KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0248/2007
27.
6.
2007
ZPRÁVA
o politice finančních služeb (2005–2010) – bílá kniha
(2006/2270(INI))
Hospodářský a měnový výbor
Zpravodajka:
Ieke van den Burg
PE 384.621v03-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCI PROHLÁŠENÍ..............................................................................................16
STANOVISKO Výboru pro právní záležitosti ......................................................20
POSTUP...................................................................................................................................23
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o politice finančních služeb (2005–2010) – bílá kniha
Evropský parlament,
– s ohledem na dokument Komise Bílá kniha o politice finančních služeb 2005–2010 ( KOM(2005)0629 ) (Bílá kniha Komise),
– s ohledem na provádění akčního plánu pro finanční služby ( KOM(1999)0232 ) přijatého Komisí, zvláště směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu)
Úř. věst.
L 96, 12.4.2003, s. 16. , směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů
Úř. věst 145, 30.4.2004, s. 1. , směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu
Úř. věst L 390, 31.12.2004, s. 38. , směrnice o kapitálových požadavcích (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění)
Úř. věst 177, 30.6.2006, s. 1. a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (přepracované znění)
Úř. věst 177, 30.6.2006, s. 201. a návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o vykonávání hlasovacích práv akcionáři společností, které mají své sídlo v členském státě a jejichž akcie jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu ( KOM(2005)0685 ),
– s ohledem na pracovní dokument Komise – Zpráva o pokroku na jednotném trhu v oblasti finančních služeb v roce 2006,
– s ohledem na evropský kodex chování při operacích zúčtování a vypořádání
http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/code/code_en.pdf. ze dne 7. listopadu 2006 a návrh Eurosystému na vytvoření systému vypořádání transakcí s cennými papíry prostřednictvím peněz centrální banky (Cíl 2 Cenné papíry) (kodex chování),
– s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, předložený Komisí, kterou se mění směrnice Rady 92/49/ES a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování akvizic a zvyšování podílů ve finančním sektoru ( KOM(2006)0507 ),
– s ohledem na zprávu Výboru pro finanční služby o finančním dohledu z února 2006 (Francqova zpráva) zveřejněnou dne 23. února 2006,
– s ohledem na druhou průběžnou zprávu interinstitucionální monitorovací skupiny pro Lamfalussyho postup, vydanou dne 26. ledna 2007,
– s ohledem na zprávu Výbor evropských regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) na téma „jaké nástroje dohledu pro trhy cenných papírů EU“, známou jako Himalaya Report, zveřejněnou dne 25. října 2004,
– s ohledem na svá usnesení ze dne 15. ledna 2004 o budoucnosti zajištěných fondů a derivátů
Úř. věst.
C 92 E, 16.4.2004, s. 204. ,ze dne 28. dubna 2005 o současném stavu integrace na finančních trzích EU
Úř. věst.
C 45 E, 23.2.2006, s. 140. a ze dne 4. července 2006 o konsolidaci v odvětví finančních služeb
Přijaté texty , P6_TA(2006)0294 . ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro právní záležitosti ( A6‑0248/2007 ),
1. blahopřeje Komisi k příspěvku akčního plánu pro finanční služby k dotvoření evropského kapitálového trhu, který má vedoucí postavení ve světě, v neposlední řadě díky kvalitě a spolehlivosti finanční regulace; vítá priority hospodářské povahy obsažené v Bílé knize Komise, a to: konsolidovat evropský finanční trh, odstranit překážky volného pohybu kapitálu, zlepšit kontrolu finančních služeb;
2. naléhavě žádá členské státy, aby zajistily včasné a důsledné provádění akčního plánu pro finanční služby; vyzývá Komisi, aby sledovala prosazování plánu a prostřednictvím výborů úrovně 3 neustále zlepšovala konzistentnost jeho uplatňování;
3. je znepokojen tím, že míra převedení právních předpisů Společenství do právních předpisů členských států v předepsané lhůtě je stále nízká, a vyzývá k větší spolupráci mezi orgány dohledu členských států;
4. vítá úsilí Komise o koherentní výklad terminologie v různých členských státech; naléhá na Komisi, aby dbala na soulad nově vypracovávaných návrhů se stávající terminologií na evropské i celosvětové úrovni;
5. uvítal by hlubší šetření hospodářských účinků opatření akčního plánu pro finanční služby s ohledem na cíle Lisabonské strategie a finanční potřeby reálné ekonomiky; žádá Komisi, aby nechala zpracovat takové studie spolu se svou roční zprávou o pokroku a monitorováním provádění; a doporučuje věnovat zvláštní pozornost důsledkům provádění opatření akčního plánu pro finanční služby, zejména pokud jde o země požívající výhod z provádění akčního plánu pro finanční služby a rozsah výhod vyplývajících z konsolidace finančního trhu, které tyto země získaly;
Koncentrace trhu
6. upozorňuje na vysokou konsolidaci trhu v nejvyšším segmentu finančních služeb pro velké společnosti kótované na burze, zvláště auditorské firmy, ratingové agentury a investiční banky; naléhavě žádá Komisi a vnitrostátní úřady pro hospodářskou soutěž, aby na tyto účastníky trhu pozorně uplatňovaly pravidla hospodářské soutěže Společenství, byly ostražité vůči jakémukoli riziku nedovolené koncentrace trhu v poskytování služeb velkým společnostem kótovaným na burze; zdůrazňuje potřebu dostupnosti postupů pro vyřizování stížností a zjednávání nápravy; a žádá Komisi, aby věnovala náležitou pozornost uživatelskému hledisku; zdůrazňuje potřebu odstranění bariér pro subjekty nově vstupující na trh a také potřebu zrušení legislativy upřednostňující subjekty na trhu již působící a současné tržní struktury tam, kde je hospodářská soutěž omezena;
7. je potěšen nedávným schválením navrhované směrnice o reformě článku 19 směrnice o kapitálových požadavcích budoucí směrnicí o obezřetném posuzování akvizic a zvýšení podílů ve finančním sektoru
COD 2006/0166. a žádá naléhavě Komisi, aby pokračovala v činnosti s cílem odstranit překážky přeshraničních fúzí a akvizic, uvedené v pracovním dokumentu útvarů Komise o přeshraniční konsolidaci v oblasti finančních služeb EU ( SEK(2005)1398 ) a v usnesení Parlamentu ze dne 4. července 2006 o další konsolidaci v odvětví finančních služeb
Přijaté texy , P6_TA(2006)0294 . , a povzbuzovala k širšímu využití moderních softwarových řešení, a tím podpořila nezprostředkovaný a přímý přístup na trh pro koncového investora;
8. zdůrazňuje potřebu transparentnosti poplatků na straně ratingových agentur a oddělení jimi poskytovaných ratingových a doplňkových služeb, jakož i vyjasnění hodnotících kritérií a obchodních modelů; zdůrazňuje, že ratingové agentury hrají veřejnou úlohu, například pokud jde o směrnice kapitálových požadavků, a že by proto měly splňovat přísné normy přístupnosti, transparentnosti, kvality a spolehlivosti požadované pro regulované podniky, jako jsou např. banky; žádá naléhavě, aby Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) a CESR pokračovaly v důkladném monitorování toho, zda ratingové agentury jednají v souladu s kodexem chování IOSCO; vyzývá zúčastněné evropské strany, aby zvážily vhodnost podpory vzniku čistě evropského subjektu v oblasti ratingových agentur;
9. v návaznosti na provádění směrnice 2004/39/ES
Úř. věst.
