1.
9.
2008
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl.
103 odst.
2 jednacího řádu
předkládají Annemie Neyts-Uyttebroeck, Marco Cappato, Lydie Polfer, Janusz Onyszkiewicz, István Szent-Iványi, Margarita Starkevičiūtė a Grażyna Staniszewska
za skupinu ALDE,
o situaci v Gruzii
Usnesení Evropského parlamentu o situaci v Gruzii
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o Gruzii, zejména na usnesení ze dne 26. října 2006, ze dne 29. listopadu 2007 a ze dne 5. června 2008,
–
s ohledem na své zprávy o účinnější politice EU pro jižní Kavkaz ze dne 17. ledna 2008 a o posílení evropské politiky sousedství (EPS) ze dne 15. listopadu 2007,
–
s ohledem na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Gruzií na straně druhé, jež vstoupila v platnost dne 1. července 1999,
–
s ohledem na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na straně jedné a Ruskou federací na straně druhé, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 1997 a jejíž platnost skončila v roce 2007, ale byla automaticky prodloužena,
–
s ohledem na závěry, ke kterým dospěla Rada ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy dne 13. srpna 2008, a na závěry z mimořádného zasedání Evropské rady v Bruselu dne 1. září 2008,
–
s ohledem na společnou akci Rady 2008/450/SZBP ze dne 16. června 2008 týkající se dalšího příspěvku Evropské unie k procesu urovnání konfliktu v Gruzii / Jižní Osetii a na předchozí společné akce Rady ke stejnému tématu Úř. věst.
L 157, 17.6.2008, s. 110. ,
–
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1781 (2007) a č. 1808 (2008), které prodlužují mandát pozorovatelské mise OSN v Gruzii do 13. srpna 2008,
–
s ohledem na akční plán evropské politiky sousedství, který Rada pro spolupráci mezi EU a Gruzií podpořila dne 14. listopadu 2006,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že současná válka v Gruzii je součástí dlouhého procesu narůstání napětí mezi Gruzií a Ruskem, v němž se odráží touha Ruska zvyšovat ve svém sousedství svůj vliv,
B.
vzhledem k tomu, že ruské uznání nezávislosti Abcházie a Jižní Osetie, k němuž došlo dne 26. srpna 2008, odporuje úsilí o mírové řešení a šestibodové dohodě o příměří, kterou zprostředkovala Evropská unie a Gruzie i Rusko ji podepsaly, přičemž hrozí, že dojde k další destabilizaci kavkazského regionu, k narušení vztahů Ruska s jeho klíčovými partnery a k oslabení jeho úlohy v rámci mezinárodního společenství,
C.
vzhledem k tomu, že v současnosti je třeba se zaměřit na úsilí směřující ke zmírnění utrpení civilních obětí na obou stranách a na návrat osob, které konflikt vyhnal z domovů, na zřízení nového, funkčního mechanismu pro řešení konfliktů a rozmístění mezinárodních pozorovatelů a nových, nestranných mezinárodních mírových jednotek,
D.
vzhledem k tomu, že mezinárodním civilním a vojenským pozorovatelům, mediálním organizacím, organizacím působícím v oblasti lidských práv a pracovníkům rozdělujícím humanitární pomoc musí být umožněn neomezený přístup do všech oblastí zasažených konfliktem a musí jim být dána možnost svobodně prošetřit případy porušení mezinárodních právních předpisů, k nimž údajně v průběhu konfliktu došlo,
E.
vzhledem k tomu, že Evropská unie si v reakci na krizovou situaci v Gruzii musí zachovat úplnou politickou jednotu a musí vystupovat jednotně, a to zejména v oblasti vztahů s Ruskem; vzhledem k tomu, že proces vedoucí k mírovému a trvalému řešení konfliktů v Gruzii a na Kavkaze si vyžádá komplexní revizi politiky sousedství EU a její nové zapojení v celém regionu ve spolupráci se všemi evropskými a mezinárodními organizacemi, zejména s OBSE,
F.
