4.
7.
2011 B7-0449/2011 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o Sýrii, Jemenu a Bahrajnu v kontextu situace v arabském světě a severní Africe
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Elmar Brok
,
Ioannis Kasoulides
,
Gabriele Albertini
,
Angelika Niebler
,
Mario Mauro
,
Cristian Dan Preda
,
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
,
Andrzej Grzyb
,
Tokia Saïfi
,
Michael Gahler
,
Filip Kaczmarek
,
Dominique Vlasto
,
Krzysztof Lisek
,
Monica Luisa Macovei
,
Ria Oomen-Ruijten
,
Mário David
,
Marco Scurria
,
Simon Busuttil
,
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
,
Elena Băsescu
,
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
,
Nadezhda Neynsky
,
Seán Kelly
,
Artur Zasada
za skupinu PPE
PE465.739v01-00 B7‑0449/2011 Usnesení Evropského parlamentu o Sýrii, Jemenu a Bahrajnu v kontextu situace v arabském světě a severní Africe
Evropský parlament ,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Sýrii, Jemenu a Bahrajnu, a zejména na své usnesení ze dne 7. dubna 2011,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Egyptu, Libyi a Tunisku,
– s ohledem na svou zprávu ze dne 24. března 2011 o vztazích Evropské unie s Radou pro spolupráci v Zálivu,
– s ohledem na své usnesení o přezkumu evropské politiky sousedství – jižním rozměru ze dne 7. dubna 2011,
– s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise / vysoké představitelky EU o Sýrii ze dne 18., 22., 24. a 26. března, 23. dubna, 6. a 11. června 2011; o Jemenu ze dne 10.
12. a 18. března, 27. dubna, 11., 26. a 31. května a 3. června 2011 a o Bahrajnu ze dne 10., 12. a 18. března, 3. května a 1. července 2011,
– s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise / vysoké představitelky EU jménem EU o Sýrii ze dne 29. dubna 2011,
– s ohledem na sdělení nazvané „Dialog se zeměmi jižního Středomoří o migraci, mobilitě a bezpečnosti“ ze dne 24. května 2011 a na společné sdělení nazvané „Nový přístup k sousedství, jež prochází změnami“ ze dne 25. května 2011,
– s ohledem na závěry zasedání Evropské rady ve dnech 24. a 25. března 2011,
– s ohledem na prohlášení Evropské rady ze dne 23. a 24. června 2011 o jižním sousedství,
– s ohledem na rezoluci Rady OSN pro lidská práva o Sýrii ze dne 29. dubna 2011,
– s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/273/SZBP ze dne 9. května 2011, 2011/302/SFBP ze dne 23. května 2011 a 2011/367/SFBP ze dne 23. června 2011 o Sýrii,
– s ohledem na závěry Rady pro zahraniční věci ze dne 23.května a 20. června 2011,
– s ohledem na prohlášení generálního tajemníka OSN ze dne 3. června 2011 o Sýrii,
– s ohledem na předběžnou zprávu vysoké komisařky pro lidská práva ze dne 14. června 2011 o Sýrii,
– s ohledem na Úmluvu Organizace spojených národů o právech dítěte z roku 1990, jíž je Sýrie smluvní stranou,
– s ohledem na Mezinárodní pakt OSN o občanských a politických právech (ICCPR) z roku 1966,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že po jiných arabských zemích i demonstranti v Sýrii a Jemenu pokojně vyjádřili legitimní touhu po demokracii a důrazně formulovali své požadavky týkající se politických, hospodářských a sociálních reforem směřujících k vybudování skutečné demokracie, k boji proti korupci a nepotismu, k zajištění dodržování zásad právního státu, lidských práv a základních svobod, ke zmírnění sociálních rozdílů a vytvoření lepších hospodářských a sociálních podmínek,
B. vzhledem k tomu, že vlády těchto zemí reagovaly zvýšením násilné represe; vzhledem k tomu, že nepřiměřené použití síly bezpečnostními složkami v Sýrii a Jemenu proti demonstrantům vedlo k mnoha ztrátám na životech, zraněním a zatčením a že to je v rozporu s ICCPR, mezi jehož smluvní strany Sýrie a Jemen patří,
