OTÁZKA K ÚSTNÍMU ZODPOVĚZENÍ S ROZPRAVOU O-0125/09,
kterou podle článku 115 jednacího řádu
pokládají
Claude Moraes
a
Sylvie Guillaume
za skupinu S&D
Komisi
Předmět: Společné lety určené k návratu nelegálních migrantů
V posledních týdnech přešlo několik členských států k uplatňování násilného skupinového návratu Afghánců do Afghánistánu, kde, jak bylo zjištěno, existuje v řadě oblastí riziko pro bezpečnost těchto osob.
Vzhledem k tomu, že Afgánci představují celosvětově největší skupinu uprchlíků (více než 2,7 milionů lidí a 500 000 přesídlených osob) a že situace v zemi je všeobecně nepřehledná, lze Afghánistán považovat za bezpečnou třetí zemi?
Může Komise zaručit, že před každým navrácením těchto osob bude podrobně prozkoumáno, zda příslušná osoba nepodala žádost o mezinárodní ochranu, a pokud ji podala, že byly při hodnocení tohoto postupu dodrženy veškeré předpisy a že v případě návratu do Afghánistánu nebude ohrožena jejich bezpečnost?
Byla Komise schopna zjistit a posteriori, že jejich bezpečnost byla skutečně zajištěna?
Domnívá se Komise, že by státní příslušníci Afghánistánu mohli získat další ochranu podle článku 15c „kvalifikační“ směrnice 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 (vážné a individuální ohrožení života nebo nedotknutelnosti civilisty v důsledku svévolného násilí během mezinárodního nebo vnitrostátního ozbrojeného konfliktu)?
Lze považovat za postačující argument, že je legitimní vrátit osobu pobývající nelegálně na území EU pouze z důvodu, že nepodala žádost o mezinárodní ochranu, přestože jsme si plně vědomi toho, že s ohledem k nařízení Dublin II se řada těchto osob obává při vstupu na území EU podat žádost o azyl v členském státě, zejména pokud je tímto státem Řecko nebo Malta, vzhledem k tomu, že jejich šance na získání azylu jsou minimální?
Měly by členské státy potvrdit rozhodnutí Rady z 29. a 30. října o prošetření „možnosti pravidelných charterových letů za účelem společného navracení uprchlíků financovaného agenturou Frontex“?
Snaží se členské státy zároveň dosáhnout dohody ohledně evropského seznamu bezpečných třetích zemí a přijmout bezodkladná opatření zaměřená na harmonizaci kritérií pro prošetřování, udělování a provádění statusu uprchlíka na nejvyšší úrovni?
A konečně proč uvažovat o možnosti financování prostřednictvím Frontexu, když fond pro uprchlíky získal na jejich návrat v letech 2008–2013 celkem 676 milionů EUR a je určen zejména k poskytování finanční podpory pro společné navracení uprchlíků organizované několika členskými státy?
Úř. věst.
L 304 ze dne 30.9.2004, s. 12
