KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0141/2005
11.
5.
2005
ZPRÁVA
o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie“
(2004/2131(INI))
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
Zpravodajka:
Riitta Myller
PE 350.192v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
STANOVISKO VÝBORU PRO PRŮMYSL, VÝZKUM A ENERGETIKU...........................14
POSTUP...................................................................................................................................15
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie“ ( 2004/2131(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie ( KOM(2004)0038 ),
– s ohledem na články 6 a 174 Smlouvy o založení ES, Cardiffský proces (závěry Evropské rady z Cardiffu, 15.-16. června 1998) a Strategii pro udržitelný rozvoj (závěry Evropské rady z Göteborgu, 15.–16. června 2001),
– s ohledem na Lisabonskou strategii (závěry Evropské rady z Barcelony, 15.–16. března 2002),
– s ohledem na Světový summit o trvale udržitelném rozvoji a prováděcí plán z Johannesburgu (2002),
– s ohledem na závěry přijaté pod názvem „Čistota, inteligence a konkurenceschopnost: možnosti ekoefektivních inovací v rámci lisabonského procesu“ (závěry Rady pro životní prostředí ze dne 14. října 2004),
– s ohledem na Šestý akční plán Společenství pro životní prostředí
Úř. věst.
L 242, 10.9.2002, s. 1 ,
– s ohledem na Pátý
Úř. věst L 26, 1.2.1999, s. 1 a Šestý
Úř. věst L 232 ze dne 29.8.2002, s. 1 rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace,
– s ohledem na své usnesení ze dne 21. dubna 2004 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu s názvem „Integrovaná politika produktů – stavět na celoživotním ekologickém postoji“
Texty přijaté tohoto dne P5_TA(2004)0349 ;
– s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny
Úř. věst L 283, 31.10.2003, s. 51 ,
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o podílu obnovitelných zdrojů energie v EU ( KOM(2004)0366 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané Budování naší společné budoucnosti – politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013 ( KOM(2003)0101 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru nazvané Začlenění hledisek životního prostředí do evropské normalizace ( KOM(2004)0130 ),
– s ohledem na pracovní dokument Komise – Příručka pro ekologické zadávání veřejných zakázek ( SEC(2004)1050 )
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a na stanovisko Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ( A6‑0141/2005 ),
A. vzhledem k tomu, že udržitelný rozvoj – rozvoj, který vychází z potřeb současnosti, aniž by ohrožoval uspokojování potřeb budoucích generací – je jednoznačným cílem Evropské unie,
B. vzhledem k tomu, že podle závěrů Evropské rady z Göteborgu se udržitelný rozvoj opírá o tři pilíře, jmenovitě o ochranu životního prostředí, hospodářský rozvoj a sociální soudržnost ,
C. vzhledem k tomu, že udržitelného rozvoje nelze dosáhnout, pokud nebudou vyvinuty nové ekologické technologie a inovace,
D. vzhledem k tomu, že pokud má Lisabonská strategie – jejímž cílem je učinit Evropskou unii nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější ekonomikou světa založenou na znalostech, schopnou udržitelného hospodářského růstu s více a lepšími pracovními příležitostmi a vyšší sociální soudržností – zajistit udržitelný rozvoj, musí mít politiky v oblasti hospodářství, sociálních věcí a životního prostředí cíle, které jsou vzájemně konzistentní a které mohou vést k vyššímu hospodářskému růstu,
E. vzhledem k tomu, že v této souvislosti je velmi důležité rozvíjet a využívat pozitivní součinnosti mezi ochranou životního prostředí a konkurenceschopností a odstranit vazbu mezi hospodářských růstem a zhoršováním stavu životního prostředí; a vzhledem k tomu, že ekologické technologie (technologie, jejichž užívání má významně menší celkově negativní dopady na životní prostředí než jejich alternativy) jsou významným prostředkem k dosažení tohoto cíle,
