A7-0058/2012
12.
3.
2012
ZPRÁVA
o výroční zprávě Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010
(2186/2011(INI))
Výbor pro rozpočtovou kontrolu
Zpravodajka: Iliana Ivanova
PE 476.140v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................20
STANOVISKO Výboru pro rozvoj ...............................................................................23
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru .........................................27
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 33
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.....................................................36
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o výroční zprávě Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010
( 2186/2011(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na výroční zprávu Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010,
– s ohledem na články 15, 126, 175, 208 až 209, 271, 308 až 309 Smlouvy o fungování Evropské unie a protokol č. 5 o statutu EIB,
– s ohledem na článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanoví úlohu Účetního dvora,
– s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES,
– s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU ze dne 25. října 2011 o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES,
– s ohledem na své rozhodnutí ze dne 10. května 2011 o udělení absolutoria za plnění rozpočtu osmého, devátého a desátého Evropského rozvojového fondu na rozpočtový rok 2009
Úř. věst.
L 250, 27.9.2011, s. 111. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 7. dubna 2011 o výroční zprávě Evropské investiční banky za rok 2009
Přijaté texty, P7_TA(2011)0156 . ,
– s ohledem na operační plán EIB pro období 2011–2013, který schválila správní rada dne 14. prosince 2010,
– s ohledem na výroční zprávu za rok 2010 ze dne 6. dubna 2011, kterou Radě guvernérů předložil Výbor pro audit EIB,
– s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. června 2011 o investování do budoucnosti: nový víceletý finanční rámec (VFR) pro konkurenceschopnou, udržitelnou a inkluzivní Evropu
Přijaté texty, P7_TA(2011)0266 . ,
– s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 6. července 2011 o finanční, hospodářské a sociální krizi: doporučení k opatřením a vhodným iniciativám
Přijaté texty, P7_TA(2011)0331 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2010 o EU 2020
Přijaté texty, P7_TA(2010)0053 . ,
– s ohledem na článek 48 a čl.
119 odst.
2 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a na stanoviska Výboru pro rozvoj, Hospodářského a měnového výboru a Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A7-0058/2012 ),
A. vzhledem k tomu, že EIB byla zřízena na základě Římské smlouvy a že jejím hlavním cílem je přispívat k rozvoji jednotného trhu a ke snižování rozdílů v rozvoji různých regionů,
B. vzhledem k tomu, že finanční operace EIB v rámci Evropské unie se zaměřují na šest politických priorit: zajištění hospodářské a sociální soudržnosti a sbližování, zavedení znalostní ekonomiky, rozvoj transevropských dopravních a přístupových sítí, podporu malých a středních podniků, ochranu a zlepšování životního prostředí, podporu udržitelných společenství a podporu udržitelné, konkurenceschopné a bezpečné energetiky,
C. vzhledem k tomu, že EIB je stále „evropskou bankou“ a představuje prostředek pro dosahování cílů EU,
D. vzhledem k tomu, že v roce 2010 skupina EIB uvolnila na úvěrové operace EU 52 miliard EUR,
E. vzhledem k tomu, že jsou operace EIB mimo Evropskou unii prováděny především za účelem podpory politik vnější činnosti Evropské unie,
F. vzhledem k tomu, že v roce 2010 skupina EIB uvolnila na úvěrové operace mimo EU 6 miliard EUR,
G. vzhledem k tomu, že po ratifikaci Lisabonské smlouvy nesmí podle statutu EIB úhrnná částka úvěrů a záruk poskytnutých touto bankou převýšit 250 % částky úhrnu upsaného základního kapitálu a rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát,
H. vzhledem k tomu, že přetrvávání finanční a hospodářské krize a krize státního dluhu i po roce 2010 a s tím související omezení emise úvěrů zvýšily potřeby financování,
I. vzhledem k tomu, že úkolem EIB je pomáhat evropskému hospodářství, a to využíváním jak prostředků z kapitálových trhů, tak vlastních prostředků,
J. vzhledem k tomu, že rating AAA je pro fungování EIB zásadní,
K. vzhledem k tomu, že Výbor pro audit byl vytvořen v rámci statutu EIB jakožto nezávislý výbor odpovědný za audit účtů EIB a kontrolu souladu činnosti banky s nejlepší bankovní praxí; vzhledem k tomu, že Výbor pro audit uvedl ve své zprávě ze dne 6. dubna 2011, že obdržel v roce 2010 očekávanou podporu ze strany jednotlivých bankovních úseků, a může tudíž náležitě plnit své úkoly;
L. vzhledem k tomu, že cílů strategie Evropa 2020, jako jsou investice do infrastruktury, ekologické technologie, inovace a podpora malých a středních podniků, nelze dosáhnout bez odpovídající výše financování,
M. vzhledem k tomu, že udržitelný růst musí být v Unii zajištěn rovněž převedením nevyužitých prostředků na platby v rozpočtu EU na společné programy zaměřené na růst, konkurenceschopnost a zaměstnanost a využitím stimulační funkce úvěrů od EIB a vytvořením účinného trhu s projektovými dluhopisy,
Rámec výroční zprávy za rok 2010
1. vítá zveřejnění výroční zprávy za rok 2010 a povzbuzuje EIB, aby pokračovala v činnosti se zaměřením na rozvoj evropského hospodářství a na podporu růstu, stimulaci zaměstnanosti a podporu sociální a územní soudržnosti se zvláštním důrazem na projekty orientované na méně rozvinuté regiony; podporuje banku v jejím úmyslu cíleně směřovat operace tam, kde bude mít financování pravděpodobně největší dopad na hospodářský růst; zdůrazňuje, že by EIB měla své zdroje a nástroje využívat co nejlépe v zájmu boje proti stávající finanční a hospodářské krizi;
2. domnívá se, že skupina EIB
Skupina EIB zahrnuje EIB a Evropský investiční fond (EIF). by měla i nadále předkládat Parlamentu každoročně zprávy o své úvěrové činnosti v rámci EU – se zřetelem k podpoře cílů Unie a strategie Evropa 2020 – a mimo EU se zřetelem ke svému mandátu a celkové koherenci své politiky s vnější činností EU; zastává názor, že EIB a Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) by se měly rovněž zaměřit na posílení vzájemné koordinace a spolupráce ve třetích zemích, aby tak mohly zvýšit své komparativní výhody a nedocházelo k překrývání jejich činností
Parlament k tomu vyzval ve svém usnesení ze dne 25. března 2009 o výročních zprávách EIB a EBRD za rok 2007.
Mimoto Parlament rovněž zaujal tento postoj v rámci svého hlasování o zprávě Bowlesové, která se týkala upsání dodatečných akcií v kapitálu Evropské banky pro obnovu a rozvoj ***I. , a zároveň zajistit účelnější využívání zdrojů; připomíná také, že Rada a Parlament se shodly na tom, že nastal čas ke zvážení racionalizace systému evropských veřejných finančních institucí, přičemž by neměla být vyloučena žádná varianta;
3. poukazuje na to, že skupina EIB by měla nadále Evropskému parlamentu každý rok předkládat zprávu o svých finančních činnostech souvisejících s rozpočtem EU, a zejména pokud jde o financování EU a vnější financování; žádá banku, aby zajistila, aby její výroční zpráva byla snadno dostupná a srozumitelná pro širší veřejnost;
4. vítá schválený Operační plán EIB pro období 2011–2013, který činnosti banky pro nadcházející roky orientuje třemi hlavními směry: provádění strategie Evropa 2020, boj proti změně klimatu a podpora vnější politiky EU;
5. podporuje banku v jejím závazku zaměřit se na znalostní trojúhelník, který spojuje vzdělávání, výzkum a vývoj a inovace;
6. doporučuje, aby EIB na svých webových stránkách zveřejňovala společně se svými zprávami usnesení Evropského parlamentu o výročních zprávách a otázky k písemnému zodpovězení předkládané poslanci Evropského parlamentu s odpověďmi EIB;
Financování poskytované ze strany EIB v rámci EU
7. uznává, že s ohledem na hospodářskou a finanční krizi je třeba většího objemu úvěrů na strukturální programy; zdůrazňuje významnou úlohu těchto úvěrů pro hospodářské oživení a růst, neboť podporují investice veřejného sektoru v některých členských státech; vyzývá EIB, aby nejen nadále nabízela podobné nástroje zemím, které se potýkají s finančními potížemi, ale rovněž aby výrazně podporovala země s dobrou finanční kázní a konvergenční regiony;
8. poukazuje na to, že z hlediska objemu úvěrů projekty v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru v roce 2010 představovaly 32 % úvěrů, které EIB poskytla na transevropské dopravní sítě; vítá zřízení Evropského odborného centra pro partnerství veřejného a soukromého sektoru se sítí členů, která nyní kromě EIB a Evropské komise zahrnuje 30 zemí (členské státy EU a přidružené země) a rovněž mnoho regionů;
9. vyzývá EIB, aby u těch partnerství veřejného a soukromého sektoru, jež jsou příjemci finančních prostředků, vyzvala ke zveřejňování souhrnných veřejných platebních závazků v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru společně s informacemi o zdroji budoucích plateb;
10. naléhá na EIB, aby zveřejnila výroční seznam všech koncových příjemců úvěrů a dalších finančních nástrojů, a to stejným způsobem, jakým je Komise povinna zveřejňovat takový seznam koncových příjemců finančních prostředků EU;
11. naléhavě vyzývá EIB, aby navýšila svou podporu určenou pro infrastrukturní sítě v nových členských státech, která je ve srovnání s členskými státy EU–15 stále relativně nízká; žádá, aby tato účast na financování infrastrukturních sítí byla vyšší u propojení na hranicích členských států;
12. plně podporuje spolupráci mezi EIB a Evropskou komisí, pokud jde o rozvoj inovativních finančních nástrojů na podporu cílů strategie Evropa 2020, která je opatřením, jež má nastartovat krizí postižené hospodářství a plnění potřeb souvisejících s opatřeními v oblasti klimatu; uznává předchozí dobré zkušenosti s využíváním těchto nástrojů, včetně mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů a sdílení rizika;
