A7-0030/2011
8.
2.
2011
ZPRÁVA
o zemědělství v EU a mezinárodním obchodě
(2010/2110(INI))
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
Zpravodaj:
Georgios Papastamkos
Navrhovatelka pro stanovisko (*):
Godelieve Quisthoudt-Rowohl , Výbor pro mezinárodní obchod
(*) Postup s přidruženým výborem – článek 50 jednacího řádu
PE 450.614v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................16
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod(*) ............................................19
STANOVISKO Výboru pro rozvoj ...............................................................................23
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................26
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o zemědělství v EU a mezinárodním obchodě
( 2010/2110(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na třetí část hlavy III a pátou část hlavy II a V Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),
– s ohledem na zásady v oblasti zajištění dobrých životních podmínek zvířat uvedené v článku 13 SFEU,
– s ohledem na dohody WTO, především na dohodu o zemědělství, která byla sjednána v průběhu Uruguayského kola a vstoupila v platnost dne 1. ledna 1995,
– s ohledem na prohlášení přijaté na čtvrté ministerské konferenci konané v Dohá ve dnech 9.–14. listopadu 2001, na rozhodnutí přijaté Generální radou WTO dne 1. srpna 2004 a na prohlášení přijaté na šesté ministerské konferenci konané v Hongkongu ve dnech 13.–18. prosince 2005,
– s ohledem na své usnesení ze dne 4. dubna 2006 o hodnocení jednacího kola z Dohá po konání ministerské konference WTO v Hongkongu
Úř. věst.
C 293E, 2.12.2006, s. 155. ,
– s ohledem na revidovaný návrh modalit v zemědělství, jejž dne 6. prosince 2008 rozeslal předseda WTO pro jednání o zemědělství,
– s ohledem na memorandum o porozumění mezi Spojenými státy americkými a Evropskou komisí ze dne 15. května 2009 ohledně dovozu hovězího masa ze zvířat, jimž se nepodávaly určité růstové hormony, a ohledně vyšších cel, která Spojené státy uplatňují na některé produkty Evropských společenství,
– s ohledem na řešení, jež bylo ve sporu mezi Kanadou a Evropskou unii nazvaném „Evropská společenství – Opatření týkající se schvalování biotechnologických výrobků a obchodování s nimi“ oboustranně přijato dne 15. července 2009,
– s ohledem na dohodu parafovanou dne 15. prosince 2009 mezi EU a zeměmi Latinské Ameriky, jež stanovila podmínky pro konečné urovnání sporů ohledně dovozního režimu EU pro banány (Ženevská dohoda o obchodu s banány),
– s ohledem na své usnesení ze dne 16. prosince 2009 o vyhlídkách rozvojového programu z Dohá po sedmé ministerské konferenci WTO
Přijaté texty, P7_TA(2009)0110 . ,
– s ohledem na skutečnost, že dne 17. prosince 2009 byla dokončena jednání mezi Evropskou unií a Marockým královstvím o vzájemných liberalizačních opatřeních pro zemědělské produkty a produkty rybolovu,
– s ohledem na skutečnost, že dne 1. března 2010 byla dokončena jednání o uzavření mnohostranné obchodní dohody mezi EU, Peru a Kolumbií,
– s ohledem na řešení, jež bylo ve sporu mezi Argentinskou republikou a Evropskou unií nazvaném „Evropská společenství – Opatření týkající se schvalování biotechnologických výrobků a obchodování s nimi“ oboustranně přijato dne 18. března 2010,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. března 2010 o „politice jakosti zemědělských produktů: jakou strategii zvolit?“
Přijaté texty, P7_ TA-PROV(2010)0088. ,
– s ohledem na skutečnost, že dne 19.května 2010 byla dokončena jednání o obchodním pilíři dohody o přidružení mezi EU a Střední Amerikou,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. července 2010 o budoucnosti společné zemědělské politiky po roce 2013
Přijaté texty, P7_ TA-PROV(2010)0286. ,
– s ohledem na dohodu o volném obchodu mezi EU a Jižní Koreou uzavřenou dne 6. října 2010,
– s ohledem na probíhající jednání mezi EU a zeměmi Mercosur o dohodě o přidružení,
– s ohledem na probíhající jednání mezi EU a Kanadou o komplexní hospodářské a obchodní dohodě,
– s ohledem na probíhající jednání mezi EU a Indií o dohodě o volném obchodu,
– s ohledem na probíhající jednání mezi EU a Ukrajinou o dohodě o přidružení,
– s ohledem na svou studii s názvem „Rekapitulace jednání WTO o zemědělství poté, co selhaly rozhovory v roce 2008“ vydanou v červnu roku 2009,
– s ohledem na příručku s názvem „Zeměpisná označení a obchodní aspekty práv k duševnímu vlastnictví: o deset let později.
Návod pro evropské držitele zeměpisného označení k získání ochrany v dalších členských zemích WTO“, která byla zadána Komisí,
– s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (KOM (2010)0484), který dne 15. září 2010 předložila Komise,
– s ohledem na otázku uvolnění celního režimu pro Pákistán podle článku 1 návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o zavedení mimořádných autonomních obchodních preferencí pro Pákistán ( KOM(2010)0552 ),
– s ohledem na rozvojové cíle tisíciletí OSN,
– s ohledem na článek 208 Smlouvy o fungování Evropské unie,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova a na stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod a Výboru pro rozvoj ( A6-0030/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že EU nadále zůstává zdaleka největším dovozcem zemědělských produktů na světě, s tím, že za uplynulých deset let se hodnota celkového objemu dovozu téměř zdvojnásobila a nyní tvoří téměř 20 % světového dovozu,
B. vzhledem k tomu, že podíl EU na celosvětovém vývozu zemědělských produktů klesá v důsledku rychlejšího růstu dalších klíčových obchodních partnerů v této oblasti; vzhledem k tomu, že v letech 2007–2009 představovaly konečné výrobky 68 % vývozní hodnoty v EU, zatímco podíl meziproduktů byl 23 % a komodit 9 %; a vzhledem k tomu, že ceny na světovém trhu jsou navíc jedním z faktorů, které EU způsobují obtíže při vývozu jejích produktů, neboť ceny jsou obecně nízké a Unie má vyšší výrobní náklady,
C. vzhledem k tomu, že v roce 2008 dosáhl obchodní deficit EU v oblasti zemědělství rekordní výše 7 miliard EUR; vzhledem k tomu, že obchodní deficit EU například se zeměmi Mercosur se od roku 2000 více než zdvojnásobil a že dovoz zemědělských produktů ze zemí Mercosur do EU v současné době dosahuje dovozní hodnoty 19 miliard EUR, zatímco hodnota vývozu činí pouze 1 miliardu EUR,
D. vzhledem k tomu, že EU je největším dovozcem zemědělských výrobků z rozvojových zemí na světě a dováží více, než je společný objem dovozu USA, Japonska, Kanady, Austrálie a Nového Zélandu; vzhledem k tomu, že 71 % celkového objemu dovozu zemědělských produktů do EU pochází z rozvojových zemí, což je výsledkem iniciativy „Vše kromě zbraní“ (EBA) zaměřené na nejméně rozvinuté země (LDC), všeobecného systému preferencí (GSP) a dohod o hospodářském partnerství (EPA),
E. vzhledem k tomu, že návrh modalit v zemědělství předložený v roce 2008 organizací WTO bude ze strany EU vyžadovat ještě větší ústupky, než samotná EU velkoryse nabídla v říjnu roku 2005,
F. vzhledem k tomu, že uplatnění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje (PCD) na oblasti zemědělství a obchodu bude mít vliv rovněž na plnění rozvojových cílů tisíciletí č.1 (vymýcení extrémní chudoby a hladu) a č.8 (globální partnerství pro rozvoj), mimo jiné prostřednictvím ustanovení o spravedlivějších obchodních pravidlech a přístupu na trh,
