P6_TA(2006)0253
Hodnocení povodní a protipovodňová opatření ***I
A6-0182/2006
Legislativní usnesení Evropského parlamentu o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o vyhodnocování povodní a protipovodňových opatřeních ( KOM(2006)0015 – C6-0020/2006 –2006/0005 (COD))
(Postup spolurozhodování: první čtení)
Evropský parlament
,
-
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (KOM (2006)0015) Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku.
,
-
s ohledem na čl.
251 odst.
2 a čl.
175 odst.1 Smlouvy o ES, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu ( C6-0020/2006 ),
-
s ohledem na článek 51 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanovisko Výboru pro regionální rozvoj ( A6-0182/2006 ),
1.
schvaluje pozměněný návrh Komise;
2.
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem;
3.
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi.
P6_TC1-COD(2006)0005
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. června 2006 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady
2006/.../ES
o vyhodnocování
povodňových rizik
a protipovodňových opatřeních
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl.
175
odst.
1 této smlouvy,
s ohledem na návrh
Komise
,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru Úř. věst.
C ...
,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů Úř. věst.
C ...
,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy
Postoj Evropského parlamentu ze dne 13. června 2006
.
,
vzhledem k těmto důvodům: (1)
Povodně potenciálně způsobují úmrtí, ztrátu přístřeší
a škody na životním prostředí,
těžce poškozují hospodářský rozvoj a podkopávají hospodářské činnosti Společenství.
(2)
Povodně jsou přírodním jevem, kterému nelze
zcela
zabránit.
Obrovské snížení přirozené schopnosti povodí zadržovat vodu, špatné řízení činností
člověka
(např. rostoucí osídlování a hodnota majetku v zátopových oblastech, eroze a snižování přirozené schopnosti půdy zadržovat vodu v důsledku kácení lesů a hospodaření v povodí řek), sucha a globální oteplování
však ke zvyšování pravděpodobnosti výskytu a nepříznivých
dopadů povodní
přispívá.
(3)
Tradiční strategie řízení povodňových rizik – zaměřené na budování infrastruktur určených pro okamžitou ochranu lidí, nemovitého majetku a zboží
–
nezajistily očekávanou míru bezpečí.
(4)
Omezit riziko
pro lidské zdraví
a život,
životní prostředí a infrastrukturu
, které
je spojeno
s povodněmi, je proveditelné a žádoucí.
Nicméně
pokud mají být opatření k omezení
těchto
rizik účinná, je nutné je koordinovat
mezi členskými státy, jejich vnitrostátními, regionálními a místními orgány, jakož i organizacemi odpovědnými za říční hospodářství
v rámci povodí.
(5)
Členské státy jsou povzbuzovány k tomu, aby přijímaly opatření ve prospěch řízení povodňových rizik v oblastech výše nebo níže po proudu vodního toku vodního toku, v rámci svého území i mimo něj, a vždy sledovaly přirozený tok řeky, pokud je to možné.
Pokud to možné není, měly by se členské státy snažit nalézt kompenzační oblasti na svém vlastním území nebo by měly takové oblasti hledat ve spolupráci s ostatními členskými státy.
(6)
Vědci jednomyslně poukazují na to, že se četnost extrémních srážek v posledních letech zvýšila.
(7)
Řízení rizik a opatření na omezení rizik by měla respektovat zásadu solidarity.
Řízení povodňových rizik ve sběrných povodích řek, které protékají mezi dvěma nebo více sousedícími státy, by proto mělo být organizováno tak, aby žádná oblast nebyla vystavena riziku povodní v důsledku neudržitelného řízení řek.
(8)
Rada ve složení pro životní prostředí ve svých závěrech ze dne 14. října 2004 uznala, "že činnost člověka přispívá ke zvýšení pravděpodobnosti a negativních dopadů (extrémních) povodní a že změna klimatu také povede ke zvýšení počtu povodní".
V souladu se zásadou udržitelného rozvoje podle článku 37 Listiny základních práv Evropské unie má být vysoká úroveň ochrany životního prostředí začleněna do politiky životního prostředí EU.
Komise a členské státy musí tedy učinit opatření, která zlepší prevenci a ochranu před povodňovými riziky a zmírní riziko škod.
(9)
V současné době neexistuje právní nástroj na evropské úrovni, který by se zabýval ochranou proti povodňovým rizikům.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky
Úř. věst.
L 327, 22.12.2000, s. 1.
Směrnice ve znění rozhodnutí č. 2455/2001/ES (Úř. věst.
L 331, 15.12.2001, s. 1).
, požaduje vytvoření integrovaných plánů pro každé povodí v zájmu dosažení dobrého ekologického a chemického stavu a přispěje ke zmírnění účinků povodní.
