A6-0171/2008
7.
5.
2008
ZPRÁVA
o opatřeních následujících po Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005
(2008/0000(INI))
Výbor pro rozvoj
Zpravodaj:
Johan Van Hecke
PE 402.524v04-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................14
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................16
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o opatřeních následujících po Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci z roku 2005
( 2008/0048(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na článek 177 Smlouvy o ES,
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané „Kodex pravidel EU, pokud jde o dělbu práce v oblasti rozvojové politiky“ ( KOM(2007)0072 ),
– s ohledem na své usnesení ze dne 23. května 2007 o pomoci EU v oblasti obchodu
Přijaté texty, P6_TA(2007)0203 . ,
– s ohledem na své usnesení o zvýšené a lepší spolupráci: opatření pro účinnou pomoc v roce 2006 ze dne 28. září 2006
Přijaté texty, P6_TA(2006)0382 .
– s ohledem na sdělení Komise nazvané „Pomoc EU: poskytovat více pomoci rychleji a lépe“ ( KOM(2006)0087 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané „Posilování dopadu evropské pomoci: společný rámec pro vytváření strategických dokumentů o zemích a společné víceleté programování“ ( KOM(2006)0088 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu pod názvem „Financování rozvoje a účinnost pomoci – problémy rozšíření pomoci Evropské unie v letech 2006–2010“ ( KOM(2006)0085 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané „Urychlení pokroku směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí – financování rozvoje a účinnost pomoci“ ( KOM(2005)0133 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru nazvané „Soudržnost politik v zájmu rozvoje – jak urychlit pokrok směrem k dosažení rozvojových cílů tisíciletí“ ( KOM(2005)0134 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané „Převedení Monterreyského konsensu do praxe: přispění Evropské unie“ ( KOM(2004)0150 ),
– s ohledem na společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: evropský konsensus (Evropský konsensus o rozvoji) podepsané dne 20. prosince 2005
Úř. věst.
C 46, 24.2.2006, s. 1. ,
– s ohledem na Římskou deklaraci o harmonizaci přijatou dne 25. února 2003 v návaznosti na fórum na vysoké úrovni o harmonizaci, které se konalo v Římě, a Pařížskou deklaraci o účinnosti pomoci (Pařížská deklarace) přijatou dne 2. března 2005 v návaznosti na fórum na vysoké úrovni o harmonizaci a sladění pro účinnost pomoci, které se konalo v Paříži (fórum na vysoké úrovni v Paříži),
– s ohledem na rezoluci A/RES/55/2 Valného shromáždění Organizace spojených národů (OSN) ohledně Deklarace tisíciletí OSN,
– s ohledem na Monterreyský konsensus přijatý na Mezinárodní konferenci OSN o financování rozvoje ve dnech 21. až 22. března 2002,
– s ohledem na hlavní zjištění a doporučení Výboru pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) v rámci vzájemného hodnocení Evropského společenství pro rok 2007,
– s ohledem na hlavní zjištění studie nazvané „Jak účinná je pomoc EU na místě“ vypracované v roce 2007 z podnětu Výboru pro rozvoj,
– s ohledem na zprávu OSN o rozvojových cílech tisíciletí za rok 2007,
– s ohledem článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro rozvoj ( A6-0171/2008 ),
A. vzhledem k tomu, že současný důraz na účinnost pomoci vedl k závěru, že rozvojová pomoc funguje nedostatečně v důsledku příliš nízké koordinace dárců a existence velkého množství projektů a programů uplatňujících různé postupy,
B. vzhledem k tomu, že tato situace nedostatečné výkonnosti vede k nízké míře vlastní odpovědnosti, snižuje účinnost programů a způsobuje značné zatížení rozvojových zemí požadavky dárců, rozdělení na tzv. dárcovské „miláčky“ a dárcovské „sirotky“ a zanedbávání klíčových odvětví, jako je zdravotnictví, vzdělávání a programy vstřícné vůči problematice rovnosti mužů a žen,
C. vzhledem k tomu, že EU poskytuje více než polovinu oficiální rozvojové pomoci na světě, že má předpoklady k tomu, aby se stala nejúčinnějším dárcem, a že by tedy měla přijmout vedoucí úlohu na mezinárodní scéně při prosazování reforem nezbytných pro větší účinnost pomoci,
D. vzhledem k tomu, že hlavním cílem rozvojové politiky EU je odstranění chudoby v souvislosti s novým systémem pro poskytování pomoci zaměřujícím se na dosažení rozvojových cílů tisíciletí (MDG),