F. vzhledem k tomu, že proces uvádění inovací na trh (výzkum, vývoj produktů, výroba, uvedení na trh) bude urychlen, pouze pokud bude dostatečná poptávka po ekologických technologiích,
G. vzhledem k tomu, že Evropská unie musí mít v oblasti životního prostředí takovou politiku, která bude dostatečně ambiciózní, aby vytvořila poptávku po ekologických technologiích, bude mít zřetelné a ambiciózní ekologické cíle, dohodnuté ekologické ukazatele pro měření ekologické zátěže, která bude internalizovat (externí) náklady životního prostředí a odměňovat ty, kteří jsou v čele, a nikoli ty, kteří zaostávají,
H. vzhledem k tomu, že významnou roli hraje spotřebitelská poptávka po ekologických technologiích; vzhledem k tomu, že společnost v širokém slova smyslu musí nicméně převzít převážný díl odpovědnosti za vytváření odpovídajících prostředí pro urychlené rozvíjení těchto technologií,
I. vzhledem k tomu, že Akční plán Komise pro ekologické technologie (ETAP) nezahrnuje vhodné mechanismy pro šíření znalostí, transfery technologií, inovace a vývoj;
J. vzhledem k tomu, že finanční podpora není důležitá pouze pro výzkum a vývoj, ale také pro vývoj výrobků určených pro trh, a je tedy třeba zvýšit úsilí při řešení problémů spojených s rizikovým kapitálem,
K. vzhledem k tomu, že politiky v rámci Evropské unie musí být koherentní a směřovat ke stejným cílům; při přípravě rozpočtu a při práci na návrhu Sedmého rámcového programu výzkumu je tedy třeba vzít v potaz technologická řešení určená k podpoře udržitelnosti; strukturální fondy a Fond soudržnosti je třeba využívat způsobem, který bude příznivý pro vývoj ekologických technologií;
L. vzhledem k tomu, že udržitelný rozvoj vyžaduje globální řešení, a Evropská unie tedy musí zajistit, že vnitřní a vnější politiky budou navzájem v souladu, a to nikoli pouze v kontextu dvoustranné spolupráce a exportních úvěrů, ale také ve vztahu k vývoji v rámci OSN, WTO, OECD a Světové banky,
Zvyšování poptávky po ekologických technologiích
1. vítá toto sdělení jako užitečný základ pro diskusi a přípravu konkrétnějších návrhů na stimulaci ekologických technologií, nicméně si přeje, aby byl kladen větší důraz na rozvoj poptávky po těchto technologiích; žádá, aby byl roztříštěný přístup k politice v oblasti životního prostředí a udržitelnému rozvoji obecně a k ETAP konkrétně nahrazen systematičtěji založeným přístupem k politice v oblasti životního prostředí pojetím, které zohlední spotřební cyklus v souladu s rámcem integrované produktové politiky (IPP), v níž je velká pozornost věnována inovacím a vývoji ekologicky nezávadných technologií, a konečně zdůrazňuje nutnost koordinace mezi EU a členskými státy;
2. pokládá za důležité posilovat ekologický rozměr strategie EU v oblasti konkurenceschopnosti; poukazuje na to, že při revizi Lisabonské strategie je zapotřebí chápat stav životního prostředí a zlepšování v oblasti zaměstnanosti jako příležitost otevírající cestu k dosažení cíle vybudovat nejkonkurenceschopnější ekonomiku světa založenou na znalostech; pokládá v této souvislosti vývoj a zavádění ekologických technologií za věc rozhodujícího významu;
3. poukazuje na potenciál zaměstnanosti a růstu v oblasti ekologických technologií, ve kterém může být vytvořeno mnoho nových podnikatelských příležitostí a z nich plynoucích nových pracovních míst, zvláště pokud jde o malé a střední podniky, což by mohlo být rozhodujícím příspěvkem k dosažení cílů lisabonského procesu;
4. vyzdvihuje skutečnost, že přeje-li si EU naplnit cíle Lisabonské strategie, musí těsněji spolupracovat s malými a středními podniky; vyslovuje politování nad tím, že se nepodařilo začlenit vhodným způsobem do ETAP malé a střední podniky;
5. vybízí Komisi, aby identifikovala faktory, které v současnosti nejvíce zatěžují životní prostředí, a poté u jednotlivých průmyslových odvětví zvážila, jaké technologické inovace jsou potřebné k řešení těchto problémů; navrhuje, aby Komise při této práci přihlédla k následujícím otázkám:
a.
