A7-0133/2010
3.
5.
2010
ZPRÁVA
o Unii pro Středomoří
(2009/2215(INI))
Výbor pro zahraniční věci
Zpravodaj:
Vincent Peillon
PE 439.184v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................15
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ...........................20
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod ................................................24
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................28
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o Unii pro Středomoří
( 2009/2215(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na barcelonské prohlášení přijaté na evropsko-středomořské konferenci ministrů zahraničních věcí v Barceloně ve dnech 27. a 28. listopadu 1995, kterým bylo zřízeno evropsko-středomořské partnerství,
– s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě a názvem „Barcelonský proces: Unie pro Středomoří“ ( KOM(2008)0319 ),
– s ohledem na schválení Barcelonského procesu: Unie pro Středomoří na zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 13. a 14. března 2008,
– s ohledem na vrcholnou schůzku Paříž pro Středomoří, která se konala v Paříži dne 13. července 2008,
– s ohledem na závěrečné prohlášení vzešlé ze schůze ministrů zahraničních věcí Unie pro Středomoří, která se konala dne 3. a 4. listopadu 2008 v Marseille,
– s ohledem na prohlášení předsednictva Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění (EMPA) z Paříže (12. července 2008), z Káhiry (22. listopadu 2009) a z Rabatu (22. ledna 2010),
– s ohledem na závěry zahajující schůze Evropsko středomořského shromáždění zástupců regionů a měst (ARLEM), která se konala dne 21. ledna 2010 v Barceloně,
– s ohledem na závěrečné prohlášení evropsko-středomořského summitu hospodářských a sociálních rad a obdobných institucí, který se konal dne 19. října 2009 v Alexandrii,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o středomořské politice Evropské unie, a zejména na usnesení ze dne 15. března 2007
Úř. věst.
C 301 E, 13.12.2007, s. 210. a ze dne 5. června 2008
Úř. věst.
C 285 E, 26.11.2009, s. 39. a na své usnesení o Barcelonském procesu: Unie pro Středomoří dne 19. února 2009
Úř. věst.
C 76 E, 25.3.2010, s. 76. ,
– s ohledem na závěry druhé evropsko-středomořské konference ministrů o posílení úlohy žen ve společnosti, která se konala v Marrákeši ve dnech 11. a 12. listopadu 2009,
– s ohledem na své usnesení ze dne 15. listopadu 2007 o posílení evropské politiky sousedství
Úř. věst.
C 282 E, 6.11.2008, s. 443. ,
– s ohledem na doporučení výborů APEM přijatá na 6. plenárním zasedání v Ammánu ve dnech 13. a 14. března 2010,
– s ohledem na doporučení APEM přijaté dne 13. března 2008 v Jordánsku a předložené na první schůzce ministrů zahraničních věcí Barcelonského procesu: Unie pro Středomoří v Marseille,
– s ohledem na statut generálního sekretariátu Unie pro Středomoří přijatý dne 3. března 2010,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a na stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod a Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ( A7-0133/2010 ),
A. vzhledem k tomu, že země Středomoří jsou pro EU regionem klíčového významu a že v multipolárním a vzájemně závislém světě budou velké integrované regionální celky schopnější reagovat na sociální, kulturní, hospodářské, enviromnentální, demografické, politické a bezpečnostní výzvy,
B. vzhledem k tomu, že Evropská unie musí přijmou strategickou vizi, která zohlední všechny výzvy týkající se vztahů se středomořskými sousedy, přičemž prioritními budou sociální, hospodářský a demokratický rozvoj této oblasti,
C. vzhledem k tomu, že v článku 8 Smlouvy o EU Unie rozvíjí se zeměmi ve svém sousedství výsadní vztahy s cílem vytvořit prostor prosperity a dobrých sousedských vztahů, založený na hodnotách Unie a vyznačující se úzkými a mírovými vztahy spočívajícími ve spolupráci,
D. vzhledem k tomu, že Unie pro Středomoří umožňuje více posílit regionální a mnohostranné hledisko evropsko-středomořských vztahů a oživit vyhlídky na vytvoření prostoru, kde 800 milionů obyvatel žije v míru, v bezpečí a v prosperitě, a nabízí ideální rámec pro přijetí socioekonomických výzev, podporu regionální integrace a zajištění společného rozvoje partnerských států,
E. vzhledem k tomu, že politika sousedství, která upřednostňuje prohlubování dvoustranných diferenciálních vztahů, nemůže sama o sobě přispět ke společnému procesu integrace a výrazných reforem v dané oblasti; vzhledem k příležitosti – kterou nabízí zavedení Unie pro Středomoří – posílit doplňkovost dvoustranných politik na jedné straně a na druhé straně politik regionálních, s cílem plnit účinněji cíle evropsko-středomořské spolupráce založené na vzájemném uznání společných hodnot, jako je demokracie, právní stát, řádná veřejná správa a dodržování lidských práv; vzhledem k tomu, že je třeba trvat na tom, aby se všechny členské státy zavázaly uplatňovat evropskou politiku sousedství jednotným a věrohodným způsobem v souladu s článkem 8 Smlouvy o EU,
F. vzhledem k tomu, že je nezbytně nutné zabezpečit jednotnost těchto četných nástrojů evropsko-středomořské spolupráce tak, aby se stávající politické nástroje a institucionální úrovně nenásobily a nepřekrývaly, a opřít se o výsledky Barcelonského procesu,
G. vzhledem k tomu, že středomořské země prožívají již asi patnáct let rychlou diversifikaci svých obchodních a hospodářských vztahů (například s Ruskem, Čínou, Brazílií, státy Perského zálivu) a že jejich společnosti procházejí podstatnými přeměnami (spotřební vzorce, mobilita, demografické změny…), které ovlivňují jejich vnitřní, zejména územní rovnováhu,
H. vzhledem k tomu, že omezené kulturní výměny nemohou přispět ke sblížení národů Středomoří a že Evropa postupně ztrácí u svých středomořských partnerů kulturní vliv,
I. vzhledem k velkým vzrůstajícím rozdílům mezi členskými státy Evropské unie a třetími zeměmi oblasti Středomoří a ke strukturálním obtížím sociálně-ekonomické a institucionální povahy, které jsou zdrojem znepokojení a vyžadují rázná společná řešení ve společném zájmu všech států, které jsou členy Unie pro Středomoří; vzhledem k tomu, že potenciál hospodářského růstu třetích zemí oblasti Středomoří tuto perspektivu podporuje; vzhledem k nutnosti posílení integrace jih-jih,
J. vzhledem k tomu, že regionální kontext, v němž se Unie pro Středomoří formuje, je poznamenán politickými konflikty a napětím, které od pařížského summitu z července 2008 podkopaly a zpomalily její rozvoj; vzhledem k tomu, že mírový proces na Blízkém východě je v současnosti na mrtvém bodě,
K. vzhledem k tomu, že se dopady hospodářské a finanční krize přidaly k politickým, hospodářským a sociálním výzvám existujícím v současnosti v partnerských zemích, a to především k problému nezaměstnanosti; vzhledem k tomu, že je v zájmu všech, ať už jde o tyto země nebo o země EU, aby nezaměstnanost v regionu klesla a aby populaci, a to zejména ženám, mládeži a venkovskému obyvatelstvu byla nabídnuta naděje pro budoucnost,
L. vzhledem k tomu, že obnovení míru na Blízkém východě a konkrétní vyhlídky na trvalé řešení jsou zásadní jak pro rozvoj evropsko-středomořských vztahů, tak pro řádné fungování a realizaci projektů Unie pro Středomoří,
M. vzhledem k tomu, že dvě důležité inovace Unie pro Středomoří – institucionální (spolupředsednictví, stálý společný výbor, tajemník Unie pro Středomoří) a provozní (integrující projekty) – musí fungovat účinně a transparentně, aby zlepšily životní podmínky občanů, hlavních uživatelů tohoto projektu,
N. vzhledem k tomu, že generální sekretariát je vyzýván k tomu, aby se stal hybnou pákou tohoto opatření, že jeho efektivita bude záviset na schopnostech jeho zaměstnanců, kteří budou muset pracovat nezávisle, a že přítomnost vysokého izraelského úředníka a vysokého palestinského úředníka, kteří budou spolupracovat v mezinárodní organizaci na regionální úrovni, dosud nemá obdoby a přináší naději,
O. vzhledem k tomu, že středomořské oblasti se přímo týkají důležitá mezinárodní témata, jako je udržitelný rozvoj, zabezpečení dodávek energie, migrační toky, kulturní výměna a turismus, a že musí řešit i přeshraniční problémy, jako je vodní hospodářství a přístup k vodě, znečištění a rozvoj dopravních sítí, a že místní a regionální orgány hrají proto klíčovou roli při vytváření udržitelných územních politik uzpůsobených místním specifickým rysům a uskutečňování konkrétních a inkluzivních projektů,
