P6_TA(2007)0487
Činnosti Evropského veřejného ochránce práv za rok 2006
A6-0301/2007
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 25. října 2007 o výroční zprávě týkající se činnosti Evropského veřejného ochránce práv za rok 2006 ( 2007/2131(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na výroční zprávu týkající se činnosti Evropského veřejného ochránce práv za rok 2006,
-
s ohledem na články 195, 230 a 232 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na článek 43 Listiny základních práv Evropské unie,
-
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu 94/262/ESUO, ES, Euratom ze dne 9. března 1994 o pravidlech a všeobecných podmínkách pro výkon funkce veřejného ochránce práv Úř. věst.
L 113, 4.5.1994, s. 15.
Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2002/262/ES, ESUO, Euratom (Úř. věst.
L 92, 9.4.2002, s. 13).
,
-
s ohledem na usnesení ze dne 6. září 2001, kterým se mění článek 3 o pravidlech a obecných podmínkách pro výkon funkce Evropského veřejného ochránce práv Úř. věst.
C 72 E, 21.3.2002, s.336.
,
-
s ohledem na rámcovou dohodu o spolupráci, která byla mezi Evropským parlamentem a Evropským veřejným ochráncem práv uzavřena dne 15. března 2006 a která je v platnosti od 1. dubna 2006,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. října 2005 o oprávnění k přijímání sdělení Evropskému veřejnému ochránci práv a k jejich předávání a o zmocnění úředníků k vypovídání před Evropským veřejným ochráncem práv ( SEK(2005)1227 ),
-
s ohledem na dopis, který dne 11. července 2006 Evropský veřejný ochránce práv zaslal předsedovi Evropského parlamentu s cílem zahájit přezkum statutu Evropského veřejného ochránce práv,
-
s ohledem na čl.
195 odst.
2 druhou a třetí větu jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Petičního výboru ( A6-0301/2007 ),
A.
vzhledem k tomu, že výroční zpráva o činnosti Evropského veřejného ochránce práv za rok 2006 byla formálně předložena předsedovi Evropského parlamentu dne 12. března 2007 a že Evropský veřejný ochránce práv p. Nikiforos Diamandouros předložil svou zprávu Petičnímu výboru v Bruselu dne 2. května 2007,
B.
vzhledem k tomu, že článek 41 Listiny základních práv Evropské unie stanoví, že "každý má právo na to, aby jeho záležitosti byly orgány a institucemi Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě",
C.
vzhledem k tomu, že čl.
195 odst.
1 Smlouvy o ES a článek 43 Listiny základních práv Evropské unie stanoví, že "každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se statutárním sídlem v členském státě má právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv v případě nesprávného úředního postupu v činnosti orgánů a institucí Společenství, s výjimkou Soudního dvora a Soudu prvního stupně při výkonu jejich soudních pravomocí",
D.
vzhledem k tomu, že v situaci, kdy se v Evropě neustále posilují zásady participativní demokracie a kdy se zlepšuje informovanost občanů o Evropské unii, je nutné, aby občané dostávali od orgánů a institucí EU rychlé a konkrétní odpovědi na své dotazy, stížnosti a petice, a vzhledem k tomu, že je nezbytné, aby tyto instituce a orgány měly k dispozici dostatečné množství rozpočtových prostředků a zaměstnanců k tomu, aby mohly zajistit, že občané tyto rychlé a konkrétní odpovědi skutečně obdrží,
E.
vzhledem k tomu, že ačkoliv od přijetí usnesení dne 6. září 2001, v němž Evropský parlament schválil Evropský kodex řádné správní praxe evropského veřejného ochránce práv, uplynulo funkční období jednoho parlamentního sboru a polovina funkčního období druhého, ostatní hlavní orgány Evropské unie dosud nevyhověly naléhavé žádosti Parlamentu, aby své administrativní postupy uvedly v soulad s ustanoveními tohoto kodexu,
F.
vzhledem k tomu, že ačkoliv v roce 2006 bylo přijato stejně vysoké množství stížností jako v roce 2004, více než tři čtvrtiny těchto stížností nespadají do kompetence Evropského veřejného ochránce práv, a to především proto, že nejsou vzneseny proti instituci či orgánu Společenství,
G.