Jaké problémy je třeba řešit?
b.
Jaké překážky brání vyřešení vymezených problémů?
c.
Jaký je cíl Unie ve vztahu k těmto problémům?
d.
Jakým postupem byla stanovena hierarchie kroků / cílů?
e.
Jaké cíle byly stanoveny pro jednotlivé oblasti?
f. Jaké existují politické alternativy pro omezování překážek a ve vztahu ke kterým technologiím lze nejlépe různé politické alternativy využít?
g.
Jaká jsou pro a proti těchto alternativ a jaké politiky je třeba zavést?
h.
Jaké financování je k dispozici pro jednotlivé stanovené kroky?
i.
Jaké povinné kroky budou učiněny a v jakých termínech?
6. uznává úlohu environmentálních politik jako hnací síly inovací v prostředí tržních ekonomik, kde jsou inovace pobízeny vysoce náročnými požadavky; odkazuje na skutečnost, že přísné ekologické normy dovedly EU do čela mnoha růstových odvětví, a zdůrazňuje, že EU by měla vynakládat úsilí k tomu, aby si udržela vůdčí postavení na trhu nových technologií a koncepčních inovací;
7. zdůrazňuje, že cílem právních předpisů EU v oblasti životního prostředí je trvalé zlepšování stavu životního prostředí a dosažení nejvyšší možné úrovně jeho ochrany; má za to, že předpisy by se měly opírat o nejlepší dostupnou technologii a že musí být nejen ambiciózní, ale také ucelené a předvídatelné, aby vytvářely náležitou, tržní poptávku po nových ekologických technologiích ve výrobě i v podnicích; poukazuje na to, že směrnice o minimálních požadavcích na ekologicky šetrné konstrukční řešení je jednou z ukázek toho, jak lze vytvořit rámec pro významná zdokonalení konstrukce a zlepšení ekologických parametrů výrobků;
8. vybízí Komisi, aby stanovila ambiciózní cíl, pokud jde o podíl EU na globálním trhu ekologických technologií; má za to, že během deseti let by měla EU dosáhnout tržního podílu nejméně 50 %; zdůrazňuje, že trh pro ekologické zboží a služby rychle roste a že společnosti v EU by měly na tomto trhu i nadále hrát důležitou roli a využívat výhody prvního hráče;
9. vítá myšlenku dohodnout se na ambiciózních cílech ve vztahu ke všem druhům výroby, služeb a vývoje produktů, zejména v prioritních oblastech uvedených v Šestém akčním programu pro životní prostředí; zdůrazňuje, že takové cíle budou pomáhat evropskému průmyslu zvýšit jeho konkurenceschopnost a vytvořit více pracovních příležitostí a současně vyústí ve snížení zátěže pro životní prostředí; vybízí Komisi, aby v blízké budoucnosti sestavila prvotní přehled výkonnostních cílů řídících se přístupem spotřebního cyklu, které budou uskutečňovány buď prostřednictvím závazných minimálních požadavků, nebo prostřednictvím dobrovolných dohod tam, kde vedou k dosažení cílů politiky rychleji nebo s nižšími náklady než prostřednictvím závazných norem;
10. vzhledem k tomu, že je politováníhodné, že sdělení neobsahuje prvotní přehled promyšleně formulovaných cílů v klíčových oblastech životního prostředí; vybízí Komisi, aby do nových právních předpisů a návrhů změn stávajících právních předpisů zapracovala ambiciózní ekologické cíle; zastává názor, že tyto cíle by se měly opírat o nejlepší dostupnou technologii a měly by být pravidelně aktualizovány s ohledem na technický pokrok tak, aby byly silným a trvalým zdrojem podnětů pro inovace v průmyslu;
11. vybízí Komisi, aby uložila členským státům vytvořit programy pro splnění požadavků formulovaných v plánu ETAP, jež musí zahrnovat termíny odpovídající termínům stanoveným v plánu ETAP a musí mít vazbu na ekologické cíle, aby tak byly nejvýznamnější cíle propojeny a vyhodnocovány na úrovni členského státu i EU a byly pro ně stanoveny pevné termíny;
