P6_TA(2007)0339
Modernizace pracovního práva, jejímž cílem je řešit výzvy 21. století
A6-0247/2007
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. července 2007 o modernizaci pracovního práva, jejímž cílem je řešit výzvy 21. století ( 2007/2023(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na Úmluvu MOP C87 o svobodě sdružování a ochraně práv organizovat se (1948), Úmluvu MOP C98 o právu organizovat se a kolektivně vyjednávat (1949) a doporučení MOP R198 k pracovnímu poměru (2006),
-
s ohledem na směrnici Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání Úř. věst.
L 303, 2.12.2000, s. 16.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 6. září 2006 o evropském sociálním modelu budoucnosti, které poukazuje na společné hodnoty Evropské unie, kterými jsou rovnost, solidarita, nediskriminace a přerozdělování
Úř. věst.
C 305 E, 14.12.2006, s. 141.
,
-
s ohledem na články 136 až 145 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na články 15, 20 a 27 až 38 Charty základních práv Evropské unie Úř. věst.
C 364, 18.12.2000, s. 1.
, zejména na právo na ochranu v případě neodůvodněného propuštění ze zaměstnání a na spravedlivé a uspokojivé pracovní podmínky,
-
s ohledem na Evropskou sociální chartu,
-
s ohledem na Zprávu skupiny na nejvyšší úrovni o budoucnosti sociální politiky v rozšířené Evropské unii z května 2004,
-
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise nazvaný "Lisabonský program Společenství.
Zpráva o technickém provádění a její provádění" ( SEK(2006)1379 ),
-
s ohledem na sdělení Komise o Sociální agendě ( KOM(2005)0033 ),
-
s ohledem na národní programy lisabonské reformy, jak je předložily členské státy,
-
s ohledem na sdělení Komise nazvané Globální Evropa: konkurenceschopnost na světovém trhu ( KOM(2006)0567 ),
-
s ohledem na sdělení Komise - Integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost (2005–2008) ( KOM(2005)0141 ),
-
s ohledem na závěry předsednictví z března 2000, března 2001, března a října 2005 a března 2006,
-
s ohledem na směrnici Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS Úř. věst.
L 175, 10.7.1999, s. 43.
,
-
s ohledem na své usnesení o demografických výzvách a mezigenerační solidaritě ze dne 23. března 2006 Úř. věst.
C 292, 1.
12.
2006, s. 131.
,
-
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996
o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb
Úř. věst.
L 18, 21.1.1997, s. 1.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 26. října 2006 o provádění směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků
Přijaté texty
, P6_TA(2006)0463 .
,
-
s ohledem na Úmluvu Mezinárodní organizace práce (MOP) o migrujících pracovnících (doplňující ustanovení), 1975,
-
s ohledem na Úmluvu Mezinárodní organizace práce o soukromých agenturách práce, 1997,
-
s ohledem na program důstojné práce Mezinárodní organizace práce,
-
s ohledem na sdělení Komise nazvané "Podpora slušné práce pro všechny: Příspěvek Unie k provádění agendy slušné práce ve světě" ( KOM(2006)0249 ),
-
s ohledem na směrnici Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy
Úř. věst.
L 45, 19.2.1975, s. 19.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky Úř. věst.
L 39, 14.2.1976, s. 40.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (desátá směrnice ve smyslu čl.
16 odst.
1 směrnice 89/391/EHS)
Úř. věst.
L 348, 28.11.1992, s. 1.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 94/33/ES
ze dne 22. června 1994 o ochraně mladistvých pracovníků
Úř. věst.
L 216, 20.8.1994, s. 12.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 94/45/ES ze dne 22. září 1994 o zřízení evropské rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci v podnicích působících na území Společenství a skupinách podniků působících na území Společenství
Úř. věst.
L 254, 30.9.1994, s. 64.
,
-
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky
Úř. věst.
L 269, 5.10.2002, s. 15.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 97/81/ES ze dne 15. prosince 1997 o Rámcové dohodě o částečném pracovním úvazku uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS – přílohu: Rámcovou dohodu o částečném pracovním úvazku
Úř. věst.
L 14, 20.1.1998, s. 9.
,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a stanoviska Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6-0247/2007 ),
A.
vzhledem k tomu, že v době, pro kterou je charakteristická globalizace, rychlý vývoj technologií, demografické změny a značný růst odvětví služeb, tam, kde je to potřeba je modernizace pracovního práva, s cílem zohlednit zvyšující se požadavek na flexibilitu ze strany zaměstnavatelů i zaměstnanců a přání lepší ochrany pracovníků, aby podniky a pracovníci byli schopni, klíčovým prvkem pro zajištění schopnosti podniků a pracovníků úspěšně se těmto jevům přizpůsobovat, a tím podporovat evropský sociální model,
B.
vzhledem k tomu, že hospodářský růst je jednou ze základních podmínek pro udržitelný růst zaměstnanosti, a vzhledem k tomu, že vhodně navržené sociální politiky by neměly být považovány za nákladný prvek, ale naopak za kladný faktor hospodářského růstu Evropské unie v souladu s plněním lisabonské agendy,
C.