vzhledem k tomu, že v 95 případech (neboli v 26 % analyzovaných případů) nemohl na základě svých šetření Evropský veřejný ochránce práv konstatovat žádný nesprávný úřední postup,
H.
vzhledem k tomu, že Evropský veřejný ochránce práv a Petiční výbor musí i nadále svou činnost provádět odděleně a že kvůli předcházení střetu pravomocí je obecně nutné, aby se vzájemně informovali o výsledcích svých rozhodnutí s konečným účinkem,
I.
vzhledem k tomu, že v roce 2006 byl na jedné straně zaznamenán významný pokles v počtu případů nesprávného úředního postupu, při kterých bylo dosaženo smírného řešení, a na druhé straně stejně výraznou měrou vzrostl počet případů, které byly uzavřeny kritickou poznámkou, a vzhledem k tomu, že pozitivní reakce orgánů na návrhy doporučení jsou méně časté,
J.
vzhledem k tomu, že ani kritické poznámky obsažené v rozhodnutích, kterými se uzavírají nenapravitelné případy nesprávného úředního postupu, ani doporučení a případné zvláštní zprávy evropského veřejného ochránce práv nemají závazný účinek, neboť jeho pravomoci se nevztahují přímo na odstranění případů nesprávného úředního postupu, ale jsou spíše zaměřeny na podněcování orgánů a subjektů Evropské unie k provádění samoregulačních opatření,
K.
vzhledem k tomu, že předložení zvláštní zprávy Evropskému parlamentu představuje pro veřejného ochránce práv poslední možnost, jak zasáhnout v případě, že daný orgán odmítá jednat podle jeho doporučení,
L.
vzhledem k tomu, že od vstoupení Smlouvy z Nice v platnost požívá Parlament stejné právo jako členské státy, Rada a Komise obrátit se na Soudní dvůr Evropských společenství v případě nedostatku příslušnosti, porušení podstatných formálních náležitostí, porušení Smlouvy o ES nebo jakéhokoli právního předpisu týkajícího se jejího provádění anebo v případě zneužití pravomoci,
M.
vzhledem k tomu, že Evropský veřejný ochránce práv využil uváženým způsobem svých pravomocí, když v roce 2006 předložil dvě zvláštní zprávy Zvláštní zpráva Evropského veřejného ochránce práv Evropskému parlamentu na základě doporučení Rady Evropské unie ve stížnosti 1487/2005/GG a Evropského veřejného ochránce práv Evropskému parlamentu na základě doporučení Evropské komisi ve věci 289/2005/(WP)GG.
Parlamentu poté, co Rada a Komise odmítly příslušný návrh doporučení,
N.
vzhledem k tomu, že nový postoj evropského veřejného ochránce práv vůči Komisi, který se zakládá na propagaci kultury spočívající ve službě jakožto nedílné součásti řádné správní praxe a nenahraditelného prostředku k napravování chybných úkonů a nesprávného jednání, musí být uplatňován všeobecně a na základě konsenzu,
O.
vzhledem k tomu, že kritické poznámky, které Evropský veřejný ochránce práv učinil v souvislosti se 41 případy nesprávného úředního postupu obsaženými ve zprávě za rok 2006 (kritické poznámky, návrhy doporučení a zvláštní zprávy) mohou při uplatňování a dodržování vhodných opatření institucemi a dalšími orgány EU sloužit jako základ pro předcházení týmž chybám a nesprávným postupům v budoucnosti,
P.
vzhledem k tomu, že dobrovolná spolupráce, kterou Evropský veřejný ochránce práv zahájil v rámci Evropské sítě veřejných ochránců práv, funguje již víc než deset let jako flexibilní systém výměny informací a zkušeností týkajících se osvědčených správních postupů a jako systém pomáhající stěžovatelům využít služeb veřejných ochránců práv a obdobných orgánů, které jim jsou schopny lépe pomoci,
Q.
vzhledem k tomu, že za více než deset let, které uplynuly od doby, kdy byl tento úřad vytvořen, zaznamenala role Evropského veřejného ochránce práv jakožto obhájce evropských občanů určitý vývoj daný jeho nezávislostí a demokratickou kontrolou, kterou nad jeho výkonem provádí Parlament,
R.
vzhledem k tomu, že Evropský veřejný ochránce práv prohlásil, že je ochoten použít své pravomoci zahájit šetření z vlastního podnětu, pokud se na něj obrátí občané třetích zemí s bydlištěm mimo Evropskou unii se stížností, která svou povahou jinak spadá do jeho působnosti,
S.