E. vzhledem k tomu, že hospodářský a sociální rozvoj a ochrana životního prostředí jsou vzájemně závislé a jdou ruku v ruce s udržitelným rozvojem, do jehož rámce spadá naše úsilí o zlepšení kvality života pro všechny, jak stanoví bod 36 pekingské deklarace, přijaté dne 15. září 1995 na čtvrté světové konferenci Organizace spojených národů o ženách v Pekingu,
F. vzhledem k tomu, že se ochrana životního prostředí stává jednou z priorit EU a že tudíž Komise musí tento cíl zohlednit ve všech politikách, které vede vůči rozvojovým zemím,
G. vzhledem k tomu, že EU chce být zastáncem programu zaměřeného na účinnost pomoci a v této souvislosti má dva úzce související cíle, jimiž jsou i) provést Pařížskou deklaraci a zlepšit kvalitu vlastních programů pomoci a ii) napomoci členským státům, aby provedly Pařížskou deklaraci a zlepšily účinnost své pomoci,
H. vzhledem k tomu, že nedávné údaje OECD ukazují, že celková pomoc EU v roce 2007 výrazně poklesla,
I. vzhledem k tomu, že se závazek EU poskytovat více pomoci, která bude kvalitnější, by měl obsahovat také zvýšení pomoci tak, aby oficiální rozvojová pomoc (ODA) v roce 2010 tvořila 0,56 % hrubého národního důchodu, rozvoj nových a lépe předvídatelných a méně proměnlivých mechanismů pomoci a podporu koordinace a komplementarity prostřednictvím aktivit, které povedou ke společnému víceletému programování založenému na plánování a systémech na úrovni jednotlivých partnerských zemí, podpoře nevázané pomoci a reformované technické pomoci, jež je v souladu s vnitrostátními prioritami; vzhledem k tomu, že mezi lety 2006 a 2007 procento hrubého národního důchodu EU vyčleněné na oficiální rozvojovou pomoc poprvé od roku 2000 pokleslo z 0,41 % na 0,38 %, a že tudíž EU musí zdvojnásobit úsilí, aby dosáhla cíle stanoveného v rámci rozvojových cílů tisíciletí vyčlenit do roku 2015 na oficiální rozvojovou pomoc 0,7 % evropského hrubého národního důchodu ,
J. vzhledem k tomu, že článek 180 Smlouvy o ES posílený článkem 188d, který byl přidán Lisabonskou smlouvou, požaduje, aby se „politika rozvojové spolupráce Unie a politika, kterou v této oblasti vedou členské státy, se navzájem doplňovaly a posilovaly“, což vyžaduje, aby členské státy a Unie usilovaly o posílení koordinace dárcovství a lepší dělbu práce, čímž přispějí ke zvýšení účinnosti pomoci,
K. vzhledem k tomu, že existuje riziko, že by ambiciózní cíle Evropského konsensu o rozvoji, zejména cíle politické týkající se migrace a obchodování, mohly v důsledku nedostatečné soudržnosti jednotlivých politik EU rozmělnit zaměření na rozvoj a oslabit konsensus dosažený v oblasti agendy mezinárodní pomoci, pokud jde o cíl snížení chudoby, a s odvoláním na bod 35 cílů Evropského konsensu o rozvoji, podle kterého „je důležité, aby nerozvojové politiky podporovaly úsilí rozvojových zemí při dosahování rozvojových cílů tisíciletí“.
L. vzhledem k tomu, že odliv mozků vedl ke kritickému nedostatku pracovníků ve zdravotnictví a jiného klíčového kvalifikovaného personálu v rozvojových zemích, což často brání zefektivnění pomoci,
M. vzhledem k tomu, že se systém pomoci stává stále složitějším, což se projevuje prudkým nárůstem kanálů pomoci, roztříštěním toků pomoci, větším vyčleňováním pomoci, nově rostoucími ekonomikami, které se stávají stále vlivnějšími aktéry, pokud jde o jejich spolupráci s rozvojovými zeměmi, což vede k tříštění pomoci a překrývání činnosti dárců na světové, vnitrostátní nebo odvětvové úrovni,
N. vzhledem k tomu, že v nadcházejících letech se stane institucionálním problémem, jak nejlépe začlenit dvanáct nových členů EU do úlohy nových dárců, jelikož některé z těchto zemí mají obtíže vyhovět pravidlům standardní rozvojové spolupráce pro systém pomoci, která prosazuje Výbor pro rozvojovou pomoc OECD,
O. vzhledem k tomu, že tato situace může být překážkou účinnému poskytování pomoci,
P. vzhledem k tomu, že současný systém přidělování pomoci je často nedostatečný a řadě chudých zemí i klíčových témat, jako je například zdravotnictví, vzdělávání, sociální soudržnost a rovnost mužů a žen, se dostane jen její malá část,
Q. vzhledem k tomu, že EU se zavázala řešit otázku „opomíjených“ či zanedbávaných zemí v souvislosti s výše uvedeným Kodexem pravidel EU pokud jde o dělbu práce v oblasti rozvojové politiky, přičemž zahájí tyto snahy zkoumáním přidělování pomoci pro nestabilní situace,
R. vzhledem k tomu, že Parlament prostřednictvím kontrolního mechanismu v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci (DCI) stanoveného nařízením (ES) č. 1905/2006
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, který se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci (Úř. věst.
