20.
6.
2007
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl.
115 odst.
5 jednacího řádu předkládají
– Charles Tannock, Bernd Posselt, Bogusław Sonik, José Ribeiro e Castro, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Gerardo Galeote, Francisco José Millán Mon, Michael Gahler, Laima Liucija Andrikienė, Eija-Riitta Korhola, Zuzana Roithová a Jana Hybášková za skupinu PPE-DE,
– Marco Cappato, Marco Pannella, Marios Matsakis, Johan Van Hecke a Jules Maaten za skupinu ALDE,
– Cristiana Muscardini, Mario Borghezio, Michał Tomasz Kamiński, Adam Bielan a Ryszard Czarnecki za skupinu UEN
a který nahrazuje návrhy předložené níže uvedenými skupinami:
– ALDE ( B6‑0250/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0260/2007 )
– UEN ( B6‑0261/2007 )
o Kubě
Usnesení Evropského parlamentu o Kubě
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o situaci na Kubě a zejména na usnesení ze dne 17. listopadu 2004a 2. února 2006,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o výroční zprávě o stavu lidských práv ve světě v roce 2004, 2005 a 2006 a o politice EU v této oblasti,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 14. prosince 2006 o dalším postupu po udělení Sacharovovy ceny P6_TA-PROV(2006)0601 ,
–
s ohledem na prohlášení předsednictví ze dne 14. prosince 2005 o hnutí „Ženy v bílém“ a jeho předchozích prohlášeních ze dne 26. března 2003 a 5. června 2003 o situaci na Kubě,
–
s ohledem na společný postoj Rady 96/697/SZBP o Kubě, který byl schválen dne 2. prosince 1996 a od té doby byl pravidelně aktualizován,
–
s ohledem na závěry Rady pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy ze dne 18. června 2007 týkající se Kuby,
–
s ohledem na čl.
115 odst.
5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že ochrana univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv, včetně politických, ekonomických, sociálních a kulturních práv, je i nadále jedním z hlavních cílů Evropské unie,
B.
vzhledem k tomu, že desítky nezávislých novinářů, pokojných disidentů a ochránců lidských práv (členů demokratické opozice, kteří jsou ve většině případů spojeni s Varelovým projektem) jsou stále vězněny, někteří z nich jsou vážně nemocní a mnozí jsou blízkými příbuznými členek hnutí „Ženy v bílém“,
C.
vzhledem k tomu, že Parlament v roce 2005 udělil Sacharovovu cenu za svobodu myšlení hnutí „Ženy v bílém“, vzhledem k tomu, že tím, že kubánské orgány odmítají povolit členkám hnutí „Ženy v bílém“ vycestovat do sídla Evropského parlamentu, aby převzaly udělenou cenu, je porušeno jedno ze základních lidských práv, totiž právo na svobodné vycestování a návrat do vlastní země, zakotvené ve Všeobecné deklaraci lidských práv,
D.
vzhledem k tomu, že Parlament rozhodl o vyslání delegace na Kubu, která by zjistila, v jaké situaci se nacházejí laureáti Sacharovovy ceny, vyslovuje politování nad tím, že kubánské orgány odmítly vydat víza členům této delegace,
E.
vzhledem k tomu, že laureátovi Sacharovovy ceny EP z roku 2002, Oswaldu Payá Sardiñasovi, bylo systematicky upíráno právo opustit Kubu a přijmout pozvání Parlamentu a dalších orgánů EU,
F.
vzhledem k tomu, že je nutné zahájit na Kubě proces přechodu k politice pluralitní demokracie a že se tohoto procesu musejí účastnit a rozhodovat v něm formou otevřeného dialogu všichni Kubánci bez výjimky,
G.
vzhledem k tomu, že jak Rada konstatovala, nebylo v oblasti dodržování lidských práv na Kubě dosaženo hmatatelných výsledků, a to ani přes dobou vůli, kterou Rada prokázala, když v roce 2005 vypustila ze společného stanoviska doplňující opatření,
H.
vzhledem k tomu, že podle závěrů Rady nelze v rámci politického dialogu mezi EU a kubánskou vládou zapomínat na přímý „intenzivní dialog s občanskou společností a s mírovou opozicí“ či jej zanedbávat, přičemž je potřeba držet se „názorů EU na demokracii, všeobecná lidská práva a základní svobody“ a dále „celosvětové politiky EU zaměřené na podporu ochránců lidských práv“,
I.
vzhledem k tomu, že při posledním přezkumu společného postoje Rady bylo zjištěno, že při návštěvách Havany na vysoké úrovni by měla proběhnout také setkání s představiteli kubánských úřadů, s umírněnou a demokratickou opozicí i se zástupci občanské společnosti a měla by se také projednávat situace v oblasti lidských práv,
1.