G. vzhledem k tomu, že EU již radikálním způsobem omezila podporu domácího trhu, která narušuje obchod, narozdíl od svých klíčových obchodních partnerů, zejména Spojených států amerických, které zachovaly a v některých případech posílily své nástroje podle zemědělského zákona z roku 2008,
H. vzhledem k tomu, že EU jednostranně přistoupila k podstatnému snížení vývozních náhrad do té míry, že jejich podíl na rozpočtu SZP klesl z 29,5 % v roce 1993 na pouhých 1,2 % v roce 2009 a jejich podíl na celkové hodnotě vyvezených zemědělských produktů, na něž se vztahují vývozní náhrady, klesl z 25 % v roce 1992 na pouhých 0,9 % v roce 2009; vzhledem k tomu, že někteří klíčoví obchodní partneři nadále ve velké míře využívají další formy vývozních pobídek,
I. vzhledem k tomu, že USA v důsledku sporu o hovězím mase s obsahem hormonů nadále EU ukládají sankce a dokonce oznámily, že budou sankce střídavě uplatňovat na další zemědělské výrobky EU, čímž chtějí posílit jejich dopad („právní předpisy s efektem kolotoče“); vzhledem k tomu, že podle memoranda o porozumění (MoU) EU zaručuje celní kvótu na dovoz 20 tisíc tun hovězího masa s nulovým clem,
J. vzhledem k tomu, že USA v rámci WTO napadly pravidla EU pro hygienu a obchod s drůbežím masem,
K. vzhledem k tomu, že ve sporu o geneticky modifikované organismy bylo s Kanadou a Argentinou nalezeno oboustranně přijatelné řešení; vzhledem k tomu, že USA podaly žádost o odvetná opatření,
L. vzhledem k tomu, že rozhodnutí panelu WTO o vývozu cukru představovalo jednu z hlavních pobídek k reformě tohoto odvětví, kterou EU provedla v roce 2006, a stále má na obchod s cukrem vážný dopad; vzhledem k tomu, že společná organizace trhu s cukrem ctí všechny obchodní závazky EU; vzhledem k tomu, že v období tří let se EU posunula z pozice druhého největšího vývozce cukru na pozici druhého největšího čistého dovozce, a to ve prospěch zejména rozvojových zemí (nejméně rozvinutých zemí a zemí AKT),
M. vzhledem k tomu, že reforma odvětví cukru z roku 2006 dosáhla cíle posílit konkurenceschopnost, snížit ceny cukru a omezit výrobní kvóty na cukr o 30 %; vzhledem k tomu, že to však vedlo k uzavření 83 z celkového počtu 189 továren v EU-27, ke ztrátě více než 16 500 přímých pracovních míst ve venkovských oblastech a k tomu, že přibližně 140 tisíc zemědělců přestalo pěstovat cukrovou řepu,
N. vzhledem k tomu, že světový trh s cukrem je jedním z nejproměnlivějších trhů se zemědělskými komoditami a dominuje mu jedna země (Brazílie); vzhledem k tomu, že produkce cukru v EU zajišťuje spolehlivé zásobování světového trhu a pravidelné vnitřní zásobování evropských odběratelů udržitelnými produkty vysoké kvality,
O. vzhledem k tomu, že EU prostřednictvím požadavků, jež mají být uplatňovány již v roce 2010, podporuje udržitelnou výrobu energie z obnovitelných zdrojů; vzhledem k tomu, že EU již nyní dováží více než 25 % bioethanolu, který spotřebuje jako palivo, nepočítaje v to bioethanol dovážený ve formě směsí s cílem vyhnout se placení dovozního cla; vzhledem k tomu, že Komise musí v souladu s čl.
23 odst.
5 písm. a) směrnice o energii z obnovitelných zdrojů (směrnice 2009/28/ES
Úř. věst.
L 140, 5.6.2009, s. 16. ) zajistit rovnováhu mezi produkcí bioethanolu v EU a jejím dovozem,
P. vzhledem k tomu, že v listopadu 2010 se uskuteční čtvrté zasedání konference smluvních stran Rámcové úmluvy Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku; vzhledem k tomu, že byly zahájeny veřejné konzultace o případné revizi směrnice o tabákových výrobcích (směrnice 2001/37/ES
Úř. věst.
L 194, 18.7.2001, s. 26. ); vzhledem k tomu, že několik členů Světové obchodní organizace nadneslo otázku, zda je v souladu s Dohodou o technických překážkách obchodu (TBT) kanadský návrh zákona C-32, který v podstatě vede k zákazu všech tradičních tabákových výrobků na bázi směsí s výjimkou tabákových výrobků, v nichž je použit pouze tabák Virginia, což je jediná odrůda pěstovaná v Kanadě, která je používána na výrobu kanadských tabákových výrobků,
Q. vzhledem k tomu, že EU musí v mezinárodních obchodních dohodách zajistit rovnováhu mezi liberalizací trhu a ochranou hospodářských odvětví a práv pracujících a spotřebitelů,
R. vzhledem k tomu, že obchodní dohody EU se třetími zeměmi musí poskytovat ochranu odvětvím, v nichž EU čelí obtížím – zejména odvětví ovoce a zeleniny, živočišné výroby a obilovin, v nichž podstatně klesají příjmy –, a současně jim nabídnout skutečné příležitosti k vývozu,
S. vzhledem k tomu, že mezinárodní obchodní dohody, které EU uzavírá, nesmí poškodit místní drobné zemědělce, kteří významnou měrou přispívají k zajištění potravin ve svém regionu,
T. vzhledem k tomu, že EU musí při uzavírání mezinárodních obchodních dohod usilovat o zajištění lepší kontroly dodržování lidských práv a sociálních a environmentálních norem,
U. vzhledem k tomu, že k uzavření obchodních dohod sjednaných Komisí je vyžadován souhlas Parlamentu,
Soulad mezi zemědělskou politikou a společnou obchodní politikou EU
1. domnívá se, že zemědělské odvětví EU má zcela jednoznačně přidanou hodnotu pro evropské hospodářství a ve strategii EU 2020, jejímž cílem je vyřešit hospodářské, sociální a environmentální problémy, s nimiž se EU v současné době potýká, sehraje strategickou roli; zdůrazňuje, že je nutné zajistit provázanost zemědělské, obchodní a rozvojové politiky EU;
2. zdůrazňuje, že vnější obchodní politika EU nesmí ohrozit její schopnost zachovat silné zemědělské odvětví a v situaci zvýšené nestability trhů zajistit dodávky potravin; vyzývá Komisi, aby na všech fórech, a zejména v rámci WTO, hájila multifunkční úlohu zemědělství EU, včetně jeho zásadní úlohy při zajišťování pracovních míst a zachovávání životaschopnosti venkovských oblastí, a evropský zemědělsko-potravinářský model, který je strategickou součástí evropského hospodářství;
3. odsuzuje přístup Komise, která v oblasti zemědělství příliš často ustupuje, čímž získává lepší přístup na trh s průmyslovými výrobky a službami ve třetích zemích; vyzývá Komisi, aby přestala stavět zemědělské zájmy až za zájmy odvětví průmyslu a služeb;
4. vyzývá Komisi, aby navrhla přístup, jímž zajistí rovnováhu mezi domácí výrobou a dovozem, a aby u každého sektoru zemědělství zvážila rozvoj mnohostranných a dvoustranných obchodních jednání a stejně tak měla na paměti evropské environmentální, sociální a bezpečnostní normy, zajištění dobrých životních podmínek zvířat a dodržování lidských práv;
5. zdůrazňuje, že Komise musí v oblasti zemědělství provádět posouzení dopadů, jež je třeba zveřejnit před zahájením jednání a navrhovaných aktualizací, aby se v nich projevila nová situace vyplývající z daných jednání; vyzdvihuje nutnost řádného a transparentního procesu konzultací se všemi zainteresovanými stranami, zejména s Parlamentem a Komisí; připomíná, že do dohody o volném obchodu mezi EU a Jižní Koreou byl začleněn domácí poradní výbor, a poznamenává, že by tento krok mohl být precedentem pro zapojení zájemců a zainteresovaných stran do budoucích obchodních dohod;
6. zdůrazňuje, že posouzení dopadu se musí zabývat specifickými rysy každé komodity, například trhu s hovězím masem, a zohledňovat členění trhu; zdůrazňuje, že z předchozích posouzení dopadu vyplynuly pouze obecné závěry; naléhavě proto vyzývá Komisi, aby zajistila vypracování podrobných posouzení dopadu, v nichž budou zohledněny konkrétní segmenty trhu, jež vznikly po otevření zemědělských trhů EU obchodnímu uskupení Mercosur;
