P6_TA(2006)0495
Provádění evropské bezpečnostní strategie v rámci evropské bezpečnostní a obranné politiky
A6-0366/2006
Usnesení Evropského parlamentu o realizaci evropské bezpečnostní strategie v kontextu evropské bezpečnostní a obranné politiky ( 2006/2033(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na evropskou bezpečnostní strategii (EBS), kterou přijala Evropská rada dne 12. prosince 2003,
-
s ohledem na Smlouvu o Ústavě pro Evropu podepsanou v Římě dne 29. října 2004,
-
s ohledem na závěry zasedání předsednictva Evropské rady ve dnech 16.–17. června 2005 a 15.–16. prosince 2005, a zejména na zprávy předsednictva o evropské bezpečnostní a obranné politice (EBOP),
-
s ohledem na své usnesení k evropské bezpečnostní strategii ze dne 14. dubna 2005 Úř. věst.
C 33 E, 9.2.2006, s. 580.
,
-
s ohledem na strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení schválené Radou dne 9. prosince 2003,
-
s ohledem na zprávu bývalého komisaře Michela Barniera nazvanou "Evropské jednotky civilní ochrany: europe aid", která byla předložena v květnu 2006
,
-
s ohledem na závěry schůze řídícího výboru Evropské obranné agentury konané v září 2005,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 2. února 2006 o výroční zprávě Rady Evropskému parlamentu o hlavních aspektech a základních směrech SZBP, včetně finančních důsledků pro souhrnný rozpočet Evropských společenství – 2004
Přijaté texty
, P6_TA(2006)0037 .
,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci ( A6-0366/2006 ),
Obecné úvahy
A.
vzhledem k tomu, že EBS je součástí celkové Společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP) a Evropské bezpečnostní a obranné politiky (EBOP), do jejichž rámce spadá celé spektrum možných politických kroků Evropské unie, včetně opatření diplomatické, hospodářské a rozvojové politiky,
B.
vzhledem k tomu, že průzkumy veřejného mínění v posledních deseti letech zaznamenaly trvale vysokou míru souhlasu, neboť se ukázalo, že více než 60 % evropských občanů podporuje společnou zahraniční politiku a více než 70 % společnou obrannou politiku Evropské unie; rovněž vzhledem k tomu, že podle dalších průzkumů veřejného mínění není podporováno zvyšování vojenských výdajů,
C.
vzhledem k tomu, že jsou bezpečnost a boj proti šíření zbraní hromadného ničení (ZHN) jakož i boj proti mezinárodnímu terorismu považovány za priority EU; vzhledem k tomu, že v rámci EBOP je nezbytná společná reakce a společná strategie,
D.
vzhledem k tomu, že musí být zpřísněna kontrola vývozu zbraní v rámci Evropské unie a také na celosvětové úrovni,
1.
uznává, že EBS z prosince 2003, založená na iniciativě řeckého předsednictví, obsahuje vynikající analýzu hrozeb modernímu světu a uvádí základní zásady zahraniční politiky EU; zdůrazňuje však, že je nutné pravidelně sledovat její provádění, aby bylo možno reagovat na geopolitický vývoj;
2.
konstatuje, že podle EBS představují mezinárodní terorismus, šíření zbraní hromadného ničení regionální konflikty, selhání států a organizovaný zločin v dnešní době hlavní hrozby, jimž čelí Evropská unie a její občané; zdůrazňuje, že se jako strategický cíl při dalším rozvíjení EBS musí vzít v úvahu celosvětově rostoucí konkurence ve vodních a energetických zdrojích i přírodní katastrofy a bezpečnost vnějších hranic Unie; obává se vyhlídky obnovených závodů ve zbrojení na celosvětové a regionální úrovni a pokračujícího šíření konvenčních zbraní;
3.
uznává, že boj proti mezinárodnímu terorismu nicméně nemůže být veden pouze vojenskými prostředky, že předcházení a potlačování terorismu vyžaduje celou řadu nevojenských opatření, například sdílení tajných informací a policejní a soudní spolupráci, pro které je nezbytná interinstitucionální spolupráce a spolupráce mezi jednotlivými pilíři, a že je vyžadováno budování demokratických institucí, infrastruktury a občanské společnosti v případech, kdy státy selhávají, nebo již selhaly; zdůrazňuje, že jedním z nejvýznamnějších příspěvků Evropské unie při předcházení mezinárodnímu terorismu je její schopnost účinně budovat nebo obnovovat demokratické instituce, sociální a ekonomickou infrastrukturu, řádnou veřejnou správu a občanskou společnost a bojovat proti rasismu a xenofobii;
4.
