KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0095/2005
20.
4.
2005
ZPRÁVA
o hodnocení jednacího kola v Dohá po dohodě Světové obchodní organizace ze dne 1. srpna 2004
(2004/2138(INI))
Výbor pro mezinárodní obchod
Zpravodaj:
Javier Moreno Sánchez
PE 355.377v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................10
STANOVISKO VÝBORU PRO ROZVOJ ...............................................................................19
POSTUP...................................................................................................................................22
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ...........................23
POSTUP...................................................................................................................................26
POSTUP...................................................................................................................................27
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o hodnocení jednacího kola v Dohá po dohodě Světové obchodní organizace ze dne 1. srpna 2004
( 2004/2138(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na dohodu Generální rady Světové obchodní organizace (WTO) ze dne 31. července 2004,
– s ohledem na sdělení Komise předložené Radě a Evropskému parlamentu a Hospodářskému a sociálnímu výboru ze dne 26. listopadu 2003 „Obnovení jednání o agendě rozvojového programu z Dohá – perspektiva EU”,
– s ohledem na pracovní dokument Komise „Rozvojová agenda z Dohá po Cancúnu“ ze dne 25. září 2003,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. září 2003 o páté ministerské konferenci Světové obchodní organizace v Cancúnu
Úř. věst.
C 77 E, 26.3.2004, s. 265. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 3. července 2003 o přípravách na pátou ministerskou konferenci v Cancúnu
Úř. věst.
C 74 E, 24.3.2004, s. 670. ,
– s ohledem na prohlášení čtvrté ministerské konference, přijaté dne 14. listopadu 2001 v Dohá, a s ohledem na své usnesení ze dne 13. prosince 2001 o zasedání Světové obchodní organizace v Kataru
Úř. věst.
C 177 E, 25.7.2002, s. 290. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 18. listopadu 1999 ke sdělení Komise předložené Radě a Parlamentu o postoji EU k Vyjednávacímu kolu tisíciletí (Millennium Round) Světové obchodní organizace
Úř. věst.
C 189, 7.7.2000, s. 213. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 1999 o třetí ministerské konferenci Světové obchodní organizace v Seattlu
Úř. věst.
C 296, 18.10.2000, s. 121. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2001 obsahující doporučení Evropského parlamentu Komisi k jednání o zemědělství týkajících se tzv. Zabudovaných agend Světové obchodní organizace
Úř. věst.
C 343, 5.12.2001, s. 96. ,
– s ohledem na Sutherlandovu zprávu o budoucnosti Světové obchodní organizace,
– s ohledem na své stanovisko ze dne 9. května 2005 o návrhu nařízení Rady, které zavádí systém všeobecných celních preferencí
Texts Adopted, P6_TA-PROV(2005)0066 .
(GSP),
– s ohledem na závěrečné prohlášení třetí parlamentní konference o Světové obchodní organizaci, která se konala ve dnech 25. a 26. listopadu 2004,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. října 2001 o otevřenosti a demokracii v mezinárodním obchodě
OJ C 112E, 9.5.2002, p. 326. ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanoviska Výboru pro regionální rozvoj a Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ( A6‑0095/2005 ),
A. vzhledem k tomu, že dohodou uzavřenou dne 1. srpna 2004 v rámci Generální rady Světové obchodní organizace vytvořilo jejích 148 členů rámec pro další jednání v pěti klíčových oblastech rozvojové agendy z Dohá (DDA) a opět nastolilo důvěru ztracenou při jednáních v Cancúnu spočívající v novém duchu spolupráce zaměřené na zajištění úspěšného završení jednacího kola v Dohá a systému mnohostranného obchodu,
B. vzhledem k tomu, že u všech témat zahrnutých v dohodě a obecně v pracovním programu DDA je zapotřebí dosáhnout stejného dalekosáhlého pokroku a zároveň zařadit rozvoj na přední místo jednání, a vzhledem k tomu, že EU musí prosazovat široký program činnosti zaměřený na náležitou liberalizaci obchodu, vymýcení veškerého dumpingu a opatření narušujících obchodování, na posílení zvláštního a diferencovaného zacházení a mechanismů zajišťování nezávadnosti potravin s cílem upřednostnit sociální spravedlnost a větší integraci rozvojových zemí do světového obchodního systému, což je cíl zakotvený ve Smlouvě o Ústavě pro Evropu (článek III-292 odst.
2 písm. e),
C. vzhledem k tomu, že úspěšné završení jednacího kola v Dohá musí přispět k podpoře celosvětového hospodářského růstu a snižování chudoby a vzhledem k tomu, že problémy spojené s podvýživou, hladem a zdravím musí zaujímat důležité místo v jednání, aby se dodržovalo to, co je uvedeno v Prohlášení tisíciletí Spojených národů,
D. vzhledem k tomu, že hlavními cíli obchodní politiky EU byly vždy další regulace v rámci mnohostranného systému obchodu, optimální integrace rozvojových zemí do systému světového obchodu a lépe fungující WTO,
E. vzhledem k tomu, že termín pro ukončení kola jednání, stanovený v závěrečném prohlášení z Dohá na 1. ledna 2005 , byl bez stanovení přesného termínu odložen a šestá ministerská konference je naplánována na prosinec 2005 do Hongkongu,
F. vzhledem k tomu, že politické úsilí a stěžejní návrhy EU podané prostřednictvím komisařů Lamy a Fischlera byly k dosažení dohody velmi důležité ; vzhledem k tomu, že pokrok zaznamenaný v oblasti zemědělství nebyl dosažen v žádné jiné oblasti,
G. vzhledem k tomu, že technická pomoc a programy budování kapacit hrají důležitou roli +při zajišťování toho, aby rozvojové země připravily své příslušné ekonomiky na integraci do světového hospodářství, zlepšily své schopnosti jednání, výroby a vývozu a rozšířily své vnitřní a regionální obchodní trhy a své možnosti těžit z další liberalizace obchodu,
H. vzhledem k tomu, že rozvojová agenda z Dohá by mohla narušit preference přiznané EU africkým, karibským a tichomořským zemím na základě Dohody z Cotonou, rozvojovým zemím v rámci systému všeobecných celních preferencí a dalších obchodně preferenčních systémů;
I. vzhledem k tomu, že dosud nebylo dosaženo dostatečného pokroku v jednáních ohledně přístupu na nezemědělský trh (NAMA – Non-Agricultural Market Access),
J. vzhledem k tomu, že hospodářský význam služeb, které jsou klíčovou oblastí v jednání z Dohá – jednak samy o sobě a jednak v souvislosti s celkovou vyvážeností DDA – roste, má další otevírání trhů pro rozvojové země významný potenciál; je však také důležité vyloučit z liberalizace ty služby, které jsou nezbytné pro uspokojování základních potřeb a vzhledem k tomu, že pokrok v této oblasti byl zklamáním,
K. vzhledem k tomu, že EU vždy požadovala, aby v rámci DDA byly v zájmu jak rozvinutých tak rozvojových zemí projednány singapurské otázky, a vzhledem k tomu, že usnadnění obchodu prostředky přiměřené technické pomoci a budováním kapacit upřednostňuje vývozní kapacity rozvojových zemí,
L. vzhledem k tomu, že konec mandátu generálního ředitele Světové obchodní organizace se blíží a je tudíž zapotřebí nového jmenování; dále vzhledem k tomu, že by se měla vzít na vědomí Sutherlandova zpráva o budoucnosti Světové obchodní organizace a rozprava v Kongresu USA o obnově členství ve Světové obchodní organizaci a mandátu obchodního zástupce,
M. vzhledem k tomu, že na základě článků týkajících se společné obchodní politiky Smlouvy o Ústavě pro Evropu se Evropský parlament stane spoluzákonodárcem v záležitostech týkajících se mezinárodního obchodu,
N. vzhledem k tomu, že v rámci Světové obchodní organizace je parlamentní dimenze důležitá jakožto prostředek k budování kontaktů s občany za účelem zkvalitnění demokratické odpovědnosti a transparentnosti WTO,
O. vzhledem k tomu, že proces globalizace a úloha WTO jsou často špatně vykládány a vzhledem k důležitosti rozsáhlých konzultací s představiteli občanské společnosti a se sociálními partnery.