13. podporuje zejména finanční nástroj pro sdílení rizik (RSFF), společnou iniciativu Evropské komise a EIB, jež zajišťuje úvěry pro rizikovější projekty s vyšším přínosem; v souvislosti s uplatňováním sedmého rámcového programu pro výzkum a vývoj (RDFP) je překvapen, že úvěrové smlouvy RSFF v roce 2010 dosáhly pouze 1,8 miliardy EUR, tedy o 1 miliardu méně než v roce 2009; považuje důvod tohoto poklesu, který uvádí EIB ve své zprávě za rok 2010, tj. že dochází k uvolňování omezení úvěrů pro podniky, jež se na EIB obrátily v době, kdy krize vrcholila, za nedostatečný, a žádá další vysvětlení ze strany EIB a Evropské komise;
14. vyjadřuje znepokojení nad systémy vnitřních kontrol a auditu EIB a vybízí Komisi a EIB, aby vzhledem k očekávanému rozmachu inovativních finančních nástrojů, jež skupina EIB spravuje, dokončily v listopadu 2012 komplexní finanční a správní rámcovou dohodu; očekává, že EIB předloží Evropskému parlamentu zprávu o dosaženém pokroku do prosince 2012;
Podpora EIB určená malým a středním evropským podnikům
15. vítá skutečnost, že cíle poskytnout malým a středním podnikům úvěry v objemu 30 miliard EUR, který stanovila Rada pro hospodářské a finanční věci (ECOFIN) v prosinci 2008, bylo dosaženo o celý rok dříve, než bylo plánováno; podporuje nový úvěrový produkt pro společnosti se střední kapitalizací a zdůrazňuje její význam pro podporu evropského hospodářského oživení; vyzývá EIB, aby podle potřeby poskytovala poradenství malým a středním podnikům a dalším příjemcům s cílem zajistit kvalitu a účinnost projektů;
16. znovu poukazuje na doporučení, která Evropský parlament opakovaně činil již dříve, aby byla zvýšena transparentnost způsobu, jakým EIB vybírá finanční zprostředkovatele a jakým jsou udělovány globální úvěry, a trvá na potřebě přijmout opatření, jež tato doporučení zavedou do praxe; zdůrazňuje nutnost jasnějších podmínek a přísnějších kritérií efektivnosti poskytování úvěrů; vybízí EIB, aby bezodkladně a nejpozději do konce roku 2012 vypracovala nové, koherentní a účinné nástroje pro lepší dohled nad finančními zprostředkovateli, kteří s EIB spolupracují v oblasti podpory malých a středních podniků v Evropě;
17. znovu opakuje svou výzvu EIB, aby pravidelně předkládala zprávy o dosažených výsledcích, které by obsahovaly úplné a komplexní údaje o koncových příjemcích, souhrnné zprávy o monitorování a provádění vnitřních postupů a o dosahování stanovených cílů; vyzývá, aby byly uváděny a zdůvodňovány odchylky od těchto cílů a také podrobnosti týkající se odpovědnosti za ně; je znepokojen tím, že nejsou stanovena jasná referenční kritéria a míry penetrace, v důsledku čehož je efektivnost úvěrů stále nejasná;
18. oceňuje skutečnost, že v roce 2010 obdrželo podporu od skupiny EIB 115 000 malých a středních podniků a že EIB poskytla na úvěry pro malé a střední podniky úvěrové prostředky ve výši 10 miliard EUR a EIF poskytl záruky na úvěry malým a středním podnikům a rizikový kapitál v celkové výši 2,8 miliardy EUR; podporuje úsilí EIB o zajištění větší podpory malých a středních podniků;
19. vítá rozhodnutí EIB připojit se ke skupině EBRD a Světové banky v rámci společného akčního plánu mezinárodních institucí pro posílení podpory malých a středních podniků ve střední a východní Evropě v období 2009–2010; konstatuje, že splněním svých závazků v rámci tohoto plánu (zdvojnásobení zdrojů, jež jsou obvykle dostupné pro malé a střední podniky v tomto regionu) EIB splnila svůj cíl mnohem rychleji, a že na konci roku 2010 bylo v úvěrové činnosti EIB zaznamenáno zvýšení o 25 % – tedy o 14 miliard EUR; vyzývá EIB, aby pokračovala v úzké spolupráci s bankami v tomto regionu při podpoře malých a středních podniků;
20. vítá evropský nástroj mikrofinancování Progress, který v březnu 2010 zřídila Komise a EIB; zdůrazňuje, že je nezbytné zveřejňovat aktuální výsledky tohoto nástroje; vyzývá k co nejrychlejšímu stanovení jasných kritérií pro výběr zprostředkovatelů, kteří se podílí na této iniciativě, a jejich zveřejnění;
21. vítá zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 4/2011 o auditu záručního mechanismu malých a středních podniků a uznává významnou úlohu tohoto mechanismu; je znepokojen zjištěním Účetního dvora, pokud jde o skutečnost, že mechanismus poskytuje nedostatečné podklady k parametrům dohod mezi EIF a finančními zprostředkovateli, nabízí nejasné ukazatele výkonnosti a postrádá cílové hodnoty pro tyto ukazatele; vyzývá skupinu EIB, aby napravila tyto nedostatky v souladu s doporučeními Účetního dvora;
22. vyzývá EIB, aby Evropskému parlamentu předkládala zprávy o pokroku v naplňování doporučení Evropského účetního dvora (EÚD);
23. zdůrazňuje významnou úlohu EIF při podpoře malých a středních podniků; zdůrazňuje, že EIF by měl pokračovat ve svých činnostech souvisejících s financováním malých a středních podniků a poskytováním záruk za jejich transakce; vyzývá EIF, aby pokračoval ve svém úsilí na podporu stabilizace trhu sekuritizace portfolií pohledávek malých a středních podniků, který je stále slabý;
Činnosti EIB mimo EU
24. vítá skutečnost, že záruka EU poskytnutá EIB na období 2007–2013 na ztráty z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo EU bezpochyby spadá pod kontrolu Evropského účetního dvora;
25. vyzývá Evropský účetní dvůr, aby Evropskému parlamentu předložil zvláštní zprávu o finančních operacích provedených v rámci uvedeného rozhodnutí, včetně posouzení dopadů na úrovni projektu, odvětví, země a regionu, které ukáže účinnost přispěvku EIB k cílům vnější politiky EU;
26. je toho názoru, že záruční nástroj Evropské unie zajišťovaný vnějším mandátem přináší vysokou přidanou hodnotu a dosahuje značných účinků; vyzývá nicméně EIB, aby, kdykoli je to možné, nástroje prováděla na vlastní riziko a zároveň při zachování ratingu AAA a zajistila účinnou koordinaci pomoci ze strany Evropské komise, EIB a dalších mezinárodních a místních partnerů s cílem zvýšit konzistentnost a doplňkovost jednotlivých opatření;
27. je toho názoru, že EIB a Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) by se měly zaměřit na posílení vzájemné spolupráce a koordinace ve třetích zemích, aby tak mohly zvýšit své komparativní výhody a aby nedocházelo k překrývání jejich činností
.
Parlament k tomu vyzval ve svém usnesení ze dne 25. března 2009 o výročních zprávách EIB a EBRD za rok 2007.
V rozhodnutí o upisování dodatečných akcií kapitálu EBRD Evropskou unií v důsledku rozhodnutí o navýšení tohoto kapitálu Parlament a Rada rovněž vyzvaly guvernéra EBRD za Unii, aby Parlamentu každý rok předkládal zprávu o spolupráci mezi EIB a EBRD mimo Unii. ;
28. vyzývá EIB, aby informovala Evropský parlament o svých finančních operacích ve Středomoří, které vycházejí z vnějšího mandátu pro úvěrové aktivity, a prokázala tak dopady své úvěrové činnosti na rozvoj, a aby Evropskému parlamentu předložila zprávu do konce roku 2012;
29. zdůrazňuje úlohu financování ze strany EIB, pokud jde o projekty v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru hlavně v EU, a bere na vědomí úmysl EIB prozkoumat potenciál partnerství veřejného a soukromého sektoru v zemích Středomoří;
30. vyzývá EIB, aby společně s Komisí a v úzkém dialogu s přijímajícími zeměmi urychleně předložila návrh bankovního nástroje, který bude účinnější než nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP), a to ve snaze podpořit účinnost úlohy, kterou plní EIB v zemích Středomoří, pokud jde o malé a střední podniky, mikroúvěry atd.;
31. je znepokojen riziky spojenými s režimy partnerství veřejného a soukromého sektoru, jako je nízká efektivnost vynaložených prostředků a částečně podrozvahové položky státního dluhu; povzbuzuje EIB, aby zohlednila doporučení uvedená v její interní zprávě „Review of Lessons from Completed PPP Projects Financed by the EIB“ (Ponaučení z realizovaných projektů v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru financovaných EIB), zejména:
a) přijetím jasnějších definic, zajištěním kvality a konzistentnosti údajů v EIB, pokud jde o projekty v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru,
b) šířením těchto prioritních ponaučení mezi subjekty, které je případně mohou šířit dál,
c) vytvořením centralizované jednotky pro partnerství veřejného a soukromého sektoru v EIB, která by se zabývala otázkami úvěrového i projektového rizika v rámci společného specializovaného týmu;
32. vyzývá EIB, aby omezila podporu pro finanční zprostředkovatele mimo EU pouze na místní instituce, jež neprovozují svou činnost v rámci zahraničních (offshore) finančních center a nesou na místní úrovni podstatnou odpovědnost a jsou vybaveny k tomu, aby mohly zaujmout přístup příznivý pro rozvoj a podporující specifičnost místních malých a středních podniků v každé zemi; žádá EIB, aby informovala o tom, jak toto doporučení provádí v roce 2012;
33. vítá přezkum vnějšího mandátu EIB na roky 2007–2013 v polovině období nazvaný „Zpráva a doporučení řídícího výboru odborníků“ z února 2010;
34. vítá uplatňování rozhodnutí č. 1080/2011/EU, které poskytuje záruky EU na případné ztráty EIB z půjček a úvěrových záruk na projekty mimo EU; zdůrazňuje, že vnější mandát EIB musí být v souladu s článkem 280 SFEU, který praví, že hlavním cílem politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce je snížení a vymýcení chudoby;
35. je znepokojen tím, že nejsou k dispozici dostatečné informace o výsledcích opatření v oblasti vnější politiky; zdůrazňuje, že od finančních zprostředkovatelů není požadováno zasílat ex post výsledky jednotlivých operací; vyzývá tudíž banku, aby toto podávání zpráv ex post učinila povinným; vítá však nová ustanovení o podávání zpráv uvedená v rozhodnutí 1080/2011/EU;
36. vzhledem k tomu, že se činnost EIB mimo EU rozvinula především ve středněpříjmových zemích s omezenými personálními zdroji zvláště pro práci od zdola nahoru a pro sledování projektů a s omezenou přítomností na místě v porovnání s úrovní a složitostí finančních aktivit mimo EU;
37. doporučuje, aby bylo posíleno monitorování projektů v průběhu jejich provádění i při jejich dokončení;