P. vzhledem k tomu, že zemědělství je ve středomořských zemích rozhodujícím faktorem díky své socioekonomické váze, vlivu na životní prostředí a dopadům v oblasti územní vyváženosti,
Q. vzhledem k tomu, že 60 % světové populace trpící nedostatkem vody je soustředěno na jihu Středozemí a na Blízkém východě a že do roku 2025 by podle zprávy UNDP o arabském světě a Modrého plánu mohlo 63 milionů osob trpět nedostatkem pitné vody,
R. připomíná rozhodnutí přijaté konferencí ministrů Unie pro Středomoří, která se konala dne 4. listopadu 2008 v Marseille, zmenšit digitální propast mezi oběma břehy Středozemního moře, která vyústila do návrhu MED-BB (broadband pro Středomoří),
S. vzhledem k tomu, že od pařížského summitu se projekty oznámené v rámci Unie pro Středomoří celkově potýkají s nedostatečným financováním, které by mohlo zpozdit jejich zavádění,
T. vzhledem k značnému rozsahu migračních toků a výzvám, které s sebou přinášejí na jedné nebo na druhé straně Středozemního moře v oblasti občanské, sociální, kulturní a ekonomické,
U. vzhledem k velkému významu kapitálového toku v podobě prostředků, které přistěhovalci přinášejí populacím zemí jižního Středomoří,
V. vzhledem k nedávnému vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a institucionálním změnám, které s sebou přinesla na jedné straně, a na druhé straně k opakujícím se otázkám, co se týče fungování a financování Unie pro Středomoří, které od Evropského parlamentu vyžadují, aby vývoj Unie pro Středomoří úzce sledoval, aby jeho příspěvek vedl k jednoznačnému úspěchu summitu v Barceloně,
1. žádá vedoucí představitele států a vlád Unie pro Středomoří, kteří se dne 7. června tohoto roku sejdou v Barceloně, aby učinili vše pro to, aby toto setkání, po dvou obtížných letech, úspěšně nastartovalo instituce Unie pro Středomoří a provádění významných projektů a pokročilo ve všech kapitolách evropsko-středomořské spolupráce;
2. je nadále i přes vytvoření Unie pro Středomoří znepokojen skutečností, že není jasně definována politika EU ve Středomoří a dlouhodobá strategie rozvoje a stabilizace regionu; trvá na tom, aby se proces evropsko-středomořské integrace nutně opět stal politickou prioritou v programu EU;
3. vyzývá vlády členských států Unie pro Středomoří, aby zásadně zrevidovaly a prohloubily politický dialog; trvá na tom, že vzájemný respekt a naslouchání si jsou základními prvky tohoto dialogu, a připomíná, že podpora a dodržování demokracie, právního státu a lidských práv, ať už občanských, politických, hospodářských, sociálních nebo kulturních, jakož i kolektivních práv, musí být jasně zakotveny v cílech této nové iniciativy, zejména posílením stávajících mechanismů; v tomto ohledu trvá na tom, že je třeba dodržovat svobodu projevu, myšlení a vyznání a zaručit práva menšinám, včetně menšin náboženských; zdůrazňuje, že zvláštní pozornost je třeba věnovat rovnosti žen a mužů a boji proti diskriminaci na základě sexuální orientace; znovu potvrzuje svou podporu demokratickým politickým organizacím a organizacím občanské společnosti jižního Středomoří a chválí kvalitní práci, kterou odvedly organizace žen;
4. je toho názoru, že politická napětí a regionální konflikty v oblasti Středomoří nesmí zbrzdit možnost konkrétně přistoupit k odvětvové a vícestranné spolupráci a že pouze uskutečněním velkých integrujících projektů a otevřeným politickým dialogem přispěje Unie pro Středomoří k vytvoření důvěry nutné k dosažení cílů spravedlnosti a společné bezpečnosti, v duchu solidarity a míru; nicméně zdůrazňuje, že Unie pro Středomoří nebude schopna plně dosáhnout úspěchu, aniž by vyřešila jednotlivé regionální konflikty, a to za dodržení mezinárodního práva, čímž se Středomoří stane pobřežím, kde vládne mír;
5. trvá na tom, že je naléhavě nutné dosáhnout spravedlivého a udržitelného řešení konfliktu na Blízkém východě, a v tomto ohledu EU a všechny členské země Unie pro Středomoří nabádá k tomu, aby zaujaly rázný přístup; znovu opakuje svou výzvu k obnovení smysluplného jednání v rámci mírového procesu s cílem dosáhnout spoluexistence dvou států, nezávislého, demokratického a životaschopného palestinského státu a izraelského státu, které budou vedle sebe žít v míru a bezpečnosti a jejichž hranice budou mezinárodně uznané; podporuje významný přínos, kterým může Unie pro Středomoří přispět ke zlepšení vztahů mezi Izraelem a Palestinskou národní správou, zejména spoluprací izraelských a palestinských zástupců v rámci Unie pro Středomoří;
6. vyjadřuje potěšení nad jmenováním generálního tajemníka a nad přijetím statutu sekretariátu a s ohledem na barcelonský summit doporučuje, aby při vytváření institucionální a funkční struktury Unie pro Středomoří byly zohledněny tyto prvky:
- poskytnout sekretariátu dostatečné prostředky, a to jak finanční, tak i statutární, které mu umožní vykonávat svou činnost účinně a nezávisle; trvá na tom, že je naléhavě nutné, aby byl sekretariát plně provozuschopný a aby si své zaměstnance vybral podle zásluh, přičemž by zvláštní pozornost věnovat zásadám zeměpisného rozdělení a rovnosti žen a mužů;
- vyjasnit kritéria pro rozhodování, financování a provádění významných projektů, zejména stanovení priorit na tři příští roky;
- zajistit společné zastoupení evropských účastníků (členských států, Rady a Komise) v souladu s Lisabonskou smlouvou a současně umožnit aktivní účast všech třetích zemí oblasti Středomoří;
- dbát na demokratickou legitimitu Unie pro Středomoří potvrzením APEM jakožto nedílné součásti institucionální stavby,
- posílit koordinaci s projekty a programy Společenství schválenými zvláštními ministerskými konferencemi zejména s přihlédnutím k možné součinnosti;
- umožnit spolupráci proměnlivé konfigurace, která bude otevřena zemím a mnohostranným institucím, které si přejí spolupracovat na projektech společného zájmu;
- zaručit řádnou spolupráci mezi sekretariátem a Evropskou komisí a jednoznačně rozdělit jejich pravomoci; požádat Komisi, aby aktivně spolupracovala s Unií pro Středomoří, a požadovat jasnější přístup k její účasti v této nové institucionální struktuře;
- rozvinout komunikační činnost pro zviditelnění aktivit Unie pro Středomoří; informovat občany o velkých projektech a pokroku Unie pro Středomoří, zejména přes dokonalý a obohacený internet;
- dbát na demokratickou legitimitu Unie pro Středomoří tak, aby rozhodnutí byla přijímána transparentním způsobem za účasti Evropského parlamentu, EMPA a vnitrostátních parlamentů; zdůraznit, že APEM musí být uznán jakožto nedílná součást Unie pro Středomoří parlamentního rozměru;
- zajistit dialog se všemi zúčastněnými stranami (místními orgány a organizacemi občanské společnosti) a jejich sdruženími v rozhodovacím procesu týkajícím se hlavních projektů;
7. připomíná, že na pařížském summitu bylo rozhodnuto o šesti významných strategických horizontálních sektorech (civilní ochrana, námořní a pozemní dálnice, odstranění znečištění Středozemního moře, středomořský solární program, Iniciativa pro rozvoj podnikání v oblasti Středozemního moře a Evropsko-středomořská univerzita), přičemž pro většinu z nich jsou již vyvíjeny projekty přijaté v rámci evropsko-středomořského partnerství; zdůrazňuje proto význam podrobného hodnocení regionálních programů a prostředků, které v rámci evropsko-středomořského partnerství již fungují, a přeje si, aby se při výběru projektů financovaných v rámci Unie pro Středomoří postupovalo podle kritérií přínosu jak na regionální, tak místní úrovni; podporuje rychlou realizaci těchto prioritních projektů;
8. domnívá se, že je zásadní, aby bylo zaručeno, navýšeno a mobilizováno financování projektů z veřejných a soukromých fondů; v této souvislosti:
- vyzývá členy Unie pro Středomoří, aby projekty pro fondy přizpůsobily aktuálním výzvám, a očekává, že účastníci barcelonského summitu učiní historický závazek;
- trvá na tom, aby v období, než bude ukončen finanční výhled 2007–2013, nebyly finančními příspěvky Unie dotčeny probíhající nebo plánované regionální evropsko-středomořské programy; zdůrazňuje, že v rámci nového finančního výhledu na období 2014–2020 je třeba prostředky určené pro jižní část evropské politiky sousedství a příspěvky EU na projekty Unie pro Středomoří významně navýšit;
