A7-0231/2011
16.
6.
2011
ZPRÁVA
o vnější politice EU na podporu demokracie
(2011/2032(INI))
Výbor pro zahraniční věci
Zpravodajka:
Véronique De Keyser
PE 458.744v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
STANOVISKO Výboru pro rozvoj ...............................................................................21
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ...............................25
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.....................................................28
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o vnější politice EU na podporu demokracie
( 2011/2032(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv, zejména na článek 21 této deklarace, a na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech, zejména na článek 25 tohoto paktu,
– s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte,
– s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) z roku 1979,
– s ohledem na Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod a závazky OBSE přijaté v Kodani v roce 1990 a na vrcholné schůzce v Istanbulu v roce 1999, kde se všechny státy OBSE zavázaly pozvat ke svým volbám mezinárodní pozorovatele, a zejména Úřad pro demokratické instituce a lidská práva (ODIHR),
– s ohledem na Africkou chartu lidských práv a práv národů a Americkou úmluvu o lidských právech,
– s ohledem na úmluvu Mezinárodní organizace práce (MOP) č. 169 o domorodém a kmenovém obyvatelstvu ze dne 7. června 1989,
– s ohledem na články 2, 6, 8 a 21 Smlouvy o Evropské unii,
– s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie vyhlášenou ve Štrasburku dne 12. prosince 2007,
– s ohledem na článek 8, 9 a 96 dohody o partnerství AKT-EU z roku 2000,
– s ohledem na rezoluci Valného shromáždění OSN ze dne 4. prosince 2000 nazvanou „Podpora a upevňování demokracie“
A/RES/55/96. a na jeho rezoluci ze dne 20. prosince 2004 nazvanou „Posilování úlohy regionálních, subregionálních a jiných organizací a opatření na podporu a upevnění demokracie“
A/RES/59/201. ,
– s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení nástroje pro financování podpory demokracie a lidských práv ve světě (evropský nástroj pro demokracii a lidská práva),
– s ohledem na své usnesení ze dne 20. září 1996 o sdělení Komise o začlenění dodržování demokratických principů a lidských práv do dohod mezi Společenstvím a třetími zeměmi ( KOM(1995)0216 )
Úř. věst.
C 320, 28.10.1996, s. 261. a na své usnesení ze dne 14. února 2006 o doložce o lidských právech a demokracii v dohodách Evropské unie
Úř. věst.
C 290E, 29.11.2006, s. 107. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 15. března 2001 o sdělení Komise o pomocných a pozorovatelských volebních misích EU
Úř. věst.
C 343, 5.12.2001, s.270. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. dubna 2002 o sdělení Komise o úloze Evropské unie při podpoře lidských práv a demokratizace ve třetích zemích ( KOM(2001)0252 )
Úř. věst.
C 131E, 5.6.2003, s. 147. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. května 2008 o volebních pozorovatelských misích EU: cíle, postupy a budoucí výzvy
Úř. věst.
C 271E, 12.11.2009, s. 31. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 22. října 2009 o budování demokracie v rámci vnějších vztahů EU
Úř. věst.
C 265E, 30.9.2010, s. 3. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. března 2010 o dopadech celosvětové finanční a hospodářské krize na rozvojové země a rozvojovou spolupráci
Úř. věst C 4E, 7.1.2011, s. 34. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 21. září 2010 nazvané „Snižování chudoby a vytváření pracovních míst v rozvojových zemích: cesta vpřed“, zejména na body 71, 72 a 73 tohoto usnesení
Přijaté texty, P7_TA(2010)0327 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o sociální odpovědnosti podniků v dohodách o mezinárodním obchodu
Přijaté texty, P7_TA(2010)0446 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o lidských právech, sociálních a environmentálních normách v mezinárodních obchodních dohodách
Přijaté texty, P7_TA(2010)0434 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 16. prosince 2010 o výroční zprávě o stavu lidských práv ve světě v roce 2009 a o politice EU v této oblasti
Přijaté texty, P7_TA(2010)0489 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. března 2011 o daních a rozvoji – Spolupráce s rozvojovými zeměmi na podpoře řádné správy v daňové oblasti
Přijaté texty, P7_TA(2011)0082 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 5. dubna 2011 nazvané „Migrační toky plynoucí z nestability: rozsah a úloha zahraniční politiky EU“
Přijaté texty, P7_TA(2011)0121 . ,
– s ohledem na veškeré dohody uzavřené mezi Evropskou unií a třetími zeměmi a doložky o lidských právech a demokracii obsažené v těchto dohodách,
– s ohledem na závěry Rady ze dne 18. května 2009 o „Podpoře demokratické státní správy: směrem k posílenému rámci EU“,
– s ohledem na závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o podpoře demokracie v oblasti vnějších vztahů EU a na závěry Rady ze dne 13. prosince 2010 na stejné téma, obsahující zprávu o pokroku za rok 2010 a seznam pilotních zemí,
– s ohledem na společný dokument Komise / generálního sekretariátu Rady o budování demokracie v rámci vnějších vztahů EU ( SEC(2009)1095 ),
– s ohledem na společné sdělení Evropské radě, Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím“ ( KOM(2011)0200 ),
– s ohledem na závěry kodaňského zasedání Evropské rady, které se konalo dne 22. června 1993,
– s ohledem na tematické a geografické finanční nástroje Evropské komise týkající se demokratizace, lidských práv a obchodování s lidmi (např. AENEAS a na něj navazující tematický program pro migraci a azyl, MIEUX, nástroj pro financování podpory demokracie a lidských práv ve světě (EIDHR), program TAIEX a evropský nástroj sousedství a partnerství (ENSP) atd.),
– s ohledem na zprávu zvláštního zmocněnce generálního tajemníka OSN ze dne 21. března 2011, která se zabývá otázkou lidských práv a nadnárodních společností a jiných obchodních společností
A/HRC/17/31, 2011. ,
– s ohledem na zřízení funkce místopředsedy Komise / vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a funkční Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ) od 1. ledna 2011,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanoviska Výboru pro rozvoj a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A7-0231/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že smlouvy o EU prohlašují lidská práva a demokracii za základní hodnoty Unie a za zásady a cíle její vnější činnosti, které musí Unie prosazovat, neboť jde o hodnoty univerzální,
B. vzhledem k tomu, že demokracie je nejspolehlivější zárukou lidských práv a základních svobod, tolerance vůči všem skupinám společnosti a rovnosti příležitostí pro každého jednotlivce,
C. vzhledem k tomu, že z demokracie se stala univerzální hodnota, ale demokratické systémy mohou mít různou formu a podobu, jak ukazuje 27 členských států EU se svými odlišnými, ale stejně platnými formami demokracie, které se utvářely s ohledem na dějiny, kulturu a okolnosti, a také samotná EU, která představuje ve světě jedinečnou formu nadnárodní demokracie; vzhledem k tomu, že neexistuje žádný jediný vzor a jediná předloha demokracie, ale panuje shoda na tom, co jsou základní prvky demokracie,
D. vzhledem k tomu, že tyto prvky jsou definovány ve dvou rezolucích Valného shromáždění OSN
1 A/RES/55/96 a A/RES/59/201. ,
E. vzhledem k tomu, že lidská práva a demokracie jsou spolu nerozlučně spojeny a pouze v demokracii mohou jednotlivci plně uplatňovat svá lidská práva a základní svobody; a vzhledem k tomu, že pouze tam, kde jsou dodržována lidská práva, může existovat demokracie,
F. vzhledem k tomu, že musí existovat právní stát, který bude schopen zajistit rovnost před zákonem, uznání práv týkajících se soukromého vlastnictví a vyloučení svévolného zasahování státních orgánů, a to jak právně, tak i prakticky, a proto žádá, aby veřejné orgány vykonávaly své pravomoci prostřednictvím transparentně působících a odpovědných, zvolených a veřejných činitelů s nezávislým a nestranným soudnictvím;