L 145, 30.4.2004, s. 1. o trzích finančních nástrojů očekává zlepšení hospodářské soutěže mezi obchodujícími platformami a finančními zprostředkovateli, avšak rovněž vyšší konsolidaci burz; je přesvědčen o nezbytnosti výraznějšího transatlantického slaďování pravidel finančního trhu a postupů dohledu, aniž by se podkopal principiální přístup a zamezilo se aplikaci extrateritoriálních pravidel; zdůrazňuje nutnost řádné správy věcí veřejných a to, že by neměl být narušován vliv uživatelů změnami vlastnictví;
10. žádá Komisi, aby prozkoumala, jaká opatření jsou nejvhodnější k podpoře loajality akcionářů a vlastnictví akcií zaměstnanci s cílem vyvážit zájmy jednotlivých zúčastněných subjektů;
11. zatímco požaduje postupné odstraňování dalších překážek uvedených ve zprávě Giovanniniho skupiny o struktuře přeshraničního zúčtování a vypořádání v Evropské unii z listopadu 2001, znovu naléhavě připomíná potřebu zlepšit infrastrukturu finančních transakcí po uzavření obchodu, pokud jde o transparentnost cen i hospodářskou soutěž, s ohledem na veřejný zájem zaručení zúčtování a vypořádání; vítá pokrok dosažený v uplatňování kodexu chování, který stanoví dané cíle a který také podporuje článek 34 směrnice o trzích finančních nástrojů, jenž vyžaduje, aby burzy cenných papírů poskytly všem svým uživatelům možnost volby systému vypořádání svých přeshraničních transakcí s akciemi; v této souvislosti má v úmyslu podrobně zkoumat vývoj kolem kodexu chování a projektu Cíle 2 – Cenné papíry, s důrazem na to, že správa a řízení a dohled musí vyřešit problém střetu zájmů; a vyzývá Radu a Komisi, aby bez dalšího otálení zahájily iniciativy nezbytné k úplnému odstranění překážek pod dohledem veřejného sektoru, souvisejících s právními a daňovými překážkami uvedenými ve zprávě Giovanniniho skupiny, a v oblastech, jimiž se nezabývá kodex chování;
12. upozorňuje na rostoucí vliv zprostředkovatelů hlasujících na základě zmocnění a finančních zprostředkovatelů, kteří drží hmotná aktiva spotřebitelů prostřednictvím nepřímých systémů držby; žádá Komisi, aby posoudila možná rizika dominantního postavení na trhu, zneužívání trhu a střetu zájmů ze strany těchto zprostředkovatelů a aby podrobně monitorovala účinky budoucí směrnice na výkon hlasovacích práv akcionáři společností;
13. je znepokojen vysokým podílem společností poskytujících finanční služby v nových členských státech, které jsou zcela nebo částečně v zahraničním vlastnictví, protože to zaprvé ztěžuje účinný dohled a kontrolu orgánů dohledu těchto zemí a kromě toho zájmy a požadavky ekonomik nových členských zemí hrají ve strategiích ústředí koncernů v zahraničí často jen podřadnou roli;
14. žádá Komisi, aby posoudila skutečností týkající se fungování nejvýznamnějšího segmentu trhu, na němž probíhají důležité transakce z oblasti fúzí a akvizic a soukromé obchody a doprovodná upisování a poskytování půjček; velmi vítá zvýšenou ostražitost orgánů dohledu vůči zjevným případům manipulace s trhem, obchodování zasvěcených osob nebo metodě známé jako „front running“; naléhavě žádá Komisi, aby ve spolupráci s regulátory z USA prověřila, zda nezbytné záruky, jako jsou např. interní kodexy chování a „čínské zdi“, odpovídají dosažení příslušné úrovně řízení podniků a transparentnosti trhu a zda si poradí se střetem zájmů;
15. zdůrazňuje význam zajištění nezávislosti finančních analytiků a poskytovatelů dat o finančních trzích prostřednictvím transparentní struktury financování; žádá naléhavě Komisi, aby řešila problémy, které neřeší směrnice Komise 2004/72/ES
Úř. věst.
L 162, 30.4.2004, s. 70. a směrnice o trzích finančních nástrojů, a to s ohledem na rozdíl mezi „finanční analýzou“ a „jinými informacemi“;
Alternativní prostředky investování
16. je si plně vědom výrazného vzestupu alternativních prostředků investování (zajišťovacích fondů a soukromých kapitálových fondů); uznává, že zajišťují na trhu likviditu a diverzifikaci a že poskytují možnost zlepšit výkonnost podnikového řízení, ale také sdílí obavy některých centrálních bank a orgánů dohledu, že mohou vyvolat systémové riziko a vysokou míru ohrožení ostatních finančních institucí;
17. vyzývá Komisi k zahájení diskuse o zajišťovacích fondech, aby byla připravena na jednání na mezinárodní a evropské úrovni;
18. vítá nedávné studie Komise týkající se zajišťovacích fondů a soukromých kapitálových fondů, ale lituje, že se tyto studie dosud soustředily pouze na překážky růstu těchto fondů; vyzývá Komisi k monitorování jakýchkoli případných nedostatků v politice; zdůrazňuje nezbytnost práce regulátorů těchto fondů, včetně CESR a IOSCO a příslušných orgánů na trzích, kde jsou tyto fondy běžné, jako součást dialogu EU-USA, a to specificky po jednotlivých odvětvích; požaduje vyváženější a kritičtější přístup, pokud jde o riziko zneužívání trhu; vyzývá Komisi, aby přezkoumala rozdíly v režimech členských států pro přístup maloobchodníků k alternativním investicím a aby zejména stanovila příslušné kvalifikace pro subjekty distribuující takové produkty maloobchodním investorům;
19. naléhavě žádá Komisi, aby posoudila kvalitu dohledu v zámořských územích a aby posílila spolupráci s orgány dohledu v těchto jurisdikcích; hodlá spojit síly s Výborem pro finanční služby Sněmovny reprezentantů Kongresu USA při šetření mimo jiné toho, zda reagují daňová opatření na nežádoucí únik kapitálu do daňových rájů;
20. vítá aktualizovanou zprávu o Fóru finanční stability ze dne 19. května 2007 o odvětví zajišťovacích fondů; zejména vítá doporučení zprávy zaměřená na řešení případného systémového rizika a provozních rizik spojených s činnostmi zajišťovacích fondů; vyzývá k větší spolupráci a výměně informací mezi orgány dohledu nad finančními institucemi při provádění těchto doporučení a při šíření osvědčených postupů s cílem zvýšit odolnost vůči systémovým otřesům; a dále naléhavě žádá věřitele, investory a orgány, aby zachovali obezřetnost a přiměřeně posoudili případná rizika protistrany, kterou představují zajišťovací fondy;
Přístup k financím v maloobchodním segmentu
21. konstatuje, že přeshraniční integrace maloobchodních finančních trhů EU je méně rozvinutá než oblast velkoobchodních finančních trhů; konstatuje, že spotřebitelé stále využívají fyzicky přítomné instituce více než ty, které nevidí, a konstatuje převahu domácích finančních struktur; varuje však před varuje před jednoduchým přetavením vnitrostátních tradic ochrany spotřebitele a právních systémů prostřednictvím univerzální harmonizace určené bez rozdílu všem; je toho názoru, že vnitrostátní tradice ochrany nesmí být interpretována tak, že novým účastníkům hospodářské soutěže je ztěžován přístup na domácí trh; zdůrazňuje potřebu správného fungování vnitrostátního trhu pro finanční služby; konstatuje význam zprostředkovatelů za účelem vnesení hospodářské soutěže na domácí trhy členských států; zdůrazňuje výhody otevřených a pluralitních struktur na evropském bankovním trhu, které mohou uspokojit rozmanité a přechodné potřeby spotřebitelů;
