KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0323/2007
17.
9.
2007
ZPRÁVA
o prioritách boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
(2006/2250(INI))
Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci
Zpravodaj:
Javier Moreno Sánchez
PE 380.872v02-00
OBSAH
Návrh usnesení evropského parlamentu ............................................................3
Důvodová zpráva ...........................................................................................................15
MENŠINOVÉ STANOVISKO................................................................................................20
STANOVISKO Výboru pro zahraniční věci ...........................................................21
STANOVISKO Výboru pro rozvoj ...............................................................................25
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................29
Návrh usnesení evropského parlamentu
o prioritách boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
( 2006/2250(INI) )
Evropský parlament ,
- s ohledem na sdělení Komise o prioritách boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí ( KOM(2006)0402 ),
- s ohledem na sdělení Komise o plánu politiky v oblasti legální migrace ( KOM(2005)0669 ) a na své usnesení ze září 2007
P6_TA-PROV(2007)0xxx. na toto téma,
- s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 26. února 2007 o „plánu politiky v oblasti legální migrace, boji proti nelegálnímu přistěhovalectví, budoucnosti evropské migrační sítě“ (CdR 233/2006 v konečném znění),
- s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady ve dnech 4. a 5. listopadu 2004 a na Haagský program, který je jejich součástí
Závěry předsednictví Evropské rady, příloha I, bod III ,
- s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu s názvem Globální přístup k migraci rok poté: směrem ke globální evropské politice migrace ( KOM(2006)0735 ),
- s ohledem na závěry zasedání Evropské rady ve dnech 15. a 16. prosince 2005 nazvané Globální přístup k migraci: prioritní opatření zaměřená na Afriku a Středomoří, které byly zopakovány v závěrech předsednictví ze zasedání Evropské rady ve dnech 14. a 15. prosince 2006,
– s ohledem na závěry zasedání Evropské rady ve dnech 21. a 22. června 2007 a na mandát mezivládní konference v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí,
- s ohledem na své usnesení ze dne 9. června 2005 o vazbách mezi legálním a nelegálním přistěhovalectvím a integraci přistěhovalců
Úř. věst.
C 124 E ze dne 25.5.2006, s. 535. ,
- s ohledem na své usnesení ze dne 28. září 2006 o společné přistěhovalecké politice EU
Texty přijaté tohoto dne, P6_TA(2006)0386 . v němž projevuje politování, že „sedm let po přijetí programu z Tampere nemá Evropská unie soudržnou přistěhovaleckou politiku“,
- s ohledem na své usnesení ze dne 15. února 2007 o uprchlících z Iráku
Texty přijaté tohoto dne, P6_TA(2007)0056 . ,
- s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/688/ES ze dne 5. října 2006 o zřízení mechanismu vzájemné výměny informací o opatřeních členských států v oblasti azylu a přistěhovalectví 5 ,
- s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 862/2007 ze dne 11. července 2007 o statistice Společenství v oblasti migrace a mezinárodní ochrany
Úř. věst.
L 199, 31.7.2007, s. 23. ,
- s ohledem na výsledek ministerské konference EU-Afrika o migraci a rozvoji, která se konala ve dnech 10. a 11. července 2006 v Rabatu,
- s ohledem na společné prohlášení Afrika-EU o migraci a rozvoji, přijaté na ministerské konferenci EU-Afrika, která se konala ve dnech 22. a 23. listopadu 2006 v Tripolisu,
- s ohledem na akční plán boje proti obchodování s lidmi přijatý Radou ve dnech 1. a 2. prosince 2005,
– s ohledem na své doporučení Radě ze dne 16. listopadu 2006
Texty přijaté tohoto dne, P6_TA (2006)0498. , v němž požaduje přijetí nové strategie EU pro boj proti obchodování s lidmi,
- s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Uplatňování globálního přístupu k migraci ve východních a jihovýchodních regionech sousedících s Evropskou unií“ ( KOM(2007)0247 ),
- s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o cirkulační migraci a partnerstvích mobility mezi Evropskou unií a třetími zeměmi ( KOM(2007)0248 ),
- s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví postihy proti zaměstnavatelům státních příslušníků třetích zemí s nelegálním pobytem ( KOM(2007)0249 – C6-0143/2007 –
2007/0094(COD) ),
- s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 863/2007 ze dne 11. července 2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce
Úř. věst.
L 191, 31.7.2007, s. 30. ,
- s ohledem na Amsterdamskou smlouvu, která Společenství uděluje pravomoci a odpovědnost v oblasti přistěhovalectví a azylu, a na článek 63 Smlouvy o ES,
- s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
- s ohledem na zprávu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a na stanoviska Výboru pro zahraniční věci a Výboru pro rozvoj (A6 ‑0323/2007),
A. vzhledem k tomu, že migrace je stále rychleji se šířícím globálním fenoménem, který se tak dotýká rovněž Evropské unie,
B. vzhledem k tomu, že podle nepříliš jednotných odhadů se počet příslušníků třetích zemí nelegálně pobývajících v Evropské unii pohybuje mezi 4,5 a 8 miliony osob; vzhledem k tomu, že je třeba zlepšit kvalitu a soudržnost dostupných statistických údajů,
C. vzhledem k tomu, že mnoho osob s nelegálním pobytem původně přicestovalo do Evropské unie legálně, avšak poté nebyly schopny splnit podmínky pro vstup,
D. vzhledem k tomu, že rozsah migrace přesahuje možnosti členských států řídit ji individuálně, a je tedy nutné řešit problematiku přistěhovalectví na úrovni Unie globálním a soudržným způsobem; vzhledem k tomu, že nedostatečná reakce na příchod nelegálních přistěhovalců na hranice Unie je důkazem nízkého stupnně solidarity mezi členskými státy a neschopnosti koordinovat politiku, a to i přes učiněná prohlášení a přijaté závazky,
E. vzhledem k tomu, že společná přistěhovalecká politika Evropské unie vyžaduje ze strany členských států respektování zásad solidarity, sdílené odpovědnosti, vzájemné důvěry a transparentnosti,
F. vzhledem k tomu, že přistěhovalecká politika musí být globální a musí zohlednit mnoho aspektů, zejména boj proti nelegálnímu přistěhovalectví a obchodování s lidmi, potřebu zlepšit a koordinovat legální přistěhovalecké kanály, příčiny odchodu z třetích zemí („vyháněcí“ faktory jako zaostalost, bída, války, diktátorské režimy, špatná správa věcí veřejných, důsledky změny klimatu a enviromentální katastrofy atd.), faktory přitažlivosti Unie („přitahující“ faktory jako životní úroveň, demokracie, mír, pracovní příležitosti včetně nelegální práce atd.), demografické a ekonomické potřeby členských států, soudržnost akcí na místní, vnitrostátní a evropské úrovni, otázky integrace a prolínání kultur, dodržování základních práv, zejména práva na azyl a práva na nenavracení, boj proti rasismu a xenofobii,
G. vzhledem k tomu, že boj proti obchodování s lidmi je pro Unii prioritním úkolem, jehož cílem je především omezit obchodování s nejohroženějšími skupinami, jako jsou ženy a děti, a rozbít sítě a mafie, které z něj těží,
H. vzhledem k tomu, že mnoho osob s nelegálním pobytem původně přicestovalo do Evropské unie legálně, avšak poté nebylo schopno splnit podmínky pro vstup,
I. vzhledem k tomu, že nelegální a legální přistěhovalectví jsou úzce propojené a že boj proti nelegálnímu přistěhovalectví je zásadní pro vytvoření politiky pro legální přistěhovalectví,
J. vzhledem k tomu, že rozšíření možností pro legální přistěhovalectví by snížilo počet nelegálních vstupů a tedy i vysoký počet nelegálně pobývajících osob;
K. vzhledem k tomu, že některé vlády nejsou ochotné uznat, nakolik je pracovní síla migrantů potřebná, což může přivést zaměstnavatele do obtížné situace, pokud se budou snažit uspokojit své podnikatelské potřeby v mezích zákonných požadavků týkajících se dokumentace,
L. vzhledem k tomu, že v této oblasti je spolupráce Evropské unie a jejích členských států s třetími zeměmi původu a tranzitu prvořadou záležitostí a že je třeba provádět účinnou a praktickou politiku společného rozvoje s cílem řešit základní příčiny přistěhovalectví již v raném stádiu ve třetích zemích,