G. vzhledem k tomu, že rovnost a vyloučení diskriminace mají zásadní význam; a vzhledem k tomu, že každý má právo užívat všech lidských práv bez rozdílu rasy, pohlaví, jazyka, náboženského vyznání, politického nebo jiného přesvědčení, národního či sociálního původu, narození či jiného postavení; vzhledem k tomu, že v demokracii by měla být zajištěna práva pro všechny, včetně práv příslušníků menšin, původního obyvatelstva a dalších zranitelných skupin; vzhledem k tomu, že schopnost mužů a žen rovnoprávně se účastnit politického života a rozhodování je předpokladem skutečné demokracie,
H. vzhledem k tomu, že demokratická správa v sobě krom jiného zahrnuje také ochranu lidských práv a základních svobod, přístup ke spravedlnosti, významný podíl parlamentů a místních orgánů na rozhodování a transparentní způsob správy veřejných financí; vzhledem k tomu, že zásadním prvkem demokracie je odpovědnost vedoucích představitelů a veřejných činitelů vůči občanům; vzhledem k tomu, že v této souvislosti je zásadní boj proti korupci; a vzhledem k tomu, že demokratická správa s sebou také nese civilní kontrolu nad bezpečnostním sektorem,
I. vzhledem k tomu, že všichni občané mají právo pravidelně volit ve svobodných a řádných volbách a kandidovat do veřejné funkce,
J. vzhledem k tomu, že široce pojatá svoboda mínění a projevu v politických, sociálních a hospodářských záležitostech bez rizika trestního postihu ze strany státu je univerzálním právem stejně jako možnost vyhledávání různých zdrojů informací,
K. vzhledem k tomu, že všichni občané mají právo na vytváření nezávislých sdružení a organizací, včetně nezávislých politických stran a zájmových skupin,
L. vzhledem k tomu, že zásadní význam mají politické strany a s nimi i celá škála politických názorů, zájmů, regionálních a obecních vazeb, které zastupují; vzhledem k tomu, že politické strany musejí fungovat svobodně bez zásahů ze strany vlády a výkonných činitelů; vzhledem k tomu, že volení zástupci, ať už podporují vládu nebo jsou v opozici, musí mít oprávnění a prostředky k projednávání a schvalování legislativy a národních rozpočtů, povolávat vládu k odpovědnosti za fungování veřejné správy a využívání prostředků; vzhledem k tomu, že silné parlamenty fungující jako veřejná fóra, na kterých se pokojně jedná o konkurenčních koncepcích politického a společenského uspořádání, a národní zákonodárné orgány mají klíčový význam pro zkušenost inkluzívní demokracie,
M. vzhledem k tomu, že organizace občanské společnosti a nestátní subjekty jsou důležitou složkou dobře fungující demokracie a mají klíčový význam pro vytváření demokratické kultury s hlubokým zakořeněním ve společnosti; vzhledem k tomu, že formulují požadavky veřejnosti a povolávají veřejné orgány k odpovědnosti za jejich činnost,
N. vzhledem k tomu, že nezávislé a navzájem odlišné sdělovací prostředky jsou nezbytné pro zajištění možnosti představovat a veřejně sdílet širokou škálu názorů a hledisek; a vzhledem k tomu, že svobodný přístup k informacím a komunikaci a necenzurovaný přístup k internetu (internetová svoboda) představují univerzální práva, která jsou nezbytnou podmínkou zajištění transparentnosti a odpovědnosti ve veřejném životě,
O. vzhledem k tomu, že velký význam pro zachování demokracie má vzdělávání v oblasti demokratických hodnot a rovněž i věkově přiměřená účast na rozhodování v rámci vzdělávacích institucí,
P. vzhledem k tomu, že orgány EU musí tyto klíčové prvky demokracie chápat jako stavební kameny pro podporu konkrétních oblastí ze strany EU a pomoci třetím zemím v jejich vlastní cestě k demokracii,
Q. vzhledem k tomu, že závěry Rady z roku 2009 a 2010 týkající se podpory demokracie ve vnějších vztazích EU tyto prvky odrážejí,
R. vzhledem k tomu, že přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod posílí evropský systém ochrany lidských práv a upevní postavení Evropské unie vůči třetím zemím,
S. vzhledem k tomu, že je svrchovaně důležité, aby bylo opětovně stvrzeno, že občanská, politická, hospodářská, sociální a kulturní práva jsou vzájemně závislá a vzájemně se posilují a že pouze upevňování všech těchto práv může přispívat k budování základů skutečné demokracie; vzhledem k tomu, že demokracie představuje nejlepší prostředek, jak je zaručit a ochránit lidská práva a umožnit udržitelný hospodářský rozvoj; vzhledem k tomu, že aktivní účast občanské společnosti v procesu správy a řízení a její příspěvek v této oblasti mají zásadní význam, ale často jsou zanedbávány,
T. vzhledem k tomu, že v rámci svého akčního programu na podporu demokracie v rámci vnějších vztahů EU vyjádřila Rada svou vůli posílit soudržnost a účinnost své podpory, přičemž však došlo jen k omezenému pokroku v tomto směru,
U. vzhledem k tomu, že Unie disponuje širokou škálou nástrojů na podporu demokracie a lidských práv (jako jsou např. politické, hospodářské a obchodní dohody a partnerství obsahující doložky o lidských právech a demokracii, zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu (SPG+), politické dialogy, akce Společné zahraniční a bezpečnostní politiky, mise společné bezpečnostní a obranné politiky, specializované finanční nástroje, twinningové projekty a pozorovatelské mise); avšak vzhledem k tomu, že je třeba vyvinout koherentní politiku v oblasti lidských práv a demokracie, která bude zaměřená na výsledky a založená na standardní metodice přizpůsobené situaci v jednotlivých zemích a zároveň odstraní stávající nesrovnalosti a dvojí měřítka ve vnějších politikách EU ve prospěch demokratizace a nebude zavádět nové, bude věnovat zvláštní pozornost specifickým potřebám nestabilních a postkonfliktních situací a podporovat demokracii, lidská práva a rozvoj jako vzájemně propojené cíle,
V. vzhledem k tomu, že Evropská unie by měla být při rozhodování o tom, zda určité zemi udělí nebo neudělí obchodní preference, jako je SPG+, vnímavější k sociálním, politickým, hospodářským a strategickým podmínkám této země,
W. vzhledem k tomu, že Evropská unie by měla v rámci svých aktivit na půdě mezinárodních organizací vyvinout intenzivnější úsilí o podporu demokratických norem a prvků a prosazovat i nadále reálné plnění závazků a povinností přijatých v rámci a prostřednictvím fór, kterých se účastní členské státy Evropské unie,
X. vzhledem k tomu, že s monitorováním a prováděním právně závazných doložek o lidských právech, které jsou součástí mezinárodních dohod EU, jsou i nadále velké problémy; vzhledem k tomu, že pozastavení platnosti mezinárodní dohody mezi Unií a některou z jejích partnerských zemí v reakci na závažné porušování lidských práv či demokracie představuje existující nástroj, který by měl být v některých situacích využíván; vzhledem k tomu, že navzdory častému porušování doložky o lidských právech a demokracii a nedodržování závazků uvedených v příslušných mezinárodních dohodách ze strany některých třetích zemí, jsou vlády těchto zemí jen výjimečně potrestány nebo přinuceny k tomu, aby za své jednání přijaly dostatečnou odpovědnost, a to i v případě velmi závažných případů porušení lidských práv; vzhledem k tomu, že soustavné nevyužívání tohoto nástroje ze strany EU poškozuje věrohodnost Unie jakožto silného a rozhodného aktéra na mezinárodní scéně,
Y. vzhledem k tomu, že volba sankcí musí být spravedlivá, přiměřená a uvážlivá a že obětí těchto sankcí by se v žádném případě neměli stát na prvním místě obyvatelé dané země,
Z. vzhledem k tomu, že Unie disponuje skutečnou politikou pobídek v této oblasti, což může sloužit jako páka posilující reformy, avšak plný potenciál těchto pobídek nebyl dosud využit z politických důvodů, především však v důsledku toho, že v Evropské unii chybí konsensus ohledně významu prosazování demokracie a dodržování lidských práv ve srovnání s jinými prioritami; vzhledem k tomu, že v zásadě neexistuje žádná strukturální ani právní překážka bránící koordinovanému využívání vnějších finančních nástrojů k podpoře demokratizace,
AA. vzhledem k tomu, že rezoluce č. 63/168 přijatá Valným shromážděním OSN dne 18. prosince 2008 požaduje zavedení celosvětového moratoria na používání trestu smrti; vzhledem k tomu, že trest smrti se jako způsob trestání stále používá v mnoha zemích světa a v některých případech dokonce i u nezletilých,
BA. vzhledem k tomu, že evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR) představuje klíčový prvek evropské politiky, neboť se zaměřuje na činnosti, které nelze realizovat pomocí nástrojů dvoustranné spolupráce,