poukazuje na to, že úkolem SZBP je chránit občany EU před těmito hrozbami, bránit oprávněné zájmy Unie a podporovat cíle Charty Organizace spojených národů tím, že bude fungovat jako globální zodpovědný aktér, jehož cílem je celosvětový mír a demokracie; důrazně podporuje myšlenku EBS, že nejlepším způsobem k dosažení těchto cílů "účinný multilateralismus", což znamená mezinárodní instituce a mezinárodní právo;
5.
opětovně vyjadřuje svůj názor, že Unie musí prostřednictvím EBOP plnit své úkoly v první řadě civilními a mírovými prostředky, a prostředky vojenskými pouze tehdy, pokud byly pečlivě prozkoumány všechny způsoby vyjednávání a ukázalo se, že končí ve slepé uličce; konstatuje, že při plnění těchto legitimních úkolů by mělo být prvořadé jasné respektování lidských práv a základních svobod obyvatel, ať již uvnitř, nebo vně hranic EU;
6.
domnívá se, že od přijetí EBS v roce 2003 došlo ke značnému vývoji v oblasti geopolitiky, což vede k tomu, že nejpozději v roce 2008 bude nezbytné provést revizi této strategie; zastává názor, že EBS by měla být revidována každých 5 let a že by ji měl projednat Evropský parlament i parlamenty členských států;
7.
poukazuje na to, že účinná koordinace civilní a vojenské součásti reakce mezinárodního společenství na krize je nanejvýš důležitá;
8.
vyzývá členské státy, aby podporovaly vznik parlamentního rozměru EBOP, v němž bude rozvoj na institucionální a finanční úrovni probíhat souběžně s rozšířením parlamentárních práv kontroly; připomíná, že se na odpovědnosti za parlamentní sledování EBOP podílí parlamenty členských států a Evropský parlament na základě svých příslušných práv a povinností podle souvisejících smluv a ústav;
9.
podporuje iniciativy usilující o těsnější vztahy a intenzivnější výměnu informací mezi parlamenty členských států a Evropským parlamentem s ohledem na otázky, které se týkají EBOP, tak aby byl mezi parlamenty umožněn strukturovanější a pravidelnější dialog;
10.
zdůrazňuje, že Evropská unie musí být schopna významnou měrou přispět k tomu, aby
a)
se ubránila před jakýmkoli skutečným a jasným ohrožením vlastní bezpečnosti,
b)
zajistila mír a stabilitu v první řadě ve svém geografickém sousedství a v dalších částech světa v souladu se zásadami Charty OSN,
c)
prováděla humanitární činnost a záchranné akce,
d)
předcházela konfliktům a usměrňovala je a podporovala demokracii a dodržování lidských práv,
e)
podporovala regionální a globální odzbrojení;
11.
zdůrazňuje, že v případě napadení území EU ozbrojenými silami třetí země zůstává NATO zárukou kolektivní obrany, očekává se však, že EU bude jednat solidárně a poskytne napadenému členskému státu veškerou nezbytnou pomoc v souladu s článkem 51 Charty OSN; vítá zvyšující se schopnost NATO hrát úlohu v operacích vedených mimo své území; rovněž považuje NATO za vhodné fórum pro transatlantický dialog o bezpečnostních otázkách;
12.
uznává, že potenciál ozbrojených sil členských států a jejich použitelnost pro EU jsou ovlivněny skutečností, že většina členských států je členy jak EU, tak NATO a má jednu skupinu ozbrojených sil k dispozici pro obě organizace; proto žádá, aby EU pokračovala v intenzivní spolupráci s NATO, především v oblasti rozvoje svého potenciálu;
13.
zdůrazňuje "strategickou autonomii", která je obsažena v EBS, zejména schopnost provádět v jejím rámci operace nezávisle na jiných účastnících, což vyžaduje interoperabilitu a udržitelnější a spolehlivější dodavatelský systém založený na vzájemné podpoře a pomoci a odstranění duplicity a neoptimálního využívání omezených zdrojů na evropské úrovni nebo mezi členskými státy, varuje před nadbytečným zdvojováním úsilí mezi NATO a EU a mezi členskými státy a EU;
14.