22. dává přednost soustředěnému přístupu zaměřenému na specifické překážky, které dopadají na mobilní přeshraniční uživatele; vyzývá finanční průmysl k vytvoření pilotních celoevropských finančních produktů, jako jsou důchody, hypotéky, pojišťovací produkty nebo spotřebitelský úvěr, a vyzývá Komisi, aby se pustila do vypracování příslušného a proveditelného rámce regulace a dohledu z hlediska smluvních právních předpisů, zdanění, spotřebitelského úvěru a ochrany spotřebitele pro tyto produkty tak, aby byly přenositelné a vzájemně uznávané v rámci Evropské unie, s cílem posílit příznivé podmínky pro přeshraniční pracovní mobilitu na integrovaném jednotném trhu;
23. zdůrazňuje nutnost vytvořit na společném evropském trhu s finančními produkty stejná zajištění pro stejná rizika a zajistit tomu odpovídající požadavky na vlastní prostředky; zdůrazňuje, že v zájmu transparentnosti a ochrany spotřebitele se musí zabránit hospodářské soutěži členských států, pokud jde o nejslabší normy pro dohled a bezpečnost;
24. sdílí obavy vyjádřené v bodě 1.2.3. podkladového dokumentu připojeného k Zelené knize Komise o zlepšení rámce EU pro investiční fondy ( SEK(2005)0947 ) týkající se rozvoje záručních fondů bez přiměřených požadavků na vlastní prostředky v jednotlivých členských státech, protože zde neexistuje dostatečná ochrana spotřebitele; vyzývá proto Komisi, aby v zájmu účinné ochrany spotřebitele odstranila nedostatky evropské regulace v oblasti záručních fondů stanovením přiměřených požadavků na vlastní prostředky pro záruční fondy a přitom dodržovala zásadu rovnocenných požadavků práva dohledu, pokud jde o kvalitativní normy pro řízení rizik stejně jako o kvantitativní požadavky na vlastní prostředky („stejné riziko, stejný kapitál“);
25. náležitě si všímá odvětvového šetření v maloobchodním bankovnictví a systémech platebních karet, kde existuje několik oblastí, které je třeba zlepšit; vítá budoucí směrnici o platebních službách, od níž se očekává, že přinese lepší výchozí podmínky pro soutěž v této oblasti; varuje však, aby otevření stávajících nedokonalých systémů nevedlo k situaci, kdy by vysoká úroveň konsolidace trhu mohla vyvolat nové nedostatky a tlak na ceny, a poškodit tak globální struktury systému financování evropské ekonomiky, kvalitu místních služeb a možnosti MSP získat finanční prostředky uzpůsobeným jejich potřebám; všímá si potřeby otevřít přístupy k úvěrovým registrům a platebním systémům a žádá lepší objasnění dalších konkrétních kroků, které mají být v tomto ohledu učiněny;
26. žádá Komisi, aby zvážila, a to též s ohledem na současné postavení systému SWIFT, zda by Evropská unie byla schopna vytvořit vlastní systém bankovních karet;
27. zdůrazňuje, že dva opěrné body jednotného evropského platebního prostoru (SEPA), tedy bankovní převody a přímá inkasa, vstoupí v platnost v roce 2010; konstatuje, že třetí pilíř, rámec platebních karet, vstoupí v platnost počínaje rokem 2008; konstatuje, že od budoucí směrnice o platebních službách se očekává, že přinese do tohoto odvětví obchodu nové poskytovatele služeb, jako jsou maloobchodníci, subjekty pro převod peněz, mobilní operátoři; konstatuje, že v důsledku toho by se měly náklady na přeshraniční maloobchodní platební převody podstatně snížit;
28. vyjadřuje obavu, že výběr spotřebitele je často omezen na maloobchodní produkty finančních skupin působících na vnitrostátním trhu; zdůrazňuje nezbytnost oddělenosti různých služeb poskytovaných spotřebitelům a vyzývá ke zpřístupnění informací o nákladech hodnotového řetězce zákazníkům s cílem dosáhnout lepší transparentnosti a s cílem zajistit rovné soutěžní podmínky pro hospodářskou soutěž;
29. ve světle výše uvedeného naléhavě žádá Komisi, aby opět zahájila iniciativu zaměřenou na to, aby byl vzájemným společnostem udělen evropský statut v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 16. května 2006 o výsledku prověření legislativních návrhů v legislativním procesu, o kterých zákonodárce dosud nerozhodl
Úř. věst.
C 297 E, 7.12.2006, s. 140. ;
30. uvědomuje si potřebu vyrovnat se s problémem stárnutí obyvatelstva; zdůrazňuje význam druhého kolektivního pilíře důchodového systému zaměstnaneckých důchodů, kromě schématu prvního pilíře vlastního důchodu založeného na solidaritě, a schvaluje směrnici 2003/41/ES
Úř. věst.
L 235, 23.9.2003, s. 10. o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění jako specifický regulační rámec penzijních fondů; naléhavě žádá Komisi, aby v rámci lepších právních předpisů a za účelem sbližování dohledu v celé Evropské unii a zabránění nerovnému zacházení s účastníky trhu a pokřivení hospodářské soutěže prozkoumala možnost doplnit tuto směrnici harmonizovaným rámcem platební schopnosti penzijních fondů v souladu s projektem Solventnost II, s cílem stanovit techniky pokročilého řízení rizik a odrazující prostředky pro regulační arbitráž tím, že stanoví požadavky na stejný dohled jak z hlediska kvality, pokud jde o standardy v oblasti řízení rizik, tak z hlediska kvantity, pokud jde o požadavky na vlastní prostředky („stejné riziko, stejný kapitál“), s ohledem na specifika zaměstnaneckého penzijního pojištění; a znovu opakuje, že tento legislativní rámec musí být podpořen koordinací zdanění, zvláště zaměřenou na daňový základ;
31. konstatuje, že příliš mnoho občanů EU je vyloučeno z využívání základních finančních služeb; soudí, že dobře fungující základní finanční služby by měly zůstat přístupné a cenově dostupné pro každého občana EU; žádá Komisi, aby zpracovala studii zkoumající dostupnost služeb, jako jsou bankovní účty, bankomaty, platební karty a levné půjčky, a podpořila osvědčené postupy a zkušenosti vypracované finančními institucemi s cílem zaručit tyto základní služby;
32. podporuje závěry odvětvového šetření v maloobchodním bankovnictví, že sdílení údajů o úvěrech směřuje k pozitivním ekonomickým účinkům, zvyšování hospodářské soutěže a zvýhodňování nových účastníků trhu tím, že snižuje informační nerovnost mezi bankami a zákazníky, působí jako disciplinární opatření pro dlužníky, snižuje problémy nepříznivého výběru a podporuje mobilitu zákazníků; domnívá se, že zaručení přístupu jak k pozitivním, tak k negativním údajům o úvěrech může hrát klíčovou roli v pomoci spotřebitelům, aby získali přístup k úvěrům a čelili finančnímu vyloučení;
33. zaznamenává nárůst poskytovatelů specifických finančních služeb skupinám migrantů, kteří převádějí finanční prostředky do země původu a rozvíjejí bankovnictví zejména islámského světa; upozorňuje, že požadavky na tyto nové subjekty, jež působí v dosud nepokryté oblasti trhu, by měly být důsledné, avšak zároveň zamezovat tomu, aby se tyto uchýlily do šedé zóny, kde nad nimi nebude možný žádný dohled; vyzývá Evropskou unii, aby zejména v rámci svých vztahů s „domovskými zeměmi migrujících pracovníků“ spolupracovala s příslušnými místními hospodářskými a měnovými orgány;
