A6-0367/2007
8.
10.
2007
ZPRÁVA
o žádosti o konzultaci ohledně imunity a výsad, kterých požívá Gian Paolo Gobbo
(2007/2014(IMM))
Výbor pro právní záležitosti
Zpravodajka:
Diana Wallis
PE 394.060v02-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU......................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................5
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU...................................................9
NÁVRH ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o žádosti o konzultaci ohledně imunity a výsad, kterých požívá Gian Paolo Gobbo
( 2007/2014(IMM) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na žádost soudce pověřeného předběžným projednáním u okresního soudu ve Veroně (Itálie) o konzultaci ohledně poslanecké imunity Giana Paola Gobba v souvislosti s trestním řízením č. 81/96R.G.N.R., které bylo oznámeno na plenárním zasedání dne 18. ledna 2007,
– poté, co Gian Paolo Gobbo dostal možnost vyjádřit se v souladu s čl.
7 odst.
3 jednacího řádu,
– s ohledem na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a na čl.
6 odst.
2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě poslanců Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách,
– s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ze dne 12. května 1964 a 10. července 1986
Věc 101/63, Wagner v.
Fohrmann a Krier, Recueil 1964, s. 195 a věc 149/85, Wybot v.
Faure a další, Recueil 1986, s. 2391. ,
– s ohledem na článek 68 Ústavy Italské republiky,
– s ohledem na článek 3 italského zákona č. 140 ze dne 20. června 2003,
– s ohledem na čl.
6 odst.
1 a čl.
7 odst.
13 jednacího řadu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti ( A6‑0367/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že Gian Paolo Gobbo je poslancem Evropského parlamentu, jehož pověřovací listiny Parlament ověřil dne 15. ledna 2007,
B. vzhledem k tomu, že pan Gobbo byl obviněn – spolu s řadou dalších osob, přičemž u některých byla prokázána totožnost, u jiných nikoli – z toho, že propagoval, založil a vedl polovojenské sdružení a byl jeho členem; toto sdružení sledovalo politické cíle a je známo pod názvem „Zelené košile“,
C. vzhledem k tomu, že podle úřadu italského prokurátora chtěli členové sdružení Zelené košile vytvořit hierarchicky uspořádaný orgán, který byl vycvičen k tomu, aby vyvíjel společnou činnost, která se zakládala na násilí a hrozbách, a který byl využíván i k tomu, aby zastrašoval ty členy hnutí, kteří se stavěli proti politickým příkazům svých velitelů, a aby jim bránil účastnit se v rámci hnutí diskusí, čímž napomáhal zavést v rámci hnutí „Lega Nord“ definitivní politickou linii tím, že v jeho řadách potlačoval jakýkoli projev nesouhlasu,
D. vzhledem k tomu, že článek 9 Protokolu o výsadách a imunitách přiznává poslancům v soudním řízení plnou ochranu pouze v případě názorů a hlasování vyjádřených během výkonu jejich funkce,
E. vzhledem k tomu, že účast v polovojenském sdružení, jehož členové nosili uniformy a které údajně vytvářelo dojem, že svých cílů bude dosahovat hrozbami nebo použitím síly, je očividně v rozporu a neslučitelná s úlohou a povinnostmi vyplývajícími z poslaneckého mandátu a nemůže být proto považována za legitimní uplatňování svobody projevu ani za běžný výkon povinností poslanců, kteří jsou členy zvoleného shromáždění zastupujícího občany,
F. vzhledem k tomu, že podle článku 10 Protokolu o výsadách a imunitách, který je v tomto ohledu jediným použitelným ustanovením, v průběhu zasedání Evropského parlamentu požívají jeho členové na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu; vzhledem k tomu, že tato skutečnost nebrání Evropskému parlamentu v tom, aby využil svého práva a zbavil jednoho ze svých členů imunity,
G. vzhledem k tomu, že podle článku 68 italské ústavy se na poslance italského parlamentu nevztahuje imunita z trestního řízení, s výjimkou názorů či hlasování vyjádřených během výkonu jejich funkce, což v tomto případě neplatí,
1. domnívá se, že na skutečnosti, z nichž je obviněn Gian Paolo Gobbo, se nevztahuje poslanecká imunita ve smyslu článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a v míře, ve které je uplatnitelný, ani článek 68 první pododstavec italské ústavy, a proto se rozhodl neobhájit jeho imunitu a výsady;
2. pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal příslušným úřadům Italské republiky.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
I.
