P6_TA(2007)0486
Zelená kniha o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů
A6-0371/2007
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 25. října 2007 k zelené knize o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů (2007/2026 (INI))
Evropský parlament,
-
s ohledem na zelenou knihu o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů ( KOM(2006)0618 ),
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a stanoviska Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Hospodářského a měnového výboru ( A6-0371/2007 ),
A.
vzhledem k tomu, že v oblasti bezhotovostních plateb a přeshraničního platebního styku byly učiněny rozhodující pokroky a že k nim v souvislosti s jednotným prostorem plateb v eurech (SEPA) bude i nadále docházet,
B.
vzhledem k tomu, že ačkoliv téměř ve všech členských státech existují nařízení o uplatňování předběžných prováděcích opatření, lze jejich dodržování v celé EU z důvodu rozdílných právních systémů a procesních předpisů vynutit pouze v rámci komplikovaných a zdlouhavých postupů, což dává dlužníkům příležitost převést své peníze na zahraniční konta,
C.
vzhledem k tomu, že by jednotný evropský postup pro přeshraniční případy pomohl těm, kteří vedou spor v mnoha zemích, a bankovním institucím, které budou získávat příkazy z několika členských států,
D.
vzhledem k tomu, že věřitel musí být schopen čelit nebezpečí, že jeho dlužník během krátké doby a případně opakovaným převodem přesune peníze na zahraniční konta,
1.
vítá, že Komise svou zelenou knihou učinila kroky k zavedení přeshraničního evropského postupu pro předběžné zajištění finančních prostředků na bankovním účtu,
2.
vybízí k tomu, aby v rámci dalších šetření byly zjištěny také statistické údaje o tom, v jakém rozsahu dochází ve skutečnosti k vyhýbání se výkonu donucovacích opatření, aby bylo možno lépe posoudit účelnost navrhovaných opatření;
3.
podporuje zavedení jednotného evropského systému, který by fungoval jako samostatný doplněk stávajících vnitrostátních pravidel pro výkon rozhodnutí jednotlivých členských států;
4.
domnívá se, že takový koherentní a snadno použitelný autonomní evropský postup pro obstavování bankovních účtů, který by podléhal přísným procesním ustanovením, je vhodnější než harmonizace právních předpisů členských států;
5.
zdůrazňuje, že tento postup by měl platit pouze pro případy přeshraničních převodů;
6.
zdůrazňuje, že předmětem právní úpravy by mělo být pouze obstavení bankovního účtu a zajištění finančních prostředků na bankovním účtu, a v žádném případě by se neměl rozšířit na uspokojení pohledávek věřitele;
7.
domnívá se, že pro takovýto postup připadá v úvahu jako právní základ čl.
65 písm. c) Smlouvy o ES;
8.
poukazuje na to, že zahájení takového postupu musí být možné již před započetím hlavního soudního řízení;
9.
poukazuje na to, že se jedná pouze o zkrácené řízení, při němž věřitel musí poskytnout dostatečné důkazy o oprávněnosti jeho nároků a prokázat, že se jedná o neodkladnou záležitost a že jeho práva jsou ohrožena;
10.
domnívá se, že by příkazy měly sloužit k obstavení účtů, nikoli k převodu finančních prostředků, dokud nebude doručen soudní příkaz z členského státu, v němž je účet veden, což by mělo rovněž vyřešit všechny otázky spojené s uplatňováním přednosti pohledávek; domnívá se, že aktiva převyšující částku peněžité pohledávky včetně nákladů by neměla být zmrazena;
11.
domnívá se, že je nutné příkaz odůvodnit, například rizikem rozptýlení aktiv; poukazuje na to, že by měly existovat záruky s cílem zabránit tomu, že se příkaz bude vztahovat na více účtů, než je nezbytné;
12.
domnívá se, že je nutné pečlivě zvážit práva věřitelů na vymáhání pohledávek a poskytování náležité ochrany žalovaným;
13.