34. vítá vzrůstající zájem o poskytování mikroúvěrů jako příspěvku k rozvoji samostatné výdělečné činnosti a zakládání podniků, např. v činnosti generálního ředitelství Evropské komise pro regionální politiku a v rámci programu JEREMIE Evropské investiční banky; požaduje, aby byla basilejská pravidla přizpůsobena portfoliu mikroúvěrů a aby byl stanoven strop často neúměrných nákladů na malé půjčky; naléhavě žádá Komisi, aby ve spolupráci se svými různými generálními ředitelstvími působícími v této oblasti vytvořila akční plán pro mikrofinancování za účelem koordinace různých politických opatření a optimálního využití osvědčených postupů v Evropské unii i mimo ni;
Finanční gramotnost a zapojení uživatelů do tvorby politik
35. věří ve větší zapojení uživatelů do tvorby evropského integrovaného finančního trhu, než jakým je pouhé nabízení více možností výběru zákazníkovi; zdůrazňuje, že finanční gramotnost by měla být podporována aktivněji než dosud a že přístup k potřebným informacím a nezaujaté investiční poradenství je zásadní; zastává názor, že zásady jako zajištění nejlepšího výsledku a provádění testů vhodnosti při poskytování investičních služeb by měly tvořit základ regulace poskytovatelů služeb v této oblasti;
36. velmi podporuje iniciativy Komise ke zvýšení finanční dovednosti a vyzývá Komisi a členské státy, aby zvýšily své úsilí k vytvoření specifických programů a internetových stránek, do nichž by měly být rovněž zapojeny dotčené podniky; avšak žádá je rovněž, aby tuto problematiku učinily nedílnou součástí vzdělávání na základních školách;
37. vítá vytvoření spotřebitelské skupiny finančních služeb a úsilí o zapojení zástupců uživatelů do expertních skupin a konzultací; konstatuje nicméně, že zastoupení spotřebitelů a konečných uživatelů, jako např. MSP, je daleko menší než zastoupení finančního průmyslu; doporučuje vytvoření evropské rozpočtové položky na financování odborných posudků finančního trhu ve spotřebitelských organizacích a v MSP, aby byly začleněny do konzultačního procesu v souvislosti s akčním plánem pro finanční služby;
38. vyzývá podniky, aby přispívaly k ochraně spotřebitele srozumitelnými, lehce ovladatelnými produkty a také výstižnými a uživatelsky přívětivými informacemi;
Zlepšení regulace
39. je plně odhodlán zlepšit regulaci na základě výsledků pečlivých, nezávislých a odborně provedených posouzení dopadu a zdůrazňuje, že tato posouzení a politická rozhodnutí z nich vycházející by se neměla provádět pouze na základě finančních hledisek, ale měla by se rovněž náležitě zohlednit hospodářská, sociální, společenská, environmentální, kulturní a další hlediska veřejného zájmu;
40. konstatuje, že jedna z priorit lepší právní úpravy se týká právního hlediska, a to provádění, prosazování a průběžného vyhodnocování stávajícího právního rámce a důsledného uplatňování programu zlepšení právní úpravy v budoucích iniciativách;
41. zastává názor, že konzultace se zúčastněnými stranami – zejména s interinstitucionální monitorovací skupinou, pokud jde o finanční služby – by měly nadále hrát ústřední úlohu, a zdůrazňuje, že tyto konzultace by měly být organizovány s dostatečným předstihem vzhledem k procesu rozhodování, aby mohla být stanoviska skutečně zohledněna; žádá Komisi, aby nadále zveřejňovala ohlasy z těchto konzultací tak, aby byla zajištěna transparentnost procesu;
42. konstatuje, že v souladu s dohodou týkající se zlepšení právní úpravy by měl každý nový návrh Komise vést k posuzování dopadu na závažné otázky; lituje, že tento závazek nebyl doposud uspokojivě prováděn, a zdůrazňuje, že posuzování dopadu však nesmí ochromit legislativní činnost; znovu potvrzuje odhodlání Parlamentu zlepšovat právní předpisy a provádět posuzování dopadu při uskutečňování zásadních změn v legislativních návrzích;
43. poukazuje na to, že volba odpovídajícího nástroje, tj. směrnice nebo nařízení, není nestranná; žádá, aby na základě činnosti interinstitucionální monitorovací skupiny byla zahájena diskuse;
44. vítá nedávnou dohodu o projednávání ve výborech a je odhodlán přispět k úpravě nástrojů používaných v oblasti finančních služeb; doporučuje obdobnou modifikaci nástrojů pocházejících z období před Lamfalussyho postupem; trvá na tom, aby měl Parlament status oprávněného pozorovatele ve výborech úrovně 2; konstatuje potřebu vytvoření správně zavedených interinstitucionálních pracovních metod spíše prostřednictvím praxe než písemnými pravidly nebo formálními dohodami a v tomto směru může vypracování prováděcích opatření úrovně 2 pro směrnici o trzích finančních nástrojů sloužit jako užitečný příklad;
45. zavazuje se urychlit legislativní postup, jehož vhodnost se prokázala v praxi, pokud to bude možné, avšak varuje, aby soustředění na schválení v prvním čtení nenarušilo kvalitu procesů rozhodování nebo neohrozilo demokratický proces; navrhuje, aby byly tyto procesy vyhodnoceny a zpracována pravidla jejich použití s cílem zajistit kolektivní odpovědnost, transparentnost a demokratickou kontrolu;
46. domnívá se, že rozmanitost informačních požadavků a/nebo stávající duplicitní nařízení mají za následek zbytečné náklady a nepřiměřené administrativní zatížení a mohou také mít nepříznivé následky, pokud jde o právní jistotu, a tudíž integritu trhu; zdůrazňuje, že to je případ pro získání dalších výhod zefektivněním, zjednodušením, a je-li to nezbytné, zrušením neúčinných stávajících ustanovení;
47. věří, že akční plán pro finanční služby přispěl k zaplnění mnoha mezer v právní úpravě finančních služeb, je však přesvědčen, že by další koordinace s prosazováním pravidel hospodářské soutěže mohla mít násobící účinek na celkové fungování a účinnost regulačního rámce; zdůrazňuje, že nové právní předpisy by měly zajistit spravedlivé a konkurenční prostředí v souladu s politikou hospodářské soutěže;
Systémová rizika
48. zaznamenává řadu novinek, které mohou znamenat jak přínosy, tak důvody k obavám, zahrnující moderní techniky snižování rizika, významný růst trhu s úvěrovými deriváty, rostoucí systémový význam velkých celoevropských finančních skupin a rostoucí úloha nebankovních finančních institucí, jako jsou zajišťovací fondy a soukromé kapitálové fondy;
49. poukazuje na to, že tyto změny na trhu rovněž ovlivňují povahu, zdroj a přenos systémových rizik, a tím zároveň účinnost existujících nástrojů předcházení rizikům; v této souvislosti proto žádá, aby zdroje systémových rizik a související dynamiky finančních krizí byly určeny a vyhodnoceny na základě faktických údajů;
50. je znepokojen tím, že současný vnitrostátní a odvětvově zaměřený rámec dohledu nemusí případně dokázat držet krok s dynamikou finančního trhu, a zdůrazňuje, že musí mít dostatečné zdroje a být koordinován tak, aby mohl přiměřeně a rychle reagovat v případě velkých systémových krizí, které ovlivní více členských států;
51. vítá rozhodnutí Rady ve složení pro hospodářství a finance (ECOFIN) iniciovat krizové cvičení s cílem prověřit vhodnost reakcí orgánů obezřetnostního dohledu, ministrů financí a centrálních bank a vyzývá k ustavení společné pracovní skupiny v návaznosti na tuto aktivitu, která navrhne odvážné závěry, dokonce i tehdy, budou-li politicky citlivé;
52. vítá nedávnou zprávu Evropské komise, která hodnotí směrnici 2002/47/ES
Úř. věst.