12. vybízí Komisi, aby podporovala průmysl v rámci probíhající integrované produktové politiky a aby přehodnotila tradiční podnikatelské modely ve snaze napomoci vývoji integrovanějších a systematičtějších postupů, a přitom věnovala zvláštní pozornost příležitostem, které poskytuje seskupování různých produkčních činností, při němž je možné používat zbytkové materiály z jednoho výrobního procesu jako vstupy do výrobních procesů dalších, například využitím komunálního odpadu vytvářet energetické úspory, které mají pozitivní přínos pro hospodářství i životní prostředí;
13. vyzdvihuje skutečnost, že efektivita z hlediska nákladů a materiálu sníží náklady průmyslu i domácností, uvolní zdroje pro další investice a povede ke snížení závislosti ekonomiky EU na omezených zdrojích a značně kolísavých trzích surovin; naléhavě proto vybízí Komisi, aby navrhla právní předpisy k minimalizaci využívání obnovitelných i neobnovitelných přírodních zdrojů ;
14. zdůrazňuje, že pokud má EU dosáhnout udržitelného růstu, musí být zavádění ekologických technologií spojeno se zvyšováním účinnosti zdrojů a se změnou přístupu spotřebitelů;
15. vybízí Komisi, aby napomohla vývoji metod a ukazatelů pro měření zátěže různých produktů, služeb a postupů pro životní prostředí, aby tak všem činitelům poskytla dostatek informací pro rozhodování; vyzývá Komisi a členské státy, aby zahájily v celé EU kampaň postavenou na těchto údajích o důsledcích pro životní prostředí, která by podněcovala spotřebitele k tomu, aby požadovali ekologicky nezávadné technologie;
16. konstatuje, že proces internalizace externích nákladů (pro životní prostředí) pokračuje velmi pomalým tempem, a poukazuje na to, že pokud se podaří nalézt řešení tohoto problému na úrovni Společenství (daně, daňové úlevy, státní podpory, obchod s emisemi, uživatelské poplatky a poplatky za znečišťování atd.), značně se zvýší poptávka po ekologických technologiích;
17. vítá směrnici Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, která je krůčkem správným směrem, zdůrazňuje však, že je v této oblasti třeba učinit více; nabádá Komisi, Radu a členské státy, aby zaujaly progresivní postoj při navrhování a přijímání nových iniciativ k posílení energetické účinnosti na straně poptávky a na podporu odvětví obnovitelných zdrojů energie a prosazovaly šíření kogenerační výroby energie a energeticky efektivního využívání biomasy, a to rovněž s ohledem na dopravu a na bydlení a výstavbu;
18. vybízí Komisi, aby si stanovila ambiciózní cíl v oblasti veřejných zakázek: jako obecné pravidlo by měla být součástí zadávání všech veřejných zakázek ekologická kritéria a členské státy měly za úkol vypracovat do roku 2007 standardizované pokyny pro nejvýznamnější produkty a služby a rovněž poskytovat zadavatelům veřejných zakázek proškolení k těmto pokynům; zdůrazňuje, že by systém vyhodnocování ekologických technologií mohl být hlavním nástrojem podpory využívání ekologických veřejných zakázek;
19. vítá práci, kterou Komise vykonala při přípravě příručky ekologického zadávání veřejných zakázek, a těší se na hodnocení jejích výsledků, které ukáže, zda by bylo prospěšné mít závaznější pravidla; schvaluje doporučení ve zprávě Wima Koka, podle nichž by vnitrostátní orgány a místní samosprávy měly sestavovat akční plány ekologického zadávání veřejných zakázek;
Vytvoření spravedlivého a konkurenceschopného trhu pro ekologické technologie
