KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0233/2006
29.
6.
2006
ZPRÁVA
o tematické strategii pro městské životní prostředí
(2006/2061(INI))
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
Zpravodaj:
Gyula Hegyi
PE 371.854v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................11
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch .......................................15
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj ......................................................18
Postup ...................................................................................................................................23
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o tematické strategii pro městské životní prostředí
( 2006/2061(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. října 2005 o městské dimenzi v souvislosti s rozšířením
Přijatá znění, P6_TA-PROV(2005)0387 . a usnesení ze dne 18. ledna 2006 o environmentálních aspektech trvale udržitelného rozvoje
Přijatá znění, P6_TA-PROV(2006)0020 . ,
– s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o tematické strategii pro městské životní prostředí ( KOM(2005)0718 ),
– s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálními výboru a Výboru regionů „K tematické strategii pro městské životní prostředí“ ( KOM(2004)0060 ),
– s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002, kterým se stanoví šestý akční program Společenství pro životní prostředí,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanoviska Výboru pro dopravu a cestovní ruch a Výboru po regionální rozvoj ( A6‑0233/2006 ),
A. vzhledem k tomu, že asi 80 % evropských obyvatel žije ve městech, přesto nejsou jejich potřeby a zájmy vždy patřičně zohledňovány ve fondech, projektech, iniciativách a strategiích Evropské unie,
B. vzhledem k tomu, že cílem tematické strategie pro městské životní prostředí je přispět k celkovému působení evropských měst na životní prostředí tím, že se sníží byrokracie a zvýší účinnost uplatňování politiky životního prostředí a podpoří dlouhodobé plánování z hlediska životního prostředí na místní úrovni,
C. vzhledem k tomu, že ačkoli podíl veřejné dopravy v nových členských státech klesá, je pořád vyšší než v případě starých členských států, je nutno vzít v úvahu opatření, která mohou zastavit další pokles v používání veřejné dopravy,
D. vzhledem k tomu, že 6. akční program pro životní prostředí propagoval zejména potřebu vyřešit rostoucí objem dopravy a dosáhnout významného snížení růstu dopravy a růstu HDP,
E. vzhledem k tomu, že by se na městské úrovni měla řešit také energetická závislost Evropské unie, jelikož za největší růst spotřeby energie je zodpovědné dopravní odvětví, a vzhledem k tomu, že se o politikách pro jiná odvětví, jako je bydlení a výběr zdrojů energie pro topení, většinou rozhoduje na místní úrovni,
1. vítá sdělení Komise o tematické strategii pro městské životní prostředí; domnívá se ovšem, že k dosažení cílů stanovených v 6. akčním programu pro životní prostředí je nedostačující;
2. podporuje především skutečnost, že sdělení rovněž uznává významnou funkci měst jakožto hnacích sil hospodářství;
3. sdílí analýzu Komise, podle níž jsou ve městech problémy v oblasti ochrany životního prostředí zejména složité, neboť jejich příčiny jsou vzájemně propojeny, a potvrzuje připomínku Komise, že místní iniciativy k řešení jednoho problému mohou vyvolat nové problémy jinde;
4. vyjadřuje politování nad tím, že navzdory záměrům 6. akčního programu pro životní prostředí nenavrhla Komise žádná právně závazná opatření a lhůty, které by se týkaly cílů stanovených v tomto programu;
5. dále vyjadřuje politování nad tím, že tematická strategie pro městské životní prostředí neusiluje o rovnoměrné rozdělení činností evropské politiky mezi městské a venkovské oblasti nebo městská centra a předměstí;
6. vyzývá Komisi, aby vydala pokyny pro uplatňování nadcházející směrnice o kvalitě vnějšího ovzduší a čistějším vzduchu pro Evropu a zajistila řádné plnění tohoto právního předpisu;
7. zdůrazňuje, že udržitelný plán řízení měst a udržitelný plán městské dopravy by měly být vyžadovány právními předpisy Společenství – jak bylo navrženo v dřívějším sdělení Komise ( KOM(2004)0060 ) – v případě každé aglomerace o více než 100 000 obyvatelích; takový předpis by měl zahrnovat jasné lhůty a závazné cíle stanovené na místní i evropské úrovni, neboť dobrovolná opatření se v minulosti neosvědčila;
8. požaduje, aby návod Komise zahrnoval základní obecné ukazatele v souladu s povinnostmi a cíli podle příslušné politiky EU v oblasti životního prostředí (např. směrnice o ovzduší, hluku, vodě a odpadech, politika energetické účinnosti a klimatu), aby bylo umožněno srovnávání a testování mezi evropskými městy;
9. domnívá se, že udržitelný plán řízení měst by měl mimo jiné zohledňovat tyto dokumenty:
- plán pro nakládání s odpady (pozměněná směrnice 75/442/EHS),
- hlukové mapy a akční plány, jsou-li k dispozici (směrnice 2002/49/ES),
- místní plán či program týkající se znečištění vzduchu, je-li k dispozici (směrnice 96/62/ES),
- místní plány či programy zaměřené na životní prostředí podle směrnice 2001/42/ES;
10. domnívá se, že udržitelný plán řízení měst by měl být sestaven takto:
a) sběr údajů a příslušných informací zahrnujících:
- oblasti uvedené v bodě 6 tohoto usnesení,
- vztah zastavěných oblastí k venkovu a venkovskému prostředí,
- výhledy do budoucnosti při demografické změně a poptávce po nových místech k výstavbě,
- komunikační kanály, mobilitu, integraci ve městech a dostupnost služeb,
- místní emise skleníkových plynů,
- strukturu města a podíl zeleně a živelný růst měst,
- místní používání pesticidů,
- zdravotní problémy související s životním prostředím,
- možnosti vhodného prostředí bez překážek pro zdravotně postižené, starší občany a jiné,
- hodnocení kulturního dědictví, zastavěné krajiny a životního prostředí a rovněž míst environmentálního zájmu a nebezpečí, která jim hrozí,
- odhad poptávky po pitné vodě v městských oblastech a plánování opatření v oblasti čištění a úpravy vody;
b) cíle týkající se:
- zlepšení situace v oblastech uvedených v bodě a),
- zahrnutí udržitelnosti do všech oblastí městské politiky,
- harmonizace s udržitelnými plány městské dopravy,
c) praktická opatření a činnosti, které je třeba učinit, aby byly splněny cíle uvedené v bodě b);
11. zdůrazňuje, že by se občané, nevládní organizace, profesní organizace a jiné zúčastněné strany měly podílet na přípravě udržitelných plánů řízení měst, které by měly být k dispozici veřejnosti; dále se domnívá, že je rovněž nezbytné pravidelně hodnotit učiněný pokrok a šířit výsledky těchto hodnocení;