L 168, 27.6.2002, s. 43. o dohodách o finančním zajištění , bere na vědomí připomínky Komise k významu závěrečného vypořádání pro snížení úvěrového rizika a zvýšení účinnosti finančních trhů a také pro účinnější rozdělení regulačního kapitálu a vybízí Komisi, aby formulovala návrh pro zlepšení soudržnosti acquis ve vztahu k různým nástrojům Společenství, které obsahují ustanovení o závěrečném vypořádání, včetně směrnice o dohodách o finančním zajištění, a to pokud možno rozvojem jednotného nástroje stanovujícího soubor společných základních zásad pro každou vnitrostátní právní úpravu závěrečného vypořádání;
Struktura regulace a dohledu
53. oceňuje práci, kterou vykonaly evropské výbory regulátorů (CESR, Výbor evropských orgánů bankovního dohledu (CEBS) a Výbor evropských orgánů dohledu nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním (CEIOPS)) při zkoumání trhů, poskytování poradenství Radě a Komisi a výborům úrovně 2, a především při pokroku ve slaďování postupů regulace a dohledu, aniž by však překročily svůj mandát nebo se pokusily nahradit zákonodárce; je přesvědčen, že toto úsilí musí být podpořeno a tyto výbory přiměřeně zapojeny a financovány, pokud jde o úkoly, kterých se ujaly;
54. naléhavě žádá, aby výbory úrovně 3 zlepšily meziodvětvovou soudržnost v obezřetnostní regulaci a pravidlech dohledu nad skupinami u velkých finančních skupin zabývajících se stejnými nebo podobnými produkty a aby po konzultaci se zúčastněnými stranami a náležitém postupu daly podnět zákonodárcům, pokud je nutné pravidla upravit; naléhavě je také žádá, aby zajistily, že všechny finanční instituce budou podléhat stejnému dohledu na funkčním základě ve všech členských státech;
55. vyzývá výbory úrovně 2 a úrovně 3, aby uvedly vnitrostátní rozhodování a přizpůsobování předpisů („gold-plating“) v soulad se základními právními předpisy na úrovni 1, ale zohlednily při tom vnitrostátní zvláštnosti, a zejména strukturální vlastnosti jednotlivých trhů; v souvislosti s prací interinstitucionální monitorovací skupiny navrhuje přezkoumat, zda by bylo užitečné, kdyby výbory úrovně 3 mohly častěji pracovat na základě rozhodování hlasováním některou formou kvalifikované většiny, přičemž by se její zásady musely ještě definovat; navrhuje, aby výbory úrovně 3 dostaly od Parlamentu a Rady roční mandát na přípravu konkrétních plánů spolupráce a provádění dohodnutých opatření, případně čerpání rozpočtových zdrojů EU; doporučuje přesnější vymezení pravomocí a mandátů výborů Lamfalussyho postupu na úrovni 2 a 3, aby odrážely potřebu pokročit k většímu sbližování metod a aby mohly v rámci své činnosti přijímat závazná rozhodnutí vůči svým členům a více zapojovat malé a střední podniky a investory do procesu konzultací s průmyslovým odvětvím;
56. zdůrazňuje význam integrovaného evropského systému spolupracujících vnitrostátních a odvětvově zaměřených orgánů dohledu schopného zajistit účinný dohled nad velkými finančními účastníky i nad místními subjekty pevně spojenými s vnitrostátními tradicemi; zdůrazňuje, že všechny orgány dohledu musí náležitě zohlednit uvedené tradice způsobem, kterým budou vykonávat obchodní dohled na místě; vítá rostoucí míru spolupráce výborů úrovně 3 (CEBS, CESR a CEIOPS) a skutečnost, že v současnosti uveřejňují společný roční pracovní program;
57. konstatuje, že pro účinný dohled nad systémovými a obezřetnostními riziky u hlavních subjektů na trhu musí být současný systém spolupráce posílen na základě systému spolupráce, která existuje mezi orgány dohledu, a podporuje větší míru spolupráce, zejména v oblasti dohledu nad finančním rizikem subjektů, které spadají do vícero jurisdikcí nebo podnikají ve vícero odvětvích, jakož i finančních konglomerátů; podporuje dohody a kodexy chování mezi členskými státy a centrálními bankami o finančním krytí tohoto systému obezřetnostního dohledu, vzhledem k závazkům finanční záchrany a věřitele poslední instance, které se týkají několika členských států a vícero orgánů dohledu; konstatuje, že pro posouzení, zda současný systém poskytuje skutečný dohled nad systémovými a obezřetnostními riziky hlavních aktérů na trhu, je nutné, aby bylo možné předložit relativně nové časové uspořádání na úrovni 2 a 3;
58. chápe, proč si členské státy přejí, aby se nové úpravě poskytl čas na realizaci a ověření, dříve než se bude uvažovat o jakýchkoli změnách směrem ke konvergenci; upozorňuje, že pokud nedojde v tomto směru k pokroku, může se zvýšit tlak na zvážení centralizovaného systému dohledu; proto se za těchto okolností přimlouvá za to, aby se užší konvergence v dohledu a spolupráce mezi domácími a hostitelskými orgány dohledu v rámci stávajících struktur stala obzvláště důležitou;
59. vítá spolupráci mezi vnitrostátními orgány dohledu, jejichž cílem je lepší využití prostředků určených na dohled, vytvoření praxe v oblasti dohledu a snížení zátěže, kterou dohled způsobuje trhu; souhlasí s kolegii orgánů dohledu zabývajícími se finančními konglomeráty na rozhraní několika jurisdikcí a projektem operační sítě, který nedávno spustil CEBS;vyzývá kolegia orgánů dohledu, aby podporovaly jednotnou evropskou kulturu dohledu a v případě skutečné krize přesně určily hranice takovéto dobrovolné spolupráce; konstatuje však, že tato kolegia postrádají vnitrostátní mandát přenášet pravomoc, přijímat zásadní rozhodnutí nebo jednoduše věnovat dostatečné zdroje a odbornost práci kolegia; poukazuje tudíž na nezbytnost definování rámce a vnitrostátních mandátů pro spolupráci a očekává, že kolegia orgánů dohledu a projektů operační sítě v krátké době poskytnou potřebné praktické řešení (memoranda o porozumění) pro dohled nad přeshraničně působícími skupinami;
60. zdůrazňuje, že spolupráce domácích a hostitelských orgánů dohledu je nejdůležitějším opěrným bodem vybudování jednotného finančního trhu; konstatuje zejména, že v oblasti procesu schvalování a dohledu nad fúzemi a akvizicemi by se mělo udělat mnoho pro zjednodušení vytváření účinně fungujících finančních konglomerátů s většími úsporami z rozsahu; tvrdí, že se musí patřičně zvážit prostředí bankovního trhu země, kde má získaný finanční subjekt sídlo;