7. zastává názor, že rozhodnutí o dalším otevření trhu EU dovozu zemědělských produktů by neměla být přijímána, aniž by bylo zajištěno, že zemědělcům z EU budou moci být nahrazeny vzniklé ztráty;
8. podtrhuje skutečnost, že finanční odškodnění nemůže vynahradit negativní důsledky přerušení evropské zemědělské produkce, která zaručuje bezpečnost a kvalitu potravin a je nezbytná pro prosperitu venkovských oblastí EU a pro ochranu krajiny na venkově před hrozbou opouštění půdy a vylidňování venkova; zdůrazňuje tedy, že je třeba zachovat takové podmínky, aby evropští zemědělci ve všech členských státech nadále zůstali životaschopnými a měli spravedlivý příjem, což umožní oživení evropského zemědělství s ohledem na klíčovou úlohu, kterou SZP hraje v rámci EU;
9. připomíná, že evropští producenti jsou povinni splňovat nejvyšší normy, co se týče kvality, hygieny výrobků, udržitelných výrobních metod, zdraví rostlin, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, zpětné vysledovatelnosti, kontroly reziduí pesticidů, veterinárního lékařství a přísad;
10. je pevně přesvědčen, že výrobní metody, které třetí země používají při výrobě produktů určených na vývoz do EU, musí evropským spotřebitelům poskytovat stejné záruky, pokud jde o zdraví, bezpečnost potravin, dobré životní podmínky zvířat, udržitelný rozvoj a minimální sociální standardy, jaké jsou vyžadovány od producentů z EU; zdůrazňuje, že je to jediný možný způsob, jak v rámci hospodářské soutěže se třetími zeměmi zajistit producentům EU rovné podmínky, a trvá na tom, že je třeba zavést přísnější dovozní kontroly na hranicích a posílit kontroly podmínek výroby a prodeje, které by prováděly potravinářské a veterinární inspekce zemí vyvážejících do EU, aby byl zajištěn soulad s normami EU;
11. zdůrazňuje, že u dovozu je nezbytné striktně dodržovat pravidla původu a mechanismy pro prevenci třístranného obchodu;
12. naléhá na Komisi, aby aktivně prosazovala ofenzivní zájmy EU v oblasti zemědělství a zajistila snadnější přístup produktů EU na trhy třetích zemí, s ohledem na obrovský potenciál vysoce kvalitních zemědělsko-potravinářských produktů EU v oblasti vývozu a stabilizace světového trhu; mimo jiné zdůrazňuje, že je třeba zintenzívnit propagační programy, a to i skrze navýšení procentuálního podílu finanční spoluúčasti EU; konstatuje, že tato opatření jsou kompatibilní s pravidly WTO, neboť odpovídají koncepci „green box“;
13. konstatuje, že nedílnou součástí EU jsou i její nejokrajovější oblasti, na něž se obchodní dohody rovněž v celém rozsahu vztahují; zdůrazňuje, že nižší celní sazby představují hrozbu pro křehké hospodářství těchto oblastí, jež je založeno především na zemědělství a výrobě podobného zboží, jako vyrábí mimo jiné partnerské země Latinské Ameriky; poukazuje na to, že v souladu s článkem 349 Smlouvy o fungování EU mohou být politiky EU přizpůsobeny specifickým geografickým a hospodářským podmínkám těchto regionů; vyzývá proto Komisi, aby při jednáních zohledňovala specifickou situaci nejvzdálenějších regionů a zajistila tak, že nebudou kladeny překážky jejich rozvoji;
Zemědělství v mnohostranném obchodním systému
Rozvojová agenda z Dohá
14. domnívá se, že EU ve snaze zajistit rozvojové agendě z Dohá úspěšný výsledek učinila nesmírně velkorysou nabídku v oblasti zemědělství, kterou již nelze zvýšit, avšak další rozvinuté a pokročilejší rozvojové země tuto nabídku dosud neopětovaly stejnou mírou ambicí;
15. připomíná, že reforma SZP z roku 2003 a kontrola stavu z roku 2008 prokázaly, že EU je skutečně připravena své závazky v oblasti reforem splnit, a to tím, že předjímaly očekávané výsledky jednacího kola z Dohá, zatímco rovnocenné ústupky obchodních partnerů EU se stále očekávají;
16. vyzývá Komisi, aby striktně dodržovala svůj vyjednávací mandát udělený Radou, který vymezuje činnost Komise na rámec nejnovější reformy společné zemědělské politiky, za předpokladu, že u svých obchodních partnerů vyjedná obdobné ústupky; žádá ji, aby se zdržela jakýchkoli návrhů, jež by předurčily rozhodnutí, která padnou ohledně budoucnosti SZP po roce 2013;
17. zdůrazňuje, že významnou úlohu v rozvojové agendě z Dohá mají neobchodní zájmy; je toho názoru, že při jednáních o zemědělském odvětví musí být ekonomická stránka obchodu vyvažována hodnotami jiného než ekonomického charakteru, jako jsou sociální hodnoty, otázky životního prostředí, lidské zdraví a zdraví a dobré životní podmínky zvířat;
18. vyjadřuje politování nad nedostatečnou mírou pokroku při vytváření rejstříku vín a lihovin na mnohostranné úrovni a při rozšiřování ochrany zeměpisných označení na všechny zemědělské produkty; připomíná, že tyto prvky jsou nutnou podmínkou, má-li se v jednáních o zemědělství dosáhnout vyváženého výsledku; zdůrazňuje, že je nezbytné daleko více podporovat zásady, o než se opírá politika EU v oblasti kvality zemědělských produktů, a to jak při vícestranných, tak dvoustranných jednáních;
19. připomíná, že EU již výrazným způsobem omezila podporu domácího trhu, která narušuje obchod, a ostatní obchodní partnery vyzývá k jednoznačnému závazku, že učiní totéž;
20. připomíná, že se členské země WTO na ministerské konferenci konané v Hongkongu v roce 2005 zavázaly k tomu, že přistoupí ke zrušení všech forem vývozních dotací a zároveň uvalí sankce v případě veškerých vývozních opatření s obdobným účinkem, zejména exportních úvěrů, státních zemědělských podniků a regulace potravinové pomoci;
21. domnívá se, že všeobecné snížení celních sazeb by mělo být posouzeno v souvislosti s nabídkou EU ohledně domácí podpory a pilíři konkurence v oblasti vývozu a mělo by vycházet z možnosti zachovat zvláštní ochrannou doložku pro konkrétní případy osvobození od zjednodušených celních sazeb, přiměřenou flexibilitu plánu snížení cel a pro označení citlivých výrobků; zastává názor, že návrh mechanismu pro označování citlivých výrobků je zásadně ohrožen povinností dosáhnout významného rozšíření celních kvót;
22. zdůrazňuje, že v rámci jednání WTO ohledně rozvojové agendy z Dohá je třeba prosazovat zásadu jednotného závazku; poukazuje na to, že již nějakou dobu se projevuje tendence zaměřovat jednání na omezený výběr oblastí včetně zemědělství, v nichž má EU hlavní defensivní zájmy, přičemž v jiných oblastech jednání byl zaznamenán relativně menší pokrok, a že by toto omezení mohlo ohrozit vyjednávací pozici EU; dále poukazuje na skutečnost, že takto je velmi obtížné zhodnotit jednání jako celek;
23. znovu potvrzuje, že by rozvojové země měly mít legitimní možnost provádět politiky, které budou vytvářet domácí přidanou hodnotu;
24. zdůrazňuje, že volatilita cen vedla ke zhoršení problémů podvýživy v celosvětovém měřítku, jak konstatovala Organizace OSN pro výživu a zemědělství, a že větší liberalizace světového obchodu se zemědělskými výrobky, podpořená dohodami WTO, dosud neumožnila vymýtit hrozbu hladu ve světě; zdůrazňuje, že EU má mj. povinnost přispět k celosvětovému zabezpečení potravin;
Řešení sporů s WTO
