14.
10.
2009 B7-0093/2009 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení Komise
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o svobodě informací a pluralitě sdělovacích prostředků v Itálii a Evropské unii
Monika Flašíková Beňová
,
Claude Moraes
,
David-Maria Sassoli
za skupinu S&D
PE428.701v01-00 B7-0093/2009 Usnesení Evropského parlamentu o svobodě informací a pluralitě sdělovacích prostředků v Itálii a Evropské unii
Evropský parlament ,
– s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na její články týkající se dodržování, prosazování a ochrany základních práv, jakož i na články 22, 43, 49, 83, 87, 95 a 151 Smlouvy o ES,
– s ohledem na článek 11 Listiny základních práv Evropské unie a článek 10 Evropské úmluvy o lidských právech, které se týkají svobody projevu a informací a práva na pluralitu sdělovacích prostředků,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/65/ES ze dne 11. prosince 2007, kterou se mění směrnice Rady 89/552/EHS o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání,
­– s ohledem na pracovní dokument Komise o pluralitě sdělovacích prostředků v členských státech EU ( SEK(2007)0032 ),
– s ohledem na třístupňový přístup k pluralitě sdělovacích prostředků vymezený Komisí a na nezávislou studii o ukazatelích plurality, kterou jménem Komise vypracovaly a v roce 2009 dokončily Katolická univerzita v Lovani – ICRI, Středoevropská univerzita – CMCS a Jönköping International Business School – MMTC, spolu s poradenskou firmou Ernst & Young Belgie,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. září 2008 o koncentraci a pluralitě sdělovacích prostředků v Evropské unii Přijaté texty, P6_TA(2008)0459 .
,
– s ohledem na své usnesení ze dne 22. dubna 2004 o nebezpečí porušování svobody projevu a informací v Evropské unii a zejména v Itálii Úř. věst.
C 104 E, 20.4.2004, s. 1026.
,
– s ohledem na prohlášení Komise a rozpravu, která proběhla dne 8. října 2009 v Evropském parlamentu,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že Evropská unie zaručuje a prosazuje svobodu projevu a informací, jak stanoví článek 11 Listiny základních práv a článek 10 Evropské úmluvy o lidských právech, kde je svoboda sdělovacích prostředků a pluralita základní podmínkou,
B. vzhledem k tomu, že tato práva zahrnují svobodu vyjadřovat názory a svobodu přijímat a rozšiřovat informace bez zasahování či nátlaku ze strany veřejné moci,
C. vzhledem k tomu, že v Itálii během posledních měsíců vznikají obavy v souvislosti s dodržováním těchto práv, zejména pokud jde o nátlak, který vůči některým italským a evropským novinám vyvinul italský premiér poté, co zveřejnily informace o jeho osobě, a pokud jde o žaloby, které v této věci vznesl u soudu,
D. vzhledem k tomu, že vláda zasahuje do vysílání veřejnoprávní televize, zejména co se týče programů,
E. vzhledem k tomu, že tyto nátlaky a zásahy vyvolávají v Itálii i v Evropě protesty významných osobností z oblasti kultury, žurnalistiky, sdělovacích prostředků i politiky, což vede k veřejným protestům proti výhrůžkám sdělovacím prostředkům, jako např. iniciativy sdružení „Articolo 21“ a tří významných italských konstitucionalistů, jež v Itálii a Evropě shromáždily více než 445 000 podpisů, mimo jiné od předních evropských osobností činných v kultuře a politice,
F. vzhledem k tomu, že v návaznosti na žádost Komise o objasnění, proč italská vláda navrátila uprchlíky zpět do Libye, oznámil italský premiér svůj úmysl navrhnout během zasedání Evropské rady, aby k šíření informací jménem Komise byl oprávněn výhradně její předseda, přičemž pohrozil, že pokud jeho požadavek nebude přijat, zablokuje práci Evropské rady, načež Mezinárodní tisková asociace (International Press Association) vznesla oficiální protest,
G. vzhledem k tomu, že zástupce OBSE pro svobodu sdělovacích prostředků Miklós Haraszti zaslal dne 20. září 2009 italskému premiérovi dopis, v němž ho vyzývá, aby stáhl podané žaloby i žádost o odškodnění ve výši 3 milionů EUR ze strany italských novin,
H. vzhledem k tomu, že – jak již bylo uvedeno v jiných usneseních – nedávno přijaté italské právní předpisy nevyřešily problém střetu zájmů spočívající v tom, že za situace, kdy je míra koncentrace na televizním trhu nejvyšší v Evropě, premiér stále přímo či nepřímo ovládá skupinu Mediaset a má politickou kontrolu nad veřejnými službami a že duopol společností RAI a Mediaset pojímá téměř 90 % celkového počtu televizních diváků, a dosahuje tak 96,8 % příjmů z reklamy,
I. vzhledem k tomu, že zpráva o svobodě tisku uvádí, že tři členské státy EU, včetně Itálie, jsou zeměmi, v nichž je tisk pouze „částečně svobodný“,
