KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0142/2005
11.
5.
2005
ZPRÁVA
o agendě sociální politiky na období let 2006–2010
(2004/2191(INI))
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
Zpravodajka:
Ria Oomen-Ruijten
PE 355.507v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
ODŮVODNĚNÍ........................................................................................................................12
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ...............................13
POSTUP...................................................................................................................................16
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o agendě sociální politiky na období let 2006–2010
( 2004/2191(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise (KOM(2005)00-33),
– s ohledem na Evropskou sociální chartu,
– s ohledem na zprávu skupiny na vysoké úrovni o budoucnosti sociální politiky v rozšířené Evropské unii z května 2004,
– s ohledem na své usnesení ze dne 3. září 2003 o vyhodnocovací tabulce uplatňování agendy sociální politiky
Úř. věst.
C 76 E, 25.3.2004, s. 226. ,
– s ohledem na pracovní dokument Komise ze dne 18. května 2004 o sociální situaci v Evropské unii (SEK(2004)0-636),
– s ohledem na sdělení předsedy Barrosa ve shodě s místopředsedou Verheugenem určené jarnímu zasedání Evropské rady nazvané „Společně pracovat pro růst a pracovní místa – nový začátek Lisabonské strategie“ ze dne 2. února 2005 (KOM(2005)00-24),
– s ohledem na Smlouvu o Ústavě pro Evropu,
– s ohledem na Zelenou knihu s názvem „Konfrontace demografické změny: nová solidarita mezi generacemi“,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a na stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6‑0142/2005 ),
A. vzhledem k tomu, že k dosažení lisabonských cílů – většího počtu kvalitativně lepších pracovních míst a sociální soudržnosti – je třeba evropský sociální model modernizovat a posílit, aby lépe snášel změny struktury obyvatelstva a umožnil přístup ke znalostem a dovednostem potřebným ve společnosti, jejíž technologie doznávají změn,
B. vzhledem k tomu, že sociální soudržnosti mezi občany Evropské unie dobře poslouží, když každá práceschopná osoba dostane příležitost získat přiměřeně placené zaměstnání a pracovní podmínky umožňující rovnováhu mezi prací a osobním životem a když ti, kteří nejsou na trhu práce, budou mít přiměřený příjem, který je vysvobodí z chudoby,
C. vzhledem k tomu, že rozvoj a podpora evropského lidského a sociálního kapitálu jsou životně důležité nejen pro budování ekonomiky založené na znalostech, ale představují rovněž klíčový prvek sociální integrace a při úpravách v reakci na strukturální změny na pracovním trhu,
D. vzhledem k tomu, že střední a malé podniky (MSP) v celé Evropské unii významně přispívají k růstu a míře zaměstnanosti, neboť zaměstnávají velký počet osob,
E. vzhledem k tomu, že zaměstnanost v Evropě musí stoupat, což znamená, že je třeba většího úsilí a praktických, na budoucnost orientovaných opatření, která pomohou ženám, mladým lidem, zdravotně postiženým, starším pracovníkům, nekvalifikovaným pracovníkům, dlouhodobě nezaměstnaným a příslušníkům menšin nalézt pracovní místa, která vyhovují jejich kvalifikacím,
F. vzhledem k tomu, že v Evropě existuje příliš malá mobilita pracovních sil, a proto jsou pracovní místa, která jsou k dispozici, nedostatečně využívána z důvodu úředních a jazykových překážek,
G. vzhledem k tomu, že navzdory průkopnické úloze Evropy v oblasti rovného zacházení a v boji s diskriminací stále existují značné problémy, jako jsou občasné obtíže žen při získávání přístupu na pracovní trh, mzdové nerovnosti, rozdíly v příležitostech v oblasti vzdělání a ve vyhlídkách na profesní dráhu a postup, obtíže při slučování práce s rodinnými povinnostmi a nízká účast žen na rozhodovacích procesech společnosti,
H. vzhledem k tomu, že je nutné podniknout energické kroky v boji s chudobou,
I. vzhledem k tomu, že sociální politiky jsou ústředním faktorem ekonomického růstu EU,
J. vzhledem k tomu, že sociální politika je ústředním faktorem při vytváření sociální soudržnosti a zajišťování přístupu k základním právům,
K. vzhledem k tomu, že skloubení práce s rodinou se musí stát praktickou volbou, která umožňuje mužům a ženám být aktivní na trhu práce, budovat kariéru a vést harmonický, plodný rodinný život,
L. vzhledem k tomu, že podniky by v souladu s odpovědností, kterou sdílejí z hlediska sociální politiky, měly nabízet svým zaměstnancům co nejlepší vzdělávací podmínky: - v době určené k praktickému nabytí úvodního výcviku; - v době pravidelného výcviku zaměstnanců; - ve vztahu k uznávání a praktickému ověřování schopností nabytých při pracovní praxi.