vzhledem k tomu, že dne 30. listopadu 2006 podepsal Evropský veřejný ochránce práv s evropským inspektorem ochrany údajů memorandum o porozumění týkající se vzájemné spolupráce a způsobů výkonu pravomocí, které každému z nich přísluší,
T.
vzhledem k tomu, že mezi hlavní zásady evropské integrace patří i zásada demokratické rovnosti všech evropských občanů, bez diskriminace národnostní či jazykové, a že neustále dochází k případům, kdy si občané, sdružení a firmy v souvislosti s veřejnými nabídkovými řízeními či konkurzy organizovanými na úrovni Společenství stěžují na to, že nedostali požadované informace ve svém vlastním jazyce,
U.
vzhledem k tomu, že Evropský veřejný ochránce práv v červenci roku 2006 opětovně požádal o změnu svého statutu a že jedna z jeho žádostí, týkající se změny článku 3 tohoto statutu, byla již Evropským parlamentem schválena v rámci výše zmíněného usnesení ze dne 6. září 2001,
1.
1 schvaluje výroční zprávu za rok 2006 předloženou Evropským veřejným ochráncem práv a oceňuje způsob jejího vypracování spojující souhrn činností za tento rok a tematickou analýzu jeho rozhodnutí a problémů, které v různých fázích vyřizování stížností vyvstaly; vyzývá jej však, aby provedl některé technické změny, které usnadní četbu jednotlivých kapitol, jako jsou přehledné tabulky ve statistické a shrnutí v analytické části;
2.
požaduje, aby všem institucím a orgánům Evropské unie bylo poskytnuto dostatečné množství rozpočtových prostředků a zaměstnanců k tomu, aby mohly zajistit, že občané obdrží rychlé a konkrétní odpovědi na své dotazy, stížnosti a petice;
3.
domnívá se, že Evropský veřejný ochránce práv vykonával i v tomto období své pravomoci vyváženým a dynamickým způsobem, což se projevovalo jak v jeho postupu při zkoumání stížností a při vedení a uzavírání šetření, tak i v tom, že udržoval konstruktivní vztahy s orgány EU a zvyšoval povědomí občanů o jejich právech, která vůči těmto institucím a orgánům mají;
4.
vyzývá Evropského veřejného ochránce práv, aby pokračoval ve svém úsilí a aby účinným a pružným způsobem propagoval svou činnost s cílem přesvědčit občany o své úloze ochránce řádné správní praxe institucí Společenství;
5.
zdůrazňuje, že hlavním cílem zásahu Evropského veřejného ochránce práv je usilovat o dosažení smírné dohody mezi žalobcem a žalovaným orgánem a zamezit sporu před soudy;
6.
sdílí jeho názor, že výklad pojmu "nesprávný úřední postup v činnostech orgánů nebo subjektů Společenství" by se měl rozšířit tak, aby se kromě případů nezákonných správních úkonů či porušování norem či závazných právních zásad vztahoval na příklad i na případy, kdy je postup správních orgánů laxní, nedbalý či nedostatečně průhledný, nebo na případy porušení jiných zásad řádné správní praxe;
7.
vyzývá Evropského ochránce veřejných práv, aby nadále propagoval skutečnou kulturu spočívající ve službě jakožto nedílnou součást řádné správní praxe s cílem vytvořit ve veřejné správě Evropské unie atmosféru otevřenosti a vést s občany využívající jejích služeb dialog, při kterém budou přiznány chyby, bude nad nimi vyjádřeno politování a bude hledáno uspokojivé řešení pro žalující stranu;
8.
považuje za nedostatečné, že některé další instituce a orgány Společenství, především Komise a Rada, přijaly samostatné kodexy řádné správní praxe: v případě Komise se konkrétně jedná o kodex schválený dne 13. září 2000 upravující vztahy jejích zaměstnanců s veřejností a v případě Rady o kodex schválený dne 25. června 2001 upravující pracovní vztahy jejích zaměstnanců s veřejností;
9.
zdůrazňuje, že se "Evropský kodex řádné správní praxe" navržený Evropským veřejným ochráncem práv a schválený Evropským parlamentem dne 6. září 2001 vztahuje na zaměstnance všech institucí a orgánů Společenství a že je na rozdíl od ostatních kodexů pravidelně aktualizován a zveřejňován na internetových stránkách Evropského veřejného ochránce práv;
10.