- je potěšen, že v dané oblasti již fungují vnitrostátní finanční instituce, a to jak evropské (BEI-FEMIP, BERD), tak i mezinárodní (Světová banka); trvá na tom, že je nutné nalézt synergie v souvislosti s významnými projekty, a navrhuje vytvořit evropsko-středomořskou banku pro investice a rozvoj, která by posílila povahu rovnocennosti severní a jižní části Unie pro Středomoří;
- zdůrazňuje roli Evropské investiční banky (EIB), která zajišťuje koordinaci tří ze šesti prioritních projektů (odstranění znečištění Středozemního moře, solární program a námořní a pozemní dálnice);
- zdůrazňuje nutnost vytvořit podmínky pro širší spolupráci a lepší finanční a hospodářskou integraci mezi členskými zeměmi Unie pro Středomoří a zejména mezi zeměmi jižního Středomoří;
- je potěšen nedávným zprovozněním investičních fondů určených k financování projektů Unie pro Středomoří, mezi nimiž je i fond InfraMed zaměřený na projekty související s infrastrukturou, a vyzývá jednotlivé aktéry, aby usnadnili rozvoj podobných iniciativ a podpořili spolupráci mezi investory, zejména dlouhodobými investory;
- požaduje zavést investiční fondy určené k financování projektů místních a regionálních správních celků v oblasti udržitelného rozvoje;
9. podporuje snahy o zlepšení ekonomického a právního prostředí třetích zemí s tím, že přednostně by měly být vytvořeny životaschopné a spolehlivé subregionální finanční instituce, jakož i snahy přilákat zahraniční investice; vyzývá rovněž k:
- zavedení společné charty na ochranu investic pro třetí středomořské země, která umožní harmonizovat a zlepšit tuto ochranu a investice podpořit;
- vytvoření systému pojištění a finančních záruk pro investory inspirovaného systémem Multilaterální agentury pro investiční záruky (MIGA) a přizpůsobeného evropsko-středomořskému kontextu;
- reformy zaměřené na snížení administrativních omezení a zejména zlepšení a zjednodušení realizace smluv;
- podpora postupné a účinné harmonizace pracovního práva respektujícího práva zaměstnanců v členských zemích Unie pro Středomoří;
- zlepšení přístupu malých a středních podniků k úvěrům a nabídek týkajících se úvěrových a mikroúvěrových programů;
10. očekává zlepšení hospodářského a právního prostředí dané oblasti, což je nezbytnou zárukou pro budoucí investice; trvá na cíli, kterým je upřednostňovat rozvoj lidských zdrojů a zaměstnanosti v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí pro boj proti chudobě; zdůrazňuje, že zachováni a rozvoj stabilních veřejných služeb je další důležitou podmínkou, která zaručí udržitelný rozvoj v regionu,
11. domnívá se, že prohloubení dvoustranné i mnohostranné hospodářské spolupráce jih-jih přinese občanům značné výhody a zlepší politické ovzduší v regionu;
12. trvá na zásadní nutnosti rozvíjet obchod na úrovni jih–jih, protože v této oblasti dochází pouze k 6 % všech obchodních transakcí, a tedy i na nutnosti jednat v zájmu rozšíření dohody z Agadiru; připomíná, že tyto země mají zájem na tom, aby se jejich vztahy a obchod zintenzivnily s cílem vytvořit jednotný a silný pól atraktivní pro investory a hájit zájmy regionu a valorizovat jeho vývoj; zdůrazňuje, že Unie pro Středomoří musí usnadnit vyřizování žádostí o technickou a finanční pomoc s ohledem na podporu hospodářské integrace na úrovni jih-jih; domnívá se, že rozšíření a zjednodušení kumulace pan-evropsko-středomořského původu by mohlo přispět k dosažení tohoto cíle;
13. podtrhuje důležitost současných jednání v Evropsko–středomořské zóně volného obchodu a vybízí státy Unie pro Středomoří, aby sladily své postoje v souvislosti s jednáními Světové obchodní organizace;
14. žádá Komisi, aby při jednáních o obchodních dohodách zohlednila výsledky existujících posouzení dopadu a posoudila sociální a environmentální důsledky procesu liberalizace s ohledem na změnu klimatu a hospodářskou a sociální krizi a podle potřeby umožnila její postupné a asymetrické uplatňování, přičemž bude zároveň chránit srovnatelná výrobní odvětví na obou březích Středomoří, u nichž bude větší pravděpodobnost, že budou v důsledku větší liberalizace čelit konkurenci; vyzývá Unii pro Středomoří, aby projekty vybírala především v závislosti na sociálních a hospodářských potřebách a nutnosti snížit dopad na životní prostředí;
15. očekává, že dohody o přidružení budou revidovány s ohledem na nové potřeby související s finanční, hospodářskou a sociální krizí, jakož i s potravinovou a energetickou krizí; připomíná, že jedním z hlavních cílů vytvoření evropsko-středomořské zóny volného obchodu musí být i nadále obchod v zájmu rozvoje a snižování chudoby, a doufá, že plán ministerského summitu, který se konal dne 9. prosince 2009, umožní tohoto cíle dosáhnout;
16. vyjadřuje politování nad skutečností, že pařížské prohlášení se dostatečně nevěnovalo sociálně-hospodářským, obchodním a energetickým aspektům, jako jsou přímé zahraniční investice, zaměstnanost, energetická účinnost, šedá ekonomika nebo snižování chudoby, a žádá, aby situace byla na barcelonském summitu napravena;
17. připomíná, že přistěhovalecké politiky představují jednu z priorit evropsko-středomořského partnerství, a vyzývá členské státy a orgány Unie pro Středomoří, aby věnovaly mimořádnou pozornost koordinovanému řízení migračních toků; zdůrazňuje, že formování Unie pro Středomoří musí jít ruku v ruce se zhodnocením lidských zdrojů a obchodu mezi obyvateli Středomoří, a nabádá kromě regulace toků a boje proti nedovolenému přistěhovalectví k postupnému usnadnění volného pohybu mezi oběma břehy, k posílení opatření k integraci přistěhovalců, k vypracování aktivních politik umožňujících zvyšovat zaměstnanost a ke zlepšení podmínek pro uplatňování práva na azyl; domnívá se, že je třeba zajistit kontinuitu ministerské konference Euromed o přistěhovalectví, která se konala v Albufeiře ve dnech 18. a 19. listopadu 2007;
18. vyzývá členy Unie pro Středomoří, aby usnadnili převody finančních prostředků, které přistěhovalci posílají obyvatelům zemí svého původu, zejména tím, že sníží náklady, které jsou s těmito transakcemi spojeny;
19. připomíná význam čtvrté kapitoly evropsko-středomořské spolupráce (týkající se přistěhovalectví, sociální integrace, spravedlnosti a bezpečnosti) a zdůrazňuje, že je nutné, aby Unie pro Středomoří podporovala spolupráci v rámci této kapitoly;
20. trvá na strategickém významu otázek zemědělství, rozvoje venkova, přizpůsobení se klimatickým změnám, rozumného využívání vody a energie ve středomořských zemích a žádá, aby se spolupráce v oblasti zemědělství stala politickou prioritou; nabádá státy Unie pro Středomoří, aby se co nejvíce snažily sladit své postoje pro jednání Světové obchodní organizace a aby se pokusily lépe sladit evropsko-středomořské zemědělské politiky, zejména pokud jde o vhodné sociální normy, bezpečnost potravin, rostlinolékařské a environmentální normy a normy pro kvalitu výrobků; domnívá se, že tyto politiky musí obsahovat požadavky udržitelného rozvoje (včetně ochrany přírodních zdrojů) a v konečném důsledku umožnit vznik regionálních trhů při zohlednění zvláštní a konkurenční situace středomořských zemědělců a potřeby zachování silného zemědělského odvětví;
21. zdůrazňuje, že je třeba uplatňovat regionální zemědělskou politiku podle evropsko-středomořského plánu pro zemědělství, která by chránila místní produkci potravin a jejich bezpečnost a podporovala produkci, distribuci a diverzifikaci typických středomořských produktů a rozvoj malých a středních podniků a která by byla přizpůsobena udržitelnému rozvoji; s ohledem na rostoucí problémy se zásobováním potravinami v mnohých středomořských partnerských zemích vyzývá Komisi, aby přijala požadavky partnerů týkající se širších záruk a rychlých postupů jejich splnění v době potravinových krizí,