lituje toho, že nehledě na první dočasné předání moci z Fidela Castra na kolektivní vedení v čele s jeho bratrem Raúlem Castrem za 48 let zůstává politický, hospodářský a sociální systém na Kubě v podstatě beze změn;
2.
lituje, že neexistují žádné významné známky ze strany kubánských orgánů, které by reagovaly na výzvy EU týkající se úplného dodržování základních svobod, zejména svobody projevu a sdružování v politických organizacích;
3.
lituje, že se nebyla věnována pozornost požadavkům Rady a Evropského parlamentu, které se týkaly bezodkladného osvobození všech politických vězňů a vězňů svědomí, a trvá na tom, že uvěznění disidentů na Kubě z důvodu jejich přesvědčení a pokojné politické činnosti odporuje Všeobecné deklaraci lidských práv;
4.
naléhavě žádá Komisi a Radu, aby i nadále přijímaly veškerá nezbytná opatření s cílem požadovat propuštění politických vězňů a aby zajistily okamžité zastavení zastrašování politických odpůrců a ochránců lidských práv;
5.
naléhá na evropské orgány, aby bezpodmínečně podporovaly a bezvýhradně požadovaly zahájení pokojného procesu politické přeměny kubánské společnosti v pluralitní demokracii v souladu se společným postojem z roku 1996;
6.
vítá dohodu, které nedávno dosáhly kubánské opoziční skupiny v dokumentu pod názvem „Unidad por la Libertad” („Jednota za svobodu“); žádá Komisi, aby vypracovala akční plán, na jehož základě by bylo možné tento dokument rozšířit mezi kubánský lid;
7.
poukazuje na to, že usmíření a vzájemné uznání musejí přijmout všichni Kubánci, kteří chtějí pokojnou cestou budovat svobodu, demokracii a jednotu;
8.
naléhavě žádá orgány EU, aby pokračovaly v dialogu s kubánskou občanskou společností a nabídly svou podporu pokojným změnám na Kubě, a to na základě nástrojů spolupráce včetně evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR);
9.
zdůrazňuje, že společný postoj EU týkající se Kuby zůstává stejně jako jeho cíle plně v platnosti; hluboce lituje toho, že v rámci návštěv na vysoké úrovni vykonané do dnešního dne orgány EU a členskými státy proběhly rozhovory se všemi orgány kubánského režimu, nikoli však přímá setkání se zástupci mírové demokratické opozice či příbuznými politických vězňů;
10.
potvrzuje své rozhodnutí vyslat na Kubu oficiální delegaci Evropského parlamentu; naléhá na nejvyšší kubánské představitele, aby znovu zvážili svůj postoj a aby výše uvedené delegaci vydali povolení ke vstupu;
11.
naléhavě žádá kubánské orgány, aby okamžitě povolily členkám hnutí „Ženy v bílém“ opustit ostrov, aby mohly přijmout pozvání Evropského parlamentu, a pověřuje svého předsedu, aby přijal veškeré kroky k zajištění toho, že laureátky Sacharovovy ceny budou moci tuto cenu skutečně osobně převzít;
12.
obnovuje své pozvání pro Oswalda Payá Sardiñase a žádá, aby mu kubánské orgány umožnily vycestovat do Evropy, aby mohl se svým projevem předstoupit před orgány Společenství;
13.
požaduje, aby kubánské orgány umožnily členům politické opozice, aktivistům v oblasti lidských práv a všem občanům svobodné cestování do zahraničí a svobodný návrat na Kubu;
14.
poznamenává, že se Rada rozhodla pozvat kubánskou delegaci do Bruselu, aby bylo možné pokračovat v komplexním a otevřeném politickém dialogu s kubánskými orgány; doufá, že při přípravě této návštěvy se Rada při rozhovorech s kubánskou vládou zmíní o pozvání orgánů EU pro hnutí „Ženy v bílém“ a Oswaldu Payáovi a také o přání Parlamentu vyslat na Kubu delegaci;
15.
domnívá se, že je nesmírně důležité, aby jakékoli upevnění politických a hospodářských vztahů mezi EU a kubánskými orgány, které by mohly vzniknout na základě komplexního a otevřeného dialogu, včetně rozvojové pomoci, bylo vázáno na konkrétní a prokazatelné zlepšení situace v oblasti lidských práv všech kubánských obyvatel, počínaje propuštěním všech politických vězňů a vězňů svědomí;
16.
připomíná, že příští hodnocení společného postoje se uskuteční v červnu 2008;
17.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, shromáždění EUROLAT, kubánské vládě a Národnímu shromáždění síly národa, hnutí „Ženy v bílém“ a Oswaldu Payá Sardiñasovi, laureátům Sacharovovy ceny Evropského parlamentu.
