A7-0159/2011
18.
4.
2011
ZPRÁVA
o zajištění nezávislých posouzení dopadu
(2010/2016(INI))
Výbor pro právní záležitosti
Zpravodajka:
Angelika Niebler
PE 454.384v03-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
ODŮVODNĚNÍ........................................................................................................................12
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru .........................................14
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 17
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ...........................21
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ................25
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................29
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o zajištění nezávislých posouzení dopadu
( 2010/2016(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na Lisabonskou smlouvu a na Listinu základních práv Evropské unie, které vstoupily v platnost dne 1. prosince 2009,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 8. října 2010 o inteligentní regulaci v Evropské unii ( KOM(2010)0543 ),
– s ohledem na své usnesení ze dne 9. září na 2010 o zlepšení tvorby právních předpisů – 15. roční zpráva Evropské komise v souladu s článkem 9 Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality
P7_TA(2010)0311 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 21. října 2008 o zlepšení tvorby právních předpisů v roce 2006 podle článku 9 Protokolu o uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality
Úř. věst.
C 15 E, 21.1.2010, s. 16. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 4. září 2007 o zdokonalení tvorby právních předpisů v roce 2005: uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality – 13. výroční zpráva
Úř. věst.
C 187 E, 24.7.2008, s. 67. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 10. července 2007 o minimalizaci administrativních nákladů stanovených právními předpisy
Úř. věst.
C 175 E, 10.7.2008, s. 124. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 16. května 2006 o zdokonalení tvorby právních předpisů 2004: o používání zásady subsidiarity – 12. výroční zpráva
Úř. věst.
C 297 E, 7.12.2006, s. 128. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 20. dubna 2004 o posouzení dopadu právních předpisů Společenství a postupů konzultace
Úř. věst.
C 104 E, 30.4.2004, s. 146. ,
– s ohledem na interinstitucionální dohodu o zdokonalení tvorby právních předpisů, která byla mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí uzavřena dne 16. prosince 2003,
– s ohledem na společný interinstitucionální přístup k posuzování dopadů, na němž se v listopadu 2005 dohodly Evropský parlament, Rada a Komise,
– s ohledem na zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 3/2010,
– s ohledem na výsledky studie o posouzeních dopadu v členských státech EU zadanou Evropským parlamentem,
– s ohledem na obecné směry Komise pro posuzování dopadů ze dne 15. ledna 2009 a na jejich přílohy ( SEK(2009)0092 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. června 2002 o posuzování dopadů ( KOM(2002)0276 ),
– s ohledem na rámcovou dohodu Parlamentu a Komise ze dne 20. října 2010,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. října 2010 nazvané „Integrovaná průmyslová politika pro éru globalizace: konkurenceschopnost a udržitelnost ve středu zájmu“ (KOM(2010)614),
– s ohledem na zprávu výboru pro posuzování dopadů za rok 2010 ze dne 14. ledna 2011 ( SEK(2011)0126 ),
– s ohledem na dopis předsedkyně Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ze dne 16. listopadu 2010 adresovaný zpravodajce o zkušenostech získaných z posouzení dopadu, pokud jde o prodloužení mateřské dovolené na 20 týdnů,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a na stanoviska Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ( A7–0159/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že v posouzeních dopadu jsou systematicky hodnoceny očekávané důsledky zákonodárné činnosti,
B. vzhledem k tomu, že vytvoření transparentního, jasného, účinného a vysoce kvalitního právního prostředí by mělo patřit k prvořadým cílům politiky Evropské unie,
C. vzhledem k tomu, že posouzení dopadu přispívají k všeobecnému zvyšování kvality právních předpisů EU ve smyslu zlepšování zákonodárné činnosti,
D. vzhledem k tomu, že problémy při provádění a uplatňování platného práva Unie lze mimo jiné zdůvodnit nízkou kvalitou legislativních textů, za což společně zodpovídají všechny evropské zákonodárné orgány,
E. vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva obsahuje horizontální sociální a environmentální doložky (články 9 a 11 SFEU), které musí být zohledňovány při určování a provádění politik a činností Unie a vyžadují hloubkovou analýzu sociálních a environmentálních důsledků jakéhokoli návrhu právního předpisu,
F. vzhledem k tomu, že posouzení dopadu prováděná při schvalování nových zákonů a zjednodušování a přepracovávání platných právních předpisů může sloužit k lepšímu posouzení jejich sociálních, hospodářských, ekologických a zdravotních důsledků, a tak může přispět k odbourání zbytečných administrativních úkonů a zajistit soudržnost politik EU při plnění obecných cílů stanovených Evropskou radou,
G. vzhledem k tomu, že Výbor pro posuzování dopadů je Komisí považován za nezávislý, i když je podřízen předsedovi Komise, skládá se z vysokých úředníků několika generálních ředitelství a předsedá mu zástupce generálního tajemníka; vzhledem k tomu, že to vede ke zkreslování informací, a tedy k porušování nezbytné neutrality,
H. vzhledem k tomu, že se několikrát vyslovil pro zadávání nezávislých posouzení dopadů v Evropské unii,
I. vzhledem k tomu, že posouzení dopadů prováděná Komisí nedosahují stabilní kvality a že spíše slouží ke zdůvodnění legislativního návrhu než k objektivnímu posouzení skutečností,
J. vzhledem k tomu, že posouzení dopadů mohou být používána k vytváření zbytečných byrokratických překážek bránících dalšímu rozvoji nebo vstupu evropských právních předpisů a politik v platnost,
K. vzhledem k tomu, že se Parlament, Rada a Komise v interinstitucionální dohodě ze dne 16. prosince 2003 a ve společném interinstitucionálním přístupu k posuzování dopadů z listopadu 2005 a Parlament a Komise v rámcové dohodě ze dne 20. října 2010 zavázaly k tomu, že vypracují program pro zdokonalení tvorby právních předpisů, a že tyto dokumenty obsahují konkrétní návrhy na zlepšení posouzení dopadu,