vzhledem k tomu, že Evropská unie není jen zónou volného obchodu, ale i společenstvím společných hodnot, a v důsledku toho by pracovní právo mělo tyto hodnoty odrážet, a vzhledem k tomu, že stále zůstávají platné základní zásady pracovního práva, které se v Evropě vytvořily; vzhledem k tomu, že pracovní právo zajišťuje právní jistotu a ochranu pro pracovníky a zaměstnance formou právních předpisů nebo kolektivní smlouvy nebo jejich kombinace, a vzhledem k tomu, že znovu nastoluje vyváženost moci mezi pracovníkem a zaměstnavatelem, a vzhledem k tomu, že úspěch jakékoli změny pracovního práva bude vyšší, budou-li se pracovníci cítit bezpečněji, a vzhledem k tomu, že tato bezpečnost závisí také na tom, jak snadné je nalézt nové zaměstnání,
D.
vzhledem k tomu, že volný pohyb pracovníků je jednou z hlavních zásad EU stanovených v článku 39 Smlouvy o ES a vzhledem k tomu, že tato základní svoboda by měla jít ruku v ruce s účinným prováděním pravidel, která zajišťují zásadu stejné odměny za stejnou práci,
E.
vzhledem k tomu, že nové formy nestandardních smluv a pružných standardních smluv (např. smlouvy na částečný pracovní úvazek, smlouvy na dobu určitou, dočasné smlouvy zprostředkované pracovními agenturami, opakované smlouvy osob samostatně výdělečně činných a smlouvy na projekty), z nichž mnoho je svou povahou nejistých, jsou dnes na evropském trhu práce stále častějším jevem,
F.
vzhledem k tomu, že takové formy smluvních vztahů, pokud je doprovázejí nutné záruky zabezpečení zaměstnanců, mohou přispět k větší přizpůsobivosti podniků požadované v nových mezinárodních souvislostech a současně odpovídají na konkrétní potřeby zaměstnanců ohledně jiné vyváženosti osobního a rodinného života a odborné přípravy,
G.
vzhledem k tomu, že pracovní místa na částečný úvazek představují přibližně 60 % pracovních míst, která byla od roku 2000 nově vytvořena v Evropské unii, a vzhledem k tomu, že 68 % zaměstnanců, kteří pracují na částečný úvazek, je se svou pracovní dobou spokojena; ovšem vzhledem k tomu, že tato spokojenost je úzce spojena s úrovní ochrany, kterou pracovníkům na částečný úvazek poskytuje pracovní právo a sociální zabezpečení,
H.
vzhledem k tomu, že práce na částečný úvazek je převážně spojena se zaměstnáváním žen, protože je to často kompromisní strategie, kterou ženy volí v důsledku toho, že neexistují přístupná a dosažitelná zařízení péče o děti a závislé osoby,
I.
vzhledem k tomu, že stávající právní předpisy ES podporující rovnost mužů a žen svých cílů dosud nedosáhly a rozdíl ve mzdách mužů a žen a nedostatečné zajištění možností pro sladění pracovního a rodinného života a veřejných služeb péče o děti jsou nadále klíčovými problémy evropských pracovníků,
J.
vzhledem k tomu, že dočasné zaměstnávání rychleji narůstá v zemích, kde byla změněna příslušná pravidla, která nyní podporují dočasné zaměstnávání, vzhledem k tomu, že nestandardní pracovní poměr může být prospěšný, pokud vyhovuje situaci pracovníků a je dobrovolný; ale vzhledem k tomu, že v současné době není mnoho nestandardních pracovních poměrů voleno dobrovolně a mnoho pracovníků se dostává mimo působnost základních pracovních a sociálních práv, a tím je narušena zásada rovného zacházení,
K.
vzhledem k tomu, že služby poskytované dočasnými agenturami jsou vyňaty z působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES
ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu
Úř. věst.
L 376, 27.12.2006, s. 36.
,
L.
vzhledem k tomu, že 60 % zaměstnanců, kteří přijali nestandardní pracovní smlouvy v roce 1997, mělo v roce 2003 standardní pracovní smlouvy, což ukazuje, že 40 % pracovníků s nestandardními smlouvami po 6 letech dosud nemá plný zaměstnanecký status; vzhledem k tomu, že se tento jev týká zejména mladých lidí, kteří ve stále větší míře vstupují do zaměstnání prostřednictvím alternativních forem pracovního poměru s pracovními a sociálními podmínkami, které jsou mnohem méně bezpečné než běžný průměr, a kterým hrozí, že uvíznou na okraji trhu práce,
M.
vzhledem k tomu, že nedávný nárůst nestandardních smluv přinesl rozdíly v pracovních podmínkách z hlediska zdraví a bezpečnosti, které mohou vést k horším pracovním podmínkám a vyššímu počtu úrazů,
N.
vzhledem k tomu, že nerovnosti jsou příčinou přímých a nepřímých ekonomických nákladů a naopak rovnoprávné zacházení vytváří konkurenční výhody, představuje uskutečňování této rovnoprávnosti významnou strategickou výzvu hospodářskému a sociálnímu vývoji, vezmeme-li v úvahu, že Evropská unie se nemůže obejít bez schopností a produktivních kapacit žen, které tvoří polovinu populace,
O.
