30.
3.
2009
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl.
103 odst.
4 jednacího řádu předkládají
– Tunne Kelam, Gunnar Hökmark a Jana Hybášková za skupinu PPE-DE
– Annemie Neyts-Uyttebroeck a István Szent-Iványi za skupinu ALDE
– Hanna Foltyn-Kubicka, Wojciech Roszkowski, Ģirts Valdis Kristovskis, Adam Bielan, Roberts Zīle, Zdzisław Zbigniew Podkański, Inese Vaidere a Mirosław Mariusz Piotrowski za skupinu UEN
– Gisela Kallenbach, Milan Horáček a László Tőkés za skupinu Verts/ALE
a který nahrazuje návrhy usnesení předložené níže uvedenými skupinami:
– PPE-DE ( B6‑0165/2009 )
– Verts/ALE ( B6‑0169/2009 )
– UEN ( B6‑0170/2009 )
– ALDE ( B6‑0171/2009 ),
o svědomí Evropy a totalitě
Usnesení Evropského parlamentu o svědomí Evropy a totalitě
Evropský parlament ,
–
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv OSN,
–
s ohledem na rezoluci 260 (III) A Valného shromáždění OSN o genocidě ze dne 9. prosince 1948,
–
s ohledem na články 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii,
–
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie,
–
s ohledem na rámcové rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva Úř. věst.
L 328, 6.12.2008, s. 55. ,
–
s ohledem na Pražskou deklaraci o svědomí Evropy a komunismu, která byla přijata dne 3. června 2008,
–
s ohledem na rezoluci 1481 Parlamentního shromáždění Rady Evropy ze dne 26. ledna 2006 o nutnosti mezinárodního odsouzení zločinů totalitních komunistických režimů,
–
s ohledem na své prohlášení o vyhlášení 23. srpna Evropským dnem památky obětí stalinismu a nacismu, které bylo přijato dne 23. září 2008,
–
s ohledem na řadu svých usnesení o demokracii a dodržování základních práv a svobod, včetně usnesení ze dne 12. května 2005 k šedesátému výročí konce druhé světové války v Evropě Přijaté texty.
P6_TA(2005)0180 . , usnesení ze dne 23. října 2008 o připomenutí obětí Velkého hladomoru Přijaté texty.
P6_TA(2008)0523 . a usnesení ze dne 15. ledna 2009 ledna 2009 o Srebrenici Přijaté texty.
P6_TA(2009)0028 . ,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
4 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že se historikové shodují na tom, že není možné zcela objektivně interpretovat historické skutečnosti a že neexistují objektivní historická svědectví; vzhledem k tomu, že profesionální historikové však zkoumají minulost pomocí vědeckých nástrojů a snaží se být maximálně nestranní,
B.
vzhledem k tomu, že žádný politický orgán ani žádná politická strana nemá na výklad historie monopol a nemůže tvrdit, že je objektivní,
C.
vzhledem k tomu, že oficiální politické interpretace historických skutečností by neměly být výsledkem většinového rozhodování v parlamentech; vzhledem k tomu, že parlamenty nemohou minulost uzákonit,
D.
vzhledem k tomu, že si evropský integrační proces klade za cíl, aby bylo v budoucnu zajištěno dodržování základních práv a zásad právního státu, a vzhledem k tomu, že články 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii stanoví vhodné mechanismy pro naplňování tohoto cíle,
E.
vzhledem k tomu, že mylný výklad historie může podpořit exkluzivistická opatření, a tím podněcovat nenávist a rasismus,
F.
vzhledem k tomu, že vzpomínky na tragickou minulost Evropy je zapotřebí uchovat v živé paměti, a uctít tak památku obětí, odsoudit viníky a položit základy k usmíření vycházející z pravdy a připomínání minulosti,
G.
vzhledem k tomu, že evropská integrace byla již od počátku reakcí na utrpení, které přinesly dvě světové války a nacistická tyranie, jež vedla k holocaustu, jakož i na rozpínavost totalitních a nedemokratických komunistických režimů ve střední a východní Evropě, a byla rovněž způsobem, jak pomocí spolupráce a integrace překonat hluboké rozpory a nepřátelství v Evropě, jak ukončit válku a zajistit na tomto kontinentu demokracii,
H.
vzhledem k tomu, že proces evropské integrace se zdařil a vedl k vybudování Evropské unie zahrnující nyní i země střední a východní Evropy, v nichž od konce druhé světové války do počátku 90. let dvacátého století vládl komunistický režim, a vzhledem k tomu, že se díky brzkému přistoupení Řecka, Španělska a Portugalska podařilo zajistit demokratický vývoj jižní Evropy,
I.
vzhledem k tomu, že Evropa nebude sjednocena, dokud nebude schopna nahlížet na svoji historii jednotně, uznat komunismus, nacismus a fašismus za společné dědictví a vést otevřenou a důkladnou diskusi o všech totalitních zločinech minulého století,
J.