L 378, 27.12.2006, s. 41). (nařízení DCI) i jednotlivé členské státy vyjádřily obavy, že primární cíl odstranit chudobu není v cílových oblastech pokaždé zohledněn,
S. vzhledem k tomu, že řada studií prokázala, že účinná odpovědnost za využití podpory zahrnující účast občanů je jedním z hlavních ukazatelů účinnosti pomoci, avšak oblast pomoci stále trpí nedostatkem průhlednosti a otevřenosti; vzhledem k tomu, že tento nedostatek průhlednosti ztěžuje přístup k informacím vládám, místním orgánům a občanské společnosti v zemích, které jsou příjemci pomoci, a představuje v tomto smyslu významnou překážku pro lepší kontrolu pomoci,
T. vzhledem k tomu, že pomoc je většinou vyplácena v souladu s prioritami a časovým harmonogramem stanoveným dárcem, bez jakékoli snahy usilující o to, aby pomoc zohledňovala plánování a rozvojové priority na vnitrostátní úrovni či odpovídala vnitrostátnímu rozpočtovému rámci, což příjemcům velmi ztěžuje přípravu účinných rozpočtů a plánování aktivit dopředu a parlamentům, občanské společnosti a dalším subjektům to komplikuje sledování toků pomoci a její účinnosti,
U. vzhledem k tomu, že využití systémů uvnitř jednotlivých států je klíčovým prvkem účinnosti pomoci a je považováno za významný prostředek zvyšování kontroly partnerských zemí nad navrhováním a prováděním politik; vzhledem k tomu, že se tudíž očekává, že použití systémů na úrovni jednotlivých států posílí vnitrostátní rozvojové strategie partnerských zemí a prováděcí rámce,
V. vzhledem k tomu, že podle posledního průzkumu, kterým se sleduje naplňování Pařížské deklarace, uskutečněného OECD, je pro vlády rozvojových zemí klíčovou otázkou absence technické pomoci zakládající se na poptávce, neboť většina rozvojové pomoci zůstává vázaná a předražená, a je často neúčinná při budování místní kapacity podle článku 31 nařízení DCI,
W. vzhledem k tomu, že vnitrostátní parlamenty hrají klíčovou úlohu ve zvyšování informovanosti a tlaku na reformu systému poskytování pomoci, například prostřednictvím projednávání a schvalování rozvojových rámců a rozpočtů, přidělováním finančních prostředků do odvětví poznamenaných chudobou, podporou dělby práce a tím, že volají vlády k odpovědnosti za provádění Pařížské deklarace,
X. vzhledem k tomu, že místní orgány jsou klíčovými hráči v rozvojové politice, pokud jim jejich odborné znalosti a znalost místních potřeb umožňují na každodenní bázi plnit očekávání obyvatel a překonávat propasti, které tyto obyvatele oddělují od státu,
Y. vzhledem k zásadní úloze občanské společnosti, jednak jako partnera v politickém dialogu o účinnosti pomoci a při stanovování priorit pomoci, jednak jako strážce výdajů vlády,
Z. vzhledem k tomu, že nástroj pro rozvojovou spolupráci stanoví, že nejvýše 15 % tematického úvěrového rámce pro nestátní subjekty a místní orgány bude věnována těmto místním orgánům a že tento pozitivní vývoj, který směřuje k větší účinnosti pomoci, by měl být v členských státech doprovázen větším využíváním decentralizované spolupráce,
AA. vzhledem k tomu, že EU musí zajistit, aby se program zaměřený na účinnost pomoci, v návaznosti na třetí fórum na vysoké úrovni o účinnosti pomoci, které se bude konat v září 2008 v Akkře, soustředil na snížení a z dlouhodobého hlediska odstranění chudoby,
AB. vzhledem k tomu, že jak zlepšování kvality pomoci, tak růst její výše jsou zásadní pro splnění rozvojových cílů tisíciletí, a že účinnost pomoci nemůže být výmluvou pro neplnění závazků, k nimž se členské státy zavázaly v souladu s výše zmíněným Monterreyským konsensem,
AC. vzhledem k tomu, že Evropský konsensus o rozvoji uznává rovnost pohlaví za samostatný cíl a zavazuje EU k posílení jejího přístupu k rovnosti mužů a žen v rámci veškeré rozvojové spolupráce EU, a vzhledem k tomu, že sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě s názvem „Rovnost žen a mužů a posílení postavení žen v rámci rozvojové spolupráce“ ( KOM(2007)0100 ) zavazuje dárce EU k zajištění účinného uplatňování strategií a postupů, které budou mít pro ženy praktický význam,
AD. vzhledem k tomu, že nastolení míru na místní, vnitrostátní, regionální a světové úrovni je možné, a je neoddělitelné od podpory žen, neboť ženy jsou zásadním motorem nejen rodinného života a vzdělávání dětí, ale také veřejných iniciativ, urovnání konfliktů a prosazování trvalého míru na všech úrovních, jak to uvádí bod 18 výše zmíněné pekingské deklarace,
1. vyzývá členské státy a Komisi, aby společně vyvinuly maximální úsilí k zajištění toho, aby EU vystupovala jednotně, sladila poskytování pomoci s prioritami partnerských zemí a činila jednotlivé kroky harmonizovaně, průhledně, předvídatelně a účinně jako celek;
2. zdůrazňuje, že bude třeba, aby Komise udržovala celistvost rozvojové agendy a jasné zaměření na konečný cíl vymýcení chudoby a kladla důraz na účinné provedení prioritních politik, zejména s jasným zaměřením na výsledek;