domnívá se, že EBOP má v současné době k dispozici omezené zdroje pro civilní a vojenské operace; žádá proto, aby EU – s cílem rozvíjet svou důvěryhodnost jako globální aktér – soustředila svůj potenciál na vlastní geografické sousedství, a zejména na oblast Balkánu; současně předpokládá rozvoj dalších schopností, které umožní EU aktivně přispívat k řešení konfliktů i v jiných částech světa v souladu se zásadami Charty OSN;
Integrovaná civilně-vojenská spolupráce
15.
vítá důraz, který klade EU na posílení civilní a vojenské spolupráce při řešení krizí, a uznává, že rozvoj schopnosti civilního řešení krizí byl výrazným rysem, který poskytuje přínos pro rozvoj EBOP a pro celé spektrum odpovědí na předcházení konfliktům, humanitární intervenci, obnovu po konfliktech a vytváření míru; zdůrazňuje potřebu zapojení specializovaných mezinárodních a místních nevládních organizací a jejich sítí; vyzývá EU, aby nadále usilovala o provádění koherentní politiky v oblasti předcházení konfliktům v duchu závěrů zasedání Evropské rady v Göteborgu konaného ve dnech 15.−16. června 2001;
16.
je povzbuzen posledními pokusy podle základního civilního cíle pro rok 2008 napravit předchozí nedostatek důrazu na vývoj civilních kapacit a potenciálu; dále je povzbuzen potenciálem, který má civilní a vojenská buňka a operační středisko pro to, aby hrály důležitou úlohu v rozvoji přístupu EU k integrované civilně-vojenské spolupráci a koordinaci; proto doporučuje, aby byly civilní a vojenská buňka a operační středisko povýšeny na evropskou centrálu pro provádění civilně-vojenských misí;
17.
uznává, že klíčové schopnosti v oblasti satelitních a leteckých výzvědných systémů, integrovaných telekomunikačních systémů a strategické námořní a letecké přepravy jsou zásadní pro jak pro civilní, tak pro vojenské řešení krizí; vyzývá k integrovaným procesům výzkumu a vývoje iniciovaných Evropskou obrannou agenturou (EDA) a Komisí v oblastech, jež posilují integrované a koordinované civilně-vojenské přístupy, a především v oblastech satelitních a leteckých výzvědných systémů a integrovaných telekomunikačních systémů;
Řešení krizí
18.
vítá zřízení celosvětového výstražného a koordinačního systému v případě katastrof (Global Disaster Alert and Coordination System - GDACS), který je financován Komisí v úzké spolupráci s OSN; zdůrazňuje, že by tento systém měl značně vylepšit schopnost reakce EU;
19.
bere na vědomí činnost střediska pro řešení mimořádných zdravotních událostí zřízeného Komisí; zdůrazňuje význam tohoto střediska s ohledem na množství jeho informací a údajů a jeho schopnost varovat před pandemiemi a epidemiemi a také před hrozbami způsobenými biologickými a chemickými látkami; vyzývá proto Radu a Komisi, aby přijaly nezbytná opatření, jimiž bude Komise vázána při koordinaci kroků v případě zdravotních pohotovostí a přeshraničních bioteroristických útoků;
20.
vítá úsilí Komise o ustanovení postupu Společenství pro ochranu před katastrofami – včetně případu závažného teroristického útoku; konstatuje, že tento postup je založen především na informacích v databázi, která obsahuje podrobné údaje o vnitrostátních zdrojích, které jsou dostupné pro poskytnutí pomoci; konstatuje, že účinek databáze, který ušetří čas a podpoří synergie, může být podstatně vylepšen, pokud převezme obsah databáze vytvořené vojenským štábem EU, jež obsahuje podrobné údaje o všech dostupných zdrojích pro řešení krizí; proto vyzývá Komisi a Radu, aby vedly nezbytná jednání a přijaly opatření potřebná k uskutečnění tohoto převzetí;
21.
