11.
7.
2007
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl.
103 odst.
2 jednacího řádu předkládají
– Martine Roure a Stavros Lambrinidis za skupinu PSE
– Sophia in 't Veld za skupinu ALDE
– Kathalijne Maria Buitenweg a Eva Lichtenberger za skupinu Verts/ALE
– Sylvia-Yvonne Kaufmann a Giusto Catania za skupinu GUE/NGL
a který nahrazuje návrhy usnesení předložené níže uvedenými skupinami:
– PSE ( B6‑0278/2007 )
– ALDE ( B6‑0280/2007 )
– Verts/ALE ( B6‑0281/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0285/2007 ),
o dohodě se Spojenými státy o jmenné evidenci cestujících (PNR)
Usnesení Evropského parlamentu o dohodě se Spojenými státy o jmenné evidenci cestujících (PNR)
Evropský parlament ,
–
s ohledem na článek 6 Smlouvy o EU, článek 8 Listiny základních práv a článek 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv,
–
s ohledem na svá usnesení o jmenné evidenci cestujících ze dne 7. září 2006 ( P6_TA(2006)0354 ) a ze dne 14. února 2007 ( P6_TA(2007)0039 ),
–
s ohledem na předchozí dohody o jmenné evidenci cestujících mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými ze dne 28. května 2004 a mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými ze dne 19. října 2006,
–
s ohledem na návrh dohody ze dne 28. června 2007 mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o zpracování údajů jmenné evidence cestujících leteckými dopravci a jejich předávání ministerstvu vnitřní bezpečnosti (DHS) Spojených států, který úřadující předseda Rady Wolfgang Schäuble neoficiálně předal předsedovi Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci,
–
s ohledem na dopis DHS ze dne 28. června 2007 o ujištěních ohledně zabezpečení údajů PNR, který úřadující předseda Rady Wolfgang Schäuble neoficiálně předal předsedovi Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci,
–
s ohledem na dopis evropského inspektora ochrany údajů úřadujícímu předsedovi Rady Wolfgangu Schäublemu ze dne 27. června 2007, který se týká nové dohody o jmenné evidenci cestujících se Spojenými státy,
–
s ohledem na článek 2 Dodatkového protokolu Rady Evropy k Úmluvě o ochraně osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních údajů o orgánech dozoru a předávání údajů přes hranice,
–
s ohledem na směrnici 2004/82/ES o povinnosti dopravců předávat údaje o cestujících,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že deklarovaným účelem dohody o PNR je na jedné straně poskytnout právní základ pro předávání údajů jmenné evidence cestujících EU Spojeným státům a na straně druhé zajistit evropským občanům jak přiměřenou ochranu jejich osobních údajů, tak procedurální záruky,
B.
vzhledem k tomu, že dohoda o PNR druhý cíl nesplňuje, neboť vykazuje závažné nedostatky s ohledem na právní jistotu, ochranu údajů a opravné prostředky, které jsou občanům EU k dispozici, a to zejména z důvodu otevřených a neurčitých definic a četných možných výjimek,
C.
vzhledem k tomu, že má-li být sdílení údajů a informací cenným a spolehlivým nástrojem v boji proti terorismu, je nezbytné zajistit přiměřenou ochranu soukromí a občanských svobod jednotlivých občanů stejně jako kontrolu kvality údajů,
Obecn ě
1.
uznává obtížné podmínky, za kterých jednání o PNR probíhala, a v zásadě také uznává přínos existence jediné dohody o PNR mezi EU a USA namísto uzavírání 27 bilaterálních dohod mezi členskými státy a USA;
2.
velmi lituje, že dohoda o PNR nebyla podrobena žádné demokratické kontrole, neboť byla na základě požadavků ze strany USA sjednána a schválena bez jakékoli účasti Evropského parlamentu a neposkytuje národním parlamentům dostatek možností, aby ovlivnily mandát k jednání nebo aby navrženou dohodu řádně vyhodnotily či k ní navrhly změny;
3.
je znepokojen tím, že trvale chybí právní jistota ohledně důsledků a rozsahu povinností ukládaných leteckým společnostem, stejně jako ohledně právního vztahu mezi dohodou o PNR a dopisem ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států;
4.
kritizuje skutečnost, že dohoda o PNR neposkytuje odpovídající úroveň ochrany údajů PNR, a vyjadřuje politování nad tím, že chybí jasná a přiměřená ustanovení týkající se sdílení informací, jejich uchovávání a dohledu ze strany orgánů pro ochranu údajů; je znepokojen velkým počtem ustanovení, jejichž provádění je ponecháno na ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států;
5.
vyzývá proto národní parlamenty členských států, aby pečlivě prozkoumaly předkládaný návrh dohody s ohledem na připomínky vznesené v tomto usnesení;
Pokud jde o právní rámec
6.