1. vítá rámcovou dohodu dosaženou dne 1. srpna 2004 generální radou WTO a způsob, kterým Komise úspěšně ukončila jednání; opět opakuje svou rozhodnou podporu volnému a spravedlivému mnohostrannému obchodnímu systému vedoucímu k podpoře trhu, přispívajícímu k udržitelnému rozvoji a k účinné správě globalizace ve prospěch všech; stejně zdůrazňuje přínos, kterým pro rozvojové země je – na rozdíl od bilaterálních dohod – mnohostranný přístup k obchodní politice;
2. vyzývá Komisi, aby i nadále požadovala rychlý pokrok ve všech oblastech zahrnutých v dohodě tak, aby bylo možné přijít do Hongkongu s vyváženým a dalekosáhlým návrhem, který zařadí rozvoj na přední místo rozpravy;
3. zdůrazňuje potřebu podpořit obsažný, účinný a průhledný vyjednávací proces a za tímto účelem jsou do července 2005 zapotřebí politické iniciativy usilující o pokrok ve vyjednáváních a je nutné i předložení podrobných návrhů variant pro vyjednávání o zemědělství a nezemědělských produktech;
4. žádá, aby zpráva o situaci, kterou Generální rada Světové obchodní organizace plánuje na červenec 2005, uváděla přesná fakta a nevyvolala falešná očekávání mezi veřejností a žádá, aby byl stanoven termín k ukončení práce jednacího kola v Dohá se zohledněním času, který potřebují pro svou přípravu všichni vyjednávači, zvláště ti z rozvojových zemí;
5. žádá, aby budoucí jednání přinesla výsledky ve všech oblastech DDA, které opravdu podporují integraci rozvojových zemí, přičemž se musí brát plně v úvahu jejich zájmy, a hlavní důraz se musí klást na specifické problémy nejméně rozvinutých zemí, jimž musí být udělena vývozní cla a přístup na trhy s neomezený kvótami; stejně tak žádá, aby výsledek jednacího kola v Dohá přispěl prosazováním celosvětového hospodářského růstu k dosažení rozvojových cílů tisíciletí;
6. žádá, aby byly prověřeny způsoby, které zajistí nezbytnou pružnost při zkoumání profilu každé rozvojové země, a dále žádá, aby Mezinárodní měnový fond i další organizace zavedly „mechanismus obchodní integrace“ navržený tak, aby umožnil kompenzaci ztrát, které tyto země mohou utrpět z důvodu liberalizace obchodu;
7. ještě jednou vítá, že rozvojové země dosáhly zvýšené úrovně organizace a sebevědomí (G20, G33, G90 atd.), což usnadňuje práci při dosahování dohod a vytváří reálnou možnost spravedlivější transformace systému mnohostranného obchodu;
8. vítá způsob, který usnadnil menším delegacím přístup k jednacímu stolu; blahopřeje Komisi k její podpoře poskytované menším zemím, např. Tichomořským ostrovům, vypracováním programů technické pomoci v oblasti; avšak nabádá Komisi k pokračování práce na větší průhlednosti a angažovanosti při rozhodování ve WTO a k podporování rozvojových zemí s cílem zkvalitnit jejich zapojení;
9. žádá Komisi, aby zvážila možné zavedení „okénka pro rozvoj“ pro nejméně rozvinuté země do jednání o zemědělství tak, aby se dotyčné země mohly vypořádat s bezpečností potravin a zaměstnaností venkova, což jsou hlavní problémy pro vymýcení chudoby;
10. znovu opakuje potřebu cílené technické pomoci a budování kapacit jakožto důležitého prvku procesu, v němž se stává obchod nedílnou součástí politiky národního rozvoje a strategií snižování chudoby v rozvojových zemích, potřebu zvýšit jejich obchodní a vývozní kapacitu, účinně zkvalitnit jejich vyjednávací schopnosti, usnadnit zavádění pravidel Světové obchodní organizace a umožnit jim, aby přizpůsobily a diverzifikovaly své ekonomiky;
11. žádá o povzbuzení obchodní výměny Jih–Jih vzhledem k možnostem rozvoje, který tento obchod nabízí rozvojovým zemím, a to možným odstraněním obchodních bariér mezi nimi, zaváděním zvláštního a diferencovaného zacházení umožňujícího posílení dodavatelských kapacit nejméně rozvinutých zemí a podporou volného přístupu méně rozvinutých zemí na trhy transformujících se zemí;
12. vyzývá Komisi, aby zvážila neblahý dopad ve vztahu k preferenčním rozpětím rozvojové agendy z Dohá na dohodu z Cotonou a na systém všeobecných celních preferencí a jiné obchodně preferenční systémy, aby vypracovala zvláštní zprávu, která prozkoumá dopady jednacího kola v Dohá na dohodu z Cotonou a na GSP, a zvážila, jaká opatření by měla být přijata k zajištění účinnosti preferencí udělených EU rozvojovým zemím, a to zvláště těm nejchudším;
13. vítá dohodu o zemědělství a žádá, aby členové Světové obchodní organizace věnovali stejnou pozornost třem pilířům (vývozní subvence, vnitrostátní podpora a přístup na trh) a aby se v červenci 2005 dohodli na závazku zajistit podrobné varianty jednání pro nadcházející ministerskou konferenci v Hongkongu;
14. žádá, aby tato opatření týkající se vývozních subvencí, vnitrostátní podpory a přístupu na trh byla zavedena všemi rozvinutými členy Světové obchodní organizace souběžně tak, aby se zamezilo jednostrannému omezení na straně EU, přičemž vůči rozvojovým zemím se použije zvláštní a diferencované zacházení;
15. podporuje vyvážené postupné ukončování vývozních subvencí se souběžným uplatňováním všech forem konkurence při vývozu všech průmyslových obchodních partnerů;
16. žádá Komisi, aby pokračovala s plánovanou reformou společné zemědělské politiky a se zřetelem k vnitřní podpoře vítá skutečnost, že tato dohoda nenarušuje ani evropský zemědělský model, ani lucemburskou dohodu o reformě společné zemědělské politiky; zdůrazňuje potřebu vymezit společná opatření obsažená v „zelené schránce“, včetně víceúčelových podpor, což umožní zachovat multifunkční povahu zemědělství a podpoří jak venkovský způsob života, tak venkovské pracovní příležitosti;
17. žádá, aby ve vztahu k přístupu na trh byla dodržena poctivá a spravedlivá rovnováha mezi požadavky rozvojových zemí a stabilitou a možnostmi trhů Společenství; v této souvislosti žádá, aby byl řádně a přesně definován pojem „citlivý produkt“ a aby bylo možné dodržovat závazky vyplývající z cel, a to buď ve formě valorických cel nebo cel specifických;
18. zdůrazňuje vysokou úroveň přístupnosti trhu EU pro zemědělské výrobky rozvojových zemí a vyzývá další rozvinuté partnery a transformující se země, aby se ubíraly směrem k dalšímu otevírání svých trhů nejméně rozvinutým zemím;
19. vyzývá k jednáním o zeměpisných ukazatelích, které představují klíčový prvek orientace směrem k jakostní zemědělské výrobě a k náležitému prospěchu z ní; shora uvedené je třeba mít plně na zřeteli při rozhovorech o přístupu na trh se zemědělskými výrobky;