Za účelem dosažení těchto cílů by všechny velké podniky měly vypracovat plány výcviku a rozvoje dovedností a jejich hodnocení, o nichž by se jednalo na jedné straně se sociálními partnery, a na druhé straně s institucemi poskytujícími pracovní kvalifikace;
M. vzhledem k tomu, že je nyní kladen zvláštní důraz na tvorbu pracovních míst v nových podnicích a obecně v MSP; z tohoto důvodu by členské státy měly podporovat zejména podnikatelský duch, inovace a prostředí nakloněné podnikání,
Obecně
1. domnívá se, že Komise podává dobrý rozbor problémů a úkolů, před nimiž stojí Evropa se zřetelem k zachování a posílení jedinečného evropského sociálního modelu; soudí, že tato evropská agenda sociální politiky musí přispívat k vyváženému plnění všech čtyř pilířů Lisabonské strategie, zejména ekonomické koordinace, politiky zaměstnanosti, sociální politiky a trvale udržitelného rozvoje;
2. vyslovuje politování nad skutečností, že v důsledku přílišné obecnosti návrhů a/nebo v důsledku nedostatku praktických opatření v oblasti sociální agendy se ambiciózní Lisabonská strategie neplní tak energicky, jak se někdy na jiných místech tvrdí; v této souvislosti připomíná strategické cíle Unie: „Obnovený růst je životně důležitý pro prosperitu, může navrátit plnou zaměstnanost a je základem sociální spravedlnosti a příležitostí pro všechny.
Je rovněž rozhodující pro postavení Evropy ve světě a pro schopnost Evropy mobilizovat zdroje, skrze něž lze řešit mnohé rozmanité globální úkoly“;
3. zdůrazňuje důležitost odpovědnosti každého členského státu za plnění a uplatňování současné legislativy a za provádění reforem za účelem dosažení lisabonských cílů;
4. domnívá se, že sociální agenda musí přispívat k dodržování základních práv zakotvených ve Smlouvě o Ústavě pro Evropu; proto navrhuje, aby tato agenda ustanovila výroční kontrolu zabezpečování základních sociálních práv ze strany Unie;
5. vyzývá Komisi a Radu na základě této agendy sociální politiky, aby navrhly skutečnou agendu sociální politiky, navazující na agendu sociální politiky pro období let 2000–2005 s konkrétními návrhy politik, časovým rozvrhem a konkrétním postupem (evidencí dosažených výsledků) pro účely sledování jejího plnění; vyzývá Komisi, aby sociální agendu rozšířila prostřednictvím návrhů uvedených jmenovitě v tomto usnesení;
6. vítá závazek Komise posílit sociální rozměr globalizace a očekává, že bude konzultován ohledně praktických opatření, která budou navržena Komisí a mezirezortní skupinou působící v této oblasti;
7. domnívá se, že integrace různých programů Společenství do programu Progress nesmí snižovat význam nebo financování akčních programů v pěti dotyčných oblastech; vyzývá všechny zainteresované strany organizované občanské společnosti k účasti na sledování plnění různých složek programu;
8. bere na vědomí záměr Komise týkající se sdělení o sociálních službách obecného zájmu; naléhavě žádá v této souvislosti, aby tyto služby byly vyčleněny z oznamovací povinnosti v rámci politiky státní pomoci a žádá o návrh rámcové směrnice o službách obecného zájmu, který by zajistil zásady a financování těchto obecních služeb;
9. domnívá se, že je třeba komplexních a podrobných statistik a analýz a že musí být vytvořen vhodný systém veřejné sociální podpory, který bude zajišťovat informace o volných pracovních místech, odpovídajících zdravotních službách a poradenství; zdůrazňuje důležitost spolupráce mezi státními orgány, sociálními partnery a občanskou společností (veřejně soukromé partnerství); upozorňuje na širší význam „nejlepší správy věcí veřejných“; poznamenává, že výroční schůze jsou důležitým prostředkem ke sledování a hodnocení agendy sociální politiky; domnívá se však, že by v rozšířené Evropě měla existovat souvislá a definovaná systémová strategie; nevidí žádné důkazy přesného vymezení odpovědností a pravomocí mezi Společenstvím, členskými státy a nevládními organizacemi;