vítá úsilí Rady o zajištění rychlého a účinného nasazení mnoha dostupných zdrojů EBOP v případě katastrofy; v této souvislosti zdůrazňuje, jak naléhavě musí být odstraněny mezery v oblasti strategické koordinace (letecké) dopravy; nabádá proto členské státy, aby co nejrychleji poskytly nezbytné finanční prostředky k vyřešení tohoto problému; dále vyzývá Radu, aby velmi důkladně přezkoumala návrhy obsažené ve výše uvedené zprávě Michela Barniera;
včetně zejména vytvoření neformální evropské rady civilní bezpečnosti, integrovaného evropského přístupu k předvídání krizí, shromažďování vnitrostátních zdrojů a zřizování evropských konzulátů na pomoc občanům EU v zahraničí; žádá Radu a Komisi, aby spolupracovaly na postupné realizaci těchto návrhů;
22.
domnívá se, že vývoj EBOP přispěl ke vzniku "šedých zón" v oblasti pravomocí Rady a Komise, které souvisejí s realizací misí převážně civilního charakteru; očekává, že přijetí nástroje stability poskytne určité vyjasnění, aniž by byla poškozena dosud v praxi prokazovaná pružnost při krizovém řízení;
23.
vítá pokrok dosažený v souvislosti se civilním základním cílem pro rok 2008, a především rozvoj konceptu pro nasazení civilních zásahových skupin a integrovaných skupin policie; bere na vědomí také rozvíjení odborných znalostí týkajících se boje proti organizovanému zločinu a obchodu s lidmi; rovněž vítá zřízení krizové platformy při Komisi, která si jako cíl stanovila urychlení zahajovací fáze misí EBOP přímo na místě; vyzývá Radu a Komisi, aby koordinovaly své úsilí, a proto navrhuje, aby byl zřízen společný výcvikový program pro všechny pracovníky, kteří se zabývají plánováním misí;
Bezpečnost vlasti
24.
poukazuje na to, že prvním úkolem jakékoli bezpečnostní politiky je zabezpečit vlastní území; bere na vědomí, že občané EU očekávají od evropské obranné politiky v první řadě významné přispění k ochraně vlastní osobní bezpečnosti a také dodržování jejich základních lidských práv;
25.
poukazuje na to, že EU musí zajistit své vnější hranice, chránit své životně důležité infrastruktury, eliminovat mezinárodní teroristické finanční sítě a bojovat proti organizovanému zločinu; v této souvislosti vyzývá Komisi a členské státy, aby vypracovaly systém integrovaného řízení kontroly vnějších hranic Unie, aniž by bylo omezováno dodržování lidských a základních práv a rovněž humanitárního práva, především s ohledem na uprchlíky a žadatele o azyl;
26.
poukazuje na to, že EU musí:
-
zabezpečit volný tok dodávek pro průmysl a jednotlivé spotřebitele, především uhlovodíků, který povede k zabezpečení přepravy, letů a potrubí,
-
ochránit sama sebe před kybernetickým útokem, který může narušit životně důležité komunikační, finanční a energetické systémy;
Rychlá reakce na základě Charty OSN
27.
schvaluje skutečnost, že se EBS bezvýhradně opírá o Chartu OSN jakožto základní rámec pro mezinárodní vztahy, přičemž vychází z toho, že EU musí být s ohledem na nové hrozby připravena jednat před vypuknutím krizí a přijímat včasná preventivní opatření k řešení konfliktů a hrozeb;
Pravidla chování / výcvik
28.
s potěšením vítá skutečnost, že chování personálu při všech operacích EBOP podléhá řadě pokynů a všeobecným pravidlům chování, které jsou obsaženy v dokumentech; vítá první zmínky naznačující, že tyto pokyny a pravidla respektují normy a pravidla v oblasti lidských práv; zdůrazňuje, že dodržování takových pravidel by mělo být naprosto povinné a že polní velitelé by měli být odpovědní za disciplínu a chování svých podřízených i v podmínkách extrémního stresu ve válečných situacích; rovněž bere s uspokojením na vědomí úsilí o zajištění toho, aby byla v budoucnu v různých politikách, programech a iniciativách EBOP výrazněji zviditelněna otázka rovnosti pohlaví;
29.