Omezovat riziko povodní však nepatří k hlavním cílům uvedené směrnice.
Toto riziko, které bude v budoucnosti častější v důsledku změny
klimatu,
není zohledněno
.
(10)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů "Řízení povodňových rizik; protipovodňová prevence, ochrana a zmírňování
povodní" předkládá
analýzu řízení povodňových rizik a přístup k nim na úrovni Společenství a uvádí, že společná a koordinovaná akce na úrovni Společenství by přinesla značnou přidanou hodnotu a zvýšila všeobecnou úroveň ochrany před povodněmi.
(11)
Rozhodnutí Rady 2001/792/ES
, Euratom
ze dne 23. října 2001 o vytvoření mechanismu Společenství na podporu zesílení spolupráce při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany Úř. věst.
L 297, 15.11.2001, s. 7.
mobilizuje podporu a pomoc ze členských států v případě velkých mimořádných událostí, včetně povodní.
Civilní ochrana může odpovídajícím způsobem reagovat ve prospěch obyvatelstva zasaženého povodní a zlepšit připravenost a odolnost
;
základními příčinami povodní se však nezabývá.
(12)
Podle nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
Úř. věst.
L 311, 14.11.2002, s. 3.
lze poskytnout rychlou finanční pomoc v případě velké katastrofy a napomoci
dotčeným
ekosystémům,
lidem, regionům a zemím k návratu k pokud možno normálním životním podmínkám;
tuto pomoc lze
poskytnout pouze na záchranné operace, a nikoli ve fázích, které mimořádným událostem předcházejí.
(13)
Většina povodí v Evropě je rozdělena mezi členské státy.
Účinná protipovodňová prevence a zásahy vyžadují kromě koordinace na úrovni Společenství i přeshraniční spolupráci.
(14)
Ustanovení o trvale udržitelném řízení povodňových rizik by měla být členskými státy a Společenstvím zohledněna při stanovování a a provádění všech ostatních jejich politik, například dopravní politiky, územního plánování, rozvoje měst a průmyslu, zemědělské politiky, politiky soudržnosti, energetické politiky a politiky výzkumu.
(15)
Po celém Společenství dochází k různým typům povodní, jako jsou říční povodně, přívalové povodně, městské povodně, kanalizační povodně a pobřežní povodně
a povodně způsobené silnými dešti
.
Škody způsobené povodněmi rovněž mohou být různé v různých zemích a regionech Společenství.
Cíle týkající se řízení povodňových rizik by tudíž měly být odvozeny od místních a regionálních podmínek.
(16)
V některých oblastech Společenství lze povodňová rizika považovat za nevýznamná, např. v řídce osídlených či neosídlených oblastech nebo oblastech s omezenými hospodářskými aktivy nebo ekologickou hodnotou.
Tyto oblasti však mohou mít význam při zmírňování povodní.
Na úrovni oblasti by v každém povodí, dílčím povodí a pobřežních
oblastech
, jež k ní příslušejí, mělo být provedeno předběžné vyhodnocení povodňových rizik s cílem určit pro každý z případů povodňové riziko
, potenciál pro zmírnění povodní
a případnou nutnost další akce.
(17)
Aby byl k dispozici účinný nástroj pro informovanost, jakož i solidní základ pro stanovení priorit a přijímání dalších technických, finančních a politických
rozhodnutí
, je potřeba stanovit vytvoření povodňových map a indikativních map povodňových škod znázorňujících různé úrovně povodňového rizika
včetně rizika znečištění životního prostředí v důsledku povodní.
(18)
Vzhledem ke stávajícím možnostem členských států by podle zásady subsidiarity měla být na lokální a regionální úrovni v podstatné míře poskytnuta flexibilita, zejména pokud se týká organizace a odpovědnosti úřadů, plánů řízení povodňových rizik a map povodňových rizik, úrovně ochrany a také pokud se týká opatření a harmonogramů pro dosažení stanovených cílů.
(19)
S cílem předejít nepříznivým dopadům povodní na dotyčnou oblast nebo je omezit, je vhodné stanovit vypracování plánů řízení povodňových rizik.
Příčiny a následky povodní jsou různé v různých zemích a regionech Společenství.
Plány řízení povodňových rizik by tedy měly zohlednit konkrétní geografické,
geologické,
hydrologické,
topografické
a další významné okolnosti
, včetně hustoty obyvatelstva a hospodářské činnosti postiženého
povodí, dílčího povodí a úseku pobřeží a přijít s řešeními navrženými přesně podle potřeb a priorit povodí, dílčího povodí nebo pobřeží a zajistit při tom koordinaci s oblastmi povodí.