38. konstatuje, že z celkové částky 72 miliard EUR, kterou EIB v roce 2010 poskytla formou půjček, bylo 8,511 miliardy poskytnuto na půjčky rozvojovým zemím (konkrétně 1,2 miliardy zemím Asie a Latinské Ameriky (ALA), 1 miliarda EUR africkým, karibským a tichomořským státům AKT (973 milionů EUR) a Jihoafrické republice (50 milionů EUR), 2,55 miliardy EUR zemím Středomoří a 328 milionů EUR středoasijským zemím), včetně částky 657 milionů EUR na projekty zaměřené na dodávky vody a budování hygienické infrastruktury, zdravotní péči a vzdělávání;
39. vítá skutečnost, že se EIB zaměřila na změnu klimatu, zejména na obnovitelné zdroje energie a na dva projekty ve francouzských zámořských územích v Tichém oceánu s finančním příspěvkem ve výši 15 milionů EUR; vyzývá EIB, aby učinila všeobecný přístup k energii těžištěm svých snah v odvětví energetiky, a to podporou decentralizovaných drobných projektů a projektů nevyžadujících připojení do sítě především ve venkovských oblastech;
40. konstatuje, že nezávislé hodnocení vnějšího mandátu EIB ukazuje, že úsilí EIB o další kontroly realizace projektů, zajištění přítomnosti na místě a návazné sledování environmentálních a sociálních aspektů se stále jeví jako nedostatečné, přičemž schopnost EIB plnit požadavky mandátu týkající se aspektů rozvoje je pouze nepřímá;
41. připomíná, že úzké zaměření na růst založený na růstu HDP nevede nezbytně k udržitelnému rozvoji podporujícímu začlenění a ke snižování nerovností; domnívá se v tomto kontextu, že je nezbytné vyčlenit přiměřené zvýhodněné finanční prostředky a personální zdroje na to, aby mohla EIB účinněji podporovat cíle EU v oblasti rozvojové spolupráce;
42. vyzývá EIB, aby aktivně podporovala projekty zaměřené na finanční začlenění, tj. na usnadnění rovného přístupu k finančním službám, jako jsou půjčky, úspory a systémy pojištění, například podporou institucí poskytujících mikroúvěry;
43. požaduje, aby byly definovány „výkonnostní ukazatele“ pro lepší sledování přidané hodnoty a dopadu operací EIB a rozšíření odborných znalostí vlastních zaměstnanců v oblasti udržitelného rozvoje, lidských práv a sociálních otázek/otázek rovnosti pohlaví;
44. vítá vypracování politiky zaměřené na nespolupracující jurisdikce a odhodlání EIB v této oblasti; vyjadřuje své znepokojení nad nedostatkem transparentnosti, pokud jde o způsob, jakým jsou přidělovány a sledovány „globální půjčky“ z hlediska správy daní; připomíná, že EIB by měla zajistit, aby příjemci půjček nevyužívali daňové ráje a neuplatňovali ani jiné nekalé praktiky, například nesprávné oceňování převodů, které mohou vést k daňovým únikům nebo k vyhýbání se daňovým povinnostem; v této souvislosti EIB vyzývá, aby od finančních zprostředkovatelů vyžadovala zveřejnění každého způsobu využití globálních a rámcových půjček, které tito zprostředkovatelé získají, a zveřejnění zprávy o jejich činnosti v každé zemi, v níž působí;
45. vyjadřuje politování nad tím, že EIB nepovažuje za prioritu investice do místních společností v zemích AKT; má za to, že monitorování globálních půjček nebo půjček pro MSP by se mělo zlepšit s cílem zajistit, aby finanční zprostředkovatelé řádně plnili požadavky stanovené EIB, aby se zaručila odpovědnost, transparentnost a udržitelnost životního prostředí při využívání finančních prostředků poskytnutých místním MSP; domnívá se, že by měla být vyjasněna definice MSP používaná v každém jednotlivém vnějším regionu, a to při zohlednění struktury místního hospodářství;
46. požaduje, aby se soulad se standardy EU/dohodnutými mezinárodními standardy v oblasti politiky životního prostředí a sociální politiky stal systematickou podmínkou pro přístup k financování ze strany EIB, zatímco společnosti nebo podniky, které tyto zásady porušují a/nebo jsou registrovány v daňových rájích, by z něj měly být účinným způsobem vyloučeny;
47. vítá iniciativu uzavřít memorandum o porozumění týkající se spolupráce mezi Evropským parlamentem a EIB; v této souvislosti zdůrazňuje potřebu úzce zapojit Parlament do diskuse o vytvoření „platformy EU pro vnější spolupráci a rozvoj“ a zaručit transparentnost tohoto procesu.
48. zdůrazňuje důležitost zlepšení a optimalizace finančních operací EU a členských států na podporu vnější spolupráce; podporuje návrh odborníků ohledně sloučení všech vnějších činností do samostatné jednotky, aby se tak dosáhlo lépe zacíleného řízení; znovu opakuje návrh EP přezkoumat možnosti zřízení „platformy EU pro rozvojovou spolupráci“
49. doporučuje zefektivnit činnosti EIB tím, že EIB bude i nadále vystupovat především jako „evropská banka“;
50. vyzývá EIB, aby se do poskytování úvěrů mimo Unii pouštěla teprve tehdy, když se ujistí, že obchodní pravidla platná ve vztahu mezi zemí, kde je úvěr poskytován, a Unií zahrnují zásadu vzájemnosti při uplatňování sociálních, environmentálních a zdravotních standardů;
Správní a kontrolní mechanismy EIB
51. připomíná potřebnost evropského systému obezřetnostního dohledu, v jehož rámci by EIB podléhala stejným obezřetnostním pravidlům jako subjekty poskytující úvěry; taková obezřetnostní kontrola by měla dohlížet na stav finanční situace EIB a zajistit, aby výsledky byly přesně měřeny a aby zaměstnanci dodržovali pravidla správného chování; znovu opakuje výzvu EP, aby EIB podléhala obezřetnostnímu regulačnímu dohledu;
52. znovu opakuje svou výzvu Evropské komisi, aby Parlamentu poskytla právní analýzu možností obezřetnostního dohledu nad EIB; uznává existenci institucionálních problémů týkajících se možné úlohy Evropské centrální banky v obezřetnostním dohledu nad EIB; vyzývá Komisi, aby v úzké spolupráci s členskými státy eurozóny prozkoumala veškeré možnosti obezřetnostního dohledu nad EIB;
53. navrhuje, aby tento regulační dohled:
i) vykonávala Evropská centrální banka na základě čl.
127 odst.
6 SFEU, nebo
ii) nebude-li to možné a na základě dobrovolného postupu EIB, Evropský orgán pro bankovnictví, a to samostatně nebo za účasti jednoho či více vnitrostátních regulačních orgánů, nebo nezávislý auditor;
54. naléhavě však žádá skupinu EIB, aby i nadále nezávisle uplatňovala osvědčené obezřetnostní postupy s cílem udržet si silnou kapitálovou pozici banky a přispívat k růstu reálné ekonomiky; vyzývá proto, aby EIB podstoupila zátěžový test za účelem ověření odolnosti jejího portfolia;
55. vítá skutečnost, že se EIB dobrovolně řídí současnými kapitálovými požadavky podle dohody Basilej II, a vyzývá EIB, aby splnila i povinnosti, které vyplynou z dohody Basilej III;
56. vyjadřuje vážné znepokojení nad nejnovějším vývojem ratingu EIB; naléhavě vyzývá EIB, aby vypracovala a uplatňovala strategii s cílem zachovat si rating AAA, jenž je základním prvkem činnosti této banky a je zásadní pro bankovní operace; poznamenává, že pokud by se nepodařilo zachovat rating AAA, byla by banka vyloučena z určitých kategorií investorů;
57. vzhledem k investičním potřebám EU a jejích členských států a nedostatečnému objemu kapitálu poskytovanému trhy vyzývá guvernéry EIB, aby souhlasili s výrazným navýšením kapitálu EIB;
58. zdůrazňuje, že celková úroveň úvěrového rizika v případě úvěrového portfolia banky se zvýšila částečně v důsledku rostoucího tlaku na bonitu stávajících protistran, který je následkem přetrvávajících účinků hospodářské krize, a částečně v důsledku vyššího úvěrového rizika spojeného s novými operacemi; doporučuje, aby EIB přijala vhodná opatření s cílem zabránit zhoršování svého úvěrového portfolia;
59. zdůrazňuje, že EU potřebuje hospodářský růst, který může být účinně podpořen investicemi do výzkumu a vývoje a posilování výstavby celoevropských sítí, a že v této souvislosti činnost EIB může přispět ke zlepšení současných hospodářských vyhlídek;
60. domnívá se, že by EIB měla zavést mechanismy, jimiž zaručí, aby při všech jejích finančních operacích byly přísně dodržovány evropské environmentální a sociální standardy a standardy týkající se lidských práv, transparentnosti a zadávání veřejných zakázek; vybízí EIB, aby dále posilovala transparentnost při poskytování úvěrů prostřednictvím finančních zprostředkovatelů a aby zabránila využívání daňových rájů, vnitropodnikovému oceňování a vyhýbání se daňovým povinnostem;
61. vyzývá EIB, aby předložila Parlamentu formálním a transparentním způsobem výroční zprávu obsahující relevantní údaje o její kapitálové přiměřenosti, podmíněných závazcích, operacích prováděných prostřednictvím finančních zprostředkovatelů, podstupování rizik, pákovém efektu při financování soukromého sektoru a o spolupráci mezi EIB a EIF;
62. vyzývá skupinu EIB, aby i nadále uplatňovala osvědčené obezřetnostní postupy s cílem udržet velmi silnou kapitálovou pozici banky a přispívat k růstu reálné ekonomiky; vyzývá proto EIB, aby i nadále podléhala přísnému obezřetnostnímu regulačnímu dohledu k posuzování její bonity, sledování kvality její finanční situace, zajištění přesného měření jejích výsledků a dodržování pravidel řádných postupů v podnikání; je toho názoru, že by EIB mohla rovněž podstoupit zátěžový test s cílem nechat posoudit svou bonitu;
63. vyzývá skupinu EIB, aby na svých webových stránkách v odůvodněných případech a ještě před schválením projektu zpřístupnila relevantní informace o příjemcích dlouhodobých úvěrů a záruk, svých finančních zprostředkovatelích, kritériích uznatelnosti projektů a o úvěrování malých a středních podniků formou rizikového kapitálu, zejména s uvedením vyplacených částek, počtu poskytnutých půjček a dotčeného regionu nebo průmyslového odvětví; doporučuje, aby byla úloha EIB konkrétněji vymezená, selektivnější, efektivnější a více zaměřená na dosažení výsledků; vyzývá také k vyhodnocení ekologických, sociálních a makroekonomických dopadů na podporované projekty;
64. zastává názor, že k tomu, aby se dostala k malým a středním podnikům, by EIB měla partnerství zejména na vyšší úrovni vytvářet s transparentními a odpovědnými finančními zprostředkovateli spojenými s místní ekonomikou;
65. vybízí EIB, aby dál pokračovala ve svém úsilí o zajištění toho, aby byly úvěry malým a středním podnikům poskytovány prostřednictvím finančních zprostředkovatelů účelně;