FAKTA
Na zasedání dne 18. ledna 2007 předseda Parlamentu oznámil, že obdržel žádost ze dne 9. října 2006, kterou předložila Rita Caccamo, soudkyně pověřená předběžným projednáním u okresního soudu ve Veroně (Itálie) v rámci trestního řízení č. 81/96 R.G.N.R., v níž žádá Evropský parlament, aby rozhodl, zda se na činy spáchané Gianem Paolem Gobbou vztahuje poslanecká imunita.
Podle čl.
7 odst.
13 a čl.
6 odst.
2 jednacího řádu předal předseda tuto záležitost Výboru pro právní záležitosti jako odpovědnému výboru.
Podle odpovědného vnitrostátního soudu byl pan Gobbo původně obviněn z těchto hlavních činů, které spáchal vždy s řadou dalších osob:
a) spáchal činy zaměřené na zničení jednoty Italského státu tím, že rozdělil jeho území a vytvořil nový státní celek pod názvem „Padania“, který měl několik zástupujících orgánů na různých místech, jež tvořily „vládu“ a „parlament“ „spolkové republiky Padania“, poté byla vydána „úřední sbírka zákonů“ obsahující „Akta padanských orgánů“;
b) po několika pokusech o získání mezinárodního uznání pro tento nový a uměle vytvořený celek vyhlásil „padanské volby“ a vyzval všechny italské občany žijící v severní Itálii, aby přišli zvolit zástupce tzv. „padanského parlamentu“;
c) svými činy se snažil změnit italskou ústavu a způsoby výkonu svrchovanosti;
d) Gobbo propagoval, založil a vedl polovojenské sdružení a byl jeho členem; toto sdružení sledovalo politické cíle a je známo pod názvem „Zelené košile“, později se spojilo s jinou, komplexnější strukturou známou pod názvem „Padanská národní garda“ (GNP), jejíž organizace se řídila přesnými pravidly v souvislosti s přijímáním a náborem členů – přičemž všichni nosili uniformy – a zakládala se na několika hierarchicky uspořádaných územních jednotkách, jímž veleli místní velitelé, kteří se museli přísně řídit pokyny „vůdce“ nebo osob jím pověřených a pravidelně referovat o akcích, které v souladu s těmito pokyny učinili; toto sdružení bylo svým zaměřením blízké politickému hnutí „Lega Nord“ a jeho snahou bylo napomoci zavést a splnit proklamované politické cíle tohoto hnutí, tedy vytvořit nové státní celky (samotné sdružení by v několika ohledech fungovalo jako jeho policejní a vojenská jednotka) vytvořením hierarchicky uspořádaného orgánu, který byl vycvičen k tomu, aby vyvíjel společnou činnost, která se zakládala na násilí a hrozbách (ačkoli tato činnost byla prezentována jako legitimní ochrana práv, jež byla údajně porušena) a který byl využíván i k tomu, aby zastrašoval ty členy hnutí, kteří se stavěli proti politickým příkazům svých velitelů, a aby jim bránil účastnit se v rámci hnutí diskusí, čímž napomáhal zavést v rámci hnutí „Lega Nord“ definitivní politickou linii tím, že v jeho řadách potlačoval jakýkoli projev nesouhlasu.
Vzhledem k tomu, že některé osoby obviněné ze stejných činů vykonávaly funkci poslanců dvou sněmoven italského parlamentu, byly tyto sněmovny požádány o vyjádření, zda tyto osoby pouze vyjadřovaly svůj názor při výkonu funkce poslanců a zda se na ně tedy vztahuje (vnitrostátní) bezvýhradná imunita.
Dne 31. ledna 2001 italský senát prohlásil, že obvinění se svým chováním pouze „ snažili zvláštním způsobem upozornit na politické návrhy, které byly předmětem vlastní poslanecké činnosti “, a že jejich činy jednoduše představovaly „ zvláštní mechanismy propagující činnosti institucí “.
Dospěl proto k závěru, že jelikož „ tyto empatické a evokativní projevy lze považovat pouze za vnější projekci politického plánu předloženého v institucích, jejímž cílem bylo jednoduše tento plán více zviditelnit “, vztahuje se na všechna obvinění vznesená proti vnitrostátním poslancům bezvýhradná imunita.
Na základě těchto skutečností byli dne 5. října 2006 všichni obvinění zproštěni obžaloby z toho důvodu, že činy, které jim byly přisuzovány podle písm. a), b) a c) obvinění (viz výše), již nebyly posuzovány jako trestné činy a na trestný čin, za nějž byli obžalováni podle písm. d), se částečně vztahovala promlčecí lhůta.