22. znovu potvrzuje podporu, kterou Unie pro Středomoří věnuje životnímu prostředí, a připomíná význam evropsko-středomořské iniciativy na odstranění znečištění Středozemního moře; vítá v tomto ohledu zahájení druhé fáze investičního programu pro odstranění velkých zdrojů znečišťování v oblasti Středozemního moře - mechanismu financování přípravy a realizace projektů (MeHSIP PPIF); domnívá se, že je naléhavě nutné dosáhnout pokroku v konkrétní oblasti prevence znečištění moře a že Středozemní moře zasluhuje zvláštní pozornost jakožto uzavřené moře; upřesňuje, že všechny projekty Unie pro Středomoří musí být předloženy a prováděny v souladu s příslušnými programy týkajícími se zejména plánu akcí pro Středomoří v Programu OSN pro životní prostředí Barcelonské úmluvy;
23. vyzývá partnerské státy, aby v rámci velkých projektů Unie pro Středomoří týkajících se pozemní a námořní dopravy zlepšily infrastrukturu s cílem zajistit lepší pohyb osob a zboží v oblasti Středomoří a přispět tak k udržitelné dopravní politice a aby při tom vzaly v úvahu požadavky udržitelného rozvoje, snížení emisí plynů se skleníkovým efektem, energetické účinnosti a intermodality; zdůrazňuje, že tyto snahy musí být realizovány zejména v součinnosti s politikou životního prostředí, průmyslu, veřejného zdraví a územního plánování; trvá na nutnosti rozvinout projekty mořských dálnic, aby se podpořilo využívání různých druhů dopravy a vytvořily se bezpečné, vlastní a trvalé obchodní cesty;
24. domnívá se, že zlepšování přístavní a pozemní dopravní infrastruktury může pomoci při podpoře hospodářského růstu a obchodu mezi evropskými a středomořskými zeměmi;
25. zdůrazňuje nutnost posílit spolupráci v oblasti energie a vyzývá k okamžitému sestavení plánů rozvoje, které budou podporovat diferenciaci zdrojů a energetických tras a přispějí tak rozhodujícím způsobem k zabezpečení dodávek energie v oblasti Středomoří;
26. připomíná široký potenciál obnovitelných zdrojů energie, zejména solární energie, v evropsko-středomořském regionu; podporuje rychlé a koordinované zavedení středomořského solárního programu, jehož hlavním cílem je vytvořit do roku 2020 20 GW nové kapacity výroby obnovitelné energie ve Středomoří, a průmyslových iniciativ, jako je DESERTEC, a přijetí evropsko-středomořské strategie pro energetickou účinnost; přeje si, aby projekty přednostně odpovídaly potřebám dodavatelských zemí, a v této souvislosti zdůrazňuje dopady posílení infrastruktur sítí, zejména v jižním Středomoří, postupného zavádění vzájemně závislého regionálního trhu a vytvoření nového průmyslového odvětví souvisejícího například s výrobou solárních komponentů na hospodářský rozvoj partnerských zemí;
27. vyzývá k dalšímu prosazování a podpoře iniciativy „solární energie pro mír“ v rámci Evropsko-Středomořského integračního projektu energetického trhu (MED-EMIP);
28. doporučuje, aby se země účastnící se Evropsko-Středomořského procesu zapojily do iniciativy „inteligentní města“, jež je zamýšlena ve strategickém plánu pro energetické technologie;
29. souhlasí s podporou trans-evropsko-středomořských sítí s elektřinou, plynem a ropou za účelem posílení bezpečnosti dodávek energie; zdůrazňuje, že je důležité dokončit středomořské sítě s elektřinou, a podporuje rozvoj jižního plynového koridoru; vybízí k využívání zpětného toku, pokud je to odůvodněno z hlediska bezpečnosti, nákladové efektivnosti a životaschopnosti;
30. zdůrazňuje, že klimatické cíle 20-20-20 v oblasti klimatu budou mít výrazný dopad na poptávku po plynu, což znamená, že vytvoření akčního plánu LNG pro členské země Unie pro Středomoří by zkvalitnilo různost a bezpečnost dodávek, zejména v zemích, které jsou závislé na jediném dodavateli;
31. zdůrazňuje důležitost technologického pokroku LNG a investování do přepravních kapacit a také terminálů pro zpětné zplynování; připomíná, že kromě rozvoje infrastruktur je nutností také námořní bezpečnost;
32. trvá na nezbytnosti rozvinout pevnou spolupráci v oblasti ochrany občanů Středomoří v boji proti přírodním katastrofám, zejména zemětřesením, záplavám a lesním požárům; podporuje vytvoření evropsko-středomořského institutu lesních požárů;
33. trvá na tom, že v rámci Unie pro Středomoří je třeba vytvořit nové projekty zaměřené na vzdělávání, výměnu středoškolských i vysokoškolských studentů a v oblasti výzkumu, jakožto faktorů sblížení a rozvoje národů obou břehů Středozemního moře; domnívá se, že je prioritní, aby byl za aktivní účasti občanské společnosti vytvořen skutečný evropsko-středomořský prostor vysokoškolského vzdělávání, vědy a výzkumu, a v této souvislosti:
- je potěšen vytvořením evropsko-středomořské univerzity EMUNI a vyzývá partnerské instituce, aby prohloubily svou účast na rozvoji jejích činností;
- požaduje posílit financování programů na výměnu vysokoškolských studentů typu „Erasmus Mundus“ a lepší informovanost o stávajících výměnných programech; vyzývá zejména k tomu, aby inspirací byla zkušenost s evropským programem Averroès;
- připomíná své přání zřídit ambiciózní evropsko-středomořský Erasmus junior, který by umožnil zintenzivnit výměny žáků mezi členskými státy Unie pro Středomoří;
- požaduje strukturovanější spolupráci v oblasti vysokoškolského vzdělávání a výzkumu, která by podpořila vzájemné uznávání diplomů, zavedení společných diplomů a společných doktorských studií s cílem zvýšit zejména mobilitu výzkumných pracovníků, přičemž je třeba zavést opatření pro boj proti odlivu mozků;
- přeje si, aby zvláštní pozornost byla věnována sblížení odborné přípravy, výzkumu a inovací a důraz kladen na dialog mezi univerzitami a společnostmi a na partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu;
34. požaduje, aby na pořad jednání Unie pro Středomoří byly velmi rychle zařazeny nové projekty usnadňující kulturní výměny a vzájemné porozumění mezi společnostmi, zejména přijetím evropsko-středomořské strategie v oblasti kultury a rozvojem dialogu mezi kulturami a mezi různými náboženstvími; nabádá k zavedení projektů Stálé audiovizuální konference Středomoří (COPEAM) a zejména evropsko-středomořského televizního programu, jakož i k obnovení úspěšných iniciativ, jako je Arabský týden a EuroMedScola; vítá činnost knihovny v Alexandrii, Institutu arabského světa a Nadace Anny Lindhové, a zejména dny fóra pro mezikulturní dialog, které v březnu 2010 uspořádala tato nadace v Barceloně; žádá členské státy a orgány Unie pro Středomoří, aby vytrvaly ve své činnosti rozvíjené v rámci Aliance civilizací OSN;
35. vítá výběr kandidatury Marseille-Provence jako Evropského hlavního města kultury v roce 2013, jejíž projekt je zaměřen na evropsko-středomořský rozměr a snaží se o přiblížení národů obou břehů Středozemního moře; zdůrazňuje vysoce symbolickou kulturní kvalifikaci tohoto návrhu pro konkrétní a novátorské akce sloužící dialogu kultur Evropy a Středozemního moře;
36. podtrhuje význam zavedení průmyslových politik s cílem zlepšit vyváženost hospodaření podporou malých a středních podniků a posílením sektorů špičkových technologií; vyzývá členské země a instituce Unie pro Středomoří, aby aktivně podporovaly malé a střední podniky, se zvláštním zaměřením na účinné finanční služby a také na technickou a správní pomoc, aby byla vytvořena solidní podnikatelská základna, zejména v odvětvích, která přispívají k ekonomickému růstu v zemích Středomoří;
37. zdůrazňuje, že APEM by se mohlo stát parlamentním shromážděním Unie pro Středomoří a ručitelem jeho demokratické legitimity, a podporuje návrh 6. plenárního zasedání APEM, které se konalo v Ammanu ve dnech 13. a 14. března 2010, na to, aby APEM bylo přejmenováno na Parlamentní shromáždění – Unie pro Středomoří;
38. připomíná své pravomoci v rozpočtovém procesu Evropské unie a trvá na tom, aby EMPA byla svěřena větší odpovědnost tím, že bude při definici hlavních činností, pravidelném sledování uskutečňovaných projektů a při provádění rozpočtu vykonávat konzultační úlohu a demokratickou kontrolu; vyzývá jednotlivé příslušné výbory APEM, aby přistoupily k pořádání pravidelných slyšení generálního tajemníka a jeho zástupců; domnívá se, že toto posílení odpovědnosti musí ovšem jít ruku v ruce se zlepšováním fungování a pracovních metod EMPA, což se týká i přidělení nezbytných lidských a finančních zdrojů a lepšího sladění činností APEM s činnostmi ostatních orgánů Unie pro Středomoří;vítá rozhodnutí přijatá v tomto smyslu na 6. plenárním zasedání Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění v Ammánu ve dnech 13. a 14. března 2010;