25. bere na vědomí skutečnost, že dohoda o obchodu s banány po dvaceti letech urovnává technicky nejsložitější, politicky nejcitlivější a nejvýznamnější spor v rámci WTO a představuje důležitý krok na cestě k upevnění mnohostranného obchodního systému založeného na stanovených pravidlech a zároveň by mohla výraznou měrou přispět k řešení problémů s tropickými produkty a preferencemi v jednání s WTO;
26. vyzývá Komisi, aby zajistila urovnání sporu o hovězím mase s obsahem hormonů a zrušení sankcí na produkty EU, a zároveň zaručila, že dovoz hovězího masa do EU bude odpovídat požadavkům EU;
27. s ohledem na spor o „chlorované drůbeží maso“ se domnívá, že dovoz těchto výrobků by byl v přímém rozporu s poptávkou veřejnosti EU po bezpečných výrobcích a se zásadami, na nichž je založen model evropských potravin;
28. důrazně žádá Komisi, aby bránila režim EU pro schvalování geneticky modifikovaných organismů a jejich uvádění na trh vůči námitkám WTO;
Zemědělství ve vícestranných, meziregionálních a dvoustranných obchodních vztazích
29. věří, že dokončení mnohostranných jednání je pro EU prioritou, o kterou musí stále usilovat; věří, že dvoustranné obchodní dohody musí doplňovat mnohostranné procesy dodržováním rovných pracovních podmínek, společných pravidel v oblasti životního prostředí a norem týkajících se bezpečnosti potravin, které již v Evropské unii platí, a předcházet tomu, aby se podpory dostávalo výhradně programům zaměřeným na udržitelný rozvoj; připomíná, že EU má v zemědělství značné ofenzivní zájmy, zejména pokud jde o vysoce kvalitní zpracované produkty; domnívá se, že dvoustranné obchodní dohody s významnými obchodními partnery mohou s úspěchem podporovat vývozní zájmy zemědělsko-potravinářského průmyslu EU a poskytnout velké ekonomické výhody;
30. žádá, aby zemědělské produkty dovážené do EU poskytovaly evropským spotřebitelům stejné záruky, pokud jde o ochranu spotřebitele, dobré životní podmínky zvířat, ochranu životního prostředí a minimální sociální standardy, jako zajišťují výrobní postupy v Evropě, a zdůrazňuje pevné stanovisko Parlamentu v této věci; žádá Komisi, aby do dvoustranných obchodních dohod zahrnovala doložky, které pro třetí země stanoví povinnost splňovat stejné hygienické a rostlinolékařské podmínky, které vážou evropské producenty; domnívá se, že tyto dohody musí alespoň zajistit dodržování mezinárodních závazků a norem;
31. zdůrazňuje, že chceme-li se vyhnout „dvojím platbám“ – na dvoustranné a mnohostranné úrovni – je nezbytné podpořit „dohodu o jediné peněžence“, díky níž budou ústupky v dvoustranných dohodách propojeny s konečným výsledkem jednání z Dohá;
32. zdůrazňuje, že je důležité striktně uplatňovat preferenční pravidla původu; žádá o přezkoumání všech obchodních preferencí, které Evropská unie udělila rozvíjejícím se zemím, které jsou členy skupiny G-20;
33. domnívá se, že je nezbytné zavést omezení, která zabrání nekalým praktikám při obchodování se zemědělsko-potravinářskými produkty, jako je např. trojstranný obchod, kdy určitá země vyveze své produkty do EU, k čemuž využije přednostního přístupu na trh EU, a poté k uspokojení vlastních potřeb doveze produkty ze zahraničí; domnívá se, že má-li se zabránit takovýmto praktikám, je nezbytné stanovit ústupky v oblasti přístupu na trh EU v rámci obchodních dohod uzavíraných se třetími zeměmi tak, aby nepřevyšovaly skutečné výrobní a vývozní možnosti daných zemí;
34. důrazně vyzývá Komisi, aby hájila zahrnutí zeměpisných označení (GI) jako zásadní součást Obchodní dohody o boji proti padělání (ACTA); vyjadřuje politování nad tím, že v rámci nedávno dokončených nebo probíhajících obchodních jednání musí naši obchodní partneři dodržovat pouze „krátký seznam“ zeměpisných označení EU; poukazuje na skutečnost, že v souladu se strategií „Globální Evropa“ musí dvoustranné dohody zajistit posílenou mezinárodní ochranu zeměpisných označení prostřednictvím ustanovení WTO+; vyzdvihuje nutnost řádného a transparentního procesu konzultací se všemi zainteresovanými stranami, zejména s Parlamentem a Komisí;
35. připomíná, že díky uzavření dohody o volném obchodu s Jižní Koreou bylo uznáno značné množství zeměpisných označení; vyzývá k tomu, aby bylo o totéž usilováno i v rámci budoucích dohod o obchodu; poznamenává, že ochrana a uznávání zeměpisných označení může být pro zemědělsko-potravinářské odvětví EU velkým přínosem;
36. konstatuje, že podle Komise by Dohoda o volném obchodu mezi EU a Jižní Koreou zbavila evropské vývozce finanční zátěže ve výši 380 milionů EUR ročně tím, že zruší celní povinnost u 99 % zemědělského vývozu EU;
37. žádá Komisi, aby zajistila, že obchodní dohody neohrozí evropský systém vstupních cen ovoce a zeleniny a zároveň budou zachovány současné dovozní plány; naléhavě však Komisi žádá, aby provedla nezbytné změny s cílem co nejdříve zdokonalit fungování systému;
38. zdůrazňuje zejména, že problémy způsobuje složitý systém vstupních cen, který je uplatňován na dovoz rajčat z Maroka; vyzývá proto Komisi, aby neprodleně provedla příslušné změny;
39. vyjadřuje hluboké znepokojení nad dohodou mezi EU a Marokem; poukazuje na to, že zatímco evropské trhy se dovozu z Maroka otevřely téměř kompletně, na některé zemědělské produkty vyvážené z EU, včetně významných produktů, jako je jádrové ovoce, se stále vztahují kvóty;
40. lituje, že při jednání o zemědělské kapitole dohody o přidružení uzavřené s Marokem nebyly poskytnuty žádné záruky, pokud jde o dodržování preferenčních dovozních kvót nebo vstupní ceny uplatňované na marocký vývoz;
41. vyzývá Komisi, aby dostála svým závazkům týkajícím se odvětví cukru EU a ukončila systematické ústupky v tomto odvětví při dvoustranných i mnohostranných obchodních jednáních; v této souvislosti bere na vědomí iniciativy, které proběhly v odvětví cukru, zvýšily jeho konkurenceschopnost a zároveň zlepšily jeho environmentální udržitelnost a přispěly k rozvojové agendě EU, neboť využily preference přiznané zemím AKT a nejméně rozvinutým zemím;
42. poukazuje na skutečnost, že budou-li ve dvoustranných vztazích se třetími zeměmi (například se zeměmi Latinské Ameriky a Ukrajinou) učiněny jakékoli další ústupky, pokud jde o přístup na trh EU s cukrem, přinese to destabilizaci evropského trhu s cukrem a narušení preferencí u zemí AKT a nejméně rozvinutých zemí; je stále více znepokojen tím, že jsou-li tyto ústupky učiněny vůči zemím, které jsou čistými dovozci, dochází k podpoře mechanismů swap; vyzývá Komisi, aby z rozsahu dvoustranných jednání nadále vyjímala cukr a produkty z něj vyrobené, včetně ethanolu;
43. odsuzuje nedávný návrh Komise, v němž pro 100 000 tun ethanolu ročně dováženého z Pákistánu do EU stanoví po dobu tří let celní kvótu s nulovým clem; zdůrazňuje, že tento návrh by navzdory svému proklamovanému záměru neposkytoval přímou a okamžitou pomoc pákistánskému lidu sužovanému monzunovými dešti; dále se domnívá, že tento návrh poškozuje vznikající a citlivé odvětví energie z obnovitelných zdrojů v EU, a proto není v souladu s politikami EU v oblasti změny klimatu, energetiky a rozvoje venkova a neslučuje se ani s mnohostrannými obchodními jednáními EU;
44. vyzývá Komisi, aby se měla na pozoru před obcházením dovozních cel na ethanol, jelikož stále větší množství ethanolu se nyní dostává na území EU v podobě směsí, pro něž platí velmi nízké dovozní clo;
45. vyzývá Komisi, aby v dohodách o volném obchodu mezi EU a zeměmi s významnými kapacitami v oblasti zemědělské produkce a vývozu zemědělských produktů, jako jsou např. země Mercosur, zajistila symetričnost ústupků v oblasti celních sazeb;