bere na vědomí úsilí Rady dále rozvíjet cílené výcvikové programy EBOP – jak strategické, tak operační – pro zaměstnance v diplomatické, vojenské a civilní oblasti; očekává, že se těchto programů budou moci účastnit odborní pracovníci Evropského parlamentu; schvaluje snahu stanovit minimální standardy pro výcvik účastníků misí EBOP přímo na místě a vyzývá Radu, aby společně s Komisí a členskými státy spolupracovala na standardizaci veškerého výcvikového úsilí na všech úrovních;
30.
je toho názoru, že vojáci budou vystaveni zbytečnému nebezpečí, pokud struktura velení nebo výstroj či výzbroj neodpovídají požadavkům operace; domnívá se proto, že je zvlášť důležité zajistit, aby byly jednotky, jež mají spadat pod velení EU, adekvátně vyzbrojeny;
31.
je toho názoru, že účinné využití vojenského potenciálu nebude možné bez podstatného zvýšení plánované kapacity evropských sil, včetně letecké a námořní přepravy; v této souvislosti oceňuje snahy různých zemí o zvýšení jejich potenciálu v oblasti letecké dopravy a obojživelných prostředků a rovněž plány na získání většího počtu letadlových lodí;
32.
bere na vědomí, že při operacích mnohonárodních sil dochází k růstu nákladů a snížení účinnosti z důvodu rozdílné a často vzájemně nekompatibilní výstroje a výzbroje zúčastněných jednotek; proto se domnívá, že by EU měla podpořit opatření pro harmonizaci výstroje a výzbroje za účelem optimalizace zdrojů a účinnosti operací mnohonárodních sil;
Výzvědné služby
33.
kritizuje obzvláště závažnou skutečnost, že v současné době vznikající bojové jednotky nemají stejný přístup k leteckým a vesmírným výzvědným systémům, a lituje, že výsledky národních satelitních výzvědných systémů Helios, SAR–Lupe a Cosmo-Skymed nejsou k dispozici stejným způsobem pro všechny členské státy;
34.
s cílem napravit tyto nedostatky:
a)
důrazně žádá, aby v současné době vznikající bojové jednotky obdržely stejné, nebo alespoň kompatibilní vybavení v oblasti výzvědných služeb a telekomunikací,
b)
požaduje, aby byla příští generace satelitních výzvědných systémů začleněna do evropského systému, jehož výsledky budou k dispozici pro vojenské a policejní účely a pro účely krizového řízení a jenž bude využívat satelitní středisko v Torrejónu;
35.
poukazuje na to, že NATO v současné době vyvíjí letecký výzvědný systém (Airborne Ground Surveillance - AGS) navíc ke stávajícím nebo vyvíjeným vnitrostátním systémům; požaduje, aby byl tento systém k dispozici všem členským státům EU, především pokud jde o bojové jednotky EU;
36.
konstatuje, že v oblasti telekomunikací je nezbytné vyvinout společný systém pro řízení mnohonárodních jednotek; vyslovuje proto názor, že zařízení používané armádou, policií a záchrannými službami by měly odpovídat shodným technickým normám, jako je tomu např. ve Finsku;
Kontrola hranic
37.
zdůrazňuje význam posílení schopností EU společně chránit své vnější hranice; nadále zůstává znepokojen nekompatibilitou a kvalitou zařízení na kontrolu hranic a zdůrazňuje potřebu nové technologie k nápravě tohoto stavu;
Doprava
38.
domnívá se, že – vzhledem k tomu, že doprava, a především strategická přeprava, je zásadním nedostatkem každé akce EU v oblasti řešení krizí – by bylo velmi prospěšné samostatné evropské opatření, jež zajistí přístup ke konvenční kombinované civilní dopravě a jež bude spočívat na integrovaném civilně-vojenském přístupu a zajistí úspory z rozsahu všem evropským aktérům, kteří se účastní řešení krizí jak pro účely EBOP, tak pro zmírňování následků katastrof;
Nedostatky v rámci rozhodovacích postupů EBOP
39.
domnívá se, že postup politického rozhodování, který předchází rozhodnutí o uskutečnění mise EBOP, vykazuje určité nedostatky, což bylo zřejmé v případě mise v Konžské demokratické republice; proto vyzývá Radu, aby přezkoumala různé fáze tohoto postupu a případně podnikla kroky k odstranění těchto nedostatků; v této souvislosti připomíná Radě, a především jejímu Politickému a bezpečnostnímu výboru, její povinnost konzultovat s Parlamentem;
40.