M. vzhledem k tomu, že veřejná diskuse se zaměřuje spíše na obtíže a problémy, jež může přistěhovalectví přinést a opomíjí jeho příčiny a kladné stránky (příznivý dopad na hospodářství a demografii, kulturní přínos pro naši společnost),
N. vzhledem k tomu, že přistěhovalectví se během několika desetiletí stalo ústředním tématem veřejné diskuse v celé Evropské unii, a to politicky velmi citlivým tématem, které lze snadno zneužít k demagogickým a populistickým účelům, a vzhledem k tomu, že politici a novináři by si měli být vědomi významu správnosti svého projevu na toto téma;
Obecný přístup
1. vítá přístup Komise, který bude hrát klíčovou úlohu při podpoře soudržnější a účinější činnosti členských států;
2. vítá iniciativu nazvanou Uplatňování globálního přístupu k migraci ve východních a jihovýchodních regionech sousedících s Evropskou unií ( KOM(2007)0247 ); vyzývá členské státy a Komisi, aby zajistily dostatečné lidské a finanční zdroje pro řádné uplatňování komplexního přístupu k migraci;
3. vítá institucionální důsledky návrhu reformní smlouvy, jak je stanovil mandát mezivládní konference, zejména rozšíření spolurozhodování a hlasování kvalifikovanou většinou na všechny politiky přistěhovalectví, vyjasnění kompetencí EU ve věci víz a kontrol na hranicích, rozšíření kompetence EU na otázku azylu a rovněž rozšíření kompetence EU z hlediska legálního a nelegálního přistěhovalectví;
4. považuje za zásadní shromažďování a harmonizaci statistických údajů týkajících se migrace; vyzývá členské státy a Komisi s Eurostatem, aby ve spolupráci s Evropskou migrační sítí (EMN) a mezinárodními organizacemi jako OECD napravily současný nedostatek konzistentních a spolehlivých údajů; vítá přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007; vyzývá členské státy, aby vytvářely statistiky odpovídající harmonizovaným definicím a aby poskytovaly všechny informace nutné pro výklad těchto statistik;
5. má za to, že přistěhovalectví je výzva na evropské a celosvětové úrovni, která vyžaduje odpověď na stejných úrovních; domnívá se, že Evropská unie musí jako celek vytvořit prostředky k využití trojí příležitosti, kterou by mohlo nabízet přistěhovalectví naší společnosti, a to v oblasti ekonomické, demografické a sociální;
6. domnívá se, že není vhodné řešit migrační toky pomocí ukvapených akcí vzhledem k tomu, že k trvalému přílivu přistěhovalců dochází již několik let, a vyžaduje tedy střednědobý a dlouhodobý přístup;
7. domnívá se, že jako součást své přistěhovalecké politiky musí Unie provádět konzistentní akce uvnitř i vně svých hranic (dvojí rozměr – vnitřní a vnější);
8. zdůrazňuje, že konflikty v celém světě, které mají mezinárodní rozměr, vyvolávají příliv přistěhovalců;
9. očekává, že Komise ve spolupráci s OSN předloží studii o dopadu změny klimatu na migrační toky;
10. zdůrazňuje, že odpovědnost dopravců a orgánů zemí původu, jakož i posílení právního rámce pro boj proti nekalému obchodování, boj proti nelegálnímu zaměstnávání a obchodování s lidmi a odhalování správní korupce, představují hlavní součást boje proti nelegálnímu přistěhovalectví, který se musí opírat rovněž o rozvinutou policejní a justiční spolupráci;
11. zdůrazňuje význam rozvojové spolupráce jako prostředku pro řešení prvotních příčin migračních toků a jako nástroje, který je doplňkem integračních a migračních politik Unie, a nikoli jako alternativního nástroje;
12. připomíná, že většinu přistěhovalců, kteří byli původně na cestě do Evropy, přijímají především sousedé EU v oblasti Středomoří a východní sousedé ; pokládá za prvořadé, aby bylo zajištěno dodržování základních lidských práv těchto přistěhovalců, přičemž je zvláštní pozornost nutno věnovat právům nezletilých bez doprovodu; zdůrazňuje, že je nutno, aby EU posílila spolupráci s partnery ze středomořských zemí, pokud jde o řízení migračních toků, a aby jim poskytla podporu v boji s nelegálním přistěhovalectvím; poukazuje na to, že je třeba posílit vazby mezi severoafrickými a subsaharskými africkými zeměmi a asijskými zeměmi původu;
13. zdůrazňuje, že s nelegálními přistěhovalci nelze zacházet jako s pachateli trestných činů; připomíná, že mnozí z nich riskovali svůj život, aby v Evropě získali svobodu nebo prostředky obživy; domnívá se, že úkolem politiků je provádět soudržnou a účinnou politiku boje proti nelegálnímu přistěhovalectví, jež zohledňuje záruky a základní práva jednotlivců, a současně připomínat veřejnosti přinos legálního přistěhovalectví pro hospodářský růst a demografický vývoj v Evropě;
14. zdůrazňuje, že všechna opatření boje proti nelegálnímu přistěhovalectví a posílení kontrol na vnějších hranicích musí dodržovat stávající záruky a základní práva jednotlivce podle ustanovení Listiny základních práv Evropské unie a Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, zejména pokud jde o právo na azyl a právo nebýt navrácen z hranic;
15. zdůrazňuje, že správa dočasných přijímacích středisek pro nelegální přistěhovalce v Evropské unii i mimo ni musí být v souladu s ochranou základních práv a musí při ní docházet k výměně osvědčených postupů týkajících se zejména ubytování, vzdělávání a přístupu k zdravotní péči, finančních prostředků a dodržování zásad právního státu, a to na všech úrovních a mezi všemi zapojenými organizacemi, jako jsou místí a vnitrostátní orgány, evropské instituce a nevládní organizace;
16. je šokován nelidskými podmínkami, které panují v různých zadržovacích střediscích pro přistěhovalce a žadatele o azyl, která navštívil jeho Výbor pro občanské svobody;
17. opakuje, že se staví jednoznačně odmítavě k myšlence vytvářet přijímací a zadržovací střediska pro nelegální přistěhovalce nebo žadatele o azyl za hranicemi Unie a v oblastech, odkud přistěhovalci pocházejí;
18. bere na vědomí přezkum nařízení č. 343/2003 („Dublin II“) ze strany Komise; připomíná potřebu přezkumu tohoto nařízení a opakuje, že přezkum by se měl rovněž zabývat hlavní zásadou nařízení, podle níž je členským státem odpovědným za vyřízení žádosti o azyl stát prvního vstupu, vzhledem k tomu, že tato zásada představuje nepřiměřenou a neúnosnou zátěž pro některé členské státy;
19. zdůrazňuje potřebu věnovat zvláštní pozornost ženám a dětem, zvláště nezletilým bez doprovodu a osobám s postižením, které vyžadují pomoc a přiměřená ochranná opatření, zejména v případě navracení;
20. vyzývá členské státy, aby začlenily do svých příslušných migračních politik vysokou úroveň ochrany zdraví přistěhovalců poskytováním preventivní péče a lékařského ošetření;
21. vyzývá k užší spolupráci mezi regionálními a místními orgány a mezi sociálními partnery při výměně osvědčených postupů zejména v oblasti ubytování, vzdělávání a přístupu ke zdravotní péči;
22. zdůrazňuje, že je třeba věnovat více pozornosti jazyku používanému pro popis nelegálního přistěhovalectví s cílem zlepšit jeho vnímání ve společnosti; je přesvědčen, že ve vzdělávání a při poskytování informací sdělovacími prostředky je třeba usilovat o předávání základních hodnot Unie jako tolerance, solidarita, vzájemný respekt a potřeba boje proti diskriminaci a xenofobii;
Priority Komise
Spolupráce s třetími zeměmi
23. má za to, že vícerozměrná povaha přistěhovalectví vyžaduje úzkou spolupráci se všemi dotčenými třetími zeměmi; domnívá se, že ministerské konference konané v Rabatu a Tripolisu v roce 2006 a Globální fórum o migraci, které organizovala OSN v červenci 2007 v Bruselu (kde byl zastoupen Evropský parlament) ,znamenaly počátek nezbytného dialogu mezi zeměmi původu a zeměmi tranzitu a evropskými státy, jež jsou cílem přistěhovalectví, a že tento dialog musí být základem skutečného partnerství založeného na společném rozvoji; domnívá se, že cílem tohoto dialogu v oblasti nelegálního přistěhovalectví musí být zavedení nebo zlepšení fungování readmisních dohod;
24. jako na příklad osvědčeného postupu poukazuje na skutečnost, že některé členské státy podepsaly dohody o spolupráci v oblasti přistěhovalectví s různými africkými zeměmi a rozpoznaly souvislost mezi migrací a rozvojem; povzbuzuje členské státy a Komisi, aby zintenzívnily spolupráci a pokračovaly ve vytváření programů tohoto charakteru;