vzhledem k tomu, že ženy mají v současné době trojí povinnosti, tj. zvýšit svoji účast na trhu práce, přivádět na svět více dětí a vykonávat stále více a více úkolů v souvislosti s rodinnou péčí; vzhledem k tomu, že to jsou téměř vždy ženy, od nichž se očekává, že učiní nezbytný kompromis, aby bylo možné sladit práci a potřeby rodiny, a právě ženy zažívají vysokou míru stresu a úzkosti z důvodů spojení pracovní a rodinné role,
P.
vzhledem ke skutečnosti, že stovky tisíc žen nemají na výběr a musejí přijmout nestandardní podmínky zaměstnání, neboť se starají o jiné domácnosti kromě těch svých nebo pečují o starší členy rodiny,
Q.
vzhledem k tomu, že pracovníci s nestandardními pracovními smlouvami mohou být více ohroženi než jejich kolegové s jinými formami pracovního poměru v důsledku nedostatku odborné přípravy, neinformovanosti o rizicích a neznalosti práv,
R.
vzhledem k tomu, že všichni pracovníci by měli nezávisle na svých pracovních smlouvách požívat přiměřené jistoty pracovního poměru a ochrany,
S.
vzhledem k tomu, že kolektivní vyjednávání v některých státech přispívá k pružnosti pracovního trhu a je klíčovým prvkem pracovního práva i nezbytným nástrojem regulace; vzhledem k tomu, že musí být respektovány odlišné podmínky v oblasti pracovních vztahů a tradice v souvislosti s pracovními vztahy a členstvím v odborových organizacích se v jednotlivých členských státech liší; vzhledem k tomu, že by členské státy měly na všech úrovních podporovat sociální dialog mezi sociálními partnery, neboť se jedná o účinnou metodu pro dosažení příslušných reforem pracovního práva,
T.
vzhledem k tomu, že opatření přijatá na úrovni EU musí respektovat pravomoci členských států v oblasti pracovního trhu a zásady subsidiarity a proporcionality; a vzhledem k tomu, že Komise musí navrhnout iniciativy, pokud je to považováno za nezbytné pro zaručení systému minimálních sociálních norem platných v celé Unii na základě právních předpisů Společenství,
U.
vzhledem k tomu, že aby Evropská unie mohla čelit současným hospodářským výzvám, musí učinit vše, aby zajistila stabilitu trhů práce členských států, reagovala na rozsáhlé propouštění v některých odvětvích a zajistila svým občanům vyšší úroveň zdraví a bezpečnosti na pracovišti než dříve, což je nezbytné pro zachování životních podmínek v souladu s lidskou důstojností a základními evropskými hodnotami,
V.
vzhledem k tomu, že vysoká míra nezaměstnanosti v Evropě je selháním, které vyžaduje opatření, jež ulehčí většímu počtu osob vstup na trh práce, zvýší mobilitu a usnadní pracovníkům změnu pracovního místa bez ztráty jistoty; vzhledem k tomu, že prioritou musí být vytvoření prostředí, které napomůže vzniku dalších nových a kvalitnějších pracovních míst;
1.
vítá nový přístup k pracovnímu právu, který se snaží obsáhnout všechny pracovníky bez ohledu na jejich smluvní situaci;
2.
vítá diskuse o nutnosti zlepšení pracovního práva, jejichž cílem je řešit výzvy 21. století, které vypovídají o tom, že zaměstnavatelé i zaměstnanci požadují větší flexibilitu, a o nutnosti poskytnout větší ochranu než tu, která je v současnosti spojována s nestandardními zaměstnaneckými poměry, a nutnosti zvýšit ochranu ohrožených skupin pracovníků s cílem vytvořit více pracovních míst a lepší pracovní místa a zajistit lepší sociální soudržnost a přispět tak ke splnění cílů lisabonské strategie; domnívá se, že zlepšení pracovního práva by mělo odpovídat zásadám Listiny základních práv, ze zvláštním odkazem na Hlavu IV, a musí respektovat a ochránit hodnoty evropského sociálního modelu a zavedená sociální práva;
3.
vítá širokou škálu pracovních tradic, smluv a obchodních modelů existujících na pracovních trzích;
4.
vyzývá k vytvoření pružných a bezpečných smluvních ujednání v souvislosti s moderní organizací práce;
5.
je toho názoru, že mezi priority reformy pracovního práva členských států patří:
a)
zjednodušení přechodu mezi různými situacemi zaměstanosti a nezaměstnanosti
b)
zaručení vhodné ochrany pro pracovníky v nestandardních formách pracovního poměru;
c)
vyjasnění situace závislé pracovní činnosti a šedých zón mezi samostatnou výdělečnou činností a zaměstnanci se závislým pracovním poměrem;
d)
přijetí opatření proti nehlášené práci;
6.