L. vzhledem k tomu, že Komise zaujala nový přístup k průmyslové politice, v jehož rámci mají být všechny politické návrhy se značným dopadem na hospodářství důkladně analyzovány s ohledem na jejich důsledky pro konkurenceschopnost,
Obecné požadavky na posouzení dopadu prováděná na úrovni EU
1. zdůrazňuje, že posouzení dopadu významně pomáhají zdokonalovat tvorbu právních předpisů během celého legislativního cyklu a že by je evropští zákonodárci měli v budoucnu více využívat, aby mohli lépe posoudit hospodářské, sociální, environmentální a zdravotní důsledky různých možností postupu, které se jim nabízejí, a jejich dopady na základní práva občanů, přičemž však musí mít na paměti, že analýza nákladů a přínosů představuje pouze jedno z kritérií;
2. vítá sdělení o inteligentní regulaci a zdůrazňuje, že posuzování dopadů by mělo hrát klíčovou úlohu v celém legislativním cyklu počínaje vypracováním návrhu, přes uplatňování a prosazování právních předpisů, až po jejich vyhodnocení a revizi; zdůrazňuje význam dobře zváženého a plně informovaného rozhodování ve fázi, v níž jsou vytvářeny legislativní návrhy, protože tak lze zvýšit kvalitu výsledných dokumentů a zkrátit legislativní proces;
3. zdůrazňuje potřebu důkladných posouzení dopadu, která jsou základním předpokladem pro vysokou kvalitu, správné provedení ve vnitrostátním právu, uplatňování a prosazování právních předpisů;
4. zdůrazňuje, že posouzení dopadu nesmí za žádných okolností nahradit politický dialog a demokratický rozhodovací proces zákonodárce, nýbrž že slouží pouze k odborné přípravě politického rozhodnutí;
5. zdůrazňuje, že posouzení dopadu by měla vznikat v raných fázích legislativního procesu; zdůrazňuje, že by měla být zcela nezávislá a vždy se opírat o objektivní a podloženou analýzu možných důsledků;
6. zdůrazňuje, že v souladu s interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů se spolutvůrci právních předpisů zavázali, že před přijetím jakékoli podstatné změny právního předpisu provedou příslušné posouzení dopadu, pokud usoudí, že je z hlediska legislativního procesu přiměřené a potřebné;
7. domnívá se, že má-li být zajištěna nezávislost a objektivita, je vhodné a nutné do posouzení dopadu zapojit externí odborníky ze všech relevantních oblastí politiky a zainteresované strany; v této souvislosti upozorňuje na zásadní rozdíl mezi veřejnou konzultací a nezávislým posouzením dopadu; upozorňuje na to, že konečný výsledek a kontrola použité metody a kvality posouzení dopadu by měly i nadále zůstat v působnosti orgánů Evropské unie s cílem zajistit konstantně vysokou úroveň;
8. žádá, aby byla posouzení dopadu prováděna co nejtransparentněji – včetně včasného zveřejňování komplexních plánů navrhovaných právních předpisů – s cílem zajistit rovný přístup všech zúčastněných stran k legislativnímu postupu; domnívá se proto, že by současné období stanovené ke konzultaci Komise mělo být prodlouženo na 12 týdnů;
9. je toho názoru, že by nemělo být možné, aby posouzení dopadů v případě projektů nebo právních předpisů financovaných veřejnými orgány nebo jejich závislými subjekty prováděl nebo schvaloval dotyčný orgán;
10. domnívá se, že je nezbytné, aby členské státy kontrolovaly posouzení dopadu ex ante s cílem posoudit účinky navrhovaných právních předpisů na vnitrostátní právo a veřejné politiky; žádá rovněž, aby se provádělo obsáhlejší hodnocení ex post a aby se lépe zvážilo zahrnutí povinných srovnávacích tabulek, aby se zajistilo správné uplatňování právních předpisů EU členskými státy a splnění jejich cílů;
11. domnívá se, že posouzení dopadů je vhodným nástrojem pro ověření relevantnosti návrhů Komise, a zejména dodržování zásad subsidiarity a proporcionality, a pro lepší vysvětlení důvodů pro výběr daného opatření spolutvůrcům právních předpisů a široké veřejnosti;
12. zdůrazňuje, že klíčovými prvky dobrého posouzení dopadu jsou odhalení problému, konzultace s dotčenými stranami, stanovení cílů a vypracování strategických variant postupu;
13. považuje za důležité, aby nové legislativní návrhy vždy doprovázelo posouzení dopadu; poukazuje na to, že tato zásada se může vztahovat i na zjednodušení a přepracování právních předpisů EU a případně i na akty v přenesené pravomoci a prováděcí opatření ve smyslu ustanovení článků 290 a 291 SFEU;
14. považuje posouzení dopadu za „živý dokument“, který je součástí legislativního procesu; zdůrazňuje, že je nutné zajistit dostatečnou flexibilitu, aby bylo v průběhu legislativního procesu možné vypracovat další posouzení dopadu;
15. žádá, aby se posouzení dopadu nesoustřeďovala výhradně na analýzu nákladů a přínosů, ale aby v souladu se zásadou integrovaného přístupu zohledňovala celou řadu kritérií tak, aby zákonodárce získal o dané problematice co nejucelenější představu; v této souvislosti upozorňuje na hospodářské, sociální a environmentální aspekty uvedené v interinstitucionální dohodě ze dne 16. prosince 2003 a ve společném interinstitucionálním přístupu z listopadu 2005, které by měly být shrnuty v jednom posudku; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je třeba zajistit soudržnost mezi politikami a činnostmi Evropské unie a současně zohlednit všechny její cíle a zajistit dodržování zásady svěření pravomocí podle článku 7 SFEU;
16. žádá, aby posouzení dopadu vždy obsahovala analýzu nákladů a přínosů, tj. posouzení efektivnosti nákladů všech programů a opatření s výdaji, a případných důsledků pro malé a střední podniky; v této souvislosti žádá, aby se důsledně prováděl test dopadů na malé a střední podniky, jak je požadováno v dokumentu Small Business Act z roku 2008; v tomto ohledu připomíná, že v souvislosti s každým právním předpisem, který ukládá povinnosti malým a středním podnikům, by se měly pečlivě posoudit stávající právní předpisy za účelem snížení celkové regulační zátěže pro malé a střední podniky;
17. žádá, aby všechny nové politické návrhy, které budou mít značné důsledky pro konkurenceschopnost průmyslu, byly v rámci posouzení dopadu podrobovány důkladné analýze; dále žádá, aby bylo následně posouzeno, jaké důsledky mají právní předpisy EU pro konkurenceschopnost evropského hospodářství; upozorňuje na to, že s takovým postupem počítá také Komise ve svém sdělení o integrované průmyslové politice v době globalizace;
