P6_TA(2005)0211
Transevropské energetické sítě ***I
A6-0134/2005
Legislativní usnesení Evropského parlamentu o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a ruší rozhodnutí č. 96/391/ES a 1229/2003/ES ( KOM(2003)0742 – C5-0064/2004 – 2003/0297(COD) )
(Postup spolurozhodování: první čtení)
Evropský parlament
,
-
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě ( KOM(2003)0742 ) Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.
,
-
s ohledem na čl.
251 odst.
2 a článek 156 Smlouvy o ES, v souladu s kterými mu byl návrh předložen Komisí ( C5-0064/2004 ),
-
s ohledem na článek 51 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanoviska Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a Výboru pro dopravu a cestovní ruch ( A6-0134/2005 ),
1.
schvaluje návrh Komise v jeho pozměněné podobě;
2.
žádá Komisi, aby mu návrh znovu předložila k posouzení, jestliže zamýšlí tento návrh podstatně upravit nebo ho nahradit jiným zněním;
3.
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi.
P6_TC1-COD(2003)0297
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 7. června 2005 k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. .../2005/ES, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a ruší rozhodnutí 96/391/ES a č. 1229/2003/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 156 této smlouvy.
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru Úř. věst.
C 241, 28.9.2004, s. 17.
, po konzultaci s Výborem regionů, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy Postoj Evropského parlamentu ze 7. června 2005.
,
vzhledem k těmto důvodům: (1)
Od přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1229/2003/ES ze dne 26. června 2003, kterým se stanoví soubor hlavních směrů pro transevropské energetické sítě a ruší rozhodnutí č. 1254/96/ES Úř. věst.
L 176, 15.7.2003, s. 11.
, vznikla potřeba plně zapojit přistupující země do těchto směrů, a podle potřeby tyto směry dále přizpůsobit nové sousedské politice Evropské unie.
(2)
Priority transevropských energetických sítí vyplývají z vytvoření otevřenějšího a konkurenceschopnějšího vnitřního trhu s energií v důsledku provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/54/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech vnitřního trhu s elektrickou energií Úř. věst.
L 176, 15.7.2003, s. 37.
Směrnice ve znění směrnice Rady 2004/85/ES (Úř. věst.
L 236, 7.7.2004, s. 10).
a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech vnitřního trhu se zemním plynem Úř. věst.
L 176, 15.7.2003, s. 57.
.
Tyto priority vycházejí ze závěrů zasedání Evropské rady ve Stockholmu v březnu 2001 týkajících se vývoje infrastruktury potřebné pro fungování trhu s energií.
Mělo by být vynaloženo zvláštní úsilí o to, aby se více využívaly obnovitelné zdroje energie jako příspěvek k politice udržitelného rozvoje.
Tohoto cíle by však mělo být dosaženo, aniž by byla neúměrně narušena obvyklá rovnováha trhu.
Patřičná pozornost by měla být věnována rovněž cílům dopravní politiky Společenství, a zejména možnosti omezit silniční dopravu využitím potrubí pro zemní plyn a olefiny.
(3)
Toto rozhodnutí je krokem k naplnění cíle schváleného na zasedání Evropské rady v Barceloně, který spočívá v dosažení minimální úrovně elektrického propojení mezi členskými státy odpovídající 10 % instalované výrobní kapacity v každém členském státě, a tedy ke zlepšení spolehlivosti a bezpečnosti sítí a bezpečnosti dodávek a fungování vnitřního trhu.
(4)
Výstavba a údržba energetické infrastruktury by měly vycházet z tržních zásad.
To je rovněž v souladu se společnými pravidly pro dokončení vnitřního trhu s energií a se společnými pravidly v oblasti hospodářské soutěže, jejichž cílem je vytvoření otevřenějšího a konkurečnějšího trhu s energií.
Finanční pomoc Společenství určená na výstavbu a údržbu by proto měla být nadále
poskytována výjimečně
.
Tyto výjimky by měly být řádně odůvodněné.
(5)
Energetická infrastruktura by měla být budována a udržována tak, aby umožnila trhu s energií fungovat účinně,
s dodržením postupů konzultace s dotčeným obyvatelstvem
a při respektování podmínek strategické
a univerzální
služby
a závazků veřejné služby
.
(6)
Priority transevropských energetických sítí tedy vyplývají z rostoucího významu, který tyto sítě mají pro zabezpečení dodávek energie ve Společenství a jejich diverzifikaci, pro začlenění energetických sítí
nových členských států a
přistupujících zemí pro zajištění koordinace provozu energetických sítí ve Společenství a v sousedních zemích,
po konzultaci s dotčenými členskými státy
.
Země, které sousedí s Evropskou unií, hrají v energetické politice Unie významnou úlohu.
Dodávají významnou část spotřeby zemního plynu v EU, jsou klíčovým partnerem pro tranzit primární energie do EU a stanou se postupně významnými činiteli na vnitřním trhu Společenství s plynem a elektrickou energií.
(7)
Mezi projekty, které se týkají transevropských energetických sítí, je nezbytné vyzdvihnout prioritní projekty, které jsou velmi důležité z hlediska fungování vnitřního trhu s energií nebo bezpečnosti dodávek energie.
Pro projekty, které mají nejvyšší prioritu a které jsou popřípadě vyšší měrou koordinovány, je třeba rovněž vypracovat "prohlášení o evropském zájmu".
(8)
Postup pro určování, které projekty transevropských energetických sítí jsou ve společném zájmu, by měl být takový, aby bylo zajištěno bezproblémové uplatňování nařízení Rady (ES) č. 2236/95 ze dne 18. září 1995, kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finanční pomoci Společenství v oblasti transevropských sítí Úř. věst.
L 228, 23.9.1995, s. 1.
Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 807/2004 (Úř. věst.
L 143, 30.4.2004, s. 46).
.
Tento postup by měl rozlišovat dvě úrovně: na první úrovni se stanoví omezený počet kritérií pro určování projektů společného zájmu, na druhé úrovni se projekty popisují podrobně v tzv. specifikacích.
(9)
Protože specifikace projektů podléhají změnám, jsou pouze orientační.
Komise by proto měla být oprávněna je aktualizovat.
Protože projekty mohou mít významné politické,
environmentální
a hospodářské důsledky, je důležité najít přijatelnou rovnováhu mezi legislativní kontrolou a pružností při určování projektů, které si zasluhují podporu Společenství.
(10)
Mělo by být možné, aby v zájmu zlepšení přípravy a provádění některých prioritních projektů, úseků prioritních projektů nebo skupin prioritních projektů byl na dobu realizace příslušného prioritního projektu vytvořen koordinační tým, v němž by byl zastoupeno Společenství.
Komise by proto měla mít v zájmu rozvoje spolupráci mezi uživateli a hospodářskými subjekty jmenovat evropského koordinátora pro tento projekt nebo projekty a měla by zajistit provádění nezbytného dohledu, aby mělo Společenství vždy dostatek informací o průběhu projektu.
(11)
Je třeba vytvořit příznivější prostředí pro rozvoj
a budování
transevropských energetických sítí, a to zejména pobídkami k technické spolupráci mezi subjekty
odpovědnými za provoz a kontrolu systémů pro dodávky elektřiny a plynu
, podporou zavádění schvalovacích postupů pro projekty energetických sítí v členských státech s cílem zkrátit lhůty a přiměřeným způsobem využívat fondy, nástroje a finanční programy Společenství, které mohou být použity v případě projektů sítí.
Evropská unie by měla podporovat opatření přijatá za tímto účelem členskými státy.
(12)
Protože je rozpočet Společenství vyhrazený na transevropské energetické sítě poměrně skromný a určený především k financování studií proveditelnosti, je úkolem strukturálních fondů, finančních programů a nástrojů Společenství, aby v případě potřeby pokryly financování těchto propojovacích sítí, zejména sítí meziregionálních.
(13)
Určování projektů společného zájmu a stanovení jejich specifikací a prioritních projektů
, zejména projektů evropského zájmu,
by mělo probíhat, aniž jsou dotčeny výsledky hodnocení vlivu těchto projektů a plánů nebo programů na životní prostředí.
(14)
Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi Úř. věst.
L 184, 17.7.1999, s. 23.
.
(15)
Komise pravidelně předkládá zprávu o provádění tohoto rozhodnutí.
(16)
Vzhledem k tomu, že se toto rozhodnutí týká stejného předmětu ve stejném rozsahu jako rozhodnutí Rady 96/391/ES ze dne 28. března 1996, kterým se stanoví řada opatření za účelem vytvoření příznivějších rámcových podmínek pro rozvoj transevropských sítí v odvětví energií Úř. věst.
L 161, 29.6.1996, s. 154.
, a rozhodnutí č. 1229/2003/ES, měla by být obě tato rozhodnutí zrušena,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Předmět úpravy
Toto rozhodnutí vymezuje povahu a rozsah činnosti Společenství při stanovení hlavních směrů pro transevropské energetické sítě.