66. vyzývá EIB, aby objasnila svůj postoj k tzv. projektovým dluhopisům EU nebo jiným inovativním finančním nástrojům založeným na spolufinancování z rozpočtů EU a EIB; je přesvědčen, že by Komise měla výše uvedené projektové dluhopisy EU zavést a že by měly začít fungovat co možná nejdříve, nejlépe před začátkem rozpočtového období 2014–2020; vyzývá EIB, aby v realizaci těchto iniciativ sehrála aktivní úlohu; domnívá se, že provádění návrhu Komise, který se týká projektových dluhopisů v rámci strategie Evropa 2020, by mohlo přispět k rozvoji udržitelných průmyslových odvětví a infrastruktury na úrovni členských států i EU; zdůrazňuje, že postupy stanovené za tímto účelem by měly být výslovně stanoveny v rámci uznatelnosti projektů podléhajícím řádnému legislativnímu postupu; domnívá se, že je třeba respektovat požadavky týkající se environmentálních a sociálních standardů a standardů občanských práv a transparentnosti ve všech inovativních finančních nástrojích;
67. je přesvědčen, že EIB musí při rozhodování o tom, ve kterých infrastrukturách by měla být zavedena pilotní fáze projektových dluhopisů, zohlednit finanční situaci členských států; tato pilotní fáze by měla upřednostňovat projekty v členských státech, které vykazují nízkou míru růstu a mají na finančních trzích problémy s likviditou;
68. vyzývá EIB, aby posoudila – a případně přezkoumala nebo zintenzivnila – svou činnost v těch zemích jižního Středomoří, kde provádí své operace, aby podpořila investice do odvětví, která mají zásadní význam pro hospodářský rozvoj, fungování trhu, konkurenceschopnost a tvorbu pracovních míst, a vzala přitom v úvahu demokratický proces a existenci právního státu v těchto zemích; bere na vědomí nedávné navýšení mandátu EIB pro poskytování úvěrů o 1 miliardu EUR, která je k dispozici pro země jižního Středomoří, a domnívá se, že by EIB měla zveřejnit dopad operací, které v současné době v tomto regionu provádí, na rozvoj;
69. vítá větší roli úvěrů EIB v oblasti strukturálních programů s cílem pomoci členským státům financovat jejich příspěvky do programů podporovaných ze strukturálních fondů EU; naléhá na Komisi, aby spolupracovala s EIB při zajištění toho, aby investice do infrastrukturních projektů nebyly odkládány v důsledku hospodářských obtíží, kterým členské státy čelí;
70. domnívá se, že by EIB měla provést své vlastní nezávislé hodnocení jurisdikcí, v nichž působí, s cílem bojovat proti nezákonným tokům kapitálu a zajistit, aby se nezapletla do operací ve finančních offshore centrech;
71. vybízí EIB, aby rozšířila svou činnost v těch členských státech EU, které mají velké a přetrvávající schodky běžného účtu, aby tak mohla podpořit sociální a hospodářskou konvergenci a zvýšit finanční a politickou udržitelnost měnové unie;
72. žádá EIB, aby objasnila a odůvodnila svůj postoj týkající se transformace finančního nástroje FEMIP na evropsko-středomořskou banku;
73. požaduje, aby byl revidován politický dokument EIB v oblasti energií z roku 2007, a stal se tak konzistentním s cíli EU do roku 2050 a plány k dosažení uvedených cílů;
74. bere na vědomí, že v roce 2010 poskytla EIB 25,9 miliardy EUR těm regionům v EU, které byly nejhůře zasaženy hospodářskou krizí;
75. je přesvědčen, že v souvislosti s obtížemi, s nimiž se MSP setkávají v přístupu k úvěrům, by EIB měla být partnerem transparentních a odpovědných finančních zprostředkovatelů napojených na místní ekonomiku a pravidelně zveřejňovat informace o vyplacených částkách, příjemcích těchto částek a regionech a průmyslových odvětvích, kterým byly vyplacené prostředky určeny;
76. zdůrazňuje význam programů JASPERS, JESSICA, JEREMIE a JASMINE, a to jak z hlediska regionální konvergence a soudržnosti v Evropě, tak i z hlediska podpory malých a středních podniků, a poukazuje na to, že i v novém programovém období (2014–2020) bude na ně zapotřebí odpovídající financování; vítá zapojení EIB do evropského nástroje mikrofinancování Progress; zdůrazňuje význam půjček EIB v podobě financování strukturálních projektů pro regionální konvergenci;
77. bere na vědomí snížení objemu půjček EIB v rámci nového operačního programu pro období 2012–2014 ze 75 miliard EUR v roce 2011 na 60 miliard EUR v roce 2012, jak je uvedeno v ročním programu, který přijala správní rada;
78. vítá pomoc, kterou poskytuje EIB ve spolupráci se strukturálními fondy EU zemím, jež čelí finančním obtížím, a to zejména formou úvěrů na pokrytí spolufinancování ze strany státu u projektů podpořených z těchto fondů; vítá vytvoření garančního fondu v Řecku financovaného z národního strategického referenčního rámce s pomocí a podporou EIB, který by měl pomoci usnadnit realizaci veřejných investic.
79. vítá nový mechanismus EIB pro stížnosti; poznamenává však, že tento mechanismus ještě nebyl v roce 2010 plně funkční; bere na vědomí podstatný nárůst počtu stížností zejména v oblasti veřejných zakázek a v souvislosti s environmentálními, sociálními a rozvojovými hledisky financovaných projektů; žádá EIB, aby EP do konce září 2012 poskytla náležité informace o opatřeních přijatých v návaznosti na předložené stížnosti; vítá přijetí mechanismu pro vyřizování stížností, který schválil řídící výbor EIB v listopadu 2011;
80. vyzývá EIB, aby při své práci na projektech rozšířila hloubkovou kontrolu sociálních aspektů (včetně dodržování lidských práv), a to jak využíváním analýzy ex ante, tak zejména monitorováním projektu v průběhu jeho realizace a dokončení;
81. požaduje, aby se soulad se standardy EU v oblasti politiky životního prostředí a sociální politiky stal důsledně vyžadovanou podmínkou pro přístup k financování ze strany EIB, zatímco společnosti nebo podniky, které tyto zásady porušují a jsou registrovány v zemích s nespolupracující jurisdikcí, by z něj měly být účinným způsobem vyloučeny;
82. vyzývá EIB, aby stanovila jasné „výkonnostní ukazatele“ pro lepší sledování přidané hodnoty finančních operací a rozšířila odborné znalosti vlastních zaměstnanců v oblasti udržitelného rozvoje, lidských práv a sociálních otázek či otázek rovnosti pohlaví;
83. požaduje, aby finanční záruky, které EU poskytne EIB, byly spláceny s průměrnou sazbou pro splácení srovnatelných záruk, aktuálně platnou na finančním trhu; takto vypočítané splátky mohou být předmětem rozhodnutí EU o poskytnutí dotace EIB v souladu s obvyklými postupy, pokud nesplacení této záruky tvoří součást hospodářského modelu v souladu s cíli Unie, zejména pro činnosti mimo Unii, a s pravidly o fungování vnitřního trhu s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže se soukromým sektorem;
84. vyzývá EIB a Komisi, aby v zájmu zlepšení účinnosti a efektivity systémů kontroly, sledování a dohledu a uplatňování a fungování nástrojů a mechanismů vypracovaly průvodce osvědčenými postupy, jež rovněž poukáže na případné nesprávné postupy s cílem poučit se z minulých chyb;
85. vyjadřuje v zájmu transparentnosti politování nad skutečností, že zpráva EIB za rok 2010 v kapitole nazvané „Kapitál EIB a úvěrové operace ze rok 2010“ neuvedla a neposoudila rizika spojená s mechanismem EIB jako takovým, který je založen na velmi vysoké míře upsaného kapitálu, který členské státy, jež jsou jedinými podílníky a jejichž rating se od počátku krize na podzim 2008 trvale zhoršuje, nesplatí;
86. navrhuje, aby členské státy, jež mají podíly v EIB, přijaly plán, např. na období platnosti strategie EU 2020, že splatí nesplacené podíly upsaného kapitálu, který 31. prosince 2010 dosahoval výše kolem 190 miliard EUR;
Povinnosti EIB a její budoucí role
87. konstatuje zneklidňující odlišnosti mezi evropskými ekonomikami z hlediska konkurenceschopnosti a inovací;
88. oceňuje EIB za to, že v roce 2010 zvýšila objem investic do projektů určených k řešení otázky klimatu v oblasti energetické účinnosti, energie z obnovitelných zdrojů, dopravy, zalesňování, inovací a přizpůsobení se dopadům změny klimatu, a to ze 16 miliard EUR investovaných na tyto účely v předchozím roce na 19 miliard EUR, což představuje 30 % celkového objemu úvěrů poskytnutých v Evropské unii;
89. vítá, že se EIB zaměřila na změnu klimatu, zejména na obnovitelné zdroje energie; vyzývá EIB, aby učinila všeobecný přístup k energii těžištěm svých snah v odvětví energetiky, a to podporou decentralizovaných drobných projektů a projektů nevyžadujících připojení do sítě především ve venkovských oblastech; vyzývá EIB, aby utlumovala projekty, které by mohly mít značný dopad na životní prostředí, jako jsou velké přehrady, zachycování a ukládání uhlíku a technologie spalování fosilních paliv, s cílem zabránit tomu, aby byly rozvojové země nuceny tento druh energie trvale používat;
90. je toho názoru, že EIB by měla financovat projekty, které splňují přísné požadavky v oblasti životního prostředí, a tím podporovat udržitelný růst a odstranění financování pro projekty, které jsou z hlediska životního prostředí škodlivé;
91. vyzývá EIB k ambicióznějšímu příspěvku ke snižování emisí uhlíku v odvětví dopravy; v této souvislosti se domnívá, že by EIB měla upřednostňovat projekty, které snižují poptávku po dopravě a rozvíjejí veřejnou a kombinovanou dopravu;
92. vyzývá EIB, aby ke studijním účelům vypracovala šedou listinu projektů zahrnujících technologie, které sice mohou splňovat evropské minimální normy, avšak nedosahují průměrných evropských environmentálních norem;
93. vítá podporu, kterou EIB poskytuje odvětví energie z obnovitelných zdrojů (jež má strategický význam pro splnění cílů EU týkajících se klimatu); tato podpora byla v minulých letech podstatně navýšena (6 miliard EUR v roce 2010 oproti 500 milionům EUR v roce 2006);
94. s potěšením konstatuje, že EIB také zdokonalila svou interní technickou složku, když zvýšila ze 40 % (2007) na 64 % (2011) podíl projektových specialistů, kteří se zaměřují zejména na projekty věnované energetické účinnosti nebo energii z obnovitelných zdrojů;
95. požaduje, aby EIB i nadále uplatňovala přísnější podmínky pro projekty využívající fosilní paliva, které bohužel stále představují 10 % financování této banky; uplatňování těchto podmínek má obzvláště velký význam pro co nejrychlejší ukončení pomoci, kterou banka poskytuje v oblasti výroby energie s vysokými emisemi uhlíku.