10. odsuzuje skutečnost, že nejsou zmíněny místní ekonomiky nebo MSP, jakožto klíčové faktory hospodářského rozvoje a zaměstnanosti, přestože představují přes 90 % obchodní činnosti evropských ekonomik; upozorňuje na to, že vznik nových pracovních míst lze podporovat poskytováním pomoci MSP a vytvářením příznivých podmínek, specifických programů a výhod pro nová pracovní místa;
11. vyzývá k tomu, aby záměr posoudit dopad veškerých evropských opatření na sociální oblast a oblast zaměstnanosti byl doprovázen praktickým prováděcím nástrojem a opatřeními k vyhodnocení a podrobnému sledování;
Demografie a přístup k pracovním místům
12. domnívá se, že současný demografický vývoj vytváří tlak na trh práce a sociální zabezpečení; zdůrazňuje naléhavou potřebu pozitivních opatření ke zlepšení postavení starších pracovníků na trhu práce a přiměřených politických reakcí, které nejen zvrátí tento vývoj, ale přinesou nové příležitosti pro lepší kvalitu pracovního života, právo na celoživotní vzdělávání, větší pružnost při volbě penzijních a důchodových programů a pozitivní motivaci pro zvyšování počtu let v aktivním zaměstnání; domnívá se, že s ohledem na koordinaci důchodů by měla být zahájena široká diskuse ohledně práva všech na důchod na přijatelné úrovni, včetně pracovníků v atypických profesích nebo lidí z vysoce rizikových skupin;
13. vítá Zelenou knihu o demografických změnách jako užitečný příspěvek k rozboru mnohostranných úkolů, před kterými stojí Evropská unie, a domnívá se, že Parlament by měl přispívat k celkové reflexi důsledků demografického poklesu a formulovat návrhy vhodných politických nástrojů, které EU a členské státy mohou použít k řešení této situace;
14. upozorňuje na skutečnost, že určité skupiny společnosti nadále trpí diskriminací co se týče jejich práv na vysoce kvalitní zaměstnání; žádá o předkládání praktických návrhů, které by pomáhaly konkrétně ženám, starším občanům, mladým lidem, zdravotně postiženým a příslušníkům menšin při integraci do světa práce a při zapojování se do programů zaměstnanosti a sociální solidarity;
15. doufá, že boj proti diskriminaci (spojené zejména s příslušností k menšině) bude zintenzívněn a že členské státy budou nabádány k výměně informací o osvědčených postupech;
16. vyzývá k tomu, aby byla věnována zvláštní pozornost celkové propagaci rodiny na evropské a národní úrovni; domnívá se, že to je klíčový faktor při zvrácení trendu demografické změny v EU, který ohrožuje budoucí životaschopnost ekonomiky a sociální smír;
Lepší pracovní místa a jejich větší počet
17. považuje za nutné přijmout praktická opatření ke zřízení programů, které – po poradě se sociálními partnery a v dialogu s odbornými subjekty veřejného a/nebo soukromého sektoru – podpoří vzdělávání a profesní přípravu a opravdu zavedou celoživotní vzdělávání s cílem zlepšit využívání znalostí a informační společnosti v souladu s potřebami trhu práce;
18. zdůrazňuje skutečnost, že celoživotní vzdělávání uspokojuje sociální potřebu a přispívá k plnění požadavků evropského trhu práce a že je rovněž právem sociálním bez ohledu na věk, pohlaví nebo společenský původ; zdůrazňuje, že sociálně znevýhodněné skupiny (ženy, přistěhovalci, lidé žijící pod prahem chudoby) by měly mít zvláštní nárok na takové vzdělávání z důvodu těžkostí, se kterými se všeobecně setkávají z důvodu omezeného výcviku, který se jim dostal, a protože jsou odsunováni na okraj společnosti v souvislosti se systémy vzdělávání a odborné přípravy; žádá opatření, kterými by se těmto skupinám dostalo konkrétních příležitostí v zájmu zajištění všeobecné rovnosti příležitostí; a konečně si přeje, aby byly stanoveny konkrétní cíle obzvlášť ve prospěch těch, kteří nemohli dokončit středoškolské vzdělání: osob negramotných, nekvalifikovaných, nezaměstnaných, postižených, starších 50 let, migrantů a žen vracejících se z mateřské dovolené, a tak dále;