domnívá se, že by se měla zvážit možnost, aby věřitel, který příkaz k obstavení bankovního účtu dlužníka inicioval neprávem, ručil za škody, které v souvislosti s tím vznikly;
14.
domnívá se, že musí být poskytnut dostatek informací k identifikaci účtu, i kdyby to mělo znamenat, že by banky při zachování vší obezřetnosti měly za tímto účelem hledat podle jména a adresy;
15.
považuje za vhodné posoudit otázku proplacení nákladů, které bankám vznikly při postupu zabavení účtu;
16.
souhlasí s tím, že věřitel by měl být povinen iniciovat hlavní líčení před vypršením určité časové lhůty;
17.
domnívá se, že v případě dosud neukončeného soudního řízení by však mělo být povoleno prodloužení pod podmínkou, že je řízení řádně vedeno;
18.
domnívá se, že je nutné, aby rozsah obstavení bankovního účtu byl závislý na výši dlužné částky, tak aby věřiteli nebyla poskytnuta příliš vysoká záruka a aby byl ochráněn dlužník;
19.
zdůrazňuje zásadní význam ochrany dlužníka v tom smyslu, že se musí zabránit neoprávněnému poškození jeho pověsti a zaručit, že mu bude ponecháno existenční minimum na obstarání obživy;
20.
považuje za nutné, aby v rámci opatření na ochranu dlužníka a prevence proti zneužití situace ze strany věřitele bylo stanoveno, že dokud neexistuje žádný právoplatný nárok, musí věřitel složit kauci, jejíž výše by se měla určit podle výše zajišťovaného obnosu;
21.
odmítá jednotný systém EU stanovující vyloučení určitých částek z exekuce a považuje za správné, aby dlužníkovi bylo umožněno, aby uplatnil svůj nárok na vyloučení určitých částek z exekuce v rámci stávajících vnitrostátních předpisů;
22.
souhlasí s tím, aby měl dlužník právo použít právních prostředků a možnost ukončit obstavení svého účtu prostřednictvím kauce; žalovaný nemůže mít horší postavení, pokud se týká zásad a doby trvání řízení zejména v případě, že vznese námitku nebo požádá o zrušení obstavení bankovního účtu;
23.
domnívá se, že zvláštní ochrana před obstavením by měla být stanovena pro sběrné účty; domnívá se, že obstavení společných účtů by mělo být možné, existují-li přiměřené záruky a ochrana práv, pokud jde o třetí strany jiné než dlužník;
24.
zdůrazňuje, že s ohledem na doručování rozhodnutí o obstavení účtu musí být zajištěno, že se v celé Evropské unii vytvoří jednotné normy pro komunikaci mezi soudy a bankami (např. používáním standardních formulářů);
25.
domnívá se, že příkazy k obstavení bankovního účtu by měly být předány bance tak, aby bylo zajištěno, že je banka obdrží následující den po jejich vydání a že budou zpracovány do 24 hodin od okamžiku, kdy byl účet identifikován; domnívá se, že by banka měla mít povinnost oficiálně informovat orgán činný v trestním řízení a věřitele, zda byla dlužná částka zajištěna; domnívá se, že by banka měla také oficiálně informovat dlužníka o tom, kdy příkaz k obstavení bankovního účtu nabude účinnosti; domnívá se, že by bylo vhodné, aby byla k dispozici standardizovaná formální oznámení ve všech jazycích Evropské unie, aby nebylo třeba je pokaždé znovu případ od případu překládat nebo aby byly překlady nutné méně často;
26.
domnívá se, že by právní akt nezbytný k dosažení výše uvedeného cíle mohl vyžadovat formu nařízení;
27.
vyzývá Komisi, aby před předložením svého návrhu provedla podrobná a rozsáhlá šetření, která objasní otevřené a v určitých aspektech složité otázky, a především aby vypracovala posouzení dopadu nového právního předpisu;
28.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