je znepokojen tím, že shromažďování, použití a uchovávání údajů PNR a nakládání s nimi ze strany ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států není založeno na řádné dohodě, ale pouze na nezávazných ujištěních, která mohou být tímto ministerstvem kdykoli jednostranně změněna a která žádné osobě ani straně neposkytují žádná práva ani výhody;
7.
vyjadřuje politování nad tím, že v dopise ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států chybí jasné vymezení účelu, neboť se v něm uvádí, že údaje PNR mohou být použity v boji proti terorismu a souvisejícím trestným činům, ale také k mnoha dalším nespecifikovaným účelům, zejména „v zájmu ochrany životně důležitých zájmů osob, jichž se údaje týkají, nebo jiných osob a v rámci jakéhokoli trestního řízení nebo v jiných případech stanovených zákonem“;
8.
v zásadě vítá ochotu ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států přejít na systém předávání údajů (PUSH) nejpozději k 1. lednu 2008, ale lituje toho, že tento přechod, s nímž se počítalo již v dohodě o PNR z roku 2004, byl odložen o celé roky, přestože podmínka technické proveditelnosti byla již dávno splněna; domnívá se, že systém předávání údajů (PUSH) pro všechny dopravce by měl být nezbytnou podmínkou pro jakékoli předávání údajů PNR; zdůrazňuje, že souběžná existence systémů předávání (PUSH) a čerpání (PULL) údajů by mohla vést k narušení hospodářské soutěže mezi dopravci EU;
9.
trvá na tom, aby společný pravidelný přezkum ze strany EU a ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států byl komplexní, probíhal jednou ročně a jeho výsledky byly zveřejňovány; trvá na tom, aby součástí tohoto přezkumu bylo hodnocení účinnosti opatření z hlediska zvýšení bezpečnosti; vyjadřuje politování nad skutečností, že tento přezkum nepředpokládá zapojení evropského inspektora ochrany údajů nebo jeho vnitrostátních protějšků, jak bylo stanoveno v předchozí dohodě o PNR;
10.
trvá na tom, že cestující musí být o použití svých údajů i o svých právech náležitě informováni, zejména o právu obrátit se na soud a právu na informace o tom, na jakém základě je cestující zastaven, a aby tato povinnost spočívala na leteckých společnostech; domnívá se, že DHS a Evropská komise musí převzít odpovědnost za informování cestujících, a doporučuje, aby bylo všem cestujícím poskytnuto „krátké sdělení pro cesty mezi Evropskou unií a Spojenými státy“, navržené pracovní skupinou zřízenou podle článku 29 (pracovní dokument 132);
11.
vyjadřuje politování nad tím, že při jednáních mezi EU a USA nebyla zohledněna směrnice 2004/82 ani dohody o PNR s Austrálií a Kanadou, které zajišťují vyšší standardy ochrany osobních údajů;
12.
připomíná, že správní dohoda uzavřená mezi EU a USA nesmí vést ke snížení úrovně ochrany osobních údajů, kterou zajišťují vnitrostátní právní předpisy členských států, a lituje toho, že tato dohoda povede k další nejistotě ohledně povinností leteckých společností EU a základních práv občanů EU;
Ochrana údajů
13.
vítá ustanovení, že působnost amerického zákona na ochranu soukromí ( Privacy Act ) bude po správní stránce rozšířena i na občany EU;
14.
lituje, že ministerstvo vnitřní bezpečnosti Spojených států si vyhrazuje právo zavádět výjimky podle zákona o svobodě informací;
15.
lituje toho, že dohoda nestanovuje přesná kritéria pro definici toho, zda ochrana osobních údajů poskytovaná ministerstvem vnitřní bezpečnosti Spojených států odpovídá normám EU;
16.
v tomto ohledu lituje toho, že s údaji PNR občanů EU může být nakládáno čistě podle právních předpisů USA, aniž by bylo provedeno posouzení přiměřenosti nebo byly příslušné konkrétní právní předpisy USA jakkoli upřesněny;
17.
lituje, že délka uchovávání údajů PNR byla prodloužena z 3,5 na 15 let a že se tato změna zpětně uplatňuje na údaje shromážděné podle předchozích dohod o PNR; ostře kritizuje skutečnost, že po uplynutí patnáctiletého období uchovávání údajů, které se skládá ze sedmiletého „aktivního“ a osmiletého „pasivního“ období, neexistuje záruka, že údaje budou definitivně vymazány;
18.
bere na vědomí, že množství datových polí bylo sníženo ze 34 na 19, ale zdůrazňuje, že jde většinou pouze o formální snížení, neboť datová pole byla často jen sloučena či přejmenována místo toho, aby byla skutečně odstraněna;
19.
