KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0050/2004
29.11.2004
*
ZPRÁVA
k návrhu rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES s ohledem na prodloužení akčního programu v oblasti civilní ochrany
(KOM(2004)0512 – C6‑0111/2004 – 2004/0162(CNS))
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
Zpravodaj:
Dimitrios Papadimoulis
Legenda
PE 349.801v01-00
Vysvětlivky k označení legislativních postupů
* Postup konzultace
většina odevzdaných hlasů
**I Postup spolupráce (první čtení)
většina odevzdaných hlasů
**II Postup spolupráce (druhé čtení)
většina odevzdaných hlasů pro schválení společného postoje většina hlasů poslanců Parlamentu pro zamítnutí nebo změnu
společného postoje
*** Postup souhlasu většina hlasů poslanců Parlamentu s výjimkou případů uvedených v článcích 105, 107, 161 a 300 Smlouvy o ES a článku 7 Smlouvy o EU
***I Postup spolurozhodování (první čtení)
většina odevzdaných hlasů
***II Postup spolurozhodování (druhé čtení)
většina odevzdaných hlasů pro schválení společného postoje většina hlasů poslanců Parlamentu pro zamítnutí nebo změnu společného postoje
***III Postup spolurozhodování (třetí čtení)
většina odevzdaných hlasů pro schválení společného návrhu
(Druh postupu závisí na právním základu navrženém Komisí.)
Pozměňovací návrhy k legislativnímu textu
V pozměňovacích návrzích Parlamentu je pozměňený text zvýrazněn tučnou kurzívou.
Zvýraznění normální kurzívou označuje části legislativního textu, u nichž je navržena oprava, a má sloužit k usnadnění vypracování konečného znění (např. zjevné chyby nebo vynechání textu v některé jazykové verzi).
Tyto navržené opravy podléhají dohodě příslušných oddělení.
OBSAH
NÁVRH LEGISLATIVNÍHO USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU...........................5
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................6
POSTUP.....................................................................................................................................9
NÁVRH LEGISLATIVNÍHO USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
k návrhu rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES s ohledem na prodloužení akčního programu v oblasti civilní ochrany
( KOM(2004)0512 – C6‑0111/2004 – 2004/0162(CNS) )
(Postup konzultace)
Evropský parlament ,
– s ohledem na návrh Komise předložený Radě ( KOM(2004)0512 )
Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku. ,
– s ohledem na článek 308 Smlouvy o ES, podle kterého Rada konzultovala s Parlamentem ( C6‑0111/2004 ),
– s ohledem na článek 51 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6‑0050/2004 ),
1. schvaluje návrh Komise;
2. žádá Komisi, aby do 30. června 2006 předložila Evropskému parlamentu a Radě zprávu s vyhodnocením prodlouženého akčního programu Společenství v oblasti civilní ochrany;
3. vyzývá Radu, aby informovala Parlament, bude-li mít v úmyslu odchýlit se od znění schváleného Parlamentem;
4. vyzývá Radu, aby znovu konzultovala s Parlamentem, bude-li mít v úmyslu podstatně změnit návrh Komise;
5. pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu, Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES s ohledem na prodloužení akčního programu v oblasti civilní ochrany
Platnost současného akčního programu v oblasti civilní ochrany vyprší 31. prosince 2004.
Aby se vyplnila mezera v období mezi koncem platnosti stávajícího programu a dnem nabytí účinnosti nového právního nástroje, navrhuje Komise prodloužení programu o dva roky, a to od ledna 2005 do prosince 2006.
Ve svém návrhu požaduje Komise zvýšení rozpočtu na akční program v oblasti civilní ochrany ve výši od 1,5 milionu EUR (v roce 2004) do 2,4 milionů EUR ročně (na rok 2005 a 2006).
To představuje meziroční zvýšení o 0,9 milionu EUR, které je jednak způsobeno rozšířením EU, a jednak posílením rozpočtu akčního programu proti znečištění moří, o němž rozhodl Evropský parlament.
Zpravodaj se domnívá, že s ohledem na budoucí potřeby zásahů v oblasti civilní ochrany je návrh komise realistický, a proto souhlasí s prodloužením programu a navrhovaným rozpočtem.
Sdělení Komise: Posílení schopnosti Evropské unie v oblasti civilní ochrany
Komise také přijala sdělení o posílení schopnosti Evropské unie v oblasti civilní ochrany (KOM (2004) 200).
Toto sdělení vychází z toho, že jsme v posledních letech zažili řadu katastrof, např. povodně, vlny veder, lesní požáry, zemětřesení, ekologické havárie v důsledku vypouštění toxických odpadů, vážné průmyslové havárie, a také teroristické útoky.