Stanoví řadu hlavních směrů zahrnujících cíle, priority a hlavní rysy opatření Společenství v oblasti transevropských energetických sítí.
Tyto hlavní směry určují projekty společného zájmu
a
prioritní projekty
včetně projektů evropského zájmu
v oblasti transevropských sítí pro přenos elektřiny a přepravu plynu.
Článek 2 Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se vztahuje:
1)
u sítí pro přenos elektřiny na
a)
všechna vedení vysokého a velmi vysokého napětí, s výjimkou distribučních soustav a podmořských vedení, pokud se tato infrastruktura používá pro přenos či propojení mezi jednotlivými oblastmi nebo pro přenos či propojení mezinárodní;
b)
veškerá vybavení nebo zařízení nutná pro řádné fungování uvedeného systému, včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů;
2)
u sítí pro přepravu plynu (zemního plynu nebo olefinů) na:
a)
vysokotlaké a velmi vysokotlaké plynovody, s výjimkou distribučních soustav, které umožňují zásobování jednotlivých oblastí Společenství z vnitřních nebo vnějších zdrojů;
b)
podzemní zásobníky napojené na výše uvedené vysokotlaké a velmi vysokotlaké plynovody;
c)
předávací stanice, zásobníky a znovuzplyňovací zařízení pro zkapalněný zemní plyn (LNG) a také lodě na přepravu LNG v závislosti na objemech dodávek;
d)
veškerá vybavení nebo zařízení nutná pro řádné fungování uvedeného systému, včetně ochranných, monitorovacích a kontrolních systémů.
Článek 3 Cíle
Společenství podporuje propojování, interoperabilitu a rozvíjení transevropských energetických sítí a přístup k těmto sítím v souladu s platnými právními předpisy Společenství s cílem:
a)
podpořit účinné fungování
a rozvoj
vnitřního trhu obecně, a zejména vnitřního trhu v odvětví energií, při současné podpoře
racionální výroby
, přepravy, distribuce a využívání zdrojů energie a rozvíjení obnovitelných zdrojů energie s cílem snižovat cenu energie pro spotřebitele a přispívat k diverzifikaci energetických zdrojů;
b)
usnadnit rozvoj a snížit izolaci znevýhodněných a ostrovních regionů Společenství, a tím pomoci upevnit hospodářskou a sociální soudržnost;
c)
posílit bezpečnost zásobování energií, např. prohloubením vztahů s třetími zeměmi v odvětví energií v oboustranném zájmu, zejména v rámci smlouvy o energetické chartě a v rámci dohod o spolupráci uzavřených Společenstvím;
d)
posílit
udržitelný rozvoj
a ochranu
životního prostředí, zejména
využitím kogenerace, energetické účinnosti, energetických služeb a obnovitelných zdrojů energie a
snížením
sociálních a environmentálních rizik
spojených s přepravou a přenosem energie.
Článek 4 Priority činnosti
Priority činnosti Společenství v oblasti transevropských energetických sítí musí být slučitelné s udržitelným rozvojem.
Jsou to tyto priority:
1)
pro sítě pro přenos elektřiny i přepravu zemního plynu,
zvláště pro sítě pro přepravu plynných olefinů
:
a)
úprava a rozvoj energetických sítí v zájmu podpory fungování vnitřního trhu s energií, a zejména překonávání snížené průchodnosti, především přeshraniční, odstraňování přetížení a dodávání chybějících spojů, jakož i zohlednění potřeb vznikajících na základě fungování vnitřního trhu s elektřinou a zemním plynem a na základě rozšíření Evropské unie;
b)
zřizování energetických sítí v ostrovních, izolovaných, okrajových a nejvzdálenějších regionech a podporování diverzifikace energetických zdrojů a využívání obnovitelných energetických zdrojů, jakož i případné propojení těchto sítí;
2)
pro sítě pro přenos elektřiny:
a)
úprava a rozvoj sítí v zájmu usnadnění integrace či propojení výroby obnovitelné energie;
b)
interoperabilita elektrizačních soustav v rámci Společenství s elektrizačními soustavami v přistupujících zemích a v ostatních zemích Evropy a oblastech Středozemního a Černého moře;
3)
pro sítě pro přepravu zemního plynu:
c)
rozvoj plynárenských soustav nezbytných pro pokrytí spotřeby zemního plynu ve Společenství a kontrola systémů v oblasti zásobování plynem;
d)
zajištění interoperability plynárenských sítí se sítěmi třetích zemí v Evropě a v oblastech Středozemního, Černého a Kaspického moře, na Středním východě a v oblasti Perského zálivu a diverzifikace zdrojů zemního plynu a zásobovacích tras;
e)
rozvoj a integrace sítí pro přepravu olefinů pro pokrytí spotřeby olefinů v průmyslových odvětvích Společenství.
Článek 5 Hlavní směry činnosti
Hlavními směry činnosti Společenství v oblasti transevropských energetických sítí jsou:
a)
určování projektů společného zájmu
a prioritních projektů
, včetně projektů
evropského zájmu
;
b)
vytváření příznivějších rámcových podmínek pro rozvoj těchto sítí.
Článek 6 Kritéria pro projekty společného zájmu
1.
Obecně použitelná kritéria, která se mají uplatnit při rozhodování o projektech společného zájmu, jejich změnách, specifikacích nebo žádostech o jejich aktualizaci, jsou tato:
a)
projekty spadají do oblasti působnosti článku 2;
b)
projekty odpovídají cílům a prioritám činnosti stanoveným v článcích 3 a 4;
c)
projekty vykazují potenciální hospodářskou životaschopnost.
Hodnocení hospodářské životaschopnosti je založeno na analýze efektivnosti nákladů, která zohlední veškeré náklady a zisky, včetně střednědobých nebo dlouhodobých, souvisejících
s veškerými vnějšími dopady v oblasti životního prostředí a dalšími
hledisky ochrany životního prostředí, bezpečností zásobování a přínosem pro hospodářskou a sociální soudržnost.
Projekty společného zájmu týkající se území členského státu vyžadují souhlas dotyčného členského státu.
2.
Dodatečná kritéria pro určování projektů společného zájmu jsou stanovena v příloze II.
O veškerých změnách dodatečných kritérií pro určování projektů společného zájmu stanovených v příloze II se rozhoduje postupem podle článku 251 Smlouvy.
3.
Na finanční pomoc Společenství poskytovanou podle nařízení (ES) č. 2236/95 mají nárok pouze projekty uvedené v příloze III, které splňují kritéria uvedená v odstavci 1 a v příloze II.
4.
Orientační specifikace projektů, včetně jejich podrobného popisu a popřípadě geografického popisu, jsou stanoveny v příloze III.
Tyto specifikace jsou aktualizovány postupem podle čl.
14 odst.
2.
Aktualizace jsou technické povahy a musí se omezovat na technické změny v projektech, úpravu určité části konkrétního vedení trasy nebo na omezenou úpravu místa realizace projektu.
5.
Členské státy přijmou veškerá opatření, která považují za nezbytná, aby bylo usnadněno a urychleno dokončení projektu společného zájmu a minimalizováno jeho prodlení při současném dodržení právních předpisů Společenství a mezinárodních úmluv o životním prostředí.
Zejména musí být rychle dokončeny povolovací postupy.
6.
Jsou-li části projektů společného zájmu prováděny na území třetích zemí, může Komise po konzultaci s dotyčnými členskými státy, popřípadě v rámci provádění dohod mezi Společenstvím a těmito třetími zeměmi a v souladu se smlouvou o energetické chartě, pokud jsou tyto státy signatáři této smlouvy, navrhnout, aby dotyčné třetí země uznaly tyto projekty za projekty vzájemného zájmu a byla tak usnadněna jejich realizace.
Článek 7 Prioritní projekty
1.
Projekty společného zájmu, které jsou uvedeny v příloze I, budou mít prioritu při udělování finanční pomoci Společenství poskytované podle nařízení (ES) č. 2236/95.
O úpravách přílohy I se rozhoduje postupem podle článku 251 Smlouvy.
2.
Příslušné členské státy a Komise se zasadí, v rámci svých pravomocí, o podporu při provádění prioritních projektů, zejména přeshraničních projektů.
Pokud jde o přeshraniční investiční projekty, členské státy učiní nezbytná opatření, aby v rámci národních povolovacích postupů byla určujícím kritériem pro vyhodnocování příslušnými vnitrostátními orgány ta skutečnost, že tyto projekty zvyšují kapacitu propojení mezi dvěma nebo několika členskými státy, a zvyšují tak bezpečnost evropského zásobování.
3.
Prioritní projekty musí být v souladu s udržitelným rozvojem a splňovat tato kritéria:
a)
musí mít významný dopad na konkurenční fungování vnitřního trhu nebo
b)
musí posilovat bezpečnost zásobování ve Společenství
nebo
c)
vést ke zvýšenému využívání obnovitelných energií, služeb energické účinnosti nebo kogenerace
.
Článek 8 Projekty evropského zájmu
1.