18. zdůrazňuje, že před předložením návrhu nového právního předpisu je nutné vyvodit důsledky z posouzení platných právních předpisů provedeného ex post a z analýzy příslušné judikatury Soudního dvora a zahájit řádnou diskuzi o strategických možnostech, které jsou k dispozici v určité oblasti politik;
19. žádá, aby se posouzení dopadu na úrovni EU zabývala i otázkou evropské přidané hodnoty, tj. jakých úspor lze dosáhnout v případě celoevropského řešení, případně jaké další náklady vzniknou členským státům, pokud by nebylo přijato řešení na úrovni EU;
20. domnívá se, že v rámci posouzení dopadu by měly být zhodnoceny i důsledky pro hospodářská partnerství EU a důsledky výběru specifické evropské normy místo mezinárodní normy;
21. zdůrazňuje, že v posouzeních dopadu se musí v plné míře zvážit všechny alternativy, které mají zákonodárci k dispozici, a že by vždy měla být i vážně prozkoumána možnost, kdy by zákonodárce nezahájil činnost;
22. zdůrazňuje, že posouzení dopadu nesmí zvyšovat administrativní zátěž a zbytečně prodlužovat legislativní postup; na posouzení dopadu však musí být vyhrazen dostatek času, aby bylo možné získat spolehlivý výsledek; dále v této souvislosti zdůrazňuje, že posouzení dopadu nesmí být účelově využívána k zablokování nevítaných právních předpisů; důrazně proto žádá, aby byly vytvořeny technické a administrativní předpoklady pro to, aby bylo možné provádět posouzení dopadu pohotově a v krátké lhůtě, např. pomocí nástrojů, jako jsou rámcové dohody a zrychlená výběrová řízení, a optimálním využíváním zdrojů;
23. v duchu přístupu založeného na osvědčených postupech vyzývá k využití zkušeností jiných zemí, v nichž se již léta provádějí posouzení dopadu, s cílem zlepšit posouzení dopadu na úrovni Evropské unie;
24. žádá, aby byla posouzení dopadu během celého legislativního procesu aktualizována tak, aby zohledňovala změny, k nimž v jeho průběhu došlo;
25. zdůrazňuje, že posouzení dopadu by měla být prováděna nejen před schválením legislativního textu ( ex ante ), ale i poté ( ex post ); zdůrazňuje, že posouzení ex post jsou nutná k přesnějšímu vyhodnocení toho, zda byly skutečně dosaženy cíle dané právní normy a zda je třeba tento právní předpis upravit, případně zda ho lze ponechat v jeho stávající podobě; nicméně zdůrazňuje, že posouzení dopadu ex post by nikdy neměla nahradit povinnost Komise coby „ochránce smluv“ účinně a včas sledovat uplatňování práva Unie členskými státy;
26. zdůrazňuje, že hlavní zodpovědnost za vypracování kvalitních posouzení dopadu svých návrhů nese Komise v rámci uplatňování svého práva iniciativy v souladu se Smlouvou;
Potenciál Evropské komise ke zlepšení
27. uznává, že Komise v uplynulých letech posouzení dopadu optimalizovala, zdůrazňuje však, že jsou zapotřebí další zlepšení;
28. v této souvislosti připomíná, že Komise v roce 2006 ustavila výbor pro posuzování dopadu ( Impact Assessment Board – IAB), který odpovídá především za další propracování posouzení dopadů prováděných Komisí;
29. zdůrazňuje, že členové IAB jsou nezávislí pouze formálně, protože jsou v současné době jmenováni předsedou Komise a řídí se jeho pokyny; z tohoto důvodu nelze hovořit o naprosté nezávislosti; žádá proto, aby členové IAB byli před svým jmenováním prověřeni Evropským parlamentem a Radou a aby v budoucnu nepodléhali pokynům předsedy Komise; žádá, aby IAB a odborníci jednali v rámci veřejného pověření co nejtransparentněji, aby jejich nezávislost mohla být ověřována v praxi;
30. dále žádá, aby se na činnosti IAB podíleli odborníci ze všech oblastí politik a všechny dotčené zainteresované strany; žádá, aby tito odborníci nebyli z řad zaměstnanců Komise a aby nebyli vázáni žádnými pokyny;
31. žádá, aby byl do celého procesu posouzení dopadu i do práce IAB od počátku a plně zapojen Evropský parlament a zejména jeho příslušné výbory, např. předáváním informací a prozatímních zpráv; vyzývá Komisi, aby spolu s legislativním návrhem předložila Parlamentu a Radě dvou- až čtyřstránkový souhrn s celkovým posouzením dopadu, případně s uvedením důvodů, proč toto posouzení nebylo vypracováno, s cílem ověřit, že toto posouzení pojednává o všech relevantních otázkách nezávisle a neovlivňuje výsledek vlastního hodnocení;
32. shledává, že by Komise při posuzování dopadu měla spolupracovat také s členskými státy, neboť tyto státy musejí později provádět směrnice ve vnitrostátním právu a vnitrostátní orgány mají zpravidla lepší přehled o tom, jak se právní předpisy osvědčí v praxi;
33. zdůrazňuje, že odpovědnost za inteligentní regulaci založenou na komplexním a objektivním posouzení dopadu nesou i nadále společně evropské orgány, a že tedy Komise musí zohledňovat připomínky Evropského parlamentu, Výboru regionů, Evropského hospodářského a sociálního výboru a členských států;
34. poukazuje na to, že před definitivním přijetím posouzení dopadu by měly být jeho předběžné výsledky vždy externě přezkoumány; žádá, aby závěry tohoto přezkumu byly veřejně přístupné;
35. připomíná kritickou připomínku Evropského účetního dvora, že Komise zahajuje některé legislativní iniciativy, aniž by byl uzavřen proces posouzení dopadu; upozorňuje dále na kritiku, že ne všem politickým možnostem se dostává stejné pozornosti; zdůrazňuje, že při posuzování dopadu musí být plně zohledněny všechny politické možnosti;
36. v zájmu větší transparentnosti žádá zveřejnění jmen všech odborníků a dalších zúčastněných stran, které se podílejí na posuzování dopadu, a prohlášení o jejich zájmech;
37. v souvislosti s veřejnými konzultacemi žádá, aby byli zástupci zainteresovaných stran o plánovaných konzultacích zavčas informováni; dále žádá, aby měly zainteresované strany v rámci veřejných konzultací příležitost se k posouzení dopadu vyjádřit, a sice s dostatečným předstihem před zveřejněním návrhu Komise;
38. žádá Komisi, aby používala pouze spolehlivé a porovnatelné údaje;
39. vyzývá Komisi, aby se ve svých posouzeních dopadu systematicky zabývala administrativní zátěží vyplývající z legislativních návrhů a aby vždy jasně uvedla, která z hodnocených možností nejefektivněji odstraňuje administrativní zátěž, případně která zavádí nejméně nových administrativních povinností;