3. zdůrazňuje, že zvyšování cen surovin sehrálo zásadní roli v propuknutí současné světové potravinové krize, která může vyrušit veškeré úsilí vynaložené na zlepšení účinnosti pomoci, a žádá Komisi a všechny členské státy, aby podpořily každé opatření, které může přispět ke stabilizaci cen surovin v rozvojových zemích;
4. vyzývá Komisi, aby vhodnými mechanismy napomohla zapojení nových členů do stále koordinovanějšího mezinárodního přístupu k rozvojové politice a jejímu provádění pomocí vhodných mechanismů a pracovala s novými členskými státy na stanovení toho, jak naplní dodatečné cíle účinnosti pomoci dohodnutých na fóru na vysoké úrovni v Paříži a prozkoumala možnosti dalšího směřování pro možné provádění společného programování; připomíná v tomto ohledu, že se nové členské státy zavázaly dosáhnout v oblasti oficiální rozvojové pomoci cíle 0,17% hrubého národního důchodu do roku 2010 a 0,33% do roku 2015, neboť jejich budoucí příspěvky musí posílit roli EU v oblasti rozvojové spolupráce;
5. uznává zásadní úlohu demokratické odpovědnosti a parlamentní kontroly v rozvojových zemích pro zajištění účinnosti pomoci, nutnost, aby EU poskytla parlamentům rozvojových zemí zdroje a podpořila rozvoj jejich kapacit, aby se zajistilo, že mají dostatečnou kapacitu pro kontrolu nad rozpočtem vlád svých zemí, a že je důležité, aby lepší podávání zpráv o výsledcích Evropskému parlamentu, občanské společnosti a členským státům napomáhalo budování důvěry k programům Společenství, zvyšování odpovědnost a umožnilo strategičtější formy dohledu; v tomto ohledu vyzývá Komisi, aby navrhla nový ukazatel, který by sloužil k monitorování parlamentní kontroly;
6. žádá Komisi a členské státy, aby společně určily ukazatele výsledků zaměřených na ukazatele rozvojových cílů tisíciletí, zejména pokud jde o rozpočtovou podporu, aby vnitrostátní parlamenty a místní občanská společnost, stejně jako Parlament, mohly sledovat výsledky příspěvků Evropské unie;
7. vyzývá Komisi a členské státy, aby prostřednictvím politik EU a systému poskytování pomoci zajistily podporu zásady řízení zaměřeného na výsledek stanovené v Pařížské deklaraci, zejména s cílem dosáhnout výsledků v oblasti těch rozvojových cílů tisíciletí, jejichž dosažení je podle zprávy Organizace spojených národů o rozvojových cílech tisíciletí za rok 2007 nejméně pravděpodobné, jako je například pátý rozvojový cíl;
8. žádá, aby Komise vypracovala matrici veškerých finančních nástrojů, které vyčlenila na řádnou správu, jako jsou finanční prostředky Evropského rozvojového fondu (ERF), nástroj pro rozvojovou spolupráci, strategie EU-Afrika nebo finanční prostředky poskytnuté africkým vládám pro řádnou správu, a aby za tímto účelem přezkoumala soudržnost politik a řádnou správu těchto finančních prostředků;
9. žádá Komisi a členské státy, aby podporovaly vytváření a uplatňování inovativních mechanismů financování určených k výraznému přispívání k plnění rozvojových cílů tisíciletí ve stanovených lhůtách; zdůrazňuje, že tyto dodatečné zdroje nemohou nahradit již přijaté závazky, pokud jde o oficiální rozvojovou pomoc;
10. podporuje volbu Komise stále více využívat rozpočtovou podporu, avšak zároveň podporuje Komisi v dalším zkoumání výzev této formy pomoci;
11. vyzývá členské státy a jejich vnitrostátní parlamenty, aby podpořily program pro dělbu práce a zejména tak, jak je stanoveno v kodexu pravidel o dělbě práce, aby vypracovaly vynutitelné plány jejich uplatňování za účelem zlepšení evropských aktivit zaměřených na pomoc a aby zároveň zajistily řízení této agendy nejen samotnými dárci, ale také partnerskými zeměmi;
12. zdůrazňuje, že by dělba práce měla být vedena jednotlivými zeměmi, založena na zásadách Pařížské deklarace a zaměřena na výsledek a že by měla vést k dostatečnému financování veškerých oblastí v každé partnerské zemi;
13. podporuje revizi a rozšiřování iniciativy, jejímž cílem je vytvoření atlasu dárců, za účelem posílení dialogu mezi evropskými dárci o soudržnější mezinárodní politice;
14. připomíná, že korupce, jež zpronevěřuje finanční prostředky určené pro rozvoj, je proto velkou překážkou lepší účinnosti pomoci; vyzývá Komisi, aby zlepšila kontrolu přidělování rozvojové pomoci a aby povzbudila příjemce pomoci k ratifikaci a přísnému uplatňování mezinárodních a regionálních dohod, které se vztahují k této oblasti;
15. vyzývá Komisi, aby zajistila větší zodpovědnost a průhlednost řízení veřejných financí zemí, pokud existuje záruka, že pomoc bude využita pro zamýšlený účel, s cílem napomoci vzniku vlastní odpovědnosti a snižování chudoby;