Plány řízení povodňových rizik by měly zohledňovat i průmyslová a zemědělská zařízení a jiné možné zdroje znečištění dotčené oblasti, aby takovému znečištění bránily.
(20)
Cyklus řízení povodňových rizik zahrnující prevenci, ochranu, připravenost, reakci v případě mimořádné události a obnovu a přezkoumání by měl být jedním ze základních prvků plánů řízení povodňových rizik se zaměřením na hlediska prevence, ochrany a připravenosti.
(21)
Aby se předešlo zdvojování práce, členské státy by měly být pro účely splnění požadavků této směrnice schopny použít stávající mapy povodňových rizik a plány řízení povodňových rizik.
(22)
Společné výzkumné středisko Komise vyvíjí Evropský systém varování před povodněmi (dále jen "EFAS") schopný zajistit simulace povodní ve středním rozsahu pro celou Evropu s předstihem 3 až 10 dnů.
Údaje EFAS by mohly přispět k vyšší připravenosti na nadcházející povodeň.
Proto by měl být systém EFAS po ukončení zkušební fáze dále rozvíjen.
Podle předpokladů by mohl být uveden do provozu v roce 2010.
(23)
Cílem řízení povodňových rizik v povodí by mělo být vytvoření společné odpovědnosti a solidarity v povodí.
Proto by se členské státy měly snažit zvyšovat informovanost a podporovat spolupráci mezi všemi zainteresovanými subjekty také v oblastech, které mají nulové nebo nízké riziko záplav, ale které svým využitím pozemků a postupy mohou přispět k záplavám níže nebo výše po proudu vodního toku.
(24)
Pokud jde o krátkodobé prognózy, měly by členské státy své plány založit na nejlepších postupech a nejmodernějších technologiích, které mají k dispozici, například modelování LAM (prognózování na dvě až čtyři hodiny).
(25)
Vypracování plánů povodí podle směrnice 2000/60/ES a plánů řízení povodňových rizik představuje prvky integrované správy povodí; oba postupy by tedy měly využít možnost vzájemné součinnosti.
Za účelem zajištění účinnosti a uvážlivého využívání zdrojů je třeba provádění této směrnice úzce koordinovat se směrnicí 2000/60/ES.
(26)
V
případě využití
vodních útvarů pro
konkurenční
formy udržitelných lidských činností (např. řízení povodňových rizik, ekologie, vnitrozemská plavba nebo využití vodní energie)
s dopady na
vodní útvary stanoví směrnice 2000/60/ES jasné a transparentní postupy k řešení těchto využití a dopadů
.
V případě, že dojde ke střetu práv, musí být přednost vždy dána ochraně lidského zdraví a života před ochranou životního prostředí
.
(27)
Opatření nezbytná pro provedení této směrnice mají být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených
Komisi
Úř. věst.
L 184, 17.7.1999, s. 23.
.
(28)
Jelikož
cílů zamýšlené
akce nemůže být uspokojivě dosaženo
na úrovni členských států, a
proto jich může být
z důvodu jejího rozsahu a účinků
lépe dosaženo
na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy.
V souladu se zásadou proporcionality
stanovenou v uvedeném
článku
tato směrnice
nepřekračuje rámec toho, co je
nezbytné k
dosažení těchto
cílů.
Členské státy tedy mohou v první fázi zpracování do roku 2018 používat stávající plány, pokud jsou splněna minimální kritéria uvedená v článku 4.
(29)
Ustanovení Protokolu 30 připojeného ke Smlouvě o uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality, byla při přípravě této směrnice plně zohledněna.
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Kapitola I
Obecná ustanovení Článek 1
Účelem této
směrnice
je vytvořit
rámec pro
hodnocení a řízení povodňových rizik s cílem omezovat nepříznivé následky na
lidské zdraví, životní prostředí a hospodářskou činnost, která jsou spojena s povodněmi ve Společenství.
Tato směrnice navíc napomůže dosažení environmentálních cílů stanovených v platných právních předpisech Společenství.
Článek 2
Pro účely této směrnice se vedle definic pojmů "řeka", "povodí", "dílčí povodí" a "oblast povodí" stanovených v článku 2 směrnice 2000/60/ES použijí tyto definice:
1.
"povodní" se rozumí dočasné zaplavení
vodou území,
které obvykle není zaplaveno,
a to i v důsledku silných dešťů, vedoucích k zaplavení obytných nebo průmyslových oblastí.
2.
"povodňovým rizikem" se rozumí pravděpodobnost výskytu povodně určité závažnosti doprovázená
potenciálními
škodami na lidském zdraví
a životě
, životním prostředí a hospodářské činnosti, které jsou spojeny s
takovou
povodní.
Článek 3
Pro účely této směrnice využijí členské státy opatření podle čl.
3 odst.