19. soudí, že by měl být prosazován také model evropského vzdělání a odborní přípravy, v jehož rámci by přístup ke vzdělání a odborné přípravě byl považován za základní sociální právo;
20. vyzývá k urychlenému přijetí a uplatnění směrnice o uznávání profesních kvalifikací;
21. žádá o poskytnutí podpory mnohostranným projektům, jejichž účelem je zkvalitnit systémy vzdělávání a odborné přípravy členských států, s cílem podpořit konvergence jejich referenčních systémů dovedností a kvalifikace;
22. vyzývá Komisi, aby s ohledem na novou strategii na období let 2007–2012 v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci zvolila účinnější přístup k příčinám a následkům pracovních úrazů; v této souvislosti vyzývá: - k revizi směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň, - k revizi směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/37/ES ze dne 29. dubna 2004 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (kodifikované znění směrnice 90/394/EHS), - k rozšíření působnosti směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci tak, aby zahrnovala opatření proti obtěžování při práci a aby se rovněž týkala osob samostatně výdělečně činných, pracovníků vykonávajících práci po telefonu a z domova; - k navržení směrnice o poruchách svalově-kosterní soustavy na pracovišti s důrazem na problematiku monotónní práce;
23. věří, že je důležité, aby členské státy zlepšovaly prostředí pro nové podniky a podporovali již existující MSP prostřednictvím do budoucna zaměřených opatření na národní, regionální a místní úrovni; tato opatření by měla být zaměřena zejména na informační a komunikační sektor, jakož i na odvětví služeb, jelikož tato odvětví mají zvláště velký potenciál pro vytváření nových pracovních míst;
24. vyzývá Komisi, aby posílila a vyjasnila původní lisabonský cíl vymýtit chudobu přijetím jasného cíle EU snížit úroveň chudoby měřenou ve vztahu k HDP do roku 2010 a rozvinout soubor měřítek sociálního začleňování, podle kterých budou posuzovány výsledky strategie sociálního začleňování;
25. vyzývá Komisi a Radu, aby udržovaly a posilovaly strategii sociálního začleňování jako výraznou a viditelnou strategii v rámci zefektivněného procesu sociální ochrany a sociálního začleňování;
26. věří, že je zvlášť důležité, aby členské státy více využívaly opatření ke změně nehlášené výdělečné činnosti na pravidelné zaměstnání;
Mobilita
27. vyzývá k vypracování podrobné zprávy o hospodářských dopadech odpírání přístupu k zaměstnání pracovníkům z nových členských států jinde v EU; zpráva musí rovněž obsahovat návrhy řešení identifikovaných problémů;
28. požaduje zkvalitnění a rozšíření směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb; domnívá se, že přeshraniční spolupráce inspektorátů by měla být zintenzívněna, a vyzývá Komisi, aby provedla šetření ke zjištění možnosti ustavení evropské platformy spolupráce mezi nimi, jakýsi sociální Europol;
29. vyzývá k tomu, aby byla v podrobných ustanoveních příloh nového nařízení (ES) č. 883/2004 (nové koordinační nařízení novelizující nařízení 1408/71
Nařízení (ES) č. 883/2004 Evropského parlamentu a Rady ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení. ) zohledněna potřeba a žádoucnost mobility, a to tak, že prováděcí opatření učiní z mobility skutečnost namísto pouhých slibů, jak je tomu v případě textu samotného nařízení;