CA. vzhledem k tomu, že EIDHR umožňuje financovat volební pozorovatelské mise Evropské unie, které jsou zásadními nástroji interakce v oblasti upevňování demokracie, avšak následné kroky a uplatňování jejich doporučení jsou často nedostatečné,
DA. vzhledem k tomu, že tato situace může být důsledkem nedostatečné politické vůle vlád zemí, které hostí tyto pozorovatelské volební mise Evropské unie, a neschopnosti Evropské komise a členských států zajistit provedení těchto doporučení v rámci konkrétních podpůrných programů určených zejména nově zvoleným parlamentům,
EA. vzhledem k tomu, že Evropský parlament ještě nemá k dispozici dostatečně podrobné analýzy, které by mu umožnily vyhodnotit rozsah podpory demokracie poskytované Evropskou unií a rovněž i jejími členskými státy; vzhledem k tomu, že je to částečně způsobeno problémy s transparentností, přístupností dokumentů a konzultováním, které se Radě dosud nepodařilo vyřešit;
FA. vzhledem k tomu, že jediný způsob, jak dosáhnout skutečné demokratizace, skutečného dodržování lidských práv a skutečně lepších hospodářských vyhlídek pro místní obyvatele, představuje uplatňování zásady plné podmíněnosti; vzhledem k tomu, že tato zásada podmíněnosti by měla být vymezena společně se zeměmi, které jsou příjemci podpory, a na základě důkladné konzultace vedené nejen s vládami těchto zemí, ale také s občanskou společností a s náležitým ohledem na skutečné potřeby místních obyvatel,
GA. vzhledem k tomu, že politické strany a svobodně a řádně zvolené parlamenty mají ústřední význam pro každou demokracii a pro každý demokratizační proces, a vzhledem k tomu, že v minulosti podpora a uplatňování EIDHR neodpovídaly významu těchto činitelů,
HA. vzhledem k tomu, že práce orgánu OSN Ženy má zásadní význam pro podporu žen z hlediska jejich podílu a účasti na procesu demokratizace,
IA. vzhledem k tomu, že mezi orgány EU panuje široká shoda, pokud jde o mnohorozměrnou, komplexní a dlouhodobou povahu demokracie, avšak vzhledem k tomu, že Komise a členské státy neberou při plánování a provádění opatření na podporu demokracie v úvahu celý volební cyklus,
JA. vzhledem k tomu, že v zemích, ve kterých probíhá přechod k demokracii, představují ženy a malé děti obzvláště zranitelnou skupin obyvatel, která se může stát předmětem obchodování s lidmi, mj. za účelem prostituce,
Nezbytná změna paradigmatu
1. je přesvědčen, že pouze demokracie založená na zásadách právního státu může sloužit jako základ pro vyrovnaná strukturální partnerství mezi třetími zeměmi a EU, která by také naplňovala potřeby a respektovala zájmy obou stran a jejich obyvatel;
2. zdůrazňuje, že partnerství založená na dialogu a konzultaci zvyšují vlastnickou odpovědnost za procesy budování demokracie a prvky demokratické správy; vyzývá všechny orgány EU, aby ve větší míře usilovaly o jednotnější, ucelenější a koordinovanější způsob využívání těchto dialogů;
3. domnívá se, že úloha Evropské unie jako „měkké síly“ (soft power) se v rámci celosvětového systému může upevnit jedině za předpokladu, že se ochrana lidských práv stane skutečnou prioritou její politiky vůči třetím zemím;
4. poukazuje na to, že má-li mít EU věrohodnou a konzistentní zahraniční politiku a podporovat rozvoj demokracie, je nutné, aby také v rámci EU i v jejích jednotlivých členských státech byla uplatňována vzorná politika respektování lidských práv a demokracie, a to nyní i v budoucnu;
5. domnívá se, že boj proti chudobě a odstraňování překážek bránících rozvoji jednotlivých zemí může být významným přínosem demokratickým procesům;
6. konstatuje, že události, k nimž dochází v severní Africe a na Blízkém východě, ukázaly, že není vhodné zaměřovat se příliš na bezpečnost – zejména boj proti nelegální migraci – a stabilitu, aniž by byla současně omezena chudoba a sociální nespravedlnost; zdůrazňuje, že dilema, zda prosazovat především bezpečnost nebo demokracii, ve skutečnosti neexistuje, protože lidé nemohou žít bezpečně ve společnosti bez demokratické vlády odpovědné občanům; je přesvědčen, že ačkoliv v těchto zemích došlo k hospodářskému rozvoji, nebyly zisky z něj spravedlivě rozděleny; domnívá se proto, že otázka sociální spravedlnosti a boje proti nerovnostem se musí stát klíčovým cílem vnější politiky Unie, protože se jedná o nezbytný předpoklad budování mírové, prosperující a demokratické společnosti;
7. požaduje změnu paradigmatu, jejímž cílem by byla skutečná konsolidace demokracie založená na specificky domácím, udržitelném a komplexním rozvoji, který by obyvatelstvu přinášel užitek a respektoval zásady právního státu a základní lidská práva a svobody; domnívá se, že Evropská unie musí napomáhat vytváření prostředí příznivého rozvoji demokratické společnosti;
8. zdůrazňuje, že demokracie je systém vlády, který poskytuje mechanismy pro rozdělování politických pravomocí a řízení konfliktů, jež jsou nezbytné pro stabilní a mírové společnosti; poznamenává však, že demokracie musí vznikat na místě a nemůže být uměle zaváděna zvnějšku; je toho názoru, že EU společně s mezinárodním společenstvím může hrát aktivní úlohu při podpoře procesů upevňování demokracie;
9. domnívá se, že aby byl proces demokratizace úspěšný, je nezbytné, aby se zaměřoval na sociální a hospodářský rozvoj dané země, aby se tak zajistilo, že budou splněna základní práva obyvatel, jako je právo na vzdělání, zdravotní péči a zaměstnání;
10. zastává názor, že zkušenosti s přechodem k demokracii po pádu komunistických diktatur ve střední a východní Evropě je třeba sdílet s nově se rodícími demokratickými silami v severní Africe a širší oblasti Blízkého východu; vybízí Komisi a ESVČ, aby se aktivněji podílely na rozvoji demokratizačního procesu v tomto významném sousedním regionu; vybízí evropské strany, aby rozvíjely programy mezistranické spolupráce s nově vznikajícími partnery v regionu;
11. zdůrazňuje, že do budoucna je nezbytné upřednostňovat posílené, konkrétní a energické prosazování stávajících pobídek a nástrojů Unie, integrovaných v rámci strategií přizpůsobených situaci každé jednotlivé země, a odstraňování nesouladu a „dvojího metru“ při jejich uplatňování, neboť to zhoršuje vnímání Evropy a oslabuje její schopnost uplatňovat pevnou a konzistentní vnější politiku; zdůrazňuje, že takový přístup vyžaduje skutečnou změnu politiky, která předpokládá, že demokracie, právní stát a lidská práva se stanou úhelným kamenem vnější politiky Unie a budou převedeny do podoby politických cílů, ale musí se rovněž projevit v jejím rozčlenění a v její samotné struktuře;
12. požaduje, aby byly mezinárodní dohody, strategické dokumenty pro jednotlivé země, akční plány, programy SPG+ a veškeré další smluvní vztahy mezi Unií a třetími zeměmi posíleny díky přesnější formulaci doložek o lidských právech a demokracii, díky právu původních obyvatel na předběžnou konzultaci, řádné správě a řízení, zvláštním mechanismům pro případ nedodržování závazků (a to přinejmenším v podobě mechanismů stanovených v dohodě z Cotonou), závazkům spojeným se zvláštními, měřitelnými, dosažitelnými a časově vázanými kritérii pro hodnocení dosaženého pokroku a podrobnému harmonogramu uplatňování; vyjadřuje politování nad tím, že Evropská unie i přesto, že dohoda z Cotonou obsahuje doložky o lidských právech, často zavírá oči před trvalým a soustavným porušováním lidských práv, jehož se dopouštějí některé vlády partnerských zemí z Cotonou, a zaujímá k nim „rutinní“ vztah; vyzývá Komisi, aby přijala konzistentní politická opatření, která budou odrazovat od porušování lidských práv, například tím, že vládám, které porušují demokracii a lidská práva, sníží objem poskytovaných finančních prostředků, a zejména pak tím, že jim sníží rozpočtovou podporu a zároveň mimovládní cestou poskytne větší množství finančních prostředků na posílení občanské společnosti;
13. připomíná, že cíle společné obchodní politiky by měly být plně koordinovány s globálními cíli EU; připomíná, že podle článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie musí být společná obchodní politika EU vedena v rámci zásad a cílů vnější činnosti Evropské unie a že v souladu s článkem 3 Smlouvy o Evropské unii má přispívat zejména k trvale udržitelnému rozvoji, odstranění chudoby a ochraně lidských práv;