1, 2, 3
, 5
a 6 směrnice 2000/60/ES.
Pokud členské státy určí pro uplatňování této směrnice jiný příslušný úřad, použijí se ustanovení čl.
3 odst.
6, 8 a 9 směrnice 2000/60/ES.
Kapitola II
Předběžné vyhodnocení povodňových rizik Článek 4
1.
Členské státy provedou v souladu s odstavcem 2 předběžné vyhodnocení povodňových rizik pro každou oblast povodí nebo část mezinárodní oblasti povodí, jež leží na jejich území.
Stávající hodnocení vypracovaná členskými státy – která splňují požadavky této směrnice – mohou být pro tento účel použita.
2.
Předběžné vyhodnocení povodňových rizik zahrnuje přinejmenším toto:
a)
mapu oblasti povodí, včetně hranic povodí, dílčích povodí a pobřežních
oblastí
, znázorňující topografii a využití území;
b)
popis povodní, ke kterým došlo v minulosti
a které měly rozsáhlý nepříznivý vliv na lidské životy, hospodářské činnosti a životní prostředí
;
c)
popis povodňových procesů,
včetně
jejich citlivosti vůči změnám,
zejména poklesu půdy, a
úlohy,
kterou hrají
záplavová území jako přirozený prvek se zadržovací nebo nárazníkovou funkcí,
i popis nynější i budoucí
cesty postupu povodňové vlny;
d)
popis rozvojových plánů, který zahrnuje změnu využití území nebo rozmístění populace a hospodářských činností, které vede ke zvýšení povodňových rizik ve vlastní oblasti nebo v jiných regionech po nebo proti proudu vodního toku;
e)
posouzení pravděpodobnosti výskytu povodní v budoucnosti založené na hydrologických údajích, typech povodní a zohledněného dopadu změny klimatu a vývoji ve využití území;
f)
prognózu odhadovaných následků budoucích povodní na zdraví lidí, životní prostředí a hospodářskou činnost, která zohledňuje dlouhodobý vývoj, včetně změny klimatu;
g)
opatření pro řízení povodňových rizik, zejména opatření související s budováním infrastruktur, by měla podléhat důkladnému a průhlednému ekonomickému a environmentálnímu vyhodnocení, které by zajistilo jejich dlouhodobou realizovatelnost pro občany a podniky, s ohledem na zásadu návratnosti nákladů, včetně nákladů environmentálních a nákladů na zdroje;
h)
zhodnocení efektivity stávajících uměle vytvořených infrastruktur protipovodňové ochrany při současném zohlednění jejich skutečné schopnosti předcházet škodám a také jejich hospodářské a ekologické efektivity.
3.
Členské státy se mohou rozhodnout, že u povodí, dílčího povodí nebo úseku pobřeží, u nichž již lze vycházet z dostatečného potencionálního rizika, upustí od předběžného hodnocení povodňového rizika uvedeného v odstavci 1, pokud
a)
k termínu uvedeném v čl.
6 odst.
1 již existují mapy povodňových rizik nebo plány řízení povodňových rizik;
b)
členské státy informují Komisi do data uvedeného v čl.
6 odst.
1 o tom, že tuto výjimku využijí; a
c)
přezkoumání předběžného hodnocení povodňového rizika, map povodňových rizik a plánů řízení povodňových rizik bude provedeno podle kapitoly II, III a IV v termínech uvedených v čl.
6 odst.
2, čl.
8 odst.
2 a čl.
10 odst.
2.
Článek 5
1.
Na základě vyhodnocení stanoveném v článku 4 se každé povodí, dílčí
povodí, úsek
pobřeží
a nebo jeho části
spadající pod oblast povodí zařazuje do jedné z těchto kategorií:
a)
Povodí, dílčí
povodí, úsek
pobřeží
nebo jeho části,
v jejichž případě se dospělo k závěru, že žádná potenciálně významná povodňová rizika neexistují nebo
se možné
následky
pro životní
prostředí nebo hospodářskou činnost považují za přijatelně omezené;
s přihlédnutím k předvídatelné změně využití půdy nebo klimatu
;
b)
Povodí, dílčí povodí a úsek pobřeží, v jejich případě se dospělo k závěru, že existují potenciálně závažná povodňová rizika nebo že jejich výskyt je
pravděpodobný.
2.
Zařazení podle odstavce 1 mezinárodního
povodí, dílčího
povodí, úseku pobřeží
nebo jeho částí v rámci
mezinárodní oblasti povodí se koordinuje mezi dotyčnými členskými státy.
Členské státy zajistí přenos příslušných údajů ve společných povodích pro účely tohoto článku
.
Článek 6
1.
Členské státy završí předběžné vyhodnocení povodňových rizik
do ...