30. připomíná v této souvislosti svůj požadavek na vytvoření legislativního nástroje ve vztahu k zavádění předběžných závazných testů přeshraničních dopadů na poli sociálního a fiskálního práva („evropský test“) tak, jak je to uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 28. května 1998 o situaci příhraničních pracovníků v Evropské unii;
31. vítá záměr Komise předložit návrhy na odstranění překážek pracovní mobility, zejména překážek pramenících z profesních důchodových programů, a vyzývá k tomu, aby takové návrhy byly předloženy pokud možno ještě v tomto roce;
Podpora sociálního začleňování a soudržnosti
32. domnívá se, že ačkoliv zaměstnanost je nejdůležitějším prvkem integrace lidí do společnosti, je navíc potřeba ještě zdravá sociální politika v zájmu zajištění práv všech na sociální ochranu a soudržnosti společností členských států; v této souvislosti naléhavě žádá, aby proběhla rozprava o evropských daních s přihlédnutím k lepšímu a vyváženějšímu financování sociálního zabezpečení;
33. vítá záměr Komise vyhlásit rok 2010 Evropským rokem boje proti vyčleňování a chudobě; odsuzuje skutečnost, že evropský jarní summit v březnu 2005 v Bruselu zúžil cíle sociálního začleňování a boje proti chudobě na opatření proti chudobě dětí; žádá Komisi a Radu pro zaměstnanost a sociální věci, aby zajistily dosažení původních lisabonských cílů, zejména snížení chudoby v Unii, a aby zajistily uplatnění všech prvků uvedených v rámci otevřené metody koordinace pro opatření proti chudobě a sociálnímu vyčlenění;
34. podporuje záměr Komise podniknout intenzivní konzultace o nedostatcích ve stávajících systémech sociální ochrany; domnívá se, že by se do nich měly zapojit všechny strany a že by po těchto konzultacích měl následovat legislativní návrh, který by zaručil minimální příjem každému obyvateli Unie;
35. podporuje záměr Komise rozšířit otevřenou metodu koordinace, zahájenou v prosinci 2004, na plnohodnotný postup pro oblast dlouhodobé péče a zdravotní péče; domnívá se, že v této souvislosti by měla být přijata kvalitativní kritéria, která zajišťují právo všech na finančně dostupnou péči založenou na solidaritě; domnívá se vzhledem k tomu, že zdravotní péče nemůže být podřízena pravidlům vnitřního trhu a konkurence;
Boj s diskriminací
36. připomíná, že otázka rovnosti pohlaví musí být začleněna do všech politik Společenství, neboť je to jediná cesta, jak zajistit tři klíčové pilíře rovnocenné kvality života pro ženy, tj. sebevědomí, příležitosti a úspěchy;
37. vyjadřuje zklamání nad nedostatkem účinných návrhů na prosazování, podrobné sledování a vyhodnocování pokroku v rovnosti pohlaví a politických opatření zaměřených na usnadnění rovnováhy mezi zaměstnáním a rodinným životem, která pomohou těm, kteří pečují o osoby neschopné práce, a celkově zvýší pružnost pracovní doby; vyzývá Komisi, aby přísněji monitorovala dodržování stávajících právních předpisů a aby v případě nutnosti podávala návrhy na jejich změnu včetně ukládání pokut;
38. důrazně podporuje záměr zorganizovat Evropský rok rovných příležitostí;
39. vítá vytvoření Evropského institutu pro rovnost pohlaví zaměřeného na zaplnění informační mezery v oblasti rovnosti pohlaví, zastává názor, že by tento vývoj mohl zlepšit viditelnost problematiky rovnosti pohlaví; domnívá se, že v rozšířené Evropě by to bylo přínosem a že mezera mezi starými a novými členskými státy by mohla být překonána tím, že tento institut bude umístěn do některého z deseti nových členských států;
40. naléhavě žádá Komisi, aby doplnila sociální agendu směrnicí zakazující diskriminaci zdravotně postižených; požaduje, aby byl přisouzen větší politický význam Evropskému akčnímu plánu pro zdravotně postižené a aby akční plán byl použit jako nástroj skutečné změny; požaduje, aby akční plán byl použit jako hlavní nástroj začleňování hledisek zdravotních postižení, jehož součástí musí být zprávy členských států o provedení ustanovení o zdravotních postiženích obsažených v právních předpisech EU; požaduje, aby členské státy aktivně zapojovaly organizace zdravotně postižených do tohoto procesu na národní úrovni a aby akční plán byl politicky zviditelněn a projednán s Radou Evropské unie a Evropským parlamentem společně s doporučeními příštích kroků;
