16.
4.
2009
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl.
103 odst.
2 jednacího řádu
předkládají Graham Watson, Wolf Klinz a Margarita Starkevičiūtė
za skupinu ALDE,
o summitu skupiny G20, který se konal v Londýně dne 2. dubna 2009
Usnesení Evropského parlamentu o summitu skupiny G20, který se konal v Londýně dne 2. dubna 2009
Evropský parlament,
–
s ohledem na oznámení, které učinili vedoucí představitelé na summitu skupiny G20, a na jejich prohlášení o posílení finančního systému a o poskytování zdrojů prostřednictvím mezinárodních finančních institucí,
–
s ohledem na seznam vypracovaný Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a uveřejněný dne 2. dubna 2009, v němž jsou uvedeny země, které nesplňují mezinárodní standardy pro výměnu informací pro daňové účely,
–
s ohledem na závěry předsednictví vydané v návaznosti na zasedání Evropské rady, které se konalo ve dnech 19. a 20. března 2009,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 4. března 2009 nazvané „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ (KOM(2009)114),
–
s ohledem na zprávu skupiny na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU pod vedením Jacquese de Larosièra,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 29. října 2008 nazvané „Od finanční krize k vzestupu: Evropský rámec pro činnost“ (KOM(2008)706),
–
s ohledem na své usnesení ze dne 11. března 2009 o plánu evropské hospodářské obnovy,
–
s ohledem na sdělení Komise přijaté dne 8. dubna 2009 nazvané „Podpora rozvojových zemí při zvládání krize“ (KOM(2009)160),
–
s ohledem na nedávno vypracovanou zprávu Mezinárodního měnového fondu (MMF) „Dopady globální finanční krize na země s nízkými příjmy“,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že celosvětové hospodářské výsledky se v roce 2009 rychle zhoršují a i nejoptimističtější prognózy očekávají na rok 2010 pouze pomalé oživení,
B.
vzhledem k tomu, že dopad finanční krize na reálnou ekonomiku vedl ke vzniku mimořádných hospodářských okolností, které vyžadují přijetí včasných, cílených, dočasných a přiměřených opatření a rozhodnutí, která by vedla k nalezení řešení dosud nevídané celosvětové situace v oblasti hospodářství a zaměstnanosti,
C.
vzhledem k tomu, že boj proti poklesu mezinárodního a evropského hospodářství se v současnosti musí zaměřit na řešení nedostatečné důvěry na finančních a kapitálových trzích a rostoucí nezaměstnanosti,
D.
vzhledem k tomu, že globální plán obnovy a reformy zahrnuje tyto cíle: 1) obnovit důvěru, růst a zaměstnanost; 2) ozdravit finanční systém s cílem obnovit poskytování úvěrů; 3) zpřísnit regulaci finančního systému s cílem obnovit důvěru; 4) poskytnout finanční prostředky mezinárodním finančním institucím a reformovat je tak, aby překonaly krizi a aby se předešlo krizím v budoucnosti; 5) podpořit světový obchod a investice a odmítnout protekcionismus s cílem podpořit prosperitu; a 6) usilovat o inkluzivní, zelené a trvalé oživení hospodářství,
E.
vzhledem k tomu, že mezinárodní makroekonomická koordinace je klíčová pro oživení i následné opětovné vybudování světového hospodářství,
F.
vzhledem k tomu, že se ukázalo, že členství v eurozóně posiluje hospodářskou stabilitu příslušných členských států, což je důsledkem jejich snah dodržovat maastrichtská kritéria a Pakt o stabilitě a růstu i toho, že jsou chráněny před kolísáním měny,
G.
vzhledem k tomu, že několik členských států se potýká s vážnými problémy, pokud jde o platební bilanci, přičemž některé z těchto států se musely obrátit o pomoc na MMF a EU,
H.
vzhledem k tomu, že rozvojové cíle tisíciletí, zejména vymýcení extrémní chudoby a hladu, jakož i rozvojové cíle a zásady schválené na konferencích Organizace spojených národů obsahují jasnou vizi a musí podporovat spolupráci mezi AKT a ES v rámci dohody o partnerství z Cotonou,
I.