39. vítá nedávné vytvoření Evropsko-středomořského shromáždění zástupců regionů a měst (ARLEM) a vyzývá k zaručení řádné koordinace jeho činností s činnostmi EMPA, zejména tím, že budou pořádány společné schůze, nebo tím, že členové předsednictev obou shromáždění budou vzájemně zváni na pracovní schůze; zdůrazňuje zájmy těchto shromáždění volených zástupců obou břehů Středozemního moře, která napomohou výměně osvědčených demokratických postupů;
40. trvá na tom, aby při provádění činností a projektů Unie pro Středomoří byli pravidelně konzultováni a do těchto projektů zapojováni občanská společnost, sociální partneři a řada profesních a sociálně-profesních sítí vytvořených v rámci evropsko-středomořského partnerství; a nabádá:
- generální shromáždění hospodářské a sociální rady a podobné instituce, aby zvážily zřízení hospodářské a sociální evropsko-středomořské rady;
- k rozvoji projektů usnadňujících obchodní styky, investice a partnerství podniků na obou stranách Středozemního moře, jako je např. program Invest in Med;
- k vytvoření sítě evropsko- středomořských obchodních komor a odborových a patronátních evropsko-středomořských sdružení;
- k rozšíření organizací zastupujících malé a střední podniky skupiny průmyslové spolupráce, které mají za úkol zavést Evropsko-středomořskou chartu podniků, aby se mohla stát nástrojem umožňujícím odstranit překážky růstu a rozvoje malých a středních podniků;
41. vítá závazek potvrzený při příležitosti druhé konference evropsko-středomořských ministrů o posílení úlohy žen ve společnosti (Marrákeš, 11. a 12. listopadu 2009), na podporu rovnosti žen a mužů de jure a de facto, boje proti násilí na ženách a dodržování občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv žen i mužů; naléhavě žádá přijetí konkrétních opatření v tomto smyslu a doporučuje přijmout projekt Unie pro Středomoří o podnikání žen a posílení jejich účasti na veřejném životě; připomíná svůj trvalý postoj, podle kterého nemůže dodržování tradic a zvyků sloužit jako záminka k porušování základních práv žen;
42. vyzývá Radu, místopředsedkyni Komise / vysokou představitelku EU a Evropskou komisi a nedávno vzniklou Evropskou službu pro vnější činnost, aby usilovaly o to, aby EU při své účasti na Unii pro Středomoří vystupovala jednotně a aby do definování evropské politiky zapojily Evropský parlament;
43. vítá nedávné zapojení zemí Západního Balkánu, které jsou kandidáty na přistoupení k EU, do Unie pro Středomoří;
44. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal předsedovi Rady Evropské unie, předsedovi Evropské komise, místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce EU, vládám a parlamentům členských států, spolupředsednictví a generálnímu tajemníkovi Unie pro Středomoří, generálnímu sekretariátu Unie pro Středomoří a vládám a parlamentům partnerských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
I.
Souvislosti
V posledních dvou desetiletích vyvinula Evropská unie významné úsilí, aby své hranice rozšířila na východ.
Podařilo se tak dosáhnout historického úkolu a spolusjednotit evropský kontinent, za což nám náleží pochvala.
Ve chvíli, kdy se ve světě utváří nová geopolitická a geohospodářská rovnováha a kdy Asie stoupá na významu, je načase, aby se Unie znovu zamyslela nad svými prioritami týkajícími se vnější politiky a aby se zaměřila na své středomořské sousedy.
Evropský parlament musí úzce sledovat vývoj poslední regionální iniciativy – Unie pro Středomoří.
Tato zpráva tedy navazuje na zprávu předchozí, která byla přijata v únoru 2009, a jejím cílem je pokračovat v angažovaných politických úvahách a zohlednit přitom nové institucionální prostředí EU a nevyřešené problémy, které Unii pro Středomoří nadále ovlivňují, a to jak v souvislosti s jejím fungováním, tak z hlediska jejího financování.
Po kontroverzním zahájení Unie pro Středomoří a dvou letech relativní nečinnosti se v červnu 2010 v Barceloně uskuteční druhý summit vedoucích představitelů jejích států a vlád.
Evropský parlament by chtěl přispět k tomu, aby tento summit, který je pro budoucnost Unie pro Středomoří rozhodující, byl úspěšný.
II.
Hlavní směry
S blížícím se barcelonským summitem se naše úvahy o Unii pro Středomoří soustředí na čtyři hlavní směry.
a.
Stavět Unii pro Středomoří na výsledcích barcelonského summitu
Po koncepci, která se vymykala logice Společenství, bylo zapsání Unie pro Středomoří navzdory jejím nedostatků do probíhajícího barcelonského procesu dobrým rozhodnutím
Závěry Evropské rady ze dne 13. a 14. března 2008. .
Navzdory tomu, že výsledky činnosti evropsko-středomořského partnerství nejsou nikterak povzbudivé, zejména co se týče mnohostranného a subregionálního hlediska, pochopili naši partneři tento druh spolupráce dobře, což není případ evropské politiky sousedství zahájené v roce 2004.
Barcelonský proces byl sice politicky blokován, ale po technické stránce je i nadále aktivní.
Finanční nástroje (MEDA, IEVP, FEMIP), programy spolupráce a mikrospolupráce i dvoustranné dohody o přidružení výrazně podpořily ekonomiky některých států.
V oblasti kultury a vzdělávání byly zavedeny programy týkající se zachování kulturního dědictví (EuroMed Heritage), podpory výměn mladých lidí (Erasmus Mundus), šíření audiovizuální evropsko-středomořské produkce (Euromed audiovisuel II) a dialogu kultur (Nadace Anny Lindhové).
Vyzdvihnout je třeba i skromné snahy, které byly vyvinuty v oblasti subregionální integrace podpisem Agadirské dohody.
Po politické stránce se regionální hledisko partnerství podařilo uchovat díky schůzím ministrů (zahraničních věcí a odvětvových) a schůzí vysokých úředníků, které umožnily zavést praxi pravidelného dialogu.
Lze tedy pochopit, že vytvoření evropské politiky sousedství bylo, se svým dvoustranným rozměrem a třemi koncepty (podmíněnost, schválení a selektivní diferenciace), chápáno – a to nejen v jižním Středomoří – jako ukázka partnerské vůle Evropské unie a vzdání se regionálních evropsko-středomořských ambic
Viz zpráva poslankyně Jäätteenmäkiové a zprávy poslanců Tannocka a Napoletana. .
Unie pro Středomoří představuje tedy druhou šanci pro budování regionálních a mnohostranných hledisek evropsko-středomořské spolupráce, pod podmínkou, že se bude opírat o výsledky barcelonského procesu.
b.
Politické napětí a regionální konflikty v oblasti Středomoří nesmí být překážkou odvětvové a vícestranné spolupráce
Regionální kontext, ve kterém se Unie pro Středomoří utváří, je poznamenán především politickými konflikty a napětím, k nimž se přidávají události z 11. září 2001 a válka v Iráku, které daly vzniknout krizi důvěry na obou stranách.
Tyto konflikty od pařížského summitu konaného v červenci 2008 výrazně zpomalily rozvoj Unie pro Středomoří a přispěly ke zrušení ministerských schůzí a k zablokování institucí.
Tyto obtíže nás nutí okamžitě se poučit z chyb: prvotním posláním Unie pro Středomoří není vyřešit konflikty, které z některých jejích členů tvoří již dlouhá léta protivníky .
Úspěšně Unii pro Středomoří nastartovat a zaručit její budoucí vývoj umožní pouze zúčastněné strany svým odpovědným a konstruktivním přístupem.
Uskutečňováním významných integrujících projektů přispěje Unie pro Středomoří k vytvoření důvěry nutné k dosažení cílů společné bezpečnosti, v duchu solidarity a míru .
Jejich zablokování povede naopak k neúspěchu, který bude mít vážné následky.
c.
Obě inovace – institucionální (spolupředsednictví, sekretariát, výbor vyšších úředníků) a provozní (integrující projekty) – Unie pro Středomoří musí fungovat účinně a transparentně
Jednou z podmínek budoucího úspěchu Unie pro Středomoří je učinit její fungování srozumitelným a zviditelnit její výsledky v očích co největšího počtu aktérů (podniků, univerzit, odborů, místních a regionálních sdružení, občanské společnosti).
Je tedy třeba, aby tyto instituce začaly fungovat co nejdříve podle jednoduchých, účinných a transparentních pravidel .
Po praktické stránce se tento požadavek na účinnost může projevit uskutečňováním spolupráce proměnlivé konfigurace , která bude otevřena zemím, které si přejí spolupracovat na projektech společného zájmu, a která neodmítne země, jež se k nim rozhodnou připojit později.
Výběr projektů, jejich uskutečňování a financování musí navíc podléhat pravidelnému hodnocení a kontrolám , zejména parlamentní cestou, jejichž výsledky budou přístupné široké veřejnosti .
d.