16. žádá Komisi a Radu, aby přijaly konkrétní opatření pro boj proti korupci, zejména podporou iniciativ občanské společnosti, které jsou zaměřeny na zajištění průhlednosti ve využívání pomoci poskytované Evropskou unií, a vybízením všech členských a partnerských států k ratifikaci Úmluvy OSN proti korupci z roku 2003;
17. souhlasí s tím, že úlohou Komise je koordinovat rozvojovou spolupráci členských států, a to na úrovni centrály i v terénu, a zdůrazňuje přidanou hodnotu poskytovanou Komisí při převzetí vedoucí úlohy v politickém dialogu mezi EU a partnerskými zeměmi, založeném na společných hodnotách EU, jako je prosazování lidských práv a rovnosti mužů a žen;
18. vyzývá Komisi, aby zjednodušila postupy, dále decentralizovala odpovědnost a vybavila zastoupení dostatečnou kapacitou (ve vztahu k pracovníkům a dovednostem) pro kontrolu vlivu podle požadavků na nezbytný postup vytváření a schvalování tematických a regionálních rozpočtových položek za účelem řádného plnění jejich povinností; zdůrazňuje význam vybavení budoucího Evropského útvaru pro vnější činnost dostatečnou kapacitou zaměřenou na rozvoj;
19. žádá rovněž Komisi, aby podporovala pravidelný kontakt a spolupráci svých delegací, občanské společnosti a místních orgánů ve snaze lépe zohlednit potřeby a priority partnerských zemí a prosazovat tak lepší kontrolu pomoci, která je hlavním cílem Pařížské deklarace;
20. zdůrazňuje, že je třeba vytvořit pravidla a metodiku pro sledování Pařížské deklarace s cílem zlepšit souborné porozumění agendě stanovené na fóru na vysoké úrovni v Paříži a zajistit konzistentní shromažďování informací o ukazatelích z hlavních zemí, které jsou příjemci podpory; zdůrazňuje nutnost zajistit, aby dárcovské země plnily své sliby týkající se pomoci, a žádá členské státy EU, aby poskytly lepší přístup ke svým údajům pro umožnění větší průhlednosti a zodpovědnosti při podávání zpráv o pomoci; v důsledku toho zdůrazňuje potřebu zavést přesné ukazatele průběžného hodnocení, jehož výsledky umožní úpravu a/nebo zintenzivnění opatření nezbytných pro dosažení cílů stanovených pro rok 2010;
21. zdůrazňuje, že je třeba vytvořit střednědobý monitorovací plán s cílem přezkoumat pokrok a podpořit aktivní kroky, které povzbudí spoléhání se na sledování na úrovni jednotlivých zemí; umožní spolupůsobení vnitrostátních a mezinárodních snah zaměřených na sledování a omezí případné zdvojování úsilí ve sledování závazků Pařížské deklarace ze strany EU;
22. vyzývá Komisi, aby jasněji stanovila definici pojmů vztahující se k odvětvovému přidělování oficiální rozvojové pomoci, s cílem zlepšit soudržnost výsledků a snížit náklady Komise a členských států na transakce a zpracování údajů na úrovni jednotlivých států; žádá Komisi, aby zajistila, že nedojde k rozšíření definice oficiální rozvojové pomoci na položky, které nejsou pomocí, jako jsou například vojenské výdaje;
23. vyzývá Komisi a členské státy, aby v souladu se závazky přijatými na světovém summitu o sociálním rozvoji, který se konal v Kodani ve dnech 5.–12. března v roce 1995, vyhověly požadavku organizací občanské společnosti na vyčlenění alespoň 20 % rozvojové pomoci na zlepšení základních veřejných služeb, jako je vzdělávání, zdravotnictví a přístup k vodě a zdravotnickým infrastrukturám;
24. vybízí členské státy Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, který je příslušný v této oblasti, aby co nejrychleji vypracovaly definici rozvojové spolupráce, která bude schopna definitivně ukončit zpronevěřování pomoci ve prospěch cílů, které se nijak rozvoje netýkají, přičemž toto zpronevěřování je umožněno pouze z důvodu příliš široké povahy současné oficiální definice rozvojové pomoci;
25. vyzývá Komisi a členské státy, aby zcela uvolnily svou pomoc v souladu s doporučením Výboru pro rozvojovou pomoc z roku 2001 zemím oprávněným k dotacím z Evropského rozvojového fondu, a podle článku 31 nařízení o nástroji pro rozvojovou spolupráci (DCI), zejména pro technickou pomoc, potravinovou pomoc a pomoc při přepravě potravin;
26. vyzývá Komisi a členské státy, aby odstranily politickou podmíněnost, zejména podmíněnost hospodářské politiky, podpořily společné porozumění v oblasti klíčových priorit, a aby využily svůj vliv a přesvědčily Světovou banku a Mezinárodní měnový fond, aby zaujaly stejné stanovisko; požaduje zejména, aby strategii „podpory obchodu“ mohly využít všechny rozvojové země, a nejen ty země, které souhlasí s větším otevřením svých trhů, zejména v rámci dohody o hospodářském partnerství ;
27. trvá na tom, že je nezbytné, aby mezinárodní finanční instituce a dárcovské země zveřejnily podmínky poskytování rozvojové pomoci s cílem vykonávat skutečnou demokratickou kontrolu prostřednictvím parlamentů, místních orgánů a subjektů občanské společnosti;
28. uznává, že „demokratická odpovědnost“ působí obousměrně a pomáhá legitimizovat hospodářskou podmíněnost v zájmu daňových poplatníků členských států, jak je zřejmé z jejich vládních priorit;