25. vyzývá Komisi a Radu, aby sledovaly vývoj Regionálního programu ochrany ve spolupráci se zeměmi původu a tranzitu a aby informovaly Parlament o zkušenostech získaných z dosud provedených pilotních projektů; vítá zahájení programu EU pro migraci a rozvoj v Africe s úvodní částkou 40 milionů EUR s cílem vytvořit nová pracovní místa v Africe a žádá Komisi, aby poskytla více informací o konkrétních podmínkách; vítá v této souvislosti skutečnost, že Komise podepsala dohodu o spolupráci s Mali za podpory Španělska a Francie s úmyslem otevřít první informační a řídící středisko pro migraci financované z tohoto programu;
26. vyzývá Komisi k přijetí veškerých vhodných opatření k rozšíření zdrojů informací dostupných v zemích původu o možnostech a souvisejících podmínkách legálního přistěhovalectví do EU;
27. vyzývá Evropskou unii, vlády zemí AKT a vlády ostatních zemí původu, aby zaváděly a uskutečňovaly politiky zaměřené na maximalizaci pozitivního vlivu poukazování peněz tím, že zajistí, že budou procházet oficiálními systémy převodu a díky tomu budou prováděny solidněji, rychleji, levněji a budou lépe nasměrovány; zastává názor, že je důležité přistěhovalce zapojit do rozvoje zemí jejich původu;
28. žádá Komisi, aby prozkoumala možnost, jak podpořit a rozvinout využívání mikroúvěrů;
29. vyzývá Unii, aby prováděla konzistentní zahraniční politiku zajišťující zejména slučitelnost a soudržnost cílů společné obchodní politiky a cílů rozvojové politiky; měla by být zvážena možnost „rozvojového plánu EU pro Afriku“, v jehož rámci by finanční podpora a obchodní dohody byly spojeny s demokracií a rozvojem lidských práv a migrací, což by nabídlo lidem alternativu k opuštění jejich země původu;
30. vyzývá k tomu, aby byly ve vztazích Evropské unie s třetími zeměmi, obzvláště se zeměmi původu a/nebo tranzitními zeměmi ilegálních přistěhovalců, upřednostněny otázky týkající se ilegálního přistěhovalectví;
31. vyzývá Komisi, aby Parlamentu předložila výroční zprávu o stavu prostředků použitých k boji proti nelegálnímu přistěhovalectví a o platných právních předpisech, jejich uplatňování členskými státy a o připravovaných právních předpisech;
32. připomíná, že zvláštní pozornost by měla být věnována provádění článku 13 dohody z Cotonou, ať již jde o readmisi či o posílení postupu dialogu stanoveného v dohodě; zdůrazňuje potřebu podporovat budování kapacit pro řízení přistěhovalectví v zemích původu a tranzitu s cílem posílit instituce a prostředky, které jsou k dispozici pro jeho kontrolu (veřejná správa a právní rámec, školení, pohraniční jednotky rychlé reakce, bezpečností jednotky pro boj proti obchodování s lidmi atd.); upozorňuje na to, že všechny státy AKT musí na žádost členského státu Evropské unie souhlasit s návratem a readmisí svých státních příslušníků, kteří se nelegálně nacházejí na území tohoto členského státu; připomíná, že země původu a tranzitu musí převzít odpovědnost a plnit svou povinnost kontrolovat nelegální přistěhovalce a že je nutná informační kampaň o obsažených rizicích, o návratových politikách členských států EU a o stávajících dohodách o legálním přistěhovalectví a o možnostech, jež nabízejí;
33. zastává názor, že pomoc, kterou od Evropské unie požadují třetí země za účelem boje proti sítím převaděčů nelegálních přistěhovalců působícím na jejich území, by měla záviset na spolupráci těchto zemí a na úsilí, jaké v této oblasti vyvinou;
Bezpečnost a integrovaná správa vnějších hranic
34. zdůrazňuje význam hraničních kontrol v boji proti nelegálnímu přistěhovalectví; znovu potvrzuje, že hraniční kontroly musí být prováděny v duchu sdílení odpovědnosti a solidarity mezi členskými státy, za důstojných podmínek pro zadržené osoby a na základě plného dodržování práva na azyl a mezinárodní ochranu včetně, mimo jiných hledisek, zásady nenavracení;
35. má za to, že agentura FRONTEX musí mít k dispozici prostředky nezbytné pro svou činnost, jak je zdůrazněno v článku 7 nařízení (ES) č. 2007/2004 (správa technického vybavení); vyslovuje hluboké politování nad tím, že některé členské státy nesplnily své závazky poskytnout logistickou a personální podporu její činnosti; domnívá se, že centralizovaný rejstřík dostupného technického vybavení (CRATE) neboli tzv. „toolbox“ má smysl pouze tehdy, jestliže členské státy splní své závazky týkající se technického vybavení; podporuje agenturu FRONTEX, aby uzavřela pracovní dohody se zeměmi zapojenými do evropské politiky sousedství a s ostatními třetími zeměmi;
36. vítá přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje mechanismus k vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce (RABIT), založené na zásadě solidarity mezi členskými státy; konstatuje, že legislativní iniciativa týkající se zřízení RABITu učinila poprvé solidaritu v oblasti přistěhovalectví povinnou a nikoli pouze dobrovolnou; vyzývá Komisi, aby předložila nový legislativní návrh, který by obdobně učinil zásadu solidarity povinnou s ohledem na závazky, které přijaly členské státy, pokud jde o CRATE; připomíná, že každá členský stát musí zajistit rezervy kvalifikovaného personálu, a vyzývá proto členské státy, aby umožnily vytvoření skutečných evropských pohraničních jednotek rychlé akce;
37. vyzývá členské státy, aby ve všech vysoce rizikových oblastech a zejména na námořních hranicích vytvořily stálé společné monitorovací hlídky, které by působily po celý rok a které by byly koordinovány agenturou FRONTEX;
38. vyzývá Radu, aby přijala opatření pro rychlé vytvoření evropské sítě hlídek a zavedení evropského monitorovacího systému pro jižní námořní hranice;
39. domnívá se, že je nezbytné podniknout kroky k tomu, aby byla do mandátu agentury FRONTEX a jednotek rychlé akce při operacích na námořních hranicích EU zařazena záchrana migrantů a žadatelů o azyl, kteří se octnou v nouzové situaci a jejichž život je ohrožen;
40. připomíná všem členským státům a třetím zemím, aby dodržovaly mezinárodní právo a mezinárodní závazky, pokud jde o vyhledávání a záchranu osob na moři; domnívá se, že členské státy nesou společnou odpovědnost za záchranu životů na moři; bere na vědomí návrh Malty předložený Radě ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci na uzavření dohody mezi členskými státy EU, podle níž by se členské státy o nelegální přistěhovalce zachráněné na moři lodí zaregistrovanou v EU v pátrací a záchranné oblasti nečlenského státu EU, který odmítá nést odpovědnost, dělily na základě přesného poměru a podle předem schváleného systému;
41. domnívá se, že vzhledem k migračnímu toku z afrického kontinentu směrem do Evropy nesou v současnosti jižní členské státy na vnějších hranicích Unie, zejména menší členské státy jako Malta a Kypr,nepřiměřenou zátěž, kterou je třeba řešit posílením opatření pro společné řízení vnějších hranic Unie;
42. žádá Komisi, aby v rámci EPS zavedla více konkrétních opatření zaměřených na poskytování technické a finanční podpory sousedním zemím, pokud jde o ochranu jejich hranic s EU i jejich ostatních hranic;
43. doporučuje používání technologií při ochraně hranic, systematické využívání vízového informačního systému a budoucí zavedení systému pro automatickou registraci příjezdů a odjezdů;
Bezpečné cestovní doklady a doklady totožnosti
44. zdůrazňuje, že je třeba prosazovat otázku bezpečnosti dokladů totožnosti v zemích původu s cílem usnadnit zjišťování totožnosti nelegálních přistěhovalců, kteří vstupují na území Unie;
45. vítá dohodu, k níž dospěly Parlament a Rada, týkající se vízového informačního systému, který usnadní účinné uplatňování vízové politiky Společenství a který by měl přispět k posílení boje proti nelegálnímu přistěhovalectví;
46. připomíná, že zavádění biometrických nástrojů pro zvýšení bezpečnosti a autentičnosti dokladů, což je prvořadé pro boj proti podvodům, nelegálnímu přistěhovalectví a obchodování s lidmi, usnadní osobám cestujícím v dobré víře překračování hranic, a že se při něm musí dodržovat zásada ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí ES č. 95/46 pro činnosti spadající do prvního pilíře; pokud jde o činnosti spadající do třetího pilíře, očekává přijetí zvláštního rámcového rozhodnutí a podporuje v této souvislosti činnost německého předsednictví;
47. znovu potvrzuje, že bez odpovídajících opatření na ochranu osobních údajů není možné zavést automatizovaný systém řídící vstupy na území Unie a jeho opouštění; zastává názor, že takový systém by usnadnil ověřování statusu státních příslušníků třetích zemí, kteří vstupují na území Evropské unie, a členské státy by díky němu mohly lépe ověřovat, zda státní příslušníci třetích zemí nepřekročili povolenou dobu pobytu;