12. podporuje Komisi, aby vypracovala střednědobý přezkum provádění technických pokynů v souvislosti s konzultací v roce 2009, a podporuje práci Komise v souvislosti se zřízením tematického internetového portálu pro místní orgány;
13. vyzývá Komisi, aby v rámci nového rozvoje měst navrhla cíl rozlohy zeleně na každého obyvatele, a domnívá se, že tento cíl by měl být zahrnut do udržitelných plánů řízení měst, aby se zabránilo omezení zeleně ve městských oblastech, které tento cíl nesplní;
Udržitelné řízení měst
14. vyzývá členské státy, aby ve svých národních strategických referenčních rámcích a operačních programech upřednostňovaly financování projektů, které realizují udržitelné řízení měst a plány dopravy, a také projekty omezující využívání zelené louky a podporující rozvoj nevyužitých průmyslových objektů, a aby podporovaly sázení stromů podél silnic a určování dalších ploch zeleně;
15. vyzývá členské státy, aby podporovaly využívání systému environmentálního managementu a auditů ze strany místních orgánů;
16. vyzývá městské orgány, aby vytvářely systematické odkazy na kritéria udržitelnosti ve svých soutěžích na zadávání veřejných zakázek a aby příslušné závazky začlenily do udržitelných plánů řízení měst;
17. podporuje propagaci kompostování namísto pálení odpadní vegetace s cílem zabránit místnímu znečištění;
18. považuje rovněž za důležité, aby občané byli více zapojeni do místního rozhodování pomocí jak politických, tak technických prostředků;
19. věří, že by větší pozornost měla být věnována odstraňování špíny, smetí, graffiti, zvířecích výkalů a nadměrného hluku z hudebních systémů v domácnostech a umístěných ve vozidlech;
Udržitelná městská doprava
20. podporuje myšlenku plánů udržitelné městské dopravy (Sustainable Urban Transport Plans – SUTP) jakožto nástroje zlepšování městského životního prostředí, avšak zdůrazňuje potřebu využívat tento nástroj pružným způsobem, aby byly dostatečně zohledněny specifické potřeby jednotlivých členských států a jejich městských oblastí a také regionů postižených specifickými omezujícími podmínkami;
21. zdůrazňuje, že SUTP by měly obsahovat konkrétní a kvantifikovatelné cíle, které lze předkládat a sledovat pomocí srovnávací tabulky, čímž by se dále posílilo šíření osvědčených postupů mezi členskými státy; zdůrazňuje, že SUTP by měly být dostatečně pružné, aby mohly zohledňovat nejnovější vývoj;
22. je toho názoru, že využívání druhů přepravy a technologií, jež jsou šetrné k životnímu prostředí, je klíčovým faktorem v úsilí o čistší městské životní prostředí; upozorňuje v tomto ohledu zejména na využívání biologických paliv, technologií hybridního pohonu automobilů, kol a nákladních vozidel a autobusů, které splňují standard EU pro vozidla zvláště šetřící životní prostředí
Směrnice 2005/55/ES o emisích plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic. ; obdobně bude věnovat velkou pozornost návrhu Komise o zavedení vozidel čisté veřejné dopravy a navrhuje, aby místním organizacím, které se zabývají efektivním využitím energie, byla přidělena specifická oblast činnosti ve vztahu k městské dopravě;
23. podporuje rozvoj veřejné dopravy používající udržitelné zdroje energie a nabádá, aby se v městských oblastech dosáhlo lepší rovnováhy mezi individuální a hromadnou dopravou;
24. poukazuje na potřebu podpořit intenzivnější používání veřejné a hromadné dopravy v městských oblastech; má také za to, že je třeba služby městské dopravy orientovat jak směrem k požadavkům územního plánování (městské části v historickém centru, části na okrajích měst, spoje na letiště, stanice, průmyslové zástavby, nákupní centra atd.), tak směrem k potřebám veřejnosti a demografických změn (senioři, lidé s postižením atd.).
25. navrhuje, aby v období 2002–2012 bylo dosaženo 5% posunu v osobovém kilometru od individuální dopravy a vozů ve prospěch udržitelných dopravních metod, jako je veřejná doprava a cyklistika;
26. zdůrazňuje, že přístup všech lidí k mobilitě (i těch, kteří nemají přístup k osobnímu vozidlu) je sociálním faktorem, který je potřeba zohlednit;
27. vzhledem k tomu, že dostupnost má pro udržitelný rozvoj ústřední význam a musí být řešena pomocí přístupu integrované městské politiky, vyzývá orgány EU, aby posílily výměny osvědčené praxe mezi místními a státními úřady, a vyzývá Komisi, aby sledovala provádění stávající evropské legislativy k prosazování dostupnosti pro lidi s postižením a zejména předpisů, kterými se řídí specifické zadávání výběrových řízení Společenství, která výslovně vyžadují, aby byl návrh uzpůsoben všem uživatelům;
28. domnívá se, že udržitelné plány městské dopravy by měly zahrnovat prostředky, pomocí nichž místní orgány zamýšlejí:
- propagovat nemotorizované způsoby dopravy, jako je cyklistika a chůze, tím, že bude vybudována rozsáhlá síť cyklostezek a vytvořeny bezpečné cesty a přechody pro chodce,
- propagovat veřejnou dopravu a rozvoj infrastruktury veřejné dopravy a šířit informace o stávajících kladných příkladech, jako je zavedení integrovaných systémů určování cen a vydávání lístků a rozvoj systémů P+R,
- bojovat proti rostoucímu využívání osobních vozů prostřednictvím omezení parkování a zavedení mýtného za vjezd do centra;
29. upozorňuje členské státy na jejich úlohu, aby při budování měst braly ohled na nejvíce ohrožené účastníky silničního provozu tak, že například sníží nejvyšší povolenou rychlost nebo zřídí v městských centrech nebo obytných čtvrtích zóny bez automobilů, s cílem snížit do roku 2010 úmrtí na silnicích o 50 %, jak je uvedeno v bílé knize o evropské dopravní politice;
30. navrhuje zavedení městských logistických plánů s cílem omezit a zlepšit transport zboží ve městech, přicemž by měla být koordinována především distribuce zboží mezi městy;
31. připomíná, že znečištění vzduchu je z velké míry zodpovědné za zdravotní problémy v EU; zdůrazňuje proto, že města s vysokým stupněm znečištění vzduchu by měla uvažovat o zavedení mýtného za vjezd do centra a zón s nízkými emisemi;
32. vyslovuje se pro to, aby se proti emisím bojovalo u zdroje a aby se prosadila inovační opatření k řešení problémů v oblasti životního prostředí ve městech; zdůrazňuje, že studie dokázaly, že plynulá nákladní doprava způsobuje až o 38 % méně emisí jemného prachu než váznoucí nákladní doprava, a proto musí být zvážena inovační opatření s cílem podpořit plynulost provozu;
33. naléhá na lepší koordinaci mezi místními orgány s cílem upevnit jistou míru soudržnosti.