14. zdůrazňuje význam trvalého sledování provádění dohod a vyzývá v této souvislosti k tomu, aby s ohledem na zajištění trvalého hodnocení dohod byly kromě studií o dopadech na udržitelný rozvoj využívány také studie o dopadech na lidská práva a demokracii;
15. konstatuje, že podporu demokratických zásad a hodnot je možné prohloubit prosazováním ratifikace Římského statutu ICC, přednostně v regionech, které nemají dostatečně silné zastoupení, aby byl upevněn jeho univerzální charakter a posílen boj proti beztrestnosti, genocidě, válečným zločinům a zločinům proti lidskosti;
16. vyjadřuje politování nad tím, že Komise jen velmi výjimečně uplatňuje mechanismy, které jí umožňují odebrat určité zemi preference, jež jí byly přiděleny na základě všeobecného systému preferencí SPG+, pokud tato země porušuje související dohody; odsuzuje postoj Komise, která bez ohledu na shodující se zprávy řady mezinárodních organizací odmítá zahájit šetření v několika zemích, které využívají SPG+ a jsou přitom vážně podezřelé z nedodržování dohod, které podepsaly;
17. připomíná, že Parlament se jednoznačně vyjádřil na podporu toho, aby byly do všech dohod o volném obchodu vkládány právně závazné sociální a environmentální doložky a doložky o dodržování lidských práv, zahrnující jako minimální základ soupis úmluv obsažených v nařízení o systému SPG+;
18. potvrzuje, že je nezbytné, aby Evropský parlament tyto prvky přísněji kontroloval; žádá tudíž, aby Rada a Komise Evropský parlament zapojily do všech fází vyjednávání, uzavírání, uplatňování a pozastavování platnosti mezinárodních dohod se třetími zeměmi, a zejména do vymezování mandátu k jednání o nových dohodách, především v oblasti podpory lidských práv, do dialogu s Radou přidružení či jakýmkoli jiným obdobným politickým orgánem pověřeným správou dohody ohledně uplatňování závazků v oblasti demokratizace a do rozhodování o zahájení konzultací či přerušení platnosti dohody;
19. domnívá se, že při rozhodování o prohlubování vztahů s partnerskými zeměmi je třeba čerpat z minulých zkušeností; zdůrazňuje, že rozšířený status lze udělit pouze těm partnerským zemím, které splňují jednoznačně stanovené požadavky týkající se dodržování lidských práv a demokratických zásad; znovu také žádá, aby byl zaveden jasně definovaný konzultační mechanismus, který zaručí plnou informovanost Evropského parlamentu na všech úrovních jednání;
20. je přesvědčen, že monitorování situace v oblasti lidských práv v každé zemi získává svou legitimitu primárně v rámci OSN, a znovu připomíná, že je nutné, aby evropské země zastávaly ve všech orgánech OSN společný postoj; požaduje nicméně, aby Komise a ESVČ předkládaly pravidelné a vyčerpávající zprávy o uplatňování závazků v oblasti demokracie a lidských práv ze strany třetích zemí, které jsou konkrétně obsaženy v dohodách s Unií;
21. opětovně schvaluje trvalou podporu, s níž EU přistupuje k práci vysokého komisaře OSN pro lidská práva, orgánu OSN Ženy a UNICEF; naléhavě vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby úzce spolupracovaly s Radou pro lidská práva;
22. požaduje rovněž, aby v natolik citlivé oblasti, jako je demokracie, budovala EU své strategie na základě podrobných analýz možnosti reforem ve třetích zemích a politické vůle jejich vedoucích představitelů podílet se na tomto procesu, a zjistila případné překážky s cílem zajistit, aby byly její strategie co nejvhodnější; zastává názor, že tento proces zjišťování možností musí být postaven na pravidelné výměně názorů se všemi demokratickými složkami země, aby bylo zajištěno, že se zakládá na vzájemné důvěře a oboustranném porozumění;
23. připomíná, že evropská pomoc poskytovaná v podobě rozpočtové podpory autoritářských států nezaručuje vždy demokratický vývoj a že při hodnocení účinnosti pomoci je třeba se zaměřovat spíše na její výstupy než na vstupy;
24. doporučuje, aby se Unie u nejsložitějších partnerství neuchylovala k izolování daných zemí, ale aby s nimi namísto toho utvářela vztahy na základě vhodné a účinné podmíněnosti, která by byla skutečnou pobídkou k zavádění demokratických reforem, dodržování zásad řádné správy a lidských práv, a aby se přesvědčila, že z této spolupráce má skutečný prospěch obyvatelstvo dané země; podporuje přístup „více pro více“, jak jej uvádí sdělení nazvané „Partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím“; je přesvědčen, že tento přístup by měl být ze strany Unie kompenzován tím, že v případě zemí, jejichž vlády nedodržují své závazky v oblasti demokratické správy, bez váhání přesměruje toky finančních prostředků, které byly původně plánovány, ve prospěch zemí, jež při plnění svých závazků, které přijaly v rámci evropsko-středomořského nebo východního partnerství, dosáhly většího pokroku, a žádá, aby byl kladen větší důraz na podporu demokracie v politice partnerství a sousedství;
25. vyzývá Unii, aby se v zemích, které neplní své závazky v oblasti lidských práv, řádné správy a demokratizace nezdráhala ukládat odpovídající, přiměřené a promyšlené sankce namířené proti hlavním orgánům daného režimu, přičemž je však nutné, aby poskytla podporu obyvatelstvu a zvýšila přímou pomoc v zájmu posílení občanské společnosti a aby před přijetím jakéhokoli opatření řádně zvážila dopad daných sankcí na obyvatelstvo přijímajících zemí; zdůrazňuje, že spolupráce se třetími zeměmi musí probíhat na základě premisy rovnosti zemí a jejich vzájemného respektu; požaduje, aby byla pod záštitou evropsko-středomořské banky vytvořena síť finanční podpory pro iniciativy v oblasti technického a podnikatelského rozvoje;
26. zdůrazňuje však, že tento přístup spolu s nadcházející revizí evropské politiky sousedství implikuje, že hodnotným a věrohodným nástrojem se diferencovaný přístup může stát jen tehdy, bude-li od všech partnerských zemí zapojených do evropské politiky sousedství vyžadovat v oblasti lidských práv a demokracie plnění stejných cílů; zdůrazňuje, že pokud by EU rozlišovala mezi minimálními normami, které musí dodržovat i ty nejproblematičtější země, a náročnějšími normami, které by platily pouze pro pokročilejší země, ztratila by tím znovu svou věrohodnost;
27. vyzývá Radu a ESVČ, aby jako nástroj politiky EU v oblasti lidských práv ve vztahu k nejrepresivnějším režimům začaly v co nejširším měřítku uplatňovat promyšlené sankce a hrozby takových sankcí; je přesvědčen, že selektivní sankční opatření, jako je zmražení majetku a zákaz cestování vysoce postavených osob, je možno a nutno provádět takovým způsobem, aby nebránila dalším diplomatickým stykům, dvoustrannému obchodu, poskytování pomoci ze strany EU a vzájemným mezilidským kontaktům mezi příslušníky národů obou stran; opakuje však, že mají-li tato opatření sloužit jako účinný nástroj, schopný odrazovat od porušování lidských práv, musí být cílené sankce uplatňovány systematickým a konzistentním způsobem a v rámci co nejširší mezinárodní spolupráce;
28. vyzývá EU a členské státy, aby v nezbytných případech vyvíjely tlak na vlády států, které jsou známé tím, že v oblasti dodržování lidských práv nemají dobrou pověst, s cílem zlepšit v těchto státech situaci v oblasti lidských práv a urychlit tak proces jejich demokratizace;
29. žádá, aby bylo založeno fórum, které by sdružovalo vnitrostátní parlamenty a Evropský parlament a které by se věnovalo otázkám zahraniční politiky, zejména citlivým tématům, jako jsou lidská práva a demokracie;
Prohloubení politické dimenze
30. domnívá se, že je nezbytný globální, konsistentní přístup, založený na cílených strategiích v oblasti rozvoje, lidských práv, řádné správy, sociálního začlenění, podpory postavení žen a menšin a náboženské tolerance, který by sloužil jako doplňující nástroj zahraniční politiky EU, a že tento nástroj je potřebný k tomu, aby bylo možné sladit oba přístupy existující v oblasti podpory demokracie, tj. rozvojový přístup zaměřený na socio-ekonomický pokrok pro všechny a růst ve prospěch chudých zemí, a politický přístup, který zdůrazňuje politický pluralismus, parlamentní demokracii a dodržování zásad právního státu, lidských práv a základních svobod a úsilí o zajištění fungující občanské společnosti; zdůrazňuje, že podpora politického rozměru v třetích zemích musí spíše než v zasahování spočívat jednak v podpoře budování kapacit, zejména pokud jde o nezávislost a bezúhonnost soudců a mechanismy řádné správy, včetně boje proti korupci, a jednak v institucionální podpoře; zdůrazňuje přínos, který představují bývalí poslanci Evropského parlamentu v rámci činností EU v oblasti demokratizace;