20. klade důraz na důležitost rozpoznávání a odstraňování překážek, které zpomalují širší užívání ekologických technologií; proto vybízí Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby provedla analýzu, do jaké míry pravidla Společenství působí jako brzda využívání a šíření ekologických technologií, a žádá Komisi, aby poté vypracovala konkrétní akční plán na odstranění zjištěných překážek, včetně časového plánu; v této souvislosti naléhá na Komisi, aby připravila návrh zprávy o případech nejlepší praxe, které již napomohly využívání ekologických technologií mimo rámec EU, například v Japonsku;
21. vybízí Komisi, aby učinila nejvyšší prioritou vytvoření „správných tržních podmínek“ pro ekologické technologie, především prostřednictvím rozhodnutí na úrovni Společenství, např. uplatňováním principu „platí ten, kdo znečišťuje“, a tak zabezpečila, aby byly odměňovány společnosti, které nabízejí čisté technologie;
22. vybízí Komisi a členské státy, aby urychlily opatření k omezení státních podpor s negativních dopadem na přírodní prostředí a v konečném důsledku je zcela zrušily; poukazuje na to, že tyto podpory mají často značný rozsah; vybízí Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby sestavila seznam státních podpor, které přímo či nepřímo podporují výrobu a spotřebu znečišťující životní prostředí, čímž vytvářejí nekalou konkurenci pro čistější technologie;
23. poukazuje na to, že rozvoj ekologických technologií, zejména v oblasti energetiky, brzdily významné státní podpory EU fosilním palivům a jaderné energii ve Společenství; je pevně přesvědčen, že vnější náklady by měly být zahrnuty do ceny energie z různých zdrojů, a že by tato zásada měla být základem pro přehodnocení pokynů EU pro poskytování státní podpory, které má proběhnout koncem roku 2005; poukazuje také na to, že ekologické daně jsou důležitým nástrojem narovnání cen energie;
24. domnívá se, že v zájmu zabezpečení hladkého fungování vnitřního trhu je nejlepší přijmout opatření na úrovni Společenství, a vybízí Komisi, aby navrhla ambiciózní iniciativy k zajištění toho, aby ekologické náklady na spotřebu energie byly zpoplatňovány formou daní, pokud se ukáže, že metoda otevřené koordinace nepřináší odpovídající výsledky;
25. je znepokojen nedostatečným využíváním již dostupných ekologických technologických řešení; vítá iniciativy k posilování nástrojů financování investic do energetické efektivnosti a materiálové efektivnosti a vybízí k tomu, aby se podpora veřejných investic stala všeobecnou podmínkou při výběru výrobních metod šetrných k životnímu prostředí; nadále naléhavě vyzývá EIB a EBRD, aby zvýšily rozsah financování projektů, jejichž součástí je ekologická inovace a technologie, zvláště projektů malých a středních podniků;
Uspokojení poptávky po ekologických technologiích
26. vyzdvihuje význam dostatečného financování výzkumu a připomíná dohodu dosaženou v Barceloně v roce 2002 o zvýšení výdajů na výzkum vývoj v Evropské unii, aby se do roku 2010 přiblížily úrovni 3 % hrubého domácího produktu; vítá iniciativy ke zvýšení financování a ke koordinaci činnosti v této oblasti;
27. zdůrazňuje, že ze Sedmého rámcového programu výzkumu musí být financovány ekologické technologie; vybízí Komisi, aby v návrzích příštího rámcového programu výzkumu zformulovala strategický program výzkumu podle jednotlivých hospodářských sektorů, a to po konzultacích se všemi zúčastněnými stranami (výrobci, ekologické organizace, vysoké školy, výzkumné instituce a spotřebitelé);
28. poukazuje na to, že je třeba podporovat modely QSAR (quantitative structure activity relationship) s cílem nalézt náhrady za určité druhy výzkumu, jejichž součástí jsou pokusy a testování na zvířatech;