61. domnívá se, že je žádoucí jasnější rozdělení rolí mezi Radou, Komisí a výbory úrovně 3; domnívá se rovněž, že pro účinný dohled (především pokud existuje zjevná vazba na otázky hospodářské soutěže) je vyžadován vysoký stupeň nezávislosti a neutrality, již nelze dost dobře spojovat s přílišným politickým vyhraněním; zdůrazňuje, že bude potřebné podněcovat členské státy k harmonizaci pravomocí vnitrostátních orgánů dohledu, zejména v oblasti sankcí; domnívá se, že větší harmonizace mezi orgány dohledu by mělo zjednodušit činnost společností, které v současnosti patří pod víc než jeden regulační orgán; zdůrazňuje však, že největší problémy v oblasti praktické spolupráce jsou ve výborech úrovně 3; za tímto účelem navrhuje vytvoření školících programů pro orgány dohledu nad finančním trhem a vyzývá Komisi, aby zvážila, v jakém rozsahu by se mohly stanovit normy platné pro celou EU na odbornou přípravu vnitrostátních orgánů dohledu v oblasti dodržování a prosazování jednotné evropské kultury dohledu;
62. vítá rozhodnutí Rady ECOFIN ustavit podskupinu Výboru pro finanční služby k problematice dlouhodobého dohledu, k datu předložení zprávy v říjnu 2007; očekává, že skupina poskytne řádné zhodnocení současné situace; toto spolu se závěrečnou zprávou interinstitucionální monitorovací skupiny, která se očekává také na podzim 2007, zprávou Evropského parlamentu a očekávanou zprávou Evropské komise o následné kontrole může vytvořit podnět na posouzení zbývajících otázek v souvislosti s integrací a účinností struktury finanční regulace a dohledu a přinést rozhodnutí o možných doporučeních dalších kroků;
63. je pevně přesvědčen, že harmonizace praxe orgánů dohledu by mohlo prospět vytváření evropského maloobchodního trhu finančních produktů;
64. vyzývá interinstitucionální monitorovací skupinu, aby ze široké perspektivy přezkoumala výzvy a možnosti, které stojí před evropským systémem dohledu, a aby přispěla k další očekávané diskusi ve svých konečných závěrech;
Celosvětový dopad
65. je přesvědčen, že větší protiváha Evropské unie vůči vedoucí pozici USA by mohla posílit vliv Evropské unie a členských států v celosvětovém měřítku, pokud jde o postavení Komise pro burzy a cenné papíry USA; je přesvědčen, že je potřeba objasnit model financování a rámec odpovědnosti autoregulačních orgánů, jako je například Rada pro mezinárodní účetní standardy; věří, že bude rovněž možné, aby se Mezinárodní měnový fond stal opět skutečným světovým měnovým orgánem a činitelem, který zabrání krizím, zaručí finanční stabilitu a obnoví světovou rovnováhu;
66. je přesvědčen, že transatlantické partnerství by mělo být rozvíjeno a posilováno větší koordinací v regulační oblasti; zdůrazňuje význam provádění závěrů Basilej II orgány USA a vzájemného uznání účetních norem EU a USA a vyzývá k demokratičtěji řízené spolupráci mezi Evropskou unií a Spojenými státy při monitorování odvětvové práce regulátorů alternativních investičních prostředků, jako jsou zajišťovací fondy, včetně Mezinárodní organizaci komisí pro cenné papíry a příslušných orgánů na trzích, kde jsou takovéto fondy běžné, a v rámci dialogu mezi EU a USA; podporuje iniciativu německého předsednictví Rady, která se týká transatlantického hospodářského partnerství a zaměřuje se na podporu transatlantické koordinace v oblasti regulace a předcházení zbytečnému překrývání, či dokonce nesrovnalostem pravidel, které platí pro účastníky finančních trhů;
67. věří, že srovnatelné regulační odezvy na hlavních finančních trzích jsou vhodné s ohledem na některé nové globální výzvy a rizika; je si vědom toho, že regulace Společenství má dopad na vztahy s třetími zeměmi; naléhavě žádá Komisi, aby podpořila intenzivní dialog a technickou spolupráci mezi Evropskou unií a rozvojovými zeměmi za účelem zajištění účinného a kvalitního globálního legislativního a regulačního rámce finančních služeb;
68. poukazuje na vedoucí úlohu Evropské unie v současné práci na projektu Solventnost II a očekává, že tato skutečnost ovlivní celosvětovou strukturu regulace a normotvornou činnost Mezinárodní asociace orgánů dohledu v pojišťovnictví;
69. zastává názor, že Evropská unie by se měla konstruktivně a otevřeně vypořádat s hospodářským rozvojem v jihovýchodní Asii, zvláště v Indii, Číně a Jižní Koreji, a zdržet se možných protekčních opatření na úrovni Společenství nebo na vnitrostátní úrovni; podporuje iniciativy k vytvoření společných globálních norem pro finanční služby, jako je například každoroční kulatý stůl Evropské unie a Číny o finančních službách a jejich regulaci;
o o
o
70. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské centrální bance, Výboru evropských regulátorů trhů s cennými papíry, Výboru evropských orgánů bankovního dohledu a Výboru evropských orgánů dohledu nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním.
VYSVĚTLUJÍCI PROHLÁŠENÍ
Akční plán pro finanční služby přispěl k vytvoření integrovaného a dobře fungujícího evropského kapitálového trhu, který má vedoucí postavení ve světě zejména díky kvalitě a spolehlivosti regulace.
Nyní vyvstává otázka, kdo z tohoto úspěchu těží.
Získávají koneční uživatelé stejný přínos jako velcí mnohonárodní aktéři, kteří posílili svoji mezinárodní pozici konsolidací, jež vedla k dominantnímu postavení na špičce finančních trhů?
Konsolidace na špičce trhu je opravdu silná, má 30–40 hlavních přeshraničních finančních aktérů a vyznačuje se vysokou koncentrací v několika členských státech.
Došlo k mnoha fúzím a akvizicím a vnitrostátní trhy v nových členských státech jsou nyní ovládány zahraničními subjekty.
Hranice mezi odvětvími jsou čím dál nejasnější, a to za přispění takových směrnic, jako např. směrnice o trzích finančních nástrojů, na jejímž základě vznikly iniciativy jako např. projekt Turquoise v oblasti alternativních obchodních platforem, a směrnice o kapitálových požadavcích a projektu Solventnost II, poskytujících možnost slaďování bankovních a pojišťovacích činností prostřednictvím rozvinutých systémů řízení rizik.
Vysoký stupeň konsolidace může zhoršit hospodářskou soutěž a způsobit narušení trhu.
Může velký podnik kótovaný na burze (kótovaný u jedné z větších burz, jež je plně zapojená do tohoto konsolidačního procesu) přežít bez ratingu jedné ze tří hlavních ratingových agentur, bez služeb vrcholných investičních bank provázejících hlavní akvizice či fúze nebo bez jedné ze čtyř auditorských firem při svém finančním výkaznictví?
Co se děje za a mezi informačními zdmi londýnské čtvrti City a ostatních finančních center?
Existuje na vrcholném trhu dostatečná hospodářská soutěž?
To je první otázka položená v této zprávě, která vede k návrhům hlubších studií hospodářského dopadu a odvětvového šetření Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž, pokud možno ve spolupráci s příslušnými orgány v USA a jinde ve světě.