20. vítá rozhodnutí zaujmout dalekosáhlý, rychlý a konkrétní přístup k problému bavlny nezávisle na jiných iniciativách odvětví a taktéž rozhodnutí o zřízení zvláštního podvýboru k této otázce; tato opatření by měla být zavedena s konkrétními termíny a měla by být doplněna strukturálními podpůrnými reformními programy pro zemědělce a pro odvětví v dotčených regionech EU a opatřeními na podporu rozvoje rozvojových zemí přijatými Světovou bankou a Mezinárodním měnovým fondem, Rozvojovým programem Spojených národů a jinými mezinárodními organizacemi;
21. žádá Komisi, aby urychlila vyjednávání o nezemědělských produktech, definovala příslušný plán pro zrušení nebo snížení vysokých celních sazeb, maximálních sazeb a jejich narůstání, a rovněž prověřila možnost částečné reciprocity na straně rozvojových zemí a přitom náležitě dbala na potřebnou pružnost a zásadu zvláštního a diferencovaného přístupu při jejich uplatňování, pokud jde o nejméně rozvinuté země; dále zdůrazňuje, že významný rozvojový a obchodní přínos bude zajištěn skrze otevření trhu jih-jih, a to zvláště ze strany rozvinutějších rozvojových ekonomik; zároveň podtrhuje potřebu odstranění netarifních bariér všemi obchodními partnery tam, kde je to na místě;
22. odsuzuje skutečnost, že nebyl vytvořen konkrétní rámec pro služby, i když vítá přijatá doporučení a žádá, aby všichni členové předložili do naplánovaného termínu, tj. května 2005, revidované, kvalitní nabídky s konkrétním zaměřením na ta odvětví a formy dodávek, které jsou v zájmu vývozů rozvojových zemí (jak uvádí příloha C dohody); žádá, aby se k liberalizaci služeb veřejného zájmu přistupovalo obezřetně, žádá, aby byly vyloučeny služby spojené se zdravotnictvím, vzděláváním a audio-vizuálním sektorem a také služby, které se týkají základních potřeb lidí, protože není vhodné žádat, aby rozvojové země liberalizovaly tyto služby způsobem, který by vedl k jejich zrušení;
23. konstatuje, že zemědělství je vskutku nejdůležitější kapitolou v rámci těchto jednání, nicméně podtrhuje, že právě proto musí představovat hnací sílu a že pokrok v této oblasti se musí využít jako nátlaková páka a výhoda při vyjednávání s cílem dosáhnout pokroku v dalších oblastech, zejména v obchodě se službami a ve zlepšení přístupu k průmyslovému zboží pro všechny členy WTO, a to prostřednictvím účinného snižování dovozních cel a odstraňování dalších obchodních bariér;
24. vítá dosaženou dohodu o zahájení jednání v oblasti usnadnění obchodu, která zlepší vývozní kapacitu rozvojových zemí a oceňuje, že EU učinila gesto vůči rozvojovým zemím tím, že odstranila singapurské otázky z jednání, ale zároveň podtrhuje schopnost vyjednat tyto záležitosti uvnitř mnohostranného rámce v zájmu jak rozvinutých, tak rozvojových zemí; žádá, aby byly dodržovány zásady dohodnuté pro přílohu D, především zvláštní a diferencovaný přístup k rozvojovým zemím a o podporu těmto zemím, a to řádným zohledněním přechodných období pro uplatňování závazků a kompatibility se správními a institucionálními kapacitami těchto zemí;
25. žádá o pragmatický a průběžný postup v oblastech, které nejsou zahrnuty do dohody, jako jsou pravidla anti-dumpingu a dotací, Dohody TRIPS, ekologického rozměru mezinárodního obchodu a geografických označení, včetně otázek spojených s rozšířením ochrany na produkty s výjimkou vín a lihovin, v souladu s mandáty pro jednání v Dohá;
26.
Zdůrazňuje, že v současném kole jednání WTO je třeba věnovat větší pozornost ochraně práv k duševnímu vlastnictví a jejich dodržování, mezi jiným v kontextu Dohody TRIPS; lituje, že mnohé členské země WTO zůstávají stále laxní v boji proti obchodu s padělaným a pirátským zbožím;
27. žádá všechny strany, aby vynaložily veškeré možné úsilí k dosažení dohody ve věci jmenování nového generálního ředitele Světové obchodní organizace do naplánovaného termínu květen 2005 tak, aby proces jmenování nenarušil průběh jednacího kola v Dohá;
28. zdůrazňuje potřebu dalekosáhlé reformy Světové obchodní organizace a považuje Sutherlandovu zprávu za první krok v přípravné práci na vytvoření účinnější, otevřené, demokratické a transparentní organizace a na cestě k dosažení intenzivnější politické angažovanosti v jednáních;
29. vyzývá k dalším institucionálním reformám za účelem zkvalitnění úlohy institucí WTO, zkvalitnění rozhodovacího procesu, mechanismu vypořádávání sporů a dialogu s občanskou společností; uznává, že WTO musí poskytovat občanské společnosti dostatečné informace a vysvětlení ohledně svých zásad a opatření, aby se předešlo mylnému chápání a výkladu procesu globalizace a úlohy WTO; proto vítá Sutherlandovu zprávu, která kritické hlasy a neporozumění vyvažuje;
30. znovu potvrzuje potřebu vyjádřenou Prohlášením tisíciletí navázat užší vztahy mezi Světovou obchodní organizací a jinými mezinárodními organizacemi, což je základní etapa procesu dosažení jiného, vhodnějšího typu globalizace, který by sloužil společným cílům a vedl k přijetí plně koordinovaných kritérií pro problematiku rozvoje; domnívá se, že by všichni členové měli nutně dodržovat předpisy Mezinárodní organizace práce;
31. domnívá se, že úzká spolupráce mezi EU a USA je zcela nezbytná jak pro úspěch současných jednání, tak pro účinné fungování systému mnohostranného obchodu a Kongres USA by rovněž měl rozšířit svůj mandát pro jednání a potvrdit obnovené členství v ISA Světové obchodní organizace; trvá však na tom, že zahrnutí všech členských států WTO do rozhodovacího procesu, zejména skupin G-20 a G-90, má stále prvořadý význam;
32. plně podporuje institucionalizaci parlamentů v rámci WTO s cílem zvýšit demokratickou legitimitu a transparentnost jednání WTO, protože poslanci mohou představovat významný článek propojení s občany, a to zejména jakožto zdroj informací a reakcí na podněty občanů;
33. domnívá se, že úzká spolupráce všech evropských institucí je nezbytná, má-li se dojít k uspokojivým výsledkům, a proto žádá Radu a Komisi, aby i nadále včas informovaly Parlament, a to i v průběhu jednání jednacího kola z Dohá i během ministerské konference v Hong Kongu, zapojily Parlament do nastávající diskuse a umožnily mu přístup k dokumentům Výboru 133;
34. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi a parlamentům členských států a kandidátských zemí, generálnímu řediteli Světové obchodní organizace a předsedovi Meziparlamentní unie.