40. poukazuje na to, že jsou-li výsledky posouzení dopadu předkládány současně s legislativním návrhem, budí to dojem, že posouzení dopadu slouží v první řadě ke zdůvodnění návrhu Komise; nabádá proto ke včasnému zveřejňování dokumentů v každé fázi legislativního postupu, včetně zveřejnění konečného posouzení dopadu Komise, jak ho schválil výbor IAB, ještě před zahájením konzultací mezi útvary;
41. navrhuje, aby Komise každé hotové posouzení dopadu zveřejnila ve zvláštní publikační řadě, aby je mohla veřejnost jednoduše konzultovat na internetové stránce vyhrazené pro tyto účely a odvolávat se na ně;
42. žádá Komisi, aby přijaté právní předpisy hodnotila ex post ; znovu však zdůrazňuje, že posouzení dopadu ex post by nikdy neměla nahradit výše uvedenou povinnost Komise sledovat uplatňování práva Unie členskými státy;
43. vyzývá Komisi, aby vypracovala zevrubná stanoviska k posouzením dopadu provedeným Parlamentem;
Potenciál Evropského parlamentu ke zlepšení
44. žádá své výbory, aby důsledněji používaly již existující nástroj parlamentního posouzení dopadu; připomíná, že pro posuzování dopadu byla vytvořena zvláštní rozpočtová položka; posouzení dopadu ze strany Parlamentu považuje za zvlášť důležité v případě podstatných změn původního návrhu;
45. dále připomíná, že posouzení dopadu nemusí být nutně součástí časově náročné studie, ale může mít i formu vymezených studií, seminářů a slyšení odborníků;
46. domnívá se, že Parlament by měl ve svých legislativních usneseních soustavně uvádět standardní právní východisko, jež by obsahovalo odkazy na všechna posouzení dopadu vypracovaná orgány EU v oblastech, které se týkají dané legislativy;
47. poukazuje na skutečnost, že EP a jeho výbory již mají k dispozici mechanismy pro přezkum posouzení dopadu vypracovaných Komisí; domnívá se, že pokud by Komise předkládala příslušným výborům posouzení dopadu, byl by to hodnotný příspěvek pro přezkum prováděný v Parlamentu; konstatuje, že tento přezkum může mít různé podoby, včetně doplňkových posouzení dopadu. hloubkovějších analýz, přezkumu posouzení dopadu Komise vypracovaného externími odborníky a mimořádných schůzí s nezávislými znalci; v této souvislosti zdůrazňuje, že je třeba soustavně zdokonalovat práci tematických oddělení EP;
48. zdůrazňuje, že parlamentní posouzení dopadu lze chápat jako opravný prostředek k posouzením dopadu vypracovaným Komisí;
49. žádá, aby na úrovni Parlamentu a zejména jeho výborů probíhala systematická diskuse o posouzeních dopadu vypracovaných Komisí, a to pokud možno od co nejranější fáze;
50. zdůrazňuje, že rozhodnutí o vypracování parlamentního posouzení dopadu musí přijmout příslušný výbor po konzultaci se zpravodajem; důrazně žádá, aby byl v tomto smyslu upraven jednací řád EP tak, aby posouzení dopadu mohla iniciovat již čtvrtina členů dotčeného výboru;
51. doporučuje všem svým výborům, aby před projednáním určitého legislativního návrhu uspořádaly s Komisí zevrubnou diskusi o posouzení dopadu;
52. zdůrazňuje, že posouzení dopadu jsou významná i během legislativního procesu v Parlamentu; vybízí Parlament k tomu, aby v případě podstatných změn v každé fázi legislativního postupu zvážil, zda nechá vypracovat posouzení dopadu; poukazuje na to, že tento postup nesmí vést ke zbytečným průtahům legislativního procesu;
53. dále vyzývá k tomu, aby měli jednotliví poslanci Evropského parlamentu možnost požádat o malé studie, které by jim poskytly potřebná fakta nebo statistické údaje v oblastech souvisejících s jejich činností v Parlamentu, a navrhuje, že by takovéto studie mohla provádět knihovna Evropského parlamentu jako doplněk ke svým současným činnostem;
54. vyzývá proto Parlament k přijetí plánů na poskytování této služby poslancům parlamentní knihovnou; zdůrazňuje, že veškeré plány by měly být založeny na osvědčených postupech parlamentních knihoven včetně knihoven parlamentů členských států a měly by být realizovány v souladu s přísnými pravidly a za plné spolupráce s výbory, jež poskytují rešeršní služby;
Vypracování nezávislého mechanismu Evropského parlamentu pro posuzování dopadu a perspektivy do budoucna
55. zdůrazňuje význam, který by mělo vytvoření jednotného mechanismu posuzování dopadu pro kvalitu a soudržnost vlastní tvorby politik;
56. žádá proto, aby byl v Evropském parlamentu vytvořen integrovaný postup pro posuzování dopadu; v tomto ohledu navrhuje, aby byl vypracován jednotný systém pro posuzování dopadu na základě společných postupů a metod používaných všemi výbory;
57. důrazně vyzývá, aby posuzování dopadu probíhalo v rámci nezávislé struktury využívající vlastní zdroje Parlamentu, např. knihovny a tematických oddělení, která by na jednotlivých posouzeních dopadu spolupracovala případ od případu s externími odborníky, jako jsou např. úředníci vyslaní vnitrostátními orgány pro posuzování dopadu, a která by byla odpovědná Evropskému parlamentu prostřednictvím dozorčí rady složené z poslanců;
58. žádá, aby pro tento účel byla vybudována potřebná administrativní infrastruktura a aby taková infrastruktura byla neutrální z hlediska rozpočtu a využívala stávající zdroje;
59. zdůrazňuje, že v dlouhodobém kontextu by se měla zvážit vyhlídka společného postupu evropských orgánů při provádění posouzení dopadu; připomíná, že společný metodický postup evropských orgánů při posuzování dopadu již požadovala interinstitucionální dohoda ze dne 16. prosince 2003 a společný interinstitucionální přístup k posouzení dopadu z listopadu 2005;
60. vyjadřuje politování nad tím, že Komise není této myšlence společného postupu evropských orgánů nakloněna;
61. konstatuje, že Rada zatím nástroj posouzení dopadu téměř nepoužívá; žádá proto Radu, aby i ona v souladu s citovaným společným institucionálním přístupem intenzivněji využívala posouzení dopadu s cílem zkvalitnit svou činnost v rámci legislativního procesu EU; zdůrazňuje, že inteligentní regulace založená na úplném a objektivním posouzení dopadu je i nadále společně sdílenou odpovědností evropských orgánů a členských států;
o
o o
62. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
ODŮVODNĚNÍ
Posouzení dopadu jsou ústředním nástrojem zákonodárství a evropští zákonodárci by je měli v budoucnu více využívat.