zdůrazňuje, že všeobecná platnost tohoto kodexu (
erga omnes
) byla vysvětlena v dopise, který Evropský veřejný ochránce práv zaslal dne 11. března 2002 předsedovi Parlamentu a který také zveřejnil na svých internetových stránkách; domnívá se tudíž, že žádný jiný kodex s užší platností nemůže tento "evropský" kodex nahradit ani se od něj odchýlit;
11.
naléhavě žádá všechny orgány, aby s Evropským veřejným ochráncem práv ve všech fázích jeho vyšetřovacího postupu konstruktivně spolupracovaly a aby přijaly jeho smírná řešení, řídily se jeho kritickými poznámkami a uplatňovaly jeho návrhy doporučení;
12.
nabádá Evropského veřejného ochránce práv, aby každoročně vypracovával seznam osvědčených správních postupů a seznam postupů, které nejsou v souladu s jeho rozhodnutími, a aby předkládal studii o dopadu svých kritických poznámek;
13.
naléhavě vyzývá adresáty kritických poznámek, aby vzali tyto poznámky na vědomí a aby se jimi při svých dalších postupech řídili, a zamezili tak případům, kdy se skutečné administrativní postupy liší od úředních prohlášení, či případům opomenutí;
14.
připomíná všem orgánům a institucím Společenství jejich povinnosti vyplývající z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise Úř. věst.
L 145, 31.5.2001, s. 43
, které musí být účinně dodržováno proto, aby byla zaručena důvěryhodnost postupu při jeho změně, která je v současnosti zvažována, a povinnosti vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a o volném pohybu těchto údajů Úř. věst.
L 281, 23.11.1995, s. 31.
Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst.
L 284, 31.10.2003, s. 1).
;
15.
opětovně vyzývá Komisi, aby řádně využívala své diskreční pravomoci k zahájení řízení pro nesplnění povinnosti, které jí přísluší podle článku 226 Smlouvy o ES, nebo k navržení postihů podle článku 228 Smlouvy o ES; zároveň ji vyzývá, aby přitom důsledně dbala na to, že tento postup nebude poznamenán prodlevami či neodůvodněnou liknavostí, což je neslučitelné s její pravomocí dohlížet nad prováděním právních předpisů Společenství;
16.
domnívá se, že odmítne-li orgán jednat podle doporučení obsaženého ve zvláštní zprávě evropského veřejného ochránce práv i v případě schválení tohoto doporučení Parlamentem, může Parlament v souvislosti s aktem či opomenutím, které je předmětem doporučení Evropského veřejného ochránce práv, oprávněně využít své pravomoci obrátit se s danou záležitostí na Soudní dvůr;
17.
důrazně vyzývá všechny orgány a subjekty Společenství jakož i stálá zastoupení členských států, aby v zájmu průhlednosti vzájemně spolupracovaly v souladu s pravidly řádné správní praxe popsané ve zprávě a aby svou odpovědnost nepřenášely na mocné ústřední orgány jako například předsednictví Rady nebo Radu guvernérů Evropských škol, nad nimiž může Evropský veřejný ochránce práv jen stěží vykonávat svou kontrolu;
18.
vyzývá Evropský úřad pro výběr zaměstnanců, aby účinně a důsledně dodržoval pravidla a stanovené postupy, pokud jde o otevřenost a průhlednost výběrových řízení a především pak o přístup uchazečů k informacím o hodnocení jejich testů; dále tento úřad vyzývá, aby ukončil jazykovou diskriminaci a aby se nevyhýbal odpovědnosti tím, že se bude odvolávat na rozhodnutí výběrových komisí;
19.
velmi vítá skutečnost, že Evropský veřejný ochránce práv dal najevo svůj záměr zabývat se operacemi Evropské investiční banky (EIB) v souvislosti s poskytováním půjček mimo EU, a že přitom hodlá využít svého práva provádět šetření z vlastního podnětu; zdůrazňuje však, že Evropský veřejný ochránce práv bude muset pro vyřízení stížností v této věci vyhodnotit a zajistit vnitřní kapacity;
20.