*
Tři roky ode dne vstupu této směrnice v platnost.
.
2.
Je-li to potřeba, nejpozději v roce 2018 a poté každých šest let členské státy vyhodnocení přezkoumají a aktualizují podle odstavce 1.
Kapitola III
Mapy povodňových rizik Článek 7
1.
Členské státy připraví na úrovni oblastí povodí povodňové mapy a indikativní mapy povodňových škod, dále jen "mapy povodňových rizik", pro povodí, dílčí povodí a úseky pobřeží určené podle čl.
5 odst.
1 písm. b).
Členské státy použijí mapy povodňových rizik k postupnému zastavení přímých či nepřímých dotací, v jejichž důsledku se zvyšují povodňová rizika.
Stávající mapy vypracované členskými státy, které splňují požadavky této směrnice, mohou být použity pro tento účel
.
2.
Povodňové mapy zobrazí zeměpisné oblasti, které mohou být zaplaveny, v těchto případech:
a)
povodně
s pravděpodobným
intervalem
opakování jednou za 10–
30
let
;
b)
povodně
s
pravděpodobným
intervalem
opakování jednou za 100
let
;
c)
povodně s nízkou pravděpodobností (extrémní události).
Ke každému případu uvedeném v prvním pododstavci se vyznačí tyto prvky:
a)
předpokládaná hloubka vody;
b)
případně průtoková rychlost;
c)
oblasti možného výskytu eroze
záplavových teras a svahů v údolí řek a eroze břehů a
nánosu naplavenin;
d)
prudce se svažující oblasti, ve kterých mohou nastat povodně s velkou průtokovou rychlostí a velkým objemem naplavenin;
e)
činitele potenciálně schopné způsobit povodně, které se nalézají nebo mohou nalézat v oblasti vyznačené na mapě rizik;
f)
záplavová území a jiné přírodní oblasti, které mohou v současnosti nebo v budoucnosti sloužit jako oblasti se zadržovací nebo nárazníkovou funkcí.
3.
Indikativní mapy povodňových škod vyznačí potenciální
negativní důsledky
spojené s povodněmi podle případů uvedených v odstavci 2 a vyjádřené:
a)
počtem potenciálně zasažených obyvatel;
b)
potenciálními hospodářskými škodami v oblasti;
c)
potenciálními škodami na životním prostředí
, včetně oblastí určených jako chráněné oblasti podle článku 6 směrnice 2000/60/ES, s přihlédnutím k umístění bodových a difúzních zdrojů znečišťování a souvisejícím rizikům pro vodní nebo suchozemské ekosystémy v případě povodní
;
d)
technickými zařízeními, která uvádí příloha I směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění
Úř. věst.
L 257, 10.10.1996, s. 26.
Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 166/2006 (Úř. věst.
L 33, 4.2.2006, s. 1).
a která upravuje směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek
Úř. věst.
L 10, 14.1.1997, s. 13.
Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES (Úř. věst.
L 345, 31.12.2003, s. 97).
, která by v případě zaplavení mohla způsobit náhodné znečištění, a chráněnými oblastmi, které určuje článek 6 směrnice 2000/60/ES.
Mapy povodňových rizik mohou rozdělovat oblasti do zón, podle využití území a náchylnosti ke škodám.
4.
Členské státy určí specifická místa s vyšším rizikem povodní.
Tyto údaje je třeba vzít v úvahu při územním plánování.
5.
V závislosti na konkrétních charakteristikách svých regionů mohou členské státy dle svého uvážení zařadit specifická ustanovení do svých map rizik.
Článek 8
1.
Členské státy zajistí, že se mapy povodňových rizik dokončí nejpozději do dne 22. prosince 2013.
2.
Nejpozději do dne 22. prosince 2019 a poté každých šest let se mapy přezkoumají a podle potřeby aktualizují.
Kapitola IV
Plány řízení povodňových rizik Článek 9
1.
Pro povodí, dílčí povodí a úseky pobřeží určené podle čl.
5 odst.
1 písm. b) členské státy na úrovni oblasti povodí
přijmou,
připraví a provedou plány řízení povodňových rizik v souladu s odstavci
4
a
5
tohoto článku
a se směrnicí Rady 79/409/EHS ze dne 2. dubna 1979 o ochraně volně žijících ptáků
Úř. věst.
L 103, 25.4.1979, s. 1.
Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 807/2003 (Úř. věst.
L 122, 16.5.2003, s. 36).
a směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin
Úř. věst.
L 206, 22.7.1992, s. 7.
Směrnice naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst.
L 284, 31.10.2003, s. 1).
, a v souladu s cíli stanovenými v článcích 1 a 4 směrnice 2000/60/ES.
2.