Špatná koordinace mezi místními orgány vede k vyšším nákladům na dodání, většímu provozu, a tedy i k většímu znečištění životního prostředí;
Udržitelné městské plánování
34. bere na vědomí, že Komise vhodně identifikovala problémy a zhodnotila současnou situaci v této oblasti; nenavrhla ovšem žádná opatření k tomu, aby ji vyřešila;
35. zdůrazňuje význam plánování a návrhů sídlišť a věžových domů při předcházení kriminalitě, což se týká rovněž veřejných prostor, jako jsou parkoviště a cesty k železničním stanicím a od nich;
36. zdůrazňuje rovněž sociální hledisko udržitelného plánování měst a doporučuje všeobecnou podporu pro kvalitu života v centrech měst pomocí holistického (zejména sociálního, kulturního a environmentálního) přístupu;
37. žádá, aby se vyvíjelo úsilí s cílem zachovat identitu a vzhled současného okolí u nových městských sídel a při rozšiřování městských oblastí, aby zůstala zachována topografie a přirozená struktura oblasti;
38. navrhuje, aby se při městském plánování zohlednilo rozšiřování zeleně a aby při rozšiřování a budování nových objektů zůstaly nezastavěny velké přírodní plochy, aby tak mohla města rozvíjet svůj vztah k přírodě;
39. žádá, aby se v rámci zachování historických center nebo přírodních stanovišť, řek, jezer a mokřadů kolem nich zřídily kruhové chráněné zóny, které budou smět být jen minimálně zastavěny, aby nevzniklo žádné zatížení zástavbou;
40. vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly výzkum vztahu mezi různými modely výstavby měst a sociálním chováním a také podmínek, které jsou prospěšné sociální harmonii a zdraví;
41. zdůrazňuje, že některé historické čtvrti – cenné části našeho společného dědictví – byly ve městech po desetiletí přehlíženy; doporučuje vytvořit národní, regionální a místní podpůrné programy s cílem propagace vhodné obnovy těchto míst, které budou zahrnovat architekturu, otevřené plochy a prostranství a rovněž říční nábřeží, mosty a další veřejné stavby;
42. má za to, že v zájmu vyřešení problému změny klimatu ve městech, jako je nedostatek přirozené ventilace, který způsobuje období velmi vysokých teplot a silné znečištění vzduchu, měl by být do městského plánování zahrnut výzkum městského klimatu, aby se zabránilo efektu aerodynamického tunelu způsobeného výškovými budovami; zdůrazňuje, že ztráta zeleně snižuje přirozenou ventilaci;
43. naléhavě žádá členské státy, aby propagovaly projekty spolufinancované EU zaměřené na rozvoj a modernizaci vytápění městských čtvrtí a podporovaly širší výstavbu a využívání tohoto typu vytápění; v tomto ohledu zdůrazňuje, že v případě energetické krize je s tímto druhem vytápění přechod na jiný zdroj energie snadnější;
44. zdůrazňuje skutečnost, že by měly být vyvinuty nové metody vodohospodářství ve městech zaměřené na dlouhodobé udržování dešťové vody ve městech během horkých a suchých lét, předcházení povodním a vyvarování se stavby obydlí nebo jiných objektů v záplavových územích;
45. navrhuje, že by pokyny Společenství měly být vytvořeny s cílem podporovat a provádět udržitelné řízení vodních zdrojů ve městech, s cílem vyrovnat se se změnami klimatu, včetně požadavků na účinné využívání vody v nových budovách, udržování vody v období dešťů pro suchá a horká období, udržování vodních ploch v horkých obdobích jako chladicích systémů a udržitelných kanalizačních systémů v souladu se snížením odtoku a rizika záplav, omezení nepropustnosti půdy a zvýšení ochrany vod;
46. zastává názor, že při provádění tematické strategie je nutno věnovat pozornost nejen množství vody, ale i její kvalitě; proto vyzývá Komisi, aby v této oblasti napomáhala šíření osvědčených postupů, přičemž se bude usilovat o připojení k sítím, které již byly vybudovány v souvislosti s realizací rámcové směrnice o vodě;
47. zdůrazňuje důležitost sanace zastaralých vodovodních potrubí a kanalizačních systémů ve městech;
Udržitelná městská výstavba
48. vyjadřuje politování nad tím, že ačkoli udržitelná městská výstavba byla určena jako jedna ze čtyř hlavních oblastí dokumentu „K tematické strategii pro městské životní prostředí“, postrádá navrhovaná strategie jakákoli specifická opatření v této oblasti;
49. zdůrazňuje význam zvýšeného působení budov s energeticky účinným designem (těsnění, využití obnovitelných zdrojů energie, zelené střechy, pasivní/aktivní solární design, nízkoenergetické budovy atd.) na životní prostředí; podporuje využívání obnovitelných a případně místně dostupných zdrojů energie v městském prostředí, stejně jako návrhy budov s účinným využíváním vody (udržování a opětovné využití dešťové vody, úsporné splachování na toaletách, pračky a myčky na nádobí s účinným využíváním vody); rovněž doporučuje srovnávání a výměnu osvědčených postupů v celé EU při zlepšování energetické účinnosti, zavedení obnovitelných energií a pokrok v oblasti udržitelné městské výstavby obecně;
Financování, výzkum a výměna osvědčných postupů
50. zdůrazňuje nutnost podpořit zavádění takovýchto iniciativ odpovídajícími prostředky z EU, zejména ze specifických programů a fondů, jako je CIVITAS
CIVITAS: CIty–VITAlity–Sustainability (město–vitalita–udržitelnost), CIVITAS I (2002–2006) a CIVITAS II (2005–2009) mají celkový rozpočet více než 300 milionů EUR. ; podporuje názor Komise, že příležitosti k získání finanční pomoci na řešení prioritních úkolů v oblasti životního prostředí v městských oblastech existují v navrhovaném nařízení Life+, ve Fondu soudržnosti, ve strukturálních fondech a v rámcovém programu pro výzkum, a proto odmítá jakékoli škrty v jejich rozpočtech; upozorňuje však na nutnost identifikovat zdroje dalšího specifického financování k pokrytí nových úkolů vyplývajících ze strategie pro městské prostředí;