Dalším významným současným fenoménem je rychlý vzestup alternativního investičního podnikání, často se sídlem na exotických místech mimo EU.
Přinášejí soukromé kapitálové společnosti a investiční fondy skutečnou hospodárnost a žádoucí investice do inovací, udržitelného růstu, kvalitnějších pracovních míst a sociální soudržnosti?
Nebo způsobily výrazně vyšší zadlužení společností, snížení hodnoty jejich cenných papírů a větší komplexnost a provázanost rizik spojených se složitými finančními produkty, jako jsou úvěrové deriváty?
Jsou zajišťovací techniky, jež minimalizují rizika individuálních investorů, schopny rovněž rozložit a minimalizovat riziko na makroúrovni, nebo pouze vyvolávají davové chování?
Zdá se, že komisař McCreevy doposud podporoval tyto alternativní investory jako subjekty zajišťující likviditu a jako aktivní akcionáře.
Jeho hlavním zájmem je odstranit překážky soukromým investicím a odmítá jakoukoli diskusi o další regulaci.
Subjekty obezřetnostního dohledu, centrální banky a Evropská centrální banka si stejně jako jejich protějšky v USA stále více uvědomují finanční stabilitu a související systémová rizika.
Bylo již zahájeno několik šetření zabývajících se manipulováním s trhem a nezákonným využíváním vnitřních informací k transakcím.
Zvyšující se úroveň pákového efektu a míry zadlužení, jimž jsou společnosti vystaveny, rostoucí rizika pro úvěrové banky a čím dál složitější struktura finančních metod určených k rozdělení a rozložení rizik (jako jsou úvěrové deriváty) vedly k upozorněním a vyšetřování.
Protějškem vyšší rozmanitosti a likvidity je vyšší vzájemná provázanost mezi investicemi a riziky, která v případě výrazného neplnění povinností může vést k neočekávanému dominovému efektu na světovém finančním trhu.
Kromě nezávislého šetření a monitorování regulovaných částí systému a zdokonalení registrace a monitorování neregulovaných částí je nezbytné zevrubné obezřetnostní zhodnocení systémových a provozních rizik na makroúrovni ve spolupráci se všemi orgány dohledu a politickými činiteli.
Třetím tématem zprávy je výrazně nižší stupeň integrace na maloobchodních finančních trzích.
Odpovědí na přetrvávající převahu tradičních domácích finančních struktur maloobchodního financování nemůže být prosté otevření vnitrostátních trhů výraznějším přijímáním zahraničních produktů a způsobů prodeje na základě režimu dohledu a ochrany spotřebitele v zemi původu.
Tradice ochrany spotřebitele a dohledu nad podnikatelským chováním jsou pevně zakořeněné v různých právních a sociálně-ekonomických systémech; a neměly by být jednoduše přetaveny do jediné harmonizované formy, která bude určena všem bez rozdílu.
Je třeba se více zaměřit na specifické požadavky mobilních uživatelů cestujících přes hranice spíše než na snahu podporovat přeshraniční nákupy mezi domácími uživateli s cílem zlepšit hospodářskou soutěž a zvýšit možnosti volby.
Zpravodajka by uvítala, aby finanční průmysl vytvořil pilotní projekty celoevropských finančních produktů, jako jsou důchody, hypotéky či specifické pojišťovací produkty.
Pro tyto produkty by měl být stanoven příslušný rámec dohledu, smluvního práva a ochrany spotřebitele, aby byly tyto produkty přenositelné přes hranice v rámci EU a všeobecně uznávány všemi příslušnými regulátory.
Poptávka po mikroúvěrech ze strany osob samostatně výdělečně činných a dříve neformálního sektoru jednotlivců, kteří si přejí začít podnikat, byla zaznamenána teprve nedávno a byla tradičními poskytovateli úvěrů přijímána s neochotou.
Zpravodajka navrhuje, aby Komise s přihlédnutím k osvědčeným postupům, pokud jde o právní a regulatorní prostředí v Evropě i mimo ni, předložila akční plán pro mikrofinancování.
Tato kapitola se rovněž zmiňuje o udržitelném financování očekávané demografické nerovnováhy prostřednictvím důchodového systému.
Kromě prvního pilíře příjmových opatření pro důchodce na principu průběžného financování („pay as you go“) má významné postavení i druhý pilíř důchodů zaměstnaneckých.
Významnou výzvou je zpřístupnit je nikoliv jen pro hrstku vyvolených.
Právě systémy podle druhého pilíře založené na solidaritě by měly být co nejvíce rozvíjeny a neměly by být narušovány a ohrožovány předpisy nebo opatřeními, které vedou ke kvalitativně horším systémům, jež přenášejí veškerá rizika investování na individuální účastníky.
Pokud jde o obezřetnostní dohled, měla by být zvláštní směrnice o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi odlišena od celkového pojetí projektu Solventnost II.
Další důležitou otázkou je přístup k základním službám.
Bankovní účet, dostupnost bankomatů, platební karty nebo jiné bezpečné platební systémy, možnost provádět finanční převody za nízké ceny, spoření nebo půjčky, to jsou základní potřeby, které by měly být přístupné všem občanům.
Avšak ne všude je tomu tak.
Nízké příjmy, předchozí záznam o zadluženosti, bydlení v nesprávné čtvrti nebo dokonce nesprávné jméno připravuje mnoho evropských občanů o možnost být přijati za klienty banky a o možnost využívat základních finančních služeb.
Komise je vyzvána, aby zahájila přezkum dostupnosti základních finančních služeb v Evropě a aby posoudila, zda a do jaké míry je žádoucí a možné prosadit povinné základní služby u finančních institucí.
Čtvrtá skupina doporoučení se týká posílení finanční gramotnosti a zapojení uživatelů do procesu tvorby politik.
V prostředí finančního trhu, kde se objevují nové složité produkty a existují rafinované techniky marketingu a prodeje, není možné pouze konstatovat, že zákazníci jsou na tom lépe, neboť mají větší výběr.
Odpovědností veřejného sektoru je kromě vyžadování transparentnosti a vytváření ochranných rámců rovněž podpora finančních znalostí a vzdělávání zákazníků.
OECD doporučilo v roce 2005 zvýšit úsilí zaměřené na vzdělávání a dovednosti ve finanční oblasti.
Nedávné studie ukazují neuspokojivý stav, kde jednou z nejvíce zneklidňujících skutečností je horší situace mezi mladými lidmi spíše než u jejich rodičů.
Je zřejmé, že zdokonalení finančních dovedností a zlepšení vzdělávání ve finanční oblasti prostřednictvím specifických programů a internetových stránek, ale také v rámci základního školního vzdělání, je nutností, ačkoli by se nemělo považovat za náhradu obezřetné ochrany a dohledu.
Na rozdíl od značných možností, jejichž prostřednictvím mohou poskytovatelé finančních služeb vstoupit do přípravy právních předpisů a tvorby politik na evropské úrovni, zastoupení zákazníků a takových uživatelů, jakými jsou malé a střední podniky, v podstatě neexistuje.
V roce 2004 vytvořila Komise platformu FIN-USE, ve které 14 nezávislých expertů poskytuje na individuálním základě přístup k velkému množství dokumentů o finančních trzích, se kterými pracuje Generální ředitelství pro vnitřní trh.
Její potřebnost a účinnost bude vyhodnocena letos na jaře.