vzhledem k tomu, že konflikt v Gruzii a budoucnost vztahů EU s Ruskem jsou pro rodící se evropskou zahraniční politiku zásadní zkouškou, v níž EU musí obstát, aby obhájila svou pozici významného světového činitele,
1.
odsuzuje násilnost tohoto konfliktu, která je v rozporu s mezinárodními a evropskými závazky a množstvím rezolucí Rady bezpečnosti OSN týkajících se přetrvávajících konfliktů v tomto regionu; vyzývá k okamžitému ukončení akcí, které podle všeho dosahují až charakteru etnických čistek, a k úplnému dodržování dohody o příměří, zejména pokud jde o stažení ruských jednotek z černomořského přístavu Poti;
2.
vyjadřuje politování nad utrpením civilních obětí tohoto konfliktu a vyzývá k bezodkladné dohodě o volném přístupu pracovníků rozdělujících humanitární pomoc do všech oblastí postižených válkou a jejími důsledky; připomíná dotyčným stranám jejich povinnost umožnit podle mezinárodního práva bezpečný průjezd humanitární pomoci;
3.
vyzývá k rychlému zřízení nového mnohonárodnostního pozorovatelského a mírového mechanismu v Jižní Osetii a Abcházii pod záštitou OSN nebo OBSE;
4.
znovu potvrzuje svou jednoznačnou podporu územní celistvosti a svrchovanosti Gruzie; zdůrazňuje, že mírové a trvalé řešení by se mělo zakládat na dodržování těchto zásad;
5.
vyzývá, aby byl pro Gruzii zřízen fond EU pro krizové řízení a obnovu, který by umožnil poskytování dostatečné humanitární a hospodářské pomoci, pomohl při návratu uprchlíků a obnově domovů a nezbytné infrastruktury a poskytl nástroje ke zmírnění negativního dopadu konfliktu na gruzínské hospodářství;
6.
vyzývá k urychlené distribuci mezinárodní humanitární pomoci; vyzývá Radu a Komisi, aby vyčlenily dostatek nouzových finančních prostředků pro všechny oběti konfliktu, a členské státy, aby přijaly obdobná opatření;
7.
upozorňuje, že k mírovému a udržitelnému řešení tohoto konfliktu a ostatních přetrvávajících konfliktů na Kavkaze může Evropská unie významně přispět pouze tím, že zaujme jednotné a pevné stanovisko; vyzývá proto k vyslání civilně vojenské mise EBOP do Gruzie, která by pod záštitou OBSE střežila ochranné pásmo a podporovala opatření k budování důvěry;
8.
je toho názoru, že k nalezení řešení konfliktu v Gruzii i jiných přetrvávajících konfliktů na jižním Kavkaze přispěje stále výraznější mezinárodní charakter mechanismů pro řešení konfliktů; navrhuje proto, aby Evropská unie svolala „transkavkazskou mírovou konferenci“, která by se stala stěžejním prvkem tohoto procesu; domnívá se, že na konferenci by se měly projednat možnosti mezinárodních záruk v souvislosti s plným dodržováním občanských a politických práv a podpora demokracie prostřednictvím mezinárodního práva; zdůrazňuje, že konference by rovněž měla umožnit vyslechnout nezastoupené nebo umlčené skupiny z kavkazského regionu;
9.
naléhavě vyzývá Radu a Komisi, aby prozkoumaly možnosti dalšího rozvoje a posílení evropské politiky sousedství, zejména pokud jde o liberalizaci víz a zavedení volného obchodu mezi Evropskou unií a jejími sousedy a mezi sousedícími zeměmi; naléhá proto na Radu, aby neprodleně schválila mandát, kterým Komisi pověří zahájením jednání s Gruzií o široké a komplexní dohodě o volném obchodu;
10.