46. bere na vědomí obnovené jednání o dohodě o přidružení mezi EU a sdružením Mercosur, která má zásadní význam a jež by se dotkla 700 milionů lidí a stala se celosvětově nejambicióznější meziregionální dohodou, a zdůrazňuje tudíž, že Evropský parlament by měl být do jednání ve všech fázích úzce zapojen;
47. považuje za nepřijatelné, že Komise obnovila jednání se zeměmi Mercosur, aniž by veřejnosti zpřístupnila podrobné posouzení dopadu a vedla řádnou politickou debatu s Radou a Parlamentem; vyzývá k tomu, aby před výměnou návrhů sazeb mezi EU a zeměmi Mercosur byla vypracována a prodiskutována studie, která by posoudila dopady těchto jednání na evropská zemědělská odvětví a regiony; upozorňuje, že vzhledem k důsledkům, které toto jednání bude mít pro zemědělství, musí být nezbytně vytvořena vazba na jednání v Dohá; žádá tedy Komisi, aby jednání se zeměmi Mercosur neuzavírala, dokud nebude ukončeno jednání v rámci WTO, jak je stanoveno v jejím mandátu; žádá Komisi, aby Radu a Parlament řádně informovala o vývoji jednání se zeměmi Mercosur a aby v budoucnu informovala Radu a Parlament ještě před zahájením takovýchto obchodních jednání;
48. je hluboce znepokojen důsledky, které může mít možné uzavření dohody o přidružení se zeměmi Mercosur pro celé evropské odvětví zemědělství, s ohledem na skutečnost, že tyto země v březnu roku 2006 požádaly o přístup na zemědělský trh EU, což výrazným způsobem překračuje již značně velkorysou nabídku EU z roku 2004; považuje proto za nezbytné tyto ústupky přehodnotit tak, aby byly ochráněny zájmy našich zemědělců;
49. domnívá se, že při jednáních mezi EU a zeměmi Mersocur na základě pověření Rady z roku 1999 není zohledňována pozice nových členských států; požaduje proto, aby Komise tato jednání pozastavila, dokud nebude schválen nový mandát, který bude pozici nových členských států zohledňovat;
50. konstatuje, že zemědělské podniky v zemích Mercosur mají mnohem nižší výrobní náklady, včetně půdy, práce a dalších kapitálových nákladů, a že zemědělští producenti v těchto zemích nejsou povinni dodržovat stejné normy v oblasti životního prostředí, zajištění dobrých životních podmínek zvířat, bezpečnosti potravin a rostlinolékařských opatření jako producenti v EU; zdůrazňuje, že je třeba dosáhnout vyváženého výsledku pro obě strany, přičemž je nutno zajistit, aby jednání plně zohledňovala důsledky a dopady, a to především pokud jde o výzvy v oblasti životního prostředí a v sociální oblasti; vyzývá Komisi, aby vypracovala posouzení dopadu zaměřené na důsledky této dohody pro odvětví zemědělství;
51. zastává názor, že míra integrace trhu v oblasti celní unie Mercosur nemůže v současné době dostatečně zaručit odpovídající pohyb dováženého zboží v rámci daného regionu; zastává názor, že bez ustanovení zajišťujících plný a účinný pohyb zboží v rámci oblasti Mercosur by dohoda nepřinesla žádné skutečné výhody;
52. vyjadřuje politování nad tím, že Komise v poslední době učinila ústupky v oblasti celních sazeb ve prospěch zemí vyvážejících banány do EU; žádá revizi podpory poskytované evropským producentům na základě programů podpory nejvzdálenějších regionů (POSEI) s cílem odškodnit tyto producenty za cenové dopady snížení celních sazeb na trhu EU; je přesvědčen, že při budoucích jednáních tohoto typu by měly být zohledněny zájmy producentů ze Společenství a ze zemí AKT, aby nedošlo k oslabení těchto odvětví, která poskytují velké množství pracovních míst;
53. zdůrazňuje skutečnost, že řada zpráv Potravinového a veterinárního úřadu poukazuje na to, že brazilské hovězí maso dlouhodobě nesplňuje normy EU z hlediska výrobce a spotřebitele, pokud jde o bezpečnost potravin, identifikaci a zpětnou vysledovatelnost zvířat, zdraví zvířat a prevenci nemocí;
54. naléhavě vyzývá Komisi, aby prostudovala různé zprávy Státního zdravotního ústavu Brazílie (Anvisa), které informují o tamním rozsáhlém používání pesticidů (jež jsou v EU a ve většině ostatních částí světa zakázány) a které upozorňují na závažná zdravotní rizika související s používáním těchto látek;
55. vyjadřuje vážné znepokojení nad politikou, kterou Argentina uplatňuje v rozporu se svými závazky v rámci WTO s cílem omezit dovoz potravinářských výrobků, které konkurují domácí produkci; poukazuje na to, že samotný argentinský neautomatický systém dovozních oprávnění má již negativní dopad na vývoz EU, a přesto přichází tato další opatření; vyzývá Komisi, aby učinila veškeré nezbytné kroky, jimiž zajistí zrušení zmíněných opatření odporujících duchu jednání o dohodě mezi EU a zeměmi Mercosur;
56. je znepokojen ústupky u ovoce a zeleniny, které byly učiněny v rámci evropsko-středomořských dohod; domnívá se v této souvislosti, že komplementarita mezi vegetačními obdobími v jižních a severních středozemních státech by měla i nadále být rozhodujícím faktorem při liberalizaci zemědělského obchodu v rámci Unie pro Středomoří;
57. zdůrazňuje, že zatímco tabákové výrobky se musí řídit přísným regulačním rámcem, regulace jednotlivých složek tabákových výrobků na úrovni EU a na mezinárodní úrovni vyžaduje přiměřený přístup vycházející z vědecky prokázaných rizik; varuje před zákazem všech složek, který by se nezakládal na vědeckých zjištěních a který by v podstatě vedl k zákazu tradičních evropských tabákových výrobků na bázi směsí, neboť by to vedlo k závažným socioekonomickým důsledkům pro pěstitele tabáku (orientálních odrůd a odrůdy burley) v EU, avšak nemělo žádný přínos pro veřejné zdraví;
58. vyzývá Komisi, aby v rámci jednání o obchodních dohodách EU, včetně dohod s Kanadou a Ukrajinou, zohledňovala zájmy občanů EU, zachovávala otevřenost a pravidelně informovala Parlament o postupu v jednáních; vyjadřuje politování nad tím, že Komise dosud neinformovala Parlament o jednáních o uzavření dohody o volném obchodu mezi EU a Kanadou, ačkoli byla zahájena již v říjnu 2009; vyzývá Komisi, aby předložila Parlamentu a příslušným výborům podrobné informace o každém dalším kole jednání; je rovněž znepokojen možnými ústupky Komise při těchto jednáních, zejména v oblasti otevření trhů, geneticky modifikovaných organismů, mléka, ochrany duševního vlastnictví a označování původu, a vyzývá Komisi, aby nedělala žádné ústupky, které by mohly mít negativní dopad na evropské zemědělství;
59. vyjadřuje své znepokojení nad možností udělení koncesí na obiloviny při jednáních s Ukrajinou, a to s ohledem na skutečnost, že ukrajinská produkce je vysoce konkurenceschopná a že Ukrajina je již v současnosti hlavním uživatelem kvót na obiloviny (pšenici a ječmen) se sníženými celními sazbami, které jsou nabízeny třetím zemím; vyzývá proto Komisi, aby omezila svou nabídku v této oblasti;
60. znovu zdůrazňuje význam obchodu se zemědělskými produkty pro ekonomický rozvoj a zmírnění chudoby v rozvojových zemích; vyzývá EU, aby pomohla zemím AKT přizpůsobit se rostoucí celosvětové konkurenci;
61. vyzývá Komisi, aby toto usnesení řádně zohlednila při přípravě a provádění své budoucí obchodní strategie;
62. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
V současné době uvažuje EU o budoucnosti společné zemědělské politiky, a tudíž má zajištění soudržnosti zemědělské a zahraniční obchodní politiky rozhodující význam.