41. požaduje konkrétní směrnici s cílem zakázat diskriminaci osob na základě věku ve vztahu k přístupu ke zboží a službám;
Sociální dialog a sociální legislativa
42. bere na vědomí záměr Komise předložit Zelenou knihu o vývoji pracovního práva s cílem zjednodušit jeho pravidla; domnívá se, že evropská politika nesmí vést k erozi sociálních výdobytků; upozorňuje v této souvislosti na článek III-209 Smlouvy o Ústavě pro Evropu, který stanoví harmonizaci opatření v oblasti zaměstnanosti a životních a pracovních podmínek při zachování dosažených zlepšení;
43. vítá návrh Komise o mezistátním přeshraničním sociálním dialogu; vyzývá také Komisi, aby tento sociální dialog podpořila přidělením pracovníků, a doufá, že partneři sociálního dialogu tento návrh podpoří;
44. vyzývá Komisi, aby předložila návrh na revizi směrnice Rady 94/45/ES o Evropské radě zaměstnanců, jak bylo slíbeno pro rok 2002, s tím, že nejdůležitějšími cíli jsou: (i) rozšíření a posílení práva na informace a rady v případě reorganizace a (ii) zlepšení pracovních podmínek zástupců zaměstnanců v evropských radách zaměstnanců;
45. domnívá se, že lisabonského cíle lepších pracovních míst a jejich většího počtu, která poskytnou stabilní příjem nad prahem chudoby, bude dosaženo, až se členské státy ujmou své odpovědnosti za realizaci a aplikaci současných právních předpisů a až se stanou struktury dostatečně moderními a dynamickými a poskytnou Evropanům sociální zabezpečení a právní jistoty; proto vyzývá Komisi, aby předložila návrhy - směrnice na ochranu práv pracovníků pro případ restrukturalizace, - směrnice týkající se propouštění jednotlivců, - směrnice týkající se sociální ochrany v souvislosti s novými formami zaměstnávání, - směrnice o monitorování dodržování minima požadovaných předpisů, - směrnice o minimálním standardu sociálního zabezpečení;
46. upozorňuje na to, že agenda sociální politiky stanoví založení fóra pro restrukturalizaci podniků; vyzývá Komisi v této souvislosti, aby do agendy zařadila návrh Gillenhammerovy pracovní skupiny o sestavování výroční sociální zprávy ve velkých společnostech;
47. vyzývá členské státy k prohloubení spolupráce a výměny osvědčených postupů pomocí otevřené metody koordinace, která je účinným nástrojem tvorby politiky v oblasti zaměstnanosti, sociální ochrany, sociálního vyčleňování, důchodů a zdravotní péče;
48. vyzývá Komisi a Radu k zajištění přiměřené sociální ochrany pracovníků dočasně najímaných přes agentury rozvíjením současných návrhů směrnice o pracovnících dočasně najímaných přes agentury;
49. věří, že vztahy mezi oběma stranami průmyslu ve formě dohod musí být posíleny na všech úrovních; vyzývá proto Komisi, aby předložila návrhy dobrovolného rámce mezinárodního kolektivního vyjednávání, který by pokryl meziodvětvovou úroveň a úroveň podnikovou a odvětvovou;
50. vyzývá své výbory, kterým tato povinnost přísluší, aby pravidelně monitorovaly plnění sociální agendy;
51. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
ODŮVODNĚNÍ
9. února 2005 předložila Komise sociální agendu na období 2005–2010 opatřenou následujícím motem: „Sociální Evropa v globální ekonomice: pracovní místa a příležitosti pro všechny“.
Revize sociální agendy doplňuje a podporuje průběžnou revizi Lisabonské strategie, která se zaměřuje na růst a pracovní místa.
Agenda má hrát klíčovou úlohu při prosazování sociální dimenze hospodářského růstu.