Boj proti obchodování s lidmi
48. je přesvědčen, že musí být věnována zvláštní pozornost boji proti obchodování s lidmi i těm, kteří se stali jeho oběťmi, zejména zranitelným osobám, jako jsou ženy a děti, a že se z tohoto boje proti obchodníkům s lidmi musí stát jedna z priorit Unie; vítá akční plán Komise v této oblasti a zdůrazňuje, že by tento plán měl zohlednit potřebu spolupracovat se zeměmi původu a s tranzitními zeměmi;
49. zdůrazňuje, že boj proti obchodováním s lidmi, obzvláště se ženami a dětmi, je prioritou EU, což znamená, že je třeba vyčlenit na tuto činnost přiměřené finanční zdroje;
50. připomíná, že je nejvyšší čas stanovit jasné a konkrétní cíle, například snížení počtu obětí obchodování s lidmi v příštích deseti letech na polovinu; domnívá se nicméně, že hlavním cílem samozřejmě musí být co nejrychlejší úplné odstranění tohoto druhu trestné činnosti;
51. je si vědom skutečnosti, že mnoho žen, jež jsou oběťmi obchodování s lidmi, žije v Unii jako nelegální přistěhovalkyně, které ve většině případů nemají přístup k právní nebo sociální ochraně; vyzývá členské státy, aby situaci těchto osob zohledňovaly a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy ji zlepšovaly nebo jim napomáhaly vrátit se domů;
52. zdůrazňuje, že tyto kroky nesmí být zaměřeny proti obětem obchodování s lidmi ani nesmí poškozovat jejich zájmy;
53. připomíná, že nelegální přistěhovalectví vede k převodům vysokých finančních částek do rukou mafií, které kontrolují sítě obchodování s lidmi a podporují korupci, podvody a vykořisťování práce přistěhovalců, a že tato skutečnost ztěžuje boj proti nelegálnímu přistěhovalectví;
54. je šokován dokonalou organizací zločineckých sítí organizujících plavby z Afriky do Evropy a tím, že je Evropa není schopna zastavit; lodě připlouvající do Evropy mají stejnou velikost, obvykle na nich cestuje třicet osob, mají stejnou barvu, pohání je stejný druh motoru a jsou zásobovány potravinami, nápoji a jinými zásobami stejné značky, což jsou faktory, které dostatečně prokazují, že trestná činnost zatím funguje lépe než společná evropská opatření; je přesvědčen, že tato bezohledná síť je zodpovědná za smrt stovek osob, které přišly o život na moři; vyzývá Komisi a Radu, aby znásobily své úsilí v boji proti obchodování s lidmi;
55. vyzývá orgány, členské státy a Europol, aby mobilizovaly své síly k provedení střednědobého akčního programu boje proti obchodování s lidmi se zaměřením na obchodníky s lidmi, převaděče a mafie;
56. bere v úvahu směrnici Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány, a plán EU týkající se osvědčených postupů, norem a způsobů práce pro boj proti obchodu s lidmi a jeho předcházení přijatý v prosinci 2005 a vítá společnou deklaraci Afriky a EU, která byla přijata na ministerské konferenci EU-Afrika o migraci a rozvoji, jež se ve dnech 22. a 23. listopadu 2006 konala v Libyi;
57. připomíná významný příspěvek skupiny odborníků v oblasti boje proti obchodování s lidmi, kterou zřídila Komise v roce 2003, pokud jde o monitorování a politická doporučení, a očekává další přípěvky této skupiny;
Otázka regularizací
58. připomíná, že mnohé členské státy regularizace provedly nebo oznámily, že tak učiní, a že tato rozhodnutí jsou za současné právní situace na uvážení členských států, ale že často poukazují na nedostatek vhodných opatření, jež by se zabývala fenoménem, který je ve většině členských států součástí společnosti; dále se domnívá, že hromadná regularizace nelegálních přistěhovalců by měla být ojedinělou záležitostí, neboť takovéto opatření neřeší skutečné základní problémy;
59. uvědomuje si, že změny v přistěhovalecké politice jednoho členského státu mohou ovlivnit migrační toky a trendy v jiných státech; domnívá se, že členské státy by v souladu se zásadami loajální spolupráce a vzájemné solidarity měly provozovat systém vzájemné výměny informací (v oblasti vnitrostátních opatření týkajících se migrace a azylu, která mohou mít dopad na ostatní členské státy nebo na Společenství), a konstatuje, že v roce 2007 se takový systém postupně zavádí v oblasti výměny informací a zkušeností o osvědčených postupech, jak bylo doloženo na většině nedávných zasedání Rady ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci;
Boj s klíčovým „přitahujícím“ faktorem: nelegální prací
60. vítá, že Komise předložila návrh směrnice, kterou se stanoví postihy proti zaměstnavatelům státních příslušníků třetích zemí s nelegálním pobytem ( KOM(2007)0249 ) a který obsahuje zejména správní sankce, vyloučení z veřejných zakázek a trestní postihy u nejhorších činů;
61. vyzývá Unii a členské státy, aby podnikly rozhodné kroky v boji proti nelegálnímu zaměstnávání přistěhovalců, aktivovaly širokou řadu sankcí vůči zaměstnavatelům, na základě lidských a hmotných zdrojů potřebných pro boj proti nelegálnímu zaměstnávání zintenzívnily kontroly na pracovištích a podporovaly opatření na ochranu přistěhovalců;
62. zdůrazňuje, že opatření proti nelegálnímu zaměstnávání v sobě nezahrnují pouze ekonomickou a sociální, ale rovněž psychologickou dimenzi: odstraněním některých faktorů, které činí Evropu přitažlivou (možnost nalezení zaměstnání, i když pouze za podmínek, které výrazně porušují základní práva), usilují o zmenšení pobídek k emigraci do EU a napomáhají omezení šedé ekonomiky;
63. má za to, že opatření proti nelegální práci jsou přijímána se zpožděním, i když se jedná o jeden ze základních faktorů, který přitahuje nelegální přistěhovalce, a o katalyzátor vykořisťování;
64. naléhavě žádá jednotlivá složení Rady, do jejichž působnosti tato oblast spadá, aby v rámci diskusí o této směrnici zdvojnásobila své koordinační úsilí;
65. vyzývá členské státy, aby důrazně uplatňovaly svá vnitrostátní právní ustanovení týkající se nehlášené práce, která budou muset brzy být v souladu s budoucí směrnicí;
66. domnívá se, že členské státy musí usilovat o vyšetření nelegálního zaměstnávání, a to zejména v odvětvích, kde jsou zaměstnáváni přistěhovalci; vyzývá Komisi a členské státy, aby proti tomuto vykořisťování tvrdě bojovaly; konstatuje, že by jedním z prvků této práce mohly být informační kampaně zaměřené na zaměstnavatele a zaměstnance, které by upozorňovaly na potenciálně škodlivé dopady zaměstnávání na černo na vnitrostátní systémy sociálního zabezpečení, veřejné finance, spravedlivou hospodářskou soutěž, hospodářské výsledky a samotné zaměstnance; připomíná, že je důležité, aby do takového procesu byli zapojeni představitelé obou stran určitého odvětví;
Návratová politika
67. připomíná odpovědnost zemí původu a tranzitních zemí v otázce readmise a domnívá se, že by měla existovat evropská návratová politika, která by byla účinná a zároveň respektovala důstojnost a fyzickou nedotknutelnost jednotlivce podle Evropské úmluvy o lidských právech a Ženevské úmluvy;
68. žádá, aby byl během portugalského předsednictví přijat návrh směrnice o navracení a aby byla na evropské úrovni definována pravidla a podmínky návratové politiky; zdůrazňuje význam účinné návratové politiky jakožto jednoho z faktorů, který může odrazovat od nelegálního přistěhovalectví;
69. žádá Komisi, aby přistoupila k vyhodnocení návratové politiky (účinnost platných dohod všech členských států, rozbor příčin zpožďování jednání týkajících se dohod o partnerství s dotčenými třetími zeměmi, postupy v zemích původu a v tranzitních zemích, provádění readmisních dohod v praxi, včetně jejich kompatibility se základními právy, atd.)
70. v souvislosti s readmisí nelegálních přistěhovalců vyzývá Radu a Komisi, aby vypracovaly evropské dohody s dotčenými třetími zeměmi;
Zlepšení výměny informací prostřednictvím stávajících nástrojů
71. vyzývá všechny dotčené subjekty k posílení výměny informací, do níž by byly v případě potřeby zapojeny i agentura FRONTEX a Europol; domnívá se, že by spolupráce mezi imigračními styčnými důstojníky měla být prioritou; má za to, že Parlament musí být pravidelně informován o vývoji a výsledcích sítě ICONet;
Odpovědnost dopravců
72. považuje za nezbytné provést vyhodnocení opatření přijatých v této oblasti, zejména provádění směrnice 2001/51/ES ze dne 28. června 2001, kterou se doplňuje článek 26 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985
Úř. věst.