Jejich přínosy jsou evidentní: ukazují zákonodárcům možné důsledky různých variant postupu a pomáhají jim přijímat rozhodnutí.
Tímto způsobem mohou významně přispět ke zdokonalení tvorby právních předpisů.
Posouzení dopadu však v žádném případě nenahrazují politický dialog a demokratický rozhodovací proces, v němž hrají ústřední roli zákonodárné orgány.
Slouží pouze k odborné přípravě obsahové stránky politického rozhodnutí.
Zpráva je rozčleněna na čtyři části.
V první části jsou stanoveny obecné požadavky na posouzení dopadu na evropské úrovni.
Druhá část zkoumá posouzení dopadu vypracovaná Komisí a upozorňuje na možná zlepšení.
Třetí část je věnována posouzením dopadu, která provádí Evropský parlament.
Ve čtvrté a poslední části je vznesen požadavek, aby byl v rámci Evropského parlamentu vytvořen nezávislý mechanismus pro posuzování dopadu, který by měly používat všechny parlamentní výbory v zájmu dalšího zlepšení legislativního procesu a dosažení součinnosti.
Obecné požadavky na posouzení dopadu prováděná na úrovni EU
Parlament se domnívá, že posouzení dopadu, která používají evropské orgány, musí splňovat určité zásady.
Především je nutné, aby byly prováděny zcela nezávisle a transparentně.
Měly by zahrnovat všechny kategorie legislativních návrhů a používat jasné metodické postupy.
Zvažované varianty postupu by měly zahrnovat i možnost nečinnosti.
Je nutné případně zohlednit i zvláštní důsledky pro malé a střední podniky.
Posouzení dopadu navíc musí neustále reagovat na aktuální vývoj probíhajícího legislativního procesu.
Potenciál Komise ke zlepšení
Parlament uznává, že Komise zvýšila kvalitu svých posouzení dopadu, a to zejména díky vytvoření výboru pro posuzování dopadu (IAB).
Z vlastních zkušeností, postřehů poslanců Evropského parlamentu a v neposlední řadě ze zprávy Evropského účetního dvora však víme, že současnou podobu posouzení dopadu Komise lze dále zlepšit.
Mimo jiné by to zahrnovalo užší zapojení výborů EP a podrobnější zdůvodnění ze strany Komise, proč v případě jednotlivých legislativních návrhů někdy od vypracování posouzení dopadu upouští.
Dále by se měla Komise zavázat, že k posouzením dopadu zadaným Parlamentem zaujme stanovisko.
Potenciál Evropského parlamentu ke zlepšení
Parlament je již oprávněn provádět vlastní posouzení dopadu a podrobovat posouzení dopadu vypracovaná Komisí důkladnému přezkumu.
Praxe však ukazuje, že Parlament tuto možnost ve své činnosti využívá jen velmi zřídka.
Parlament proto příslušné výbory vyzývá, aby intenzivněji využívaly posouzení dopadu v zájmu zkvalitnění vlastního legislativního procesu.
V této souvislosti bychom měli také zvážit, zda by o posouzení dopadu mohla požádat již čtvrtina členů některého výboru.
Vypracování nezávislého mechanismu Evropského parlamentu pro posuzování dopadu a perspektivy do budoucna
Parlament především požaduje, aby byl vytvořen nezávislý mechanismus EP pro posuzování dopadu s cílem dále zlepšit jeho zákonodárnou činnost a dosáhnout součinnosti.
V dlouhodobějším výhledu by se mělo zvážit zavedení společného mechanismu pro všechny evropské orgány.
7.
10.
2010
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru
pro Výbor pro právní záležitosti
o zajištění nezávislých posouzení dopadů
( 2010/2016(INI) )
Navrhovatel: Derk Jan Eppink
NÁVRHY
Hospodářský a měnový výbor vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že Parlament již několikrát zdůraznil, že nezávislost posouzení dopadů je zárukou kvality právních předpisů, a opakovaně žádal, aby byla podřízena externímu nezávislému dohledu,
B. vzhledem k tomu, že i když je výbor pro posouzení dopadů podřízen předsedovi Komise a skládá se z úředníků na vysoké úrovni z několika generálních ředitelství a předsedá mu zástupce generálního tajemníka, je Komisí považován za nezávislý; vzhledem k tomu, že to vede ke zkreslování informací a tedy k narušování nezbytné neutrality,
C. vzhledem k tomu, že posouzení dopadů mohou být používána k vytváření zbytečných byrokratických překážek bránících dalšímu rozvoji nebo vstupu evropských právních předpisů a politik v platnost,
D. vzhledem k tomu, že neexistuje přehled celkových nákladů na posouzení dopadů ani rozdělení těchto nákladů podle jednotlivých generálních ředitelství,
1. domnívá se, že postup posouzení dopadů musí být podřízen nezávislé a externí kontrole kvality;
2. je přesvědčen, že současné složení a umístění výboru pro posouzení dopadů není v souladu s požadavkem na nezávislá posouzení dopadů, protože chybí vnější kontrola;
3. domnívá se, že nezávislý postup kontroly kvality by měl v kombinaci s analýzou nákladů a přínosů mimo jiné hodnotit nezbytnost posouzení dopadů a zároveň zohlednit jeho náklady a oddalování při přípravě právních předpisů a politik, které toto posouzení dopadů způsobuje;
4. vyzývá Komisi, aby za účelem zajištění nezávislých posouzení dopadů hledala inspiraci v osvědčených postupech členských států, a zdůrazňuje, že je třeba, aby Parlament používal cílená posouzení dopadů pouze v případech, v nichž jsou během postupu spolurozhodování zásadním způsobem měněny právní předpisy.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
28.9.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
29
11
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Burkhard Balz, Udo Bullmann, Pascal Canfin, George Sabin Cutaş, Rachida Dati, Leonardo Domenici, Derk Jan Eppink, Diogo Feio, Markus Ferber, Elisa Ferreira, Vicky Ford, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Sven Giegold, Sylvie Goulard, Liem Hoang Ngoc, Gunnar Hökmark, Othmar Karas, Wolf Klinz, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Philippe Lamberts, Werner Langen, Íñigo Méndez de Vigo, Sławomir Witold Nitras, Ivari Padar, Antolín Sánchez Presedo, Edward Scicluna, Peter Simon, Peter Skinner, Theodor Dumitru Stolojan, Kay Swinburne, Marianne Thyssen, Ramon Tremosa i Balcells, Corien Wortmann-Kool
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Elena Băsescu, David Casa, Ashley Fox, Sophia in ‘t Veld, Olle Ludvigsson, Thomas Mann, Siiri Oviir, Gianni Pittella
9.