51. podporuje doporučení Komise, podle kterého má být přijat integrovaný přístup ke správě městského životního prostředí, a zastává názor, že pokud by byl takový přístup uplatňován na místní úrovni za podpory členských států, měl by být jedním z kritérií pro poskytování prostředků ze strukturálních fondů a půjček od Evropské investiční banky (EIB);
52. vyzývá EIB, aby zlepšila své úvěrové nástroje za účelem účinné podpory udržitelného rozvoje měst a k upřednostnění městských projektů, které realizují plány pro udržitelné řízení měst, v již existujících programech, především v oblastech energetické účinnosti, obnovitelných energií a udržitelné městské dopravní infrastruktury; rovněž vyzývá EIB, aby zajistila, že jí financované investice nebudou v protikladu k cílům udržitelného řízení měst;
53. zdůrazňuje význam výzkumné činnosti týkající se politik měst, včetně otázek spojených s dodávkami elektrické energie a plynu, topením a klimatizací a nakládání s odpady, a vyzývá Komisi, aby do 7. rámcového výzkumného programu opět zahrnula zvláštní ustanovení zabývající se tímto tématem;
54. pokládá podporu sítě národních kontaktních míst pro urbanistické otázky, například Evropské sítě informací o městech (European Urban Knowledge Network), za velice důležitou a vítá pokračování podpory programu URBACT v rámci navržené politiky soudržnosti na období 2007–2013;
55. vyzývá k podpoře výměny osvědčených postupů, které se týkají provádění strategie a udržitelných plánů řízení měst, mezi městskými orgány na úrovni EU; dále navrhuje, aby prostřednictvím kampaní – pořádaných například městskými sdruženími – ,zaměřených jak na zaměstnance veřejné správy, tak zvolené zástupce, byla podporována upřímná a otevřená výměna záporných zkušeností s cílem zabránit v budoucnosti chybám v rozvoji měst;
56. žádá, aby se Komise podrobněji zabývala významem vztahu mezi městem a jeho okolím pro trvale udržitelný rozvoj měst, který přispívá k celkové soudržnosti EU, a v souvislosti s tím žádá, aby Komise a členské státy podpořily tento trvale udržitelný rozvoj měst;
Zdokonalení tvorby právních přepisů
57. vyzývá Komisi a Radu, aby s Parlamentem uzavřely interinstitucionální dohodu, ve které by všechny tři orgány vyjádřily svůj závazek k provádění všech stávajících právních předpisů Společenství, jak je uvedeno v tomto usnesení; je přesvědčen, že tato dohoda by přispěla ke zlepšení odpovědnosti a tudíž ke „zdokonalení tvorby právních předpisů“;
58. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi, Evropské investiční bance a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Přibližně 80 % evropských obyvatel žije ve městech, jejich potřeby a zájmy jsou však ve fondech, projektech, iniciativách a strategiích Evropské unie velmi málo zohledněny.
Přinejmenším pokud jde o úroveň financování pocházejícího z EU jsou tito obyvatelé měst druhořadými občany Evropské unie.
Opomíjení městských a příměstských problémů vede v některých členských státech k nepokojům a krizím, a to i u věrných zastánců vysokých dotací pro zemědělství namísto vyrovnanějšího financování venkovských a městských oblastí.
Sdělení Komise nazvané „K tematické strategii městského životního prostředí“ bylo daleko ambicióznější než její konečný návrh.
Cílem je přispět na úrovni EU k rozvoji stabilního rámce, od něhož se budou odvíjet místní iniciativy založené na osvědčených postupech, přičemž výběr řešení a cílů bude záviset na místních zákonodárcích.
Klíčovým prvkem tohoto rámce je, aby hlavní města a městské aglomerace o více než 100 000 obyvatelích (tj. 500 největších měst pětadvacítky) přijaly plán řízení životního prostředí měst, který by měl zahrnovat cíle, jež by umožnily dosáhnout udržitelného městského životního prostředí, a který by měl uskutečňovat vhodný systém environmentálního managementu k řízení jeho uskutečňování.
Váš zpravodaj upřímně věří, že tento cíl prospěje zájmu měst a neomezí jejich právo výběru vhodných opatření podle tohoto rámce.
Demokratický rozhodovací proces ve městech může být vylepšen politickými i technickými prostředky.
Na politické úrovni by měla být kombinována konzultativní (přímá) a reprezentativní demokracie.
Ve městě nebo jeho části či na úrovni místní jednotky – podle dané problematiky – je zapotřebí pořádat více referend o místních otázkách.
Pokud chtějí místní orgány znát názor svých občanů, mohou použít referend, elektronického hlasování nebo konzultací ad-hoc na místní úrovni.
Internetové služby mohou podávat aktuální informace o veřejných problémech, jako jsou ukazatelé životního prostředí, údaje o aktuální kvalitě vzduchu atd. Nemělo by se ovšem zapomínat na občany, kteří nemají přístup k Internetu a médiím, pro ně by měly být využity tradičnější metody podávání informací.
Klíčovým faktorem ke změně místní politiky je školení zaměstnanců místních orgánů a zákonodárců, které by prohloubilo jejich povědomí o udržitelnosti.
Je také zapotřebí koordinace na evropské úrovni tím, že budou poskytnuty studie o osvědčených postupech a učebnice a vytvořen celoevropský program.
Návrh Komise je v tomto ohledu dobře zaměřen, postrádá ovšem konkrétní činnosti a lhůty.
Jelikož politika životního prostředí zahrnuje všechny typy oblastí politiky, měly by být jednotlivé oblasti politiky progresivně koordinovány prostřednictvím systémů udržitelného řízení měst, jichž by se od začátku měli účastnit všichni zákonodárci, aby se ve všech oblastech politiky odrážela problematika životního prostředí.