zdůrazňuje, že více zaměstnaných lidí je sociální a hospodářskou prioritou nutnou k tomu, aby evropské hospodářství bylo schopno konkurovat v globálním měřítku a plnit sliby sociálního zabezpečení; zdůrazňuje, že současná vysoká nezaměstnanost v Evropě oslabuje bohatství a budoucí prosperitu i evropskou konkurenceschopnost a co je důležitější, způsobuje sociální izolaci;
7.
vyjadřuje však politování nad tím, že neproběhly konzultace se sociálními partnery, jak předpokládá článek 138 Smlouvy o ES, protože má za to, že zelená kniha Komise nazvaná "Modernizace pracovního práva" ( KOM(2006)0708 ) má zcela jasně důležité důsledky v oblasti sociální politiky;
8.
domnívá se, že má-li pracovní právo řešit výzvy 21. století, musí se ve velké míře zaměřit na zabezpečení pracovních příležitostí po celou dobu života pracovníka, spíše než na hájení některých pracovních míst, aby bylo jednodušší vstoupit na pracovní trh a zde také zůstat a přecházet z nezaměstnanosti do zaměstnání a z jednoho pracovního místa na druhé prostřednictvím využití aktivních politik práce zaměřených na rozvoj lidského kapitálu v zájmu zvýšení zaměstnatelnosti i na příznivé podnikatelské prostředí;
9.
domnívá se, že pracovní vztahy, které charakterizují zaměstnanost a profesní činnost občanů, prošly v posledním desetiletí hlubokými změnami, upozorňuje na to, že trvalá pracovní smlouva na plný úvazek je obvyklou formou pracovního poměru a jako taková by měla být považována za referenční základ pro sladěné a důsledné uplatňování zásady nediskriminace, je proto přesvědčen, že evropské pracovní právo by mělo uznat zaměstnanecké smlouvy na dobu neurčitou jako obecnou formu pracovního poměru, která poskytuje přiměřenou sociální ochranu a ochranu zdraví a zajišťuje dodržování základních práv;
10.
v tomto ohledu potvrzuje, že je nutné, aby byla ujednání o pracovní době dostatečně pružná, aby splňovala potřeby zaměstnavatelů a zaměstnanců a aby umožňovala lidem lépe vyvážit pracovní a rodinný život a chránila konkurenceschopnost a zlepšovala stav zaměstnanosti v Evropě, aniž by zanedbávala zdraví zaměstnanců;
11.
rozhodně nesouhlasí s analytickým rámcem uvedeným v zelené knize, který tvrdí, že standardní pracovní smlouva na dobu neurčitou je zastaralá, zvětšuje segmentaci trhu práce a rozdíl mezi "začleněnými" a "vyloučenými", a proto musí být považována za překážku růstu zaměstnanosti a zlepšení hospodářské dynamiky;
12.
zdůrazňuje, že pracovněprávní předpisy jsou účinné, spravedlivé a silné pouze tehdy, pokud je provádějí všechny členské státy, pokud jsou uplatňovány na všechny subjekty stejně a jsou pravidelně a účinně kontrolovány; požaduje, aby v rámci iniciativy "zlepšení právní úpravy" Komise posílila svou úlohu strážce Smlouvy ve věci provádění sociálních právních předpisů a právních předpisů o zaměstnanosti;
13.
poukazuje na to, že nedávné studie OECD a jiné studie ukázaly, že neexistují důkazy pro tvrzení, že snižování ochrany proti propouštění a oslabování standardních pracovních smluv usnadňuje růst zaměstnanosti; poukazuje na to, že příklad skandinávských zemí jasně ukazuje, že vysoká úroveň ochrany proti propouštění a standardů pracovního poměru je plně slučitelná s vysokým růstem zaměstnanosti;
14.
poznamenává, že určité formy nestandardních smluv v závislosti na způsobu, jakým jsou zakotveny do pracovního práva a sociálního zabezpečení, stejně jako zajištění příležitostí k celoživotnímu vzdělávání a odborné přípravě, mohou nejen přispět ke zlepšení hospodářské konkurceschopnosti Evropské unie, ale zabezpečí také lišící se potřeby pracovníků a zohlední životní fázi, ve které se právě nacházejí, a jejich pracovní vyhlídky; současně také uznává, že nestandardní formy práce musí být úzce spjaty s podporou pracovníků, kteří se nacházejí v situacích přechodu z jednoho pracovního místa na jiné nebo jednoho pracovního zařazení k jinému; dále poznamenává, že aby tento přechod byl rychlý a udržitelný, je třeba se zaměřit na aktivní opatření, jež pracovníkům, kteří se vracejí na pracovní trh, zajistí určitý příjem v průběhu období nezbytně nutného k získání odborné přípravy či rekvalifikace, která jim poskytne větší šanci uplatnit se na pracovním trhu;
15.
zdůrazňuje, že zelená kniha by se měla zaměřit na pracovní právo samé;
16.
bere na vědomí zaměření Komise na individuální pracovní právo a naléhavě žádá Komisi, aby prosazovala kolektivní pracovní právo jako jeden z nástrojů pro zvýšení pružnosti i jistoty pro pracovníky a zaměstnavatele;
17.