vyzývá Komisi, aby do konce roku přijala nový regionální strategický dokument pro jižní Kavkaz, jenž pro EU vymezí rozsáhlejší strategickou úlohu v regionu a příslušným zemím nabídne ambiciózní institucionální a finanční rámec, který by jim byl nápomocen v jejich úsilí o vytvoření užších politických a ekonomických vazeb na EU;
11.
vyzývá k zavedení nového systému pro usnadnění vízového styku mezi Gruzií a EU a k revizi stávajícího vízového režimu s Ruskem;
12.
navrhuje, aby Rada zvážila jmenování výrazného zvláštního vyslance EU pro Gruzii s cílem usnadnit nalezení řešení konfliktu a posílit úlohu a prestiž Evropské unie v regionu;
13.
vyzývá Rusko, aby se následovalo příklad Gruzie a umožnilo mezinárodním sdělovacím prostředkům, pozorovatelům věnujícím se dodržování lidských práv a vyšetřovatelům působícím v oblasti humanitárního práva plný přístup do oblastí, které ovládá nebo které ovládají jeho spojenci; žádá nezávislé mezinárodní vyšetřování, aby určilo, zda nebyly spáchány válečné zločiny, zločiny proti lidskosti nebo zda nedošlo k jiným případům porušení mezinárodního humanitárního práva nebo mezinárodního práva v oblasti lidských práv a případně kdo byl pachatelem; vyzývá, aby ti, kteří budou podezřelí ze spáchání takových činů, byli postaveni před soud, a to prostřednictvím řádných soudních řízení vedených příslušnými vnitrostátními soudy nebo prostřednictvím Mezinárodního trestního soudu;
14.
vyjadřuje hluboké znepokojení nad zhoršováním vztahů mezi EU a Ruskem, ke kterému došlo z důvodu ruských akcí v Gruzii; znovu potvrzuje své odhodlání pokračovat v úzké spolupráci mezi Evropskou unií a Ruskem, ale zdůrazňuje, že hlásané „strategické partnerství“ je nutné nahradit vztahy s Ruskem, které budou pragmatičtější a realističtější; upozorňuje na to, že otázka pokračování v jednání o nové dohodě mezi EU a Ruskem a uplatnění dohody o zjednodušení vízového styku závisí na odhodlání Ruska učinit konstruktivní kroky vedoucí ke zmírnění současné krize a na jeho připravenosti přijmout seriózní, odpovědnou a konstruktivní úlohu v mezinárodním a evropském kontextu;
15.
doufá, že v Gruzii i Rusku nyní začne vážná vnitřní rozprava o událostech, které k tomuto konfliktu vedly; vyjadřuje naději, že tato rozprava přispěje v obou zemích k nalezení trvalého řešení, posílí demokracii a politickou odpovědnost a usnadní jak v Gruzii, tak v Rusku přechod na předvídatelnější zahraničně politická řešení, která nepřipouštějí použití vojenských prostředků;
16.
vyzývá Mezinárodní olympijský výbor, aby důkladně zvážil, zda je jeho rozhodnutí udělit pořádání zimních olympijských her v roce 2014 městu Soči vzhledem k nedávným událostem v bezprostřední blízkosti budoucích olympijských sportovišť nadále platné;
17.
vyzývá Komisi, aby předložila hodnocení důsledků nedávného sporu o energetické dodávky do EU a aby urychlila své snahy o diverzifikaci forem a zdrojů energie; znovu stvrzuje svou podporu plynovodu Nabucco a je toho názoru, že by tento projekt měl být pro Evropskou unii prioritou a mělo by se mu dostávat odpovídající zvláštní podpory z rozpočtu EU;
18.
znovu potvrzuje svůj závazek vůči ratifikaci Lisabonské smlouvy, která podpoří společnou zahraniční politiku EU a posílí bezpečnostní a obranný rozměr Unie;
19.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a členským státům, prezidentovi a parlamentu Gruzie, Organizaci spojených národů, OBSE, Radě Evropy a prezidentovi a parlamentu Ruské federace.