96. vyzývá EIB, aby zajistila, že přínosy projektů financovaných z jejích prostředků v rozvojových zemích se rozšíří také na místní komunity, s nimiž by se případně měly konzultovat investiční projekty, které mohou mít dopad na jejich oblast; je toho názoru, že by se měla kontrolovat ekologická vyváženost projektů a projekty by měly být v souladu s cíli EU v oblasti snižování emisí uhlíku;
97. vyzývá EIB, aby s ohledem na biologickou rozmanitost vycházela při své činnosti ze zásady „nulové čisté ztráty“; v této souvislosti připomíná normy vyvinuté v rámci programu kompenzace obchodu a biologické rozmanitosti (Business and Biodiversity Offsets Programme, BBOP);
98. naléhavě vyzývá EIB, aby navýšila financování projektů souvisejících s řízením vodních zdrojů se zvláštním zaměřením na evropské země v oblasti jižního Středomoří, zejména pokud jde o udržitelnost dodávek;
99. připomíná EIB vzrůstající nedostatek surovin; vyzývá EIB, aby prozkoumala, jak může pomoci k zajištění efektivnějšího využívání surovin v EU.
100. vyzývá Komisi a skupinu EIB, aby navrhla inovativní společné rozpočtové nástroje financování pro investice na podporu biologické rozmanitosti a vyzývá EIB, aby poskytovala příslušné technické a finanční poradenské služby, které jsou v souladu s environmentálními standardy banky;
101. vyzývá EIB, aby prosazovala projekty určené k podpoře biologické rozmanitosti a vodohospodářské činnosti a zavázala se, že nebude financovat projekty, které vedou k podstatným změnám důležitých přírodních stanovišť nebo k produkci zakázaných látek, projekty výstavby rozsáhlých přehrad, jež se nedrží doporučení Světové komise pro přehrady, nebo těžební projekty (ropa, plyn a nerosty), které mají ničivé environmentální a sociální dopady a nedodržují doporučení uvedená ve zprávě Světové banky o těžebním průmyslu (Extractive Industries Review);
102. požaduje, aby EIB i nadále uplatňovala přísné podmínky pro projekty výroby energie využívající uhlí a lignit, které mají na základě cílů zabezpečení politiky zásobování EU stále ještě nárok na podporu banky, a zdůrazňuje, že uplatňování těchto podmínek má obzvláště velký význam pro co nejrychlejší ukončení podpory, kterou banka poskytuje v oblasti výroby energie s vysokými emisemi uhlíku;
103. znovu opakuje svou výzvu, aby EIB své činnosti plně sladila s cílem EU, kterým je rychlý přechod na nízkouhlíkové hospodářství, a aby přijala plán na postupné ukončení poskytování půjček určených na využívání fosilních paliv, včetně půjček poskytovaných uhelným elektrárnám, a na zvýšení úsilí o větší míru transferu technologií v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energeticky účinných technologií;
104. naléhavě vyzývá EIB, aby zdokonalila svůj systém hodnocení a výběru projektů a nepodporovala projekty, které mají nepříznivý dopad na klima, a zároveň aby posílila monitorování provádění projektů; každý rok by měla být předkládána zpráva o výsledcích dosažených prostřednictvím investic banky do projektů k předcházení změně klimatu;
105. navrhuje, aby se Komise ve spojení s EIB (vzhledem ke kvalitě lidských zdrojů banky a jejím zkušenostem s financováním rozsáhlé infrastruktury) zapojila do procesu strategické analýzy financování investic, aniž by vyloučila jakýkoli možný scénář, včetně dotací, splácení částí kapitálu EIB upsaných členskými státy, částí kapitálu EIB upsaných EU, úvěrů, inovativních nástrojů, finančního inženýrství uzpůsobeného pro dlouhodobé projekty, jež nejsou ziskové okamžitě, rozvoje systému záruk, vytvoření investiční sekce v rámci rozpočtu EU, finančního konsorcia evropských, vnitrostátních a místních orgánů, partnerství veřejného a soukromého sektoru atd.;
106. připomíná mimoto, že strategie Evropa 2020 bude důvěryhodná pouze v případě, že se bude opírat o adekvátní finanční prostředky, a proto podporuje významnější úlohu EIB v posilování katalytické úlohy a stimulační funkce strukturálních fondů a další rozvoj a optimální využití inovativních nástrojů financování, na kterých se budou podílet především EIB a EIF a další mezinárodní finanční instituce na bázi reciprocity (např. kombinace grantů a úvěrů, nástroje rizikového kapitálu, nové formy sdílení rizik a záruky);
107. vyzývá řídící orgány EIB, aby zvážily možnost, že se Evropská unie stane v bance akcionářem vedle členských států, neboť by to podle něj posílilo spolupráci mezi EIB a Komisí;
108. vybízí EIB, aby podporovala úsilí o budování důvěry v těch členských státech, jejichž finanční stabilita v eurozóně je postižena či ohrožena závažnými obtížemi, účastí na investičních projektech v těchto zemích a poskytováním záruk, které zmírní zvýšené riziko dané země;
109. je toho názoru, že na základě změn, jež přinesla Lisabonská smlouva, a posílené role EIB, pokud jde o vyvážený a stálý rozvoj vnitřního trhu, by měla EIB nést větší odpovědnost vůči občanům EU, konkrétně by měla podléhat postupu udělení absolutoria Evropským parlamentem, co se týče uvolňování veřejných finančních prostředků z rozpočtu EU nebo z Evropského rozvojového fondu a spravovaných EIB;
110. vítá závazek EIB vytvořit pro vyhodnocování projektů ex ante i ex post od ledna 2012 nový rámec pro měření dopadů na rozvoj (rámec revidovaného vnějšího mandátu) a povzbuzuje EIB, aby posílila transparentnost uplatňování tohoto rámce uveřejněním úplného seznamu ukazatelů a zveřejňováním monitorovacích zpráv a přijatých opatření; žádá, aby byl informován o zlepšeních při sledování výsledků dosažených na základě tohoto rámce;
111. vítá skutečnost, že finanční a smluvní monitorování projektů bylo posíleno vytvořením nové monitorovací pracovní skupiny; žádá, aby byl informován o výsledcích a zlepšeních, kterých tato pracovní skupina dosáhne;
112. vyzývá EIB, aby se zapojila do financování investičních projektů, jejichž cílem je podporovat výzkum, vývoj a inovace v těch zemích a regionech, které budou v případě vnějších asymetrických ekonomických šoků neúměrně postiženy;
113. vyzývá EIB, aby její projekty financování měly za cíl přispět ke snižování chudoby a plnění rozvojových cílů tisíciletí, k ochraně lidských práv, ke společenské odpovědnosti podniků, k dodržování zásad důstojné práce, zásad ochrany životního prostředí a k řádné správě věcí veřejných, a to prováděním rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU;
114. vítá proto iniciativu v rámci strategie Evropa 2020 týkající se projektových dluhopisů jako mechanismu sdílení rizika mezi EK a EIB s poskytnutím limitované podpory z rozpočtu EU, který by měl využít pákového efektu finančních prostředků EU a přilákat další financování ze soukromého sektoru pro jednotlivé projekty v oblasti infrastruktury v souladu s cíli strategie Evropa 2020; vybízí EIB, aby pilotní fázi této iniciativy realizovala před koncem programového období 2007–2013, aby bylo možné posoudit účinnost systému;
115. oceňuje pokrok, jehož EIB dosáhla v zavádění jasných postupů vůči nespolupracujícím jurisdikcím; podporuje banku v její politice, na jejímž základě se banka neúčastní žádných operací, které se provádí v rámci nespolupracující jurisdikce; vyzývá EIB, aby posoudila uplatňování a fungování své „Politiky vůči slabě regulovaným, netransparentním a nespolupracujícím jurisdikcím“ (tzv. politika NCJ) a aby Evropskému parlamentu do konce roku 2012 předložila příslušnou zprávu; vybízí EIB, aby pravidelně přezkoumávala a aktualizovala svou politiku NCJ s cílem zajistit, aby finanční operace EIB nepřispívaly k jakékoli formě daňových úniků, praní špinavých peněz či financování terorismu;
o
o o
116. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské investiční bance a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Evropská investiční banka byla zřízena na základě Římské smlouvy v roce 1958, aby podporovala cíle Společenství.