L 187, 10.7.2001, s. 45. , a fóra vytvořeného v roce 2001, složeného ze zástupců členských států, odvětví dopravy a humanitárních organizací;
73. vyzývá Komisi a Radu, aby se na půdě Parlamentu zúčastnily každoroční diskuse o přistěhovalecké politice Unie; žádá Komisi, aby při této příležitosti předložila úplnou zprávu o vývoji v oblasti přistěhovalectví v Evropě, jež bude obsahovat úplné statistické údaje;
74. vyzývá svůj příslušný výbor, aby navázal úzký a pravidelný dialog se svými protějšky ve vnitrostátních parlamentech pověřenými problematikou přistěhovalectví, a k pokračování spolupráce s Výborem pro migraci, uprchlíky a demografii Parlamentního shromáždění Rady Evropy ;
75. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě a Komisi, vládám a parlamentům členských států, Úřadu Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a Mezinárodní organizaci pro migraci.
Důvodová zpráva
Zarazil mě a zeptal se, jak si ten jiný život představuji.
Zakřičel jsem na něj: „Jako život, ve kterém bych mohl vzpomínat na ten současný“.
Albert Camus, Cizinec
Tisíce nelegálních přistěhovalců nebudou vzpomínat ani na život ve svých zemích původu, ani na ten lepší život, o kterém snili.
Utopili se, když se snažili přeplavit do Evropy.
Jejich smrt, o níž se ve svých domovech neustále, každý měsíc dozvídáme, je nejviditelnější a nejdramatičtější tváří nelegálního přistěhovalectví a připomíná nám, že Evropská unie musí jednat, a to rychle.
V sázce je její důvěryhodnost a legitimita.
Jiní přistěhovalci dokáží vlastními silami překročit letištní, námořní či pozemní hranice Unie.
Další se stanou oběťmi mafie a zapojí se do šedé ekonomiky našich společností, přičemž se obvykle smíří s nedůstojnými pracovními podmínkami a nehorázně nízkými mzdami a jsou připraveni o veškerá práva.
Řízení těchto nelegálních přistěhovaleckých toků a boj proti nim je zajisté nejdelikátnějším rozměrem společné globální přistěhovalecké politiky, kterou Unie musí rozvíjet.
Nelegální přistěhovalectví představuje významnou politickou, hospodářskou, demografickou a sociální výzvu a je zkouškou schopnosti Unie vést konzistentní akce uvnitř i vně svých hranic.
Různé aspekty tohoto boje proti nelegálnímu přistěhovalectví dávají vzniknout řadě otázek, na které Evropská komise ve svém sdělení o prioritách boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí navrhuje odpovědi a opatření, jež jsou předmětem této zprávy z vlastního podnětu.
Parlament připomenul potřebu globální strategie v oblasti přistěhovalectví, která by pokrývala širokou škálu aspektů, jak se o nich hovoří ve výše uvedeném návrhu usnesení.
Závěry finského předsednictví ze zasedání Evropské rady ve dnech 14.–15. prosince 2006 se snaží na tento úkol odpovědět soustředěním různých prvků „evropské globální politiky v oblasti přistěhovalectví“, která by měla v průběhu roku 2007 vyústit v přijetí opatření týkajících se mezinárodní spolupráce a dialogu se třetími zeměmi, spolupráce mezi členskými státy v oblasti boje proti nelegálnímu přistěhovalectví, řízení hranic Unie, migrace, integrace legálních přistěhovalců, zavedení společného evropského azylového režimu do konce roku 2010 a odpovídajících finančních prostředků.
Rozhodovací postupy jsou v tomto stádiu stále odlišné pro nelegální přistěhovalectví (po aktivaci překlenovací doložky podle článku 67 Smlouvy o ES dne 1. ledna 2005 se v tomto případě jedná o spolurozhodování a hlasování kvalifikovanou většinou) a pro legální přistěhovalectví (jež zůstává ve velké míře v pravomoci členských států).
Parlament se opakovaně vyslovil pro rozšíření spolurozhodování, které by vedlo ke konzistentnější přistěhovalecké politice.
Usnesení o plánu pro ústavní proces Unie přijaté Parlamentem dne 7. června 2007 (na základě zprávy pana Baróna Crespa a pana Broka v rámci Výboru pro ústavní záležitosti) znovu připomíná potřebu poskytnout Unii pravomoc k provádění konzistentní migrační politiky.
Mezi legálním a nelegálním přistěhovalectvím existuje totiž výrazné vzájemné působení.
Omezující politika legálního přistěhovalectví může vést k posílení toku nelegálních přistěhovalců, jež jsou využíváni sítěmi převaděčů a obchodníků a směřují do Evropy cestami, které se mění v závislosti na politikách členských států.
Hodnocení obsahu sdělení Komise
Na základě informací získaných během slyšení konaného dne 30. ledna 2007, vývoje situace a předpokládaných nebo přijatých opatření v průběhu prvního pololetí tohoto roku si zpravodaj přeje uvést několik poznámek k prioritám obsaženým ve sdělení Komise.
Tyto poznámky doplňují pracovní dokument předložený na slyšení.
- Spolupráce se třetími zeměmi
Vícerozměrná povaha přistěhovalectví vyžaduje kromě jiného úzkou spolupráci se všemi zúčastněnými třetími zeměmi.
Ministerské konference konané v Rabatu a Tripolisu v roce 2006 (kde Evropský parlament zastupovali pan Cavada a zpravodaj) znamenaly počátek dialogu, který je nezbytný mezi zeměmi původu a zeměmi tranzitu a členskými státy EU, jež jsou cílem přistěhovalectví.
Tento dialog by měl být zaměřen na vytvoření skutečného partnerství s těmito zeměmi a položit základy společnému rozvoji.
Pokud jde o boj proti nelegálnímu přistěhovalectví, musí umožnit provádění nebo zlepšení fungování readmisních dohod.
Zvláštní pozornost by měla být věnována provádění článku 13 dohody z Cotonou, ať již jde o readmisi nebo o posílení postupů pro dialog, které stanoví dohoda.
Je rovněž důležité rozvíjet kapacity zemí původu a tranzitních zemí v oblasti řízení jejich migračních toků tak, aby v těchto zemích vznikly instituce a nástroje pro kontrolu této migrace (vhodné formy veřejné správy, odpovídající právní předpisy, školení a vybavení pohraničních hlídek a policejních jednotek pro boj proti obchodníkům s lidmi atd.)
Dialog musí pokračovat a dospět ke konkrétním výsledkům.
V červenci 2007 se bude v Belgii konat Světové fórum o migraci a rozvoji, kde by měl mít Parlament své zastoupení.
- Bezpečné hranice – integrovaná správa vnějších hranic
Kontrola hranic je samozřejmě první podmínkou boje proti nelegálnímu přistěhovalectví.
Je předpokladem důvěryhodné politiky.
FRONTEX musí mít k dispozici prostředky nezbytné pro svou činnost a členské státy musí dodržet svůj slib, že poskytnou své logistické a lidské zdroje na podporu operací.
FRONTEX musí mít možnost koordinovat rozmístění společných hlídek s nepřetržitou službou během celého roku v oblastech považovaných za „vysoce rizikové“.
Zpravodaj velmi vítá vytvoření sil rychlé reakce (RABIT) a doufá, že začnou svou funkci plnit co nejdříve.
Kontrola hranic musí kromě jiného probíhat v situaci, kdy budou osoby, pro které jsou tato opatření nezbytná, zadržovány za důstojných podmínek, a zejména při plném respektování práva na azyl a práva na nenavracení.
- Bezpečné cestovní doklady a doklady totožnosti
Komise věří, že rozvoj biometrických identifikátorů vyústí v bezpečnější doklady.
Rozšíření používání biometrických znaků je velmi užitečné, při jeho provádění je ale třeba respektovat zásady pro ochranu osobních údajů v souladu se směrnicí ES č. 95/46 pro činnosti spadající do prvního pilíře; pokud jde o činnosti spadající do třetího pilíře, Parlament vícekrát zdůrazňoval nezbytnost přijetí zvláštního rámcového rozhodnutí (viz zpráva, která byla přijata na návrh paní Roure).
Bez odpovídající ochrany osobních údajů není možné zavést automatizovaný systém řídící vstupy na území Unie a jeho opouštění, jak je uvedeno v závěrech předsednictví z prosince.
Zpravodaj očekává, že Komise poskytne všechny potřebné informace týkající se jejích plánů v této oblasti.