Proto je sociální agenda koncipována tak, aby odrážela integrovaný charakter Lisabonské strategie a zároveň aby zahrnovala následující složky rovnocenného významu: náležitě výkonné hospodářství jakožto základ vysoce jakostních pracovních příležitostí; vysoká úroveň sociální ochrany; rovné příležitosti pro všechny; vzdělání a sociální dialog.
Váš zpravodaj souhlasí s rozborem Komise.
Avšak návrhy nastíněné v sociální agendě jsou příliš neurčité na to, aby se dosáhlo vytýčených cílů a nepřesahují rámec diskusních dokumentů, hodnocení, zelených knih apod.
Lisabonských cílů – tj. učinit Evropu konkurenceschopnější a vytvořit lepší pracovní místa a jejich větší počet – lze dosáhnout pouze tehdy, když se plně uplatní nástroje sociálnětržní ekonomiky.
Odpovědnost sociálních partnerů a občanů (za podpory vlád) za sociálně a ekologicky udržitelnou společnost je podtržena v návrzích předkládaných vaším zpravodajem v nejrůznějších oblastech politiky.30.
3.
2005
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
k programu sociální politiky na období let 2006–2010
( 2004/2191(INI) )
Navrhovatelka:
Zita Gurmai
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. souhlasí s tím, že nový program sociální politiky je reakcí na obnovený lisabonský program; bere na vědomí tři klíčové priority, jimiž jsou zaměstnanost, boj s chudobou a podpora rovných příležitostí; odsuzuje skutečnost, že sociálním otázkám je věnováno méně pozornosti a že je k nim přistupováno poněkud pasivně na základě osvědčených metod a nástrojů, bez jakéhokoliv horizontálního přístupu a řádně formulované strategie čelící novým výzvám rozšířené EU;
2. zdůrazňuje, že současná rámcová strategie Evropského společenství rovnosti pohlaví a přidružený program skončí v roce 2005; poznamenává, že nový program financování otázek rovnosti pohlaví je součástí širšího sociálního programu nazvaného PROGRESS, který začne fungovat od roku 2007; obává se, že by přístup ženských nevládních organizací k financování Společenství mohl být složitý; vyzývá Komisi, aby přijala komplexní a prozíravou novou rámcovou strategii rovnosti pohlaví, která by se zabývala hlavními úkoly dosažení rovnosti žen a mužů v Evropě a která by pevně ustanovila cíle v otázce rovnosti pohlaví v oblastech politiky zaměstnanosti a přistěhovalectví, reforem sociální ochrany, vnějších vztahů, rozvojové spolupráce EU atd.;
3. důrazně podporuje záměr zorganizovat Evropský rok rovných příležitostí a Evropský rok boje proti vyloučení a chudobě;
4. vyzývá členské státy, aby věnovaly patřičnou pozornost těm lidem, především nezaměstnaným, kteří nemohou získat práci a nejsou chráněni národní minimální mzdou, se zvláštním zřetelem na bezdomovce;
5. zdůrazňuje důležitost nového mezigeneračního přístupu, nejen pokud jde o mladé lidi; odsuzuje nedostatečnou pozornost věnovanou situaci důchodců, postižených osob a žen; poznamenává, že návrh Komise umožňuje podporování tohoto přístupu prostřednictvím zákonů, sociálního dialogu, finančních nástrojů a také vzdělávání, které je rovněž klíčovým faktorem; souhlasí s tím, že restrukturalizování priorit Evropského sociálního fondu by mohlo podpořit dosažení těchto cílů; souhlasí s tím, že vztah mezi Evropským sociálním fondem a politickým rámcem nového programu sociální politiky by měl být posílen;
6. domnívá se, že jsou nezbytné komplexní a podrobné statistiky a analýzy, že musí být vytvořen vhodný systém veřejné sociální podpory, který bude zajišťovat informace o volných pracovních místech, odpovídajících zdravotních službách a poradenství; zdůrazňuje důležitost spolupráce státních orgánů, sociálních partnerů a občanské společnosti (veřejně soukromé partnerství); upozorňuje na širší význam „nejlepšího řízení“ (“best governance”); poznamenává, že výroční schůze jsou důležitým prostředkem ke sledování a hodnocení programu sociální politiky; domnívá se však, že by v rozšířené Evropě měla existovat souvislá a definovaná systémová strategie; nevidí žádné důkazy přesného vymezení rozdělení odpovědností a pravomocí mezi Společenstvím, členskými státy a nevládními organizacemi;