31. rozhodně podporuje veškeré iniciativy, podněty a opatření na zvýšení schopností v rámci vnějších politik EU, jež přispějí k větší účast žen na všech úrovních rozhodování, a to jak ve veřejné, tak i v soukromé sféře, a je přesvědčen, že rovné zastoupení žen a mužů v procesu rozhodování zajistí, aby byla témata, která mají na ženy nějaký dopad, brána v úvahu;
32. žádá, aby se v souladu s již existujícími i nově přijímanými závazky ve všech činnostech týkajících se vnějších vztahů EU uplatňovalo v širším měřítku hledisko lidských práv, demokracie, demokratické správy a právního státu, a to jak z institucionální perspektivy, tak v politických a geografických / tematických nástrojích;
33. vyzývá EU a členské státy, aby i nadále prosazovaly nepolitický charakter humanitární pomoci poskytované v rámci procesu demokratizace;
34. uznává úsilí vynakládané Unií – často prostřednictvím EIDHR – s cílem podpořit některé skupiny aktérů, které se podílejí na demokratických reformách, jako jsou obhájci lidských práv a nezávislé sdělovací prostředky; zdůrazňuje však, že je nezbytné posílit organizovanost politických stran, zejména těch, které prosazují demokratické hodnoty, aniž by byla upřednostňována některá z nich; vyzývá k poskytování systematické podpory nově, svobodně a řádně zvoleným parlamentům v zemích, v nichž probíhá přechod k demokracii nebo které navštívily volební pozorovatelské mise; domnívá se, že tato podpora by neměla být automaticky financována z prostředků EIDHR, ale že by se na jejím financování měly podílet také geografické nástroje;
35. bere na vědomí rozhodnutí Komise a vysoké představitelky podpořit vytvoření Evropské nadace pro demokracii, která by pomáhala politickým představitelům v úsilí o demokratickou změnu v jejich zemích; zdůrazňuje, že tato nadace by neměla nahrazovat ani kopírovat činnost EIDHR a ostatních nástrojů pro demokratizaci a financování vnější pomoci, které jsou již uplatňovány, a že by měla mít jak odlišné cíle, tak odlišné finanční a správní podmínky; vyzývá příslušné orgány EU ke zlepšení a racionalizaci fungování stávajících nástrojů a rámců zaměřených na podporu demokracie ve třetích zemích; vyzývá ESVČ, Komisi a nadcházející polské předsednictví, aby jasně vymezily působnost Evropské nadace pro demokracii ve vztahu k těmto nástrojům a rámcům; trvá na tom, že Evropský parlament musí mít právo kontrolovat případné zřizování této nadace, stanovování jejich ročních cílů, priorit, předpokládaných výsledků a finančních příspěvků v obecném smyslu i provádění a sledování její činnosti;
36. vyzývá dárce pomoci, aby pokládali budování demokracie spíše za politickou a morální nezbytnost než za pouhý technický postup a aby rozvíjeli své znalosti místních poměrů v přijímajících zemích, a pomoc tak mohla být účinně zacílena v závislosti na místních podmínkách;
37. zdůrazňuje, že strategie na podporu demokracie mohou získat plnou legitimitu a zakotvení ve vůli občanů jen za předpokladu, že se budou zakládat na dialogu s co možná nejširší škálou místních aktérů; naléhavě vyzývá Radu, ESVČ a Komisi, aby se všemi zainteresovanými stranami vedly rozsáhlé a důkladné konzultace;
38. oceňuje schopnost nástroje stability účinně, bezprostředně a komplexně reagovat na krizové a nestabilní situace ve třetích zemích i pomoc poskytovanou v jeho rámci při vytváření podmínek, které jsou nezbytné k provádění politických opatření podporovaných ostatními nástroji, mezi něž patří nástroj předvstupní pomoci, nástroj evropského sousedství a partnerství, nástroj rozvojové spolupráce a nástroj pro hospodářskou spolupráci;
39. naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily systematické posuzování a hodnocení otázky rovnosti žen a mužů a dodržování lidských práv a základních svobod, a to zejména v souvislosti s finanční podporou poskytovanou ze strany EU;
40. navrhuje rozšíření mandátu skupiny pro koordinaci voleb tak, aby zohledňoval rovněž politiky na podporu demokracie, a vybízí Úřad pro podporu parlamentní demokracie, aby se skupinou pro koordinaci voleb úzce spolupracoval;
41. vyzývá ESVČ a delegace EU, aby uznaly význam zvyšování povědomí úředních činitelů působících v rámci delegací EU o opatřeních na podporu demokracie, zvláště pak na podporu parlamentů;
42. podtrhuje význam širokého uplatňování demokratizačních politik ve všech oblastech práce Evropského parlamentu a jeho delegací; uznává rovněž význam celosvětové meziparlamentní spolupráce v oblasti demokratizačních politik v rámci fór, jako je fórum Parlamentáři pro globální akci;
43. zdůrazňuje úlohu, kterou mohou hrát legitimní demokratické politické strany, skutečně sociální hnutí a svobodný tisk při ochraně veřejného zájmu prostřednictvím dohledu nad transparentností a odpovědností vlád, což státům umožní chránit lidská práva a podporovat sociální a hospodářský rozvoj;
44. podtrhuje významnou úlohu, která přísluší občanské společnosti a parlamentům ve třetích zemích při demokratické kontrole rozpočtu, a je přesvědčen, že jakoukoli přímou rozpočtovou podporu ze strany Unie musí doplňovat technické a politické posílení kontrolních kapacit vnitrostátních parlamentů; tvrdí, že by Unie měla aktivně informovat parlamenty třetích zemí o obsahu spolupráce s Unií; vybízí Úřad pro podporu parlamentní demokracie k tomu, aby se aktivně podílel na podpoře parlamentů v oblasti demokratické kontroly rozpočtu; upřímně v této souvislosti vítá zvýšení spolupráce s parlamenty zemí východního partnerství v rámci shromáždění EURONEST, jehož ustavující schůze se konala dne 3. května 2011, a spojuje s touto spoluprací nemalá očekávání; upozorňuje na význam této iniciativy Evropského parlamentu, která představuje z hlediska demokratizace důležitý aspekt vnější politiky EU;
45. domnívá se, že je nezbytné, aby občanská společnost do budoucna přímo přispívala k procesům řádné správy a tím i k dohledu nad prováděním dohod; naléhavě v této souvislosti vyzývá Komisi a Radu, aby vytvořily strukturovaný monitorovací mechanismus pro mezinárodní dohody EU, který bude umožňovat zapojení všech složek občanské společnosti třetích zemí, včetně nestátních subjektů a sociálních partnerů, do procesu hodnocení provádění dohod;
46. vítá rozhodnutí Unie vypracovat strategie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země; zdůrazňuje, že tyto strategie by se měly zabývat také aspekty demokratizace, a vybízí k jejich rychlému zavádění, aby mohla Unie urychleně připravit společné vyhodnocení situace a potřeb každé země a akční plán uvádějící, jakým způsobem bude tyto strategie doplňovat plné využívání nástrojů EU; zdůrazňuje zároveň, že tyto nové strategie a způsob jejich provádění musí vést k odstranění stávajících nesrovnalostí a dvojích norem z vnějších politik EU zaměřených na lidská práva a demokratizaci, aniž by přitom vznikaly nové; konstatuje, že strategické dokumenty pro jednotlivé země by měly být základem jak všech vnějších politik týkajících se dané země, tak uplatňování nástrojů EU; požaduje, aby byly tyto strategické dokumenty pro jednotlivé země zpřístupněny Parlamentu;
47. vyzývá EU, aby své budoucí finanční závazky podmiňovala pokrokem, jehož se třetím zemím podařilo dosáhnout při provádění strategií v oblasti lidských práv, a jejich reálným demokratickým pokrokem;
48. zdůrazňuje, že rovné zapojení žen a mužů ve všech sférách života je zásadním prvkem demokracie a že účast žen na rozvoji představuje základní a všeobecně uznávanou hodnotu a nezbytnou podmínku sociálního a ekonomického rozvoje a řádné demokratické správy;
49. zdůrazňuje zásadní úlohu EU v procesu demokratizace třetích zemí a v prosazování rovnosti mužů a žen jak v jejích členských státech, tak i ve vztazích s třetími zeměmi, jíž se dosáhne zahrnutím a posílením otázek rovnosti žen a mužů v rámci tematických priorit a využitím angažovaných přístupů při vypracovávání a rozvíjení programů, a to s důrazem na potlačování genderových stereotypů a všech forem diskriminace a násilí vůči ženám, a dále zahrnutím žen do prevence a řešení konfliktů a posílením jejich postavení tak, aby se aktivně zapojily do občanského života, což je v zájmu celé společnosti, přičemž zvláštní pozornost musí být věnována nejohroženějším ženám;