- Boj proti obchodování s lidmi
Provádění střednědobého akčního programu pro boj proti obchodování s lidmi musí být vedeno orgány a členskými státy EU s využitím všech nezbytných prostředků.
K tomuto účelu je nezbytné využít EUROPOL a všechny nástroje soudní a policejní spolupráce v Evropě.
Boj proti obchodování s lidmi musí být zaměřen na obchodníky s lidmi, převaděče a mafie, které z tohoto obchodování těží; je naprosto nutné vyloučit, aby byly postihovány oběti těchto obchodů či aby byly poškozovány jejich zájmy.
- Otázka regularizací
Jak Komise připomíná, rozhodnutí v této oblasti jsou za současného stavu práva na členských státech.
Mnohé členské státy takto postupovaly, postupují a budou postupovat i nadále.
Případ Španělska byl široce komentován po celé Evropě, někde měl velmi kladný ohlas, např. na půdě OECD, ale často by komentován negativně.
Zpravodaj se domnívá, že je důležité přidat několik upřesnění: španělská vláda jasně oznámila, že regularizace bude jednotná, aby se předešlo efektu, jež nazývá „ el efecto llamada“ .
Tato selektivní a jednotná regularizace, která se ukázalo jako velmi široká, měla za cíl konkrétně a účinně reagovat na problém stovek a tisíců osob bez dokladů nacházejících se na španělském území, udělit jim práva a povinnosti a omezit prostor pro šedou ekonomiku.
Z toho důvodu se regularizace prováděla na základě pracovní smlouvy podle požadavků ekonomiky na pracovní sílu.
Tato politika, vycházející z předběžné dohody mezi zaměstnavatelem, odbory a zástupci občanských organizací, umožnila integraci přibližně 700 tisíc pracovníků do španělské ekonomiky.
Opatření přijatá španělskou vládou doplnil plán integrace přistěhovalců do španělské společnosti dotovaný více než 2 miliardami eur na období 2007–2010.
Na druhé straně zpravodaj v souladu se zásadami řádné spolupráce a vzájemné solidarity vítá skutečnost, že vzájemný informační systém (týkající se vnitrostátních opatření v oblasti migrace a azylu, která mohou mít dopad na jiné členské státy nebo na Společenství) začal fungovat v roce 2007a že Nizozemsko a Německo informovaly na posledních zasedáních Rady SVV ostatní členské státy o svém úmyslu přistoupit k rozsáhlé regularizaci.
Komise by měla poskytnout upřesnění o studii, kterou hodlá v tomto ohledu zahájit.
- Boj s klíčovým „přitahujícím“ faktorem: nelegální prací
Zpravodaj souhlasí s tím, že tento aspekt je ve sdělení Komise nejpropracovanější.
Přijetí opatření se opožďuje, i když se jedná o jeden ze základních zdrojů nelegálního přistěhovalectví a jednu ze základních příčin výše zmíněného „ el efecto llamada“.
Oznámení Komise o návrhu jednotných postihů proti zaměstnavatelům nelegální pracovní síly (vyloučení z veřejných zakázek, finanční postihy, uhrazení výdajů na vrácení …) v členských státech jde správným směrem.
Jako protiklad proti směšování přistěhovalectví a nezaměstnanosti, které často provádějí populistické proudy, je třeba zdůraznit, že nelegální pracovníci často obsazují pracovní místa, která evropští státní příslušníci obsazovat odmítají, zejména ve stavebnictví, zemědělství a domácích službách.
Tím, že přijímají nejhorší pracovní podmínky a nejnižší mzdy, přispívají významným způsobem k fungování některých hospodářských odvětví (zejména sezónních) mimo jakýkoli právní rámec.
Boj proti nelegálnímu zaměstnávání obsahuje významný psychologický rozměr: tím, že se snaží omezit atraktivitu Evropy (možnost najít práci, i když za nedůstojných podmínek z hlediska základních práv), klade si za cíl snížit stimulaci pro emigraci do Unie a omezit podíl šedé ekonomiky v našich hospodářstvích.
- Návratová politika
Je důležité, aby Parlament v co nejkratší době zaujal postoj v prvním čtení k návrhu směrnice předloženému Komisí.
Zpravodaj lituje, že práce Rady je zřejmě pozastavena a že přijetí směrnice o navracení nepatří mezi priority německého předsednictví.
Jak Parlament zdůrazňuje, je třeba, aby byla na evropské úrovni definována pravidla a podmínky návratové politiky při dodržování právních předpisů.
Na základě zprávy našeho kolegy Webera je přijetí této směrnice nezbytné, má-li být vytvořen daný fond.
Bylo by vhodné, aby Komise provedla vyhodnocení návratové politiky (účinnost platných dohod, rozbor příčin zpožďování jednání atd.).
- Zlepšení výměny informací prostřednictvím stávajících nástrojů
Je zřejmé, že mnohé zainteresované subjekty musí zintenzívnit výměnu informací a přizvat v případě nutnosti FRONTEX a EUROPOL.
Spolupráce mezi imigračními styčnými důstojníky by měla být prioritou.
Parlament by měl být pravidelně informován o vývoji (např. v souvislosti se sítí ICONet) a jeho výsledcích.
- Odpovědnost dopravců
Jako nezbytné se jeví vyhodnocení přijatých opatření, což se týká zejména provádění směrnice 2001/51/ES.
Komise se odvolává na fórum vytvořené v roce 2001, které je tvořeno zástupci členských států, odvětví dopravy a humanitárních organizací.
Závěr
Kromě výše uvedených poznámek si zpravodaj přeje zdůraznit:
- nelegální přistěhovalectví je evropská výzva, která musí být řešena na evropské úrovni v duchu solidarity, sdílené odpovědnosti, transparentnosti a vzájemné důvěry mezi členskými státy.
Solidarita se musí týkat zejména jižních a východních oblastí Unie, které v současnosti čelí největšímu přílivu nelegálních přistěhovalců;
- má-li mít Unie soudržnější a účinnější přistěhovaleckou politiku, musí být aktivována překlenovací doložka v článku 67 Smlouvy o ES;
- jak je jasné ze sdělení Komise, je tato problematika velmi rozmanitá.
Odpovědí na tuto rozmanitost musí být globální přístup projevující se zejména:
· účinnou hraniční kontrolou s důstojnými podmínkami zadržování v souladu s právními předpisy;
· úzkou spoluprácí se zeměmi původu a tranzitními zeměmi zahrnující kontrolu na hranicích těchto zemí a provádění readmisních dohod;
· politikou společného rozvoje, která omezí příčiny emigrace z těchto zemí pomocí financování a poskytnutí konkrétní pomoci; je nezbytné lépe využít nejlepší příklady zdařilých akcí posledních let;
· rozhodným bojem proti nelegálnímu zaměstnávání v Unii;
· podrobným zkoumáním faktorů, které způsobují nelegální přistěhovalectví, včetně vlivů klimatických změn na migrační toky;
· navýšením disponibilních rozpočtových úvěrů v porovnání s posledními lety.
Zpravodaj si nakonec přeje zdůraznit, že nelegální přistěhovalci by pokud možno neměli být směšováni s pachateli trestných činů; riskují totiž životy, aby mohli v Evropě najít svobodu nebo obživu.
Je na odpovědnosti politiků a političek to občanům připomínat a zároveň uplatňovat globální soudržnou a účinnou politiku boje proti nelegálnímu přistěhovalectví.
MENŠINOVÉ STANOVISKO
Návrh odmítáme z následujících důvodů:
- Než začne podnikat kroky v boji proti nelegální migraci, měla by EU provádět účinnou evropskou politiku v oblasti legální migrace, která by nabízela zákonné možnosti vstupu do EU.
Opatření, která členské státy dosud provádějí a která jsou v souladu se sdělením Komise, jsou založena na represivním přístupu a na hlášených výsledcích, které byly neúspěšné ve vztahu ke svým původním cílům.
- Návrh podporuje činnost agentury FRONTEX, která je velmi neuspokojivá jak co do svých účinků, tak i finančních nákladů.
Z tohoto důvodu se domníváme, že strategie agentury FRONTEX byla uskutečněna na základě pouhé propagandy.
- Ostře nesouhlasíme s readmisní politikou EU v té podobě, v jaké ji institucionalizuje dohoda z Cotonou a podporuje tento návrh, neboť migrantům nezaručuje dostatečnou právní ochranu.
- Návrh implicitně uznává administrativní zadržování migrantů.
Se zadržováním jako způsobem boje proti nelegální migraci ostře nesouhlasíme.
Jak se přesvědčili poslanci EP při svých návštěvách několika zadržovacích středisek, jedná se o struktury, kde často dochází k porušování lidských práv a základních svobod.
17.
4.