EXPLANATORY STATEMENT
Proverbs and songs (XXIX) [Fragment]
"Wayfarer, your footsteps
are the way, nothing else is;
Wayfarer, there is no way,
the way is made by walking."
Antonio Machado, Campos de Castilla (1912-1917)
The words of the great Spanish poet perfectly describe the progress of the ‘Doha Development Programme’.
With the experiences of Cancún and Geneva behind us, we stand at the crossroads.
2005 will be crucial to whether the process is to go ahead or - should there be a fresh setback in Hong Kong - both the success of the Round and the very existence of the multilateral trade system will find themselves in jeopardy.
The decision adopted by the WTO General Council last July, over and above establishing a roadmap for the negotiations currently in hand, has the added value of establishing the path to preparing a ministerial meeting.
In order to reach agreements within the WTO, the agreement of its 148 members is required, and the majority of them are developing countries.
The drafting of this own-initiative report was announced at the part-session of 28 October 2004, almost two months after the Agreement reached in Geneva.
So as to ensure that the report was not already out of date before it appeared, the rapporteur has decided, in accordance with the deadlines laid down by the decision of the Council Conference of Presidents of 12 December 2002 (Article 1.2) to cover the progress of the negotiations since the July Agreement, and thus send out at a timely message of political support from the European Parliament.
What this report seeks to offer is on the one hand, an overview of the key elements that allowed the Agreement to be reached, and on the other, an assessment of the negotiations which have followed, with a particular view to the forthcoming Hong Kong Ministerial Conference.
Given that ‘the way is made by walking’ those key elements are highlighted which we have every right to expect will lead to the final success of the Round and the achievement of free and fair trade for all.
1.
From Doha to Geneva via Cancún...
International trade’s capacity for contributing to development, economic growth and employment has been clearly demonstrated throughout the last half century.
In this sense, the Doha Development Round was borne of the desire to conclude a far-reaching programme of reforming and liberalising international trade policy, particularly, in favour of the developing countries.
However, since the beginning, the Doha Development Programme (DDP) has been battered by storms.
Undoubtedly, the most significant was the fact that the Cancún Ministerial Conference ended with no agreement whatever with regard to the content, which endangered the credibility of the DDP and the multilateral trade system itself (between January and August 2004, 21 new bilateral or regional agreements were signed and there are another 60 under negotiation, with a total of 206 agreements signed).
After Cancún, it was very obvious that the process which had started in Doha needed to be revived, and that above all, the WTO members had to make mutual concessions and abandon their entrenched positions.
Given that a fresh setback could be fatal, Cancún ought to be a vaccination against any further failure.
The Agreement reached in Geneva got the negotiations back on track and sets out the path to be followed, by seeking to achieve better integration of the developing countries into the global economy.
The latter are now much more actively involved in the negotiations and as a result, have a greater influence over decision-making.
From the global perspective, there is no question that international trade needs to be refocused so as to make it fairer in both social and economic terms.
The legitimacy and credibility of the WTO both unquestionably depend on the extent to which all its members and civil society are able to feel that they are reaping the profits which flow from international trade.
The issue is whether we wish to uphold the multilateral trade system, by linking the Development Round with the objectives of the Millennium Declaration, or whether on the contrary, we want to go back to a world of regional or bilateral agreements which embody no concern whatever for the development of the developing countries.
2.
Key elements in reaching the Geneva Agreement
Geneva opened the way to preparing for negotiations which will both allow agreements to be reached and involve all those who are party to the process.
The fundamental features are:
- the technical preparatory work for the July meeting in Geneva;
- the decision to concentrate on negotiations on a reduced number of key issues;
- the political push provided both by the USA with the ‘Zoellick letter’
USTR, Letter from US Trade Representative Robert Zoellick on the DDA , 11 January 2004. and especially by the EU, in the shape of the letter from Commissioners Lamy and Fischler advocating a ‘Round for Free’ for the developing countries;
COM, Letter from Commissioners Pascal Lamy and Franz Fischler o the DDA , 9 May 2004.
- the new configuration of the world trade system arising from the springing up of different Groups, whether on the basis of shared interests or in defence of specific products.
The G20, the G90, the G33 or the Cairns Group, for example.
To these factors, particularly after the failure of Cancún, could be added the fear that the international trade system could drift into the doldrums of bilateralism and regionalism.
Despite the specific weight of the FIPs (EU, USA, Australia, Brazil and India) in the agriculture negotiations, the developing countries, thanks to their Groups, have been involved to a greater extent in decision-making (above all the G20 countries whose self-affirmation approach took definitive shape under the now well-established slogan ‘Trade Not Aid’).
Furthermore, this means that there is a prospect that a reconfigured multilateral trade system will emerge.
3.
Assessing the Geneva Agreement
The Agreement adopted lays down the framework for launching the final, decisive phase of the DDP negotiations, focussing on five of the basic issues of the Round: (a) Agriculture, (b) Market access for non-agricultural products (MANAP), (c) Development, (d) Services and (e) Singapore Issues.
(a) Agriculture
This chapter is the real driving force behind the negotiations and three specific pillars are tackled: reducing domestic aid which causes distortion of trade, WTO discipline for all forms of export subsidies, and increased market access:
- With regard to domestic aids which distort trade , these are to be globally subject to substantial reductions (by 20% in the first year of implementation).
Everything indicates that the EU will be able to cope comfortably with these reductions, particularly following the reform of the CAP.
For its part, the USA is apparently going to have greater difficulties in amending its current Farm Bill.
- With regard to export subsidies , both the red box subsidies used by the EU, and the distorting practices of export subsidies both for food aid (USA) and for state trading companies (Canada, Australia, New Zealand, etc.) are to be eliminated.
However, the reciprocity of all the measures, and above all the date on which they are to be adopted, have yet to be specified.
- Finally, with regard to market access , there are also to be substantial improvements made by all members, with the exception of the least-developed countries, and with special and differential treatment guaranteed for the other developing countries.
Furthermore, all members will be at liberty to display flexibility with regard to reduced liberalisation of their sensitive products, a special feature which means that the principle of Community preferences can be upheld.
The cotton negotiations are, finally, and despite the opposition of the developing countries, to be included in the agriculture negotiations.
The framework adopted merely lays down that this issue will be dealt with in a far-reaching, rapid and specific manner, granting it appropriate priority, independently of other sectoral initiatives, with the setting up of a specific subcommittee which will meet regularly.
Success here will depend on the commitment of the EU and above all the USA.
In any case, the trade measures need to be complemented by structural reform programmes for the sector in the EU regions affected, and development support measures for the developing countries on the part of the World Bank, the IMF, the UNDP and other international organisations.
Following the Geneva Agreement, a global programme of work on the agriculture issue has been prepared; it includes many technical aspects deemed appropriate by the EU.
However, despite the negotiating paths opened up, little progress has been made.
The EU’s image in this sector, following the CAP reform, has greatly improved.
The abolition of export subsidies has been accepted in exchange for reciprocity on the part of the other members in the way they deal with their own export-distorting mechanisms, and their approach to domestic aids and improved market access, with very positive treatment granted to sensitive products , which will allow the EU to protect its market organisations.
The framework adopted merely holds over for future negotiation most of the difficult decisions required for establishing detailed arrangements, without specific deadlines being set.
Here, it is essential to give specific shape to the stated wish of the 25 Trade Ministers attending the Davos meeting of 29 January 2005, that a draft of detailed agriculture and NAMA negotiating arrangements be available by July 2005, given their importance to the economic development of most WTO members.