29. zdůrazňuje, že je nezbytné vyplácet pomoc v souladu s prioritami a časovými harmonogramy samotných partnerských zemí a přizpůsobovat se vnitrostátnímu plánování a rozvojovým prioritám či vnitrostátnímu rozpočtovému časovému rámci;
30. zdůrazňuje, že lepší spolupráce mezi Komisí a členskými státy by měla vyřešit problém opomíjených zemí a odvětví, a zdůrazňuje v této souvislosti důležitost aktualizované a očištěné verze seznamu dárců;
31. zdůrazňuje specifickou nutnost zlepšit stav rozvojových cílů tisíciletí pro nestabilní situace a nutnost, aby ředitelství Komise GŘ ECHO a GŘ pro rozvoj koordinovaly svou práci ve fázi humanitární pomoci, v přechodné fázi a v rozvojové fázi (propojení pomoci, obnovy a rozvoje), jak je stanoveno např. v Evropském konsensu o humanitární pomoci;
32. zdůrazňuje, že je třeba zintenzívnit konzultace Komise a partnerů občanské společnosti na úrovni vedení i v praktické oblasti prostřednictvím lépe strukturovaných setkání k otázkám politiky, strategického plánování a účinnosti pomoci, včetně požadavků na výzvy k předkládání návrhů, postupy čerpání, finanční kontrolu projektů a postupy sledování a hodnocení; vyzývá dárce a partnerské vlády, aby zajistili úplnou a smysluplnou účast občanské společnosti a místních orgánů na plánování, provádění, sledování a hodnocení rozvojových rozpočtů a programů a aby podporovaly podmínky nezbytné pro plnění svých úloh;
33. zdůrazňuje, že zahrnutí žen a ženských hnutí do formulace a provádění politik a programů, sledování a hodnocení by mělo být považováno za nedílnou součást zajišťování skutečné odpovědnosti, vzhledem k nepřiměřenému dopadu chudoby na ženy;
34. zdůrazňuje, že je nezbytné zapojit místní orgány členských států i partnerů EU do procesu dosažení cílů Pařížské deklarace a zejména do všech fází vypracovávání, uplatňování a hodnocení rozvojových politik;
35. připomíná, že členové diaspor mohou hrát rozhodující úlohu při zlepšování účinnosti evropské pomoci a žádá proto Komisi a členské státy, aby je více zapojily do vypracovávání a uplatňování evropských rozvojových programů; zdůrazňuje mimoto, že zapojení cizinců nebo osob zahraničního původu do partnerství mezi EU a jejich zemí původu představuje významný motor integrace;
36. domnívá se, že vyšší průhlednost informací o tocích pomoci je klíčovým cílem na cestě ke zlepšení účinného využití pomoci a vzájemné odpovědnosti, k zajištění včasného veřejného rozšíření úplných informací o veškerých závazcích k pomoci, o jejím poskytování a čerpání, včetně zveřejňování spolehlivých časových plánů pro jednotlivé země o přijatých závazcích k pomoci a o výdajích na tuto pomoc; dále k zajištění včasného, automatického a aktivního zveřejňování veškerých dokumentů týkajících se plánování, provádění a hodnocení strategií a projektů pomoci členskými státy, a k zajištění toho, že toto zveřejňování bude zahrnovat zveřejňování informací, které umožní účast veřejnosti na rozhodování, v jazycích a formách, které jsou vhodné pro dotčené subjekty;
37. vyzývá Komisi a členské státy, aby v této oblasti učinily pokrok tím, že podpoří stanovení účetních předpisů týkajících se povinnosti podávat informace o vnější pomoci a budou spolupracovat s organizacemi občanské společnosti, vnitrostátními parlamenty a mezinárodními organizacemi při stanovení osvědčených postupů pro zaznamenávání toků pomoci ve vnitrostátních rozpočtech;
38. naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby svou podporu sladily se systémy uvnitř jednotlivých států při využití obecné a odvětvové podpory, jež musí být založena na pevném plánu snižování chudoby, který posiluje domácí zodpovědnost a jež musí být propojena se sdílenými závazky ke snižování chudoby a dosažení rozvojových cílů tisíciletí, k dodržování lidských práv a k posílení a zlepšení sledování, finančního řízení a zodpovědnosti;
39. zdůrazňuje, že je nezbytné průhledným způsobem učinit víceletý (nejméně tříletý) závazek pomoci ze strany Komise a členských států na základě jasných a průhledných kritérií a výsledků odstraňování chudoby, včetně specifických odvětvových výsledků, odsouhlasených partnerskými zeměmi a tyto závazky převést do časového plánu tak, aby bylo umožněno investování do budování lidských zdrojů, které je zásadní pro zlepšení účinnosti pomoci; vítá iniciativu uzavírání smluv v rámci rozvojových cílů tisíciletí s cílem zajistit předvídatelnější formu rozpočtové podpory z dlouhodobého hlediska; trvá však na tom, že to zahrnuje pevný závazek k dosažení rozvojových cílů tisíciletí partnerskými zeměmi a že je nezbytné průběžné sledování s výrazným zaměřením na výsledky; vítá uzavření smlouvy o rozvojových cílech tisíciletí jako jeden z možných způsobů pro zvýšení předvídatelnosti pomoci;