Některé projekty odpovídající prioritám podle článku 7, které mají přeshraniční povahu nebo mají významný dopad na kapacity přeshraničního přenosu, se prohlašují za projekty evropského zájmu.
Tyto projekty jsou stanoveny v
příloze
I
.
2.
Při předkládání projektů, které mají být financovány z Fondu soudržnosti podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti Úř. věst.
L 130, 25.5.1994, s. 1.
Nařízení naposledy pozměněno aktem o přistoupení z roku 2003.
, upřednostňují členské státy projekty prohlášené za projekty evropského zájmu.
3.
Při předkládání projektů, které mají být financovány z rozpočtu určeného na transevropské sítě podle článku 10 nařízení (ES) č. 2236/95, upřednostňují členské státy projekty prohlášené za projekty evropského zájmu.
4.
Při předkládání projektů, které mají být financovány ze strukturálních fondů v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech Úř. věst.
L 161, 26.6.1999, s. 1.
Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 173/2005 (Úř. věst.
L 29, 2.2.2005, s. 3).
, upřednostňují členské státy projekty prohlášené za projekty evropského zájmu.
5.
Komise zajistí, aby země způsobilé k přijetí pomoci z nástroje předvstupních strukturálních politik náležitě upřednostňovaly při předkládání projektů v souladu s články 2 a 7 nařízení Rady (ES) č. 1267/1999 ze dne 21. června 1999 o zřízení nástroje předvstupních strukturálních politik Úř. věst.
L 161, 26.6.1999, s. 73.
Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2257/2004 (Úř. věst.
L 389, 30.12.2004, s. 1).
projekty prohlášené za projekty evropského zájmu.
6.
Pokud dojde k výraznému prodlení při zahájení práce na některém z projektů, které byly prohlášeny za projekty evropského zájmu, nebo se takové zpoždění očekává, Komise požádá příslušné členské státy, aby do tří měsíců toto prodlení zdůvodnily.
Po obdržení a posouzení odpovědí příslušných členských států může Komise s přihlédnutím k zásadě proporcionality rozhodnout o stažení prohlášení projektu za projekt evropského zájmu.
7.
Pět let po dokončení projektu, který byl prohlášen za projekt evropského zájmu, nebo jednoho z jeho úseků provede příslušný členský stát hodnocení socioekonomických dopadů tohoto projektu a jeho dopadů na životní prostředí včetně vlivu na obchod mezi členskými státy, územní soudržnost a udržitelný rozvoj.
Členské státy informují Komisi o výsledcích tohoto hodnocení.
8.
Pokud je určitý projekt prohlášen za projekt evropského zájmu,
koordinují
příslušné členské státy před schválením projektu
svá
hodnocení
enviromentálních a socioekonomických dopadů
a veřejné konzultace všech úseků daného projektu
s cílem zajistit, aby postupy schvalování projektů proběhly v rozumných lhůtách
.
9.
Pokud je součástí projektu, který byl prohlášen za projekt evropského zájmu, přeshraniční úsek, který je z technického a finančního hlediska nedělitelný, provedou oba dotčené členské státy před schválením projektu nadnárodní šetření s cílem zhodnotit přeshraniční úsek a provést konzultace s veřejností.
10.
Koordinované nebo nadnárodní šetření uvedené v článcích 8 a 9 nemá vliv na povinnosti stanovené právními předpisy Společenství v oblasti ochrany životního prostředí, zejména hodnocení dopadů na životní prostředí.
Dotčené členské státy informují Komisi o zahájení těchto koordinovaných nebo nadnárodních šetření a o jejich výsledcích.
Článek 9 Provádění projektů evropského zájmu
1.
Projekty evropského zájmu jsou prováděny rychle.
Do ... * Šest měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
předloží členské státy Komisi časový plán dokončení těchto projektů a poskytnou údaje o:
a)
plánované dokončení schvalovacího řízení,
b)
harmonogram pro studii proveditelnosti a projektování,
c)
harmonogram výstavby,
d)
zahájení provozu.
2.
Členské státy předkládají Komisi výroční zprávy o průběhu realizace projektů uvedených v odstavci 1.
Pokud realizace projektů probíhá se zpožděním oproti časovému plánu, který byl předložen Komisi, musí členské státy předložit Komisi upravený časový plán.
3.
Členské státy přijmou vhodná opatření, aby byl schvalovací postup projektů evropského zájmu efektivní a aby neobsahoval zbytečné prodlevy.
Článek 10 Evropský koordinátor
1.
Komise může
se souhlasem
daných členských států
a po konzultaci s Evropským parlamentem
jmenovat
pro projekty, jejichž uskutečňování představuje problémy,
evropského koordinátora.
Evropský koordinátor jedná jménem Komise, je jmenován pro jeden prioritní projekt nebo pro určitý úsek prioritního projektu.
Působnost evropského koordinátora může být případně rozšířena na jiné související prioritní projekty.
2.
Evropský koordinátor je vybírán na základě zkušeností s činností evropských institucí a znalostí otázek souvisejících s technickým, finančním, socioekonomickým a environmentálním hodnocením významných projektů.
3.
V rozhodnutí o jmenování evropského koordinátora musí být uvedeno, jakým způsobem bude koordinátor plnit své úkoly.
4.
Evropský koordinátor:
a)
rozvíjí společné metody hodnocení projektů; poskytuje poradenství řešitelům projektů v otázkách finančního zabezpečení projektů; popřípadě se vyslovuje k otázkám provozu sítí;
b)
každoročně předkládá zprávu Komisi o pokroku dosaženém při provádění projektu resp. projektů, pro něž byl jmenován, o novém vývoji mimo jiné v oblasti regulačního prostředí, který by mohl mít vliv na významné rysy projektů, a o obtížích, které by mohly způsobit výrazné zpoždění;
c)
přispívá k dialogu s hospodářskými subjekty, uživateli, regionálními a místními orgány a představiteli občanské společnosti s cílem získat úplnější informace o poptávce po službách přenosu energie, o omezeních a parametrech, které jsou nutné pro optimalizaci využívání dané infrastruktury.
5.
Dotčené členské státy spolupracují s evropským koordinátorem a poskytují mu informace, které potřebuje pro plnění úkolů uvedených v odstavci 4.
6.
Při posuzování žádostí o financování projektů resp. skupiny projektů, pro něž byl jmenován evropský koordinátor, z rozpočtu Společenství může Komise požádat evropského koordinátora o stanovisko.
7.
Úroveň koordinace musí proporcionálně odpovídat nákladům na projekt, aby se zamezilo zbytečné administrativní zátěži.
Článek 11 Příznivější rámcové podmínky
1.
Společenství přispívá k vytvoření příznivějších rámcových podmínek pro rozvoj transevropských energetických sítí a jejich interoperability tím, že
zohledňuje snahy členských států v souladu s tímto cílem a
přikládá maximální důležitost následujícím opatřením a v případě potřeby je podporuje:
a)
technická spolupráce mezi subjekty odpovědnými za transevropské energetické sítě, zejména za řádné fungování propojení uvedených v příloze II, bodech 1, 2 a 7;
b)
usnadnění zavádění schvalovacích řízení projektů v oblasti transevropských energetických sítí s cílem zkrátit přípravné období projektů;
c)
podpora projektů společného zájmu z fondů, nástrojů a finančních programů vztahujících se na tyto sítě.
2.
Komise přijme v úzké spolupráci s dotčenými členskými státy veškeré iniciativy na podporu koordinace opatření uvedených v odstavci 1.
3.
O opatřeních nutných pro provádění činnosti uvedené v odst.
1 písm. a) a b) rozhoduje Komise v souladu s postupem uvedeným v čl.
14 odst.
2.
Článek 12 Dopad na hospodářskou soutěž
a bezpečnost zásobování
Při posuzování projektů se přihlíží k jejich dopadu na hospodářskou soutěž
a bezpečnost zásobování
.
Je třeba podporovat soukromé financování nebo financování ze strany hospodářských subjektů, aniž by byla narušena hospodářská soutěž a ostatní pravidla EU.
Narušením hospodářské soutěže mezi účastníky trhu je nutno v souladu s ustanoveními Smlouvy zabránit.
Článek 13 Omezení
1.
Toto rozhodnutí se nedotýká žádných finančních závazků členských států nebo Společenství.
2.
Toto rozhodnutí nepředjímá výsledky hodnocení dopadu projektů a plánů nebo programů, které vymezí rámec pro budoucí schvalování daných projektů, na životní prostředí.
Výsledky hodnocení dopadu na životní prostředí, je-li nutné v souladu s použitelnými právními předpisy Společenství, je nutno zvážit dříve, než se v souladu s odpovídajícími právními předpisy Společenství rozhodne o provedení těchto projektů.
Článek 14 Výbor
1.
Komisi je nápomocen výbor.
2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Lhůta uvedená v čl.
5 odst.
6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3.
Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 15 Zpráva
Každé dva roky vypracuje Komise zprávu o provádění tohoto rozhodnutí, kterou předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
Tato zpráva věnuje pozornost provádění a pokroku učiněnému při uskutečňování prioritních projektů týkajících se přeshraničních propojení uvedených v příloze II bodech 1, 2 a 7, jakož i způsobům jejich financování, zejména pokud jde o příspěvek z prostředků Společenství.
Článek 16 Zrušení
Zrušují se rozhodnutí 96/391/ES a rozhodnutí č. 1229/2003/ES.
Článek 17 Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18 Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V ... dne ...
Za Evropský parlament Za Radu
předseda předseda/předsedkyně
PŘÍLOHA I
TRANSEVROPSKÉ ENERGETICKÉ SÍTĚ
Osy pro
prioritní projekty
, včetně projektů evropského zájmu,
stanovené
v článcích 7 a 8
Výčet prioritních projektů, včetně projektů evropského zájmu, stanovených na každé prioritní ose:
SÍTĚ PRO PŘENOS ELEKTŘINY
EL.1.
Francie – Belgie – Nizozemsko – Německo:
posílení elektrizačních soustav, aby se vyřešilo přetížení, pokud jde o tok elektřiny přes země Beneluxu.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Avelin (FR) - Avelgem (BE)
Vedení Moulaine (FR) - Aubange (BE)
EL.2.
Hranice Itálie s Francií, Rakouskem, Slovinskem a Švýcarskem:
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Lienz (AT) – Cordignano (IT)
Nové propojení mezi Itálií a Slovinskem
Vedení Udine Ovest (IT) – Okroglo (SI)
Vedení S.
Fiorano (IT) – Nave (IT) – Gorlago (IT)
Vedení Venezia Nord (IT) – Cordignano (IT)
Vedení St.
Peter (AT) – Tauern (AT)
Vedení Südburgenland (AT) - Kainachtal (AT)
Propojení mezi Rakouskem a Itálií (Thaur-Brixen) vedené brennerským železničním tunelem
EL.3.
Francie – Španělsko – Portugalsko:
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav mezi těmito zeměmi a pro Iberský poloostrov a rozvoj elektrizačních soustav v ostrovních oblastech.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Sentmenat (ES) – Becanó (ES) – Baixas (FR)
Vedení Valdigem (PT) – Douro Internacional (PT) – Aldeadávila (ES) a zařízení Douro Internacional
EL.4.
Řecko – balkánské země – soustava UCTE:
rozvoj elektrizační infrastruktury pro připojení Řecka k soustavě UCTE a zajištění řádného fungování trhu s elektrickou energií v jihovýchodní Evropě.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Filippi (EL) – Hamidabad (TR)
EL.5.
Spojené království – kontinentální Evropa a severní Evropa:
zřizování/zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav a možná integrace pobřežní větrné energie.
Z toho projekty evropského zájmu:
Podmořský kabel mezi Anglií (UK) a Nizozemskem
EL.6.
Irsko – Spojené království:
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav a možná integrace pobřežní větrné energie.
Z toho projekty evropského zájmu:
Podmořský kabel mezi Irskem a Walesem (UK)
EL.7.
Dánsko – Německo – baltský okruh (včetně Norska – Švédska – Finska Dánska – Německa – Polska – baltských zemí – Ruska):
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav a možná integrace pobřežní větrné energie.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Kassø (DK) – Hamburg/Dollern (DE)
Vedení Hamburg/Krümmel (DE) – Schwerin (DE)
Vedení Kassø (DK) – Revsing (DK) – Tjele (DK)
Vedení V.Hassing (DK) – Trige (DK)
Podmořský kabel Skagerrak 4 (DK) – (NO)
Propojení mezi Polskem a Litvou, včetně nezbytného posílení polské elektrické sítě a profilu PL-DE, aby byla umožněna účast na vnitřním trhu s energií.
Podmořský kabel mezi Finskem a Estonskem (Estlink)
Podmořský kabel Fennoscan mezi Finskem a Švédskem
Halle/Saale (DE) – Schweinfurt (DE)
EL.8.
Německo – Polsko – Česká republika –Slovensko –Rakousko –Maďarsko – Slovinsko:
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav.
Z toho projekty evropského zájmu:
Vedení Neuenhagen (DE) – Vierraden (DE) – Krajnik (PL)
Vedení Dürnrohr (AT) – Slavětice (CZ)
Nové propojení mezi Německem a Polskem
Veľké Kapušany (SK) – Lemešany (SK) – Moldava (SK) – Sajoivanka (HU)
Gabčíkovo (SK) – Veľký Ďur (SK)
Stupava (SK) – jihovýchodní Vídeň (AT)
EL.9.
Středomořské členské státy –středomořský elektrizační okruh:
zvyšování kapacit propojení elektrizačních soustav mezi středomořskými členskými státy a Marokem – Alžírskem – Tuniskem – Libyí – Egyptem – blízkovýchodními zeměmi – Tureckem.
Z toho projekty evropského zájmu:
Elektrizační propojení mezi Tuniskem a Itálií
PLYNÁRENSKÉ SOUSTAVY
NG.1.
Spojené království – severní kontinentální Evropa, včetně Nizozemska,
Belgie,
Dánska,
Švédska
a Německa – Polsko – Litva – Lotyšsko – Estonsko – Finsko – Rusko:
Plynovody spojující některé z hlavních zdrojů plynu v Evropě, zlepšující vzájemnou operativnost soustav a zvyšující bezpečnost dodávek, včetně
plynovodů "North Transgas" a "Jamal – Evropa" na přepravu zemního plynu,
výstavba nových plynovodů a zvyšování kapacity soustav v Německu, v Dánsku a ve Švédsku, i mezi těmito zeměmi, a v Polsku, v České republice, na Slovensku, v Německu a v Rakousku, jakož i mezi těmito zeměmi.
Z toho projekty evropského zájmu:
Plynovod "North Transgas"
Plynovod "Jamal-Evropa"
Plynovod na přepravu zemního plynu spojující Dánsko, Švédsko a Německo
Posílení přepravní kapacity na ose Německo – Belgie – Spojené království
.
NG.2.
Alžírsko – Španělsko – Itálie – Francie – severní kontinentální Evropa:
stavba nových plynovodů z Alžírska do Španělska, Francie a Itálie a zvyšování síťových kapacit ve Španělsku, Itálii a Francii a mezi těmito státy.
Z toho projekty evropského zájmu:
Plynovod Alžírsko – Tunisko – Itálie
Plynovod Alžírsko – Itálie přes Sardinii a Korsiku s větví do Francie
Plynovod Medgas Alžírsko – Španělsko – Francie – kontinentální Evropa
NG.3.
Země Kaspického moře – Střední východ – Evropská unie:
nové sítě plynovodů do Evropské unie z nových zdrojů, včetně plynovodů Turecko – Řecko, Řecko – Itálie a Turecko – Rakousko
a Řecko – Slovinsko – Rakousko (přes západní balkánské země)
.
Z toho projekty evropského zájmu:
Plynovod Turecko – Řecko – Itálie
Plynovod Turecko – Rakousko
NG.4.
Zařízení LNG v Belgii, Francii, Španělsku, Portugalsku, Itálii,
v Řecku, na Kypru
a v Polsku:
diverzifikace zdrojů dodávek a vstupních bodů, včetně propojení terminálů LNG s přenosovou soustavou.
NG.5.
Podzemní zásobníky zemního plynu ve Španělsku, Portugalsku,
Francii
, Itálii, Řecku a v oblasti Baltského moře:
zvyšování kapacity ve Španělsku,
Francii
, Itálii a v oblasti Baltského moře a výstavba prvních zařízení v Portugalsku, Řecku
a v Litvě
.
NG.6.
Středomořské členské státy – plynárenský okruh východního Středomoří:
zřízení/zvyšování kapacit plynovodů mezi středomořskými státy a Libyí – Egyptem – Jordánskem – Sýrií – Tureckem.
Z toho projekty evropského zájmu:
Plynovod Libye – Itálie
PŘÍLOHA II
TRANSEVROPSKÉ ENERGETICKÉ SÍTĚ Další kritéria pro projekty společného zájmu podle čl.
6 odst.
2
SÍTĚ PRO PŘENOS ELEKTŘINY
1.
Rozvoj elektrizačních soustav v ostrovních,
vklíněných
, izolovaných, okrajových a nejvzdálenějších regionech a podporování diverzifikace energetických zdrojů a využívání obnovitelných energetických zdrojů, jakož i propojení elektrizačních soustav těchto oblastí v případě potřeby.
-
Irsko – Spojené království (Wales)
-
Řecko (ostrovy)
-
Itálie (Sardinie) – Francie (Korsika) – Itálie (kontinentální)
-
Propojení ostrovních oblastí včetně propojení s pevninou
-
Propojení nejvzdálenějších regionů Francie, Španělska a Portugalska
2.
Rozvoj elektrických propojení mezi členskými státy potřebných pro fungování vnitřního trhu a pro zajištění bezpečnosti a spolehlivosti provozu elektrizačních soustav.
