22.
11.
2010 B7-0628/2010 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení místopředsedkyně Komise / vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o 10. výročí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti
Ilda Figueiredo
,
Eva-Britt Svensson
,
Sabine Lösing
,
Cornelia Ernst
,
Bairbre de Brún
,
Helmut Scholz
za skupinu GUE/NGL
PE450.464v01-00 B7‑0628/2010 Usnesení evropského o 10. výročí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti
Evropský parlament ,
– s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1325 (2000) a 1820 (2008) o ženách, míru a bezpečnosti a na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č.1888 (2009) o sexuálním násilí páchaném na ženách a dětech v ozbrojených konfliktech, která zdůrazňuje odpovědnost všech států za ukončení beztrestnosti a za trestní stíhání osob odpovědných za zločiny proti lidskosti a válečné zločiny, včetně sexuálního a jiného násilí vůči ženám a dívkám,
– s ohledem na akční plán Rady EU pro rovnost pohlaví v rámci rozvojové spolupráce, který by měl zajistit, že na rovnost pohlaví bude kladen důraz na všech úrovních při veškeré spolupráci EU s partnerskými zeměmi,
– s ohledem na studii Rozvojového fondu OSN pro ženy (UNIFEM) z roku 2009,
– s ohledem na skutečnost, že v březnu 2010 byl jmenován zvláštní zástupce generálního tajemníka OSN pro otázky sexuálně motivovaného násilí páchaného při ozbrojených konfliktech,
– s ohledem na hlavní směry EU týkající se všech forem násilí a diskriminace vůči ženám a dívkám a obecné zásady EU týkající se dětí a ozbrojených konfliktů,
– s ohledem na své usnesení ze dne 7. října 2010 o nedostatečné ochraně lidských práv a spravedlnosti v Demokratické republice Kongo,
– s ohledem na nový subjekt OSN zaměřený na rovnost žen a mužů (UN Women),
– s ohledem na čl.
110 odst.
4 jednacího řádu
A. vzhledem k tomu, že si tento rok připomínáme 10. výročí jednomyslného přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1325, které bylo velkým úspěchem mírových aktivistů z celého světa a významným mezinárodně závazným krokem, neboť tato rezoluce rovnocenným způsobem zapojuje ženy do mírového procesu a zohledňuje otázku rovnosti pohlaví,
B. vzhledem k tomu, že rezoluce č.1325 byla první rezolucí věnovanou disproporčnímu a jedinečnému dopadu ozbrojených konfliktů na ženy; vzhledem k tomu, že zapojením, prevencí a ochranou se posílí úloha žen při budování míru a prevenci konfliktů, bude se předcházet válkám a konfliktům a zlepší se ochrana žen a dětí v regionech sužovaných válkou a konflikty,
C. vzhledem k tomu, že rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 byla posílena a doplněna rezolucemi 1820, 1888 a 1889 a že tyto čtyři rezoluce je třeba považovat za soubor závazků v oblasti zvané „Ženy, mír a bezpečnost“,
D. vzhledem k tomu, že plnění závazků přijatých v rezolucích Rady bezpečnosti OSN č. 1820, 1888, 1889 a 1325 je společným úkolem a společnou odpovědností každého členského státu OSN, ať už jde o stát zasažený ozbrojeným konfliktem, dárcovský stát nebo jakýkoli jiný stát; v této souvislosti poukazuje na to, že v prosinci 2008 byly přijaty hlavní směry EU týkající se násilí páchaného na ženách a dívkách a obecné zásady EU o dětech a ozbrojených konfliktech a o boji proti všem formám jejich diskriminace, které představují silný politický signál, že tato témata stojí v popředí zájmu Unie,
E. vzhledem k tomu, že práva žen, a tedy rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325, se stále častěji používají k legitimizaci vojenských operací,
F. vzhledem k tomu, že vojenské zásahy nepomáhají zaručit dodržování práv žen, ale spíše vedou k jejich většímu porušování,
G. vzhledem k tomu, že na ženy v regionech zmítaných krizemi a konflikty stále tíživěji doléhá páchané násilí, avšak současně se stále snižují jejich příležitosti k účasti na mírových jednáních, a vzhledem k tomu, že při 21 prozkoumaných mírových jednáních od roku 1992 představovaly ženy pouze 2,4 % signatářů (UNIFEM 2009),
H. vzhledem k tomu, že potenciál rezoluce č. 1325 lze naplnit pouze prevencí konfliktů a uplatňováním občanskoprávních opatření v konfliktních situacích;