No less necessary is a specific definition of the concept of ‘sensitive product’ and the setting up of a special mechanism to protect and designate special products from the developing countries.
Furthermore, various developing countries are concerned by the possible box shift of domestic aids to blue and green boxes.
This means that the elements to be included in the content of these boxes needs defining; rigorous respect for what is set out in Annex A of the Agreement is equally called for.
Also necessary, although not included in the July agreement, is the holding of an in-depth discussion of the issue of geographical indications , analysing what kinds of flexibility could be applied to it, and its possible extension to products other than wines and liquors.
The EU needs to find new allies in this area.
(b) Market access for non-agricultural products
Here, the Geneva Agreement merely instructs the Negotiating Group to continue its discussions on defining the negotiating formula, the treatment of unconsolidated tariffs, appropriate provisions on flexibility for the developing countries, participation in the sectorial tariff component for defining the cover of products, and preferences; and, on the other hand, urges the developed countries and other members which so decide to grant duty and quota-free access to their markets for non-agricultural products from least-developed countries.
At the very end of February, the delegations accepted the proposal by the Chairman of the NAMA Negotiating Group, the Icelander Stefan Johannesson, that the holding of future discussions would use the agriculture negotiation format, i.e. separate meetings would be called to discuss specific issues like the tariff reduction formula or the negative effects on developing countries of preference erosion.
The members are divided into two groups: those (mainly G20) who want to produce a general reduced-tariff formula before tackling sectorial issues, and the others, headed by the USA and Canada, who would prefer to take a sectorial approach to liberalisation.
Many developing countries fear that the sectorial approach will leave them with higher tariffs in sectors important to them, since it is not clear how the sectors will be chosen.
The developing countries remain doubtful with regard to the way in which the GSP is developing, with the countries which enjoy these preferences refusing to go ahead with the work on the formula and the sectors, with a view to focusing on special and differential treatment.
The ACP countries argue that customs preferences are indispensable to their economies, while some Latin-American countries have described them as discriminatory.
The ACP countries have undertaken to put forward proposals at the next meeting of the Negotiating Group, with a view to finding a solution to the erosion of preferential market access which would result from the global reduction of tariffs under the NAMA negotiations.
The EU’s needs in this area, for their part, require a global approach in order to respond properly to its extremely diversified industrial sector.
Negotiations in NAMA, in particular, need to be stepped up, to produce a definition of the adequate tariff reduction formula, while taking due account of the flexibility essential to the developing countries, including by means of reduction commitments which do not involve reciprocity, as provided for in Annex B of the Agreement.
(c) Development
Here, two basic features need to be highlighted: special differentiated treatment (SDT) and technical assistance.
With regard to the former, it was recommended that all the proposals still outstanding be considered by July 2004 at the latest, and that all the other work on development still outstanding be tackled; and with regard to technical assistance , all that is said is that it should be stepped up, as should capacity-building.
The text reflects the shaky agreement reached between the G20 and the G90.
The G20 opposed the consolidation of least-developed country preferential access to developed country markets.
With regard to access to the agricultural and industrial market, there is a call for integration with the multilateral trade system of all the small, vulnerable economies, thus preventing the emergence of a sub-category of members.
While the concerns of the least-developed countries have been taken into account, by exempting them from binding commitments, it would appear to be necessary with the industrialised and emerging countries to make commitments with regard to market access for least-developed country products, equivalent to the commitments adopted by the EU in 2001 under its ‘Everything But Arms’ initiative.
Following the July Agreement, no substantive result whatever has been achieved with regard to special and differential treatment.
There is also a division between those countries which was to focus on the 88 proposals on revisions within specific WTO agreements, and those which wish in the first instance to tackle the horizontal issues which include the principles and objectives of special and differential treatment and differences between developing countries.
At the meeting of the Extraordinary sitting of the trade and development committee held on 8 February, the members decided to continue with negotiations on the special and differential treatment proposals of specific agreements, using the approach proposed by the chair of the Extraordinary Sitting, the South African Faizel Ismail, as ‘a point of reference’.
Progress on special and differential treatment is particularly relevant, given its importance when it comes to guaranteeing that the developing countries will have the time they need to prepare their respective economies for integration into the world economy.
Likewise, increased export capacity will contribute positively to their development.
On the other hand, there are patent reservations on the part of the developing countries with regard to the way in which the GSP is going.
Here, we should stress that their interests would be better looked after within the Doha framework rather than outwith it.
We would likewise highlight the need to boost south-south trade (which, although annual growth is already high, has plenty of room for expansion) by eliminating trade barriers between the developing countries and also by granting the least-developed countries free access to emergent country markets, given the greater trading opportunities which this offers vis-à-vis the more competitive and less easy to access markets of the industrialised countries.
It is also necessary, as the Millennium Declaration recognises, to ensure that closer relations are established between the WTO and other international organisations, as an essential stage in developing a new, more sustainable type of globalisation which will work in the service of common goals and with a view to achieving fully coordinated criteria with regard to the problems of enlargement.
One example would be the need for any WTO member wishing to benefit from the advantages of the multilateral trade system to respect the rules of the ILO.
Success in this area will be the product of responsibility shared by all, depending both on the type of trade measures adopted in agriculture, NAMA and services, and the advances made and technical assistance and the domestic reforms undertaken by the developing countries.
(d) Services
Here, no specific framework has been established.
The Agreement reaffirms the commitment to go forward on the basis of the Council on Trade in Services’ recommendations, and sets May 2005 as the deadline for submitting revised offers.
Here, the significant importance of quality services should be stressed with regard to the development of international trade, particularly transport, telecommunications and financial services.
However, in the negotiations which have taken place since the July Agreement no substantive progress has been made here either.
The outlook is not encouraging (only 48 of the 148 members have submitted preliminary offers).
Despite this apparent lack of interest and services, the ‘QUAD’ (EU, USA, Canada and Japan) and some other members such as India, Chile and Mexico, are redoubling their efforts to put this chapter of the negotiations on an equal footing with agriculture and MANAP.
The Commission, for its part, has stated that the offer to be prepared by the EU will be broad and far-reaching, and that it hopes that the WTO members will respond in kind.
The Commission has already submitted requests to 103 WTO countries that they improve access to their respective services markets.
Finally, it should be pointed out that the liberalisation of services necessarily needs to be carried out with care and flexibility, so as not to dismantle public services, particularly those which supply people’s basic needs, since it is inappropriate to demand of the developing countries that they liberalise services in a way which will lead to their dismantling.
(e) Singapore Issues
The only issue dealt with in the Agreement is facilitating trade , and the Agreement goes no further than agreeing to start negotiations on this issue so as to expedite customs duties and getting goods into circulation.
So a start has been made on negotiating one issue, leaving out the other three issues (investment, competition and transparency in public procurement), given the enormous reluctance of many developing countries, and despite the fact the EU has always fought for these issues to be negotiated.
The EU’s gesture in renouncing its ambitions has been welcomed by the developing countries which, however, fear that these issues will reappear in future negotiations of economic partnership agreements (EPA).
Following the Geneva Agreement, despite the efforts made during the discussions to secure cooperation, no tangible developments have taken place.
The Union’s challenge is to make the developing countries understand that more expeditious, transparent and modern administrative system will increase their export capacity.
4.
Prospects for Hong Kong
The road is not ready made: it is the act of walking that creates it. In Geneva it was decided that the next WTO Ministerial Conference be held in Hong Kong in December 2005.