Kromě toho došlo ke katastrofám způsobeným člověkem, např. únik ropy při havárii tankeru Prestige.
Všechny tyto katastrofy si vyžádaly nespočet obětí, způsobily značné hospodářské škody a připravily o živobytí miliony lidí na celém světě.
Tyto katastrofy narušují ekonomiky postižených zemí, v rozvinutém světě zasahují nejchudší a nejzranitelnější vrstvy obyvatelstva, mají nejtvrdší dopady na nejchudší země a jsou obecně považovány za hlavní překážku udržitelného rozvoje a úsilí o snížení chudoby.
Všechny tyto události vyžadují, aby na ně vlády reagovaly posílením preventivních opatření a schopnosti reakce.
Parlament již v roce 2003 vyjádřil svou solidaritu přijetím usnesení (2003/2066) hned po vlně veder v létě téhož roku, v němž vyzýval k vytvoření evropské jednotky civilní ochrany.
ZÁKLADNÍ INFORMACE
Sdělení obsahuje analýzu a hodnocení schopnosti mechanismu Společenství zvládat katastrofy, který byl vytvořen v roce 2001 (rozhodnutí Rady 2001/792).
Mechanismus Společenství v oblasti civilní ochrany poskytuje okamžitou pomoc prostřednictvím týmů civilní ochrany zúčastněných států.
Jádrem mechanismu je monitorovací a informační středisko.
Funguje 24 hodin denně a je podporováno databází, školícími a výcvikovými programy a společným komunikačním a informačním systémem.
Když rozsah katastrofy přesáhne národní schopnost reagovat, lze ve velmi krátké době poskytnout nezbytnou doplňkovou pomoc, pokud jsou jiné země ochotny přispět svými odbornými znalostmi a vybavením.
Zpravodaj věří, že v každé fázi musí být použito společné řízení, má-li se dosáhnout co největší účinnosti.
Za hlavní považuje tyto fáze:
– prevence: tato fáze zahrnuje opatření, která se přijímají před mimořádnou událostí a která se snaží zabránit jejímu výskytu nebo snížit její závažnost (např. mapování rizikových oblastí, předcházení škodám zákazem usazování v ohrožených místech),
– připravenost: jde o „pojistnou strategii“, která zahrnuje přípravu reakce na známá nebezpečí a rizika stejně jako na nepředvídatelné události.
Plánování lze podpořit školením, výcvikem a poskytováním pravidelných a odpovídajících informací veřejnosti o hrozbách, školením o bezpečnosti a správném chování v případě bezprostředního nebezpečí,
– ochrana: přijímání opatření v konkrétních místech,
– mimořádná opatření: základními cíli nouzových opatření bude záchrana života, majetku a životního prostředí, co největší snížení škodlivých následků události a zabránění jejímu zhoršení,
– opatření na obnovu: zahrnují činnosti nezbytné k zajištění rychlého návratu k normální situaci.
Na papíře tento systém vypadá dobře.
Avšak v reálném prostředí a čase má tento mechanismus vážné nedostatky.
Zlepšení vyžaduje zejména těchto sedm oblastí:
1.
Lepší vzájemné poskytování informací o dostupných zdrojích, odborných znalostech, úspěšných strategiích a postupech na národní úrovni: Databáze Komise zjistí možnosti dostupné pomoci.
V současné době je tato databáze jen na základní úrovni a obsahuje hlavně informace o zásahových týmech.
Zkušenosti ukazují, že databáze vyžaduje modernizaci, aby obsahovala potřebné informace o schopnosti reakce, souvisejících nákladech, druhu dostupného vybavení a jeho umístění.
2.
Lepší výcvik zásahových týmů: Zkušenosti také ukazují, že se musí zlepšit pravidelný výcvik, společná cvičení s cílem zdokonalit spolupráci a interoperabilitu a jiné formy spolupráce.
Budou užitečné, zdůrazní-li se praktické problémy, např. komunikace a kompatibilita technického zařízení, což je pro zajištění rychlé reakce nezbytné.
Zvláštní důraz by měl být kladen na řádný nábor a výcvik dobrovolníků ve všech 25 evropských státech.
3.
Lepší komunikace, koordinace, systémy včasného informování veřejnosti a propojení s jinými sítěmi: Je také třeba zlepšit komunikaci, koordinaci a hledat cesty, jak zamezit duplicitě.
Je zajímavé poukázat na to, že na základě současného rozhodnutí se po členských státech nepožaduje,aby informovaly monitorovací a informační středisko Společenství, když dojde k velkým katastrofám, i když to může mít přeshraniční důsledky.