Klíčová je otázka financování
Od pařížského summitu Evropská komise finančně podpořila první projekty oznámené v rámci Unie pro Středomoří.
Jedná se pouze o první krok, který je třeba urychleně přezkoumat, aby tyto projekty mohly být efektivně definovány.
Aby se Unii pro Středomoří podařilo účinně odstartovat, je navzdory hospodářské a finanční krizi třeba, aby jednotliví partneři, a zejména Evropská unie, navýšili finanční prostředky .
Proto bude třeba zajistit, aby EU a její středomořští partneři vybavili rozpočet Unie pro Středomoří prostředky, které ji umožní přizpůsobit se aktuálním výzvám .
Činnost partnerských zemí se nesmí omezit pouze na poskytování půjček nebo na dodatečné označování již stávajících finančních projektů v rámci jiných institucí, zejména orgánů Společenství, značkou „Unie pro Středomoří“.
V neposlední řadě bude třeba poskytnout generálnímu sekretariátu dostatečné prostředky, které mu umožní vykonávat svou činnost účinně a nezávisle ;
III.
Barcelonský summit – kritická etapa pro Unii pro Středomoří
Vedoucí představitelé států a vlád Unie pro Středomoří se sejdou v Barceloně v červnu 2010.
Evropský parlament by chtěl přispět k tomu, aby byl tento druhý summit, jehož výsledek bude po dvou obtížných letech rozhodujícím faktorem pro budoucí fungování Unie pro Středomoří, úspěšný.
Evropský parlament proto bude velmi pozorně sledovat konkrétní pokrok ve třech prioritních oblastech , mezi které patří institucionální uspořádání , projekty a zdroje jejich financování .
a.
Institucionální uspořádání: účinnost a demokracie
S ohledem na barcelonský summit bude třeba pokročit v definování institucionální a funkční struktury Unie pro Středomoří a dbát přitom na dodržování požadavků na účinnost a transparentnost, a zejména objasnit kritéria pro rozhodování, financování a provádění velkých projektů.
Generální sekretariát je vyzýván k tomu, aby se stal hybnou pákou tohoto opatření .
Jeho efektivita bude záviset na schopnostech jeho zaměstnanců, kteří budou muset pracovat nezávisle.
Je třeba zdůraznit, že přítomnost vysokého izraelského úředníka a vysokého palestinského úředníka, kteří budou spolupracovat v mezinárodní organizaci na regionální úrovni, dosud nemá obdoby a přináší naději .
V neposlední řadě trvejme na nutnosti dobré spolupráce a jasném vymezení pravomocí s Evropskou komisí.
V rámci nové institucionální rovnováhy a se zdůrazněním pravomoci Evropského parlamentu v rozpočtovém procesu Evropské unie se zdá nutné, aby EMPA byla svěřena větší odpovědnost tím, že bude při provádění rozpočtu na projekty vykonávat konzultační úlohu a demokratickou kontrolu.
Pravidelná slyšení generálního tajemníka a jeho zástupců pořádaná jednotlivými příslušnými výbory EMPA umožní průběžně sledovat uskutečňované projekty a činnosti.
Toto posílení odpovědnosti musí jít ruku v ruce se zlepšováním fungování a pracovních metod EMPA, což se týká i přidělení nezbytných lidských a finančních zdrojů.
Nedílnou součástí je i zapojení místních a regionálních orgánů .
Regiony Středomoří hrají klíčovou roli při vytváření nových územních politik a při uskutečňování konkrétních projektů.
Cennou iniciativou je vytvoření Evropsko-středomořského shromáždění zástupců regionů a měst (ARLEM) .
Unie pro Středomoří nesmí zapomínat ani na to, že do svých činností a projektů musí co nejvíce zapojit občanskou společnost, sociální partnery a četné profesní a sociálně-profesní sítě vytvořené v rámci evropsko-středomořského partnerství.
V této souvislosti je třeba podpořit vytvoření hospodářského a sociálního evropsko-středomořského výboru a středomořského fóra ředitelů společností .
b.
Projekty
Na pařížském summitu bylo rozhodnuto o šesti významných strategických horizontálních odvětvích zaměřených na několik závažných regionálních témat: odstraňování znečištění moře, doprava, obnovitelné energie, vzdělávání, malé a střední podniky, civilní obrana.
Generální tajemník vybere, navrhne a stanoví „projekty Unie pro Středomoří“ .
Několik z nich je již součástí partnerství EuroMed.
Pragmatismus tedy velí, abychom se zaměřili na doplňkovost těchto projektů a nalezli přiměřené škály politické koordinace a mobilizace mezi evropskými a evropsko-středomořskými úrovněmi.
Vedle šesti významných projektů, které již byly vybrány, by bylo žádoucí, aby na pořad jednání generálního sekretariátu a schůzí ministrů jednotlivých odvětví byly zařazeny i nové projekty .
Evropský parlament navrhuje, aby v rámci Unie pro Středomoří byly mimo jiné zahájeny projekty, jako je evropsko-středomořský program Erasmus junior „Averroès“, který umožní výměny středoškolských studentů z členských států Unie pro Středomoří, a aby nebyl opomíjen ani kulturní rozměr .
Mezi prioritami Unie pro Středomoří musí figurovat spolupráce v oblasti potravin a zemědělství , která má strategický význam, aby se mohlo přistoupit k lepší konvergenci zemědělských politik evropských zemí a zemí Středomoří.
c.
Zvýšit a zaručit financování
Barcelonský summit by měl zajistit, aby projekty oznámené v rámci Unie pro Středomoří již nebyly nadále nedostatečně financovány .
Financování plánovaných projektů bude zaručeno kombinací veřejných a soukromých prostředků, které je třeba vyvinout a ustálit:
– v období, než bude ukončen finanční výhled 2007–2013, nesmí být nezbytným finančním příspěvkem Unie dotčeny probíhající nebo plánované regionální evropsko-středomořské programy; v rámci nového finančního výhledu EU na období 2014–2020 je třeba prostředky určené Unii pro Středomoří podstatně navýšit;
– v dané oblasti již fungují vnitrostátní finanční instituce, a to jak evropské (BEI-FEMIP, BERD), tak i mezinárodní (Světová banka).
Je třeba nalézt synergie v souvislosti s významnými projekty, což bude úkolem sekretariátu;
– je třeba počítat s vytvořením evropsko-středomořské banky pro investice a rozvoj, která by posílila povahu rovnocennosti severní a jižní části Unie pro Středomoří;
– dobrou zprávou je nedávné zprovoznění investičních fondů určených k financování projetků Unie pro Středomoří.
Je třeba podpořit rozvoj podobných iniciativ.
Dále je třeba vyvinout úsilí o zlepšení ekonomického právního prostředí třetích zemí s tím, že přednostně by měly být vytvořeny životaschopné a spolehlivé subregionální finanční instituce.
Kromě toho je důležité přilákat zahraniční investice.
Dohody na ochranu investic jsou v současné době dvoustranné a nesourodé.
K harmonizaci a zdokonalení této ochrany by přispěla společná charta na ochranu investic pro země jižního Středomoří a vytvoření systému pojištění a finančních záruk pro investory.
Pro hospodářský rozvoj zemí jižního Středomoří je velmi důležitý i kapitálový tok v podobě prostředků, které přistěhovalci přinášejí populacím těchto zemí.
Je třeba zvážit způsoby, které by usnadnily převody těchto prostředků, s tím, že především je třeba se zaměřit na snižování nákladů, které jsou s těmito transakcemi spojené.
****
Evropa a její sousedé na jižním a východním pobřeží Středozemního moře stojí dnes na mezníku společných dějin.
Není jiná možnost, než společně a solidárně čelit velkým celosvětovým výzvám, jejichž dozvukům je oblast Středomoří každodenně vystavována.
Vedoucí představitelé států a vlád budou muset v Barceloně prokázat své pragmatické a na budoucnost zaměřené myšlení a vybudovat ze současně složité struktury tohoto regionu evropsko-středomořské společenství pro blaho více než 800 milionů osob.
Budou muset reagovat na jejich oprávněné touhy a zaručit všem svým občanům život v míru, stabilitě a prosperitě a na jejich přání žít ve společnosti založené na dodržování práv a vzájemném respektu.
Doplňkovost a společná odpovědnost jsou těmi nejlepšími prostředky k tomu, aby Středomořská oblast mohla rozvíjet svou rozmanitost, aby všichni její občané mohli žít v prosperitě.
8.
4.