Společná zemědělská politika je symbolem evropské integrace a představuje jednu z nejdokonalejších forem nadnárodního rozhodovacího procesu v EU.
V důsledku různých vnitřních a vnějších tlaků došlo k několika postupným reformám SZP.
Hlavním podnětem k jejich uskutečnění byla mnohostranná obchodní jednání a sankce WTO na zemědělské politiky.
Stejně tak se v evropské politice zahraničního obchodu odráží vnitřní tlaky zaměřené na větší tržní orientaci SZP a větší důraz na ostatní evropské politiky, přičemž vyjednávací strategie Komise v oblasti zahraničního obchodu sestává z nabídky otevření zemědělského trhu výměnou za lepší přístup evropských průmyslových produktů a služeb na trhy třetích zemí.
Zemědělství a obchod jsou dva politické programy, které se navzájem prolínají.
Dynamika obou hospodářských činností ovlivňuje regulační nastavení na mnohostranné, meziregionální a dvoustranné úrovni, a rovněž je jím ve značné míře ovlivňována.
Tato regulační nastavení nejsou neměnná; naopak vytváří hierarchie a vyvíjí se v průběhu jednání.
Regulační rozmanitost, odlišné obchodní zájmy a obchodní napětí a spory odráží složitost tuzemské zemědělské politiky a mezinárodního obchodu.
Zemědělství není pouhá hospodářská činnost, zemědělská a potravinářská politika slouží zásadním cílům, jako je bezpečnost potravin a jistota jejich dodávek, a hlavní úkol spočívá v efektivním sladění obchodních a neobchodních zájmů.
To závisí na míře integrace jednotlivých částí právního systému (v rozmezí od úplné rozmanitosti na nejnižší úrovni přes vzájemné uznávání k jednotnosti) a v rámci EU přináší méně problémů než na mnohostranné úrovni.
V rámci WTO není negativní integrace, která probíhá otevřením trhu a odstraněním obchodních překážek, dostatečně doprovázena pozitivní integrací prostřednictvím regulačního sbližování.
Nicméně dohody WTO o používání hygienických a rostlinolékařských opatření a o technických překážkách obchodu mohou být považovány za krok směrem k nové regulační filozofii.
Uzavřením dohody Uruguayského kola o zemědělství byla tato oblast začleněna do rámce WTO s dlouhodobým cílem „zavést spravedlivý a tržně orientovaný zemědělský obchodní systém” prostřednictvím „podstatného postupného snižování podpory a ochrany” zemědělství, „což umožní čelit omezením a deformacím na světových zemědělských trzích”.
Zásadní nesnází v kolech jednání z Dohá o zemědělství je skutečnost, že se jich účastní skupiny zemí, jejichž zemědělské modely a zájmy se od sebe ve velké míře liší.
Neobchodní zájmy EU a dalších členů s multifunkčním modelem zemědělství nejsou náležitě zohledňovány.
EU je v průběhu těchto jednání ohledně zemědělství dlouhodobě v obranné pozici, která jí do jisté míry zůstává i nyní.
Je však třeba zmínit některé připomínky k jistým nedorozuměním, která neberou v potaz, do jaké míry se SZP od svého zavedení změnila.
EU je největším dovozcem zemědělských výrobků z rozvojových zemí na světě a dováží více, než je společný objem dovozu USA, Japonska, Kanady, Austrálie a Nového Zélandu.
Stálý tlak na další otevírání trhu EU je vyvíjen hlavně ze strany konkurenčních vývozců v oblasti zemědělství.
Příslib lepšího přístupu na trh těmto zemím může mít nepříznivý vliv na evropské zemědělské producenty i na rozvojové země, které nejvíce potřebují pomoc a jejichž preferenční výhoda bude narušena.
EU kromě toho narozdíl od dalších klíčových partnerů podstatným způsobem omezila podporu domácího trhu, která narušuje obchod, tím, že oddělila přímou podporu od výroby a že uskutečnila obecný posun směrem k intervencím bezpečnostní sítě, čímž jí zanechala méně účinné nástroje, jejichž pomocí se musí vyrovnat s rostoucí nestálostí trhu.
EU rovněž učinila velkorysou nabídku, že postupně přestane používat své – již tak drasticky snížené – vývozní dotace, pod podmínkou, že obdobné sankce budou uvaleny na další formy vývozních pobídek, zejména na vývozní úvěry a záruky (uplatňované především v USA), státní zemědělské obchodní podniky (existují zejména v Austrálii, na Novém Zélandu a v Kanadě) a na potravinovou pomoc (ve velké míře využívaná v USA).
V rámci WTO seděla EU také „na lavici žalovaných“ při řešení podstatných sporů, konkrétně v případech „geneticky modifikované organismy“, „zeměpisná označení“, „hovězí maso s obsahem hormonů” a „chlorované drůbeží maso“.
Ve sporu o „hovězí maso s obsahem hormonů“ bylo navzdory legitimitě obav EU o veřejné zdraví a nediskriminační povaze jejích opatření rozhodnuto, že mezi posouzením rizik a prostředkem, jímž se má účelu dosáhnout, neexistuje žádná racionální souvislost.
Polemizuje se o tom, že „soudní aktivismus“, jejž „soudní orgány“ při WTO uplatňují v řešení některých sporů, zásadním způsobem zpochybňuje legitimitu WTO z hlediska demokracie.
Je třeba mít na paměti, že mechanismus řešení sporů v rámci WTO je obecně pokládán za nejdůležitější systémový výsledek Uruguayského kola, který znamenal změnu právních paradigmat vyvolanou povinným soudním rozhodováním a závaznými výsledky.
Založením WTO se rozšířil rozsah otázek regulace, které mají přímý dopad na vnitrostátní právní předpisy a politiky a došlo k přesunu zaměření z překážek, které se nachází „na hranicích“, na „překážky uvnitř hranic“.
Tento posun zpochybňuje možnosti členů uplatňovat zákonodárnou moc a stanovovat normy (v oblasti veřejného zdraví, ochrany životního prostředí, bezpečnosti potravin), u nichž hrozí, že omezí obchod.
Dohody WTO určují cíle, které mohou její členové legitimně sledovat (např. článek XX všeobecné dohody o clech a obchodu, dohody o používání hygienických a rostlinolékařských opatření a dohody o technických překážkách obchodu).
Dohoda o používání hygienických a rostlinolékařských opatření stanoví, že tuzemské normy jsou považovány za kompatibilní s WTO, vychází-li z mezinárodních norem (jak je tomu např. v Codex Alimentarius), avšak normy s vyššími požadavky musí být vědecky zdůvodněny a doloženy posouzením rizik.