-
Francie – Belgie – Nizozemsko – Německo
-
Francie – Německo
-
Francie – Itálie
-
Francie – Španělsko
-
Portugalsko – Španělsko
-
Finsko – Švédsko
-
Finsko – Estonsko – Lotyšsko – Litva
-
Rakousko – Itálie
-
Itálie – Slovinsko
-
Rakousko – Itálie – Slovinsko – Maďarsko
-
Německo – Polsko
-
Německo – Polsko – Česká republika –
Rakousko –
Slovensko – Maďarsko
-
Maďarsko
–
Slovensko
-
Maďarsko
–
Rakousko
-
Polsko – Litva
-
Irsko – Spojené království (Severní Irsko)
-
Rakousko – Německo –
Slovinsko
–
Maďarsko
-
Nizozemsko – Spojené království
-
Německo – Dánsko – Švédsko
-
Řecko – Itálie
-
Maďarsko
–
Slovinsko
-
Malta
–
Itálie
-
Finsko
–
Estonsko
-
Itálie
–
Slovinsko
3.
Rozvoj elektrických propojení uvnitř členských států tam, kde jsou potřebná pro využití propojení mezi členskými státy, fungování vnitřního trhu nebo propojení obnovitelných energetických zdrojů
-
všechny členské státy
4.
Rozvoj elektrických propojení s třetími zeměmi, zejména s kandidátskými zeměmi, s cílem přispět k interoperabilitě, provozní spolehlivosti a bezpečnosti elektrizačních soustav nebo dodávek elektřiny uvnitř Evropského společenství.
-
Německo – Norsko
-
Nizozemsko – Norsko
-
Švédsko – Norsko
-
Spojené království – Norsko
-
baltský elektrizační okruh: Německo – Polsko – Bělorusko – Rusko – Litva – Lotyšsko – Estonsko – Finsko – Švédsko Norsko – Dánsko
-
Norsko – Švédsko – Finsko – Rusko
-
středomořský elektrizační okruh: Francie – Španělsko – Maroko – Alžírsko – Tunisko – Libye – Egypt – země Středního východu – Turecko – Řecko – Itálie
-
Řecko – Turecko
-
Itálie – Švýcarsko
-
Rakousko – Švýcarsko
-
Maďarsko – Rumunsko
-
Maďarsko – Srbsko
-
Maďarsko – Chorvatsko
-
Itálie – Tunisko
-
Řecko – balkánské země
-
Španělsko – Maroko
-
Španělsko – Andorra – Francie
-
EU – balkánské země – Bělorusko – Rusko – Ukrajina
-
černomořský elektrizační okruh: Rusko – Ukrajina – Rumunsko – Bulharsko – Turecko – Gruzie
-
Bulharsko – Bývalá jugoslávská republika Makedonie/Řecko – Albánie – Itálie nebo Bulharsko – Řecko – Itálie
5.
Opatření zlepšující provoz propojených elektrizačních soustav v rámci vnitřního trhu, a zejména
směřující k určení
snížené průchodnosti a chybějících propojení,
k
vyvíjení řešení umožňujících vypořádat se s přetížením a
k
úpravě metod plánování a provozu elektrizačních soustav.
-
určení snížené průchodnosti a chybějících propojení, zejména přeshraničních, uvnitř elektrizačních soustav
-
vyvíjení řešení pro řízení toku elektřiny, s cílem vypořádat se s problémy přetížení elektrizačních soustav
-
úprava metod plánování a provozu elektrizačních soustav nutných pro fungování vnitřního trhu a používání vysokého podílu obnovitelných energetických zdrojů
PLYNÁRENSKÉ SOUSTAVY
6.
Zavádění zemního plynu do nových oblastí, zejména ostrovních, izolovaných, okrajových a nejvzdálenějších regionů, a rozvoj plynárenských soustav v těchto oblastech.
-
Spojené království (Severní Irsko)
-
Irsko
-
Španělsko
-
Portugalsko
-
Řecko
-
Švédsko
-
Dánsko
-
Itálie (Sardinie)
-
Francie (Korsika)
-
Kypr
-
Malta
-
nejvzdálenější regiony Francie, Španělska a Portugalska
7.
Rozvoj plynárenských propojení za účelem uspokojení potřeb vnitřního trhu a posílení bezpečnosti dodávek, včetně propojení oddělených sítí
pro přepravu zemního plynu a plynných olefinů
.
-
Irsko – Spojené království
-
Francie – Španělsko
-
Francie – Švýcarsko
-
Portugalsko – Španělsko
-
Rakousko – Německo
-
Rakousko – Maďarsko
-
Rakousko – Maďarsko – Slovensko – Polsko
-
Polsko – Česká republika
-
Slovensko – Česká republika – Německo – Rakousko
-
Rakousko – Itálie
-
Řecko – ostatní balkánské státy
-
Rusko – Ukrajina – Rumunsko – Bulharsko – Řecko – Turecko
-
Francie – Itálie
-
Řecko – Itálie
-
Rakousko – Česká republika
-
Německo – Česká republika – Rakousko – Itálie
-
Rakousko – Slovinsko – Chorvatsko
-
Maďarsko
–
Chorvatsko
-
Maďarsko
–
Rumunsko
-
Maďarsko
–
Slovensko
-
Maďarsko
–
Ukrajina
-
Slovinsko
–
balkánské státy
-
Belgie – Nizozemsko
–
Německo
-
Spojené království – Nizozemsko – Německo
-
Německo – Polsko
-
Dánsko – Spojené království
-
Německo – Dánsko – Švédsko
-
Dánsko
–
Nizozemsko
8.
Rozvoj kapacit odběru LNG a pro skladování zemního plynu potřebných pro uspokojení poptávky a regulaci systémů dodávek plynu, včetně diverzifikace zdrojů a zásobovacích tras.
-
všechny členské státy
9.
Rozvoj přepravních plynárenských kapacit (zásobovací plynovody) potřebných pro uspokojení poptávky a diverzifikaci dodávek z domácích i zahraničních zdrojů, jakož i zásobovacích tras.
-
skandinávská plynárenská distribuční soustava: Norsko – Dánsko – Německo – Švédsko – Finsko – Rusko – pobaltské státy – Polsko
-
Alžírsko – Španělsko – Francie
-
Rusko – Ukrajina – EU
-
Rusko – Bělorusko – Ukrajina – EU
-
Rusko – Bělorusko – EU
-
Rusko – Baltské moře – Německo
-
Rusko – baltské státy – Polsko – Německo
-
Německo – Česká republika – Polsko – Německo – ostatní členské státy
-
Libye – Itálie
-
Tunisko – Libye – Itálie
-
země Kaspické oblasti – EU
-
Rusko – Ukrajina – Moldavsko – Rumunsko – Bulharsko – Řecko –
Slovinsko
– ostatní balkánské země
-
Rusko – Ukrajina – Slovensko – Maďarsko – Slovinsko – Itálie
-
Nizozemsko – Německo – Švýcarsko – Itálie
-
Belgie – Francie – Švýcarsko – Itálie
-
Dánsko – (Švédsko) – Polsko
-
Norsko – Rusko – EU
-
Irsko
-
Alžírsko – Itálie – Francie
-
Alžírsko – Tunisko – Itálie
-
Střední východ – plynárenský okruh východního Středomoří – EU
-
Mísicí stanice v Winksele na severojižní ose (směs plynu H s dusíkem)
-
Zvýšení kapacity na ose východ – západ: Zeebrugge-Eynatten
10.
Opatření zlepšující provoz propojených plynárenských soustav v rámci vnitřního trhu a v tranzitních zemích, a zejména určení snížené průchodnosti a chybějících propojení, vyvíjení řešení umožňujících vypořádat se s přetížením a úprava metod plánování a provozu plynárenských soustav.
-
určení snížené průchodnosti a chybějících propojení, zejména přeshraničních, uvnitř plynárenských soustav
-
vyvíjení řešení pro řízení toku zemního plynu, s cílem vypořádat se s problémy přetížení plynárenských soustav
-
úprava metod plánování a provozu plynárenských soustav nutných pro fungování vnitřního trhu.
-
zvýšení celkové výkonnosti a bezpečnosti sítí zemního plynu v tranzitních zemích.
11.
Rozvoj a integrace kapacit pro přepravu olefinů v zájmu uspokojení poptávky v rámci vnitřního trhu.
-
všechny členské státy
PŘÍLOHA III
TRANSEVROPSKÉ ENERGETICKÉ SÍTĚ Projekty společného zájmu a jejich specifikace, v současné době určené podle kritérií stanovených v příloze II
SÍTĚ PRO PŘENOS ELEKTŘINY
1.