11.
2010
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro Výbor pro právní záležitosti
k zajištění nezávislých posouzení dopadů
( 2010/2016(INI) )
Navrhovatel:
Martin Callanan
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vyzývá Komisi, aby povinná posouzení dopadů prováděla u všech legislativních návrhů, neboť je to nutné k posouzení toho, zda jsou třeba právní předpisy a zda může EU přinést přidanou hodnotu;
2. vzhledem k nákladům na provádění posouzení dopadů navrhuje, aby byla přednostně prováděna u legislativních návrhů;
3. zdůrazňuje, že posouzení dopadů slouží jako vodítko k lepší tvorbě právních předpisů a může být pouze pomůckou pro politická rozhodnutí a že by v žádném případě nemělo nahradit politické rozhodování v demokratickém rozhodovacím procesu nebo bránit úloze politicky odpovědných osob, které přijímají rozhodnutí;
4. dále zdůrazňuje, že posuzování dopadů by nemělo vést k průtahům v legislativních postupech, ani by nemělo být účelově využíváno jako procesní překážka ve snaze zabránit přijetí nechtěných právních předpisů;
5. zdůrazňuje, že v procesu vypracovávání posouzení dopadů by měly být konzultovány zainteresované subjekty a že návrhy posouzení dopadů by měly být k dispozici k prostudování předtím, než je zveřejněn dokument v konečné podobě;
6. navrhuje, aby Parlament a Rada mohly v případě specifických odborných znalostí požadovat, aby bylo posouzení dopadů provedeno externími odborníky na danou oblast;
7. požaduje, aby součástí každého posouzení dopadů byla povinná analýza nákladů a přínosů s jasně vyčíslenými přínosy a náklady, které umožní srovnání alternativních možností;
8. žádá, aby byl koncept nákladů a výnosů v posouzeních dopadů legislativních návrhů rozšířen o zvláštní ukazatele pro přírodní a kulturní zdroje, aby se zabránilo jejich možnému zničení, a to s ohledem na skutečnost, že tyto zdroje vyžadují zvláštní a rozdílné hodnocení;
9. požaduje, aby byla ve vyvážené formě zahrnuta do každého posouzení dopadů povinná analýza střednědobých a dlouhodobých dopadů na hospodářství, sociální a zdravotní oblast a na životní prostředí; domnívá se, že pokud žádné takové dopady neexistují, mělo by to být v posouzení dopadů výslovně uvedeno;
10. navrhuje, aby posouzení dopadů týkající se legislativních návrhů zahrnovala ekonomické posouzení provádění zásady substituce;
11. zdůrazňuje, že je důležité a nezbytné, aby výbory Parlamentu v souladu se společným interinstitucionálním přístupem k posuzování dopadů prováděly kontrolu posouzení dopadů a doprovodných zpráv výboru pro posouzení dopadů v počáteční fázi postupu a aby vypracovávaly vlastní posouzení dopadů v případě podstatných změn, které významným způsobem mění návrhy Komise;
12. vyzývá Komisi, aby zřídila skutečně nezávislý výbor pro posouzení dopadů, který by prováděl kritický vnější dohled nad posuzováním dopadů; navrhuje, aby byl tento výbor složen z nezávislých členů mimo institucionální strukturu EU schválených Parlamentem a Radou a podporovaných sekretariátem složeným ze zaměstnanců Komise; navrhuje, aby výbor pro posouzení dopadů doporučil Parlamentu zamítnout legislativní návrh, pokud jeho doprovodné posouzení dopadů nedosahuje požadovaných standardů;
13. navrhuje, aby za dohled nad jmenováním nových členů výboru pro posouzení dopadů, kontrolu počátečních zpráv nového výboru pro posouzení dopadů a zajištění toho, aby Parlament a Rada dodržovaly pravidla stanovená ve výše uvedeném společném interinstitucionálním přístupu, byl odpovědný Účetní dvůr;
14. žádá předsedu výboru pro posouzení dopadů, aby každoročně po zveřejnění výroční zprávy tohoto výboru vystoupil před příslušnými výbory na jejich žádost;
15. domnívá se, že opravdová nezávislost posuzování dopadů by se měla stát obecnou zásadou, která je uplatňována na veškeré druhy posuzování dopadů, a zejména pak na posuzování dopadu na životní prostředí; dále se domnívá, že záruka, že je tato zásada uplatňována, by měla být také obsažena ve směrnici o posuzování vlivů na životní prostředí
Směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (ve znění pozdějších předpisů), Úř. věst.
L 175, 5.7.1985, s. 40. ;
16. je přesvědčen, že Parlament by měl požádat Komisi o navržení změn Úmluvy OSN o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států (úmluva uzavřená v Espoo), kterými by byla zajištěna nezávislost posuzování dopadu na životní prostředí;
17. domnívá se, že by Komise měla hrát aktivní úlohu při ochraně zájmů EU a všech členských států v případě, kdy projekty ve třetích zemích mohou mít dopad na Evropskou unii nebo na jeden či více členských států.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
27.10.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
44
5
Členové přítomní při konečném hlasování
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Pilar Ayuso, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Edite Estrela, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Julie Girling, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Jolanta Emilia Hibner, Christa Klaß, Corinne Lepage, Peter Liese, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Antonyia Parvanova, Andres Perello Rodriguez, Sirpa Pietikäinen, Mario Pirillo, Pavel Poc, Frédérique Ries, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Theodoros Skylakakis, Catherine Soullie, Salvatore Tatarella, Anja Weisgerber, Glenis Willmott, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Margrete Auken, Christofer Fjellner, Matthias Groote, Philippe Juvin, Jiří Maštálka, Bill Newton Dunn, Alojz Peterle, Marianne Thyssen, Vladimir Urutchev, Kathleen Van Brempt, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Jan Zahradil
3.