It is important that negotiators are not distracted from the task in hand, either by the appointment of a new WTO Director-General (which should have happened by the end of May 2005 deadline) or by the Sutherland Report on the future of the WTO (discussion whereof should be postponed until 2006).
Nor should there be any fears about the extension or otherwise of the US Congress’s mandate (‘Fast Track’), nor the USA’s renewal or otherwise of its WTO membership.
The USA has stated that it is fully committed to making the Round a success.
As Geneva showed, technical work before the meeting took place was crucial to securing agreement.
Using the framework agreed on as a basis, we now need to achieve specific, detailed commitments including dates and deadlines, by means of efficient, transparent negotiations in which the developing countries feel themselves both included, and involved in the negotiations.
For that reason, specific modalities for agriculture and NAMA need to be brought to the July meeting, so that what has been achieved so far is not thrown away.
In order for the developing countries to be able to assimilate the proposals, they need to be given adequate time to prepare for the negotiations.
Furthermore, the 29 January meeting in Davos marked the initial political push the negotiations need at this stage.
It was agreed to hold a mini-ministerial meeting in Kenya at the beginning of March, and possibly a second one in China in July, and likewise that a state of play report be drafted for the end of July
There will also be other meetings: USA Senior Civil Servants on 12 February 2005, G20 in New Delhi and ACP in Kenya (both in mid-March), G33 in mid-April and Indonesia, the African Union in May, the OECD annual Ministerial Meeting in Paris in May, and APEC in China in June. .
These meetings, and the report to be drafted, need to give civil society a realistic perspective on the way negotiations are developing, so as not to arouse false expectations..
The success of negotiations depends to a great extent on interaction between the Geneva negotiators and politicians in their respective countries; nor should we overlook the important role of the chairmen of the various Negotiating Groups.
5.
Conclusions
The Agreement reached in July by all the members of the WTO is of indisputable political significance, since it allows the negotiations to get back on track, taking due account of the need to integrate the developing countries into the global economy.
Despite the difficulties posed by the need to achieve consensus, the multilateral trade system remains in place as a valid way of encouraging worldwide economic development.
The final decision noted in the Agreement provides a good negotiating framework for the EU’s interests both offensive and defensive, although no relevant progress has yet been made with regard to the technical aspects.
The EU, on the initiative of the Commission, could give the decisive political push needed to get the negotiations moving.
The EU’s needs mean that an agreement which covers all the areas of negotiation needs to be adopted.
We share the Commission’s concern with regard to the need to find a balance between the various issues contained in the Agreement as soon as possible.
While agriculture is the indisputable driving force behind the negotiations, we need to make equally far-reaching progress in all the other issues, placing Development at the forefront.
The Commission should likewise not overlook the issues which were, at the end of the day, left out of the July Agreement, but remain on the Doha Round’s work programme: anti-dumping, geographical indications and the relationship between trade and the environment.
Problems concerning malnutrition and hunger ought to be more prominent in the negotiations, bearing in mind the FAO’s proposal to build an International Alliance against hunger which, in keeping with the Millennium Declaration, will halve poverty and hunger worldwide by 2015.
The WTO Parliamentary Conference of 25 and 26 November 2004 in Brussels acknowledged this, highlighting the existing consensus with regard to promoting free and fair trade to the benefit of all nations, strengthening sustainable development and reducing poverty.
While acknowledging the work done by many NGOs in an area which, since Seattle, has become a matter of real social concern, we need to stress the role which democratic Parliaments should be playing in giving voice to popular feeling in international fora such as the WTO.
We likewise need close collaboration on the part of all European institutions.
The Council and Commission must continue to keep Parliament punctually informed, involve it in their debate, and continue to give it access to Committee 133 documents.
Finally, a new calendar of work needs to be established, setting a date for concluding the Round, which Doha laid down as January 2005.
The absence of a deadline is not a positive factor; it reflects both nostalgia for what is being left behind and also fears of what we will find when we get to where we are going.
22.
3.
2005
STANOVISKO VÝBORU PRO ROZVOJ
pro Výbor pro mezinárodní obchod
o hodnocení jednacího kola z Dohá po dohodě WTO ze dne 1. srpna 2004
( 2004/2138(INI) )
Navrhovatel:
Nirj Deva
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. domnívá se, že dohoda, ke které dospěla Generální rada Světové obchodní organizace (WTO) dne 1. srpna 2004, je v rámci jednání v Dohá krokem vpřed a je třeba, aby byla vzhledem k nadcházející konferenci ministrů v Hong Kongu v rámci vyrovnaného postupu různých kapitol jednání na prvním místě diskuse kapitola o rozvoji;
2. vítá rámcovou dohodu Generální rady WTO ze dne 1. srpna 2004 jako krok vpřed v probíhajících jednáních, nicméně vyslovuje lítost nad nedostatkem dialogu s občany a také s vyjednavači z mnoha zemí;
3. žádá, aby Komise do jednání o otázkách zemědělství nejméně rozvinutých zemí zavedla tzv. „okénko pro rozvoj“, aby se mohly vypořádat s otázkou bezpečnosti potravin a zaměstnanosti na venkově, což jsou hlavní problémy při odstraňování chudoby;
4. lituje skutečnosti, že reforma postrádá jasný časový rozvrh, neboť se v textu neuvádí žádné konečné datum, což například znamená, že v rozvojových zemích budou po dobu několika dalších let zachovány státní podpory (takzvané podpory z modré skříňky), které narušují rovné podmínky obchodu, a žádá, aby po uplynutí dvanácti měsíců po uzavření tohoto kola jednání v Dohá byly odstraněny vývozní dotace;
5. zastává názor, že od chudých zemí nelze vyžadovat větší otevření zemědělského trhu, dokud tato reforma nebude dokončena a dokud nedojde k ukončení vývozu produktů z rozvojových zemí, jejichž ceny se pohybují pod úrovní výrobních nákladů;
6. vyjadřuje znepokojení nad tím, že dohoda dostatečně nepostihuje obavy nejchudších zemí (skupiny G90), které brzdí chronický nedostatek na straně nabídky a brání jim využívat příležitostí k vývozu, a jsou proto více ohroženy ztrátami v důsledku vyššího konkurenčního prostředí na svých domácích trzích, neboť většina výhod méně narušených zemědělských trhů jde ve prospěch středních nebo velkých rozvojových zemí (skupiny G20);