1 Vývoj elektrizačních soustav
ve vklíněných
oblastech
1.1
Podmořský kabel Irsko – Wales
(UK)
1.2
Propojení
Jižních Kyklad (
EL
)
1.3
Podvodní kabelový spoj 30 kV mezi ostrovy Faial, Pico a São Jorge (Azory,
PT
)
1.4
Propojení a posílení distribuční soustavy na ostrovech Terceira, Faial a São Miguel (Azory,
PT
)
1.5
Propojení a posílení distribuční soustavy na ostrově Madeira (
PT
)
1.6
Podmořský kabel Sardinie (
IT
) – kontinentální Itálie
1.7
Podmořský kabel Korsika (
FR
) – Itálie
1.8
Propojení kontinentální Itálie – Sicílie (
IT
):
zdvojení propojení Sorgente (IT) - Rizziconi (IT)
1.9
Nová
propojení na Baleárech a Kanárských ostrovech (
ES
)
2.
2 Vývoj elektrických propojení mezi členskými státy
2.1
Vedení Moulaine (
FR
) – Aubange (
BE
)
2.2
Vedení Avelin (
FR
) – Avelgem (
BE
)
2.3
Propojení mezi Německem a Belgií
2.4
Vedení Vigy (
FR
) – Marlenheim (
FR
)
2.5
Vedení Vigy (
FR
) – Uchtelfangen (
DE
)
2.6
Fázový transformátor La Praz (
FR
)
2.7
Další zvyšování kapacity prostřednictvím existujícího propojení mezi Francií a Itálií
2.8
Nové propojení mezi Francií a Itálií
2.9
Nové
transpyrenejské
propojení mezi Francií a Španělskem
2.10
Propojení přes východní Pyreneje mezi Francií a Španělskem
2.11
Propojení mezi severním Portugalskem a severozápadním Španělskem
2.12
Vedení Sines (PT) – Alqueva (PT) – Balboa (ES)
2.13
Propojení mezi jihem Portugalska a severozápadem Španělska
2.14
Vedení Valdigem (
PT
) – Douro Internacional (
PT
) – Aldeadávila (
ES
) a zařízení Douro Internacional
2.15
Propojení severně od Botnického zálivu
a podmořského kabelu Fennoscan
mezi Finskem a Švédskem
2.16
Vedení Lienz (
AT
) - Cordignano (
IT
)
2.17
Propojení Somplago (IT) - Wuermlach (AT)
2.18
Propojení Rakousko – Itálie (Thaur-Brixen) železničním tunelem v Brennerském průsmyku
2.19
Propojení
mezi Irskem a Severní Irskem
2.20
Vedení St.Peter (
AT
) – Isar (
DE
)
2.21
Podmořský kabel mezi jihovýchodní Anglií a středním Nizozemskem
2.22
Posílení propojení mezi Dánskem a Německem, např. vedení Kasso – Hamburk
2.23
Posílení propojení mezi Dánskem a Švédskem
2.24
Nové propojení mezi Slovinskem a Maďarskem: Cirkovce (SI) – Heviz (HU)
2.25
Sajoivanka (HU) – Rimavská Sobota (SK)
2.26
Moldava – Sajoivanka (HU)
2.27
Stupava (SK) – jihovýchod Vídně (AT)
2.28
Vedení Polsko – Německo (Neuenhagen (DE) – Vierraden (DE) – Krajnik (PL))
2.29
Spojení Polsko – Litva (Elk -Alytus)
2.30
Podmořský kabel mezi Finskem a Estonskem
2.31
Zavedení flexibilních systémů na přenos střídavého proudu mezi Itálií a Slovinskem
2.32
Nová propojení mezi systémy UCTE a CENTREL
2.33
Dürnrohr (AT) – Slavětice (CZ)
2.34
Podmořské elektrické propojení mezi Maltou (MT) a Sicílií (IT)
2.35
Nová propojení mezi Itálií a Slovinskem
2.36
Vedení Udine Ovest (IT) – Okroglo (SI)
3.
3 Rozvoj elektrických propojení uvnitř členských států
3.1.
Propojení v západovýchodní ose Dánska: propojení mezi dánskou západní sítí (UCTE) a východní sítí (NORDEL)
3.2.
Propojení v severojižní ose Dánska
3.3.
Nová propojení v severní Francii
3.4.
Nová propojení v jihozápadní Francii
3.5.
Vedení Trino Vercellese (
IT
) – Lacchiarelle (
IT
)
3.6.
Vedení Turbigo (
IT
) – Rho–Bovisio (
IT
)
3.7.
Vedení Voghera (
IT
) – La Casella (
IT
)
3.8.
Vedení S.
Fiorano (
IT
) - Nave (IT) -
Gorlago (IT)
3.9.
Vedení Benátky Sever (
IT
) – Cordignano (
IT
)
3.10.
Vedení Redipuglia (
IT
) – Udine Ouest (
IT
)
3.11.
Nová propojení v západovýchodní ose Itálie
3.12.
Vedení Tavarnuzze (
IT
) – Casellina (IT)
3.13.
Vedení Tavarnuzze (IT) – S.
Barbara (
IT
)
3.14.
Vedení Rizziconi (
IT
) – Feroleto (
IT
) – Laino (
IT
)
3.15.
Nová propojení v severojižní ose Itálie
3.16.
Úpravy sítí pro usnadnění propojení obnovitelných zdrojů v Itálii
3.17.
Nová větrná energetická propojení v Itálii
3.18.
Nová propojení v severní ose Španělska
3.19.
Nová propojení ve středomořské ose Španělska
3.20.
Nová propojení v ose Galicie (
ES
) – Centro (
ES
)
3.21.
Nová propojení v ose Centro (
ES
) – Aragonie (
ES
)
3.22.
Nová propojení v ose Aragonie (
ES
) – Levante (
ES
)
3.23
Nová propojení v ose španělský jih a střed (ES)
3.24
Nová propojení v ose španělský východ a střed (ES)
3.25.
Nová propojení v Andalusii (
ES
)
3.26.
Vedení Pedralva (
PT
) – Riba d'Ave (
PT
) a zařízení Pedralva
3.27.
Vedení Recarei (
PT
) – Valdigem (
PT
)
3.28.
Vedení Picote (
PT
) – Pocinho (
PT
) (modernizace)
3.29.
Úprava současného vedení Pego (
PT
) – Cedillo (
ES
)/Falagueira (
PT
) a zařízení Falagueira
3.30.
Vedení Pego (
PT
) – Batalha (
PT
) a zařízení Batalha
3.31.
Vedení Sines (
PT
) – Ferreira do Alentejo (
PT
) I (modernizace)
3.32.
Nová větrná energetická propojení v Portugalsku
3.33.
Spojovací vedení Pereiros (
PT
) – Zzere (
PT
) – Santarém (
PT
) a zařízení Zzere
3.34.
Vedení Batalha (
PT
) – Rio Maior (
PT
) I a II (modernizace)
3.35.
Vedení Carrapatelo (
PT
) – Mourisca (
PT
) (modernizace)
3.36.
Vedení Valdigem (
PT
) – Viseu (
PT
) – Anadia (
PT
)
3.37.
Odklon současného vedení Rio Maior (
PT
) – Palmela (
PT
) směrem k Ribatejo (
PT
) a zařízení Ribatejo
3.38.
Rozvodny Thessaloniki (
EL
), Lamia (
EL
) a Patras (
EL
) a spojovací vedení
3.39.
Propojení oblastí Euboia (
EL
), Lakónie (
EL
) a Trácie (
EL
)
3.40.
Posílení existujících propojení okrajových regionů v kontinentálním Řecku
3.41.
Vedení Tynagh (
IE
) – Cashla (
IE
)
3.42.
Vedení Flagford (
IE
) – East Sligo (
IE
)
3.43.
Propojení sever – východ a západ Španělska, zejména za účelem propojení k síti větrných výrobních kapacit
3.44.
Propojení v Baskicku (
ES
), Aragonii (
ES
) a Navaře (
ES
)
3.45.
Propojení v Galicii (
ES
)
3.46.
Propojení ve středním Švédsku
3.47.