50. vyzývá k souhrnnému strategickému a dlouhodobému přístupu určujícímu priority, který zajistí, aby rovnost žen a mužů byla podstatou všech politik, programů, projektů a činností prosazovaných na úrovni EU i všech vztahů se třetími zeměmi, a to včetně meziparlamentní spolupráce mezi EU a třetími zeměmi, neboť má přímou spojitost s dodržováním lidských práv a demokratických zásad a se zaručením sociální soudržnosti;
51. podtrhuje nutnost vytvářet za účelem účinnějšího prosazování demokratických hodnot silné koalice s dalšími aktéry na světové scéně, jako je například Africká unie a Liga arabských států; vyzývá EU, aby se zvláště ve spolupráci se Spojenými státy aktivně zasazovala o vytváření těchto koalic v oblasti společných snah EU a USA a bylo tak možné lépe koordinovat jejich rozvojové politiky;
52. vítá vytvoření ředitelství pro lidská práva a demokracii v rámci ESVČ a vyzývá místopředsedkyni Komise / vysokou představitelku, aby zajistila, že každé vnější zastoupení EU bude mít kontaktní osobu pro lidská práva a demokracii;
53. poznamenává, že rozhodnutí, kterým se zřizuje Evropská služba pro vnější činnost, vyžaduje, aby přijímání zaměstnanců probíhalo na základě kvalit jednotlivých uchazečů, a aby bylo na všech úrovních zajištěno rovnovážné zastoupení žen a mužů; oceňuje úsilí směřující k tomu, aby na úrovni vedoucích delegací bylo dosaženo zastoupení mužů a žen v poměru 50:50
Rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost, Úř. věst.
L 201, 3.8.2010, s. 30–40. ; vyzývá ESVČ, aby aktivně prosazovala rovné zastoupení žen a mužů v institucích států nacházejících se v postkonfliktní situaci;
54. zdůrazňuje, že demokracie nemůže být v plné míře zastupitelská, pakliže v ní neexistuje rovnost mužů a žen a ženy se neúčastní politického života a nepodílejí na demokratizačních procesech; naléhavě proto vyzývá EU, aby v rámci svého programu podpory demokracie zařadila rovnost mužů a žen mezi priority; zdůrazňuje velký význam podpory obhájců práv žen a podpory poslankyň, mimo jiné formou navyšování rozpočtových prostředků pro rozpočtovou kapitolu „rovnost mužů a žen“; zvláště pak vyzývá EU, aby finančně a budováním kapacit podpořila organizace hájící práva žen a politické kandidáty z řad žen, jakož i aktivistky v oblasti lidských práv a demokracie, které hrají významnou roli v revolučním dění v arabském světě;
55. podporuje roli žen jako „mírotvorců“ v prevenci a řešení konfliktů a požaduje aktivní zapojení žen ve prospěch společnosti;
56. zdůrazňuje, že pro demokratizaci každé společnosti je důležité chránit práva dívek a žen, včetně práva na rovné zacházení a na vzdělání;
57. podporuje regionální programy, které chrání nejohroženější jednotlivce a pomáhají zejména dětem, ženám a starším osobám;
58. je pevně přesvědčen o tom, že posílení postavení jednotlivců, zejména žen, a občanské společnosti prostřednictvím vzdělávání, odborné přípravy a větší informovanosti a možnost účinnějšího prosazování všech lidských práv, včetně sociálních, ekonomických a kulturních, je základním doplňkem vytváření a provádění všech politik a programů zaměřených na demokratizaci, pro něž by měly být zajištěny potřebné finanční prostředky;
59. zdůrazňuje, že je nezbytné vytvořit zvláštní vzdělávací programy pro podnikatelky, které by jim umožnily větší zapojení do světového obchodu;
60. vyzývá Radu a Komisi k vypracování politické strategie EU týkající se volebních pozorovatelských misí, včetně předložení politického projektu, v jehož rámci je každá mise vedena; požaduje, aby bylo dva roky po skončení každé mise vypracováno hodnocení dosažených demokratických výsledků a aspektů, které je ještě třeba posílit, a to u příležitosti výroční rozpravy v Evropském parlamentu na téma lidských práv za přítomnosti vysoké představitelky / místopředsedkyně Komise; znovu opakuje, že by bylo přínosné, kdyby bylo v rámci volebních pozorovatelských misí a při přijímání návazných opatření umožněno uplatnit získané schopnosti a zkušenosti bývalým poslancům;
61. zdůrazňuje, zejména s ohledem na omezený objem dostupných finančních prostředků, že je důležité vybrat pro volební pozorovatelské mise prioritní země na základě toho, zda lze očekávat, že daná mise reálně přispěje ke skutečné dlouhodobé demokratizaci; vyzývá ESVČ, aby tyto země vybírala opravdu pečlivě; připomíná, že skupina pro koordinaci voleb, s níž je každoroční program volebních pozorovatelských misí konzultován, vypracovala v tomto ohledu přesná kritéria; požaduje zvýšený dohled nad dodržováním metodiky a pravidel stanovených na mezinárodní úrovni, zejména co se týče nezávislosti a účinnosti mise;
62. zdůrazňuje, že je důležité vypracovat na konci každé volební pozorovatelské mise realistická a proveditelná doporučení; žádá, aby orgány EU a členské státy s těmito závěry sjednotily svůj postup, a žádá Komisi, ESVČ a členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost podpoře uplatňování daných doporučení prostřednictvím spolupráce; zdůrazňuje, že je nutné řádně kontrolovat, zda jsou tato doporučení prováděna; žádá, aby bylo sdělování těchto doporučení a sledování jejich provádění svěřeno delegacím EU, a aby jim byly k tomuto účelu poskytnuty potřebné prostředky; zdůrazňuje, že je nutné úzce spolupracovat se signatáři Deklarace zásad pro mezinárodní volební pozorovatelské mise, aby byla zlepšena účinnost činnosti prováděné v souvislosti s volbami ve světě;
63. zdůrazňuje význam procesu politické podpory, která se nezaměřuje pouze na období krátce před volbami a po volbách, ale má trvalý ráz; oceňuje v této souvislosti přínosnou práci politických nadací;
64. zdůrazňuje, že vlády musí nést odpovědnost za porušování lidských práv, špatnou správu, korupci a zneužívání veřejných prostředků, které měly být použity ve prospěch celé společnosti; v této souvislosti vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby i nadále usilovaly o podporu řádné správy a pokračovaly v boji proti beztrestnosti, mimo jiné tím, že budou vyžadovat plnou spolupráci třetích zemí s Mezinárodním trestním soudem, a aby zajistily, že nově uzavírané dohody budou obsahovat závazky vyplývající z Římského statutu;
65. požaduje, aby byl při příští revizi finančních nástrojů zachován a posílen nástroj EIDHR, a žádá, aby bylo na tento nástroj přiděleno větší množství prostředků;
Podpora občanské společnosti
66. zdůrazňuje nezbytnost decentralizovaného přístupu, který by doplňoval politický rozměr a který dokáže lépe zohledňovat podmínky každodenního života obyvatel dotčených zemí, zejména formou podpory místních a regionálních organizací, které přispívají k upevňování demokracie pořádáním fór umožňujících dialog a výměnu osvědčených postupů s Evropskou unií a rovněž i s dalšími partnerskými zeměmi téhož regionu;
67. doporučuje vytvoření otevřenější a dynamičtější politiky na podporu občanské společnosti, která by posilovala demokratizaci a účast občanů; navrhuje podpořit vliv těchto hnutí a jednotlivců konkrétními programy a začleněním této otázky do stávajících programů;
68. zdůrazňuje, že je třeba posílit kapacity občanské společnosti prostřednictvím vzdělávání a zvyšování informovanosti a umožnit jí účastnit se politických postupů; zdůrazňuje, že úzké partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem i posílení úlohy institucí dohledu včetně vnitrostátních parlamentů je pro podporu demokracie klíčové;
69. vyzývá k cílené podpoře neextremistických společenských hnutí, skutečně nezávislých sdělovacích prostředků a politických stran, jež razí cestu demokracii v autoritářských státech a nově vznikajících demokratických zemích, s cílem prosadit veřejnou účast, podpořit udržitelné pluralitní politické systémy a zlepšit stav lidských práv; domnívá se, že v tomto ohledu by měl mít zásadní úlohu evropský nástroj pro demokracii a lidská práva;
70. žádá, aby byla podpořena široká účast všech zainteresovaných subjektů v rozvojových zemích, a vybízí všechny složky společnosti, aby se zapojily do budování demokracie; uznává, že při prosazování demokracie, sociální spravedlnosti a lidských práv mají zásadní význam nevládní organizace a další nestátní subjekty;