C. vzhledem k tomu, že v Sýrii vypukly demonstrace nejdříve ve městě Dará na jihu země a poté se rozšířily do celého státu; vzhledem k tomu, že syrská armáda město Dará a několik dalších měst obklíčila; vzhledem k tomu, že údajně bylo přes 1100 osob zabito a až 10 000 osob svévolně zadrženo;
D. vzhledem k tomu, že nedávné videozáznamy vysílané na celém světě ukázaly znepokojivé snímky svévolně zadržených syrských dětských obětí mučení či špatného zacházení během zadržení, jež v některých případech vedlo k jejich smrti, jako v případě 13letého chlapce Hamzy al-Chatíba; vzhledem k tomu, že použití ostré munice proti demonstrantům mělo za následek smrt nejméně 30 dětí, jak uvedl Dětský fond OSN UNICEF dne 31. května 2011,
E. vzhledem k tomu, že dosud nebyla podepsána dohoda o přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Syrskou arabskou republikou na straně druhé; vzhledem k tomu, že podpis této dohody je na žádost Sýrie od října 2009 odložen; vzhledem k tomu, že podstatnou část této dohody tvoří dodržování lidských práv a základních svobod,
F. vzhledem k tomu, že Jemen je nejchudší zemí na Blízkém východě s rozšířenou podvýživou, klesajícími zásobami ropy, rostoucím počtem obyvatel, slabou centrální vládou, rostoucím nedostatkem vody a nízkými investicemi do tamního hospodářství; vzhledem k tomu, že panují vážné obavy z rozpadu jemenského státu, v němž od února platí křehké příměří s šíitskými rebely na severu země, na jihu působí separatistické hnutí a mnozí členové organizace al-Káida údajně využívají Jemen jako svou základnu,
G. vzhledem k tomu, že prezident Alí Abdalláh Sálih, který byl zraněn při bombovém útoku a nyní se léčí v Saúdské Arábii, odmítl podepsat iniciativu Rady pro spolupráci v Zálivu o politické transformaci, kterou přijala vládnoucí strana a opoziční koalice,
H. vzhledem k tomu, že dne 1. června byl zrušen výjimečný stav v Bahrajnu a král Hamad bin Ísá al-Chalífa vyzval k národnímu dialogu, který byl zahájen dne 2. července,
I. vzhledem k tomu, že Evropská unie opakovaně vyjádřila své odhodlání prosazovat svobodu vyznání, svědomí a myšlení a zdůraznila, že vlády mají povinnost zaručit tyto svobody na celém světě,
1. ostře odsuzuje násilné potlačení pokojných demonstrací v Sýrii a Jemenu bezpečnostními silami a vyjadřuje soustrast rodinám obětí; vyjadřuje solidaritu s obyvateli těchto zemí, oceňuje jejich odvahu a odhodlání a jednoznačně podporuje jejich legitimní touhu po demokracii;
2. naléhavě vyzývá syrské a jemenské orgány, aby upustily od používání násilí vůči demonstrantům a respektovaly jejich právo svobodně se shromažďovat; zdůrazňuje, že osoby odpovědné za ztráty na životech a způsobená zranění by měly být volány k odpovědnosti a postaveny před soud; vyzývá tyto orgány, aby okamžitě propustily všechny politické vězně, obránce lidských práv, novináře a pokojné demonstranty, zakotvily svobodu slova a shromažďování v právním řádu a v praxi, zpřísnily opatření proti korupci, zaručily rovná práva pro menšiny, zajistily přístup ke komunikačním prostředkům, jako je internet a mobilní telefony, a zajistily přístup k nezávislým sdělovacím prostředkům;
3. zdůrazňuje, že případ, kdy stát použije násilí proti vlastním obyvatelům, musí mít přímé dopady na bilaterální vztahy tohoto státu s Evropskou unií; připomíná místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce EU, že Unie má k dispozici řadu nástrojů, jak od takového jednání odradit, například zmrazení aktiv nebo zákaz cestování; připomíná však, že takovou změnou bilaterálních vztahů by nikdy nemělo být postiženo obyvatelstvo;