Propojení v jižním Švédsku
3.48
Vedení Hamburg (DE) - region Schwerin (DE)
3.49
Vedení region Halle/Saale (DE) - region Schwerin (DE)
3.50
Nová propojení větrné energie mezi pobřežím a pevninou v Německu
3.51
Zesílení sítě 380 kV v Německu s cílem propojení pobřežních polí na výrobu větrné energie
3.52
Propojení
v Severním Irsku, v souvislosti s propojeními s Irskem
3.53
Propojení na severozápadě Spojeného království
3.54
Propojení ve Skotsku a Anglii za účelem vyššího využití obnovitelných zdrojů při výrobě elektřiny
3.55
Nová pobřežní větrná energetická propojení v Belgii
, včetně posílení sítě 380 kV
3.56
Rozvodna Borssele (NL)
3.57
Realizace reaktivního energetického kompenzačního zařízení (NL)
3.58
Instalace fázových transformátorů nebo kondenzátorů v Belgii
3.59
Zesílení sítě 380 kV v Belgii, aby se zvýšila dovozní kapacita
3.60
Vedení St.Peter (AT) – Tauern (AT)
3.61
Vedení
Süd-Burgenland
(AT) - Kainachtal (AT)
3.62
Dunowo (PL) – Zydowo (PL) – Krzewina (PL) – Plewiska (PL)
3.63
Patnow (PL) – Grudziadz (PL)
3.64
Ostrow (PL – Plewiska (PL)
3.65
Ostrow (PL) – Trebaczew (Rogowiec)(PL)
3.66
Plewiska (PL) – Patnow (PL)
3.67
Tarnow (PL) – Krosno (PL)
3.68
Elk (PL) – Olsztyn Matki (PL)
3.69
Elk (PL) – Narew (PL)
3.70
Mikulowa (PL) – Swiebodzice-Dobrzen (Groszowice) (PL)
3.71
Patnow (PL) – Sochaczew (PL) – Varšava (PL)
3.72
Krsko (SI) – Bericevo (SI)
3.73
Zesílení slovinského přenosového systému z 220 kV na 400 kV
3.74
Medzibrod (SK) – Liptovská Mara (SK)
3.75
Lemešany (SK) – Moldava (SK)
3.76
Lemešany (SK) – Veľké Kapušany (SK)
3.77
Gabčíkovo (SK) – Ve
ľ
ký Ďur (SK)
3.78
Propojení v severním Švédsku
3.79
Převod zásobování Saaremaa (ET) na 110 kV
3.80
Zlepšení energetického zásobování v Tartu (ET)
3.81
Obnova rozvodny Eesti (300 kV)
3.82
Obnova rozvoden Kiisa (ET), Püssi (ET) a Viljandi (ET)(110 kV)
3.83
Nošovice (CZ) – Prosenice (CZ): rekonstrukce jednoduchého vedení (400 kV) na vedení dvojité 400 kV
3.84
Krasíkov (CZ) – Horní Životice (CZ): nové jednoduché vedení 400 kV
3.85
Nová propojení větrné energie na Maltě (MT)
4.
4 Rozvoj elektrických propojení s třetími
zeměmi
4.1
Nové
propojení Itálie – Švýcarsko
4.2
Vedení Filippi (
EL
) – Marica 3 (Bulharsko)
4.3
Vedení Amintaio (
EL
) – Bitolja (Bývalá jugoslávská republika Makedonie)
4.4
Vedení Kardia (
EL
) – Elbasan (Albánie)
4.5
Vedení Elbasan (Albánie) – Podgorica (Srbsko a Černá hora)
4.6
Rozvodna a spojovací vedení Mostar (Bosna a Hercegovina)
4.7
Rozvodna a spojovací vedení Ernestinovo (Chorvatsko)
4.8
Nová propojení mezi Řeckem a Albánií, Bulharskem a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií
4.9
Vedení Filippi (
EL
) – Hamidabad (TR)
4.10
Podmořský kabel mezi severovýchodem/východem Anglie a jižním Norskem
4.11
Propojení Eemshaven (NL) – Feda (NO)
4.12
Podmořský kabel mezi jižním Španělskem a Marokem (posílení existujícího propojení)
4.13
Propojení pro baltský elektrizační okruh: Německo – Polsko – Rusko – Estonsko – Lotyšsko – Litva – Švédsko – Finsko – Dánsko – Bělorusko
4.14
Propojení jižní Finsko –
Rusko
4.15
Nová
propojení mezi severním Švédskem a severním Norskem
4.16
Nová propojení mezi středním Švédskem a středním Norskem
4.17
Vedení Borgvik (
SE
) – Hoesle (NO) – oblast Osla
(NO)
4.18
Nová
propojení mezi soustavou UCTE/CENTREL a balkánskými zeměmi
4.19
Propojení a rozhraní mezi rozšířenou soustavou UCTE a Běloruskem, Ruskem a Ukrajinou, včetně přemístění měníren HVDC dříve provozovaných mezi Rakouskem a Maďarskem, Rakouskem a Českou republikou a Německem a Českou republikou
4.20
Propojení v elektrickém okruhu Černého moře: Rusko – Ukrajina – Rumunsko – Bulharsko – Turecko – Gruzie
4.21
Nová propojení v oblasti Černého moře za účelem zajištění spolupráce rozšířené soustavy UCTE se sítěmi v
příslušných
zemích
4.22
Nová propojení v
středomořském
elektrickém okruhu: Francie – Španělsko – Maroko – Alžírsko – Tunisko – Libye – Egypt – země Středního východu – Turecko – Řecko – Itálie
4.23
Podmořský kabel mezi jižním Španělskem a severozápadním Alžírskem
4.24
Podmořský kabel mezi Itálií a
severní Afrikou (Alžírsko, Tunisko, Libye)
4.25
Elektrické propojení mezi Tuniskem a Itálií
4.26
Nová propojení v oblasti Barentsova moře
4.27
Posílení propojení mezi Dánskem a Norskem
4.28
Obermoorweiler (DE) – Meiningen (AT) – Bonaduz (CH): nové zvýšení kapacity
4.29
Bekescsaba (HU) – Oradea (RO)
4.30
Pecs (HU) – Sombor (YU)
4.31
Pecs (HU) – Ernestinovo (HR)
4.32
Hranice Veľké Kapušany (SK) – Ukrajina
4.33
Andrall (ES) – Encamp (AND) – zvýšení kapacity na 220 kV
4.34
Španělsko – Andorra – Francie: posílení jednotlivých propojení
5.
5
Opatření
zlepšující provoz propojených elektrizačních soustav v rámci vnitřního trhu
(Dosud nebyly definovány žádné specifikace)
PLYNÁRENSKÉ SOUSTAVY
6.
6 Zavedení zemního plynu do nových oblastí
6.1.
Rozvoj plynárenských soustav z Belfastu směrem do severozápadního oblasti Severního Irska (UK) a v případě potřeby na západní pobřeží Irska
6.2.
LNG v Santa Cruz de Tenerife, Kanárské ostrovy (
ES
)
6.3.
LNG v Las Palmas de Gran Canaria (
ES
)
6.4.
LNG na Madeiře (
PT
)
6.5.
Rozvoj plynárenských soustav ve Švédsku
6.6.
Propojení mezi Baleárskými ostrovy (
ES
) a kontinentálním Španělskem
6.7.
Vysokotlaká větev do Trácie (
EL
)
6.8.
Vysokotlaká větev do Korintu (
EL
)
6.9.
Vysokotlaká větev do severozápadního Řecka
6.10.
Propojení ostrovů Lolland (DK) and Falster (DK)
6.11
LNG na ostrově Kypr, energetické středisko Vasilikos
6.12
Propojení mezi zařízeními LNG Vasilikos (CY) a elektrárnou Moni (CY)
6.13
LNG na ostrově Kréta (EL)
6.14
Vysokotlaká větev do Patry (EL)
6.15
LNG na Maltě
7.
Rozvoj plynárenských propojení za účelem uspokojení potřeb vnitřního trhu a posílení bezpečnosti dodávek, včetně propojení oddělených sítí
7.1.
Další propojovací plynovod mezi Irskem a Skotskem
7.2.
Propojení sever – jih, včetně plynovodu Dublin – Belfast
7.3.
Kompresní stanice na plynovodu Lacq (
FR
) - Calahorra (
ES
)
7.4.
Plynovod Lussagnet (
FR
) – Bilbao (
ES
)
7.5.
Plynovod Perpignan (
FR
) – Barcelona (
ES
)
7.6.
Zvyšování přepravní kapacity plynovodů zásobujících Portugalsko skrze jižní Španělsko a Galicii a Asturii skrze Portugalsko
7.7.
Plynovod Puchkirchen (
AT
) – Burghausen (
DE
)
7.8.
Plynovod Andorf (
AT
) – Simbach (
DE
)
7.9.
Plynovod Wiener Neustadt (
AT
) – Sopron (
HU
)
7.10.
Plynovod Bad Leonfelden (AT) – Linz (AT)
7.11.
Plynovod severozápadní Řecko - Elbasan (Albánie)
7.12.
Propojovací plynovod Řecko – Itálie
7.13.
Kompresní stanice na hlavním plynovodu v Řecku
7.14.
Propojení mezi sítěmi Rakouska a České republiky
7.15.
Koridor pro přepravu plynu v jihovýchodní Evropě přes Řecko, Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, Srbsko a Černou Horu, Bosnu a Hercegovinu, Chorvatsko, Slovinsko a Rakousko
7.16.
Koridor pro přepravu plynu mezi Rakouskem a Tureckem skrze Maďarsko, Rumunsko a Bulharsko
7.17.
Propojovací plynovody mezi Spojeným královstvím, Nizozemskem a Německem, propojující hlavní zdroje a trhy severozápadní Evropy
7.18.