pevně věří, že jakákoli forma pracovní příležitosti, ať už se jedná o nestandardní či jinou pracovní smlouvu, by měla být spojena bez ohledu na konkrétní pracovní zařazení se základními právy, mezi něž by měly patřit: právo na rovné zacházení, ochranu zdraví a bezpečnosti pracovníků a opatření týkající se pracovní doby a přestávek, svoboda sdružování a zastoupení, právo na kolektivní vyjednávání a kolektivní akce a právo na odbornou přípravu; zároveň zdůrazňuje, že tyto otázky by měly být přiměřeně vymáhány na úrovni členských států při zohlednění různých tradic a sociálních a hospodářských podmínek každé země; upozorňuje, že evropské právní předpisy nejsou v rozporu s vnitrostátními právními předpisy, ale měly by být považovány za vzájemně se doplňující;
18.
konstatuje, že základní součástí pracovního práva v mnoha členských státech, jak také stanoví Smlouva, je právo na protestní akci, a že Komise v řízení u Soudního dvora uvedla, že konkrétní forma některých skandinávských kolektivních akcí je v souladu se Smlouvou o ES, a žádá Komisi, aby respektovala kolektivní smlouvy jako zvláštní druh pracovního práva, jak je uznává Soudní dvůr;
19.
požaduje, aby měli všichni pracovníci přístup ke stejné úrovni ochrany a aby určité skupiny nebyly implicitně vylučovány z nejširší úrovně ochrany, jak tomu často je v případě námořníků, pracovníků na lodích a příbřežních pracovníků i pracovníků v silniční přepravě; požaduje, aby účinné právní předpisy platily pro všechny osoby bez ohledu na místo, kde pracují;
20.
domnívá se, že nadměrná administrativní zátěž může odradit zaměstnavatele od přijímání nových pracovníků i v době hospodářského růstu, čímž by se zhoršily pracovní příležitosti a pracovníci by nemohli vstupovat na pracovní trh; zdůrazňuje, že tvorba pracovních míst je prioritním evropským cílem v souladu s rozhodnutími, která Rada přijala v Lisabonu v roce 2000;
21.
konstatuje s vážnými obavami, že i když zelená kniha Komise nazvaná "Modernizace pracovního práva", jejímž cílem je řešit výzvy 21. století uznává, že současné podmínky na trhu práce vytvářejí nerovnoprávné postavení žen a mužů, například v oblasti rozdílů v platech mužů a žen a segregace co do odvětví a pracovních míst, zcela přehlíží povinnosti a odpovědnosti podle sdělení Komise s názvem "Plán pro dosažení rovného postavení žen a mužů";
22.
konstatuje rovněž s vážnými obavami, že výše uvedená zelená kniha, i když uznává, že ženy čelí nevyváženosti mezi svým profesním a osobním životem, nebere v úvahu naléhavou potřebu podniknout kroky k nastolení souladu profesního a osobního života s ohledem na demografické výzvy, která je v souladu s Evropským paktem pro rovnost žen a mužů a se sdělením Komise o demografické budoucnosti Evropy ( KOM(2006)0092 );
23.
bere na vědomí narůstající neformální ekonomiku a zvláště pracovní vykořisťování nehlášených pracovníků a domnívá se, že nejlepším způsobem, jak zabránit tomuto jevu, je zaměřit se na nástroje a mechanismy pro řešení vykořisťování, včetně většího a lepšího vymáhání pracovního práva a pracovních norem, a usnadnit legální zaměstnávání a zaměřit pozornost na základní lidská práva pracovníků; vyzývá členské státy, aby vypracovaly právní předpisy, které zabrání vykořisťování zranitelných pracovníků ze strany předáků, a aby podepsaly a ratifikovaly Úmluvu OSN o ochraně práv všech migrujících pracovníků a jejich rodin a aby podepsaly a ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o obchodu s lidskými bytostmi KOM(2006)0571 ;
24.
vítá širokou škálu pracovních tradic, smluvních forem a podnikových modelů existujících na trzích práce;
25.
požaduje, aby byla v kontextu moderních organizací práce vytvořena pružná a bezpečná smluvní ujednání;
26.
upozorňuje, že malé a střední podniky jsou uznávány jako zásadní subjekt podněcující tvorbu a zvyšování zaměstnanosti v Evropě i podporu sociálního a regionálního rozvoje; proto věří, že je nezbytné zvýšit úlohu malých a středních podniků při vytváření nových pracovních míst prostřednictvím zdokonalování pracovního práva;
27.
domnívá se, že pro účinnější uplatňování práva Společenství je nezbytné řešit nedostatky stávajícího sociálního dialogu v některých členských státech s ohledem na neexistující zastoupení zaměstnanců v některých odvětvích, kde většinu hospodářské činnosti provádějí malé a střední podniky s méně než 10 zaměstnanci (tento nedostatek zastoupení je výrazný zejména v některých nových členských státech);
28.
připomíná, že se současná struktura sociálního dialogu nevztahuje na flexibilně pracující osoby, kterými se výše zmíněná zelená kniha zabývá, které nejsou ani zaměstnavateli, ani zaměstnanci, a se kterými je třeba vést dodatečné konzultace, a to nad rámec diskusí mezi sociálními partnery
;
29.