7. žádá, aby pravidla WTO rozlišovala různé stupně rozvoje chudých a rozvojových zemí, a zdůrazňuje, že skupina G90, včetně převážné většiny zemí sub-saharské Afriky, vyžaduje nové ujednání, které bude zahrnovat větší příliv pomoci, změnu obchodních podmínek a systém, který umožní jejich začlenění do světového trhu na základě výhodnějších podmínek, a to za pomoci obchodních politik vycházejících z jejich národních strategií pro boj s chudobou a nastartování jejich hospodářství;
8. lituje skutečnosti, že dohoda neřeší důrazněji otázku „plnění“, ani přezkoumání konceptu zvláštního a diferencovaného zacházení; vyzývá Evropské společenství a další rozvinuté členské země WTO, aby se více snažily o podstatné zvýšení skutečné ekonomické hodnoty článků podrobených přezkoumání;
9. lituje skutečnosti, že se dohoda nezmiňuje o potenciálním dopadu liberalizace obchodu na životní prostředí a sociální oblast, zejména v souvislosti s přístupem na nezemědělský trh, kde vyjednávání mohou vyústit v další deindustrializaci chudých zemí, zejména afrických, a nutit je ještě více se spoléhat na neudržitelný a škodlivý vývoz přírodních zdrojů;
10. zdůrazňuje, že budování kapacit v nejchudších zemích je třeba posílit prostřednictvím technické pomoci, a zvýšit tak jejich obchodní a vývozní schopnosti a rozšířit jejich výrobní škálu;
11. upozorňuje, že dohoda doporučuje další otevření odvětví služeb, ale nereaguje na potřebu nejméně rozvinutých zemí mít bezcelní a bezkvótní přístup na trhy rozvinutých zemí;
12. zdůrazňuje, že uplatňování konceptu zvláštního a diferencovaného zacházení na rozvojové země by mělo být součástí dohod WTO; příslušná ustanovení by měla být jasná a měla by vést k tomu, aby byl prostřednictvím vhodné technické a finanční pomoci podporován rozvoj na základě obchodu;
13. poukazuje na to, že jednání ve věci otevření odvětví služeb by nemělo ohrozit možnost zemí regulovat základní služby ve snaze o dosažení sociálních a rozvojových cílů, a mělo by z dohody vyjmout takové základní služby, jakými jsou například vzdělávání, dodávky vody, zdravotnictví a energetika;
14. zdůrazňuje, že má-li rozvojová agenda z Dohá začít přinášet výsledky v oblasti rozvoje, musí být chápána jako část dlouhodobého procesu reformy WTO, a přestože představuje nesmělý krok směrem k dosažení rovných podmínek obchodování, obsahuje velmi málo ustanovení, která postihují jedinečné potřeby rozvojových zemí a překážky, kterým tyto země čelí;
15. poukazuje na to, že úspěšné uzavření jednacího kola WTO v Dohá bude muset přispět k dosažení rozvojových cílů tisíciletí posílením celosvětového ekonomického růstu;
16. opět opakuje, že chudobu nelze zmírnit pouze prostřednictvím finanční pomoci; proto vyzývá, aby byla uskutečněna následující opatření, která mohou, spolu s opatřeními v oblasti obchodní politiky, přispět ke skutečnému zmírnění chudoby v rozvojových zemích:
– zakládat a rozvíjet malé podniky s přístupem na světové a domácí trhy na základě výhodnějších podmínek; poskytovat provozní kapitál na základě výhodnějších podmínek; poskytovat poradenství v oblasti marketingu, zajišťování zdrojů, vedení podniků a životního prostředí;
– začít řešit chronický problém špatného zdravotního stavu a krátké délky života, a to levnými a jednoduchými zásahy, které by se neminuly účinkem a které lze okamžitě použít, jako jsou například sítě proti komárům, mýdla, rady ohledně základní hygieny, kondomy a vakcíny; tyto zásahy je třeba zakotvit do dlouhodobého politického rámce;
– zajistit, aby všechny děti měly přístup k základnímu vzdělání, a věnovat zvláštní pozornost dívkám, které nepřiměřeně trpí nedostatkem přístupu ke vzdělání;
– omezit a posléze úplně odstranit dětskou práci;
– organizovat obyvatelstvo tak, aby se zvýšil počet ekonomicky aktivních lidí a růst populace tak přestal být hrozbou;
– podporovat sociální zodpovědnost podniků a její programy zaměstnanosti, zdraví a vzdělávání;
– upřednostňovat spolupráci jihu s jihem při poskytování poradenství, zboží a služeb;
– snižovat výskyt občanských konfliktů důsledným prosazováním toho, že právní stát platí pro každého;
POSTUP
Název
Hodnocení jednacího kola z Dohá po dohodě WTO ze dne 1. srpna 2004
Referenční číslo
2004/2138(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor požádaný o stanovisko Datum postoupení
DEVE 28.10.2004
Užší spolupráce
ne
Navrhovatel Datum jmenování
Nirj Deva 6.10.2004
Projednání ve výboru
15.3.2005
Datum přijetí
17.3.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
25
Členové přítomní při závěrečném
Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Nirj Deva, Michael Gahler, Jana Hybášková, Filip Andrzej Kaczmarek, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Luisa Morgantini, Józef Pinior, José Ribeiro e Castro, Toomas Savi, Jürgen Schröder, Anna Záborská, Jan Zahradil a Mauro Zani.
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
John Bowis, Milan Gaľa, Ana Maria Gomes, Linda McAvan, Manolis Mavrommatis, Anne Van Lancker a Gabriele Zimmer.
Náhradníci (čl.178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender a Carl Schlyter.
16.
3.
2005
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova
pro Výbor pro mezinárodní obchod
o hodnocení jednacího kola z Dohá po dohodě WTO ze dne 1. srpna 2004
( 2004/2138(INI) )
Navrhovatel:
Joseph Daul
ODŮVODNĚNÍ
I přes neúspěch ministerské konference v Cancúnu pokračovala jednání týkající se rozvojové agendy z Dohá a členské státy Světové obchodní organizace zdůraznily, že jsou odhodlány pracovní program dokončit a přijmout, v rámci zasedání Generální rady ze dne 2. října 2004, soubor rozhodnutí týkající se všech oblastí vyjednávání.
Členové WTO určili rámec pro stanovení podmínek v zemědělství.
Tato dohoda je pouze jednou etapou v procesu zahájeném na čtvrté schůzi ministrů v Dohá.
Evropská unie by se nyní měla plně věnovat novým úkolům, a sice stanovení podmínek jednání vzhledem k možné dohodě o těchto podmínkách v průběhu schůze ministrů v Hongkongu, která se bude konat v prosinci 2005, a zároveň respektovat mandát, který jí byl udělen Radou a schválen Parlamentem.
Evropská unie měla základní úlohu při dosažení dohody ze srpna 2004, zejména díky úsilí, které v rámci postupných reforem společné zemědělské politiky vyvinuli výrobci zemědělských produktů ze Společenství.
Aby nebyli v rámci jednání z Dohá znovu vystaveni nátlaku, je rovněž nezbytné, aby příští jednání zahrnovala zásady reformy společné zemědělské politiky.
Kromě toho musí být plnění nových závazků dostatečně pružné, jak pokud jde o lhůtu, tak o způsob jejich plnění, aby nedošlo k destabilizaci společné organizování trhů.
Také Evropská komise musí jednat v multilaterálním rámci, aby byly zohledněny obavy rozvojových zemí, zejména nejchudších zemí a zemí se zranitelným hospodářstvím, které citlivě reagují na důsledky liberalizace obchodu.