Propojení mezi severovýchodním Německem (oblast Berlína) a severozápadním Polskem (oblast Štětína) s větví ze Schmöllnu do Lubminu (DE, oblast Greifswaldu)
7.19
Plynovod Cieszyn (PL) – Ostrava (CZ
)
7.20
Görlitz (DE) – Zgorzelec (PL): rozšíření a propojení sítí zemního plynu
7.21
Rozšíření Bernau (DE) – Szczecin (PL)
7.22
Propojení mezi zařízeními v pobřežních vodách Severního moře nebo mezi dánskými zařízeními v pobřežních vodách a zařízeními na pobřeží Spojeného království
7.23
Posílení přepravní kapacity mezi Francií a Itálií
7.24
Baltský propojovací plynovod mezi Dánskem – Německem – Švédskem
7.25
Mísicí stanice ve Winksele (BE) v ose sever - jih
7.26
Posílení kapacity propojující Zeebrugge (BE) a Eynatten (BE)
7.27
Posílení kapacity podél osy sever - západ: Zelzate (BE) – Zeebrugge (BE)
7.28
Výstavba plynovodu spojujícího Dánsko a Nizozemsko a propojujícího výrobní zařízení, která existují v Severním moři.
8.
Rozvoj kapacit pro odběr zkapalněného zemního plynu (LNG) a pro skladování zemního plynu
8.1.
LNG v Le Verdon-sur-mer (
FR
, nový terminál) a plynovod do zásobníků v Lussagnetu
8.2.
LNG ve Fos-sur-mer (
FR
)
8.3.
LNG v Huelva (
ES
), rozšíření existujícího zařízení
8.4.
LNG v Kartageně (
ES
), rozšíření existujícího zařízení
8.5.
LNG v Galicii (
ES
), nové zařízení
8.6.
LNG v Bilbau (
ES
), nové zařízení
8.7.
LNG v oblasti Valencia (
ES
), nové zařízení
8.8.
LNG v Barceloně (
ES
), rozšíření existujícího zařízení
8.9.
LNG v Sines (
PT
), nové zařízení
8.10.
LNG v Revithoussa (
EL
), rozšíření existujícího zařízení
8.11.
LNG na severním pobřeží Jaderského moře (
IT
)
8.12.
LNG v pobřežních vodách severního Jaderského moře (
IT
)
8.13.
LNG na jižním pobřeží Jaderského moře (
IT
)
8.14.
LNG na Jónském pobřeží
(IT)
8.15.
LNG na Tyrhénském pobřeží (
IT
)
8.16.
LNG na Ligurském pobřeží (
IT
)
8.17.
LNG v Zeebruge (
BE
,
2. etapa rozšiřování kapacity
)
8.18.
LNG na ostrově Grain, Kent (UK)
8.19.
Výstavba druhého LNG zařízení v
kontinentálním
Řecku
8.20.
Rozvoj podzemních plynárenských skladovacích zařízení v Irsku
8.21.
Skladování na Jižní Kavale (
EL
), přeměna vyčerpaného plynárenského pole v pobřežních vodách
8.22.
Skladování v Lussagnetu (
FR
, rozšíření existujícího zařízení)
8.23.
Skladování v Pecoradu (
FR
, přeměna vyčerpaného naftového pole)
8.24.
Skladování v Alsasku (
FR
, rozvoj skladování v solných dutinách)
8.25.
Skladování v centrální oblasti (
FR
, rozvoj skladování u hladiny podzemní vody)
8.26.
Skladování na severojižní ose Španělska (nová zařízení) v Kantabrii, Aragonii, Kastilii a Leonu, Kastilii – La-Mancha a Andalusii
8.27.
Skladování na středozemské ose Španělska (nová zařízení) v Katalánsku, Valencii a Murcii
8.28.
Skladování v Carriçu (
PT
, nové zařízení)
8.29.
Skladování v Loenhoutu (
BE
, rozšíření existujícího zařízení)
8.30.
Skladování v Stenlille (DK) a Lille Torupu (DK, rozšíření existujícího zařízení)
8.31.
Skladování v Tønderu (DK, nové zařízení)
8.32.
Skladování v Puchkirchenu (
AT
, rozšíření existujícího zařízení) včetně plynovodu do systému Penta Západ poblíž Andorfu (
AT
)
8.33.
Skladování v Baumgartenu (
AT
, nové zařízení)
8.34.
Skladování v Haidachu (
AT
, nové zařízení) včetně plynovodu do Evropské distribuční soustavy
8.35.
Rozvoj podzemních skladovacích zařízení v Itálii
8.36
Skladování ve Wierzchowicích (PL): rozšíření zařízení
8.37
Skladování v Kossakowu (PL), rozvoj podzemního skladování
8.38
Plynovod Malta (MT) - Sicílie (IT)
8.39
Skladování v Litvě (nové zařízení)
9.
Rozvoj přepravní plynárenské kapacity (zásobovací plynovody)
9.1.
Vytvoření a rozvoj propojení v rámci skandinávské plynárenské distribuční soustavy: Norsko - Dánsko - Německo Švédsko - Finsko - Rusko - pobaltské státy - Polsko
9.2.
Středoskandinávský plynovod: Norsko, Švédsko, Finsko
9.3.
Severoevropský plynovod: Rusko, Baltské moře, Německo
9.4.
Plynovod z Ruska do Německa přes Lotyšsko, Litvu a Polsko, včetně rozvoje podzemních plynárenských skladovacích kapacit v Lotyšsku,
projekt "Amber"
9.5.
Plynovod Finsko – Estonsko
9.6.
Nové plynovody z Alžírska do Španělska a Francie a zvyšování souvisejících kapacit vnitřních sítí v těchto zemích
9.7.
Zvyšování přepravní kapacity plynovodu Alžírsko - Maroko - Španělsko (do Córdoby)
9.8.
Plynovod Córdoba (
ES
) - Ciudad Real (
ES
)
9.9.
Plynovod Ciudad Real (
ES
) - Madrid (
ES
)
9.10.
Plynovod Ciudad Real (
ES
) - pobřeží Středozemního moře (
ES
)
9.11.
Větve v Kastilii (ES) – La-Mancha (
ES
)
9.12.
Prodloužení směrem do severozápadního Španělska
9.13.
Podmořský plynovod Alžírsko – Španělsko a plynovody pro propojení k Francii
9.14.
Zvyšování přepravní kapacity z ruských zdrojů do Evropské unie přes Ukrajinu, Slovensko a Českou republiku
9.15.
Zvyšování přepravních kapacit z ruských zdrojů do Evropské unie přes Bělorusko a Polsko
9.16
Plynovod na přepravu zemního plynu "Jamal – Evropa II"
9.17
Plynovod Jagal Jih (mezi plynovodem STEGAL, vedoucím do trojúhelníku
DE/FR
/CH)
9.18
Plynovod SUDAL východ (mezi plynovodem MIDAL poblíž propojení z Heppenheimu do Burghausenu, propojení s plynovodem PENTA v Rakousku)
9.19
Zvýšení přenosové kapacity plynovodu STEGAL na přepravu dalšího plynu z hranic mezi Českou republikou a Německem a z hranic mezi Polskem a Německem přes Německo do dalších členských států
.
9.20
Plynovod z libyjských zdrojů do Itálie
9.21
Plynovod ze zdrojů v zemích Kaspického moře do Evropské unie
9.22
Plynovod Řecko - Turecko
9.23
Zvyšování přepravní kapacity z ruských zdrojů do Řecka a jiných balkánských zemí přes Ukrajinu, Moldavsko, Rumunsko a Bulharsko
9.24
Plynovod Stara Zagora (BG) - Ichtiman (BG)
9.25
Plynovod přes Jaderské moře - plynovod na přepravu zemního plynu dováženého z oblasti Kaspického moře, Ruska a Středního východu, který spojuje Itálii a energetické trhy jihovýchodní Evropy
9.26
Spojovací plynovody mezi německými, českými, rakouskými a italskými sítěmi
9.27
Plynovod z ruských zdrojů do Itálie přes Ukrajinu, Slovensko, Maďarsko a Slovinsko
9.28
Zvyšování přepravní kapacity plynovodu TENP vedoucího z Nizozemska přes Německo do Itálie
9.29
Plynovod Taisnières (
FR
) - Oltingue (CH)
9.30
Plynovod z Dánska do Polska, případně přes Švédsko
9.31
Plynovod Nybro (DK) - Dragør (DK), včetně spojovacího plynovodu do skladovacího zařízení ve Stenlille (DK)
9.32
Plynárenská soustava ze zdrojů v Barentsově moři do Evropské unie přes Švédsko a Finsko
9.33
Plynovod z pole Corrib (
IE
, pobřežní vody)
9.34
Plynovod z alžírských zdrojů do Itálie přes Sardinii, s větví na Korsiku
9.35
Plynárenské soustavy ze zdrojů na Středním východě do Evropské unie
9.36
Plynovod z Norska do Spojeného království
9.37
Propojení Pécs (HU) – Chorvatsko
9.38
Propojení Szeged (HU) – Oradea (RO)
9.39
Propojení Vecses (HU) – Slovensko
9.40
Zvýšení kapacity mezi Beregdarocem (HU) a Ukrajinou
10.
Opatření zlepšující provoz plynárenských soustav v rámci vnitřního trhu
(Dosud nebyly definovány žádné
specifikace)