2010
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro Výbor pro zahraniční věci
k Unii pro Středomoří
( 2009/2215(INI) )
Navrhovatelka: Niki Tzavela
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Výbor pro zahraniční věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Úvod
1. přeje si, aby Unie na evropsko-středomořském summitu ve dnech 7. a 8. června 2010 v Barceloně vyjádřila trvalou podporu EU pro užší spolupráci se svými jižními středomořskými partnery, pokud jde o optimalizaci vnitrostátních programů podpory: zaujímání společných postojů ohledně problémů s předpisy v oblasti energetiky, ve spolupráci s evropsko-středomořskými regulačními orgány v odvětví energetiky (Medreg) a trhem se zemním plynem mezi Evropou a zeměmi Mašreku (Euro-Mashreq Gas Centre); spolupráce se Středomořím v oblasti obnovitelné energie; výměna osvědčených postupů a technického pokroku prostřednictvím iniciativ a partnerství, jako je například barcelonský proces, evropská politika sousedství, Smlouva o energetickém společenství mezi EU a zeměmi Maghrebu a program Energetická účinnost ve stavebním sektoru ve Středomoří (MED-ENEC);
Infrastruktura a dodávky
2. souhlasí s podporou trans-evropsko-středomořských sítí s elektřinou, plynem a ropou za účelem posílení bezpečnosti dodávek energie; zdůrazňuje, že je důležité dokončit středomořské sítě s elektřinou, a podporuje rozvoj jižního plynového koridoru; vybízí k využívání zpětného toku, pokud je to odůvodněno z hlediska bezpečnosti, nákladové efektivnosti a životaschopnosti;
Sluneční a větrná energie
3. zdůrazňuje skutečnost, že Středomoří disponuje obrovským a z velké části nevyužitým potenciálem v oblasti obnovitelných energií, jako jsou zdroje sluneční energie nebo větrná energie a vodní energie;
4. vyzývá k silné podpoře Středomořského solárního programu, jehož cílem je zvýšit využití sluneční energie a jiných zdrojů obnovitelné energie pro výrobu energie s ambiciózním cílem 20 GW přídatné kapacity do roku 2020 a umožnit úspory energie v oblasti Středomoří ve výši 20 %;
5. podporuje mimo jiné důležitost Středomořského solárního programu pro hospodářský rozvoj zemí jižního Středomoří, jenž by zajišťoval přídatné kapacity elektrické energie pro domácnosti, podpořil by infrastrukturu sítě a pomohl by vytvoření nového průmyslového odvětví, jež by vyrábělo solární součástky (a poskytlo pracovní místa), a v tomto ohledu vyzývá k vytvoření konkrétního akčního plánu, na základě strategického dokumentu;
6. poznamenává, že určitý počet průmyslových iniciativ ve středomořské oblasti (jako např. DESERTEC) mají potenciál pozitivně ovlivnit energetickou bezpečnost, životní prostředí, udržitelný rozvoj, rozvoj energetických sítí, a vyzývá, aby byla přijata účelná opatření k jejich uskutečnění; současně zdůrazňuje, že tyto projekty by měly poskytnout přímou přidanou hodnotu místním společnostem, z nichž vycházejí, zaměstnáváním místních zúčastněných stran, zjednodušením transferu technologií a umožněním rozvoje účinných sítí a infrastruktur, které je tak možné místně využívat k podpoře místního hospodářství, k přispění sociální soudržnosti a podpoře dalšího rozvoje regionů, kterých se to týká;
7. zdůrazňuje důležitost projektů v odvětví obnovitelné energie, které nejen přispívá k ekonomickému rozvoji členských států Unie pro Středomoří, zejména na jižním pobřeží Středomoří, ale také tvoří strukturální element spolupráce v rámci Unie pro Středomoří;
Průmyslová spolupráce
8. vyzývá ke zřízení regulačního a institucionálního rámce založeného na transparentnosti a předvídatelnosti a uplatnitelného v celé evropsko-středomořské oblasti, aby byl podpořen průmysl, obchod a výzkum a rozvoj s cílem dosáhnout souvislého hospodářského růstu;
9. podtrhuje význam zavedení průmyslových politik s cílem zlepšit vyváženost hospodaření podporou malých a středních podniků a posílením sektorů špičkových technologií; vyzývá členské země a instituce Unie pro Středomoří, aby aktivně podporovaly malé a střední podniky, se zvláštním zaměřením na účinné finanční služby a také na technickou a správní pomoc, aby byla vytvořena solidní podnikatelská základna, zejména v odvětvích, která přispívají k ekonomickému růstu v zemích Středomoří;
10. podtrhuje důležitost současných jednání v Evropsko–středomořské zóně volného obchodu a vybízí státy Unie pro Středomoří, aby sladily své postoje v souvislosti s jednáními Světové obchodní organizace;
Vědeckotechnická spolupráce a vzdělávání
11. podtrhuje význam výzkumu a rozvoje v kontextu strategie oživení a konkurenceschopnosti pro země jižního pobřeží Středomoří a žádá, aby vědeckotechnická spolupráce mezi zeměmi Středomoří byla posílena a lépe sladěna; podporuje iniciativu Evropsko-Středomořské univerzity a vytvoření Evropsko-Středomořského prostoru vyššího vzdělávání a výzkumu, tak jak to bylo zamýšleno v prohlášení z Catanie ze dne 29. ledna 2006
12. zdůrazňuje potřebu podporovat výměny osvědčených postupů a mobilitu vědců a žádá společné plánování výzkumu v různých oblastech – včetně podmořského výzkumu a výzkumu v oblasti civilní ochrany (například pokud jde o přírodní katastrofy) a také výzkum v oblasti zdravotní a sociální a výzkum otázek spojených s životním prostředím – s účastí místních zúčastněných stran a občanské společnosti; vyjadřuje podporu zavedení a rozvoje Evropsko-Středomořského institutu pro požáry v lesích;
13. vyzývá k dalšímu prosazování a podpoře iniciativy „solární energie pro mír“ v rámci Evropsko-Středomořského integračního projektu energetického trhu (MED-EMIP);
14. doporučuje, aby se země účastnící se Evropsko-Středomořského procesu zapojily do iniciativy „inteligentní města“, jež je zamýšlena ve strategickém plánu pro energetické technologie;
LNG
15. zdůrazňuje, že klimatické cíle 20-20-20 v oblasti klimatu budou mít výrazný dopad na poptávku po plynu, což znamená, že vytvoření akčního plánu LNG pro členské země Unie pro Středomoří by zkvalitnilo různost a bezpečnost dodávek, zejména v zemích, které jsou závislé na jediném dodavateli;
16. zdůrazňuje důležitost technologického pokroku LNG a investování do přepravních kapacit a také terminálů pro zpětné zplynování; připomíná, že kromě rozvoje infrastruktur je nutností také námořní bezpečnost;
Informační a komunikační technologie
17. doporučuje, aby byl podporován akční plán BB-MED (satelitní a širokopásmová technologie).
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
7.4.2010
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
44
4
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jean-Pierre Audy, Zigmantas Balčytis, Jan Březina, Maria Da Graça Carvalho, Giles Chichester, Pilar del Castillo Vera, Lena Ek, Ioan Enciu, Adam Gierek, Norbert Glante, Fiona Hall, Jacky Hénin, Edit Herczog, Sajjad Karim, Arturs Krišjānis Kariņš, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Marisa Matias, Judith A.
Merkies, Jaroslav Paška, Aldo Patriciello, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Michèle Rivasi, Jens Rohde, Paul Rübig, Amalia Sartori, Francisco Sosa Wagner, Konrad Szymański, Patrizia Toia, Evžen Tošenovský, Ioannis A.
Tsoukalas, Claude Turmes, Niki Tzavela, Vladimir Urutchev, Adina-Ioana Vălean, Alejo Vidal-Quadras
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Lara Comi, António Fernando Correia De Campos, Rachida Dati, Jolanta Emilia Hibner, Yannick Jadot, Oriol Junqueras Vies, Bernd Lange, Marian-Jean Marinescu, Ivari Padar, Mario Pirillo, Silvia-Adriana Ţicău, Lambert van Nistelrooij
27.
4.