Pro sestavení těchto plánů členské státy popíší průběh povodní a jejich citlivost vůči změnám, včetně úlohy záplavových území jako přirozeného prvku se zadržovací nebo nárazníkovou funkcí a nynější i budoucí cesty postupu povodňové vlny.
Dále popíší rozvojové plány, které vedou ke změnám využití území, rozmístění populace nebo hospodářských činností, což by vedlo ke zvýšení povodňových rizik ve vlastní oblasti nebo v jiných regionech proti nebo po proudu vodního toku.
3.
Pokud již existují mapy nebo plány povodí nebo jejich částí, které odpovídají požadavkům této směrnice, mohou členské státy stávající mapy popř. plány využít pro účely této směrnice.
I nadále však platí požadavky na přezkum a aktualizaci stanovené v čl.
11 odst.
2.
4.
Členské státy
v úzkém spojení s místními a regionálními orgány
zřídí příslušné úrovně ochrany, jednotlivě pro každé povodí, dílčí povodí nebo úsek pobřeží, přičemž se soustředí na
snížení možných
následků zaplavení na lidské zdraví, životní prostředí a hospodářskou činnost a zohlední významná hlediska: hospodaření s vodou a půdou, územní plánování, využití území životní prostředí a hospodářskou činnost a zohlední významná hlediska: hospodaření s vodou a půdou, územní plánování, využití území,
náchylnost dané oblasti k pravděpodobným škodám
a ochranu životního prostředí,
jakož i náklady a přínosy
.
V případě společných povodí, dílčích povodí nebo úseků pobřeží budou členské státy při plnění výše uvedených povinnosti spolupracovat.
Využití záplavových území člověkem by se mělo přizpůsobit zjištěným povodňovým rizikům.
5.
Plány řízení povodňových rizik zahrnou opatření, která:
a)
pracují s přirozenými procesy jako je údržba nebo obnova záplavových území, aby se opět uvolnil prostor řekám ve všech případech, kdy to je možné, a která podporují vhodné využívání území a zemědělské a lesnické postupy v celém povodí;
b)
přispívají k řízení povodní v regionech ležících výše či níže po proudu vodního toku, nebo alespoň neovlivňují povodňová rizika takovým způsobem, že regionům ležícím výše či níže po proudu vznikají při zajištťování odpovídající úrovně prevence rizik a ochrany před nimi nepřiměřené náklady;
c)
zohledňují účinnost stávajících uměle vytvořených protipovodňových infrastruktur, včetně jejich hospodářské a environmentální účinnosti.
Plán řízení povodňových rizik se zabývá všemi etapami cyklu řízení povodňových rizik a soustřeďuje se na prevenci, ochranu, připravenost, přičemž zohledňuje charakteristiky konkrétního povodí nebo dílčího povodí.
Plán řízení povodňových rizik by měl zahrnovat i vyhodnocení záchranných opatření a opatření obnovy.
Plány řízení povodňových rizik zahrnují opatření, která předcházejí náhodnému znečištění z technických zařízení v důsledku zaplavení, jak je uvádí příloha I směrnice 96/61/ES a upravuje směrnice 96/82/ES.
6.
Opatření pro řízení povodňových rizik, zejména opatření související s budováním infrastruktur, by měla podléhat důkladnému a průhlednému ekonomickému a environmentálnímu oceňování, které by zajistilo jejich dlouhodobou realizovatelnost pro občany a podniky, s ohledem na zásadu návratnosti nákladů, včetně nákladů environmentálních a nákladů na zdroje.
7.
V souladu se zásadou solidarity by opatření v oblastech proti nebo po proudu vodního toku měla být ve vhodných případech považována za součást plánů řízení povodňových rizik.
Opatření řízení povodňových rizik
nebo jakákoli jiná opatření
učiněná v jednom členském státě nesmějí zvýšit povodňová rizika v sousedních zemích.
8.
V případě, že členský stát hodlá značně změnit prováděcí opatření nebo prováděcí harmonogram mezi obdobími pro přezkum předpokládanými v čl.
11 odst.
2, přijmou členské státy vhodná opatření, aby zajistily koordinaci s jinými členskými státy v rámci mezinárodního povodí a informovanost a účast veřejnosti.
Článek 10
1.
První plán řízení povodňových rizik zahrne prvky, které jsou stanoveny v části A přílohy.
Následné přezkoumání v souladu s čl.
11 odst.
2 zahrne prvky, které jsou stanoveny v části B přílohy.
2.
Členské státy Komisi předloží dílčí zprávu, v níž popíšou pokrok v provádění naplánovaných opatření za tři roky po zveřejnění každého plánu řízení povodňových rizik nebo jeho aktualizace.
Článek 11
1.