Aby bylo možno tohoto cíle dosáhnout, je zapotřebí celoevropská koordinace a financování.
Doprava:
Omezení rychlosti v centrech a jiných obytných čtvrtích (případně v celém městě) snižuje počet nehod (zejména těch vážných) a znamená nižší emise látek znečišťujících ovzduší a menší hluk.
Podle místních okolností a zvyků by se omezení rychlosti mělo pohybovat mezi 30 km/hod až 50 km/hod. Přísnější rychlostní kontroly mohou zachránit lidské životy i životní prostředí, jejich opomíjení je potom zodpovědné za řadu tragických úmrtí.
V centrech je nutné omezení (a nikoli budování) parkovacích míst.
Nová parkovací místa by měla být vytvořena u vnějších stanic metra a systému příměstských či vnitrostátních železnic.
Nemotorizovaná doprava by měla být upřednostňována před všemi ostatními druhy dopravy, veřejná doprava před soukromými vozy, malé a ekologičtější vozy před jinými vozidly: to je základní pravidlo udržitelné dopravní politiky.
Nemotorizovaná doprava (chůze a cyklistika) si žádá vybudování široké sítě cyklostezek.
Chodci by měli být podporováni v tom, aby chodili po bezpečných cestách a přechodech.
V případě dvouúrovňových přechodů by neměli chodit podchodem či nadchodem chodci, měla by tam jezdit vozidla.
Parkování na chodníku by mělo být přísně zakázáno a řádně pokutováno.
Vedle nákladných systémů podzemní dráhy existují další alternativní způsoby veřejné dopravy.
V celé Evropě nabývá nového významu tramvaj.
Podle místních okolností mohou být části kolejí vedeny pod zemí („předchůdce metra“), ve vnějších částech města mohou tramvaje jezdit po uzavřených kolejích, jako tzv. „rychlé tramvaje“.
Užitečnou součástí sítí veřejné dopravy je též příměstská pozemní elektrizovaná železnice.
Bez běžného metra (podzemní dráhy) si ovšem moderní město lze jen těžko představit.
Podstatnou úlohu v moderním městském životě hraje noční veřejná doprava.
Dává mládeži z předměstí příležitost účastnit se městského života a snižuje počet tzv. „diskotékových nehod“ na silnicích.
Vybírání mýtného za vjezd do centra pomocí elektronických systémů, které již existuje v Londýně a Stockholmu, je velmi úspěšné a do budoucna znamená jedinou možnou cestu i pro další evropská města.
V některých městech (např. v Budapešti) může z praktických důvodů plnit stejný účel vybírání mýtného za přejezd přes most, navíc je tento systém mnohem lacinější a jednodušší, neboť většina vozidel přejede přes most přinejmenším dvakrát za den.
Podíl veřejné dopravy v rámci veškeré dopravy zůstává v nových členských státech vyšší, než je tomu v případě původních členských států.
Tento poměr je třeba zachovat a systém veřejné dopravy zdokonalit propojením evropského, národního a místního úsilí.
Každé město by mělo sestavit plán na omezení požadavků provozu soukromých vozidel prostřednictvím jasných a případně závazných cílů.
Je samozřejmě zapotřebí efektivní a ekologické veřejné dopravy.
Financování rozvoje hromadné dopravy z prostředků EU a snížení provozu soukromých vozidel může být propojeno, lhůty musí být samozřejmě realistické.
Je zapotřebí integrovaných systémů na stanovení cen a vydávání lístků, které by pokryly nejen systém veřejné dopravy celého města, ale také příměstský železniční systém a příslušnou část národní železnice.
Vlny veder:
Vlny veder vytvářejí v řadě měst během horkých letních dnů a nocí nesnesitelné podmínky.
V důsledku globální změny klimatu můžeme do budoucna počítat ještě s teplejšími léty.
Vlny veder každé léto zabíjejí desítky tisíc evropských občanů, kteří umírají bolestnou a ponižující smrtí.
Plány pro mimořádné situace v důsledku vln veder jsou snad s výjimkou některých severských zemí nezbytností ve všech evropských městech.
Základní opatření na vlny veder jsou jednoduchá: více vody, více zeleně, omezení emisí z aut a v některých případech klimatizační systém.
Lepší než klimatizace, která má špatný vliv jak na zdraví jednotlivců, tak na globální klima, jsou ovšem zelené střechy a fasády, čerstvá voda a přirozené chladící systémy. „Dlouhá horká léta“ jsou na cestě a hrají důležitou roli v městské politice.
Městské plánování by se mělo vyhýbat horkým uličkám s vestavěnými větrnými kanály a vlastní ventilaci ve městech.
Zelená města:
Je nutné, aby se městská centra stala atraktivním místem k bydlení.
To vyžaduje více zeleně v centrech.
K vylepšení ducha městského centra stačí i nějakých deset čtverečních metrů zelených ostrůvků s tím, že poblíž budou větší parky a zahrady.
Důležitou součástí měst, kde lidé mohou žít, jsou větší parky, městské lesíky, jezera a jiná zelená místa vybudovaná mimo centrum.
V městských oblastech také žije řada živočišných druhů a i v dnešní době se biodiverzita v našich městech někdy dokonce rozrůstá.
Zvířata se do jisté míry dokáží městským podmínkám přizpůsobit.
Pro většinu městských dětí znamenají „faunu“.
Zábavné informační plakáty, živé uvedení do „Města zvířat“, venkovní „hodiny biologie“ s učiteli a odborníky na péči o zvířata mohou vést k vytvoření generací citlivějších na otázky životního prostředí.
Venkovní aktivity tvoří důležitou součást městského života.
Představují cennou tradiční hodnotu jihoevropského způsobu života a těší se stále širší obliby v západní a střední Evropě.
Uzavřené parky a zahrady sice čistí vzduch, neslouží však skutečným potřebám obyvatel měst.
Od jara do podzimu závisí kvalita městského života do značné míry na pořádání venkovních akcí.
Lidé, kteří se účastní venkovního koncertu, vědí, co znamená nebezpečí znečištění vzduchu a hluk z aut. Veřejné venkovní promítání a jiná veřejná představení poskytují mládeži, důchodcům i turistům bezplatnou zábavu.
Mezi užitečné projekty patří i letní městské pláže (jako např. v posledních letech v Paříži, Bruselu a Budapešti), které lákají stovky tisíc obyvatel měst.