7. bere na vědomí, že Komise schválí Zelenou knihu o rozvoji zaměstnaneckého práva; souhlasí s cílem vytvořit bezpečnější prostředí podporující účinné přechody na trhu práce; domnívá se, že by to mohlo vést k návrhu celé škály modernizací a zjednodušení současných pravidel; upozorňuje na skutečnost, že nejsou stanovena žádná konkrétní opatření nebo přesné časové plány;
8. žádá Komisi, aby v souvislosti se záměrem zorganizovat Evropský rok mobility pracovníků posoudila vliv rozšíření na mobilitu vzhledem k efektivitě přechodného období pro volný pohyb pracovníků a aby co nejdříve odstranila překážky volného pohybu;
9. odsuzuje skutečnost, že zde není žádná zmínka o místních hospodářstvích nebo o MSP jakožto klíčových faktorech ekonomického rozvoje a zaměstnanosti, přestože představují přes 90 % obchodní činnosti evropských ekonomik; poznamenává, že vytváření nových pracovních míst lze podporovat pomáháním MSP a vytvářením příznivých podmínek, specifických programů a výhod pro nová pracovní místa;
10. vítá vytvoření Evropského institutu pro rovnost pohlaví zaměřeného na zaplnění informační mezery v oblasti rovnosti pohlaví, zastává názor, že by tento vývoj mohl zlepšit viditelnost problematiky rovnosti pohlaví; domnívá se, že v rozšířené Evropě by bylo užitečné zaplnit mezeru mezi starými a novými členskými státy tím, že tento institut bude umístěn do některého z deseti nových členských států;
11. souhlasí s navrhovaným rozšířením metody otevřené spolupráce na nové oblasti, jako je zdraví nebo dlouhodobá péče; je přesvědčen, že to je správný nástroj k dosažení našeho společného cíle, kterým jsou „rovné příležitosti pro všechny“; připomíná, že otázka rovnosti pohlaví musí být začleněna do všech politik Společenství, neboť je to jediná cesta, jak zajistit tři klíčové pilíře rovnocenného života žen, tj. sebevědomí, příležitosti a úspěchy.
POSTUP
Název
Agenda sociální politiky na období let 2006–2010
Referenční údaje
2004/2191(INI)
Příslušný výbor
EMPL
Výbor požádaný o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
FEMM 18.11.2004
Užší spolupráce
ne
Navrhovatelka
Datum jmenování
Zita Gurmai 16.12.2004
Projednání ve výboru
17.3.2005
31.3.2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
31.3.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
9
5
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Edite Estrela, Věra Flasarová, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Urszula Krupa, Astrid Lulling, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Raül Romeva i Rueda, Eva-Britt Svensson, Britta Thomsen, Anna Záborská
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Christa Klaß
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
POSTUP
Název
Agenda sociální politiky na období let 2006–2010
Číslo postupu
2004/2191(INI)
Základ v jednacím řádu
článek 45
Příslušný výboru Datum oznámení na zasedání
EMPL
18.11.2004
Výbor( y ) požádaný( é ) o stanovisko Datum oznámení na zasedání
FEMM 18.11.2004
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Ne
Zpravodaj( ové ) Datum jmenování
Ria Oomen-Ruijten 19.10.2004
Projednání ve výboru
16.3.2005
19.4.2005
20.4.2005
Datum přijetí
20.04.2004
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
32
6
4
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Roselyne Bachelot-Narquin, Jean-Luc Bennahmias, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Mogens N.J. Camre, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Harald Ettl, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Roger Helmer, Stephen Hughes, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Sepp Kusstatscher, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Maria Matsouka, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda, Jean Spautz, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Mihael Brejc, Françoise Castex, Roberto Musacchio, Luca Romagnoli, Leopold Józef Rutowicz, Patrizia Toia, Anja Weisgerber
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Datum předložení – A6
11.5.2005
A6-0142/0000