11.
2010
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro Výbor pro právní záležitosti
k zajištění nezávislých posouzení dopadů
( 2010/2016(INI) )
Navrhovatel:
Giles Chichester
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje, že výbor pro hodnocení dopadů zřízený Evropskou komisí by měl zajistit přísnou kontrolu kvality a transparentnost, měl by zahrnovat přiměřený počet nezávislých odborníků, kteří nezastávají výkonné funkce a jsou navrženi Komisí a schváleni Evropským parlamentem, a měl by podávat zprávy příslušnému výboru;
2. domnívá se, že posouzení dopadů je vhodným nástrojem pro ověření relevantnosti návrhů Komise, a zejména dodržování zásad subsidiarity a proporcionality, a pro lepší vysvětlení důvodů výběru daného opatření spolutvůrcům právních předpisů a široké veřejnosti;
3. domnívá se, že výbor pro hodnocení dopadů by měl kontrolovat všechna posouzení dopadů provedená Komisí a vydávat k nim stanoviska; domnívá se, že pokud se Komise po kritickém stanovisku od výboru pro hodnocení dopadů rozhodne neprovést žádné změny ve svém návrhu, měla by spolu s návrhem a stanoviskem výboru pro hodnocení dopadů zveřejnit prohlášení vysvětlující toto rozhodnutí;
4. zdůrazňuje, že posouzení dopadů nesmí nijak omezovat nezávislost Komise při výkonu jejích výhradních institucionálních pravomocí, a zejména výhradního práva předkládat návrhy právních předpisů stanoveného v článku 17 Smlouvy o Evropské unii;
5. domnívá se, že výbor pro hodnocení dopadů by měl mít možnost ověřovat výpočty nákladů na posouzení dopadů a v případě potřeby provést za pomoci nezávislých odborníků nezávislé výpočty nákladů;
6. domnívá se, že v rámci posouzení dopadů by měl být hodnocen i dopad na hospodářská partnerství EU a důsledky výběru specifické evropské normy místo mezinárodní normy;
7. domnívá se, že posouzení dopadů je třeba provádět systematicky u všech legislativních návrhů, a vyzývá Komisi, aby ve všech výjimečných případech, kdy nelze posouzení dopadů provést, poskytla řádné zdůvodnění, proč se tak stalo;
8. domnívá se, že v případě posouzení dopadů nestačí přístup porovnávající náklady a přínosy, a proto zdůrazňuje význam integrovaného přístupu k posouzením dopadů s ohledem na vztahy mezi hospodářskými – se zvláštním důrazem na malé a střední podniky –, environmentálními, sociálními, územními a zdravotními aspekty;
9. zastává názor, že každé posouzení dopadů by mělo obsahovat úvahu o možných alternativních politikách, a naléhavě vyzývá Komisi, aby zavedla mechanismus, který zaručí lepší spolupráci mezi institucemi;
10. vyzývá Komisi, aby konzultovala se zúčastněnými stranami a zástupci ostatních orgánů a institucí EU při analýze předloh před dokončením návrhů, aby byli zapojeni dříve a úžeji do tohoto procesu, což Komisi umožní lépe zaměřit posouzení dopadů a jejich náplň, co se týče alternativ politiky; dále se domnívá, že by měla být k dispozici stručná shrnutí posouzení dopadů;
11. zdůrazňuje, že posouzení dopadu je třeba aktualizovat v průběhu vytváření politiky, zejména proto, aby byly zohledněny zásadní změny oproti původnímu legislativnímu návrhu Komise, a že tato aktualizace by měla být k dispozici před konečným hlasováním v Parlamentu; podporuje systematičtější a cílenější využívání posouzení dopadů v Parlamentu v případech, kdy jsou návrhy ve výboru podstatně změněny, v souladu se společným interinstitucionálním přístupem k posouzením dopadů a příručkou Parlamentu pro posouzení dopadů;
12. znovu opakuje, že významnou součástí posouzení dopadu nových právních předpisů na podniky a veřejnou správu je i jejich administrativní zátěž a že je třeba, je-li to možné, vyčíslit výdaje na administrativu a plnění požadavků; vyzývá, aby bylo zohledňováno jak snižování administrativní zátěže, tak plnění cílů právních předpisů, a byl tak zajištěn vyrovnaný přístup, a naléhavě vyzývá, aby byly důkladně posouzeny dopady nových předpisů na průmysl s ohledem na cíle strategie Evropa 2020 a stávající diskuse o nové průmyslové politice pro Evropu;
13. žádá, aby byl důsledně prováděn a zveřejňován test dopadů na malé a střední podniky za účelem zhodnotit, jaký dopad mají nové předpisy zejména na ně;
14. domnívá se, že je třeba, aby metodika postupu hodnocení dopadů uplatňovaná výborem pro hodnocení dopadů byla pravidelně hodnocena nezávislým orgánem, jako je Účetní dvůr; naléhavě vyzývá, aby byla prováděna následná hodnocení, která by ukázala efektivitu politiky a optimalizovala metodiku posouzení dopadů;
15. zdůrazňuje, že návrh posouzení dopadů na životní prostředí nesmí mít možnost vypracovávat nebo schvalovat předkladatelé projektů nebo přímí či nepřímí příjemci provádění těchto projektů, neboť je nezbytné povinné nezávislé vnější hodnocení;
16. je toho názoru, že by nemělo být možné, aby posouzení dopadů na životní prostředí u projektů nebo právních předpisů podporovaných veřejnými orgány nebo jejich závislými podniky prováděl nebo schvaloval dotyčný orgán;
17. domnívá se, že vzhledem k nákladům na posouzení dopadů by měla být tato posouzení přednostně prováděna u legislativních návrhů zavádějících závazná pravidla.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
26.10.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
44
4
2
Členové přítomní při konečném hlasování
Jean-Pierre Audy, Ivo Belet, Bendt Bendtsen, Jan Březina, Maria Da Graça Carvalho, Giles Chichester, Pilar del Castillo Vera, Lena Ek, Ioan Enciu, Gaston Franco, Adam Gierek, Norbert Glante, Fiona Hall, Jacky Hénin, Edit Herczog, Romana Jordan Cizelj, Arturs Krišjānis Kariņš, Lena Kolarska-Bobińska, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Marisa Matias, Angelika Niebler, Jaroslav Paška, Anni Podimata, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Jens Rohde, Paul Rübig, Amalia Sartori, Francisco Sosa Wagner, Konrad Szymański, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Evžen Tošenovský, Claude Turmes, Niki Tzavela, Marita Ulvskog, Vladimir Urutchev, Adina-Ioana Vălean, Kathleen Van Brempt, Alejo Vidal-Quadras
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Antonio Cancian, Matthias Groote, Jolanta Emilia Hibner, Yannick Jadot, Oriol Junqueras Vies, Silvana Koch-Mehrin, Bernd Lange, Markus Pieper, Mario Pirillo
2.