Města by se neměla v létě stávat vězením, nýbrž příjemným a barevným místem pro ty, kteří ho nemohou opustit a odjet na dlouhé prázdniny.
Obnova říčních břehů, starých nábřeží a doků otevírá městskému životu nové prostory, obnova otevřené vodní plochy navíc osvěžuje životní prostředí.
Podstatnými prvky udržitelné budoucnosti jsou i hospodárné využití a zpracování vody včetně skladování a opětovného využití dešťové vody či racionální splachování záchodů.
Problematika živelného růstu měst a předměstí:
Jak ve starých, tak i v nových členských státech bydlí desítky milionů lidí na hromadně vyráběných, prefabrikovaných sídlištích.
V řadě západních měst se z nich stávají ghetta, ať už z etnického, tak i sociální hlediska.
K obnově těchto předměstí je zapotřebí komplexních sociálních a kulturních programů a programů zaměřených na životní prostředí.
Jsou nutné dobré školy a odborné vzdělání, pracovní místa se stálou smlouvou, porozumění rozličných kultur (jak místní, tak země původu), dobrá veřejná doprava do centra a na pracoviště (do škol).
Ve střední Evropě se tato sídliště zatím ghetty nestala, většina jejich obyvatel nadále patří ke spodní střední třídě.
V jejich případě je znepokojující fyzický stav těchto domů.
V deseti nových členských státech je oprava a obnova sídlišť nezbytným krokem k zachování sociálního klidu a zlepšení městského života.
Centrum města není pouze místem pro nákupy či administrativní městskou částí.
Bez obyvatel je městské centrum mrtvým místem, bez žijícího centra je navzdory rozličným městským částem celé město prázdným místem.
Staré domy by měly být opraveny a vylepšeny, aby v nich mohli bydlet lidé včetně mladých párů s malými dětmi.
Měla by být respektována tradiční výstavba a architektonické hodnoty centra.
Historické památky a tzv. památky by však neměly bránit zdravému rozvoji center měst.
Je zapotřebí dosáhnout rozumného kompromisu mezi architektonickým dědictvím a obnovou městského centra.
Nejedná se o radikální změny, je zde ovšem skutečná potřeba nových budov, občas za starými fasádami.
Kromě nových bytů jsou zapotřebí také nové školy, školky, veřejné knihovny, malé veřejné zahrady a jiné veřejné instituce.
Zpravodaj chápe také demografickou výzvu našich společností, tato zpráva má ovšem svá přirozená omezení.
Vzhledem k tomu, že velká většina našich občanů žije v městských oblastech, závisí naše udržitelná demografická budoucnost také na životních podmínkách a životním prostředí v našich městech.
24.
4.
2006
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch
pro Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
k Tematické strategii pro městské životní prostředí
2006/2061 (INI))
Navrhovatel:
Seán Ó Neachtain
NÁVRHY
Výbor pro dopravu a cestovní ruch vyzývá Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
S ohledem na sdělení Komise ze dne 11. ledna 2006 o Tematické strategii pro městské životní prostředí ( KOM(2005)0718 ),
1. podporuje myšlenku plánů udržitelné městské dopravy (Sustainable Urban Transport Plans – SUTP) jakožto nástroje zlepšování městského životního prostředí, avšak zdůrazňuje potřebu využívat tento nástroj pružným způsobem, aby byly dostatečně zohledněny specifické potřeby jednotlivých členských států a jejich městských oblastí a také regionů postižených specifickými omezujícími podmínkami;
2. zdůrazňuje, že SUTP by měly obsahovat konkrétní a kvantifikovatelné cíle, které lze předkládat a sledovat pomocí srovnávací tabulky, čímž by se dále posílilo šíření osvědčených postupů mezi členskými státy; zdůrazňuje, že SUTP by měly být dostatečně pružné, aby mohly zohledňovat nejnovější vývoj;
3. je toho názoru, že využívání druhů přepravy a technologií, jež jsou šetrné k životnímu prostředí, je klíčovým faktorem v úsilí o čistší městské životní prostředí; upozorňuje v tomto ohledu zejména na využívání biologických paliv, technologií hybridního pohonu automobilů, kol a nákladních vozidel a autobusů, které splňují standard EU pro vozidla zvláště šetřící životní prostředí
Směrnice 2005/55/ES o emisích plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic. ; obdobně bude věnovat velkou pozornost návrhu Komise o zavedení vozidel čisté veřejné dopravy a navrhuje, aby místním organizacím, které se zabývají efektivním využitím energie, byla přidělena specifická oblast činnost ve vztahu k městské dopravě;
4. vzhledem k tomu, že dostupnost má pro udržitelný rozvoj ústřední význam a musí být řešena pomocí přístupu integrované městské politiky, vyzývá orgány EU, aby posílily výměny osvědčené praxe mezi místními a státními úřady, a vyzývá Komisi, aby sledovala provádění stávající evropské legislativy k prosazování dostupnosti pro lidi s postižením a zejména předpisů, kterými se řídí specifické zadávání výběrových řízení Společenství, která výslovně vyžadují, aby byl návrh uzpůsoben všem uživatelům;
5. podporuje rozvoj veřejné dopravy používající udržitelné zdroje energie a nabádá, aby se v městských oblastech dosáhlo lepší rovnováhy mezi individuální a hromadnou dopravou;
6. zdůrazňuje nutnost podpořit zavádění takovýchto iniciativ odpovídajícími prostředky z EU, zejména ze specifických programů a fondů, jako je CIVITAS
CIVITAS: CIty–VITAlity–Sustainability (město–vitalita–udržitelnost), CIVITAS I (2002–2006) a CIVITAS II (2005–2009) mají celkový rozpočet více než 300 milionů EUR. ; podporuje názor Komise, že příležitosti k získání finanční pomoci na řešení prioritních úkolů v oblasti životního prostředí v městských oblastech existují v navrhovaném nařízení Life+, ve Fondu soudržnosti, ve strukturálních fondech a v rámcovém programu pro výzkum, a proto odmítá jakékoli škrty v jejich rozpočtech; upozorňuje však na nutnost identifikovat zdroje dalšího specifického financování k pokrytí nových úkolů vyplývajících ze strategie pro městské prostředí;
7. se zájmem konstatuje, že mobilita, kvalita života, ochrana životního prostředí a rovnováha v druzích dopravy měly prospěch z experimentů, které proběhly např. v Londýně a ve Stockholmu;
8. poukazuje na potřebu podpořit intenzivnější používání veřejné a hromadné dopravy v městských oblastech; má také za to, že je třeba služby městské dopravy orientovat jak směrem k požadavkům územního plánování (městské části v historickém centru, části na okrajích měst, spoje na letiště, stanice, průmyslové zástavby, nákupní centra atd.), tak směrem k potřebám veřejnosti a demografických změn (senioři, lidé s postižením atd.).