podporuje cíl Rady mobilizovat všechny náležité vnitrostátní zdroje i zdroje Společenství na zajištění kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na změny způsobené dopadem globalizace v kombinaci se stárnutím evropské populace;
30.
konstatuje, že v důsledku segmentace trhu, který se vyznačuje nedostatečnou ochranou a menší stabilitou pracovních míst, je u velké řady nestandardních pracovních smluv zajištěn nedostatečný přístup ke vzdělávání a odborné přípravě, důchodovému zabezpečení a profesnímu rozvoji a obecně nedostatečné investice do lidského kapitálu; zdůrazňuje, že tento vývoj zvyšuje hospodářskou nejistotu a vytváří odpor ke změnám a ke globalizaci obecně;
31.
konstatuje, že vzhledem k neexistenci vhodného sociálního zabezpečení v mnoha členských státech rovněž není možné získat v rámci druhého pilíře důchod, což přináší zvýšený tlak na starobní důchody v prvním pilíři;
32.
věří, že kombinace motivace jednotlivce, podpory zaměstnavatelů, přístupnosti a dostupnosti zařízení jsou nejdůležitějšími faktory, pokud jde o účast na procesu celoživotního vzdělávání, a žádá vytvoření trhu se vzděláním a škol, které odpovídají požadavkům pracovního trhu a jednotlivým očekáváním pracovníků a zaměstnavatelů; zdůrazňuje potřebu řádného propojení profesní kariéry a školních osnov;
33.
poukazuje na naléhavou potřebu zlepšit úroveň vzdělání občanů EU a naléhavě žádá Komisi, členské státy a sociální partnery, aby investovali do celoživotního vzdělávání a do rozvoje lidského kapitálu, jakožto nejúčinnějšího prostředku k překonání dlouhodobé nezaměstnanosti, v této souvislosti je rozvoj dovedností a získání kvalifikace v obecném zájmu, jak evropští sociální partneři společně zdůrazňují v Rámci akcí pro celoživotní rozvoj schopností a kvalifikací;
34.
zastává názor, že reformy pracovního práva by měly usnadnit investice podniků do kvalifikace jejich pracovníků, stimulovat pracovníky ke zlepšování jejich vlastní kvalifikace a zaručovat zásah sociálních systémů, který takový přístup zajistí;
35.
zdůrazňuje, že je potřeba dosáhnout důslednosti v oblasti pracovního práva, a to pomocí směrnic a kolektivních smluv a otevřené metody koordinace, naléhavě žádá Komisi, aby zohlednila výrazné rozdíly co se týče vnitrostátních pracovních trhů a schopností jednotlivých členských států v této oblasti, avšak připomíná cíl, který spočívá ve vytvoření konkurenceschopné a inovativní Evropy, která bude otevřená všem, a ve vytvoření většího počtu kvalitních pracovních míst;
36.
poukazuje na nedostatek řádného provádění a vymáhání stávajících právních předpisů Společenství a vyzývá Komisi, aby zajistila koordinaci mezi vnitrostátními úřady inspekce práce; zdůrazňuje, že je nezbytné, aby členské státy sladily své zdravotní a bezpečnostní právní předpisy s právními předpisy Společenství;
37.
domnívá se, že práva přeshraničních pracovníků by mohla být přiměřeně chráněna na základě příslušných právních předpisů, pokud by tyto předpisy byly účinně prováděny, a že cíl přijmout jedinou definici pracovníka a osoby samostatně výdělečně činné v rámci právních předpisů Společenství je velice složitý s ohledem na velice odlišné sociální a hospodářské skutečnosti a tradice v jednotlivých členských státech; současně se domnívá, že je potřebná iniciativa zaměřená na dosažení určité úrovně konvergence nezbytné k tomu, aby bylo zaručeno sladěné a účinnější provádění právních předpisů Společenství; tato konvergence by měla respektovat práva členských států na určení existence pracovního vztahu;
38.
uznává, že začínající podnikatelé mohou být ekonomicky závislí, pokud se na počátku účastní ekonomické činnosti jen pro jednoho klienta; zastává proto názor, že osoby skutečně samostatně výdělečně činné, které jsou závislé jen na jednom klientovi, by neměly být zařazovány do třetí kategorie tvořící mezistupeň mezi osobami samostatně výdělečně činnými a zaměstnavateli ani k zaměstnavatelům;
39.
v souladu s pokyny, které vydal Soudní dvůr, opakuje stanovisko Parlamentu, podle kterého by jakákoli definice pracovníka měla být založena na konkrétní situaci v místě a době práce;
40.
vyzývá členské státy, aby začaly uplatňovat doporučení Mezinárodní organizace práce z roku 2006 týkající se rozsahu pracovního vztahu;
41.
apeluje na členské státy, aby vzaly na vědomí doporučení Mezinárodní organizace práce, podle kterého by pracovní právo nemělo narušovat skutečně obchodní vztahy;
42.