2007
STANOVISKO Výboru pro zahraniční věci
pro Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci
k prioritám boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
( 2006/2250(INI) )
Navrhovatel:
Ioannis Kasoulides
NÁVRHY
Výbor pro zahraniční věci vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. je znepokojen skutečností, že Evropská unie je i nadále pod stálým tlakem nelegálního přistěhovalectví, což vede k humanitárním krizím, obchodování s lidmi a jejich vykořisťování a ztrátám na životech;
2. je přesvědčen, že účinný boj s nelegálním přistěhovalectvím lze zajistit pouze v rámci společné evropské migrační politiky, která zahrnuje evropskou politiku pro migraci a rozvoj; vítá sdělení Komise o prioritách politiky v boji proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí;
3. znovu připomíná, že nelegální přistěhovalectví se týká všech členských států a že EU by měla být solidární s členskými státy přijímajícími neúměrně velký počet nelegálních přistěhovalců;
4. domnívá se, že vnější rozměr strategie by měl být zaměřen na posílení vlivu EU na celosvětový migrační proces spolu se zajištěním vnějších hranic a s bojem proti obchodování s lidmi s prohloubenou spoluprácí se třetími zeměmi při řízení migrace s cílem zmírnit faktory, které vedou k migraci v zemích původu, a nasměrovat přistěhovalectví do legálního rámce; podporuje aktivní provádění „globálního přístupu k migraci“, který přijala Evropská rada v prosinci 2005 a opatření přijatých na zasedání Evropské rady v prosinci 2006;
5. zdůrazňuje, že všechna opatření pro boj s nelegálním přistěhovalectvím přijatá EU nebo ve spolupráci se třetími zeměmi musí být v souladu se základními lidskými právy a neměla by odepírat uprchlíkům ve stavu nouze přístup k mezinárodní ochraně;
6. vyzývá členské státy, aby poskytly veškeré potřebné technické, logistické, personální a finanční prostředky k posílení provozní kapacity agentury FRONTEX a aby zintenzivnily spolupráci mezi členskými státy při správě hranic, jejímž cílem je záchrana životů na moři, řešení otázky nelegálního přistěhovalectví, boj proti obchodování s lidmi a poskytování rychlé pomoci členským státům, které čelí krizovým situacím souvisejícím s vysokým přílivem přistěhovalců;
7. zdůrazňuje, že boj s obchodováním s lidmi, obzvláště se ženami a dětmi, je prioritou EU, což znamená, že je třeba vyčlenit na tuto činnost přiměřené finanční zdroje;
8. vyzývá k tomu, aby byly ve vztazích Evropské unie s třetími zeměmi, obzvláště se zeměmi původu a/nebo tranzitními zeměmi ilegálních přistěhovalců, upřednostněny otázky týkající se ilegálního přistěhovalectví;
9. vyzývá Komisi a Radu, aby rozvíjely partnerství se zeměmi původu a tranzitu v oblasti řízení migrace, zahrnující budování institucí a kapacit, technickou pomoc, záruky dodržování mezinárodního práva, readmisní závazky, boj s mafiemi, které se specializují na obchodování s lidmi, informační kampaně a kvóty pro legální přistěhovalectví; vyzývá Komisi, aby vyvíjela větší snahu o uzavírání readmisních smluv se zeměmi původu nelegálních migračních toků a zeměmi, které jsou pro tyto toky tranzitní;
10. vyjadřuje politování nad skutečností, že se EU i nadále střetává s překážkami, které brání účinnému navracení nelegálních přistěhovalců, a naléhavě žádá Komisi a Radu o vytvoření operačního systému, který by umožnil vydáváni cestovních dokladů EU v odpovídající lhůtě a zajistil, že tyto dokumenty budou třetími státy akceptovány;
11. vyzývá Komisi k přijetí veškerých vhodných opatření k rozšíření zdrojů informací dostupných v zemi původu o možnostech a souvisejících podmínkách legálního přistěhovalectví do EU;
12. vyzývá členské státy EU, které dosud nepodepsaly readmisní dohody, aby co nejdříve podnikly v této souvislosti veškeré nezbytné kroky;
13. podporuje plán Komise posílit aspekty řízení migrace v evropské politice sousedství a vyzývá k posílení spolupráce v oblasti migrace na regionální úrovni s jižními a východními sousedy EU;
14. připomíná, že většinu přistěhovalců, kteří byli původně na cestě do Evropy, přijímají především sousedé EU v oblasti Středomoří a východní sousedé ; pokládá za prvořadé, aby bylo zajištěno dodržování základních lidských práv těchto přistěhovalců, přičemž je zvláštní pozornost nutno věnovat právům nezletilých bez doprovodu; zdůrazňuje, že je nutno, aby EU posílila spolupráci s partnery ze středomořských zemí, pokud jde o řízení migračních toků, a aby jim poskytla podporu v boji s nelegálním přistěhovalectvím; poukazuje na to, že je třeba posílit vazby mezi severoafrickými a subsaharskými africkými zeměmi a asijskými zeměmi původu;
15. vyzývá Komisi a Radu, aby sledovaly vývoj Regionálního programu ochrany ve spolupráci se zeměmi původu a tranzitu a aby informovaly Parlament o zkušenostech získaných z dosud provedených pilotních projektů; v této souvislosti vítá skutečnost, že Komise podepsala dohodu o spolupráci s Mali vedoucí k otevření prvního střediska pro informace a řízení migrace v této zemi, a to za podpory Francie a Španělska;
16. je přesvědčen, že jedním z klíčů k úspěšné kontrole ilegálního přistěhovalectví je zabývat se faktory, které lidi vyhánějí z jejich domovských zemí, přičemž tento klíč zahrnuje i výrazné nasazení EU při řešení konfliktů, účinnou rozvojovou pomoc prostřednictvím masivních investic do zdravotnictví a vzdělání a plnění rozvojových cílů tisíciletí; a že členské státy by neměly přijímat vnitrostátní opatření k legalizaci situace nelegálních přistěhovalců, protože ta vede k sacímu efektu; vyzývá Komisi, aby zintenzívnila dialog o rozvoji a migraci mezi EU a Afrikou, včetně obchodní a zemědělské politiky;
17. vyzývá členské státy EU, aby přijaly veškerá vhodná opatření v rámci nové strategie pro Afriku přijaté Komisí za účelem realizace rozvojových cílů tisíciletí v souladu s harmonogramem stanoveným OSN;
18. podporuje otevření legálních cest pro přistěhovalectví; zdůrazňuje, že úsilí o posílení kruhové migrace by se mělo zintenzívnit, aby se odstranily negativní účinky odlivu mozků ze zemí původu; pokládá toto úsilí za podstatnou část dvojstranných vztahů se zeměmi původu;
19. zdůrazňuje význam zavádění zvláštních standardů na ochranu žen, dětí a lidí s postižením;
20. vyslovuje se pro rozvoj silnějších finančních svazků se zeměmi původu včetně transparentnějších, spolehlivějších a levnějších systémů poukazování peněz na mezinárodních finančních trzích; domnívá se, že tyto systémy jsou významným krokem k usnadnění produktivních investic v zemích původu i součástí boje proti financování organizovaného zločinu včetně terorismu;
21. vyzývá Komisi a Radu, aby pečlivě a pravidelně ověřovaly spolupráci třetích zemí s EU v oblasti ilegálního přistěhovalectví, a upozorňuje na význam Mechanismu pro sledování a hodnocení třetích zemí v oblasti boje s nezákonným přistěhovalectvím, přijatého Radou v roce 2003 na pokyn vzešlý ze zasedání Evropské rady v Soluni;
22. žádá Komisi, aby prozkoumala možnosti účinnější spolupráce s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a s Mezinárodní organizací pro migraci i s příslušnými nevládními organizacemi; vítá skutečnost, že Evropská rada v prosinci 2006 souhlasila s podporou první schůzky Globálního fóra pro mezinárodní migraci a rozvoj v Bruselu v červenci 2007, a vyzývá, aby byl Evropský parlament zapojen do příprav Globálního fóra a aby byla na něm byla zajištěna jeho účast.
POSTUP
Název
Priority politik v oblasti boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
Číslo postupu
2006/2250(INI)
Příslušný výbor
LIBE
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
AFET 26.10.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Ioannis Kasoulides 28.11.2006
Projednání ve výboru
27.2.2007
12.4.2007
Datum přijetí
12.4.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
28
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Christopher Beazley, Panagiotis Beglitis, Michael Gahler, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Georgios Karatzaferis, Bogdan Klich, Eugen Mihăescu, Francisco José Millán Mon, Cem Özdemir, Ioan Mircea Paşcu, Tobias Pflüger, Bernd Posselt, Jacek Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Siwiec, Konrad Szymański, Antonio Tajani, Jan Marinus Wiersma
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Aloyzas Sakalas
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Wiesław Stefan Kuc, Marcin Libicki
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
1.