znovu potvrzuje svoji žádost o neomezenou účast a také své právo být každoročně předem konzultován ohledně budoucích aspektů a možností SZBP, jak stanovují stávající Smlouvy; důrazně vyzývá Radu, aby vůči Parlamentu uplatňovala mnohem otevřenější a průhlednější informační politiku v oblasti SZBP a EBOP; v této souvislosti kritizuje současný postup pro přístup Parlamentu k "důvěrným dokumentům" Rady, které většinou obsahují pouze velmi obecné informace;
41.
znovu potvrzuje své stanovisko, že žádná vojenská mise, do níž je EU zapojena, by neměla být zahájena dříve, než bude informován a konzultován Evropský parlament;
42.
žádá, aby byly výdaje na vojenskou výstroj a výzbroj schváleny v rozpočtech, které podléhají parlamentní kontrole; zastává proto názor, že je třeba se vyhnout paralelním rozpočtům a mechanismům, které nemohou být účinně kontrolovány národními parlamenty ani Evropským parlamentem;
43.
konstatuje, že v rozpočtu Evropské unie se nacházejí různé okruhy s bezpečnostními aspekty, jako jsou např. rozpočtové prostředky pro řešení krizí, zabezpečení vnějších hranic a životně důležitých infrastruktur, výzkum bezpečnosti a realizace programu Galileo a programu Globálního monitoringu životního prostřední a bezpečnosti (GMES);
44.
naléhá zejména na další růst rozpočtových prostředků pro mise zaměřené na řešení krizí, zabezpečení vnějších hranic, výzkum bezpečnosti a program Galileo; oblast výzkumu bezpečnosti by se z dlouhodobého hlediska měla zaměřit na finanční požadavky stanovené skupinou na vysoké úrovni pro výzkum bezpečnosti;
45.
žádá rovněž, aby byly vojenské operace pro řešení krizí financovány z rozpočtu Evropské unie a aby daly členské státy za tímto účelem k dispozici dodatečné zdroje EU;
46.
kritizuje skutečnost, že vzhledem k mechanismu ATHENA a jiným
ad hoc
mechanismům financovaným členskými státy nebo dokonce z Evropského rozvojového fondu nemá Evropský parlament možnost provést kontrolu rozpočtu vojenských operací EBOP; poukazuje na to, že rovněž vyvstává potřeba průhlednosti civilně-vojenských operací (např. policejních misí), které spadají do tzv. šedé zóny mezi
ad hoc
opatření a rozpočtové financování SZBP;
47.
vyzývá proto k vytvoření nové rozpočtové metodiky, aby se zlepšila transparentnost výdajů EBOP a podpořil rozvoj vojenského a civilního potenciálu nezbytného ke splnění cílů ESS:
a)
v úvodní etapě, která by měla začít v roce 2007 a trvat nejdéle dva roky, by Rada měla vypracovat rozpočtový dokument odrážející závazky členských států plnit základní civilní cíl pro rok 2008 a základní vojenský cíl pro rok 2010, které vycházejí z existujících katalogů (katalog požadavků, katalog ozbrojených sil a katalog dosaženého pokroku),
b)
ve druhé etapě by se členské státy měly zavázat k EBOP prostřednictvím virtuálního "rozpočtu", v němž by přislíbily poskytnout po dobu více let finanční prostředky potřebné k financování výstroje a personálu pro operace v rámci EBOP; tento dokument, přestože by nebyl právně závazný, by se nicméně vedle rozpočtu EU stal důležitým politickým dokumentem, a uváděl by částky, jimiž jsou členské státy ochotny přispět na EBOP; měl by usnadnit "rozdělení zátěže" mezi členské státy zajištěním větší transparentnosti, pokud jde o vojenské výdaje, a měl by být každoročně společně projednán Evropským parlamentem a parlamenty členských států;
c)
konečné rozhodnutí o racionalizaci rozpočtu pro SZBP a EBOP, včetně zohlednění výdajů členských států na úrovni EU v oblasti bezpečnosti a obrany, by mělo být součástí revidovaného finančního systému Unie plánovaného na období 2008–2009;
Evropský trh s obranným vybavením a společný výzkum
48.