71. podporuje zavedenou praxi hledání inovativních způsobů začleňování občanské společnosti, politických stran, sdělovacích prostředků a jiných nevládních politických aktérů do dialogu Evropské unie se třetími zeměmi;
72. vyslovuje se pro to, aby občanská společnost byla podporována z prostředků EIDHR a aby byly přidělovány prostředky na financování projektů nevládních organizací na místní úrovni; navrhuje postupné navyšování prostředků v případech, kde je situace v zemi taková, že občanská společnost a demokracie jsou v ní na vzestupu;
73. zdůrazňuje, že přístup k informacím a nezávislým sdělovacím prostředkům má zásadní význam pro podněcování zájmu veřejnosti o provádění demokratických reforem, a žádá proto o zvýšení podpory ve prospěch svobody „tradičních“ i „nových“ médií, ochrany nezávislých novinářů, překlenutí „digitální propasti“ a usnadnění přístupu na internet;
74. oceňuje kroky, které členské státy EU podnikly na podporu demokratizace na celém světě, jako je program spolupráce veřejných ochránců práv zemí východního partnerství 2009–2013, který společně vytvořili polský a francouzský veřejný ochránce práv s cílem zvýšit v zemích východního partnerství schopnost úřadů veřejných ochránců práv, státních orgánů a nevládních organizací chránit práva jednotlivců a budovat demokracii založenou na zásadách právního státu; zdůrazňuje, že je třeba, aby tato činnost byla v rámci EU koordinována a aby ze zkušeností získaných v souvislosti s touto činností čerpaly orgány EU;
75. opětovně potvrzuje závazek EU v oblasti boje proti obchodování s lidmi a vyzývá Komisi, aby věnovala zvláštní pozornost státům, které jsou na přechodu k demokracii, protože jejich obyvatelé jsou před obchodováním s lidmi velmi špatně chráněni; žádá, aby GŘ pro rozvoj a spolupráci, GŘ pro rozšíření, GŘ pro vnitřní věci a koordinátor EU pro boj proti obchodování s lidmi spolu v této věci úzce spolupracovali;
76. uznává význam spolupráce mezi EU a Radou Evropy v oblasti celosvětové demokratizace; vítá zahájení společných programů EU a Rady Evropy zaměřených na podporu demokracie, řádné správy a stability v zemích východního partnerství;
77. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské službě pro vnější činnost a vládám a parlamentům členských států.
4.
5.
2011
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
pro Výbor pro zahraniční věci
o vnějších politikách EU ve prospěch demokratizace
( 2011/2032(INI) )
Navrhovatel: Alf Svensson
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro zahraniční věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje, že demokracie a lidská práva jsou vzájemně propojeny; je toho názoru, že svobodné a spravedlivé volby jsou nezbytné, k upevnění demokracie však samy o sobě nestačí;
2. domnívá se však, že boj proti chudobě a odstraňování překážek bránících rozvoji jednotlivých zemí může být významným přínosem demokratickým procesům;
3. zdůrazňuje, že demokracie je systém řízení, který poskytuje mechanismy pro přidělování politických pravomocí a řízení konfliktů, jež jsou nezbytné pro stabilní a mírové společnosti; poznamenává však, že demokracie musí vznikat na místě a nemůže být uměle zaváděna zvnějšku; je toho názoru, že EU společně s mezinárodním společenstvím může hrát aktivní úlohu při podpoře procesů upevňování demokracie;
4. domnívá se, že k tomu, aby byly volby považovány za demokratické, svobodné a spravedlivé, musí být předem splněny určité podmínky – respektování politických a občanských práv, respektování svobody projevu a informací, rovnocenný přístup ke sdělovacím prostředkům a respektování zásady politického pluralismu –, aby byla voličům poskytnuta skutečná volba;
5. domnívá se, že aby byl proces demokratizace úspěšný, je nezbytné, aby se zaměřoval na sociální a hospodářský rozvoj dané země, aby se tak zajistilo, že budou splněna základní práva obyvatel, jako je právo na vzdělání, zdravotní péči a zaměstnání;
6. připomíná, že evropská pomoc poskytovaná jako rozpočtová podpora autoritářským státům nezaručuje vždy demokratický vývoj a že při hodnocení účinnosti pomoci je třeba se zaměřovat spíše na její výstupy než na vstupy;
7. zdůrazňuje úlohu, kterou mohou hrát legitimní demokratické politické strany, skutečně sociální hnutí a svobodný tisk při ochraně veřejného zájmu prostřednictvím dohledu nad transparentností a odpovědností vlád, což státům umožní chránit lidská práva a podporovat sociální a hospodářský rozvoj;
8. trvá na tom, že pro rozpočtovou podporu je nutné stanovit přísná kritéria způsobilosti; klade důraz na to, že Komise nesmí tento způsob poskytování pomoci využívat v zemích, kde nelze zaručit transparentnost veřejných výdajů, a že poskytování rozpočtové podpory musí být vždy doprovázeno opatřeními na zlepšení kapacit v oblasti parlamentní kontroly a provádění auditů v přijímající zemi a na zvýšení transparentnosti a veřejného přístupu k informacím a že do sledování využívání této pomoci by měla být zapojena občanská společnost;
9. domnívá se, že nezávislé soudní orgány a nezávislé sdělovací prostředky jsou nezbytné při utváření a regulování demokratického procesu, který má za cíl posílit právní stát, budovat demokratické instituce (včetně fungujícího parlamentu), uskutečňovat politický pluralismus a posílit úlohu občanské společnosti;
10. vyzývá dárce pomoci, aby pokládali budování demokracie spíše za politickou a morální nezbytnost než za pouhý technický postup a aby rozvíjeli své znalosti místních poměrů v přijímajících zemích, aby tak pomoc mohla být účinně zaměřena v souladu s místními podmínkami;
11. uznává významnou úlohu, kterou zejména v poslední době sehrávají ženy v demokratizačním procesu; vyzývá členské státy a EU, aby ve spolupráci s širším mezinárodním společenstvím podporovaly ženy v jejich boji za rovnoprávnost, rovnost pohlaví a posílení účasti ve společnosti;
12. zdůrazňuje, že je třeba posílit kapacity občanské společnosti prostřednictvím vzdělávání a zvyšování informovanosti a umožnit jí účastnit se politických postupů; zdůrazňuje, že úzké partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem i posílení úlohy institucí dohledu včetně vnitrostátních parlamentů je pro podporu demokracie klíčové;
13. vyzývá EU, aby upřednostnila důkladný dialog o demokratických hodnotách a normách s aktéry zapojenými do všech procesů posilujících demokracii; zdůrazňuje, že budování a posilování demokratických institucí může pomoci zlepšit hospodářský rozvoj a zmírnit chudobu;
14. zdůrazňuje, že je důležité připravit analýzu místní situace v oblasti lidských práv, na níž by měla být založena veškerá rozvojová pomoc; vyzývá Komisi, aby do všech strategických dokumentů pro jednotlivé země a regiony zařadila oddíl o stavu demokracie a lidských právech a aby poskytla podrobnější údaje o dopadu iniciativ na podporu demokracie;
15. vítá vytvoření ředitelství pro lidská práva a demokracii v rámci Evropské služby pro vnější činnost a vyzývá místopředsedkyni Komise / vysokou představitelku, aby zajistila, že zastupitelství EU v zámoří budou mít k dispozici kontaktní osobu pro oblast lidských práv a demokracie;
16. vyzývá k cílené podpoře neextremistických společenských hnutí, skutečně nezávislých sdělovacích prostředků a politických stran, jež razí cestu demokracii v autoritářských státech a nově vznikajících demokratických zemích, s cílem prosadit veřejnou účast, podpořit udržitelné pluralitní politické systémy a zlepšit stav lidských práv; domnívá se, že v tomto ohledu by měl mít zásadní úlohu Evropský nástroj pro demokracii a lidská práva.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
2.5.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
22
Členové přítomní při konečném hlasování
Thijs Berman, Corina Creţu, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Eva Joly, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Norbert Neuser, Bill Newton Dunn, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Alf Svensson, Eleni Theocharous, Ivo Vajgl
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Kriton Arsenis, Proinsias De Rossa, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Enrique Guerrero Salom, Martin Kastler, Krzysztof Lisek, Csaba Őry, Bart Staes
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Edit Bauer
11.