Členské státy zajistí, že se plány řízení povodňových rizik dokončí a zveřejní nejpozději do dne 22. prosince 2015 a provedou ode dne 23. prosince 2015.
2.
Plán nebo plány řízení povodňových rizik se přezkoumají a aktualizují nejpozději v roce 2021 a každých šest let poté.
Článek 12
1.
Členské státy zajistí, že se pro oblasti povodí, které leží zcela na jejich území, vypracuje pouze jediný a jednotný plán řízení povodňových rizik.
2.
V případě mezinárodní oblasti povodí ležící zcela na území Společenství zabezpečí členské státy koordinaci
, například vytvořením sítí pro výměnu informací mezi příslušnými orgány,
s cílem vypracování jediného a jednotného mezinárodního plánu řízení povodňových rizik.
Přistupující a kandidátské země se důrazně nabádají k aktivní spolupráci při takových koordinačních činnostech.
Pokud se takový plán nevypracovává, vypracuje členský stát plány řízení povodňových rizik, které se vztahují alespoň na ty části mezinárodní oblasti povodí, jež zcela leží na jejich území.
Při vypracování takových plánů stát konzultuje členské státy v mezinárodním povodí, podává zprávy o názorech těchto členských států a přihlíží k dopadu svých plánů na sousední členské státy.
3.
Členské státy zajistí, aby se požadavky této směrnice koordinovaly v celém povodí.
V případě mezinárodních oblastí povodí dotyčné členské státy společně zajistí tuto koordinaci a mohou k tomuto účelu využít stávající struktury, které se vztahují k mezinárodním dohodám.
4.
V případě mezinárodní oblasti povodí přesahující hranice Společenství, pokud se nevypracovává jediný a jednotný mezinárodní plán řízení povodňových rizik zahrnující některou dotyčnou třetí zemi,
bude dotyčný členský stát nebo dotyčné členské státy usilovat o vhodnou koordinaci s příslušnými třetími zeměmi tak, aby bylo dosaženo cílů této směrnice v celé
oblasti
povodí.
5.
S ohledem na případné problémy, které mají dopad na řízení povodňových rizik ve členském státě a nelze se jimi zabývat na úrovni členských států, se odkazuje na článek 12 směrnice 2000/60/ES.
Kapitola V
Koordinace se směrnicí 2000/60/ES, informování veřejnosti a účast veřejnosti Článek 13
1.
Vypracování prvních map povodňových rizik a jejich následných aktualizací podle článku 8 této směrnice se úzce koordinuje s
přezkumy podle
čl.
5 odst.
2 směrnice 2000/60/ES
a začlení se do nich
.
2.
Vypracování prvních map povodňových rizik a jejich následných aktualizací podle článku 10 této směrnice se úzce koordinuje s
přezkumy podle
v čl.
13 odst.
7 směrnice 2000/60/ES
a začlení se do nich
.
3.
Členské státy zajistí, že se aktivní zapojení všech zúčastněných stran podle článku 14 této směrnice koordinuje s aktivním zapojením všech zúčastněných stran podle článku 14 směrnice 2000/60/ES.
Článek 14
1.
Členské státy předběžná vyhodnocení povodňových rizik, mapy povodňových rizik a plány řízení povodňových rizik zpřístupní veřejnosti
v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí
Úř. věst.
L 41, 14.2.2003, s. 26.
a v souladu s Aarhuskou úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v otázkách životního prostředí.
2.
Členské státy zajistí aktivní zapojení všech zúčastněných stran při vypracovávání, přezkoumání a aktualizaci plánů řízení povodňových rizik uvedených v kapitole IV.
3.
Členské státy informují a aktivně zapojují veřejnost, aby zajistily vysokou úroveň připravenosti v rámci plánů řízení povodňových rizik v zájmu minimalizace škodlivých následků povodní.
Kapitola VI
Prováděcí opatření a změny Článek 15
1.
Postupem podle čl.
16 odst.
2 může Komise přijmout technické formáty pro účely předávání a zpracování údajů, včetně statistických a kartografických dat.
2.
S ohledem na období k přezkoumání a aktualizaci a v souladu s
postupem podle
čl.
16 odst.
2 může Komise přizpůsobit čl.
4 odst.
2, čl.
7 odst.
2 a 3 a přílohu vědeckému a technickému pokroku.
3.
Členské státy budou pravidelně obyvatelům oblastí uvedených v čl.
7 odst.
2 poskytovat informace a instrukce s cílem umožnit jim přijmout odpovídající preventivní opatření před povodní a podniknout odpovídající kroky po povodni
.
Článek 16
1.
Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 21 směrnice 2000/60/ES (dále jen "výbor").
2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.
Dobou uvedenou v čl.
5 odst.
6 rozhodnutí 1999/468/ES jsou tři měsíce.