zdůrazňuje, že EBS předpokládá silný a nezávislý evropský obranný průmysl a samostatný technologický výzkum a rozvojovou kapacitu, která umožní přiměřeně chránit zásadní bezpečnostní zájmy EU a jejích členských států; z veřejné diskuse usuzuje, že na podporu konkurenceschopnosti evropského obranného průmyslu a k rozvoji samostatné průmyslové základny poskytující nutnou obrannou schopnost je třeba přijmout pravidla vnitřního trhu pro vojenské produkty, které jsou přizpůsobeny zvláštní povaze tohoto odvětví; zdůrazňuje, že taková pravidla musí usnadnit průmyslovou spolupráci a obchod v rámci Společenství; připomíná, že výjimka uvedená v článku 296 Smlouvy o ES se nevztahuje na povinnost orgánů Společenství vytvářet právní předpisy pro rozvoj vnitřního trhu s vojenským vybavením a službami, pokud tyto právní předpisy chrání zásadní bezpečnostní zájmy členských států a EU; uvádí, že je třeba dosáhnout vysokého stupně ochrany;
49.
s potěšením očekává výkladové sdělení Komise ohledně uplatňování článku 296, návrh Komise na specifickou směrnici o veřejných zakázkách v oblasti obrany a vytvoření závazného právního nástroje k usnadnění přepravy vojenských produktů uvnitř Společenství, který nahradí současný zjednodušený společný systém stávajících vnitrostátních vývozních licencí; domnívá se, že tento systém by měl chránit zásadní bezpečnostní zájmy EU a členských států tím, že definuje zásady evropské vývozní politiky na základě Kodexu chování Evropské unie pro vývoz zbraní;
50.
připomíná, že pravidla, jako je článek XXIII Dohody WTO o zadávání veřejných zakázek, uznávají možnost ochrany zásadních bezpečnostních zájmů spojených s veřejnými zakázkami v oblasti obrany; zdůrazňuje, že k zajištění ochrany těchto zájmů EU a členských států, by společná pravidla, jež budou přijata, měla zajišťovat upřednostňování vojenských produktů evropského původu před produkty pocházejícími ze třetích zemí, plně uplatňovat zásadu reciprocity v obchodních vztazích a dávat přednost používání technologie chráněné evropskými právy průmyslového vlastnictví;
51.
vítá Kodex chování EDA pro veřejné zakázky v oblasti obrany a vyzývá všechny členské státy, aby jej podpořily; trvá na tom, aby byla zrušena praxe kompenzací a "spravedlivého vyrovnání"; domnívá se, že je v rámci evropské bezpečnostní a obranné politiky nutné zintenzívnit činnost EDA;
52.
uznává význam společného výzkumu pro konkurenceschopnost evropského průmyslu; žádá tedy, aby bylo dosaženo větší komplementarity mezi činností Komise a EDA prostřednictvím účinnějšího dialogu o civilním, bezpečnostním a obranném výzkumu v Evropě; zdůrazňuje, že cílem EU by mělo být dodávaní technologií dvojího užití a víceúčelových kapacit a rovněž překonání dělení výzkumu na výzkum pro civilní a pro obranné účely; pokládá za nutné, aby se upravila definice malých a středních podniků v oblasti evropského výzkumu v otázkách bezpečnosti, vzhledem k tomu, že struktury podniků v tomto odvětví jsou ve srovnání s ostatními oblastmi výzkumu velmi rozmanité;
53.
žádá, aby Kodex chování pro vývoz zbraní z roku 1998 nabyl ve všech členských státech postavení zákona a aby byl rovněž správně používán a prováděn; zastává názor, že rozhodnutí o tom, které země určení splňují kritéria kodexu, by mělo být přijato společně;
ZHN/Írán
54.
uvědomuje si, že nelze zaručit úspěch pokusů o zastavení výroby obohaceného uranu pro použití ve zbraních v Íránu; přesto pokládá společnou nabídku k jednání poskytnutou EU–3, USA, Ruskem a Čínou za nejslibnější cestu; vítá mnohostranný přístup, který tuto nabídku podporuje; vyjadřuje politování na tím, že rozhovory mezi vysokým představitelem EU pro SZBP a EU–3 na jedné straně a Íránem na straně druhé nevedly dosud k uspokojivým výsledkům; v důsledku toho souhlasí s tím, aby se o této záležitosti jednalo na úrovni Rady bezpečnosti OSN; zdůrazňuje, že jednání lze kdykoli obnovit za předpokladu, že se na íránské straně objeví náznaky toho, že by mohla být úspěšná; uvítal by ochotu Spojených států připojit se k těmto jednáním s Íránem;
Směrem k bezpečnostní a obranné Unii
55.