J. vzhledem k tomu, že navzdory opakovaným výzvám Evropského parlamentu k přijetí směrnice o pluralitě informací a koncentraci sdělovacích prostředků Komise nezahrnula tato témata do působnosti revize směrnice „Televize bez hranic“, ale zavázala se k tomu, že pro tuto problematiku vymezí konkrétní třístupňový plán sestávající z vypracování pracovního dokumentu (vydaného v roce 2007), vymezení ukazatelů úrovně plurality (obsaženo v nezávislé studii vydané v červenci roku 2009) a návrhu sdělení o těchto ukazatelích (naplánován až na rok 2010),
K. vzhledem k tomu, že Komise v plénu dne 8. října 2009 přiznala, že musela upustit od předložení návrhu směrnice o koncentraci sdělovacích prostředků a pluralitě z důvodu nedostatku politické vůle ze strany všech členských států,
L. vzhledem k tomu, že ačkoli směrnice „Televize bez hranic“ nezačlenila do své působnosti pluralitu, zavedla právo novinářů na přístup ke krátkým sekvencím a povinnost zřídit v každém členském státě nezávislý orgán dohledu nad sdělovacími prostředky, a to zejména díky Evropskému parlamentu,
M. vzhledem k tomu, že, jak Komise přiznala v plénu, by mohlo být vymezeno několik právních základů, které by umožnily přijmout soubor legislativních opatření na zvýšení plurality v Evropské unii a zamezení koncentrace sdělovacích prostředků,
N. vzhledem k tomu, že Evropský parlament v několika usneseních opakovaně vyzývá Komisi k tomu, aby podporovala opatření, která by zaručila pluralitu a řešila problém koncentrace sdělovacích prostředků, vydala naléhavé sdělení o ochraně plurality sdělovacích prostředků a koncentraci médií v členských státech a bezodkladně doplnila předpisový rámec o návrh směrnice o téže problematice na základě právního základu, který jednoznačně poskytují Smlouvy,
1. vyjadřuje politování nad tím, že italské veřejné orgány vyvíjejí nátlak na italské a evropské noviny a podaly proti nim soudní žaloby; podporuje výzvu, kterou adresoval zástupce OBSE italským orgánům, aby tyto činnosti neprodleně ukončily, a považuje za nepatřičné veškeré zásahy do svobody informací, jež mají za cíl ovlivňovat veřejnoprávní televizní vysílání;
2. domnívá se, že je nezbytné řešit tuto neobvyklou situaci, kdy dochází ke zvláštnímu střetu zájmů mezi politickou mocí, ekonomickou mocí, mocí sdělovacích prostředků a koncentrací přímé či nepřímé kontroly veřejnoprávních a soukromých sdělovacích prostředků, a zdůrazňuje, že je nezbytné zajistit, aby veřejnoprávní provozovatelé byli ve všech členských státech nezávislí a nebyli předmětem žádných zásahů;
3. je přesvědčen, že svoboda přijímat a sdělovat informace bez jakéhokoli vměšování ze strany orgánů veřejné moci, stejně jako pluralita sdělovacích prostředků jsou základními zásadami a podstatnými prvky demokracie, na nichž je Evropská unie založena a jež jsou zakotveny v článku 11 Listiny základních práv, a znovu připomíná, že nepřijmou-li členské státy v této věci odpovídající opatření, má Unie politickou a právní povinnost zaručit svým občanům v oblastech spadajících do její pravomoci, aby tato práva byla dodržována;
4. znovu potvrzuje, že právní rámec EU má v oblasti plurality sdělovacích prostředků a jejich koncentrace stále trhliny, a že je tedy naléhavě třeba, aby Komise konečně využila stávajících pravomocí Společenství v oblasti vnitřního trhu, politiky v oblasti audiovizuálních médií, hospodářské soutěže, telekomunikací, státní podpory, veřejnopravních služeb a základních práv občanů a přijala opatření s cílem vymezit základní podmínky, jež musí všechny členské státy dodržovat, aby zajistily, zaručily a prosadily svobodu informací a náležitou úroveň plurality sdělovacích prostředků;
5. v této souvislosti vyjadřuje politování nad nedostatkem politické vůle ze strany členských států a nad nečinností Komise coby politického motoru Unie a naléhavě Komisi vyzývá, aby konečně neprodleně předložila návrh směrnice o pluralitě sdělovacích prostředků a jejich koncentraci, oč ji Evropský parlament několikrát žádal a jak se Komise sama zavázala;
6. naléhavě vybízí Komisi, aby bezodkladně vydala plánované sdělení o pluralitě sdělovacích prostředků, vyjadřuje údiv nad tím, že Komise toto sdělení nezmínila během rozpravy v plénu, a potvrzuje, že je připraven vypracovat zprávu z vlastního podnětu o pluralitě a koncentraci ihned po obdržení tohoto sdělení;
7. žádá své příslušné výbory, aby tuto záležitost sledovaly a aby poté v plénu podaly zprávu o svobodě informací a koncentraci a pluralitě sdělovacích prostředků;
8. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Radě Evropy a vládám a národním parlamentům členských států.