40. připomíná, že ve většině rozvojových zemí nebude většina rozvojových cílů tisíciletí splněna do roku 2015; naléhá na členské státy, aby připravily roční časové plány pro splnění slibů, které učinily;
41. uznává, že je třeba stanovit cíle pro postupné dosažení toho, aby se stoprocentní technická pomoc vždy řídila poptávkou a byla sladěna s vnitrostátními strategiemi partnerů;
42. zdůrazňuje, že technická pomoc vypracovaná podle potřeb vyjádřených zeměmi, které jsou příjemci pomoci, a organizacemi občanské společnosti, a nikoli podle priorit dárcovských zemí, musí umožnit posílení kapacit partnerů EU a zároveň i místní odpovědnost;
43. konstatuje, že reforma pomoci je pouze jedním z kroků, které musí EU učinit současně s tím, že bude vykonávat své obchodní, bezpečnostní, migrační, zemědělské politiky, politiky rybolovu, energetické politiky, politiky životního prostředí a změny klimatu a další politiky tak, aby působily soudržně s rozvojovými cíli ve prospěch rozvojových zemí, a bude podporovat spravedlivé mezinárodní finanční a obchodní systémy ve prospěch rozvoje; připomíná proto bod 35 Evropského konsensu o rozvoji, podle kterého „je důležité, aby nerozvojové politiky podporovaly úsilí rozvojových zemí při dosahování rozvojových cílů tisíciletí“;
44. připomíná závazky přijaté zeměmi, které jsou stranami Pařížské deklarace, provádět strategická environmentální hodnocení na odvětvové a vnitrostátní úrovni; žádá tedy Komisi, aby se přizpůsobila tomuto cíli ve snaze posoudit účinek svých politik, zejména na změny klimatu, dezertifikaci a biologickou rozmanitost v rozvojových zemích;
45. zdůrazňuje, že činnost týkající se účinnosti pomoci musí být doprovázena lepším informováním občanů dárcovských zemí o cílech, způsobech uplatňování a příjemcích rozvojové pomoci;
46. připomíná, že Evropský konsensus o rozvoji uznává rovnost pohlaví za samostatný cíl, a proto by měla být klíčovou oblastí pro diskusi o účinnosti pomoci;
47. uznává, že agendy výše pomoci a její kvality jsou neoddělitelně propojené a že ke splnění cílů účinnosti pomoci je nutné, aby trval závazek týkající se stávajících cílů, pokud jde o výši pomoci, a to v souladu s tím, co bylo dohodnuto všemi členskými státy EU; naléhavě v tomto směru žádá Komisi a členské státy, aby potvrdily svůj závazek k dosažení společného cíle ve výši 0,56% hrubého národního důchodu v roce 2010 a 0,7% hrubého národního důchodu v roce 2015, aby zvýšily pomoc a stanovily ambiciózní víceleté časové plány pro měření postupného zvyšování rozpočtu zaměřeného na poskytování pomoci;
48. zdůrazňuje význam začlenění výrazné perspektivy rovnosti mužů a žen na každém stupni programování, provádění, sledování a hodnocení;
49. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi, Výboru pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a vnitrostátním parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Koncepce účinnosti pomoci získává v debatách na mezinárodní úrovni stále větší význam, a to do té míry, že lze hovořit o „mezinárodním programu zaměřeném na účinnost pomoci“.
Tento program stanovený Pařížskou deklarací v roce 2005 se proměňuje do podoby velkého obrazu s cílem zajistit, aby byly naplněny hlavní cíle systému pomoci jako celek, aby si mezinárodní systém pomoci zachoval svůj původní účel, jímž je boj proti chudobě, a aby veškeré zúčastněné strany měly k dispozici rámec nezbytný k tomu, aby mohly pátrat po množství poznatků o osvědčených postupech a mohly dosáhnout konsenzu o tom, jak pomoc zlepšit.
Ještě zajímavější je skutečnost, že Pařížská deklarace kromě toho stanoví konkrétní závazky, které mají za cíl podporovat posílenou účinnost pomoci na základě mezinárodních jednání a dialogu, vzájemné odpovědnosti a souboru ukazatelů pro sledování pokroku.
V září 2008 se ministři všech států a vedení rozvojových agentur a organizací občanské společnosti z celého světa setkají v Akkře na třetím fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci (ve dnech 2. až 4. září).
Jejich společným cílem je pomoci rozvojovým zemím a osobám na okraji společnosti v boji proti chudobě tím, že učiní pomoc průhlednější, odpovědnější a více zaměřenou na výsledek.
Nejedná se však v žádném případě o konec programu zaměřeného na účinnost pomoci.
Jsou naopak stanoveny cíle, které mají být dosaženy při financování scénáře pro poskytování pomoci po konferenci v Monterrey, proto by evropské aktivity v této oblasti měly přesáhnout Akkru.
Očekává se, že fórum schválí akční program z Akkry, který stanoví konkrétní kroky zaměřené na urychlení provádění Pařížské deklarace.
Z prvního kola sledování, které bylo provedeno v roce 2006, vyplývá, že je stále zapotřebí vynaložit nemalé úsilí, pokud chceme naplnit závazky schválené v Pařížské deklaraci a plně využít možnosti zlepšení účinnosti rozvoje na úrovni jednotlivých států.