naléhavě žádá, aby v oblasti politiky zaměstnanosti a sociální politiky byla uplatňována otevřená metoda koordinace jako účinný nástroj výměny informací o osvědčených postupech, což umožní pružně a otevřeně reagovat na společné výzvy a zohlednit odlišné podmínky, které na pracovních trzích v jednotlivých členských státech hrají důležitou úlohu;
43.
doporučuje členským státům, Radě a Komisi, aby si v rámci otevřené metody koordinace vyměňovaly osvědčené zkušenosti týkající se pružné organizace pracovní doby a aby vzaly v úvahu inovativní pojetí pracovní smlouvy, které nastolí rovnováhu mezi prací a rodinným životem;
44.
vyzývá Komisi, aby pokračovala ve sběru a analýze informací o vnitrostátních pracovních trzích a zajistila tak, aby výměna osvědčených postupů v souvislosti s politikami zaměstnanosti uplatňovaná v jednotlivých členských státech vycházela ze spolehlivých údajů, zejména homogenních a srovnatelných statistických údajů;
45.
vyzývá členské státy, aby přezkoumaly a upravily své systémy sociálního zabezpečení a doplnily aktivní politiky pracovního trhu, zejména v souvislosti s odbornou přípravou a celoživotním vzděláváním, a zohlednily tak novou pracovní realitu a podpořily přechody na jinou profesi a návrat na pracovní trh s cílem zabránit zbytečné závislosti na podpoře a práci v neformálním sektoru;
46.
důrazně odsuzuje jakékoli nemístné nahrazování řádného pracovního poměru novými formami pracovního poměru bez naléhavé ekonomické nutnosti za účelem maximalizace krátkodobých zisků v míře daleko vyšší než je obvyklá na úkor veřejnosti, zaměstnanců a konkurentů; zdůrazňuje, že jakékoli takové jednání porušuje evropský sociální model, protože trvale poškozuje dohodu, spravedlnost a důvěru mezi zaměstnavateli a zaměstnanci; naléhavě žádá členské státy a obě strany v odvětví, aby v tomto ohledu přijaly opatření, aby zastavily jakékoli nezodpovědné zneužívání;
47.
připomíná, že termín "flexicurity" je definován jako kombinace termínu "flexibility" (pružnost, flexibilita) a termínu "security" (ochrana, zabezpečení) na trhu práce, která umožňuje zvýšit jak produktivitu, tak i kvalitu pracovních míst zaručením ochrany, přičemž podnikům je umožněna pružnost nutná k vytváření pracovních míst v závislosti na měnících se potřebách trhu; domnívá se, že požadavky na flexibilitu a ochranu se vzájemně nevylučují, nýbrž se doplňují;
48.
zdůrazňuje, že "flexicurity" lze dosáhnout pouze pomocí účinného a moderního pracovního práva, které reaguje na měnící se realitu práce; bere na vědomí, že kolektivní vyjednávání a silní sociální partneři jsou důležitou součástí přístupu založeného na "flexicurity"; je ovšem přesvědčen, že existují různé modely "flexicurity"; bere na vědomí, že společný přístup by měl vycházet z kombinace přizpůsobivosti podniků a pracovníků s dostatečnou úrovní sociální ochrany, sociální jistoty a dávek v nezaměstnanosti, aktivních politik trhu práce a příležitostí k odborné přípravě a celoživotnímu vzdělávání; domnívá se, že široké sociální zabezpečení a přístup ke službám, jako je péče o děti a další závislé osoby, pozitivně přispívají k těmto cílům;
49.
je přesvědčen, že definice "flexicurity" v zelené knize Komise je příliš úzká; bere však na vědomí, že Komise vydá sdělení o "flexicurity";
50.
věří, že starší pracovníci by měli mít možnost dobrovolně a pružně zůstat v zaměstnání za podpory vhodné odborné přípravy a zdravotní péče při práci; upozorňuje na naléhavou potřebu pozitivní akce, která by povzbudila starší pracovníky k návratu na trh práce a na nutnost větší pružnosti při výběru penzijních a důchodových systémů;
51.
vyzývá Komisi a členské státy, aby uznaly, že právní předpisy mají nesmírný vliv na chování podniků a že jejich důvěra ve stabilní, jasná a vhodná opatření je rozhodujícím prvkem při rozhodování o vytváření většího počtu lepších pracovních příležitostí, a proto vyzývá členské státy, aby prováděly a řádně vymáhaly všechny stávající právní předpisy Společenství, které mají vliv na trhy práce;
52.
vyzývá členské státy k posílení práv na rodičovskou dovolenou a opatření souvisejících s péčí o děti na vnitrostátní i evropské úrovni, a to pro muže i ženy;
53.
vítá strategii navrženou pro boj s nehlášenou prací a nelegální ekonomikou, která – ačkoli se v jednotlivých členských státech vyskytuje v různé míře – poškozuje hospodářství, zanechává pracovníky bez sociální ochrany, škodí spotřebitelům, snižuje daňové výnosy a vede k nekalé hospodářské soutěži firem; sdílí přístup Komise k potírání nehlášené práce pomocí přísné koordinace mezi vládními donucovacími orgány, inspektoráty práce nebo odbory, správou sociálního zabezpečení a daňovými orgány a vyzývá členské státy, aby k boji proti fiskální erozi používaly inovační metody založené na ukazatelích a srovnávacích standardech pro jednotlivá odvětví podnikání;
54.