Komise má v úmyslu navrhnout, aby Rada změnila nařízení 2001/792, aby se zajistilo, že tyto informace budou poskytovány.
Zpravodaj v tom Komisi podporuje.
Pokud je pomoc poskytována třetím zemím, měly by se také zdokonalit postupy posuzování a zlepšení koordinace týmů z různých zúčastněných zemí a vytvořit komunikační kanály se všemi příslušnými aktéry v terénu.
4.
Financování: Existují určité finanční obtíže.
Dostupná likvidní aktiva a postupy Společenství (nouzové zásahy nebo následná kompenzace například prostřednictvím Fondu solidarity) jsou buď složité nebo nedostatečné a často se provádějí příliš pomalu.
Komise ukazuje, že získané zkušenosti, zejména z lesních požárů v létě roku 2003, jasně zdůraznily potřebu zdrojů financování, které mohou být uvolněny rychle.
Podobné problémy vznikají v souvislosti s vnějšími zásahy EU.
Budoucí právní nástroje by měly být doprovázeny nezbytnými finančními nástroji, mezi jiným obnoveným Fondem solidarity, který by pokrýval všechny činnosti v EU, a nouzovou rezervou pro činnosti vně EU.
5.
Posílení sociálního partnerství s aktivnějším zapojením občanské společnosti a místních úřadů.
Každý musí být informován o rizicích, kterým čelíme, osvojit si znalosti potřebné k tomu, aby reagoval zodpovědně a solidárně, když dojde ke katastrofě.
Měli bychom provádět opatření v úzké spolupráci s národními, regionálními a místními orgány, zejména v odlehlých a okrajových regionech Unie.
6.
Posílení pravomocí pro výzkum a vývoj nouzových systémů k efektivnějšímu zvládání katastrof.
7.
Uplatnění principu subsidiarity a vytváření národních plánů nouzové koordinace.
Dále zlepšovat stávající národní operační schopnosti v oblasti civilní ochrany a krizové reakce v rámci EU.
Zpravodaj je toho názoru, že potřeba těchto opatření je naléhavá, protože dojde-li ke katastrofě uvnitř nebo vně Unie, může být EU lépe připravena chránit své občany pouze tehdy, když zajistí zvýšení odborné způsobilosti, úzkou vzájemnou spolupráci, sdílení zdrojů a zvýšení finančních prostředků.
Tímto způsobem ti, kteří jsou událostí postiženi, mohou mít jistotu, že jejich potřeby budou uspokojeny včas a účinně.
POSTUP
Název
Rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES s ohledem na prodloužení akčního programu v oblasti civilní ochrany
Referenční údaje
KOM(2004)0512 – C6‑0111/2004 – 2004/0162(CNS)
Právní základ
čl.
308
Základ v jednacím řádu
článek 51
Datum konzultace s Parlamentem
13 .9.
2004
Příslušný výbor
ENVI
Datum oznámení na zasedání
13.
10.
2004
Výbor(y) požádaný(é) o stanovisko
BUDG
Datum oznámení na zasedání
13.10.2004
Nezaujaté stanovisko
BUDG
Datum rozhodnutí
26.
10.2004
Užší spolupráce
Datum oznámení na zasedání
Zpravodaj(ové)
Dimitrios Papadimoulis
Datum jmenování
1.
9.
2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Zjednodušený postup
Datum rozhodnutí
Zpochybnění právního základu
Datum, kdy Výbor JURI zaujal stanovisko
Změna finanční dotace
Datum, kdy Výbor BUDG zaujal stanovisko
Projednání ve výboru
27.
9.
2004
Datum schválení
24.
11.
2004
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
56
proti:
1
zdrželi se:
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Irena Belohorská, Johannes (Hans) Blokland, John Bowis, Frederika Brepoels, Hiltrud Breyer, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jillian Evans, Anne Ferreira, Alessandro Foglietta, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Mary Honeyball, Caroline F.
Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Marios Matsakis, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Dimitrios Papadimoulis, Adriana Poli Bortone, Vittorio Prodi, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Karin Scheele, Richard Seeber, Jonas Sjöstedt, María Sornosa Martínez, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Åsa Westlund
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, María del Pilar Ayuso González, Giovanni Berlinguer, Danutė Budreikaitė, David Casa, Milan Gaľa, Vasco Graça Moura, Erna Hennicot-Schoepges, Miroslav Mikolášik, Ria Oomen-Ruijten, Matteo Salvini, Pál Schmitt, Bart Staes, Andres Tarand
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Nikolas Valakis
Datum předložení – A6
29.
11.
2004
A6-0050/2004
Poznámky
.