POSTUP
Název
Tematická strategie pro městské životní prostředí
Číslo postupu
2006/2061(INI)
Příslušný výbor
ENVI
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
TRAN 16.3.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Seán Ó Neachtain 24.1.2006
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
21.3.2006
18.4.2006
Datum přijetí
19.4.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
41
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, Inés Ayala Sender, Etelka Barsi-Pataky, Paolo Costa, Michael Cramer, Arūnas Degutis, Christine De Veyrac, Armando Dionisi, Saïd El Khadraoui, Emanuel Jardim Fernandes, Roland Gewalt, Luis de Grandes Pascual, Mathieu Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Stanisław Jałowiecki, Georg Jarzembowski, Dieter-Lebrecht Koch, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Jörg Leichtfried, Bogusław Liberadzki, Eva Lichtenberger, Erik Meijer, Robert Navarro, Janusz Onyszkiewicz, Willi Piecyk, Luís Queiró, Reinhard Rack, Luca Romagnoli, Gilles Savary, Ulrich Stockmann, Gary Titley, Marta Vincenzi, Corien Wortmann-Kool, Roberts Zīle
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Den Dover, Nathalie Griesbeck, Elisabeth Jeggle, Anne E.
Jensen, Kathy Sinnott, Dominique Vlasto, Jan Marinus Wiersma
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
1.
6.
2006
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj
pro Výbor životního prostředí, veřejné zdraví a ochranu spotřebitelů
k Tematické strategii pro městské životní prostředí
( 2006/2061(INI) )
Navrhovatelka:
Gisela Kallenbach
NÁVRHY
Výbor pro regionální rozvoj vyzývá Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a ochranu spotřebitelů jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. podporuje doporučení Komise, podle kterého má být přijat integrovaný přístup ke správě městského životního prostředí, a zastává názor, že pokud by byl takový přístup uplatňován na místní úrovni za podpory členských států, měl by být jedním z kritérií pro poskytování prostředků ze strukturálních fondů a půjček od Evropské investiční banky;
2. domnívá se, že projekt trvale udržitelné městské dopravy by měl zahrnovat podporu veřejné dopravy podporované financováním EU určeným pro projekty infrastruktury veřejné dopravy, například pro rozšíření systémů „park and ride“, zavedení dopravních metod šetrných k životnímu prostředí a budování cyklistických stezek;
3. naléhavě žádá Komisi, aby zjednodušila povinnost obcí ohledně podávání zpráv o současných normách Evropské unie týkajících se životního prostředí zavedením jednotného povinného formuláře, a tím snížila byrokracii;
4. považuje za nezbytné, aby Komise sestavila v rámci technických zásad seznam ukazatelů, a to na základě současných povinností a cílů v rámci příslušných stávajícíh právních předpisů EU týkajících se životního prostředí; dále se domnívá, že integrované koncepty musí zahrnovat měřitelné cíle;
5. vyzývá členské státy, aby v rámci svých programů na rozvoj měst přijaly opatření na omezení využívání ploch, a zejména na omezení využívání zelené louky a na rozšiřování rozvoje nevyužitých průmyslových objektů, a rovněž aby chránily stávající oblasti zeleně, jako jsou městské parky a přírodní rezervace;
6. vítá záměr Komise podporovat širokou výměnu osvědčených postupů v rámci celé EU a navrhuje, aby prostřednictvím kampaní – pořádaných například městskými sdruženími – ,zaměřených jak na zaměstnance veřejné správy, tak zvolené zástupce, byla podporována upřímná a otevřená výměna záporných zkušeností s cílem zabránit v budoucnosti chybám v rozvoji měst, a podporuje práci Komise v souvislosti se zřízením tematického internetového portálu pro místní orgány;
7. zdůrazňuje význam výzkumné činnosti týkající se politiky měst, včetně otázek spojených s dodávkami elektrické energie a plynu, topením a klimatizací a nakládání s odpady, a vyzývá Komisi, aby do 7. rámcového programu pro výzkum opět zahrnula zvláštní ustanovení zabývající se tímto tématem;
8. pokládá podporu sítě národních kontaktních míst pro urbanistické otázky, například Evropské sítě informací o městech (European Urban Knowledge Network), za velice důležitou a vítá pokračování podpory programu URBACT v rámci navržené politiky soudržnosti na období 2007–2013;
9. naléhavě žádá Komisi, aby se podrobněji zabývala významem vztahu mezi městem a jeho okolím pro trvale udržitelný rozvoj měst, který přispívá k celkové soudržnosti EU, a v souvislosti s tím žádá, aby Komise a členské státy podpořily tento trvale udržitelný rozvoj měst;
10. naléhavě žádá Komisi, aby zvážila roli občanů při realizaci konceptů trvale udržitelného rozvoje měst;
11. vybízí Komisi, aby v souvislosti s konzultací v roce 2009 provedla střednědobé vyhodnocení uplatňování technických pokynů.
ODŮVODNĚNÍ
V městských oblastech žije asi 80 procent obyvatelstva Evropy.
S tím jsou nutně spojeny i velmi negativní dopady na životní prostředí.
Předložením Tematické strategie pro městské životní prostředí chce Evropská komise zlepšit podmínky životního prostředí v evropských městech.
Tato strategie je jednou ze sedmi plánovaných strategií 6. akčního programu pro životní prostředí, s jejichž pomocí hodlá Komise spojit množství jednotlivých a již stávajících plánů do jednoho integrovaného přístupu.
Města jsou motorem růstu a zaměstnanosti.
Pracovní dokument útvarů komise, Kohezní politika a města, 23.
11.
2005.
V této roli si jednotlivá města navzájem konkurují i při usídlování investorů a výstavbě atraktivních nemovitostí pro potřeby bydlení.
Ničím neomezovaný zábor ploch v EU představující 120 ha/den neumožňuje do budoucna trvale udržitelný rozvoj.
Plochy pro kompenzační a náhradní řešení vyplývající z právních požadavků na ochranu přírody se ve městech neustále zmenšují.