29. je přesvědčen o tom, že má-li se prosazovat udržitelný rozvoj, je rovněž třeba podporovat výzkum a inovaci technologií ochrany a obnovy přírodních, kulturních a historických zdrojů;
30. vítá podporu platforem ekologických technologií; trvá však na tom, že je třeba, aby tyto platformy byly otevřené všem účastníkům za rovných podmínek, pokud jde o účast v nich a o přístup k informacím; zdůrazňuje, že úspěšnost těchto platforem závisí na spolupráci a spolufinancování ze strany průmyslu; připomíná, že technologické platformy jsou třeba nejen ve stávajících silných průmyslových sektorech, ale i jinde; domnívá se, že je mimořádně důležité, aby tyto platformy působily v interakci s národními programy výzkumu a technologického rozvoje;
31. vybízí Komisi, aby podporovala konkrétní technologická opatření sloužící k překonávání vzdáleností, které oddělují výzkumné aktivity od ukázkových projektů a jejich uvedení na trh, a aby kladla zvýšený důraz na utváření trhu, programy šíření výsledků a také na specifikaci nástrojů použitelných pro utváření trhu pro ekologické technologie;
32. vyzdvihuje význam využívání ekologicky efektivních informačních a výpočetních technologií jako nástroje snižování zátěže pro životní prostředí (dematerializace), a vyzývá členské státy, aby tento přístup podporovaly a prosazovaly;
33. podporuje různé návrhy na šíření současných technologií, například vytvoření katalogu EU, který by obsahoval stávající soupisy nebo databáze ekologických technologií, technologických platforem atd.;
34. vyjadřuje politování nad tím, že se Komisi nezdařilo do této iniciativy zapojit Evropský patentový úřad, a vybízí k zavedení povinného zveřejňování výsledků výzkumu ekologických technologií, financovaného z veřejných prostředků;
Koherence vnitřních i vnějších politik
35. vyzývá Komisi, aby vypracovala hodnocení vedlejších účinků vnitřních a vnějších politik Evropské unie z pohledu udržitelného rozvoje, aby nedošlo k ohrožení cílů Evropské unie; poukazuje na to, že ETAP musí být koordinován se stávajícími iniciativami, a zdůrazňuje, že je důležité zavádět již schválené nástroje, např. Cardiffský proces, v rámci termínů stanovených v Kokově zprávě;
36. vyzdvihuje význam využívání strukturálních fondů a Fondu soudržnosti způsobem, který je v souladu s cíli udržitelného rozvoje a který podporuje zejména investice do ekologických technologií; vybízí k používání těchto zdrojů k integraci ekologických technologií, když je na konci své běžné životnosti nahrazován základní kapitál;
37. zdůrazňuje význam začlenění ekologických inovací do všech budoucích finančních nástrojů Společenství a domnívá se, že je zásadní, aby financování ekologických technologií bylo jedním z ústředních prvků připravovaného návrhu Programu pro konkurenceschopnost a inovace;
38. zdůrazňuje, že udržitelný rozvoj vyžaduje globální řešení, a vítá veškeré iniciativy k šíření a podpoře ekologických technologií v rozvojových zemích; zastává názor, že musí být zabráněno vývozu zastaralých technologií, které znečišťují životní prostředí, do třetích zemí; poukazuje na to, že Evropská unie by měla zaujmout při transferu technologií vůdčí úlohu, a vyzývá členské státy k tomu, aby vybízela veřejný sektor , soukromý sektor a mezinárodní finanční instituce k šíření a rozvoji ekologických technologií a k tomu, aby ve své úvěrové činnosti upřednostňovaly ekologické technologie a zároveň odmítaly finanční podporu zastaralých a technologií, které znečišťují životní prostředí; vítá nedávno přijaté doporučení OECD – Společné přístupy k životnímu prostředí a oficiálně podporované exportní úvěry;