3.
Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 17
1.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nebudou provádět předběžné vyhodnocení povodňových rizik uvedené v článku 4 u těch povodí a úseků pobřeží, u kterých bylo do ...
*
Datum vstupu této směrnice v platnost.
zjištěno, že existuje potenciální významné riziko povodně nebo důvodný předpoklad tohoto rizika v takové míře, že oblast musí být určena jako oblast uvedená v čl.
5 odst.
1 písm. b).
2.
Členské státy se mohou do ...
*
rozhodnout, že použijí aktuální mapy povodňových rizik, pokud splňují požadavky na mapy uvedené v článku 7.
3.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nebudou připravovat plány řízení povodňových rizik uvedené v článku 9, pokud jsou aktuální plány k ...
*
vhodné pro dosažení cílů stanovených v čl.
1 a 9.
4.
Členské státy informují Komisi o svých rozhodnutích v souladu s odst.
1, 2 a 3 tohoto článku ve lhůtách stanovených v čl.
6 odst.
1, čl.
8 odst.
1 a čl.
11 odst.
1.
Kapitola VII
Zprávy a závěrečná ustanovení
Článek 18
Členské státy Komisi předloží předběžné vyhodnocení povodňových rizik, mapy povodňových rizik a plány řízení povodňových rizik,
včetně přeshraničních povodňových rizik,
do tří měsíců po jejich dokončení.
Článek 19
Nejpozději do 22. prosince 2018 a poté každých šest let Komise podává Radě a Evropskému parlamentu zprávu o provádění této směrnice.
Při vypracování této zprávy budou zohledněny dopady změny klimatu.
Článek 20
1.
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do ... **
Dva roky ode dne vstupu této směrnice v platnost.
*.
Neprodleně Komisi sdělí znění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi ustanoveními těchto předpisů a této směrnice.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2.
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 21
Tato směrnice vstupuje v platnost
dvacátým
dnem po vyhlášení v
Úředním věstníku Evropské unie
.
Článek 22
Tato směrnice je určena členským státům.
V ... dne […].
Za Evropský parlament Za Radu
předseda předseda
nebo
předsedkyně
Příloha
Plány řízení povodňových rizik
A.
První plán řízení povodňových rizik tvoří tyto prvky:
1.
závěry předběžného vyhodnocení povodňových rizik podle požadavků v kapitole II;
2.
mapy povodňových rizik připravené podle kapitoly III a závěry, které lze z těchto map vyvodit;
3.
popis příslušné úrovně ochrany stanovené v souladu s čl.
9 odst.
4
;
4.
popis opatření požadovaných k dosažení příslušných úrovní ochrany, včetně opatření učiněných v souladu s článkem 9, a opatření spojených s povodněmi, učiněných podle jiných aktů Společenství;
5.
upřednostňování opatření, která podporují předcházení škodám v souladu s cíli "nezhoršování stavu" nebo "dobrého ekologického, chemického a kvantitativního stavu" obsaženými ve směrnici 2000/60/ES, jako jsou:
-
ochrana mokřadů a zátopových oblastí,
-
obnovení narušených mokřad a zátopových oblastí (včetně říčních meandrů), zejména mokřad a oblastí, které znovu spojují řeky s jejich zátopovými oblastmi,
-
odstranění zastaralých protipovodňových infrastruktur z řek,
-
zamezení další zástavbě (infrastruktura, bytová výstavba) v zátopových oblastech,
-
podporování stavebních opatření za účelem posílení stávajících budov (jako jsou pilotové základy),
-
podporování udržitelných postupů využívání půdy v oblastech zachycování vody, jako je zalesňování, za účelem zlepšení přirozeného zadržování vody a doplnění zásob podzemních vod,
-
předchozí povolení nebo registrace pro trvalé činnosti v zátopových oblastech, jako je výstavba a průmyslový rozvoj;
6.
popis opatření nebo akcí, jejichž prostřednictvím se informuje a konzultuje veřejnost;
7.
popis koordinačního postupu v rámci všech mezinárodních oblastí povodí a koordinačního postupu se směrnicí 2000/60/ES a seznam příslušných orgánů.
B.
Následnou aktualizaci plánu řízení povodňových rizik tvoří tyto prvky:
1.
všechny změny a aktualizace od zveřejnění předchozí verze plánu řízení povodňových rizik, včetně souhrnu přezkoumání provedených v kapitolách II, III a IV;
2.
zhodnocení pokroku při dosahování úrovně
prevence rizik a
ochrany;
3.
popis a vysvětlení všech opatření, která předpokládala předešlá verze plánu povodí a která nebyla provedena;
4.
popis všech dalších opatření od zveřejnění předchozí verze plánu řízení povodňových rizik.