Vzhledem k tomu, že ústředním tématem jednání během fóra na vysoké úrovni v Akkře bude provedení Pařížské deklarace, je nezbytné, aby Evropská unie, a zejména Evropský parlament, posoudily, jak přispěje jejich činnost k tomuto prováděcímu procesu a jak až doposud přispěly k poskytování většího množství a lepší pomoci zásady účinnosti pomoci vyjádřené v Pařížské deklaraci.
Cílem této zprávy je tedy formulace jednotného postoje Parlamentu v rámci přípravy konání fóra na vysoké úrovni v Akkře, přičemž by tento postoj mohl být významně využit v rámci diskusí evropských rozvojových aktérů o účinnosti pomoci.
Zásady, jako například nezbytnost respektovat a podporovat odpovědnost na místní úrovni, sladit podporu s prioritami partnera, využívat místní systémy, harmonizovat činnost dárců, zaměřit se na výsledky a udržovat vzájemnou odpovědnost partnerů, jsou zcela nepochybně významné pro široký okruh rozvojových aktérů a činností, včetně EU, která v průběhu posledních let velmi výrazně podporovala posílení snah o snížení chudoby na úrovni jednotlivých zemí – harmonizovanější činnost sladěnou s prioritami země, posílení institucionálního aparátu ve veřejné správě partnerských zemí a zlepšení koordinace zdrojů a snah Komise a členských států, za využití dělby práce.
Nehledě na dosud učiněný pokrok není tento obraz ani zdaleka idylický.
Z několika posledních zpráv vyplývá, že před sebou máme stále řadu překážek:
1.
Náklady na nekoordinovanou pomoc jsou značné.
Je zde příliš mnoho aktérů, jejichž cíle mezi sebou soupeří, zejména v nejchudších zemích a zemích, které jsou na pomoci nejvíce závislé, což vede k vysokým nákladům na transakce.
2.
Proces přechodu k nevázané pomoci je stále velmi pomalý a technická spolupráce se i nadále příliš řídí zájmy dárce.
3.
Politiky řádného řízení ne vždy odpovídají praxi v zemi.
4.
Je třeba posílit pocit vlastní odpovědnosti země.
Zejména prostřednictvím partnerské odpovědnosti mohou dárci napomoci rozvoji kapacity a sladění programů a systémů na úrovni jednotlivých zemí.
5.
Je třeba vykonat mnoho práce, pokud jde o řízení zaměřené na výsledek.
Vzájemná odpovědnost – klíčový pojem Pařížské agendy – vyžaduje vytvoření rámců pro posuzování výkonu a zlepšení systémů pobídek v partnerských i dárcovských zemích.
EU má jako hlavní světový dárce klíčovou úlohu opěrného pilíře v rámci systému pro poskytování mezinárodní pomoci.
Musí zajistit, aby byla účinně využita její vlastní pomoc, a na mezinárodní úrovni prokázat svou vedoucí úlohu podporováním nezbytných reforem praxe poskytování pomoci tak, aby mohla pomoc hrát účinnou úlohu v boji proti světové chudobě.
Také v tomto smyslu může podporovat, aby se politický dialog s novými dárci, jako jsou Čína nebo Indie či soukromí filantropové, stal součástí debaty o účinnosti pomoci.
EU projevila snahu o dodržení souladu s novým programem tím, že předložila návrh na zvýšení rozpočtové podpory na plnění rozvojových plánů tisíciletí, zlepšení systémů na úrovni jednotlivých zemí a posílení předvídatelnosti pomoci.
Prosazuje rovněž koncepci dělby práce a řízení zaměřeného na výsledek, která, jak doufá, získá podporu evropských členských států a zajistí Evropě pokrokové a konsolidované vystupování v Akkře.
Veškerý tento pokrok byl velmi vítán, nyní by však mělo dojít ke konkrétním krokům v praktické oblasti a rozhodnutím ve prospěch demokratické kontroly nad poskytováním pomoci, odpovědnosti a lepší kvality pomoci, jak se navrhuje v této zprávě.
Doporučení obsažená v této zprávě se týkají širokého okruhu klíčových oblastí, jimiž jsou zvýšení pomoci EU, její předvídatelnost a koordinace, sladění s plány a systémy partnerských zemí a dále posun směrem k nevázané pomoci a reforma technické pomoci.
Evropská unie se v roce 2005 zavázala, že výrazně zlepší své působení na rozvojovou spolupráci tím, že vyzve ke zvýšení pomoci a jejímu rychlejšímu a účinnějšímu poskytování.
Neměli bychom však zapomínat, že reforma pomoci je pouze jedním z kroků, které musí EU učinit současně s vykonáváním svých obchodních, bezpečnostních, migračních, zemědělských a dalších politik tak, aby působily soudržně ve prospěch rozvojových zemí, a podporou spravedlivého mezinárodního finančního a obchodního systému ve prospěch rozvoje.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
6.5.2008
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
24
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, Thijs Berman, Josep Borrell Fontelles, Danutė Budreikaitė, Corina Creţu, Nirj Deva, Alexandra Dobolyi, Fernando Fernández Martín, Juan Fraile Cantón, Alain Hutchinson, Romana Jordan Cizelj, Filip Kaczmarek, Maria Martens, Gay Mitchell, José Javier Pomés Ruiz, Horst Posdorf, Toomas Savi, Pierre Schapira, Frithjof Schmidt, Anna Záborská
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Ana Maria Gomes, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Renate Weber
