2.
3.
2011 B7-0164/2011 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o 16. zasedání Rady pro lidská práva (Ženeva, od 28. února do 25. března 2011)
Marie-Christine Vergiat
,
Eva-Britt Svensson
,
Miguel Portas
,
Rui Tavares
,
Marisa Matias
,
Willy Meyer
,
Elie Hoarau
za skupinu GUE/NGL
PE459.702v01-00 B7‑0164/2011 Usnesení Evropského parlamentu o 16. zasedání Rady pro lidská práva (Ženeva, od 28. února do 25. března 2011)
Evropský parlament ,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Radě pro lidská práva Organizace spojených národů,
– s ohledem na svá naléhavá usnesení o lidských právech a demokracii,
– s ohledem na nadcházející 16. zasedání Rady pro lidská práva, které se uskuteční od 28. února do 25. března 2011,
– s ohledem na hodnocení Rady pro lidská práva, které má být provedeno v roce 2011,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
A. vzhledem k tomu, že šedesát let po přijetí Všeobecné deklarace lidských práv je boj proti diskriminaci a za uplatňování všech lidských práv – sociálních, hospodářských, kulturních, občanských a politických – i nadále na denním pořádku,
B. vzhledem k tomu, že Evropská unie a její členské státy musí zajistit dodržování lidských práv ve svých vlastních politikách, aby postavení Evropské unie v Radě pro lidská práva bylo silné a věrohodné,
C. vzhledem k tomu, že navzdory nedostatkům představuje Rada pro lidská práva významnou platformou pro diskusi o lidských právech a pro boj proti porušování lidských práv,
D. vzhledem k tomu, že hodnocení Rady pro lidská práva se zaměří na dvě oblasti: právní postavení orgánu se bude projednávat v New Yorku a hodnocení postupů se uskuteční v Ženevě; vzhledem k tomu, že během roku se uskuteční řada iniciativ a neformálních schůzek,
E. vzhledem k tomu, že delegace parlamentního podvýboru pro lidská práva se zúčastní šestnáctého řádného zasedání Rady pro lidská práva v Ženevě, jak tomu bylo i v minulých letech, kdy se konala zasedání Rady pro lidská práva a předtím zasedání předchůdkyně Rady pro lidská práva – Komise OSN pro lidská práva,
1. znovu vyzývá členské státy Evropské unie, aby aktivně vystupovaly proti jakýmkoli snahám ohrožujícím koncepce všeobecné platnosti, nedělitelnosti a provázanosti lidských práv a aby aktivně podporovaly Radu pro lidská práva při stejném potírání veškeré diskriminace z jakýchkoli důvodů, zejména diskriminace na základě pohlaví, věku, sexuální orientace a politického či náboženského přesvědčení;
2. zdůrazňuje, že je důležité přistupovat rovnocenným způsobem k sociálním, hospodářským a kulturním právům i k občanským a politickým právům; upozorňuje na to, že vysoká míra nezaměstnanosti, nárůst chudoby a sociálního vyloučení a stále obtížnější přístup k finančně dostupným veřejným službám v oblasti zdravotnictví, vzdělávání, bydlení, dopravy a kultury i snižující se kvalita těchto služeb představují významné výzvy; zdůrazňuje, že k horší dosažitelnosti některých těchto práv přispěly privatizace a liberalizace, že tento vývoj je nutno zvrátit a že spravedlivější rozdělení bohatství, odpovídající příjmy a kvalitní pracovní místa jsou důležitými prostředky, které umožňují tyto problémy řešit; konstatuje rovněž, že úsporné plány zavedené zejména v různých členských zemích Evropské unie tyto nerovnosti jen prohloubily;
3. poukazuje na to, že členské státy OSN by měly více podporovat dostupnost životně důležitých přírodních zdrojů, přístup k půdě a také potravinovou soběstačnost a zabezpečení potravin jako nástroj pro zmírnění chudoby a nezaměstnanosti;
4. zdůrazňuje, že migrační politiky Unie stejně jako podpora diktátorských režimů pod záminkou „řádné správy věcí veřejných“ a zavádění ultraliberálních politik v ekonomické oblasti jsou na úkor lidských práv i samotné důvěryhodnosti Unie na mezinárodní úrovni; opět vyzývá členské státy Evropské unie, aby zajistily dodržování lidských práv ve svých vlastních vnitřních a vnějších politikách, protože v opačném případě by docházelo k oslabení pozice Evropské unie v rámci Rady pro lidská práva a jakéhokoli jiného mezinárodního grémia, které se zabývá otázkou lidských práv;