Prostředky ze strukturálních fondů by proto mohly být přednostně použity na využití aktivních nebo nevyužívaných ploch.
Tento z hlediska životního prostředí důležitý aspekt musí být zohledněn zejména při vytváření národních rámcových plánů a operačních programů.
Integrovanému konceptu pro místní politiku životního prostředí včetně plánu pro trvale udržitelnou městskou dopravu by měla být dána přednost při přidělování prostředků ze strukturálních fondů.
Pro měření úspěchu Tematické strategie je nezbytné, aby Komise zahrnula do obecných technických zásad seznam vhodných základních ukazatelů.
Ukazatele a vyhodnocovací systémy platné pro celou EU jsou nutné, jestliže chceme porovnávat problémy i úspěchy.
Dále tyto ukazatele i systémy napomáhají stanovit obecný směr pro budoucí výdaje, plány i rozvoj.
Co nejširší účast veřejnosti při přípravě a vyhodnocování výsledků nabízí šanci zprostředkovat cíle i obsahy evropské politiky.
V této souvislosti je politováníhodné, že Komise nezmiňuje v dostatečné míře důležitou roli, kterou při úspěšné realizaci integrovaného konceptu hrají v místní politice životního prostředí sociální partneři.
Politické cíle slibují největší úspěch, jestliže jsou s dotčenými občany vypracovány a realizovány společně.
Tím je umožněna silnější identifikace občanů s těmito cíli a opatřeními pro jejich dosažení.
Komise se ve strategii rovněž nezabývá významem interakce mezi městy a jejich zájmovým okolím.
Tento vztah má však symbiotický charakter: dobré napojení zájmového okolí pomocí veřejných dopravních prostředků snižuje individuální dopravu ve městech.
Vytvoření zelených ploch přímo ve městech může napomoci snížit útěk obyvatel do příměstských oblastí.
Plochy pro příměstskou rekreaci v okolí měst zvyšují kvalitu životního prostředí celého regionu.
Městské a příměstské celky vyžadují heterogenní struktury s obchody, byty a pracovními příležitostmi, které utlumí proudy dojíždějícího obyvatelstva.
V zásadě je politováníhodné, že v závěrečném dokumentu Komise již nejsou zahrnuta četná pozitivní doporučení z prvního sdělení.
KOM(2004)0060 .
Ale přesto je nutno přivítat, že cílů této strategie se nemá dosahovat za pomoci nového právního předpisu.
V komunálních správách není deficit cílů, ale deficit při realizaci stávajících závazků.
Z toho důvodu má strategie přispívat k odbourávání byrokracie tím, že se komunální povinnost podávání zpráv sjednotí a zjednoduší do podoby jedné integrované povinnosti.
Zcela určitě lze při výměně zkušeností uvítat podporu, jakou nabízí propojení sítí.
Aby se však k již tak dost vysokému počtu stávajících databází s osvědčenými postupy nepřidávaly jen další, měla by být dána přednost spolupráci zaměřené na praktickou stránku.
Výměna i negativních zkušeností může navíc napomoci tomu, aby se do budoucna neopakovaly stejné chyby.
V této souvislosti hraje zřizování sítí k městskému životnímu prostředí významnou roli.
Tyto sítě by měly být v rámci nové kohezní politiky podpořeny.
Vyhodnocení zkušeností s URBACT, pilotní sítí národních center, by mohlo být využito k tomu, aby byl položen základní kámen k „ Evropskému rámcovému programu pro výměnu zkušeností v oblasti rozvoje měst“.
Rozvoj měst a městská politika životního prostředí úzce souvisí se sociálními, hospodářskými, prostorovými a demografickými požadavky.
Proto je nutno vyvíjet nová a inovační řešení.
A z tohoto důvodu je naprosto nezbytné, aby se opět započalo s výzkumy v rámci 7. rámcového programu pro výzkum
KOM(2005)0119 . .
Vyhodnocení výsledků, se kterým se počítá v roce 2009, tedy v polovině období, nabízí optimální možnost k hodnocení jak zlepšování městských životních podmínek, tak i efektivnosti finančních prostředků, jež byly v této souvislosti vynaloženy, a také k formulování odpovídajících závěrů.
POSTUP
Název
Tematická strategie pro městské životní prostředí
Číslo postupu
2006/2061(INI)
Příslušný výbor
ENVI
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
REGI 16.3.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
-
Navrhovatelka Datum jmenování
Gisela Kallenbach 22.2.2006
Předchozí navrhovatelka
-
Projednání ve výboru
25.4.2006
Datum přijetí
30.5.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
28
1
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Jean Marie Beaupuy, Jana Bobošíková, Graham Booth, Hanna Foltyn-Kubicka, Gerardo Galeote Quecedo, Eugenijus Gentvilas, Zita Gurmai, Marian Harkin, Konstantinos Hatzidakis, Alain Hutchinson, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Miroslav Mikolášik, James Nicholson, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Markus Pieper, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Elisabeth Schroedter, Grażyna Staniszewska, Margie Sudre
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Jan Březina, Den Dover, Mojca Drčar Murko, Emanuel Jardim Fernandes, Nikolaos Vakalis
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
-
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
P ostup
Název
Tematická strategie pro městské životní prostředí
Číslo postupu
2006/2061(INI)
Příslušný výbor Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ENVI 16.3.2006
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
TRAN 16.3.2006
REGI 16.3.2006
ITRE 16.3.2006
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
ITRE 21.2.2006
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Zpravodaj Datum jmenování
Gyula Hegyi 29.11.2005
Předchozí zpravodaj(ové))
Projednání ve výboru
22.2.2006
3.5.2006
Datum přijetí
21.6.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+
-
33
4
13
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Adamos Adamou, Johannes Blokland, Frieda Brepoels, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Anne Ferreira, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Gyula Hegyi, Mary Honeyball, Dan Jørgensen, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Aldis Kušķis, Peter Liese, Marios Matsakis, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Dimitrios Papadimoulis, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Bogusław Sonik, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Anders Wijkman
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, María del Pilar Ayuso González, Bairbre de Brún, Christofer Fjellner, Milan Gaľa, Genowefa Grabowska, Ambroise Guellec, Erna Hennicot-Schoepges, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Miroslav Mikolášik, Renate Sommer, Andres Tarand
Náhradník (čl.
178 odst.
2) přítomný při závěrečném hlasování
Sepp Kusstatscher
Datum předložení
29.6.2006
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