I. vzhledem k tomu, že EU by měla v rámci své vnější činnosti přednostně uplatňovat rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1820 a 1325, což jí umožní náležitě podpořit organizace občanské společnosti činné v zemích a regionech zasažených či ovlivněných ozbrojenými konflikty;
J. vzhledem k tomu, že Evropský parlament by měl sledovat uplatňování obecného přístupu a chystaného akčního plánu EU pro rovnost žen a mužů a posílení postavení žen ve vnější činnosti EU, jakož i plnění obecných směrů o násilí na ženách a dětech,
K. vzhledem k tomu, že EU by měla vytvořit podmínky pro rovnocennou účast žen na předcházení konfliktům, mírových rozhovorech a činnostech v obdobích po skončení konfliktů, jako je plánování poválečné obnovy,
L. vzhledem k tomu, že je-li znásilňování a sexuální otroctví součástí široce rozšířené a systematické praxe, je podle Ženevské úmluvy považováno za zločin proti lidskosti a válečný zločin; vzhledem k tomu, že znásilnění se nyní rovněž považuje za jednu ze složek zločinu genocidy, pokud je pácháno s cílem úplně nebo částečně zničit určitou skupinu; vzhledem k tomu, že EU by měla podporovat úsilí o ukončení beztrestnosti pachatelů sexuálního násilí na ženách a dětech;
M. vzhledem k tomu, že EU a její členské státy přijaly soubor důležitých dokumentů o způsobech uplatňování rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1820 a 1325, avšak projevují jen velmi malý zájem o systematické a důsledné uvádění těchto zásad do praxe,
N. vzhledem k tomu, že jen menšina členských států EU vypracovala návrh vnitrostátního akčního plánu pro uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325; vzhledem k tomu, že tyto vnitrostátní akční plány přijaly Rakousko, Belgie, Dánsko, Finsko, Nizozemsko, Portugalsko, Španělsko, Švédsko a Spojené království;
O. vzhledem k tomu, že 25. listopad je Mezinárodním dnem boje proti násilí na ženách,
1. zdůrazňuje, že desáté výročí přijetí rezoluce Rady bezpečnosti č. 1325 by mělo být příležitostí k tomu, aby bylo provádění této rezoluce obnoveno s novým elánem, neboť bez politického vedení na nejvyšší úrovni a bez zvýšení zdrojů nebude možné v provádění dále pokročit; rozhodně doporučuje, aby byla tomuto tématu věnována náležitá pozornost při hodnocení hlavních směrů EU o násilí na ženách a dívkách a obecných zásad EU o dětech a ozbrojených konfliktech a o boji proti všem formám jejich diskriminace;
2. vyzývá k tomu, aby na zastoupení žen a na zohledňování otázky rovnosti pohlaví v oblasti občanskoprávních opatření přijímaných v rámci zahraniční a bezpečností politiky byly přiděleny konkrétní a dostatečné finanční, lidské a organizační zdroje; žádá členské státy EU, aby ve svých dvoustranných a vícestranných vztazích se státy a organizacemi mimo EU aktivně podporovaly zastoupení žen;
3. důrazně nabádá k posílení pracovní skupiny EU pro ženy, mír a bezpečnost, v jejímž čele by měl stát nový zvláštní zástupce EU a která by hodnotila a porovnávala přijetí a provádění vnitrostátních akčních plánů pro uplatňování rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a 1820, systematicky z genderového hlediska analyzovala mise vyslané k urovnání občanského konfliktu a sledovala práci delegací EU v zemích a regionech postižených konfliktem a poskytovala jim poradenství;
4. vyzývá k okamžitému zvýšení počtu žen zapojených do všech iniciativ, jejichž cílem je nalézt mírové, civilní řešení konfliktů, včetně jejich účasti na zprostředkovávání, vyjednávání a uplatňování občanskoprávních opatření pro řešení konfliktů;
5. naléhá na EU, aby upustila od používání vojenských sil v mezinárodních konfliktech a válkách, a žádá o okamžité ukončení civilně-vojenské spolupráce;
6. naléhavě žádá EU a členské státy, aby do každého rozhodnutí Rady a mandátu civilní mise zahrnuly odkaz na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1820 a 1325 a aby vždy zajistily, aby všechny civilní mise měly alespoň jednoho poradce pro otázky rovnosti žen a mužů a akční plán pro uplatňování hlediska žen, míru a bezpečnosti; naléhavě žádá členské státy EU a vedoucí misí, aby jako standardní součást každé civilní mise zavedly spolupráci a konzultace s místními organizacemi žen;