Mnohostranná obchodní jednání se dostala do slepé uličky, a tudíž se EU vydala cestou jednání o dvoustranných a meziregionálních obchodních dohodách, přičemž tyto dohody mnohostranný rámec pouze doplňují a nenahrazují jej.
Někteří mohou namítnout, že uzavírání tohoto typu dohod vyústí v situaci, kdy obchodní partneři, jakmile získají kýžený přístup na cílový trh, ztratí o WTO zájem.
Další riziko vidí v rozšíření těchto dohod, které naruší mnohostranný obchodní systém tím, že vytvoří konkurenční obchodní bloky.
Jiní nemusí souhlasit se skutečností, že tyto dohody nabízí příležitost, která v současné době v rámci WTO není k dispozici a spočívá v jednání o udržitelném rozvoji a dalších doložkách a v žádání ústupků s cílem dodržovat sociální a environmentální normy.
Upřednostnění dvoustranných dohod může jednoduše vycházet z jejich méně komplikované povahy a z přesvědčení, že selektivním přístupem a výběrem obchodních partnerů lépe posloužíme našim zájmům.
V současné době USA a EU „soupeří“, kdo z nich jako první získá přístup na nové klíčové trhy a za jakých podmínek.
Zcela jednoznačně je nezbytné, aby EU v rámci těchto jednání zajistila vyváženější přístup
k různým odvětvím a podporovala ofenzivní i defenzivní zájmy evropského zemědělství.
Soudržností mezi SZP a evropskou zahraniční obchodní politikou bude zajištěno zachování evropského modelu zemědělství a budou zaručeny rovné podmínky pro producenty EU na světovém trhu.
Mnohostranná úloha evropského zemědělského odvětví může posloužit jako urychlovač vzniku nových paradigmat, jelikož přináší veřejné statky, které mají zásadní význam pro naše společnosti a jejichž dodávky nelze zajistit pomocí trhu: zabezpečení dodávek potravin, bezpečnost a kvalita za přijatelnou cenu pro občany EU.
Na celém světě stoupá poptávka po potravinách a zároveň rostou výrobní náklady, na zemědělských trzích panuje závažná nestabilita, k dispozici je méně půdy a omezené množství vody a snižují se energetické vstupy.
Silná společná zemědělská politika má rovněž zásadní význam pro zachování, ekologickou udržitelnost a hospodářský rozvoj venkovských oblastí EU a pro ochranu před hrozbou opouštění půdy a vylidňování venkova.
Hospodářská geografie SZP je úzce svázána s dalšími cíli v oblasti společnosti a politiky.
Zemědělské odvětví EU má zcela jednoznačně přidanou hodnotu pro strategii EU 2020, jejímž cílem je vyřešit hospodářské, sociální a environmentální problémy, s nimiž se EU v současné době potýká, a sehraje v ní strategickou roli na domácím poli i v postavení celosvětového hráče.
Evropská obchodní politika bude mít rozhodující úlohu v tom, zda zemědělství bude i nadále v plné míře k plnění těchto cílů pozitivně přispívat.
Obchodní politika by neměla narušit dynamiku evropského odvětví zemědělství.
Naopak, obchodní a zemědělská politika se mohou a musí vzájemně podporovat.
8.
12.
2010
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod(*)
pro Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
k zemědělství v EU a mezinárodnímu obchodu
( 2010/2110(INI) )
Navrhovatelka (*):
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(*) Přidružený výbor – článek 50 jednacího řádu
NÁVRHY
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vyzývá Komisi, aby striktně dodržovala svůj vyjednávací mandát ve Světové obchodní organizaci (WTO), který omezuje její činnost na již dokončenou reformu SZP za předpokladu, že se ke stejným ústupkům zaváží i její obchodní partneři; připomíná slib EU zrušit vývozní dotace, ovšem pouze pod podmínkou, že její obchodní partneři podniknou stejný krok, pokud jde o vývozní dotace i o všechna další vývozní opatření, která mají rovnocenné dopady;
2. připomíná, že reforma SZP z roku 2003 a kontrola stavu z roku 2008 prokázaly hloubku závazků EU v oblasti reforem tím, že předvídaly výsledky jednacího kola z Dohá, zatímco rovnocenné ústupky obchodních partnerů EU se stále očekávají;
3. bere na vědomí skutečnost, že dohoda o obchodu s banány po dvaceti letech urovnává technicky nejsložitější, politicky nejcitlivější a nejvýznamnější spor v rámci WTO a představuje důležitý krok na cestě k upevnění mnohostranného obchodního systému založeného na stanovených pravidlech a zároveň by mohla výraznou měrou přispět k řešení problémů s tropickými produkty a preferencemi v jednání s WTO; domnívá se, že při budoucích jednáních tohoto typu by měly být zohledněny zájmy producentů ze Společenství a ze zemí AKT, aby nedošlo k oslabení těchto odvětví, která poskytují velké množství pracovních míst;
4. bere na vědomí, že nejvzdálenější regiony jsou nedílnou součástí území Evropské unie a musí se na ně v plném rozsahu vztahovat obchodní dohody; zdůrazňuje, že křehká hospodářství těchto regionů, která jsou založena na zemědělství, a jejich produkce konkurují produktům z Latinské Ameriky, jejichž výrobci mají výhodu nižších celních sazeb; upozorňuje na to, že článek 349 SFEU umožňuje přizpůsobit politiky Společenství tak, aby vyhovovaly zeměpisným a ekonomickým podmínkám těchto regionů; vyzývá Komisi, aby při jednáních zohlednila specifické zájmy nejvzdálenějších regionů tak, aby nebyl postižen rozvoj těchto regionů;
5. vyzývá Komisi, aby dostála svým závazkům týkajícím se odvětví cukru EU a ukončila systematické ústupky v tomto odvětví při dvoustranných i mnohostranných obchodních jednáních; v této souvislosti bere na vědomí iniciativy, které proběhly v odvětví cukru, zvýšily jeho konkurenceschopnost a zároveň zlepšily jeho environmentální udržitelnost a přispěly k rozvojové agendě EU, neboť využily preference přiznané zemím AKT a nejméně rozvinutým zemím;
6. vyzývá Komisi, aby spotřebitelům nadále poskytovala spolehlivé a relevantní informace o produktech s cílem chránit jejich zájmy a dále usilovala o efektivnější ochranu zeměpisných označení v rámci WTO tím, že poskytne všem zeměpisným označením vyšší stupeň ochrany, který se v současnosti používá pro označení vín a lihovin (podle článku 23 dohody TRIPS), a zároveň tak, že zavede systém hlášení a registrace zeměpisných označení;
7. vyzývá Komisi, aby zaujala ještě rozhodnější postoj v otázce začlenění zeměpisných označení do oblasti působnosti Obchodní dohody proti padělání a do dvoustranných obchodních jednání;
8. věří, že dokončení mnohostranných jednání je pro EU prioritou, o kterou musí stále usilovat; věří, že dvoustranné obchodní dohody musí doplňovat mnohostranné procesy dodržováním rovných pracovních podmínek, společných pravidel v oblasti životního prostředí a norem týkajících se bezpečnosti potravin, které již v Evropské unii platí, a předcházet tomu, aby se podpory dostávalo výhradně programům zaměřeným na udržitelný rozvoj; připomíná, že EU má v zemědělství značné ofenzivní zájmy, zejména pokud jde o vysoce kvalitní zpracované produkty; domnívá se, že dvoustranné obchodní dohody s významnými obchodními partnery mohou s úspěchem podporovat vývozní zájmy zemědělsko-potravinářského průmyslu EU a poskytnout velké ekonomické výhody;
9. bere na vědomí obnovené jednání o dohodě o přidružení mezi EU a sdružením Mercosur, která má zásadní význam a jež by se dotkla 700 milionů lidí a stala se celosvětově nejambicióznější meziregionální dohodou, zdůrazňuje tudíž, že Evropský parlament by měl být do jednání ve všech stádiích úzce zapojen; zdůrazňuje, že je třeba dosáhnout vyváženého výsledku pro obě strany, přičemž je nutno zajistit, aby jednání plně zohledňovala jeho důsledky a dopady, a to především pokud jde o environmentální a sociální výzvy; vyzývá Komisi, aby vypracovala posouzení dopadu zaměřené na důsledky této dohody pro odvětví zemědělství;