Příslušný soud dospěl k závěru, že soudní řízení se tedy týká pouze zbývajícího obvinění uvedeného v původním písm. d) obvinění, tedy porušení článku 1 legislativního nařízení č. 34/1948 (organizace polovojenského sdružení s politickými cíly).
Dne 7. března 2007 italská sněmovna rozhodla, že na poslance, proti nimž bylo vedeno toto řízení, se plně vztahuje bezvýhradná imunita a jejich činy byly klasifikovány jako legitimní výkon poslaneckého mandátu.
II.
POUŽITELNÁ USTANOVENÍ
Znění článků 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství
Protokoly tvořící přílohu původních Smluv jsou součástí primárního práva Společenství a mají stejnou právní platnost jako samotné Smlouvy.
Rozsudek v případě týkajícím se odpovědnosti úředníků Společenství za daň z majetku objasnil, že porušení ustanovení Protokolu o výsadách a imunitách představuje porušení povinností vyplývajících ze Smluv (rozsudek ze dne 24. února 1988, Komise v.
Belgie, věc 260/86, Recueil s. 966). je následující:
Článek 9
Členové Shromáždění nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
Článek 10
V průběhu zasedání Shromáždění jeho členové:
a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu,
b) na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Shromáždění a při návratu z něj.
Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Shromáždění je oprávněno svého člena imunity zbavit.
Tato dvě ustanovení se očividně navzájem vylučují.
III.
ZDŮVODNĚNÍ NÁVRHU ROZHODNUTÍ
Jak je vysvětleno výše, článek 9 Protokolu o výsadách a imunitách přiznává poslancům v právním řízení plnou ochranu pouze v případě názorů a hlasování vyjádřených během výkonu jejich funkce.
Účast v polovojenském sdružení, jehož členové nosili uniformy a které údajně vytvářelo dojem, že svých cílů bude dosahovat hrozbami nebo použitím síly, je očividně v rozporu a neslučitelná s úlohou a povinnostmi vyplývajícími z poslaneckého mandátu a nemůže být proto považována za legitimní uplatňování svobody projevu ani za běžný výkon povinností poslanců, kteří jsou součástí zvoleného shromáždění zastupujícího občany.
Nelze se tedy odvolávat na článek 9 Protokolu.
V případě článku 10, vzhledem k tomu, že se obvinění vznesená proti panu Gobbbovi vztahují ke skutečnostem, ke kterým došlo v Itálii, jejímž občanem v dané době byl, je jedinou částí, kterou lze uplatnit, tato: „v průběhu zasedání Shromáždění jeho členové: a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu “.
Oblast působnosti parlamentní imunity v Itálii je velmi podobná té, jež je uplatňována v EP, a je založena na Protokolu o výsadách a imunitách.
Čl.
68 první a druhý pododstavec italské ústavy zní takto:
Článek 68
Poslanci nejsou povinni zdůvodňovat své názory či hlasování, které vyjádří během výkonu své funkce.
Bez povolení sněmovny, jíž je členem, nemůže být žádný poslanec Parlamentu podroben osobní nebo domovní prohlídce, nemůže být zatčen či jiným způsobem zbaven osobní svobody či držen ve vazbě, s výjimkou případů, kdy se jedná o provedení konečného rozsudku nebo pokud byl poslanec přistižen při páchání trestného činu, za nějž je zatčení povinné.
Jinými slovy, na poslance národního parlamentu se podle článku 68 italské ústavy nevztahuje imunita z trestního stíhání, s výjimkou názorů či hlasování, které vyjádří během výkonu své funkce.
Vzhledem k tomu, že to není případ činů pana Gobba, může soudní řízení s jeho osobou pokračovat.
Jelikož Evropský parlament jakožto legislativní orgán zvolený ve všeobecných a přímých volbách činí svá rozhodnutí naprosto nezávisle, nemohou být závěry italského parlamentu o použitelnosti bezvýhradné imunity na činy spáchané jeho poslanci v žádném případě závazné.
IV.
ZÁVĚRY
Na základě výše uvedených skutečností se Výbor pro právní záležitosti, který vyslechl pana Gobba a zvážil důvody, zda obhájí jeho imunitu či nikoli, domnívá, že se na skutečnosti, z nichž je Gian Paolo Gobbo obviněn, nevztahuje poslanecká imunita ve smyslu článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství ze dne 8. dubna 1965 a v míře, ve které je uplatnitelný, ani článek 68 první pododstavec italské ústavy, a proto se rozhodl neobhájit jeho imunitu a výsady.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum schválení
4.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
10 2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Carlo Casini, Bert Doorn, Cristian Dumitrescu, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Katalin Lévai, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Mogens N.J. Camre
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