vyzývá evropského veřejného ochránce práv, aby zvážil možnost uzavření memoranda o porozumění s EIB, které by se týkalo způsobů vzájemné spolupráce v situacích, kdy Evropský veřejný ochránce práv vyšetřuje z výkonu své pravomoci stížnosti týkající se nesprávného úředního postupu ze strany EIB; dále se domnívá, že EIB je subjektem, který by mohl nejlépe informovat občany zainteresované na projektech financovaných touto bankou o možnosti podávat stížnosti k evropskému veřejnému ochránci práv, a to i v případě, že se jedná o občany třetích zemí s bydlištěm mimo EU;
21.
vítá skutečnost, že Evropský veřejný ochránce práv může prošetřovat jednání orgánů působících v oblasti třetího pilíře EU;
22.
bere na vědomí, že Evropský veřejný ochránce práv již předložil výše uvedené dvě zvláštní zprávy, z nichž jedna již dosáhla kýženého účinku a druhá bude Parlamentem teprve posouzena; v tomto ohledu podporuje závěry, které Evropský veřejný ochránce učinil vůči Radě a které se týkají požadavku aplikovat jednotné normy pro všechny jazykové režimy používané předsednictvím Rady a požadavku objasnit statut předsednictví jakožto součásti Rady pojímané jako instituce;
23.
uvítal by posílení parlamentních postupů v zájmu rychlejšího posouzení zvláštní zprávy evropského veřejného ochránce práv ze strany Petičního výboru;
24.
vyzývá evropského veřejného ochránce práv, aby v rámci stanoveném článkem 1 rámcové dohody o spolupráci ze dne 15. března 2006 předložil Parlamentu požadavky, jejichž splnění považuje za důležité pro zlepšení výměny informací mezi příslušnými úřady a pro posílení spolupráce, a to se zvláštním ohledem na oblast komunikací, informačních technologií a překladu;
25.
vyjadřuje své uspokojení nad tím, že Evropský veřejný ochránce práv udržuje konstruktivní vztahy s Petičním výborem Parlamentu, ať už jde o jeho účast na schůzích tohoto výboru nebo o vzájemný respekt k příslušným kompetencím a výsadám; žádá proto Evropského veřejného ochránce práv, aby Petičnímu výboru včas předkládal své stanovisko k těm nejvýznamnějším případům, jejichž vyšetřování jím již bylo zahájeno, čímž umožní, aby mezi ním a Petičním výborem probíhala účinná spolupráce;
26.
vyjadřuje opětovně svou podporu (stejně jako v roce 2001) žádosti Evropského veřejného ochránce práv, aby v jeho statutu byla změněna pravidla o přístupu k dokumentům a výslechu svědků, neboť se domnívá, že v době, kdy rostou nároky na jeho služby a kdy hlavní evropské orgány již většinu těchto požadavků ve skutečnosti přijaly, pomohou tyto požadované úpravy objasnit rozsah jeho pravomocí;
27.
zdůrazňuje, že tyto úpravy by neměly narušit původ a povahu úlohy Evropského veřejného ochránce práv, tj. úlohy ochránce občana před orgány veřejné správy Evropské unie;
28.
uvědomuje si, jaký přínos má z hlediska zásady subsidiarity při zajišťování nápravy mimosoudní cestou Evropská síť veřejných ochránců práv;
29.
vyzývá k tomu, aby v rámci Evropské sítě veřejných ochránců práv proběhla mezi evropským veřejným ochráncem práv a Petičním výborem vzájemná konzultace s cílem vyřešit problémy, které již byly řešeny v rámci petic;
30.
vítá rostoucí míru zapojení sdělovacích prostředků do zveřejňování práce Evropského veřejného ochránce práv a schvaluje komunikační strategii Evropského veřejného ochránce práv, která využívá různých prostředků pro informování občanů a zvyšování jejich povědomí, čímž přispívá k ustanovení mnohačetných forem dialogu, a přibližuje tak instituce a orgány Evropské unie jejím občanům; v dlouhodobém horizontu by pak tato strategie měla vést k větší informovanosti občanů o jejich právech a o pravomocech Společenství, jakož i k pochopení rozsahu působnosti evropského veřejného ochránce práv;
31.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropskému veřejnému ochránci práv, vládám a parlamentům členských států a jejich veřejným ochráncům práv nebo obdobným příslušným orgánům.