4. vyzývá syrské a jemenské orgány, aby rychle reagovaly na všeobecné volání po demokratických, hospodářských a společenských reformách; vyjadřuje svou silnou podporu reformám, které povedou k demokracii, nastolení právního státu a sociální spravedlnosti v Sýrii a Jemenu; zdůrazňuje, že současnou krizi v Sýrii a Jemenu lze vyřešit pouze otevřeným a smysluplným politickým procesem a dialogem zahájeným bez prodlení a předběžných podmínek a za účasti všech demokratických politických sil a občanské společnosti;
5. jednoznačně odsuzuje eskalaci násilí v Sýrii a pokračující vážné porušování lidských práv; vyslovuje politování nad tím, že v praxi není provedeno zrušení výjimečného stavu ze dne 21. dubna, že nejsou prováděny reformy oznámené prezidentem Asadem a že političtí vězni zůstávají zadržováni i přes nedávnou amnestii vyhlášenou prezidentem; naléhavě vyzývá syrské orgány, aby neprodleně zastavily obléhání dotčených měst a umožnily okamžitý a bezproblémový přístup humanitárním organizacím a pracovníkům;
6. naléhavě vyzývá syrské orgány, aby okamžitě propustily všechny děti zatčené během potlačování demonstrací nebo souvisejících událostí, aby důkladně prošetřily oznámené případy násilí použitého proti dětem a aby se zdržely jakéhokoli dalšího zatýkání a násilí vůči dětem či jiného porušování práv dětí;
7. vítá rozhodnutí Rady zavést restriktivní opatření proti Sýrii a osobám odpovědným za násilné represe proti civilnímu obyvatelstvu, pozastavit veškeré přípravy související s novými dvoustrannými programy spolupráce, pozastavit probíhající dvoustranné programy se syrskými orgány v rámci evropského nástroje sousedství a partnerství a programu MEDA, vyzvat Evropskou investiční banku (EIB), aby prozatím nepovolila nové finanční operace EIB v Sýrii, zvážit pozastavení další pomoci Sýrii ze strany Společenství s ohledem na vývoj a neučinit další kroky týkající se dohody o přidružení se Sýrií;
8. důrazně podporuje diplomatické úsilí EU s partnery mezinárodního společenství o zajištění toho, aby Rada bezpečnosti OSN (RB OSN) odsoudila pokračující násilí v Sýrii, a naléhavě vyzývá syrské orgány, aby splnily legitimní cíle syrského lidu; lituje, že tyto snahy nebyly dosud úspěšné a že nemohla být přijata rezoluce a RB OSN nezaujala žádný postoj; vyzývá Rusko a Čínu, stálé členy RB OSN, kteří vyjadřují výhrady, aby zajistily, že RB OSN bude moci odpovídajícím způsobem reagovat na situaci v Sýrii; žádá místopředsedkyni Komise /vysokou představitelku EU, aby přesvědčila orgány obou zemí, že by RB OSN měla být schopna převzít svou odpovědnost;
9. vyzývá syrské orgány, aby umožnily vstoupit do země zahraničním novinářům a nezávislým pozorovatelům OSN, kteří by ověřovali tvrzení, že „ozbrojené gangy extremistů“ střílejí na bezpečnostní síly jako první, čímž režim zdůvodňuje všechna nepřijatelná krveprolití, k nimž dochází;
10. vítá, že EU oceňuje úsilí vyvíjené Tureckem a dalšími regionálními partnery v souvislosti s různými aspekty krize, zejména humanitárními aspekty, a že bude s těmito partnery spolupracovat v zájmu řešení situace v Sýrii; vyzývá Turecko a EU, aby zvýšily koordinaci svých zahraničních politik, a jednoznačně podporuje soustředěné úsilí na podporu demokratizace a rozvoje na Blízkém východě a v severní Africe;
11. vyjadřuje politování nad tím, že jemenské orgány nedokázaly dne 22. května ve městě San’á zajistit bezpečný průchod diplomatů z velvyslanectví Spojených arabských emirátů, včetně generálního tajemníka Rady pro spolupráci v Zálivu a velvyslanců členských států Rady pro spolupráci v Zálivu, EU, Spojeného království a Spojených států; vyzývá jemenské orgány, aby dodržovaly Vídeňskou úmluvu o diplomatických stycích;