vzhledem k tomu, že v roce 2009 oslaví sjednocená Evropa 20. výročí zhroucení komunistické diktatury ve střední a východní Evropě a pád Berlínské zdi, což by mělo být jak příležitostí pro rozšíření povědomí o minulosti a uznání úlohy demokratických občanských iniciativ, tak impulsem pro posílení pocitu spolupatřičnosti a soudržnosti,
K.
vzhledem k tomu, že je rovněž důležité připomínat osobnosti, které se aktivně stavěly proti totalitní vládě a které by měly být kvůli své oddanosti, víře v ideály, čestnosti a odvaze zapsány v povědomí Evropanů jako hrdinové totalitní éry,
L.
vzhledem k tomu, že z pohledu obětí není důležité, který z režimů je připravil o svobodu nebo je z jakýchkoli důvodů mučil či zabíjel,
1.
vyjadřuje úctu a uznání všem obětem totalitních a nedemokratických režimů v Evropě a těm, kdo bojovali proti tyranii a utlačování,
2.
potvrzuje svůj závazek budovat prosperující Evropu, která žije v míru a vychází z takových hodnot, jako je úcta k lidské důstojnosti, svoboda, demokracie, rovnost, právní stát a dodržování lidských práv;
3.
zdůrazňuje význam uchování vzpomínek v živé paměti, protože bez připomínání minulosti nelze dosáhnout usmíření; opět potvrzuje své jednotné stanovisko odsuzující všechny druhy totalitní vlády, ať už jsou jejich ideologie jakékoliv;
4.
připomíná, že poslední projevy genocidy a zločiny proti lidskosti se v Evropě objevily zcela nedávno, a to v červenci 1995, a že k potírání nedemokratických, xenofobních, autoritářských a totalitních ideologií a směrů je zapotřebí neustálé ostražitosti;
5.
podtrhuje, že je nutné podporovat zachování dokumentů a svědectví dokládajících pohnutou minulost Evropy, aby bylo možné prohloubit povědomí Evropy o zločinech spáchaných totalitními a nedemokratickými režimy, jelikož bez připomínání minulosti nelze dosáhnout usmíření;
6.
vyslovuje politování nad skutečností, že v některých členských státech je i 20 let po pádu totalitních komunistických režimů ve střední a východní Evropě příliš omezen přístup k dokumentům, které mají konkrétní význam z osobního hlediska nebo jsou potřebné pro účely vědeckého bádání; vyzývá členské státy k tomu, aby se skutečně zasadily o otevření archivů, a to i archivů bývalých státních bezpečnostních služeb, tajné policie a zpravodajských služeb;
7.
důrazně a jednoznačně odsuzuje zločiny proti lidskosti spáchané totalitními komunistickými režimy a rozsáhlá porušování lidských práv, kterých se tyto režimy dopustily; vyjadřuje obětem těchto zločinů a jejich rodinným příslušníkům účastenství, pochopení a uznání jejich utrpení;
8.
prohlašuje, že evropskou integraci jako cestu k míru a usmíření si občané Evropy svobodně zvolili, a vyslovili se tak pro společnou budoucnost, a že Evropská unie nese zvláštní díl odpovědnosti za podporu a zachování demokracie, dodržování lidských práv a zásad právního státu, a to nejen uvnitř Evropské unie, ale i mimo ni;
9.
vyzývá Komisi a členské státy, aby i nadále usilovaly o prohloubení výuky evropské historie a aby zdůrazňovaly historický úspěch evropské integrace a výrazný kontrast mezi tragickou minulostí a mírovým a demokratických společenským řádem v dnešní Evropské unii;
10.
je přesvědčen o tom, že odpovídající udržování historické paměti, zevrubné přehodnocení evropských dějin a celoevropské uznání všech historických hledisek moderní Evropy posílí evropskou integraci;
11.
v této souvislosti vyzývá Radu a Komisi, aby podporovaly a obhajovaly činnost takových nevládních organizací, jako je Memorial působící v Ruské federaci, která se aktivně věnuje studiu a shromažďování dokumentace spojené se zločiny, jež byly spáchány za stalinismu;
12.
znovu vyjadřuje pevnou podporu posílení mezinárodního práva;
13.
vyzývá ke zřízení platformy evropské paměti a svědomí, která by podpořila budování sítí a spolupráci mezi vnitrostátními výzkumnými institucemi, jež se specializují na historii totalitních režimů, a vytvoření celoevropského dokumentačního střediska / památníku obětem všech totalitních režimů;
14.
vyzývá k posílení stávajících příslušných finančních nástrojů, aby se zajistila podpora pro výše uvedené iniciativy;
15.
vyzývá k tomu, aby byl 23. srpen vyhlášen Evropským dnem obětí všech totalitních a autoritářských režimů, které by byly připomínány důstojně a nezaujatě;
16.
je přesvědčen, že konečným cílem zpřístupnění a zhodnocení zločinů spáchaných komunistickými totalitními režimy je usmíření, kterého lze dosáhnout uznáním odpovědnosti, požádáním o odpuštění a podporou morální obrody;
17.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, parlamentům členských států, vládám a parlamentům kandidátských zemí, vládám a parlamentům zemí přidružených k Evropské unii a vládám a parlamentům členských zemí Rady Evropy.