7. důrazně vyzývá všechny vlády EU, které zatím nevypracovaly vnitrostátní akční plán pro uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325, aby tak ve spolupráci s mírovými organizacemi a organizacemi žen učinily do jednoho roku; tyto vnitrostátní akční plány je třeba náležitě provádět a financovat ve všech oblastech vnější, rozvojové a obranné činnosti a ve vnitrostátním a evropském kontextu a měly by vycházet z těchto klíčových zásad:
a) ženy se musí rovnocenným způsobem účastnit všech fází oficiálních mírových procesů a mírových jednání, jakož i všech místních a neformálních rozhodovacích procesů;
b) je nutné zajistit účast žen na politickém a hospodářském životě a jejich vliv ve všech činnostech po urovnání konfliktu, pokud jde o mírová jednání a zprostředkování, rekonstrukci a rehabilitaci, a všechny programy a projekty musí být řízeny a prováděny neutrálně z hlediska rovnosti žen a mužů;
c) je třeba přijmout veškerá občanskoprávní opatření potřebná k tomu, aby bylo zabráněno porušování lidských práv v ozbrojených konfliktech, zejména sexuálnímu násilí a útokům na ženy a děti na základě pohlaví, a aby byly ukončeny konflikty;
d) hodnocení dopadů a provádění vnitrostátních akčních plánů budou předkládána Evropskému parlamentu a OSN;
8. vyzývá členské státy EU, aby nepřetržitě aktivně podporovaly – morálně i finančně – ustavení institucí a mechanismů pro kontrolu uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 na půdě EU a OSN s cílem zajistit uplatňování této rezoluce na všech mezinárodních úrovních;
9. vyzývá k vytvoření odpovídajících veřejných postupů pro předkládání stížností, které by pomohly zejména nahlašovat sexuální násilí a násilí založené na příslušnosti k pohlaví; vyzývá Radu a Komisi, aby do šestiměsíčního hodnocení civilních misí zahrnuly podrobné hlášení o ženách, míru a bezpečnosti;
10. připomíná, že mezi 30. červencem a 4. srpnem 2010 došlo v hornické oblasti ve východním Kongu k hromadnému znásilnění, že v minulém roce bylo ve východním Kongu nahlášeno nejméně 8 300 případů znásilnění a že v první čtvrtině roku 2010 ohlásilo znásilnění nejméně 1 244 žen, což je v průměru 14 znásilnění denně; vyzývá k ukončení mise EUPOL v Demokratické republice Kongo, která společně s misí EUSEC v Demokratické republice Kongo nesporně přispěla k eskalaci násilí a zhoršení situace v zemi tím, že poskytovala výcvik vojenským a policejním složkám, které páchaly zločiny na vlastním civilním obyvatelstvu a zejména na ženách a dětech;
11. vyzývá EU a její členské státy, aby se zřekly jakékoli podpory – i formou výzbroje a výstroje a pomoci při výcviku – režimů a ozbrojených sil, které do válečných konfliktů vysílají nezletilé vojáky, systematicky porušují lidská práva nebo se dopouštějí sexuálního násilí;
12. vyzývá komisaře pro rozvoj, aby uznal prioritní význam pomoci určené na práci organizací žen v oblastech zasažených konfliktem, aby vyčlenil finanční prostředky na podporu zastoupení žen v procesech souvisejících s budováním míru, zajištěním bezpečnosti a usmířením a aby v rámci všech krátkodobých opatření soustavně vyčleňoval prostředky pro ženy, mír a bezpečnost;
13. domnívá se, že delegace EU by měly informovat organizace občanské společnosti, jako jsou místní organizace žen, o svém působení v konfliktních oblastech a zapojit organizace občanské společnosti do procesu strategického plánování;
14. vyzývá Radu a Komisi, aby iniciovala týden, v jehož rámci by každoročně probíhaly konzultace s významnými ženskými osobnostmi a který by mohl doplnit iniciativu OSN Celosvětový den pro ženy a mír (Global Open Day for Women and Peace), po níž by následovaly zprávy delegací EU a následná opatření;
15. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, vládám a parlamentům členských států, zvláštnímu zástupci OSN pro problematiku sexuálního násilí v ozbrojených konfliktech a nově jmenované ředitelce subjektu OSN zaměřeného na rovnost žen a mužů (UN Women).