NÁVRHY
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Evropský parlament
1. vítá dohodu členů Světové obchodní organizace ze dne 2. srpna 2004 a rozhodující přínos Evropské unie k této dohodě, zejména prostřednictvím reforem společné zemědělské politiky, které probíhají v posledních pěti letech;
2. zdůrazňuje, že tato dohoda je pouze jednou etapou v procesu jednání, které bylo zahájeno v Dohá; že tato jednání mohou vést k výsledku pouze tehdy, pokud budou probíhat na základě jednotného a vyváženého závazku; že je tedy nezbytné, aby jednání, která se týkají jiných oblastí než zemědělství, postupovala stejným tempem jako jednání ohledně zemědělství;
3. s uspokojením konstatuje, že pokud jde o vnitřní podporu, tato dohoda nezpochybní evropský zemědělský model ani Lucemburskou dohodu o reformě společné zemědělské politiky; požaduje, aby byla definována opatření obsažená v „zelená schránce“, která zahrnují oddělené státní podpory; žádá Komisi, aby od ostatních členů WTO požadovala provedení vnitřních reforem;
4. zdůrazňuje, že vymezení citlivých výrobků je pro členské státy Evropské unie zvláště důležité z hlediska zemědělského rozvoje, bezpečnosti potravin a rozvoje politiky venkova;
5. podporuje závazek členů WTO odstranit všechny formy vývozních podpor; požaduje, aby cesta k tomuto cíli vedla za současného dodržování přísných definic ve všech politikách, které vytvářejí nerovnováhu světového trhu – státní podpory, vývozní podpory, státní obchodní podniky, potravinová pomoc – a aby všichni členové WTO přijali stejné závazky doplněné mechanismem kontrol a sankcí;
6. zdůrazňuje, že diskuse týkající se přístupu na trh má pro Evropskou unii velký význam, a je proto nutné zachovat preference Společenství, zejména prostřednictvím vyváženého a spravedlivého vztahu mezi požadavky rozvojových zemí v oblasti přístupu na trh a stability a dobrého fungování trhu Společenství; v této souvislosti žádá Komisi, aby co nejlépe využila možností, které nabízí definice citlivých produktů, pro které platí méně omezující závazky v oblasti přístupu na trh, aby nebyla ohrožena budoucnost některých tržních organizací;
7. požaduje, aby byla zavedena lepší ochrana před zneužíváním systému preferencí, jenž umožnil celou řadu podvodů;
8. poukazuje na skutečnost, že regulace světového obchodu je nejdůležitějším předpokladem pro existenci stabilního trhu s čestnou konkurencí a přispívá k sociálně ekonomickému rozvoji zemí; je přesvědčen, že velmi rozsáhlá a ukvapená liberalizace obchodu může vést k dumpingu a tím ke snížení úrovně; požaduje proto, aby během probíhajících vyjednávání bylo eventuální otevření nových trhů spojeno s harmonizací norem, jež se zaměří na vysokou sociální a ekologickou úroveň;
9. považuje za nezbytné, aby pravidla stanovená v rámci vyjednávání patřičně zohledňovala ochranu trhu Společenství před dovozem ze zemí, které znehodnocují zásady hospodářské soutěže nebo nerespektují základní práva pracovníků podle definice Mezinárodní organizace práce; v této souvislosti se domnívá, že zvláštní ochranná doložka umožňuje omezit důsledky oslabování měny, a proto je zcela nezbytná;
10. znovu naléhavě zdůrazňuje, že je třeba, aby do probíhajících jednání v Ženevě byly zahrnuty požadavky Evropské unie týkající se zeměpisných označení, multifunkční povahy zemědělství a nekomerčních hledisek jako je ochrana životního prostředí, dobré zacházení se zvířaty, zásada obezřetnosti a povinné označování výrobků; požaduje proto, aby Komise zajistila, že tyto zásady budou začleněny do Dohody o zemědělství;
11. je si vědom toho, že výroba a obchodování s bavlnou má pro rozvojové země velký hospodářský a sociální význam; je však přesvědčen, že rozvinuté země, které představují nejdůležitější exportní trhy a kam směřuje polovina mezinárodního vývozu, jako jsou USA a Austrálie, musí učinit podstatné ústupky pro dosažení skutečných výsledků; vyslovuje se pro diferenciaci rozvojových zemí podle stupně jejich rozvoje; bere v úvahu, že Evropská Unie, která představuje 2,5% světové produkce a v případě bavlny je ryzím dovozcem, provedla v případě bavlny reformu o společné organizaci, která přesahuje rámec mezinárodních dohod a povinností a že dokonce vyvstává nebezpečí jejího dopadu na pěstování bavlny v Evropě v budoucnu; vítá vytvoření podvýboru pro bavlnu, který bude sledovat pokroky, jichž bylo v rámci dohod a na trhu dosaženo, aby bylo možné zabránit negativním důsledkům pro výrobu bavlny v Evropě a v rozvojových zemích;
12. vítá skutečnosti, že byly zohledněny obavy nejméně rozvinutých zemí a že byly tyto země zproštěny nejpřísnějších závazků; domnívá se, že je v této souvislosti nezbytné, aby všechny průmyslové a rychle se rozvíjející země přijaly závazky o přístupu produktů pocházejících z nejméně rozvinutých zemí na trh, obdobné závazkům, které Evropská unie přijala v roce 2001 v rámci iniciativy „všechno kromě zbraní“; připomíná své odhodlání zachovat preference přiznané rozvojovým zemím v rámci dohod o partnerství a spolupráci;
13. domnívá se, že Evropská unie by měla nadále mít prvořadou úlohu při jednáních, která by měla dospět ke stanovení přesných postupů a čísel v zájmu dosažení dohody včas před příští schůzí ministrů v Hongkongu v prosinci 2005; proto soudí, že je nutné obnovit vztahy se zeměmi, se kterými sdílíme společnou představu o zemědělství, s cílem dospět k vyvážené dohodě vyhovující všem stranám, zejména nejchudším zemím a zemím, jejichž ekonomika je zranitelná a citlivě reaguje na důsledky liberalizace obchodu;
14. domnívá se, že uspokojivého výsledku bude moci být dosaženo pouze prostřednictvím úzké spolupráce všech evropských orgánů, a požaduje proto, aby jej Rada a Komise plně informovala a zapojovala do budoucích diskusí.
POSTUP
Název
Hodnocení kola jednání z Dohá po dohodě WTO ze dne 1. srpna 2004
Číslo postupu
2004/2138(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
AGRI 28.10.2004
Užší spolupráce
-
Navrhovatel Datum jmenování
Joseph Daul 21.9.2004
Projednání ve výboru
20.1.2005
16.3.2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
16.3.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
31
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Janusz Wojciechowski, Filip Adwent, Marie-Hélène Aubert, Sergio Berlato, Thijs Berman, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Joseph Daul, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Michl Ebner, Jean-Claude Fruteau, Lutz Goepel, Bogdan Golik, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, María Esther Herranz García, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Albert Jan Maat, Diamanto Manolakou, Mairead McGuinness, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Czesław Adam Siekierski, Csaba Sándor Tabajdi, Marc Tarabella
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Béla Glattfelder, Gábor Harangozó, Astrid Lulling, Markus Pieper, Karin Resetarits, Struan Stevenson
Náhradníci p(čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
POSTUP
Název
Hodnocení kola jednání z Dohá po dohodě WTO ze dne 1. srpna 2004
Číslo postupu
2004/2138(INI)
Základ v jednacím řádu
Článek 45
Příslušný výbor Datum oznámení na zasedání
INTA 28.10.2004
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
DEVE 28.10.2004
AGRI 28.10.2004
Nezaujaté stanovisko
Datum rozhodnutí
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Návrh usnesení zahrnutý do zprávy
Navrhovatel Datum jmenování
Javier Moreno Sánchez 14.9.2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednáno ve výboru
30.9.2004
14.3.2005
Datum přijetí
18.4.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
21
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Francisco Assis, Enrique Barón Crespo, Jean-Louis Bourlanges, Daniel Caspary, Giulietto Chiesa, Jacky Henin, Sajjad Karim, Caroline Lucas, Erika Mann, David Martin, Javier Moreno Sánchez, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Peter Štastný, Robert Sturdy
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Danutė Budreikaitė, Saïd El Khadraoui, Elisa Ferreira, Antolín Sánchez Presedo
Náhradníci p(čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Paulo Casaca, Den Dover, Manolis Mavrommatis
Datum předložení – A6
20.4.2005
A6-0095/2005