10. zdůrazňuje, že veškeré produkty uváděné na trh v EU, ať už domácí či z dovozu, musí i nadále splňovat stejné přísné požadavky na bezpečnost potravin; pokud jde o dobré životní podmínky zvířat a normy ochrany životního prostředí, vyzývá Komisi, aby všemožně podporovala společný dialog se třetími zeměmi, v nichž normy překračují mezinárodní doporučení, a aby do svých dvoustranných obchodních dohod začlenila ustanovení o přijetí a uplatňování mezinárodních norem;
11. vyzývá Komisi, aby podněcovala obchodní partnery EU k dalšímu úsilí o zlepšení jejich sociálních a environmentálních norem, aby se předešlo snížení konkurenceschopnosti EU v rámci celosvětové zemědělské produkce a aby byly v těchto oblastech splněny konzistentní a komplexní normy;
12. zdůrazňuje, že je důležité striktně uplatňovat preferenční pravidla původu; žádá o přezkoumání všech obchodních preferencí, které Evropská unie udělila rozvíjejícím se zemím, které jsou členy skupiny G-20;
13. znovu zdůrazňuje význam obchodu se zemědělskými produkty pro ekonomický rozvoj a zmírnění chudoby v rozvojových zemích; vyzývá EU, aby pomohla zemím AKT přizpůsobit se rostoucí globální konkurenci;
14. zdůrazňuje, že je nezbytné, aby obchodní politika pomáhala řešit problémy se zajišťováním potravin a s potravinovou soběstačností; s cílem předcházet zhoršení případné budoucí potravinové krize požaduje přísnější dohled nad tím, jaký dopad mají programy rozvoje biopaliv na zajišťování potravin, a lepší koordinaci opatření omezujících vývoz;
15. vyjadřuje své znepokojení nad možností udělení koncesí na obiloviny při jednáních s Ukrajinou, a to s ohledem na skutečnost, že ukrajinská produkce je vysoce konkurenceschopná a že Ukrajina je již v současnosti hlavním uživatelem kvót na obiloviny (pšenici a ječmen) se sníženými celními sazbami, které jsou nabízeny třetím zemím; vyzývá proto Komisi, aby omezila svou nabídku v této oblasti.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
1.12.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
21
6
Členové přítomní při konečném hlasování
William (The Earl of) Dartmouth, Laima Liucija Andrikienė, David Campbell Bannerman, Daniel Caspary, Harlem Désir, Christofer Fjellner, Joe Higgins, Yannick Jadot, Metin Kazak, Bernd Lange, David Martin, Vital Moreira, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Keith Taylor, Paweł Zalewski
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
George Sabin Cutaş, Ryszard Czarnecki, Małgorzata Handzlik, Salvatore Iacolino, Maria Eleni Koppa, Jörg Leichtfried, Michael Theurer, Jarosław Leszek Wałęsa
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Giommaria Uggias
9.
12.
2010
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
pro Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
o zemědělství EU a mezinárodním obchodu
( 2010/2110(INI) )
Navrhovatelka:
Patrizia Toia
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. poukazuje na to, že článek 208 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že: „Unie přihlíží k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové země.“;
2. zdůrazňuje skutečnost, že zajištění soudržnosti politik v zájmu rozvoje u zemědělství a obchodu bude mít vliv rovněž na plnění rozvojových cílů tisíciletí č. 1 (vymýcení extrémní chudoby a hladu) a č. 8 (globální partnerství pro rozvoj), mimo jiné stanovením spravedlivějších obchodních pravidel a přístupu na trh;
3. zdůrazňuje, že volatilita cen vedla ke zhoršení problémů podvýživy v celosvětovém měřítku, jak konstatovala Organizace OSN pro výživu a zemědělství, a že větší liberalizace světového obchodu se zemědělskými výrobky, podpořená dohodami WTO, dosud neumožnila vymýtit hrozbu hladu ve světě; zdůrazňuje, že EU má mj. povinnost přispět k celosvětovému zabezpečení potravin;
4. vítá postupné snižování vývozních subvencí a apeluje na urychlené dokončení jednání z Dauhá;
5. poukazuje na to, že vývozní subvence v minulosti umožňovaly dumping levných výrobků z EU v rozvojových zemích, což narušovalo hospodářskou soutěž s místními výrobci a poškozovalo jejich výrobní kapacitu;
6. připomíná obavy spojené s obchodní strategií EU („Globální Evropa – konkurenceschopnost na světovém trhu“), která se soustřeďuje na konkurenceschopnost a přístup výrobků z EU na trh a nepodporuje prorozvojový přístup; bezpodmínečně trvá na tom, že je třeba věnovat větší pozornost otázkám rozvoje v rámci probíhajících jednání o dohodách o hospodářském partnerství;
7. znovu potvrzuje, že by rozvojové země měly mít legitimní možnost uzákonit politiky, které budou vytvářet domácí přidanou hodnotu; konstatuje, že odhadovaných 10 miliard USD by bylo možno získat pro rozvojové země tím, že by se dovozní clo zemí OECD u zemědělských produktů snížilo na polovinu; domnívá se, že současný obchodní režim EU, který zdaňuje suroviny méně než zpracované výrobky, je v rozporu s industrializací rozvojových zemí; vybízí k progresivnímu snížení cla na dovoz zemědělských produktů ze všech rozvojových zemí s cílem podpořit tvorbu udržitelného bohatství a poskytnout rozvojovým zemím reálné možnosti přístupu na trh;
8. vyzývá k přijetí globálnější perspektivy v rámci debaty o SZP po roce 2013, což povede k rozšíření možností přístupu rozvojových zemí na trh a umožní jim, aby konkurenceschopným způsobem působily na vlastních vnitrostátních a regionálních trzích;
9. zdůrazňuje potřebu transparentnosti a odpovědnosti Komise při provádění posouzení dopadů a konzultací se zúčastněnými subjekty, a zejména pravidelného dialogu s příslušnými výbory Parlamentu, včetně Výboru pro rozvoj.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
9.12.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
20
Členové přítomní při konečném hlasování
Ricardo Cortés Lastra, Nirj Deva, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Filip Kaczmarek, Franziska Keller, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Michèle Striffler, Alf Svensson, Eleni Theocharous, Iva Zanicchi, Gabriele Zimmer
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Santiago Fisas Ayxela, Martin Kastler, Judith Sargentini, Patrizia Toia
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
26.1.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
35
1
4
Členové přítomní při konečném hlasování
John Stuart Agnew, Richard Ashworth, José Bové, Luis Manuel Capoulas Santos, Vasilica Viorica Dăncilă, Michel Dantin, Paolo De Castro, Albert Deß, Diane Dodds, Herbert Dorfmann, Hynek Fajmon, Lorenzo Fontana, Iratxe García Pérez, Sergio Gutiérrez Prieto, Martin Häusling, Esther Herranz García, Peter Jahr, Elisabeth Jeggle, Jarosław Kalinowski, Elisabeth Köstinger, Agnès Le Brun, Stéphane Le Foll, George Lyon, Gabriel Mato Adrover, Mairead McGuinness, Krisztina Morvai, Mariya Nedelcheva, James Nicholson, Rareş-Lucian Niculescu, Georgios Papastamkos, Marit Paulsen, Britta Reimers, Alfreds Rubiks, Giancarlo Scottà, Sergio Paolo Francesco Silvestris, Alyn Smith, Csaba Sándor Tabajdi, Marc Tarabella
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Luís Paulo Alves, Pilar Ayuso, Salvatore Caronna, Giovanni La Via, Astrid Lulling, Milan Zver