12.
2010
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů
pro Výbor pro právní záležitosti
k zajištění nezávislého posouzení dopadu návrhů právních předpisů
( 2010/2016(INI) )
Navrhovatelka:
Barbara Weiler
NÁVRHY
Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje, že před předložením návrhu nových právních předpisů je nutné poučit se z následného vyhodnocení stávajících právních předpisů a analýzy příslušné judikatury Evropského soudního dvora a zahájit řádnou diskuzi o strategických možnostech, které jsou v určité politické oblasti k dispozici;
2. zdůrazňuje, že je nutné provádět důkladné hodnocení dopadu návrhů právních předpisů, což je základní podmínkou jejich kvality, správného provedení v právu jednotlivých členských států, jejich uplatňování a prosazování;
3. vyzývá Komisi, aby se před posouzením dopadu návrhů právních předpisů nesoustředila předem pouze na jednu možnost, ale aby nezávisle a nezaujatě prozkoumala veškeré možnosti;
4. podporuje strategický přístup k posouzením dopadu návrhů právních předpisů popsaný ve sdělení Komise o inteligentní regulaci v Evropské unii, který je třeba uplatňovat během celého legislativního cyklu počínaje vypracováním návrhu, přes uplatňování a prosazování právních předpisů až po jejich vyhodnocení a revizi; zdůrazňuje, že by mělo být věnováno více pozornosti fázi, v níž je vytvářen předběžný legislativní návrh, a že by mělo být na tyto účely přiděleno více prostředků, protože tak lze zvýšit kvalitu výsledných dokumentů a usnadnit legislativní proces;
5. poukazuje na to, že má-li být posouzení dopadu návrhů právních předpisů objektivní, musí Komise systematicky vést konzultace se všemi zainteresovanými stranami, včetně malých a středních podniků a organizací na ochranu spotřebitelů, aby byl v rámci těchto konzultací posílen hlas občanů EU;
6. shledává, že by Komise při posuzování dopadu právních předpisů měla spolupracovat také s členskými státy, neboť tyto státy později musejí provést směrnice ve vnitrostátním právu a vnitrostátní orgány mají zpravidla lepší přehled o tom, jak se právní předpisy osvědčují v praxi;
7. považuje hodnocení dopadu návrhů právních předpisů za „živý dokument“, který je součástí zákonodárného procesu; zdůrazňuje, že je nutné zajistit dostatečnou flexibilitu, aby bylo v průběhu zákonodárného procesu možné provádět další podobná hodnocení;
8. zdůrazňuje, že v souladu s interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů se spolutvůrci právních předpisů navíc zavázali provést před přijetím jakékoli podstatné změny posouzení dopadu daného právního předpisu, pokud usoudí, že je z hlediska legislativního procesu přiměřené a potřebné;
9. vyzývá Komisi, aby zaručila, že se bude přihlížet k požadavkům v oblasti ochrany spotřebitelů tím, že zajistí, aby se posouzení dopadu návrhů právních předpisů zabývalo jejich možným dopadem na vnitřní trh a spotřebitele a také jejich hospodářským a sociálním dopadem a vlivem na životní prostředí;
10. vyzývá Komisi, aby se v hodnoceních dopadu návrhů právních předpisů systematicky zabývala administrativní zátěží vyplývající z legislativních návrhů a aby vždy jasně uvedla, která z hodnocených možností nejefektivněji odstraňuje administrativní zátěž, případně zavádí nejméně nových administrativních povinností;
11. naléhavě žádá Komisi, aby zajistila, aby hodnocení dopadu návrhů právních předpisů obsahovalo smysluplné hodnocení jejich sociálního dopadu;
12. vítá skutečnost, že nové obecné pokyny pro posouzení dopadu návrhů právních předpisů, které vypracovala Komise, obsahují závazek zabývat se jejich případným vlivem na malé a střední podniky, a důrazně Komisi žádá, aby tomuto závazku skutečně dostála;
13. zdůrazňuje, že je potřeba zlepšit práci výboru pro posuzování dopadu návrhů právních předpisů tím, že bude zajištěno, aby v něm byli zastoupeni odborníci z Komise ze všech oblastí politiky, jichž se návrhy týkají, i externí nezávislí specialisté; konstatuje, že činnost tohoto výboru by měla být i nadále zcela transparentní a že by o ní měly být plně informovány výbory Evropského parlamentu;
14. doporučuje všem svým výborům, aby před projednáním určitého legislativního návrhu uspořádaly s Komisí zevrubnou diskuzi o hodnocení jeho dopadu;
15. zdůrazňuje, že za inteligentní regulaci založenou na komplexním a objektivním posouzení dopadu návrhů právních přepisů nesou i nadále společnou odpovědnost evropské orgány, a že tedy Komise musí zohledňovat připomínky Evropského parlamentu, Výboru regionů, Evropského hospodářského a sociálního výboru a členských států.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
30.11.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
33
Členové přítomní při konečném hlasování
Pablo Arias Echeverría, Cristian Silviu Buşoi, Lara Comi, Jürgen Creutzmann, Christian Engström, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Iliana Ivanova, Sandra Kalniete, Eija-Riitta Korhola, Edvard Kožušník, Kurt Lechner, Toine Manders, Gianni Pittella, Zuzana Roithová, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Róża Gräfin von Thun und Hohenstein, Kyriacos Triantaphyllides, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Frank Engel, Anna Hedh, María Irigoyen Pérez, Morten Løkkegaard, Pier Antonio Panzeri, Konstantinos Poupakis, Wim van de Camp, Anja Weisgerber
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Emma McClarkin, Jutta Steinruck
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
12.4.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
20
2
Členové přítomní při konečném hlasování
Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio López-Istúriz White, Antonio Masip Hidalgo, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Alexandra Thein, Diana Wallis, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Zbigniew Ziobro, Tadeusz Zwiefka
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Piotr Borys, Sergio Gaetano Cofferati, Sajjad Karim, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Arlene McCarthy, Angelika Niebler