5.
2011
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro Výbor pro zahraniční věci
o vnějších politikách EU ve prospěch demokratizace
( 2011/2032(INI) )
Navrhovatelka: Antigoni Papadopoulou
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro zahraniční věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
– s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) z roku 1979,
1. zdůrazňuje, že rovné zapojení žen a mužů ve všech sférách života je zásadním prvkem demokracie a že účast žen na rozvoji představuje základní a všeobecně uznávanou hodnotu a nezbytnou podmínku sociálního a ekonomického rozvoje a řádné demokratické správy;
2. vyzývá k souhrnnému strategickému a dlouhodobému přístupu určujícímu priority, který zajistí, aby rovnost pohlaví byla podstatou všech politik, programů, projektů a činností Společenství prosazovaných na úrovni EU i ve všech vztazích se třetími zeměmi, a to včetně meziparlamentní spolupráce mezi EU a třetími zeměmi, poněvadž má přímou spojitost s dodržováním lidských práv a demokratických zásad a se zaručením sociální soudržnosti;
3. zdůrazňuje, že hledisko rovnosti mužů a žen je třeba začleňovat do uplatňování hlavních směrů, přičemž je v této souvislosti třeba provádět cílené činnosti ve prospěch obhájkyň lidských práv a dalších zvláště zranitelných skupin, jako jsou novináři a osoby zasazující se o prosazování hospodářských, sociálních a kulturních práv, práv dítěte a osoby, které pracují v oblasti práv menšin;
4. zdůrazňuje zásadní úlohu EU v procesu demokratizace třetích zemí a v prosazování rovnosti mužů a žen jak v jejích členských státech, tak i ve vztazích s třetími zeměmi, jíž se dosáhne zahrnutím a posílením otázek rovnosti žen a mužů v rámci tematických priorit a využitím angažovaných přístupů při vypracovávání a rozvíjení programů, a to s důrazem na potlačování genderových stereotypů a všech forem diskriminace a násilí vůči ženám, a dále zahrnutím žen do prevence a řešení konfliktů a posílením jejich postavení tak, aby se aktivně zapojily do občanského života, což je v zájmu celé společnosti, přičemž zvláštní pozornost musí být věnována nejzranitelnějším ženám;
5. podporuje roli žen jako „mírotvorců“ v prevenci a řešení konfliktů a požaduje aktivní zapojení žen ve prospěch společnosti;
6. podporuje regionální programy, které chrání nejzranitelnější jednotlivce a pomáhají zejména dětem, ženám a starším osobám;
7. rozhodně podporuje veškeré iniciativy, podněty a opatření na zvýšení schopností v rámci vnějších politik EU, jež zajistí účast žen na všech úrovních rozhodování, a to jak ve veřejné, tak i v soukromé sféře, a je přesvědčen, že rovné zastoupení mužů a žen v procesu rozhodování slouží k zajištění toho, že témata, která mají na ženy nějaký dopad, budou brána v úvahu;
8. naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily systematické posuzování a hodnocení otázky rovnosti žen a mužů a dodržování lidských práv a základních svobod, a to zejména v souvislosti s finanční podporou poskytovanou ze strany EU;
9. je pevně přesvědčen o tom, že posílení postavení jednotlivců, zejména žen, a občanské společnosti prostřednictvím vzdělávání, odborné přípravy a větší informovanosti a účinné prosazování všech lidských práv, včetně sociálních, ekonomických a kulturních práv, je základním doplňkem při vypracovávání a provádění všech politik a programů zaměřených na demokratizaci, pro něž by měly být zajištěny potřebné finanční prostředky;
10. zdůrazňuje, že je třeba vytvořit zvláštní školicí programy pro podnikatelky, které by jim umožnily větší zapojení do světového obchodu;
11. poznamenává, že rozhodnutí, kterým se zřizuje Evropská služba pro vnější činnost, vyžaduje, aby přijímání zaměstnanců probíhalo na základě kvalit jednotlivých uchazečů a aby bylo zajištěno rovnovážné zastoupení mužů a žen na všech úrovních; vítá úsilí vynaložené na zajištění toho, aby na úrovni vedoucích delegací bylo dosaženo zastoupení mužů a žen v poměru 50:50
Rozhodnutí Rady ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost, Úř. věst.
L 201, 3.8.2010, s. 30–40. ; vyzývá Evropskou službu pro vnější činnost, aby aktivně prosazovala rovné zastoupení žen a mužů v institucích států nacházejících se v postkonfliktní situaci.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
9.5.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
25
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Andrea Češková, Marije Cornelissen, Tadeusz Cymański, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Iratxe García Pérez, Zita Gurmai, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Nicole Kiil-Nielsen, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Constance Le Grip, Barbara Matera, Elisabeth Morin-Chartier, Siiri Oviir, Antonyia Parvanova, Eva-Britt Svensson, Britta Thomsen, Marina Yannakoudakis, Anna Záborská
Náhradníci přítomní při konečném hlasování
Anne Delvaux, Gesine Meissner, Antigoni Papadopoulou, Angelika Werthmann
Náhradník (čl.
187 odst.
2) přítomný při konečném hlasování
Stanimir Ilchev
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
6.6.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
44
2
Členové přítomní při konečném hlasování
Gabriele Albertini, Pino Arlacchi, Bastiaan Belder, Elmar Brok, Mário David, Michael Gahler, Ana Gomes, Andrzej Grzyb, Heidi Hautala, Richard Howitt, Jelko Kacin, Othmar Karas, Ioannis Kasoulides, Tunne Kelam, Maria Eleni Koppa, Andrey Kovatchev, Eduard Kukan, Alexander Graf Lambsdorff, Vytautas Landsbergis, Krzysztof Lisek, Sabine Lösing, Ulrike Lunacek, Barry Madlener, Mario Mauro, Kyriakos Mavronikolas, Francisco José Millán Mon, María Muñiz De Urquiza, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Raimon Obiols, Ria Oomen-Ruijten, Justas Vincas Paleckis, Bernd Posselt, Hans-Gert Pöttering, Cristian Dan Preda, Jacek Saryusz-Wolski, Hannes Swoboda, Inese Vaidere, Kristian Vigenin, Boris Zala
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Véronique De Keyser, Tanja Fajon, Hélène Flautre, Lorenzo Fontana, Agnès Le Brun, Vittorio Prodi
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Katarína Neveďalová