3.
2007
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
pro Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci
k prioritám boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
( 2006/2250(INI) )
Navrhovatel:
Manolis Mavrommatis
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá sdělení Komise o prioritách v boji proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí jako krok správným směrem k vytvoření strategie EU ve shodě se sousedními zeměmi pro účinné řízení migračních toků s dlouhodobým cílem společné politiky EU v této oblasti;
2. vítá skutečnost, že Evropská rada dne 14. a 15. prosince 2006 znovu uznala potřebu komplexní evropské migrační politiky založené na solidaritě mezi členskými státy, partnerství se třetími zeměmi a dodržování lidských práv a základních svobod migrantů a schválila konkrétní kroky, které je třeba v tomto směru učinit v průběhu roku 2007;
3. domnívá se však, že komplexní evropská migrační politika vyžaduje rozšíření postupu spolurozhodování s Parlamentem a hlasování kvalifikovanou většinou v Radě na ostatní oblasti, jako je legální přistěhovalectví nebo integrace státních příslušníků třetích zemí, v souladu s článkem 67 Smlouvy o ES, podle plánu nizozemského předsednictví Rady z roku 2004, a vyzývá Radu, aby v tomto smyslu jednala;
4. vyzývá Evropskou unii, aby bojovala s nelegálním přistěhovalectvím tím, že se bude zabývat příčinami masového přistěhovalectví, bojovat proti chudobě a podporovat rozvoj, hospodářský růst, řádnou veřejnou správu a sociální soudržnost v zemích původu;
5. poukazuje na skutečnost, jako na příklad osvědčeného postupu, že některé členské státy podepsaly dohody o spolupráci v oblasti přistěhovalectví s různými africkými zeměmi a rozpoznaly souvislost mezi migrací a rozvojem; povzbuzuje členské státy a Komisi, aby zintenzívnily spolupráci a pokračovaly ve vytváření programů tohoto charakteru;
6. vyzývá členské státy EU, aby uplatňovaly své politiky v oblasti nelegálního přistěhovalectví v plném souladu se základními lidskými právy, zejména v souladu s Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod;
7. zdůrazňuje, že boj proti obchodování s lidmi, zejména s nezletilými osobami bez doprovodu, a jakékoli formě otroctví související s nelegálním přistěhovalectvím musí být prováděn jako priorita EU a že na něj musejí být poskytnuty odpovídající finanční a politické prostředky; domnívá se, že členské státy by měly podepsat a dodržovat příslušné mezinárodní dohody, včetně Protokolu OSN o prevenci, potírání a trestání obchodu s lidmi, Úmluvy Rady Evropy o postupu proti obchodu s lidmi, Úmluvy OSN proti mezinárodnímu organizovanému zločinu a Úmluvy OSN o právech dítěte;
8. vyzývá EU a africké země, aby uplatnily společný akční plán Afriky a EU pro boj proti obchodování s lidmi, zejména se ženami a dětmi, se zvláštní podporou spolupráce mezi zeměmi původu, tranzitními zeměmi a zeměmi určení, pokud jde o odhalování, podporu, ochranu, navracení do vlasti a opětné začlenění obětí, a aby také prosazovaly organizování informačních kampaní zaměřených na nebezpečí nelegálního přistěhovalectví a obchodování s lidmi v dotčených zemích;
9. vítá zahájení programu EU pro migraci a rozvoj v Africe s úvodní částkou 40 milionů EUR s cílem vytvořit nová pracovní místa v Africe a žádá Komisi, aby poskytla více informací o konkrétních podmínkách; vítá v této souvislosti skutečnost, že Komise podepsala dohodu o spolupráci s Mali za podpory Španělska a Francie s úmyslem otevřít první informační a řídící středisko pro migraci financované z tohoto programu;
10. zdůrazňuje potřebu spolupráce zemí původu s cílovými zeměmi v boji proti nelegálnímu přistěhovalectví a považuje partnerství AKT-EU za obzvláště vhodný rámec k předložení společných reakcí na otázky migrace na základě článku 13 Dohody z Cotonou;
11. žádá Komisi a členské státy v partnerství se zeměmi původu, aby investovaly do informačních kampaní v zemích původu nelegálních přistěhovalců s cílem varovat je před věcnými riziky a nebezpečím nelegálního přistěhovalectví a následnou marginalizací v zemích určení; domnívá se, že takové informační kampaně by měly využít veškeré dostupné cesty, jako jsou hromadné sdělovací prostředky, místní rádia a televizní programy;
12. vítá skutečnost, že se Evropská rada zasedající ve dnech 14. a 15. prosince 2006 shodla na tom, že zajistí konzistentní následná opatření k rozhovorům OSN na vysoké úrovni o otázkách mezinárodní migrace a rozvoje ze září 2006, přičemž zásadním krokem bude první setkání Světového fóra pro mezinárodní migraci a rozvoj, které se uskuteční v červenci 2007 v Belgii; vyzývá EU k zajištění silné účasti na tomto fóru, kde EU povede zařazování otázek migrace a rozvoje do programu; je přesvědčen, že Parlament musí být zapojen do příprav příspěvku EU na tomto fóru a musí na něm být náležitě zastoupen;
13. připomíná Komisi, že nejméně 90 % výdajů poskytovaných v rámci tematických programů musí být provedeno tak, aby splňovalo kritéria oficiální rozvojové pomoci (ODA) stanovená OECD/DAC v souladu s čl.
2 odst.
4 nařízení (ES) č. 1905/2006 Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci
Úř. věst.
L 378, 27.12.2006, s. 41. ;
14. bere v úvahu směrnici Rady 2004/81/ES ze dne 29. dubna 2004 o povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou oběťmi obchodování s lidmi nebo obdrželi pomoc k nedovolenému přistěhovalectví a kteří spolupracují s příslušnými orgány
Úř. věst.
L 261, 6.8.2004, s. 19. , plán EU týkající se osvědčených postupů, norem a způsobů práce pro boj proti obchodu s lidmi a jeho předcházení
Úř. věst.
C 311, 9.12.2005, s. 1. přijatý v prosinci 2005 a vítá společnou deklaraci Afriky a EU, která byla přijata na ministerské konferenci EU-Afrika o migraci a rozvoji, jež se ve dnech 22. a 23. listopadu 2006 konala v Libyi;
15. vyzývá EU a členské státy, aby podepsaly Protokol OSN proti nezákonnému převádění přistěhovalců po zemi, vzduchem a po moři a Protokol o prevenci, potlačování a trestání obchodování s lidmi;
16. vyzývá členské státy, aby začlenily do svých příslušných migračních politik vysokou úroveň ochrany zdraví přistěhovalců poskytováním preventivní péče a lékařského ošetření.
POSTUP
Název
Priority boje proti nelegálnímu přistěhovalectví státních příslušníků třetích zemí
Číslo postupu
2006/2250(INI)
Příslušný výbor
LIBE
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
DEVE 26.10.2006
Užší spolupráce - datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Manolis Mavrommatis 6.11.2006
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
30.1.2007
28.2.2007
Datum přijetí
28.2.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
30
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrietus van den Berg, Josep Borrell Fontelles, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Corina Creţu, Nirj Deva, Koenraad Dillen, Hélène Goudin, Filip Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Luisa Morgantini, José Javier Pomés Ruiz, Miguel Portas, Horst Posdorf, Toomas Savi, Pierre Schapira, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, Luis Yañez-Barnuevo García, Anna Záborská
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Fiona Hall, Alain Hutchinson, Jan Jerzy Kułakowski, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Atanas Paparizov, Anne Van Lancker, Ralf Walter
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Elena Valenciano Martínez-Orozco
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
12.9.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
[51]
[2]
[0]
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Alexander Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Michael Cashman, Giuseppe Castiglione, Giusto Catania, Carlos Coelho, Fausto Correia, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Claudio Fava, Patrick Gaubert, Roland Gewalt, Lilli Gruber, Adeline Hazan, Jeanine Hennis-Plasschaert, Lívia Járóka, Ewa Klamt, Roger Knapman, Magda Kósáné Kovács, Barbara Kudrycka, Esther De Lange, Henrik Lax, Roselyne Lefrancois, Sarah Ludford, Jaime Mayor Oreja, Dan Mihalache, Claude Moraes, Javier Moreno Sánchez, Martine Roure, Luciana Sbarbati, Inger Segelström, Søren Bo Søndergaard, Károly Ferenc Szabó, Vladimir Urutchev, Manfred Weber, Tatjana Ždanoka
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender, Edit Bauer, Simon Busuttil, Gérard Deprez, Iratxe García Pérez, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Metin Kazak, Jean Lambert, Antonio Masip Hidalgo, Hubert Pirker, Antonio Tajani
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Iles Braghetto, Kyriacos Triantaphyllides