poukazuje na to, že se EU vyvíjí směrem k bezpečnostní a obranné Unii, jež se bude zabývat jak vnější bezpečností, tak různými aspekty vnitřní bezpečnosti, bojem s terorismem ve všech jeho podobách a zvládáním přírodních katastrof a bude se skládat z těchto prvků:
a)
závazek členských států:
-
nasadit 60 000 vojáků do 60 dnů a udržovat je po dobu jednoho roku pro mírové a mírotvorné operace, jak bylo rozhodnuto na zasedání Evropské rady v Helsinkách, a vytvořit 13 bojových jednotek rychlého nasazení se dvěmi jednotkami trvale v pohotovosti od roku 2007,
-
rozvinout schopnost civilního řešení krizí v oblasti policejních operací, právního státu, civilní správy a civilní ochrany, jak bylo rozhodnuto na zasedání Evropské rady v Santa Maria da Feira ve dnech 19.−20. června 2000,
b)
evropská struktura velení složená z Politického a bezpečnostního výboru, Vojenského výboru, Vojenského štábu (všechny fungují od roku 2001) a civilní a vojenské buňky se vznikajícím operačním střediskem,
c)
Evropské policejní síly s velitelstvím ve Vicenze, které by měly být použity při budoucích policejních misích v Kosovu,
d)
EDA navržená Evropskou radou, která funguje od roku 2004,
e)
Europol a evropský zatýkací rozkaz,
f)
společná pravidla pro zadávání zbrojních zakázek a vývoz zbraní,
g)
evropský bezpečnostní výzkum jako samostatná tematická priorita 7. rámcového programu pro výzkum;
56.
je toho názoru, že by tento proces měly posílit tyto prvky:
a)
zavedení společného trhu v oblasti obrany jakožto prostředku vedoucího k vytvoření skutečně integrované evropské obranné technologické základny v souladu se zásadami vzájemné závislosti a specializace mezi členskými státy EU,
b)
společný satelitní a letecký výzvědný systém a společné telekomunikační normy, které budou k dispozici ozbrojeným silám, policii a službám zajišťujícím řešení krizí,
c)
vytvoření stálých evropských námořních sil, včetně pobřežní stráže, operujících ve Středozemním moři s cílem prokázat přítomnost Evropy a posílit potenciál krizového řízení EU v této oblasti, jež je pro její bezpečnostní zájmy nanejvýš důležitá,
d)
evropský rozpočet, který bude pokrývat nejen civilní, ale také vojenské aspekty bezpečnosti,
e)
evropský náměstek ministra zahraničí odpovědný za bezpečnostní a obrannou politiku,
f)
častější setkávání ministrů obrany členských států EU,
g)
evropské jednotky civilní ochrany, které byly navrženy ve výše uvedené zprávě Michela Barniera, a také evropský civilní mírový sbor a partnerství pro budování míru,
h)
dostupný evropský potenciál letecké a námořní dopravy pro případy
zmírňování následků katastrof, záchranných operací a obranných operací (kombinovaná doprava spojující nejvhodnější přínosy)
,
i)
přiměřený parlamentní dozor ze stany parlamentů členských států a Evropského parlamentu;
57.
podtrhuje význam Smlouvy o Ústavě pro Evropu, která přinese významný pokrok směrem k bezpečnostní a obranné unii, zejména prostřednictvím:
a)
úřadu evropského ministra zahraničí, který bude zároveň místopředsedou Komise,
b)
doložky solidarity pro případy, kdy bude členský stát zasažen teroristickým útokem, přírodní katastrofou či katastrofou způsobenou lidmi,
c)
doložky o vzájemné pomoci mezi členskými státy v případě ozbrojeného útoku na území členského státu;
o
o o
58.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálním tajemníkům OSN, NATO, OBSE a Rady Evropy.