Po více než 50 let je jedním z hlavních prostředků Evropské unie při plnění jejích strategických cílů v krátkodobém a dlouhodobém horizontu.
Zpravodajka se domnívá, že vzhledem k tomu, že EIB představuje jeden z nejvýznamnějších evropských nástrojů na podporu reálné ekonomiky, měla by být povzbuzována, aby nadále úspěšně rozvíjela své politiky na evropské úrovni.
Zpravodajka vítá silný závazek EIB být „evropskou bankou“, zaujímat vedoucí postavení v oživení evropského hospodářství a podporovat růst.
V roce 2010 EIB úspěšně uzavřela dvouleté období protikrizových aktivit a začala se vracet k úrovni úvěrů před krizí.
Klíčové úspěchy, jež jsou uvedeny ve zprávě o činnosti za rok 2010, jsou následující:
– celkový objem úvěrů dosáhl 72 miliard EUR (z toho 63 miliard EUR v EU),
– cíl poskytnout malým a středním podnikům uzavřené úvěry v objemu 30 miliard EUR byl dosažen o rok dříve, než bylo plánováno,
– vyplacení 61 miliard EUR na evropský balíček na podporu hospodářského oživení,
– 30% navýšení finančních prostředků vyplacených na úvěry pro cíle v oblasti konvergence.
V roce 2010 přijala Správní rada nový operační plán banky na období let 2011–2013, v němž orientovala aktivity banky třemi směry:
– podpora strategie Evropa 2020,
– boj proti změně klimatu,
– podpora cílů vnější politiky EU.
Rámec výroční zprávy za rok 2010
Zpravodajka vítá výroční zprávu EIB za rok 2010 a podporuje přístup, který banka zaujímá vůči podpoře činností EU.
Zpravodajka si je vědoma významu finančních operací a zdůrazňuje, že je důležité měřit výsledky nejen z hlediska kvantity, ale rovněž z hlediska kvality.
V tomto ohledu je zásadní vytvořit jasnou vazbu mezi vstupy a výsledky, aby bylo možné posoudit účinnost systému.
Zpravodajka zdůrazňuje, že skupina EIB by měla nadále každoročně předkládat Evropskému parlamentu zprávy o svých činnostech v oblasti financování, které jsou podporovány z rozpočtu EU.
Financování poskytované ze strany EIB v rámci EU
Zpravodajka sdílí názor, že spolupráce mezi EIB a Evropskou komisí v oblasti inovativních finančních nástrojů by měla pokračovat vzhledem k pozitivním výsledkům stávajících nástrojů.
Je zásadní vytvořit komplexní globální systém kontrol činností banky, aby se tak zajistil zevrubný audit složitých finančních nástrojů, které banka a její partneři neustále rozvíjí.
Významná část zprávy je věnována podpoře, kterou skupina EIB uděluje malým a středním podnikům v EU, což by mělo být klíčovou prioritou činnosti banky.
Zpravodajka banku vyzývá, aby zajistila větší transparentnost a posílenou odpovědnost, pokud jde o program globálních úvěrů.
Plně podporuje EIB v jejím úsilí o zajištění intenzivnější podpory malých a středních podniků, neboť tyto podniky jsou „motorem“ evropského hospodářství.
Zpráva zdůrazňuje přední úlohu EIF v podpoře hospodářství EU, a zejména v podpoře malých a středních podniků.
Zpravodajka zdůrazňuje slabé postavení trhu sekuritizace portfolií pohledávek malých a středních podniků, a proto povzbuzuje EIF, aby pokračoval ve svém úsilí na podporu stabilizace tohoto trhu.
Činnosti EIB mimo EU
Revidovaný vnější mandát pro úvěrové aktivity byl schválen v roce 2011.
Poskytuje EIB záruku EU na ztráty v případě projektů mimo EU pro období 2007–2013.
Zpravodajka souhlasí s tím, že tyto činnosti spadají pod kontrolu Evropského účetního dvora, a vyzývá EÚD, aby Evropskému parlamentu předložil zvláštní zprávu o finančních operacích prováděných v rámci vnějšího mandátu.
Zpravodajka vyzývá EIB a EBRD k lepší spolupráci a koordinaci jejich působení ve třetích zemích, aby nedocházelo k překrývání jejich činností.
Ve zprávě jsou uvedeny obavy zpravodajky ohledně rizik, která přináší režimy partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Zpravodajka proto navrhuje, aby byla podpora finančních zprostředkovatelů mimo EU omezena pouze na místní instituce, jež neprovozují svoji činnost v rámci exteritoriálních finančních center.
Zpravodajka podporuje návrh obsažený v dokumentu „Zpráva a doporučení řídícího výboru odborníků“, tj. sloučit všechny vnější činnosti v rámci samostatné jednotky, aby se tak dosáhlo lépe zacíleného řízení vnější politiky EIB.
Správní a kontrolní mechanismy EIB
Činnost EIB je podporována finančními prostředky získanými na kapitálových trzích.
Rating AAA je pro fungování EIB zásadní.
Na konci roku 2011 byl ratingu banky přiřazen negativní výhled (tzv. CreditWatch negative).
Zpravodajka zdůrazňuje, že je nutné přijmout patřičná opatření pro zachování vynikajícího ratingu.
Zpravodajka sdílí názor, že EIB by měla podléhat stejným obezřetnostním pravidlům jako subjekty poskytující úvěry.
Tím bude zaručena kvalita finanční situace banky a bude zajištěno přesné měření výsledků.
Banka by měla zavést jasné výkonnostní ukazatele, aby bylo možné lépe sledovat výsledky.
Povinnosti EIB a její budoucí role
V roce 2010 EIB zvýšila objem investic do projektů určených na řešení otázky klimatu, a to na 19 miliard EUR ve srovnání s 16 miliardami EUR investovanými na tyto účely v roce 2009.
Zpravodajka vítá, že EIB klade důraz na změnu klimatu, a vyzývá ji, aby se zdržela financování určitých druhů projektů, které mají ničivé environmentální a sociální dopady.
Rovněž považuje za významné plně sladit činnosti banky s cíli EU ohledně rychlého přechodu na nízkouhlíkové hospodářství.
EIB by měla nadále podporovat strategii Evropa 2020 maximalizací stimulační funkce strukturálních fondů a dalším využíváním inovativních nástrojů financování.
Zpravodajka proto podporuje iniciativu v rámci strategie Evropa 2020 týkající se projektových dluhopisů.
Navíc sdílí názor, že pilotní fáze této iniciativy by měla proběhnout před koncem stávajícího programového období, aby bylo možné posoudit účinnost nového systému.
9.
2.
2012
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
pro Výbor pro rozpočtovou kontrolu
k výroční zprávě Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010
( 2011/2186(INI) )
Navrhovatel:
Bart Staes
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro rozpočtovou kontrolu jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá uplatňování rozhodnutí č. 1080/2011/EU, které poskytuje záruky EU na případné ztráty EIB z půjček a úvěrových záruk na projekty mimo EU; zdůrazňuje, že vnější mandát EIB musí být konzistentní s článkem 280 SFEU, který uvádí, že hlavním cílem politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce je snížení a vymýcení chudoby;
2. vzhledem k tomu, že se činnost EIB mimo EU rozvinula především ve středněpříjmových zemích s omezenými personálními zdroji zvláště pro práci od zdola nahoru a pro sledování projektů a s omezenou přítomností na místě v porovnání s úrovní a složitostí finančních aktivit mimo EU;
3. konstatuje, že z celkové částky 72 mld EUR, kterou EIB v roce 2010 poskytla formou půjček, bylo 8,511 mld poskytnuto na půjčky rozvojovým zemím (konkrétně 1,2 mld zemím Asie a Latinské Ameriky (ALA), 1 mld EUR zemím AKT (973 mil.
EUR) a Jihoafrické republice (50 mil.
EUR), 2,55 mld EUR zemím Středomoří a 328 mil.
EUR středoasijským zemím), včetně částky 657 mil.
EUR na projekty zaměřené na dodávky vody a budování hygienické infrastruktury, zdravotní péči a vzdělávání;
4. vítá, že se EIB zaměřila na změnu klimatu, zejména na obnovitelné zdroje energie a na dva projekty ve francouzských zámořských územích v Tichém oceánu s finančním příspěvkem ve výši 15 mil.