39. vybízí Komisi k tomu, aby do jednání o mezinárodním obchodu vnesla otázky životního prostředí, a zdůrazňuje, že při uplatňování pravidel mezinárodního obchodu je třeba brát ohled na hlediska životního prostředí;
40. poukazuje na to, že příčinou regionálních konfliktů rozvojového světa bývá často nedostatek zdrojů; zastává stanovisko, že jako jeden z nástrojů předcházení konfliktům by mohly sloužit i transfery ekologických technologií EU;
41. zdůrazňuje, že je třeba podporovat technologie, které umožní předcházet přírodním katastrofám a činnostem, které mohou způsobit zánik či poškození zdrojů, nebo představují rizika pro veřejnost;
0 0
42. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, EIB, EBRD a vládám a parlamentům členských států.
18.
3.
2005
STANOVISKO VÝBORU PRO PRŮMYSL, VÝZKUM A ENERGETIKU
pro Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
ke sdělení Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie
( 2004/2131(INI) )
Navrhovatelka: Rebecca Harms
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá navrhovaný akční plán pro ekologické technologie (ETAP), zdůrazňuje však význam koordinace iniciativ EU s iniciativami členských států, aby se zabránilo duplicitní práci;
2. poukazuje na to, že ETAP musí být koordinován se stávajícími iniciativami a zdůrazňuje, že je důležité zavádět již odsouhlasené nástroje jako je cardiffský proces v rámci termínů stanovených v Kokově zprávě;
3. je přesvědčen, že by mělo být podporováno sestavování a vytváření databází a vyhledávačů, které by poskytovaly informace o dostupných technologiích ve spolupráci s Evropským patentovým úřadem a s úřadem Společenství pro ochranné známky;
4. je přesvědčen, že ekologické technologie (ET) by měly být definovány jako všechny technologie, jejichž použití je ve smyslu jejich dopadu na životní prostředí podstatně méně škodlivé než jiné příslušné alternativy;
5. zdůrazňuje potřebu zpřístupňovat nové environmentální technologie spotřebitelům, a tak zajistit možnosti měření a zjišťování množství zdrojů a odvracení nebezpečí spojených se znečištěním vzduchu, vody, půdy atd.;
6. naznačuje, že trh pro ekologické zboží a služby rychle roste a že společnosti v EU by měly na tomto trhu i nadále hrát důležitou roli a využít výhody prvního;
7. zdůrazňuje možnosti, které představuje evropský ekosektor pro zaměstnanost a růst, zejména pro MSP, což by mohlo zásadně přispět k dosažení lisabonských cílů;
8. zdůrazňuje potřebu podporovat technologie, které umožní předcház přírodním katastrofám a činnostem, které mohou způsobit zánik či poškození zdrojů, nebo představují rizika pro veřejnost;
9. zdůrazňuje, že k tomu, aby EU dosáhla udržitelného růstu, musí být zavádění ekologických technologií spojeno se zvyšováním účinnosti zdrojů a se změnou přístupu spotřebitele;
10. poukazuje na potřebu podporovat modely QSAR (quantitative structure activity relationship), aby nahradily určité druhy výzkumu, které v sobě zahrnují pokusy a testování na zvířatech;
11. je přesvědčen, že má-li se prosazovat udržitelný rozvoj, je rovněž třeba podporovat výzkum a inovaci technologií ochrany a obnovy přírodních, kulturních a historických zdrojů;
12. podotýká, že ekologické veřejné zakázky (GPP) by mohly být průkopníkem při zavádění ekologických technologií na trh, a vybízí Komisi, aby urychleně navrhla opatření, která by umožnila větší využití GPP;
13. zdůrazňuje, že by systém vyhodnocování ekologických technologií mohl být hlavním nástrojem na podporu využívání ekologických veřejných zakázek;