vzhledem k tomu, že v důsledku finanční krize některé dárcovské země omezily svůj finanční příspěvek na oficiální rozvojovou pomoc pro rozvojové země, jejichž hospodářství jsou již tak dosti křehká,
J.
vzhledem k tomu, že země AKT jsou závislé na vývozu komodit, který představuje více než 50 % jejich devizových příjmů, a že finanční krize vede ke snižování exportu z mnoha rozvojových zemí, ke snižování přílivu finančních prostředků do těchto zemí, k omezení poskytovaných úvěrů, ke snížení přímých zahraničních investic a strmému poklesu cen komodit,
K.
vzhledem k tomu, že nové odhady podle údajů Světové banky na rok 2009 uvádějí, že nižší hospodářský růst uvrhne o 46 milionů více lidí, než se očekávalo před vypuknutím krize, do situace, kdy musí přežít s méně než 1,25 USD na den, přičemž již v roce 2008 se 130 až 155 milionů lidí ocitlo pod hranicí chudoby v důsledku zvyšujících se cen potravin a pohonných hmot, a vzhledem k tomu, že každý pokles růstu o 1 % by mohl odsoudit dalších 20 milionů lidí k životu v chudobě,
L.
vzhledem k tomu, že růst mezinárodního obchodu zpomaluje kvůli nedostatku úvěrů a finančních prostředků a kvůli obecnému zpomalení světového hospodářství,
M.
vzhledem k tomu, že je zapotřebí silné mnohostranné spolupráce, aby se zabránilo protekcionistickým opatřením, která by finanční/ekonomická krize mohla vyvolat,
1.
vítá Celosvětový plán obnovy a reformy navržený skupinou G20; konstatuje, že na summitu skupiny G20 bylo dosaženo mnoha cílů, které si EU stanovila na jarním zasedání, a vyjadřuje své uspokojení nad tím, že Celosvětový plán se nese ve stejném duchu jako kroky, které již byly podniknuty v rámci Evropské unie a které usilují o přijetí globálnějšího přístupu a předcházení vzniku politik, které by si odporovaly a jejichž účinky by se navzájem vyrušovaly; uznává vedoucí úlohu, kterou EU na summitu hrála, trvá však na tom, že je nutné dále zlepšovat koordinaci činností EU;
2.
zdůrazňuje, že všechny závazky, které byly přijaty, musí být plně respektovány, urychleně realizovány a dále rozvinuty, a to na vnitrostátní i mezinárodní úrovni, s cílem obnovit důvěru a maximálně zvýšit efektivnost; bere na vědomí, že Komise pro finanční stabilitu (FSB) a MMF byly pověřeny sledováním pokroku při plnění dojednaného akčního plánu, a vyzývá je, aby své zprávy předložily Evropskému parlamentu;
3.
uznává, že centrální banky sehrály v tomto úsilí zásadní úlohu díky tomu, že rychle snížily úrokové sazby, a vítá závazek skupiny G20 zdržet se devalvace měn jednotlivých států za účelem zvýšení konkurenceschopnosti, což by mohlo vést ke vzniku začarovaného kruhu; vítá opakované snížení úrokových sazeb ze strany Evropské centrální banky (ECB) na podporu růstu a skutečnost, že ECB rychle poskytla krátkodobé finanční nástroje na oživení mezibankovních úvěrů; připomíná nutnost vytvořit podmínky, které usnadní přenos snižování úrokových sazeb na půjčovatele;
4.
je znepokojen tím, že vlády se hromadně uchylují k půjčkám; varuje před důsledky této politiky, zejména ve středně- a dlouhodobém horizontu, a trvá na tom, že půjčky by měly být určeny na produktivní kapitálové investice; zdůrazňuje, že je důležité vrátit se co nejdříve ke spolehlivému systému státních financí a zajistit dlouhodobou fiskální udržitelnost, abychom nadmíru nezatěžovali budoucí generace, a poznamenává, že tento problém je vždy třeba zvážit v souvislosti s celkovou zadlužeností;
5.