vyzývá členské státy a Komisi, aby zahájily informační kampaň zaměřenou na zaměstnavatele a pracovníky, jejímž cílem by bylo upozornit na platná minimální pravidla a předpisy EU a nepříznivý dopad nelegální práce na národní systém sociálního zabezpečení, veřejné finance, spravedlivou hospodářskou soutěž, hospodářskou výkonnost a samotné zaměstnance;
55.
požaduje, aby byla zaměřena zvláštní pozornost na mladé pracovníky, kteří v největší míře vykonávají dočasnou práci, aby bylo zajištěno, že nedostatek jejich pracovních zkušeností nepovede k pracovním úrazům; povzbuzuje členské státy, aby si v tomto ohledu vyměňovaly osvědčené postupy, a žádá agentury pro dočasnou práci, aby zvyšovaly informovanost zaměstnavatelů a samotných mladých pracovníků;
56.
zdůrazňuje, že sociální partneři hrají důležitou úlohu při informování a školení pracovníků a zeměstnavatelů ohledně jejich práv a povinností v pracovním poměru a ohledně prosazování stávajících právních předpisů v této oblasti, a vyzývá proto Komisi, aby se zasadila o technickou podporu pro sociální partnery a aby je přiměla sdílet znalosti a zkušenosti s cílem zlepšit pracovní podmínky
;
57.
upozorňuje na cennou úlohu, kterou hrají sociální partneři, kteří již dosáhli určitého úspěchu při reformování trhů práce, jmenovitě uzavřením dohod o rodičovské dovolené, práci na částečný úvazek a smlouvách na dobu určitou, ale i o práci na dálku a celoživotním vzdělávání;
58.
domnívá se, že členské státy musí prokázat ducha otevřenosti v dialogu se sociálními partnery na téma modernizace pracovního práva a jeho přizpůsobení výzvám 21. století, vzít v úvahu argumenty sociálních partnerů a reagovat na jejich obavy;
59.
domnívá se, že by Komise měla vést konzultace nejen s předepsanými sociálními partnery, ale také se všemi organizacemi a osobami, kterých se legislativa dotýká; v současnosti jsou v konzultačním procesu nedostatečně zastoupeny především malé a střední podniky a pracovníci, kteří nejsou členy odborového svazu;
60.
zdůrazňuje kladnou úlohu kolektivního vyjednávání v pracovních vztazích a při organizaci práce na vnitrostátní, odvětvové i podnikové úrovni při zvyšování produktivity podniků a zlepšování pracovních podmínek, jež podporuje růst zaměstnanosti, a upozorňuje na možnost úpravy režimů takovým způsobem, aby se podpořila úloha kolektivního vyjednávání a aby se zahájilo podobné vyjednávání pro řešení na úrovni podniků ve prospěch zaměstnanců a zaměstnavatelů;
61.
vyzývá Komisi a členské státy, aby v rámci programu zdokonalení tvorby právních předpisů nepřetržitě spolupracovaly se sociálními partnery, a případně s dalšími příslušnými orgány zastupujícími občanskou společnost, na všech předpisech týkajících se pracovního práva či sociální politiky s cílem zjednodušit administrativní postupy pro malé a střední podniky, a zejména nové firmy a usnadnit tak jejich finanční situaci a zvýšit jejich konkurenceschopnost;
62.
zdůrazňuje nutnost upravit společnou a nerozdílnou odpovědnost za obecné nebo hlavní podniky, aby řešila případy zneužívání při subdodávkách nebo outsourcingu a aby vybudovala transparentní a konkurenční trh pro všechny podniky na základě rovných podmínek ve věci dodržování pracovních norem a pracovních podmínek, a zejména vyzývá Komisi a členské státy, aby jasně stanovily, kdo v řetězci subdodavatelů odpovídá za dodržování pracovního práva a vyplácení příslušných mezd, příspěvků na sociální zabezpečení a daní;
63.
vyjadřuje hluboké přesvědčení, že vytváření nejistých, špatně placených pracovních míst není vhodnou reakcí na trend přemisťování, který postihuje stále více odvětví; naopak se domnívá, že růst těch odvětví, která nyní trpí nedostatečnou konkurenceschopností, budou moci podpořit investice do výzkumu, vývoje, odborné přípravy a celoživotního vzdělávání;
64.
vyzývá Komisi, aby usnadnila vybudování systému řešení sporů, který by umožnil, aby se evropské dohody mezi sociálními partnery rozvinuly do podoby účinného a pružného nástroje, který může podpořit účinnější regulační přístup na evropské úrovni;
65.
vyzývá členské státy, aby odstranily omezení bránící přístupu na jejich trh práce, a zajistily tak lepší mobilitu pracovníků v rámci EU a umožnily rychlejší splnění cílů jednotného trhu a Lisabonské strategie;
66.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a parlamentům členských států a kandidátských zemí.