EUR; vyzývá EIB, aby učinila všeobecný přístup k energii těžištěm svých snah v odvětví energetiky, a to podporou decentralizovaných drobných projektů a projektů nevyžadujících připojení do sítě především ve venkovských oblastech; vyzývá EIB, aby utlumovala projekty, které by mohly mít značný dopad na životní prostředí, jako jsou velké přehrady, zachycování a ukládání uhlíku a technologie spalování fosilních paliv, s cílem zabránit tomu, aby byly rozvojové země nuceny tento druh energie trvale používat;
5. konstatuje, že nezávislé hodnocení vnějšího mandátu EIB ukazuje, že úsilí EIB o další kontroly realizace projektů, zajištění přítomnosti na místě a návazné sledování environmentálních a sociálních aspektů se stále jeví jako nedostatečné, přičemž schopnost EIB plnit požadavky mandátu týkající se aspektů rozvoje je pouze nepřímá;
6. připomíná, že úzké zaměření na růst založený na růstu HDP nevede nezbytně k udržitelnému rozvoji podporujícímu začlenění a ke snižování nerovností; v této souvislosti vyzývá EIB, aby její projekty financování měly přímější vazbu na snižování chudoby a plnění rozvojových cílů tisíciletí, ochranu lidských práv, společenskou odpovědnost podniků, zásady důstojné práce, zásady ochrany životního prostředí a řádnou správu a řízení, a to prováděním rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU; domnívá se tudíž, že je nezbytné vyčlenit přiměřené zvýhodněné finanční prostředky a personální zdroje na to, aby mohla EIB účinněji podporovat cíle EU v oblasti rozvojové spolupráce;
7. vyzývá EIB, aby aktivně podporovala projekty zaměřené na finanční začlenění, tj. na usnadnění rovného přístupu k finančním službám, jako jsou půjčky, úspory a systémy pojištění, například podporou institucí poskytujících mikroúvěry;
8. vyzývá EIB, aby ve své práci na projektech rozšířila hloubkovou kontrolu sociálních aspektů (včetně dodržování lidských práv), a to jak využíváním analýzy ex ante, tak zejména monitorováním projektu v průběhu jeho realizace a dokončení; požaduje, aby byly definovány „výkonnostní ukazatele“ pro lepší sledování přidané hodnoty a dopadu operací EIB a rozšíření odborných znalostí vlastních zaměstnanců v oblasti udržitelného rozvoje, lidských práv a sociálních otázek/otázek rovnosti pohlaví;
9. vítá vypracování politiky zaměřené na nespolupracující jurisdikce a odhodlání EIB v této oblasti; vyjadřuje své znepokojení nad nedostatkem transparentnosti, pokud jde o způsob, jakým jsou přidělovány a sledovány „globální půjčky“ z hlediska správy daní; připomíná, že EIB by měla zajistit, aby příjemci půjček nevyužívali daňové ráje a neuplatňovali ani jiné nekalé praktiky, například nesprávné oceňování převodů, které mohou vést k daňovým únikům nebo k vyhýbání se daňovým povinnostem; v této souvislosti EIB vyzývá, aby na finančních zprostředkovatelích vyžadovala zveřejnění každého způsobu využití globálních a rámcových půjček, které tito zprostředkovatelé získají, jakož i zveřejnění zprávy o jejich činnosti v každé zemi, v níž působí;
10. vyjadřuje politování nad tím, že EIB nepovažuje za prioritu investice do místních společností v zemích AKT; má za to, že monitorování globálních půjček nebo půjček pro MSP by se mělo zlepšit s cílem zajistit, aby finanční zprostředkovatelé prováděli řádně požadavky stanovené EIB, jimiž se zaručí odpovědnost, transparentnost a udržitelnost životního prostředí při využívání finančních prostředků poskytnutých místním MSP; domnívá se, že by měla být vyjasněna definice MSP používaná v každém jednotlivém vnějším regionu, při zohlednění struktury místního hospodářství;
11. požaduje, aby se soulad se standardy EU/dohodnutými mezinárodními standardy v oblasti politiky životního prostředí a sociální politiky stal systematickou podmínkou pro přístup k financování ze strany EIB, zatímco společnosti nebo podniky, které tyto zásady porušují a/nebo jsou registrovány v daňových rájích, by z něj měly být účinným způsobem vyloučeny;
12. vítá iniciativu uzavřít memorandum o porozumění týkající se spolupráce mezi Evropským parlamentem a EIB; v této souvislosti zdůrazňuje potřebu úzce zapojit Evropský parlament do diskuse o vytvoření „platformy EU pro vnější spolupráci a rozvoj“ a zaručit transparentnost tohoto procesu.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
9.2.2012
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
24
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Thijs Berman, Ricardo Cortés Lastra, Véronique De Keyser, Nirj Deva, Charles Goerens, Catherine Grèze, Filip Kaczmarek, Michał Tomasz Kamiński, Franziska Keller, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Norbert Neuser, Maurice Ponga, Jean Roatta, Michèle Striffler, Eleni Theocharous, Ivo Vajgl, Daniël van der Stoep, Anna Záborská, Gabriele Zimmer
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Philippe Boulland, Santiago Fisas Ayxela, Fiona Hall, Horst Schnellhardt, Bart Staes
14.
2.
2012
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru
pro Výbor pro rozpočtovou kontrolu
k výroční zprávě Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010
( 2011/2186(INI) )
Navrhovatel:
Syed Kamall
NÁVRHY
Hospodářský a měnový výbor vyzývá Výbor pro rozpočtovou kontrolu jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. domnívá se, že skupina EIB
Skupina EIB zahrnuje EIB a Evropský investiční fond (EIF). by měla i nadále předkládat Parlamentu každoročně zprávy o své úvěrové činnosti v rámci EU – se zřetelem k podpoře cílů Unie a strategie Evropa 2020 –, a mimo EU se zřetelem ke svému mandátu a celkové koherenci své politiky s vnější činností EU; zastává názor, že EIB a EBRD by se měly rovněž zaměřit na posílení vzájemné koordinace a spolupráce ve třetích zemích, aby tak mohly zvýšit své komparativní výhody a nedocházelo k překrývání jejich činností
Parlament k tomu vyzval ve svém usnesení ze dne 25. března 2009 o výročních zprávách EIB a EBRD za rok 2007.
Mimoto Parlament rovněž zaujal tento postoj v rámci svého hlasování o zprávě Bowlesové, která se týkala upsání dodatečných akcií v kapitálu Evropské banky pro obnovu a rozvoj ***I. , a zároveň zajistit účelnější využívání zdrojů; připomíná také, že Rada a Parlament se shodly na tom, že nazrál čas ke zvážení racionalizace systému evropských veřejných finančních institucí, přičemž by neměla být vyloučena žádná varianta;
2. vzhledem k investičním potřebám EU a jejích členských států a nedostatečnému objemu kapitálu poskytovanému trhy vyzývá guvernéry EIB, aby souhlasili s výrazným navýšením kapitálu EIB;
3. zdůrazňuje, že EU potřebuje hospodářský růst, který může být účinně podpořen investicemi do výzkumu a vývoje a posilování výstavby celoevropských sítí, a že v této souvislosti činnost EIB může přispět ke zlepšení současných hospodářských vyhlídek;
4. domnívá se, že by EIB měla zavést mechanismy, jimiž zaručí, aby ve všech jejích finančních operacích byly přísně dodržovány evropské environmentální a sociální standardy a standardy týkající se lidských práv, transparentnosti a zadávání veřejných zakázek; vybízí EIB, aby dále posilovala transparentnost při poskytování úvěrů prostřednictvím finančních zprostředkovatelů a aby zabránila využívání daňových rájů, vnitropodnikovému oceňování a vyhýbání se daňovým povinnostem;
5. vítá skutečnost, že se EIB dobrovolně řídí současnými požadavky podle kapitálové dohody Basilej II, a vyzývá ji, aby splnila i povinnosti, které vyplynou z budoucí dohody Basilej III; vyzývá EIB, aby předložila Parlamentu formálním a transparentním způsobem výroční zprávu obsahující relevantní údaje o své kapitálové přiměřenosti, podmíněných závazcích, operacích prováděných prostřednictvím finančních zprostředkovatelů, podstupování rizik, pákovém efektu při financování soukromého sektoru a o spolupráci mezi EIB a EIF;
6. konstatuje zneklidňující odlišnosti mezi evropskými ekonomikami z hlediska konkurenceschopnosti a inovací;
7. vyzývá skupinu EIB, aby i nadále uplatňovala osvědčené obezřetnostní postupy s cílem udržet velmi silnou kapitálovou pozici banky a přispívat k růstu reálné ekonomiky; vyzývá proto EIB, aby i nadále podléhala přísnému obezřetnostnímu regulačnímu dohledu k posuzování její bonity, sledování kvality její finanční situace, zajištění přesného měření jejích výsledků a dodržování pravidel řádných postupů v podnikání; je toho názoru, že by EIB mohla rovněž podstoupit zátěžový test s cílem nechat posoudit svou bonitu;
8. vyzývá skupinu EIB, aby na svých webových stránkách v odůvodněných případech a ještě před schválením projektu zpřístupnila relevantní informace o příjemcích dlouhodobých úvěrů a záruk, svých finančních zprostředkovatelích, kritériích uznatelnosti projektů a o úvěrování malých a středních podniků formou rizikového kapitálu, zejména s uvedením vyplacených částek, počtu poskytnutých půjček a dotčeného regionu nebo průmyslového odvětví; doporučuje, aby byla úloha EIB konkrétněji vymezená, selektivnější, efektivnější a více zaměřená na dosažení výsledků; vyzývá také k vyhodnocení ekologických, sociálních a makroekonomických dopadů na podporované projekty;
9. zastává názor, že k tomu, aby se dostala k malým a středním podnikům, by EIB měla partnerství zejména na vyšší úrovni vytvářet s transparentními a odpovědnými finančními zprostředkovateli spojenými s místní ekonomikou;
10. vybízí EIB, aby dál pokračovala ve svém úsilí o zajištění toho, aby byly úvěry malým a středním podnikům poskytovány prostřednictvím finančních zprostředkovatelů účelně;
11. vyzývá EIB, aby objasnila svůj postoj k tzv. projektovým dluhopisům EU nebo jiným inovativním finančním nástrojům založeným na spolufinancování z rozpočtů EU a EIB; je přesvědčen, že by Komise měla výše uvedené projektové dluhopisy EU zavést a že by měly začít fungovat co možná nejdříve, nejlépe před začátkem rozpočtového období 2014–2020; vyzývá EIB, aby v realizaci těchto iniciativ sehrála aktivní úlohu; domnívá se, že provádění návrhu Komise, který se týká projektových dluhopisů v rámci strategie Evropa 2020, by mohlo přispět k rozvoji udržitelných průmyslových odvětví a infrastruktury na úrovni členských států i EU; zdůrazňuje, že postupy stanovené za tímto účelem by měly být výslovně stanoveny v rámci uznatelnosti projektů podléhajícím řádnému legislativnímu postupu; domnívá se, že je třeba respektovat požadavky týkající se environmentálních a sociálních standardů a standardů občanských práv a transparentnosti ve všech inovativních finančních nástrojích;
12. vybízí EIB, aby podporovala úsilí o budování důvěry v členských státech, které mají vážné potíže nebo jim hrozí vážné potíže, pokud jde o jejich finanční stabilitu v eurozóně, a to účastí na investičních projektech v těchto členských státech a poskytnutím záruk, které zmírní zvýšené riziko dané země;