12. důrazně odsuzuje nedávné útoky v Jemenu, včetně útoku na prezidenta Sáliha dne 3. června; vyzývá všechny strany, aby ukončily veškeré nepřátelské akce a zachovávaly trvalé příměří; naléhavě vyzývá jemenské orgány, aby se zavázaly k řádné a otevřené politické transformaci v souladu s iniciativou Rady pro spolupráci v Zálivu;
13. vyzývá Saúdskou Arábii, aby pokračovala v náležitě upraveném plánu ukončení této politické krize předloženém Radou pro spolupráci v Zálivu, který bere v úvahu, že prezident Sálih není v zemi ze zdravotních důvodů, a aby jej přesvědčila, že ze stejných zdravotních důvodů by se neměl vracet a že by nyní mělo začít dvouměsíční období, na jehož konci by byla vytvořena vláda národní jednoty v čele s nynějším viceprezidentem, který vyhlásí svobodné a spravedlivé volby podle jemenské ústavy;
14. je znepokojen neexistencí jakýchkoli zpráv o pokroku od výboru na vysoké úrovni, který jmenovala jemenská vláda, aby vyšetřil útok na demonstranty dne 18. března ve městě San´á, kdy bylo zabito 54 osob a více než 300 osob zraněno; znovu opakuje svou výzvu místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce EU, aby podpořila výzvy k mezinárodnímu nezávislému prošetření této události;
15. vítá misi Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva (OHCHR) do Jemenu, která posoudila situaci v oblasti lidských práv v zemi a předloží doporučení jemenské vládě a mezinárodnímu společenství; vítá žádost Rady OSN pro lidská práva předloženou OHCHR, aby urychleně vyslal vyšetřovací misi do Sýrie; naléhavě vyzývá syrské orgány, aby spolupracovaly s OHCHR a umožnily vstup této misi do země;
16. vyzývá Evropskou unii a její členské státy, aby podpořily pokojné projevy touhy syrského a jemenského lidu po demokracii, přehodnotily své politiky vůči těmto zemím, dodržovaly Kodex chování EU pro vývoz zbraní a byly připraveny poskytnout svou pomoc při realizaci programů konkrétních politických, hospodářských a sociálních reforem v těchto zemích, pokud se jejich státní orgány k těmto reformám skutečně zaváží;
17. vítá zrušení výjimečného stavu v Bahrajnu i výzvu krále Hamada bin Ísy al-Chalífy k národnímu dialogu; zdůrazňuje, že by tento dialog měl být široce založený, pokojný a smysluplný a vést k rozsáhlému reformnímu procesu; vyzývá orgány v Bahrajnu, aby jednaly v souladu s příslušnými mezinárodními normami a standardy s ohledem na lidská práva a základní svobody; naléhavě vyzývá bahrajnské orgány, aby neodsuzovaly demonstranty k trestu smrti;
18. je znepokojen zprávami o zadržování, mučení a zastrašování zdravotnických pracovníků v Bahrajnu a o soudních procesech s nimi; odsuzuje stíhání lékařů a sester obviněných z ošetřování zraněných osob při protestech v Bahrajnu; vyzývá bahrajnské orgány, aby propustily všechny zdravotnické pracovníky zatčené v době demonstrací;
19. jednoznačně podporuje závazek EU chránit libyjské civilisty, i pomocí zvýšeného nátlaku na libyjský režim, a podpořit budování demokratického libyjského státu; vítá rozhodnutí EU rozšířit sankce proti tomuto režimu zařazením šesti přístavních orgánů ovládaných režimem na svůj seznam subjektů podléhajících zmrazení majetku;
20. vítá zatýkací rozkaz vydaný Mezinárodním trestním soudem dne 27. června 2011 na Muammara Abú Minjara al-Kaddáfího, Sajfa al-Isláma al-Kaddáfího a Abdulláha as-Sanúsího a naléhavě vyzývá všechny státy, včetně zemí, které nepodepsaly Římský statut, aby plně provedly tyto zatýkací rozkazy;