2010
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod
pro Výbor pro zahraniční věci
k Unii pro Středomoří
( 2009/2215(INI) )
Navrhovatelka:
Marielle De Sarnez
NÁVRHY
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá Výbor pro zahraniční věci, jenž je v této záležitosti příslušný, aby do návrhu usnesení, který přijme, začlenil následující návrhy:
1. znovu připomíná důležitost evropsko-středomořské zóny volného obchodu, která výrazným způsobem přispěje k míru, prosperitě a bezpečnosti v celém regionu a k větší hospodářské a územní integraci podporující hospodářský růst tohoto regionu; žádá, aby jednání o oblasti volného obchodu probíhala koordinovaně a postupně a byla založena na logickém a předvídatelném partnerství, které odráží socioekonomickou situaci všech dotčených zemí; zdůrazňuje, že na Unii pro Středomoří je třeba pohlížet jako na iniciativu, která doplňuje evropsko-středomořské partnerství vzniklé v roce 1995 v Barceloně a řeší některé jeho nedostatky,
2. zdůrazňuje význam vztahů mezi Evropskou unií a středomořskou oblastí z hlediska obchodního, politického, sociálního, akademického i kulturního, ale také z hlediska rozvoje a ochrany životního prostředí; domnívá se, že rozvoj dalšího regionálního trhu by napomohl průmyslové politice jižních regionů Evropské unie;
3. žádá Komisi, aby posílila svou roli investora a partnera a vypracovala zvláštní pokyny pro odpovědné investice umožňující zmenšit sociální nerovnosti, podpořit diverzifikaci místních ekonomik, zejména z hlediska průmyslu, udržitelného rozvoje zemědělství, zachování místní produkce potravin a zajištění přísunu potravin; zdůrazňuje zejména, že je třeba podporovat přímé zahraniční investice, výzkum a vývoj;
4. vyzývá Komisi, aby posílila svou roli v projektu Unie pro Středomoří a požaduje větší transparentnost, pokud jde o její účast v této nové institucionální struktuře,
5. vítá výběr šesti velkých strategických oblastí, kterými jsou: snížení znečištění moře, plán na využívání sluneční energie, doprava, vzdělávání a výzkum, malé a střední podniky a rozvoj podniků a civilní ochrana, a doufá, že tyto velké projekty získají odpovídající podporu evropských a mezinárodních finančních institucí; domnívá se, že do těchto nových projektů Unie pro Středomoří bude třeba zapojit co největší počet evropsko-středomořských partnerů;
6. oceňuje administrativní a provozní přínos, který by mohl mít nový sekretariát pro práci Unie pro Středomoří při plnění priorit a cílů evropsko-středomořského partnerství na základě odpovídajících specifikovaných zdrojů,
7. trvá na tom, že je klíčové rozvíjet obchod na úrovni jih–jih, protože v této oblasti dochází pouze k 6 % všech obchodních transakcí, a také nutné jednat v zájmu rozšíření dohody z Agadiru; připomíná zájem těchto zemí na zintenzívnění jejich vztahů a obchodních transakcí, aby vytvořily jednotné a silné hospodářské centrum přitažlivé pro investory, a mohly tak hájit zájmy tohoto regionu a posílit jeho rozvoj; zdůrazňuje, že Unie pro Středomoří musí usnadnit vyřizování žádostí o technickou a finanční pomoc, a podpořit tak hospodářskou integraci na úrovni jih-jih; domnívá se, že rozšíření a zjednodušení celoevropsko-středomořského systému kumulace původu by mohlo k tomuto cíli přispět;
8. domnívá se, že zlepšování přístavní a pozemní dopravní infrastruktury může pomoci při podpoře hospodářského růstu a obchodu mezi evropskými a středomořskými zeměmi;
9. přeje si zlepšení hospodářského a právního prostředí tohoto regionu, což je nezbytnou zárukou pro zajištění bezpečnosti budoucích investic, zejména přímých zahraničních investic, jejichž objem je stále velmi malý, a pro podporu financování velkých strategických projektů; dále si přeje větší harmonizaci v této oblasti vzhledem k tomu, že mezi jednotlivými zeměmi existují velké rozdíly;
10. přeje si zlepšení hospodářského a právního prostředí tohoto regionu, což je nezbytnou zárukou pro budoucí investice; trvá na cíli, kterým je zaměřovat se na rozvoj lidských zdrojů a zaměstnanosti v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí pro boj proti chudobě; zdůrazňuje, že zachování a rozvoj stabilních veřejných služeb je další důležitou podmínkou, která zajistí udržitelný rozvoj regionu;
11 zdůrazňuje úlohu podniků na obou březích Středozemního moře a dialogu mezi nimi pro rozšíření obchodu a zvýšení objemu investic;
12. žádá Komisi, aby při vyjednávání obchodních dohod zohledňovala výsledky stávajících dopadových studií a hodnotila dopady procesu liberalizace s ohledem na změny klimatu a hospodářskou a sociální krizi a aby podle potřeby dovolila jeho progresivní a asymetrické uplatňování, přičemž musí na obou březích Středozemního moře chránit podobné produkce, pro které konkurence představuje největší riziko vzhledem k vývoji procesu liberalizace; žádá Unii pro Středomoří, aby vybírala projekty především s ohledem na sociální a ekonomické potřeby a na nutnost omezit dopady na životní prostředí;
13. zdůrazňuje potřebu zavést takovou regionální zemědělskou politiku podle evropsko-středomořského plánu pro zemědělství, která zachová místní produkci potravin a zajistí nezbytnou potravinovou nezávislost, bude podporovat produkci, distribuci a diverzifikaci typických středomořských produktů, rozvoj malých a středních zemědělských podniků a přizpůsobí se udržitelnému rozvoji; s ohledem na rostoucí problémy se zásobováním potravinami v mnohých středomořských partnerských zemích vyzývá Komisi, aby přijala požadavky partnerů týkající se širších záruk a zrychlených postupů pro jejich uplatnění v době potravinových krizí;
14. uznává, že je důležité posilovat spolupráci mezi evropsko-středomořskými partnery v oblasti energetiky a že je třeba rozvíjet regionální trh s energií s cílem uskutečňovat v evropsko-středomořské oblasti v širokém měřítku projekty v oblasti obnovitelné energie a energetické infrastruktury; trvá na tom, aby se projekty v oblasti energetiky a udržitelného rozvoje po vzoru projektu Desertec soustředily nejprve na tuto oblast, a přispívaly tak k jejímu rozvoji, vítá regionální projekt Unie pro Středomoří nazvaný Středomořský solární program, protože nejen přispěje k rozvoji infrastruktury, ale zároveň podpoří rozvoj výroby součástek a souvisejících odborných znalostí a technologií ve všech zemích, jichž se plán týká;
15. přeje si, aby dohody o přidružení byly revidovány s ohledem na nové potřeby související s finanční, hospodářskou a sociální krizí a s potravinovou a energetickou krizí; připomíná, že jedním z hlavních cílů evropsko-středomořské zóny volného obchodu musí být i nadále podpora obchodu v zájmu rozvoje a snižování chudoby, a doufá, že plán přijatý na summitu ministrů dne 9. prosince 2009 pomůže tohoto cíle dosáhnout;
16. vybízí Komisi, aby při obchodních jednáních trvala na svých požadavcích v oblasti demokracie a lidských práv, a to nejen vůči Libyi, která se Unie pro Středomoří účastní jako pozorovatel, ale také vůči všem členským zemím Unie pro Středomoří;
17. žádá Komisi, aby přispěla ke stabilitě daného regionu a k předcházení krizím s cílem vytvořit jednotnou oblast míru, rozvoje, spravedlnosti, rovnosti, svobody, plurality, demokracie a vzájemné úcty;
18. znovu potvrzuje význam Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění jako přirozeného fóra pro politický, hospodářský a sociální dialog mezi demokraticky zvolenými zástupci evropsko-středomořských zemí.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
27.4.2010
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
23
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Daniel Caspary, Marielle De Sarnez, Christofer Fjellner, Joe Higgins, Yannick Jadot, Metin Kazak, Bernd Lange, David Martin, Emilio Menéndez del Valle, Vital Moreira, Cristiana Muscardini, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Gianluca Susta, Jan Zahradil, Pablo Zalba Bidegain, Paweł Zalewski
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
George Sabin Cutaş, Elisabeth Köstinger, Michael Theurer, Jarosław Leszek Wałęsa
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Lara Comi, Sylvie Guillaume
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
28.4.2010
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
58
6
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Gabriele Albertini, Dominique Baudis, Frieda Brepoels, Elmar Brok, Arnaud Danjean, Michael Gahler, Marietta Giannakou, Takis Hadjigeorgiou, Anna Ibrisagic, Anneli Jäätteenmäki, Jelko Kacin, Maria Eleni Koppa, Andrey Kovatchev, Eduard Kukan, Krzysztof Lisek, Sabine Lösing, Barry Madlener, Mario Mauro, Kyriakos Mavronikolas, Jean-Luc Mélenchon, Willy Meyer, Alexander Mirsky, Andreas Mölzer, María Muñiz De Urquiza, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Norica Nicolai, Raimon Obiols, Kristiina Ojuland, Justas Vincas Paleckis, Pier Antonio Panzeri, Ioan Mircea Paşcu, Vincent Peillon, Hans-Gert Pöttering, Cristian Dan Preda, Fiorello Provera, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Nikolaos Salavrakos, Jacek Saryusz-Wolski, Werner Schulz, Marek Siwiec, Zoran Thaler, Inese Vaidere, Johannes Cornelis van Baalen, Kristian Vigenin
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Laima Liucija Andrikienė, Elena Băsescu, Emine Bozkurt, Véronique De Keyser, Hélène Flautre, Charles Goerens, Elisabeth Jeggle, Evgeni Kirilov, Georgios Koumoutsakos, Barbara Lochbihler, Norbert Neuser, Judith Sargentini, Alf Svensson, Indrek Tarand, László Tőkés, Ivo Vajgl, Luis Yáñez-Barnuevo García, Janusz Władysław Zemke
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Georgios Papanikolaou
