P6_TA(2005)0018
Holokaust, antisemitismus a rasismus
B6-0069 , 0070 , 0073 , 0074 , 0076 a 0077/2005
Usnesení Evropského parlamentu o připomenutí holokaustu, antisemitismu a rasismu
Evropský parlament
, -
s ohledem na články 2, 6, 7 a 29 Smlouvy o Evropské unii a článek 13 Smlouvy o ES, které stanoví, že členské státy musí zajistit co nejvyšší úroveň při dodržování lidských práv a zákazu diskriminace, a s ohledem na Evropskou listinu základních práv;
-
s ohledem na předchozí usnesení o rasismu, xenofobii a antisemitismu ze dne 27. října 1994 Úř. věst.
C 323, 21.11.1994, s. 154.
, 27. dubna 1995 Úř. věst.
C 126, 22.5.1995, s. 75.
, 26. října 1995 Úř. věst.
C 308, 20.11.1995, s. 140.
, 30. ledna 1997 Úř. věst.
C 55, 24.2.1997, s. 17.
a 16. března 2000 Úř. věst.
C 377, 29.12.2000, s. 366.
a s ohledem na zprávu výboru EP k šetření ohledně rasismu a xenofobie z roku 1990 a písemné prohlášení Evropského parlamentu ze dne 7. července 2000 k připomenutí holokaustu Úř. věst.
C 121, 24.4.2001, s. 503.
;
-
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997, kterým se zřizuje Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie Úř. věst.
L 151, 10.6.1997, s. 1.
, a na různé zprávy monitorovacích center EU o rasismu v EU, včetně zpráv "Projevy antisemitismu v EU v letech 2002–2003" a "Vnímání antisemitismu v Evropské unii", které byly zveřejněny v březnu 2004;
-
s ohledem na Berlínskou deklaraci vypracovanou v průběhu druhé konference OSCE o antisemitismu konané v Berlíně ve dnech 28.–29. dubna 2004 a s ohledem na nedávné ustanovení vlastního zástupce OSCE pro boj s antisemitismem,
-
s ohledem na deklaraci stockholmského mezinárodního fóra o holokaustu, které se konalo ve Stockholmu ve dnech 26.-28. ledna 2000 a které prosazovalo lepší osvětu v souvislosti s holokaustem;
-
s ohledem na ustanovení dne 27. ledna 2005 jako dne památky obětí holokaustu v některých členských státech EU;
-
s ohledem na čl.
108 odst.
5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že 27. leden 2005, kdy se slaví 60. výročí osvobození nacistického německého vyhlazovacího tábora v Osvětimi-Březince, ve kterém bylo zavražděno dohromady až 1,5 milionů Židů, Romů, Poláků, Rusů a vězňů různých národností, a homosexuálů, není pro Evropany pouze skutečnou příležitostí připomenout si a odsoudit nepředstavitelné hrůzy a tragédii holokaustu, ale je zároveň příležitostí začít se zabývat zneklidňujícím nárůstem antisemitismu a zvláště jeho projevy v Evropě a znovu se zamyslet na tím, jaká nebezpečí představuje pronásledování občanů na základě jejich rasy, etnického původu, náboženství, sociálního zařazení, politického přesvědčení či sexuální orientace;
B.
vzhledem k tomu, že Evropa nesmí zapomenout na svou minulost: koncentrační a vyhlazovací tábory vybudované stoupenci nacismu jsou nejostudnějšími a nejbolestivějšími kapitolami historie našeho kontinentu; že zločiny páchané v Osvětimi musí žít v paměti dalších generací jako varovný signál před takovou genocidou, která vychází z opovržení jinými lidskými bytostmi, nenávisti, antisemitismu, rasismu a totality;
C.
vzhledem k tomu, že diskriminace na základě náboženství a etnického původu se stále objevuje na různých úrovních bez ohledu na opatření přijatá Evropskou unií při uplatňování článku 13 Smlouvy o ES;
D.
vzhledem k tomu, že Židé žijící v Evropě zažívají stále větší pocit nejistoty v důsledku antisemitismu šířeného prostřednictvím internetu a v důsledku projevů antisemitismu, jako je zneuctívání synagog, hřbitovů a dalších náboženských míst, útoky na židovské školy a kulturní střediska a útoky na osoby židovského původu žijící v Evropě, které často vedou k četným škodám;
E.
vzhledem k tomu, že holokaust hluboce poznamenal vědomí Evropy, zejména v souvislosti s nenávistí vůči Židům a Romům z důvodu jejich rasové či náboženské identity, přesto však projevy antisemitismu, rasových a náboženských předsudků představují i nadále velice vážnou hrozbu pro jejich oběti a pro evropské a mezinárodní demokratické hodnoty, lidská práva a právní stát, a tudíž také obecně pro evropskou a celosvětovou bezpečnost;
F.