5. varuje před manipulací s Radou pro lidská práva; zdůrazňuje význam jejích rezolucí o jednotlivých zemích, které se zabývají vážným porušováním lidských práv; upozorňuje, že situaci v oblasti lidských práv je důležité hodnotit objektivním, transparentním, neselektivním, konstruktivním a nekonfrontačním způsobem, který bude založen na věrohodných informacích a na interaktivním dialogu, bude univerzální a ke všem státům bude přistupovat rovnoprávně; vyzývá členské státy, aby se aktivně podílely na provádění těchto dohodnutých zásad týkajících se Rady pro lidská práva;
6. zdůrazňuje význam, který 16. schůze Rady pro lidská práva přikládá současným povstáním v arabském světě, zejména v Libyi; zdůrazňuje, jakou odezvu tato povstání mají, mimo jiné v subsaharské Africe; žádá Evropskou unii a členské státy, aby tato lidová hnutí podpořily, a to včetně Jemenu, Jordánska, Sýrie, Bahrajnu, Ománu, Maroka a Alžírska; odsuzuje represi existující v těchto zemích; odsuzuje jakoukoli snahu o vměšování třetích zemí do záležitostí těchto zemí; staví se proti jakémukoli vojenskému zásahu v Libyi;
7. vyjadřuje politování nad skutečností, že situace na Haiti po zemětřesení není předmětem hlubší diskuse, žádá Evropskou unii a její členské státy, aby se touto otázkou zabývaly na schůzi Rady pro lidská práva, zejména pokud jde o nutnost zajistit odhad rozsahu pomoci zasílané na Haiti a skutečnou realizaci plánu na obnovu země, který podporuje OSN; vyjadřuje své znepokojení nad nedávnými informacemi nevládních organizací, které hovoří o sexuálním násilí, jemuž jsou vystaveny ženy v provizorních táborech;
8. zdůrazňuje význam diskuse o Pobřeží slonoviny, kde se situace patrně den ode dne zhoršuje; žádá Radu, aby se obrátila na Radu bezpečnosti s cílem stanovit další opatření, která umožní odblokovat situaci, na niž obyvatelstvo Pobřeží slonoviny stále hůře doplácí a za niž platí také lidskými životy;
9. lituje skutečnosti, že doporučení obsažená v Goldstonově zprávě nebyla v Evropské unii prováděna; znovu žádá členské státy Unie, aby zaujaly rozhodný společný postoj Evropské unie k opatřením navazujícím na Goldstonovu zprávu, aby veřejně požadovaly odpovědnost za údajné zločiny a aby naléhavě vyzvaly Izrael k vedení vyšetřování, které bude splňovat mezinárodní standardy, pokud jde o nezávislost, nestrannost, transparentnost, rychlost a účinnost, a to v souladu s rezolucí Valného shromáždění OSN A/RES/64/10; domnívá se, že mírový proces na Blízkém východě nemůže dosáhnout pokroku bez veřejné odpovědnosti a spravedlnosti a že dosud uskutečněná vyšetřování tyto požadavky nesplňují; požaduje, aby Evropská unie zahrnula činnosti navazující na Goldstonovu zprávu do dialogu, který vede s Izraelem;
10. zdůrazňuje význam otázky okupovaných území zařazené na pořad jednání šestnáctého zasedání Rady pro lidská práva; důrazně vybízí delegaci Unie, aby odsoudila všechny formy kolonialismu, zejména v Palestině, ale také v Západní Sahaře;
11. bere na vědomí diskusi o Iráku; žádá Evropskou unii a její členské státy, aby znovu odsoudily intervenci koaličních sil v Iráku, požadovaly okamžité stažení všech zahraničních sil z Iráku, a aby tudíž odsoudily jakékoli minulé, současné nebo budoucí vměšování cizích mocností do vnitřních záležitostí Iráku;
12. stejně tak vyzývá Unii a její členské státy, aby odsoudily skutečnost, že okupace Afghánistánu silami NATO ještě prohloubila zhoršování situace v oblasti lidských práv v této zemi, a vyzývá ji, aby požadovala stažení vojenských sil z této země; žádá Radu pro lidská práva, aby se zasadila o zahájení činnosti vyšetřovací komise pod záštitou OSN a aby zahájila proces, jenž by se zabýval válečnými zločiny, zvěrstvy a vražděním civilistů, jež byly spáchány v Iráku a Afghánistánu;
13. konstatuje, že se stav lidských práv v Íránu dále zhoršuje; konstatuje, že represivní opatření vůči demonstrantům a pokojným disidentům (včetně studentů, členů akademické obce, aktivistů bojujících za práva žen, právníků, novinářů, bloggerů, náboženských činitelů a obhájců lidských práv) jsou v této zemi na denním pořádku; zdůrazňuje zásadní roli, kterou musí hrát mezinárodní společenství, aby zajistilo mír, a zdůrazňuje nebezpečí, které plyne z manipulování s touto situací ze strany některých mocností s cílem umožnit vměšování do záležitostí této země;