se znepokojením konstatuje, že pokud jde o citlivé údaje (tj. osobní údaje týkající se rasového nebo etnického původu, politických názorů, náboženského nebo filozofického přesvědčení, členství v odborových organizacích a údaje týkající se zdraví nebo sexuálního života osoby), budou zpřístupněny ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států a mohou být tímto ministerstvem ve výjimečných případech využity;
20.
je znepokojen tím, že údaje budou po dobu 7 let uchovávány v „aktivních analytických databázích“, což představuje významné riziko hromadného dokumentování profilů a získávání údajů, jež je neslučitelné se základními evropskými zásadami a představuje postup, který je v Kongresu Spojených států dosud předmětem diskuse;
S dílení informací
21.
lituje, že dohoda neobsahuje přesný výčet orgánů Spojených států, které mají k údajům jmenné evidence cestujících přístup;
22.
je znepokojen zamýšleným převodem analytických informací vyplývajících z údajů PNR orgány USA policejním a soudním orgánům členských států a případně Europolu a Eurojustu, mimo rámec specifických soudních postupů nebo policejního vyšetřování, jak je uvedeno v dopise ministerstva vnitřní bezpečnosti, protože takový převod by měl být povolen pouze v souladu se stávajícími dohodami mezi EU a USA o vzájemné právní pomoci a vydávání;
23.
vyjadřuje svůj zásadní nesouhlas s ustanovením, aby byl třetím zemím obecně umožněn přístup k údajům PNR, pokud vyhoví podmínkám stanoveným ministerstvem vnitřní bezpečnosti Spojených států, a aby byl třetím zemím v nespecifikovaných naléhavých případech výjimečně umožněn přístup k údajům PNR, aniž by byly poskytnuty záruky, že při práci s údaji PNR bude zajištěna úroveň ochrany dat stanovená ministerstvem vnitřní bezpečnosti Spojených států;
24.
lituje toho, že EU souhlasila, že nebude zasahovat do ochrany údajů jmenné evidence cestujících týkajících se občanů EU, které mohou USA sdílet se třetími zeměmi;
25.
bere na vědomí, že dohoda ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států umožňuje, aby v souvislosti s konkrétními případy a přiměřeně k charakteru těchto případů poskytovalo údaje PNR jiným vládním orgánům USA; lituje toho, že dohoda vůbec nespecifikuje, které orgány USA mohou mít k údajům PNR přístup, a že účely, které jsou uvedeny v článku 1 dopisu ministerstva vnitřní bezpečnosti Spojených států, jsou definovány velmi široce;
E vropský systém jmenné evidence cestujících
26.
bere na vědomí, že dohoda se zmiňuje o možném budoucím systému PNR na úrovni EU nebo nejméně v jednom z jejích členských států, i o ustanovení o tom, že by jakékoli údaje PNR v takovém systému mohly být zpřístupněny ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států;
27.
požaduje, aby Komise objasnila současnou situaci ohledně systému PNR v rámci EU a zpřístupnila studii proveditelnosti, kterou se zavázala provést;
28.
opakuje obavy vyjádřené pracovní skupinou zřízenou podle článku 29, pokud jde o využití údajů PNR pro účely vymáhání práva, a zejména Komisi vyzývá, aby zdůvodnila:
a)
zda je nutné a účelné shromažďovat údaje PNR při vstupu na území Evropské unie;
b)
přínos shromažďování údajů PNR s ohledem na stávající kontrolní opatření při vstupu do EU přijatá z bezpečnostních důvodů, jako je schengenský systém, vízový informační systém a systém API;
c)
předpokládané využití údajů PNR, zejména zda budou údaje využity k identifikaci jednotlivců za účelem zajištění bezpečnosti letecké dopravy, identifikaci osob, které vstupují na území EU, nebo negativnímu či pozitivnímu dokumentování profilů cestujících;
29.
trvá na tom, aby byl Evropský parlament zapojen do všech dalších relevantních kroků podle čl.
71 odst.
1 písm. c a článku 251 Smlouvy o ES;
30.
připomíná, že dohoda o PNR bude muset být nakonec přezkoumána i s ohledem na budoucí institucionální reformy EU zmíněné v závěrech ze zasedání Evropské rady v červnu 2007 a v mandátu příští mezivládní konference;
31.
má v úmyslu nechat právně posoudit, zda je tato dohoda v souladu s právními předpisy na úrovni jednotlivých států i EU, a vyzývá pracovní skupinu zřízenou podle článku 29 a evropského inspektora ochrany údajů, aby v tomto ohledu předložili souhrnná stanoviska;
o
o
o
32.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám i parlamentům členských států a Kongresu USA.