21. vítá reformní proces v Maroku, a zejména navrhovanou ústavní reformu, která byla předložena k referendu, jako krok správným směrem k otevření režimu, modernizaci a demokratizaci; vyzývá politické strany v Maroku, aby se aktivně tohoto procesu změn účastnily; konstatuje, že Maroko bylo první zemí v regionu, které byl poskytnut rozšířený status ve vztazích s EU;
22. vítá iniciativy, které oznámil prezident Alžírska pro urychlení procesu demokratizace a zajištění lepší správy země, včetně zrušení výjimečného stavu a plánované ústavní reformy; zdůrazňuje nezbytnost pevného odhodlání alžírských orgánů k tomuto procesu reforem, který by měl být otevřený všem, aby se zabránilo napětí a násilí;
23. vítá odhodlání k politickým reformám v Jordánsku, a zejména přezkum ústavy a práci výboru pro národní dialog; chválí úsilí vynaložené jordánskými orgány a zdůrazňuje potřebu konkrétního provedení reforem; konstatuje, že v roce 2010 schválila EU poskytnutí rozšířeného statutu partnerství Jordánsku;
24. vítá demokratickou transformaci v Egyptě a Tunisku v důsledku „arabského jara“; důrazně podporuje touhu lidí po svobodě, lidských právech a demokracii; vyzývá mezinárodní společenství, aby dále usilovalo o udržení a podporu procesu politických reforem v zemích severní Afriky a Blízkého východu;
25. konstatuje, že volby do Ústavodárného shromáždění v Tunisku byly odloženy z 24. července na 23. říjen, protože je potřeba více času na organizaci voleb; podporuje žádost různých politických stran a mládežnických skupin v Egyptě, aby před konáním parlamentních a prezidentských voleb byla navržena nová ústava a aby měly politické strany více času na svou volební přípravu;
26. zdůrazňuje, že právo na svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání je základním lidským právem, které by měly orgány zaručit; naléhavě vyzývá orgány, aby poskytly spolehlivou a účinnou ochranu náboženským komunitám ve svých zemích a zajistily osobní bezpečnost a tělesnou nedotknutelnost příslušníkům náboženských komunit;
27. jednoznačně podporuje postoj Rady, že evropská politika sousedství se bude muset vypořádat s novými výzvami v jižním sousedství; vítá odhodlání EU a členských států podpořit konkrétní úsilí vlád skutečně usilujících o politické a hospodářské reformy, jakož i občanských společností, a k tomuto úsilí přispět; vítá skutečnost, že místopředsedkyně Komise / vysoká představitelka EU ustavila pracovní skupinu pro jižní Středomoří;
28. vítá sdělení o novém přístupu k sousedství, které prochází změnami, a dialogu se zeměmi jižního Středomoří o migraci, mobilitě a bezpečnosti; vyzývá země jižního Středomoří, aby přijaly integrovaný přístup ke správě svých hranic, zejména v tomto měnícím se politickém kontextu;
29. vítá „partnerství z Deauville“ s obyvatelstvem regionu, které bylo vyhlášeno zeměmi skupiny G8; konstatuje, že prvními zeměmi partnerství budou Egypt a Tunisko, ale že členské státy skupiny G8 jsou připraveny rozšířit toto partnerství na všechny země regionu, které se zapojí do přechodu ke svobodné, demokratické a tolerantní společnosti;
30. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, vládám a parlamentům členských států, vládě a parlamentu Syrské arabské republiky, vládě a parlamentu Jemenské republiky, vládě a parlamentu Turecké republiky, vládě a parlamentu Bahrajnského království, vládě a parlamentu Království Saúdské Arábie, Přechodné národní radě, vládě a parlamentu Marockého království, vládě a parlamentu Alžírské demokratické a lidové republiky, vládě a parlamentu Jordánského království, vládě Egyptské arabské republiky, vládě Tuniské republiky, vládě a parlamentu Ruské federace, vládě a parlamentu Čínské lidové republiky, generálnímu tajemníkovi Rady pro spolupráci v Zálivu a generálnímu tajemníkovi Unie pro Středomoří.