13. vyzývá EIB, aby se podílela na financování investičních projektů, jejichž cílem je podporovat výzkum, vývoj a inovace v těch zemích a regionech, které jsou neúměrně postiženy vnějšími asymetrickými ekonomickými šoky;
14. je přesvědčen, že EIB musí při rozhodování o tom, ve kterých infrastrukturách by měla být zavedena pilotní fáze projektových dluhopisů, zohlednit finanční situaci členských států; tato pilotní fáze by měla upřednostňovat projekty v členských státech, které vykazují nízkou míru růstu a mají na finančních trzích problémy s likviditou;
15. vyzývá EIB, aby posoudila – a případně přezkoumala nebo zintenzivnila – svou činnost v těch zemích jižního Středomoří, kde provádí své operace, aby podpořila investice do odvětví, která mají zásadní význam pro hospodářský rozvoj, fungování trhu, konkurenceschopnost a tvorbu pracovních míst, a vzala přitom v úvahu demokratický proces a existenci právního státu v těchto zemích; bere na vědomí nedávné navýšení mandátu EIB pro poskytování úvěrů o 1 miliardu EUR, která je k dispozici pro země jižního Středomoří, a domnívá se, že by EIB měla zveřejnit dopad operací, které v současné době v tomto regionu provádí, na rozvoj;
16. vítá větší roli úvěrů EIB v oblasti strukturálních programů s cílem pomoci členským státům financovat jejich příspěvky do programů podporovaných ze strukturálních fondů EU; naléhá na Komisi, aby spolupracovala s EIB při zajištění toho, aby investice do infrastrukturních projektů nebyly odkládány v důsledku hospodářských obtíží, kterým členské státy čelí;
17. domnívá se, že by EIB měla provést své vlastní nezávislé hodnocení jurisdikcí, v nichž působí, s cílem bojovat proti nezákonným tokům kapitálu a zajistit, aby se nezapletla do operací ve finančních offshore centrech;
18. vybízí EIB, aby rozšířila svou činnost v těch členských státech EU, které mají velké a přetrvávající schodky běžného účtu, aby tak mohla podpořit sociální a hospodářskou konvergenci a zvýšit finanční a politickou udržitelnost měnové unie;
19. žádá EIB, aby objasnila a odůvodnila svůj postoj týkající se transformace finančního nástroje FEMIP na evropsko-středomořskou banku;
20. požaduje, aby byl revidován politický dokument EIB v oblasti energií z roku 2007, a stal se tak konzistentním s cíli EU do roku 2050 a plány k dosažení uvedených cílů;
21. bere na vědomí, že v roce 2010 poskytla EIB 25,9 miliardy EUR těm regionům v EU, které byly nejhůře zasaženy hospodářskou krizí;
22. je přesvědčen, že v souvislosti s obtížemi, s nimiž se MSP setkávají v přístupu k úvěrům, by EIB měla být partnerem transparentních a odpovědných finančních zprostředkovatelů napojených na místní ekonomiku a pravidelně zveřejňovat informace, pokud jde o vyplacené částky, příjemce těchto částek a regiony a odvětví průmyslu, kterým byly vyplacené prostředky určeny;
23. zdůrazňuje význam programů JASPERS, JESSICA, JEREMIE a JASMINE, a to jak z hlediska regionální konvergence a soudržnosti v Evropě, tak i z hlediska podpory malých a středních podniků, a poukazuje na to, že i v novém programovém období (2014–2020) bude na ně zapotřebí odpovídající financování; vítá zapojení EIB do evropského nástroje mikrofinancování Progress; zdůrazňuje význam půjček EIB v podobě financování strukturálních projektů pro regionální konvergenci;
24. vyzývá EIB, aby zintenzivnila svou podporu „znalostního trojúhelníku“, propojujícího vzdělávání, výzkum a vývoj a inovace, za vzájemné spolupráce a koordinace se všemi evropskými fondy a programy;
25. bere na vědomí snížení objemu půjček EIB v rámci nového operačního programu pro období 2012–2014 ze 75 miliard EUR v roce 2011 na 60 miliard EUR v roce 2012, jak je uvedeno v ročním programu, který přijala správní rada;
26. vítá pomoc, kterou poskytuje EIB ve spolupráci se strukturálními fondy EU zemím, jež čelí finančním obtížím, a to zejména formou úvěrů na pokrytí spolufinancování ze strany státu u projektů podpořených z těchto fondů; vítá vytvoření garančního fondu v Řecku financovaného z národního strategického referenčního rámce s pomocí a podporou EIB, který by měl pomoci usnadnit realizaci veřejných investic.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
13.2.2012
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
39
Členové přítomní při konečném hlasování
Burkhard Balz, Udo Bullmann, Pascal Canfin, Nikolaos Chountis, George Sabin Cutaş, Leonardo Domenici, Diogo Feio, Markus Ferber, Elisa Ferreira, Ildikó Gáll-Pelcz, Jean-Paul Gauzès, Liem Hoang Ngoc, Gunnar Hökmark, Syed Kamall, Wolf Klinz, Jürgen Klute, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Philippe Lamberts, Werner Langen, Astrid Lulling, Arlene McCarthy, Ivari Padar, Alfredo Pallone, Antolín Sánchez Presedo, Olle Schmidt, Peter Simon, Theodor Dumitru Stolojan, Ivo Strejček, Kay Swinburne, Sampo Terho, Marianne Thyssen, Ramon Tremosa i Balcells, Pablo Zalba Bidegain
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Robert Goebbels, Roberto Gualtieri, Enrique Guerrero Salom, Anne E.
Jensen, Thomas Mann, Theodoros Skylakakis, Emilie Turunen, Roberts Zīle
24.
1.
2012
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro Výbor pro rozpočtovou kontrolu
k výroční zprávě Evropské investiční banky (EIB) za rok 2010
( 2011/2186(INI) )
Navrhovatel: Crescenzio Rivellini
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá Výbor pro rozpočtovou kontrolu jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje, že EIB by se měla zavázat k financování projektů, které plní přísná environmentální kritéria, jež podporují konkurenceschopný, transparentní a udržitelný růst;
2. oceňuje EIB za to, že v roce 2010 zvýšila objem dostupných finančních prostředků pro projekty určené na řešení otázky klimatu v oblasti energetické účinnosti, obnovitelných zdrojů energie, dopravy, zalesňování, inovací a přizpůsobení se dopadům změny klimatu, a to z 16 miliard EUR vyčleněných na tyto účely v předchozím roce na 19 miliard EUR (30 % celkového objemu úvěrů poskytnutých v EU);
3. vyzývá EIB k ambicióznějšímu příspěvku ke snižování emisí uhlíku v odvětví dopravy; v této souvislosti se domnívá, že by EIB měla upřednostňovat projekty, které snižují poptávku po dopravě a rozvíjejí veřejnou a kombinovanou dopravu;
4. vyzývá EIB, aby prosazovala projekty určené k podpoře biologické rozmanitosti a řízení vodních zdrojů a zavázala se, že nebude financovat projekty, které vedou k podstatným změnám důležitých přírodních stanovišť nebo k produkci zakázaných látek, projekty výstavby rozsáhlých přehrad, jež se nedrží doporučení Světové komise pro přehrady, nebo těžební projekty (ropa, plyn a nerosty), které mají ničivé environmentální a sociální dopady a nedodržují doporučení uvedená ve zprávě Světové banky o těžebním průmyslu ( Extractive Industries Review );
5. vyzývá EIB, aby ke studijním účelům vypracovala šedou listinu projektů zahrnujících technologie, které sice mohou splňovat evropské minimální normy, avšak nedosahují průměrných evropských environmentálních norem;
6. vítá podporu, kterou EIB poskytuje odvětví energie z obnovitelných zdrojů (jež má strategický význam pro splnění cílů EU týkajících se klimatu); tato podpora byla v minulých letech podstatně navýšena (6 miliard EUR v roce 2010 oproti 500 milionům EUR v roce 2006);
7. s potěšením konstatuje, že EIB také zdokonalila svou interní technickou složku, když zvýšila ze 40 % (2007) na 64 % (2011) podíl projektových specialistů, kteří se zaměřují zejména na projekty věnované energetické účinnosti nebo energii z obnovitelných zdrojů;
8. požaduje, aby EIB i nadále uplatňovala přísnější podmínky pro projekty využívající fosilní paliva, které bohužel stále představují 10 % financování této banky; zdůrazňuje, že uplatňování těchto podmínek má obzvláště velký význam pro co nejrychlejší ukončení pomoci, kterou banka poskytuje v oblasti výroby energie s vysokými emisemi uhlíku.
9. vyzývá EIB, aby zajistila, že přínosy projektů financovaných z jejích prostředků v rozvojových zemích se rozšíří také na místní společenství, s nimiž by se případně měly konzultovat investiční projekty, které mohou mít dopad na jejich oblast; je toho názoru, že by se měla kontrolovat ekologická vyváženost projektů a projekty by měly být v souladu s cíli EU v oblasti snižování emisí uhlíku;
10. vyzývá EIB, aby s ohledem na biologickou rozmanitost vycházela při své činnosti ze zásady „nulové čisté ztráty“; v této souvislosti připomíná normy vyvinuté v rámci programu kompenzace obchodu a biologické rozmanitosti ( Business and Biodiversity Offsets Programme , BBOP);
11. naléhavě vyzývá EIB, aby navýšila financování projektů souvisejících s řízením vodních zdrojů se zvláštním zaměřením na evropské země v oblasti jižního Středomoří, zejména pokud jde o udržitelnost dodávek;
12. připomíná EIB vzrůstající nedostatek surovin; vyzývá EIB, aby prozkoumala, jak může pomoci k zajištění efektivnějšího využívání surovin v EU.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
24.1.2012
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
57
3
Členové přítomní při konečném hlasování
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Yves Cochet, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Jill Evans, Karl-Heinz Florenz, Elisabetta Gardini, Julie Girling, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jřrgensen, Karin Kadenbach, Christa Klaß, Holger Krahmer, Jo Leinen, Peter Liese, Zofija Mazej Kukovič, Linda McAvan, Radvilë Morkûnaitë-Mikulënienë, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Sirpa Pietikäinen, Mario Pirillo, Pavel Poc, Frédérique Ries, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Kârlis Ðadurskis, Daciana Octavia Sârbu, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Bogus³aw Sonik, Salvatore Tatarella, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Glenis Willmott, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Gaston Franco, Jutta Haug, Bill Newton Dunn, Michčle Rivasi, Eleni Theocharous, Andrea Zanoni
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
29.2.2012
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
22
2
Členové přítomní při konečném hlasování
Marta Andreasen, Jean-Pierre Audy, Inés Ayala Sender, Zigmantas Balčytis, Andrea Češková, Tamás Deutsch, Martin Ehrenhauser, Jens Geier, Gerben-Jan Gerbrandy, Ingeborg Gräßle, Ville Itälä, Cătălin Sorin Ivan, Bogusław Liberadzki, Monica Luisa Macovei, Jan Mulder, Eva Ortiz Vilella, Crescenzio Rivellini, Theodoros Skylakakis, Bart Staes, Søren Bo Søndergaard, Michael Theurer
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Philip Bradbourn, Derk Jan Eppink, Lucas Hartong, Edit Herczog, Véronique Mathieu, Derek Vaughan
