25.
1.
2012 B7-0041/2012 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o Íránu a jeho jaderném programu ( 2012/2512(RSP) )
Tarja Cronberg
,
Michèle Rivasi
,
Isabelle Durant
,
Barbara Lochbihler
,
Emilie Turunen
,
Raül Romeva i Rueda
,
Ulrike Lunacek
,
Rui Tavares
,
Jill Evans
,
Rebecca Harms
,
Daniel Cohn-Bendit
za skupinu Verts/ALE
PE479.459v01-00 B7‑0041/2012 Usnesení evropského parlamentu o Íránu a jeho jaderném programu ( 2012/2512(RSP) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti č. 1696 a 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 a 1835 (2008) a 1929 (2010),
– s ohledem na závěry Rady ve složení pro zahraniční věci ze dne 23. ledna 2012, v nichž ohlásila další omezující opatření vůči Íránu v odvětví energetiky, mimo jiné postupné uvalení embarga na dovoz ropy z Íránu do EU, ve finančním odvětví, mimo jiné opatření proti íránské centrální bance, a v odvětví dopravy, jakož i další omezení vývozu, zejména pokud jde o zlato a citlivé zboží a technologie dvojího užití; v souvislosti s omezujícími opatřeními pak byly označeny další osoby a subjekty včetně několika subjektů ovládaných Islámskými revolučními gardami (IRGC),
– s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jménem skupiny E3+3, jež učinila po jednání s Íránem, které se konalo v Istanbulu ve dnech 21. a 22. ledna 2011, a na prohlášení ze dne 20. ledna 2012 o spekulacích ohledně možnosti okamžitého obnovení jednání mezi skupinou E3/EU+3 a Íránem,
– s ohledem na dopis vysoké představitelky Ashtonové ze dne 21. října 2011, který zaslala tajemníkovi Nejvyšší národní bezpečnostní rady Íránské islámské republiky Saídu Džalilimu, a její prohlášení o Íránu ze dne 18. listopadu 2011,
– s ohledem na zprávu Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE) ze dne 8. listopadu 2011 určenou Radě guvernérů této agentury, jež pojednává o uplatňování dohody o bezpečnostních zárukách Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a příslušných ustanoveních rezolucí Rady bezpečnosti v Íránské islámské republice,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Íránské islámské republice, a zejména pak na usnesení ze dne 10. února 2010 a 10. března 2011,
– s ohledem na své doporučení Radě týkající se konzistentní politiky uplatňované vůči režimům, proti nimž EU zavedla omezující opatření, pokud vůdci těchto režimů sledují v EU své osobní a komerční zájmy,
– s ohledem na konferenci OSN na téma svobodný Střední východ – oblast bez zbraní hromadného ničení, která se bude konat na podzim roku 2012,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
A. vzhledem k tomu, že Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) ve své zprávě za rok 2011 vyjádřila vážné znepokojení v souvislosti s možným vojenským rozměrem iránského jaderného programu, neboť určité činnosti relevantní z hlediska vyvíjení jaderného výbušného zařízení mohou stále pokračovat,
B. vzhledem k tomu, že se v této zprávě dále konstatuje, že Írán pokračuje v obohacování a přepracovávání uranu, přestože je na základě několika rezolucí Rady bezpečnosti povinen tyto činnosti zastavit; vzhledem k tomu, že však Smlouva o nešíření jaderných zbraní (NPT) jako taková nezakazuje smluvním státům provádět obohacování uranu, a vzhledem k tomu, že íránský program zaměřený na obohacování uranu tudíž není s touto smlouvou v rozporu;
C. vzhledem k tomu, že Írán tajně vybudoval ve Fordo v blízkosti města Kom zařízení na obohacování uranu, a tím porušil své povinnosti vyplývající z NPT, a o existenci tohoto zařízení uvědomil agenturu MAAE až dlouho po zahájení stavebních prácí; vzhledem k tomu, že takové tajné počínání dále podkopává důvěru v prohlášení Íránu o tom, že jeho jaderný program má čistě civilní charakter;
D. vzhledem k tomu, že Írán oznámil, že zařízení ve Fordo bude zprovozněno v únoru a bude v něm probíhat obohacování uranu na 20 %, a potvrdil, že inspekce agentury MAAE by měla do zařízení dorazit na konci ledna a provádět zde kontrolní činnost po dobu jednoho měsíce;
E. vzhledem k tomu, že íránský jaderný program je důkazem jednoho z možných nebezpečí, jež využívání jaderné energie představuje, neboť mezi vojenským a civilním využitím neexistuje jasná dělící čára, a proto by od jejího využívání coby zdroje energie mělo být postupně celosvětově upouštěno;
F. vzhledem k tomu, že zatímco se hodnota jaderných zbraní coby nástroje moci stává značně spornou, šíření jaderné technologie prosperuje, a vzhledem k tomu, že dvojí přístup k režimu světové jaderné kontroly představuje riziko, že Smlouva o nešíření jaderných zbraní bude zastaralá;
G. vzhledem k tomu, že Rada pro zahraniční věci dne 23. ledna rozhodla zpřísnit sankce vůči Íránu a zakázat zejména dovoz, nákup a přepravu íránské ropy a petrochemických produktů z Íránu do EU, přičemž smlouvy, které již byly uzavřeny, mohou být prováděny až do 1. července 2012; rovněž bylo zakázáno investovat do petrochemických podniků v Íránu; vzhledem k tomu, že Rada rovněž zmrazila aktiva íránské centrální banky v EU a zakázala dodávky íránských bankovek a mincí do centrální íránské banky;