vítá rozhodnutí vedoucích představitelů G20 shodnout se na přesném a jasně vymezeném plánu na zlepšení regulačního rámce a fungování finančních trhů; doufá, že tato koordinace mezinárodní regulace, která dosáhla nebývalé úrovně a je založena na přesném posouzení stávajících nedostatků, povede k významným pozitivním změnám a sníží riziko opakování takové krize;
6.
plně podporuje rozhodnutí svěřit ústřední úlohu při koordinaci dojednaného programu nově přejmenované a rozšířené Radě pro finanční stabilitu; podporuje rozhodnutí skupiny G20 vybavit ji pevnějším institucionálním základem a zvětšit její kapacitu;
7.
zdůrazňuje, že je důležité nastolit znovu důvěru ve finanční sektor, která je klíčem k obnovení poskytování úvěrů reálné ekonomice a mezinárodních kapitálových toků; trvá na tom, že je nutné řešit neodkladně znehodnocená aktiva bank, která brání poskytování úvěrů; naléhavě žádá vlády EU, aby od bank vyžadovaly poskytování úplných a transparentních informací o zhoršení rozvah s ohledem na pokyny Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství a aby svou činnost koordinovaly a přitom dodržovaly pravidla hospodářské soutěže; vyzývá vlády skupiny G20, aby zveřejňovaly informace o tom, jak fungují jejich programy na záchranu znehodnocených aktiv a jaké jsou jejich výsledky; doporučuje, aby v co nejvyšší míře probíhala mezinárodní spolupráce a aby byl odmítnut protekcionismus v oblasti financí a regulace;
8.
uznává, že včasná opatření spojená s rekapitalizací přijatá členskými státy odvrátila rozpad finančního trhu, avšak připomíná, že vládní podpora bank by měla být dočasného charakteru a musí obsahovat příslib, že budou vypracovány jasně stanovené strategie pro ukončení;
9.
domnívá se, že včasné varování před makroekonomickými a finančními riziky, jakož i posílení obezřetnostního dohledu na makro- i mikroúrovni jsou nezbytné pro obnovení finanční stability; z toho důvodu důrazně vybízí příslušné orgány, aby se řídily doporučením vedoucích představitelů G20 podílet se na výměně informací a aktivně přispět k povinnému zřízení kolegií orgánů dohledu ve všech finančních skupinách, jež působí na území více států;
10.
je toho názoru, že je třeba neodkladně zavést zásady na vysoké úrovni pro přeshraniční spolupráci v případě řešení krizí; vzhledem k rostoucí interakci mezi finančními systémy jednotlivých států naléhavě žádá příslušné orgány, aby spolupracovaly na mezinárodní úrovni a připravily se na finanční krize a jejich řešení;
11.
sdílí názor, že je třeba omezit vznik systémových rizik, a uznává, že všechny instituce a aktéři důležití z hlediska systému, včetně alternativních investičních fondů s vysokým pákovým efektem, musí podléhat příslušné regulaci a dohledu; vyjadřuje politování nad tím, že se tato povinnost vztahuje pouze na instituce důležité z hlediska systému; poznamenává, že by bylo vhodné zaměřit pozornost a regulaci spíše na funkci než subjekt; trvá na tom, že je nutné vyvinout účinné mechanismy spolupráce a sdílení informací mezi orgány jednotlivých států, a zajistit tak skutečný přeshraniční dohled a zároveň bránit otevřené trhy;
12.
schvaluje rozhodnutí zemí skupiny G20 přijmout kapitálový rámec Basilej II a úsilí o zpřísnění standardů obezřetnostní regulace v co nejbližší době; poznamenává, že ačkoli tyto země požadovaly zlepšení pobídek pro řízení rizik souvisejících se sekuritizací, nebyla v procesu sekuritizace obecně stanoven žádný kvantitativní objem příjmů, které si lze ponechat, ani nebyly navrženy všeobecné systémy hloubkových kontrol;
13.
vítá rozhodnutí skupiny G20 podporovat integritu a transparentnost finančních trhů i zvýšenou odpovědnost finančních aktérů; vítá příslib skupiny G20 reformovat systémy kompenzací jako součást přezkumu finanční regulace tak, aby byly udržitelnější, a trvá na tom, že je důležité navázat pobídky na dlouhodobé výsledky, vyhnout se přitom pobídek, které vyvolávají nezodpovědnost, a zaručit uplatňování nových zásad v celém odvětví s cílem zajistit rovné podmínky pro všechny;
14.