14. požaduje, aby byla důkladně sledována situace v oblasti lidských práv v Hondurasu po státním převratu a aby bylo učiněno vše pro obnovení demokracie a právního státu v této zemi; vyzývá členské státy Unie, aby rozhodně odsoudily státní převrat a požadovaly, aby viníci byli postaveni před soud; žádá rovněž, aby byly vyšetřeny pokusy o státní převrat v dalších zemích Latinské Ameriky (např. v Ekvádoru) a aby byla vyjasněna odpovědnost všech zúčastněných, včetně třetích zemí;
12. žádá o vytvoření nového zvláštního mandátu pro Konžskou demokratickou republiku a Kolumbii vzhledem ke zhoršování humanitární situace v těchto zemích, a to zejména pokud jde o mizení novinářů a obhájců lidských práv; podporuje touhu kolumbijského lidu po nalezení pokojného řešení, politického a diplomatického urovnání ozbrojeného konfliktu, které by umožnilo vybudovat v této zemi trvalý mír;
15. zdůrazňuje, že mezinárodní právo v oblasti lidských práv zaručuje rovnost a nediskriminační přístup, což zahrnuje sexuální orientaci jako relevantní otázku týkající se práva jednotlivce na soukromý život, a že musí být zaručena svoboda projevu; je tudíž znepokojen útoky proti lesbičkám, gayům, bisexuálům a transsexuálům (LGBT), a to zejména v Ugandě a Íránu, ale také v samotné Evropské unii;
16. vyzývá členské státy Evropské unie, aby přednostně působily ve prospěch konkrétních akcí, které provádí Rada pro lidská práva v zájmu ukončení porušování lidských práv civilního obyvatelstva ve válkách a násilných konfliktech, včetně násilí páchaného na ženách a dětech a také problému dětských vojáků;
17. zdůrazňuje, že je důležité dále se zabývat činnostmi zaměřenými na globální praktiky týkající se zejména tajného zadržování v souvislosti s bojem proti terorismu; žádá členské státy Evropské unie, aby zajistily adekvátní opatření v návaznosti na stávající zprávy, a to v souladu s předchozími schválenými stanovisky Parlamentu v této oblasti, zejména s usneseními o využití evropských zemí ze strany CIA pro převoz a nezákonné zadržování vězňů;
18. vyjadřuje znepokojení nad celosvětovým nárůstem počtu akcí veřejných orgánů proti obhájcům lidských práv, aktivistům, organizacím a institucím prosazujícím lidská práva a také vůči novinářům, které mají různou formu a jsou prováděny na různých úrovních;
19. zdůrazňuje, že je třeba, aby byl proces hodnocení Rady pro lidská práva transparentní a komplexní a zohledňoval stanoviska nevládních organizací, občanské společnosti a všech ostatních aktérů; upozorňuje na skutečnost, že toto hodnocení by Radě pro lidská práva nemělo bránit v tom, aby pokračovala ve své zásadní činnosti, jež se týká porušování lidských práv;
20. zastává názor, že toto hodnocení by mělo zachovat nezávislost Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva, zachovat, a pokud možno posílit zvláštní postupy a dále zaručit, aby Rada pro lidská práva mohla řešit konkrétní případy porušování lidských práv prostřednictvím rezolucí týkajících se jednotlivých zemí a mandátů pro jednotlivé země; zdůrazňuje, že je důležité posuzovat sociální, kulturní, občanská i politická práva rovnocenně;
21. pověřuje delegaci Evropského parlamentu vyslanou na 16. zasedání Rady pro lidská práva, aby tlumočila otázky a problémy uvedené v tomto usnesení, a vyzývá tuto delegaci, aby podala po skončení své mise zprávu podvýboru pro lidská práva; považuje za vhodné, aby Evropský parlament i nadále vysílal své delegace na příslušná zasedání Rady pro lidská práva;
22. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi, vysoké představitelce / místopředsedkyni Komise, vládám a parlamentům členských států, Radě bezpečnosti OSN, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedovi 64. zasedání Valného shromáždění OSN, předsedovi Rady OSN pro lidská práva, vysokému komisaři OSN pro lidská práva a pracovní skupině EU-OSN zřízené Výborem pro zahraniční věci.