vzhledem k tomu, že je nezbytné pokračovat v probíhajícím dialogu se sdělovacími prostředky, který se zabývá tím, jak mohou jejich zpravodajství a jejich výklady kladně či záporně ovlivnit vnímání a chápaní náboženských, etnických a rasových otázek a jak by měly být prezentovány historické skutečnosti;
1.
vzdává hold všem obětem fašismu a věří, že trvalý mír v Evropě musí být založen na připomenutí toho, co se odehrálo v historii Evropy; odmítá a odsuzuje revizionistické tendence a popírání holokaustu jako ostudné a odporující historickým skutečnostem a zároveň vyjadřuje obavu nad narůstajícím počtem extremistických a xenofobních stran a narůstající tendencí veřejnosti přijímat jejich postoje za vlastní;
2.
vyzývá orgány Evropské unie, členské státy a všechny demokratické politické strany v Evropě, aby:
-
odsoudily všechny projevy netolerance a podněcování k rasové nenávisti, stejně jako všechny případy obtěžování a rasového násilí;
-
odsoudily zejména a bez výjimky všechny formy antisemitismu a jejich projevy v jakékoli podobě;
-
odsoudily zejména všechny případy násilí motivovaného náboženskou a rasovou nesnášenlivostí nebo netolerancí, včetně útoků na náboženská místa, náboženské památky a svatyně, které náleží židovské, muslimské nebo jiné víře, a násilné útoky proti menšinám, jako jsou Romové;
3.
naléhavě vyzývá Radu a Komisi, stejně jako různé úrovně místních, regionálních a celostátních orgánů členských států, aby sladily svá opatření pro boj proti antisemitismu a proti útokům na menšinové skupiny, včetně Romů a občanů třetích zemí žijících v členských státech, a aby tak zajistily dodržování zásad tolerance a nediskriminace a podpořily společenskou, hospodářskou a politickou integraci;
4.
je přesvědčen, že tyto snahy by měly také zahrnovat podporu dialogu a spolupráce mezi různými částmi společnosti na místní a celostátní úrovni, a to i pokud jde o dialog a spolupráci mezi různými kulturními, etnickými a náboženskými skupinami společnosti;
5.
opět zdůrazňuje své přesvědčení, že připomenutí minulosti a osvěta tvoří nezbytnou součást snahy o dosažení stavu, kdy se netolerance, diskriminace a rasismus stanou otázkou minulosti, a naléhá na Radu, Komisi a členské státy, aby posílily boj proti antisemitismu a rasismu intenzivnějším budováním povědomí o minulosti holokaustu a ponaučení z něj mezi mladými lidmi a přitom, aby:
-
podporovaly připomenutí holokaustu a zároveň ustanovily den 27. ledna Evropským dnem památky obětí holokaustu v celé EU;
-
podporovaly osvětu o holokaustu prostřednictvím institucí připomínajících památku holokaustu, zejména prostřednictvím Muzea v Osvětimi-Březince
(Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau w Oświęcimiu)
a Berlínského informačního centra o holokaustu
(Stiftung Denkmal für die ermordeten Juden Europas)
jako evropských informačních zdrojů, přičemž by se vzdělávání zaměřené na holokaust a evropské občanství mělo stát běžným prvkem školních osnov v EU, a aby postavily současný boj proti rasismu, xenofobii a antisemitismu na zkušenostech holokaustu;
-
zajistily, že vzdělávací programy ve všech 25 členských státech budou skutečně přísně dodržovat výuku problematiky druhé světové války, a využily příležitosti, že Parlament začlenil do rozpočtu na rok 2005 prostředky na to, aby školy v celé EU mohly pečovat o válečné hroby a památníky;
6.
vítá záměr lucemburského předsednictví obnovit přerušená jednání o návrhu rámcového rozhodnutí Rady o boji proti rasismu a xenofobii Úř. věst.
C 75 E, 26.3.2002, s. 269.
a naléhavě vyzývá Radu, aby dospěla k dohodě o celoevropském zákazu podněcování k náboženské a rasové nenávisti v rámci EU při zachování oprávněné svobody projevu;
7.
vyzývá Komisi, aby začala přehodnocovat uplatňování směrnice 2000/43/ES o rasové rovnoprávnosti Úř. věst.
L 180, 19.7.2000, s. 22.
, jejímž cílem je posílit protidiskriminační opatření Evropské unie, a aby zorganizovala odbornou konferenci, na níž budou přizváni představitelé všech zainteresovaných skupin, zejména političtí představitelé, veřejnoprávní organizace na celostátní, regionální a místní úrovni, nevládní organizace a sdružení činné v této oblasti;
8.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a kandidátských zemí.