bere na vědomí černou listinu sestavenou OECD, na níž jsou uvedeny země, které se nezavázaly k dodržování mezinárodních standardů; v tomto ohledu vítá odstranění všech čtyř zemí z černé listiny daňových rájů sestavené OECD poté, co se krátce po konání summitu skupiny G20 zavázaly k přijetí transparentních pravidel v daňové oblasti;
15.
vítá opatření týkající se ratingových agentur, jejichž cílem je zvýšení transparentnosti a prohloubení spolupráce mezi orgány dohledu jednotlivých států; je i nadále znepokojen nedostatečnou konkurencí v tomto sektoru a vyzývá k výraznému snížení prahu pro vstup na trh;
16.
podporuje příslib skupiny G20 zvýšit zdroje pro celosvětové finanční instituce o 850 miliard USD na podporu růstu nově vznikajících trhů a rozvojových zemí;
17.
vítá skutečnost, že byl znovu potvrzen závazek dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí a slib poskytnout dalších 50 miliard USD „na podporu sociální ochrany, oživení obchodu a zajištění rozvoje“;
18.
vyjadřuje své potěšení nad plánem skupiny G20 reformovat mezinárodní finanční instituce a vyzývá k tomu, aby byly tyto reformy zahájeny co nejdříve; v této souvislosti vyzývá k tomu, aby na příštích jarních zasedáních Světové banky a MMF byla řešena problematika lepší transparentnosti a vyšší odpovědnosti;
19.
vítá pokrok, kterého MMF dosáhl pomocí svého nového nástroje „Flexible Credit Line“, když opustil svůj bývalý normativní a rigidní rámec poskytování úvěrů a podmíněnosti, což dokresluje nedávné prohlášení MMF, který ve své zprávě o dopadech globální finanční krize na země s nízkými příjmy uvedl, že „při formulování výdajových politik je třeba považovat za prioritu ochranu nebo rozšíření sociálních programů či předkládání schválených investic a obecně zachování úsilí o dosažení rozvojových cílů tisíciletí“;
20.
vyjadřuje politování nad tím, že sliby skupiny G20 týkající se pomoci v oblasti obchodu a oficiální rozvojové pomoci nebyly dostačující; zdůrazňuje, že ačkoli prohlášení uvádí finanční opatření na navýšení zdrojů pro rozvojový svět za pomoci Světové banky a MMF, neobsahuje žádný příslib, který by zajistil, že pomoc v oblasti obchodu bude poskytnuta jako dodatečné finanční prostředky;
21.
vítá, že skupina G20 uznala význam zelenějšího, nízkouhlíkového a udržitelnějšího světového hospodářství; poznamenává, že rozhodující bude samozřejmě uzavření závazné dohody o změně klimatu na nadcházející konferenci v Kodani; zdůrazňuje však, že vedoucí představitelé G20 by měli uznat široké spektrum globálních úkolů v oblasti udržitelnosti, mj. krize související s rybolovem, lesy a vodou, jež ovlivňují lidi v rozvojových zemích nejvíce;
22.
naléhavě žádá skupinu G20, aby stála v čele při řešení trvalých úkolů souvisejících s řízením světového obchodu, k nimž patří např. zastupování různých rozvojových zemí na fórech přijímajících rozhodnutí ohledně obchodu;
23.
upozorňuje na přetrvávající potravinovou krizi, která vyžaduje okamžitě přijetí opatření a podstatné zvýšení finanční pomoci poskytované na zemědělskou produkci v rozvojových zemích;
24.
vítá rozhodnutí podpořit světový obchod a investice a odmítnout protekcionismus, který by ohrozil prosperitu;
25.
vítá příslib, že na financování obchodu bude v následujících dvou letech poskytnuta podpora ve výši alespoň 250 miliard USD; naléhavě žádá, aby na tento závazek byly poskytnuty další finanční prostředky;
26.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, ECB, parlamentům a vládám členských států, členům skupiny G20 a MMF.