H. vzhledem k tomu, že opatření týkající se ropy a ropných produktů budou přezkoumána do 1. května 2012;
I. vzhledem k tomu, že saúdský ministr ropy Alí al-Naími dne 23. ledna oznámil, že jeho země může zvýšit produkci o dva miliony barelů, a nahradit tak zakázaný dovoz íránské ropy;
J. vzhledem k tomu, že byla citována slova jednoho z vysokých velitelů Revoluční gardy, který prohlásil, že vedení v Teheránu rozhodlo nařídit uzavření Hormuzského průlivu, jestliže dojde k embargu na vývoz íránské ropy ze země, a vzhledem k tomu, že francouzské a britské válečné lodě se dne 22. ledna 2012 připojily ke skupině amerických letadlových lodí a propluly Hormuzským průlivem;
1. bere na vědomí, že Evropská rada rozhodla o dalších rozsáhlých sankcích vůči Íránu, jež spočívají v zákazu veškerého dovozu ropy a petrochemických produktů a také v zákazu jakéhokoli jednání s íránskou centrální bankou, a že tyto sankce začnou být uplatňovány za šest měsíců, dále vyjadřuje hluboké znepokojení nad rostoucím napětím a hrozbami v souvislosti s íránským jaderným programem;
2. odsuzuje posedlost íránské vlády vývojem technologie pro obohacování uranu, která by poskytla více, než je nezbytné k zajištění stálých dodávek paliva pro civilní účely, a to bez ohledu na mezinárodní znepokojení nad utajovanými vojenskými záměry;
3. připomíná nicméně své odhodlání použít všechny prostředky k tomu, aby nedošlo k vojenskému konfliktu; připomíná, že Írán je signatářem Smlouvy o nešíření jaderných zbraní – na rozdíl od některých států, které jaderné zbraně vlastní, – a že jako takový souhlasí s inspekcemi svých přiznaných jaderných zařízení Mezinárodní agenturou pro atomovou energii;
4. odsuzuje veškeré agresivní jednání, vraždy a provokace, jako jsou zjevně zorganizované atentáty na jaderné vědce, například nedávný případ Mustafy Ahmadi-Rošana, a určité nevysvětlené exploze, k nimž v Íránu došlo, a také případy, kdy íránské bezpečnostní síly kvůli rostoucímu politickému tlaku uvěznily a odsoudily k smrti cizí státní občany, jako tomu bylo v případě amerického občana Amira Mirzáí Hekmatího;
5. je pevně přesvědčen o tom, že íránskou jadernou otázku nelze vyřešit vojenskou cestou, a trvá na tom, že právě nyní je čas vyzdvihnout ten prvek přístupu skupiny EU3+3 spočívajícího ve dvou rovinách, a to pobídky;
6. naléhavě žádá skupinu E3+3 a Írán, aby se vrátily k jednacímu stolu, a žádá jednající strany, aby se propracovaly ke vzájemně přijatelnému kompromisu v rámci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; navrhuje rovněž, aby se ke skupině jednajících stran připojila Brazílie a Turecko a aby zahájily jednání, jež povede k systému vzájemných bezpečnostních záruk platnému pro všechny země v dotčené oblasti;
7. navrhuje, aby EU sestavila diplomatické zastoupení a jako gesto dobré vůle nyní do Teheránu vyslala delegaci EU;
8. zdůrazňuje svůj postoj k sankcím, které by měly být směřovány tak, aby tato opatření neměla nepřiměřené negativní důsledky pro běžné obyvatele; trvá proto na tom, aby plánovaná revize nových omezujících opatření, kterou má Rada uskutečnit do května 2012, zahrnovala důkladnou analýzu důsledků pro íránské občany a že v případě, kdy by toto embargo způsobovalo běžným obyvatelům Íránu vážné utrpení, mělo by být přehodnoceno;
9. je přesvědčen o tom, že v zemích, vůči nimž uplatňuje EU omezující opatření, je zvláště důležitá přítomnost EU na místě s cílem zajistit úzké zapojení členských států i vedoucích delegací EU do procesu navrhování, provádění, sledování a vyhodnocování omezujících opatření a jejich důsledků;
10. opětovně vyzývá íránský parlament a íránskou vládu, aby ratifikovaly a provedly dodatkový protokol a plně dodržovaly ustanovení Dohody o uplatňování záruk;
11. opakuje svou výzvu státům disponujícím jadernými zbraněmi, aby postupně přikročily ke snížení počtu jaderných hlavic, vyloučení role jaderných zbraní z bezpečnostní politiky a přijaly konkrétní cíle a jasný časový plán vedoucí k tomu, aby se Evropa a Střední východ staly oblastí bez jaderných zbraní;
12. vyzývá vedoucí představitele Íránu a další vlády v dotčené oblasti, které uvažují o investicích do jaderné energie, aby neudělaly stejnou chybu jako některé členské státy EU a nezvolily nebezpečné, nákladné a zastaralé technologie; místo toho na tyto země apeluje, aby naplno rozvíjely potenciál moderních technologií spojených s obnovitelnými energiemi a metody zvyšující energetickou účinnost a úspory;
13. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení předsedovi Evropské rady, místopředsedkyni Komise a vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálnímu tajemníkovi OSN, Radě bezpečnosti OSN, generálnímu řediteli MAAE, vládám a parlamentům zemí Mašreku, Rady pro spolupráci v Zálivu, Izraele, Palestiny, Iráku, Turecka a vládě a parlamentu Íránské islámské republiky.