Kromě tohoto akademického fóra byla v létě roku 2006 zřízena skupina spotřebitelů finančních služeb (Financial Services Consumer Group), která jako podskupina vytvořená v rámci dialogu Generálního ředitelství pro ochranu zdraví a spotřebitele má za cíl upevnit vztahy s organizacemi spotřebitelů.
Naše vlastní zkušenost v Evropském parlamentu ukazuje, že při lobbování ohledně různých dokumentů akčního plánu pro finanční služby byli spotřebitelé a koneční uživatelé velmi málo zastoupeni.
Zpravodajka doporučuje Komisi, aby zvážila podpoření a financování odborníků úzce napojených nebo přidělených evropským organizacím spotřebitelů a uživatelů v oblasti produktů a služeb finančního trhu, jež budou schopni sledovat všechny konzultační a regulativní činnosti v rámci akčního plánu pro finanční služby.
V institucionální oblasti zpravodajka znovu zdůrazňuje linii, kterou sleduje Hospodářský a měnový výbor Evropského parlamentu a jež je zaměřena na zlepšení regulace mimo jiné prostřednictvím důkladného hodnocení dopadu a konzistentním prováděním a prosazováním.
Je potvrzena dohoda o postupu projednávání ve výborech a znovu je zdůrazněn požadavek, aby byl Evropský parlament pozorovatelem ve výborech druhé úrovně.
Značná pozornost je věnována struktuře regulace a dohledu.
Zpravodajka upozorňuje, že by současný roztříštěný rámec dohledu nemusel být schopen držet krok s dynamikou finančních trhů, zvláště pokud jde o dohled nad složitými novými produkty a jejich vzájemným působením a účinky na makroúrovni.
Zatímco současný systém lze považovat za schopný zajistit účinné provádění obchodního dohledu v kontextu vnitrostátních tradic a postupů dohledu na místě, vyzývá zpravodajka k vytvoření dohledu založeného na stávajících domácích strukturách a tradicích dohledu a vymáhání, jenž také zahrnuje dobře vybavenou výkonnou složku na evropské úrovni s pověřením provádět obezřetnostní dohled a dohled nad systémovými riziky velkých přeshraničních a víceodvětvových finančních konglomerátů.
Zpravodajka vítá činnost společné pracovní skupiny Rady Evropské centrální banky, jež využívá poznatky z krizového cvičení konaného v dubnu 2006, a ustavení podskupiny Výboru pro finanční služby, jenž se má zabývat problémy struktury dohledu z dlouhodobého hlediska.
Znovu připomíná návrh Evropského parlamentu na vytvoření nové poradní skupiny na nejvyšší úrovni složené ze zkušených odborníků a vyzývá interinstitucionální monitorovací skupinu, aby navrhla další směr vývoje Lamfalussyho postupu.
Na podzim tohoto roku budou k dispozici různé zprávy hodnotící situaci, které vytvoří základ pro budoucí kroky ve struktuře regulace a dohledu.
Další pokrok a úspěch akčního plánu pro finanční služby vyžaduje spolehlivou kvalifikovanou a dobře vybavenou evropskou strukturu dohledu, jež bude odpovídat zhruba třiceti – či vzhledem k další konsolidaci možná ještě méně – velkým evropským aktérům a jež může rovněž posílit vnější vliv Evropy na celosvětová pravidla a jejich vymáhání od aktérů působících na evropských trzích, avšak se sídlem mimo Evropskou unii.
11.
4.
2007
STANOVISKO Výboru pro právní záležitosti
pro Hospodářský a měnový výbor
k finančním službám 2005–2010 – Bílá kniha ( 2006/2270(INI) )
Navrhovatel:
Jean-Paul Gauzès
NÁVRHY
Výbor pro právní záležitosti vyzývá Hospodářský a měnový výbor jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá priority hospodářské povahy obsažené v Bílé knize Komise, a to: konsolidovat evropský finanční trh, odstranit překážky volného pohybu kapitálu, zlepšit kontrolu finančních služeb;
2. konstatuje, že jedna z priorit se týká právního hlediska, a to „provádění, prosazování a průběžného vyhodnocování stávajícího právního rámce a důsledného uplatňování zásad „dokonalejší právní úpravy“ v budoucích iniciativách“;
3. domnívá se, že konzultace se zúčastněnými stranami – zejména pokud jde o finanční služby, „s interinstitucionální monitorovací skupinou“ – musí nadále hrát ústřední úlohu, a zdůrazňuje, že je třeba je organizovat s dostatečným předstihem vzhledem k postupu rozhodování, aby mohla být stanoviska skutečně zohledněna; žádá Komisi, aby nadále zveřejňovala ohlasy z těchto konzultací tak, aby byla zajištěna průhlednost postupu;
4. bere na vědomí, že v souladu s dohodou týkající se „dokonalejší právní úpravy“ musí každý nový návrh Komise vést k posuzování dopadu na závažné otázky; lituje, že tento závazek nebyl doposud uspokojivě prováděn, a zdůrazňuje, že však v důsledku posuzování dopadu nesmí být ochromena legislativní činnost; potvrzuje své odhodlání zlepšovat právní předpisy a provádět hodnocení dopadu při uskutečňování zásadních změn v legislativních návrzích;
5. připomíná, že volba odpovídajícího nástroje, tj. směrnice nebo nařízení, není nestranná; žádá, aby byla zahájena úvaha na základě činnosti interinstitucionální monitorovací skupiny;
6. vítá úsilí Komise o koherentní výklad terminologie v různých členských státech; naléhá na Komisi, aby dbala na soulad nově vypracovávaných návrhů se stávající terminologií na evropské i celosvětové úrovni;
7. je znepokojen tím, že míra převedení právních předpisů Společenství do právních předpisů členských států v poskytnuté lhůtě je stále nízká, a vyzývá k posílení spolupráce mezi inspektory členských států;
8. domnívá se, že pokud hodnocení ex post prokáže, že některé texty nepřinesly dobré výsledky, musí být v rámci legislativního procesu změněny nebo zrušeny.
POSTUP
Název
Finanční služby 2005–2010 – Bílá kniha
Číslo postupu
2006/2270(INI)
Příslušný výbor
ECON
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
JURI
29.11.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel
Datum jmenování
Jean-Paul Gauzès
24.10.2006
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
29.1.2007
11.4.2007
Datum přijetí
11.4.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
17
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Marek Aleksander Czarnecki, Bert Doorn, Cristian Dumitrescu, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Klaus-Heiner Lehne, Hans-Peter Mayer, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Gary Titley, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Sharon Bowles, Jean-Paul Gauzès, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Jacques Toubon
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
POSTUP
Název
Politika finančních služeb (2005–2010) – bílá kniha
Číslo postupu
2006/2270(INI)
Příslušný výbor
Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ECON 29.11.2006
Výbor(y) požádaný(é) o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
JURI 29.11.2006
Nezaujaté stanovisko
Datum rozhodnutí
Užší spolupráce
Datum oznámení na zasedání
Zpravodaj(ové)
Datum jmenování
Ieke van den Burg 13.12.2005
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
30.1.2007
27.3.2007
8.5.2007
Datum přijetí
18.6.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+
-
31
2
4
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Mariela Velichkova Baeva, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Ieke van den Burg, David Casa, Jan Christian Ehler, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Kurt Joachim Lauk, Andrea Losco, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, Lapo Pistelli, Joop Post, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Heide Rühle, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Katerina Batzeli, Werner Langen, Vladimír Maňka, Donato Tommaso Veraldi, Kristian Vigenin
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Wolfgang Bulfon
Datum předložení
27.6.2007
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