14. poukazuje na to, že rozvoj ekologických technologií, zejména v oblasti energetiky, brzdily významné státní podpory EU na využívání fosilního paliva a jadernou energii ve Společenství; je pevně přesvědčen, že vnější náklady by měly být zahrnuty do ceny energie z různých zdrojů, a že by tato zásada měla být základem pro přehodnocení předpisů EU pro poskytování státní podpory, které má proběhnout koncem roku 2005; poukazuje také na to, že ekologické daně jsou důležitým nástrojem, jak správně stanovit ceny za energii;
15. naléhá na EIB a EBRD (Evropskou banku pro obnovu a rozvoj), aby zvýšily finanční částky na projekty, které se týkají ekologických inovací a technologií, zejména na projekty realizované malými a středními podniky;
16. poukazuje na to, že zdrojem regionálních konfliktů v rozvojovém světě často bývají nedostatečné zdroje; zastává názor, že postoupení ekologických technologií EU by mohlo rovněž sloužit jako prostředek předcházení konfliktům;
17. konstatuje, že environmentální technologie zpracování odpadu musí hrát důležitou roli pro udržitelný rozvoj a že využití komunálních odpadů k úsporám energie bude znamenat dvojí přínos pro životní prostředí, tj. odstraní se materiály škodlivé pro životní prostředí a vyrobí se energie, která je obnovitelná.
POSTUP
Název
Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie
Referenční údaje
2004/2131(INI)
Příslušný výbor
ENVI
Výbor(y) požádaný(é) o stanovisko
ITRE
Datum oznámení na zasedání
24.
10.
2004
Užší spolupráce
Ne
Zpravodaj(ové)
Rebessa Harms
Datum jmenování
24.
11.
2004
Projednání ve výboru
2.
2.
2005 17.
3.
2005
Datum schválení
17.
3.
2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
44
proti:
zdrželi se:
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Richard James Ashworth, Ivo Belet, Jan Březina, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Lena Ek, Nicole Fontaine, Adam Gierek, András Gyürk, Fiona Hall, Rebecca Harms, Pia Elda Locatelli, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Pier Antonio Panzeri, Vincent Peillon, Umberto Pirilli, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Dorette Corbey, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Peter Liese, Toine Manders, Lambert van Nistelrooij, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Vittorio Prodi, John Purvis, Esko Seppänen, Dirk Sterckx
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
POSTUP
Název
Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie
Číslo postupu
2004/2131(INI)
Základ v jednacím řádu
článek 45
Příslušný výbor Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ENVI 28.10.2004
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ITRE 28.10.2004
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Návrh(y) usnesení začleněný(é) do zprávy
Zpravodajka Datum jmenování
Riita Myller 20.9.2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
18.1.2005
Datum přijetí
20.4.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
30
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Georgs Andrejevs, Liam Aylward, María del Pilar Ayuso González, Dorette Corbey, Avril Doyle, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Norbert Glante, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Mary Honeyball, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Aldis Kušķis, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Dimitrios Papadimoulis, Vittorio Prodi, Guido Sacconi, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Åsa Westlund
Náhradníci přitomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, María Isabel Salinas García, Renate Sommer, Robert Sturdy
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Fausto Correia
Datum předložení – A [ 6]
11.5.2005
A6-0141/2005
