Práce a soukromý život: jak vyřešit dilema?
Sociální politika
2006-10-20 - 16:16
Jak skloubit práci a soukromý život?
I když doby, kdy lidé trávili v práci běžně padesát či šedesát hodin jsou už dávno pryč, skloubit osobní a pracovní život je pro mnohé z nás dilema.
V okamžiku, kdy v Unii vrcholí bitva o novelizaci směrnice o pracovní době, europoslanci, ministři a další experti diskutovali o možnostech, jak najít rovnováhu mezi prací a soukromým životem.
Proč vlastně je třeba měnit současnou legislativu?
Evropa prochází zásadními změnami, zejména demografickými.
Rodí se méně dětí a lidé žijí déle.
Otázkou je, jestli lidé vůbec mají možnost věnovat se rodině, pokud většinu času tráví v práci, ptali se diskutující.
Proto je třeba vytvořit podmínky pro to, aby muži i ženy měli stejné možnosti věnovat se dětem, protože jsou to zpravidla právě ženy, které zůstávají s doma.
O to těžší je ale pak opětovný nástup do práce, zvlášť pokud potřebují pracovat jen na částečný úvazek.
Dlouhý pracovní týden: v čem je problém?
To ale zdaleka není jediný problém dlouhých pracovních týdnů.
Takové podmínky způsobují stres, zvyšují riziko chyb a také se negativně podepisují na našem zdraví.
To pak znamená více absencí.
Delší pracovní týden pak paradoxně může způsobit více škody než užitku, zvlášť ve světle plnění lisabonských cílů, podle kterých se Evropa musí stát více konkurenceschopná.
Proto se ve slovníku mnohých expertů začíná objevovat nové slovo, které označuje budoucí možný model evropský trh práce - "flexicurity" (Z anglického "flexible" - tedy pružný a "security" - tedy jistota nebo bezpečí).
"Problém hledání rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem byl dlouho chápán hlavně jako dilema, které musí řešit ženy, ale dlouho už tomu tak není.
Je to také otázka toho, abychom splnili lisabonské cíle, abychom dokázali čelit demografickým změnám, které v Evropě probíhají," uvedl poslanec z politické skupiny socialistů Alejandro Cercas.
Jak moc vlastně pracujeme
Délka pracovního týdne se liší země od země.
Zatímco Francouzi v práci průměrně stráví přibližně třicet hodin týdně, Maďaři pracují v průměru asi 36 hodin.
Podle údajů Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek je patrný jasný rozdíl mezi zaměstnanými muži a ženami.
Žena pracující na plný pracovní úvazek v zaměstnání týdně stráví 40 hodin týdně, muž o tři hodiny více.
Ale kdo skutečně pracuje víc?
"Pokud započítáme do pracovní doby i neplacené hodiny (péči o děti, domácí práce, starost o postižené nebo starší příbuzné), je to žena, nikoli muž, kdo má podstatně delší pracovní týden," argumentovala na setkání Tina Weber z agentury CEEP, která reprezentuje některé podniky mimo jiné také při řešení sociálních otázek.
Právě proto mnohé ženy dávají přednost raději práci na částečný úvazek.
Jejich preference se liší v souvislosti s mateřstvím.
Neznamená to ale, že by se tento problém netýkal mužů.
I když jejich zájem o zkrácený pracovní úvazek je podstatně menší, i oni mají své důvody, proč si ho zvolit.
Mimo jiné ten, že práci na plný úvazek zkrátka nemohou sehnat.
Evropská unie právě nyní řeší, jak bude legislativa ohledně pracovní doby vypadat.
Na programu je revize směrnice o pracovní době.
Hlavním sporným místem je, zda povolit, aby pracovní týden mohl být delší než 48 hodin.
Oba postoje mají své zastánce i odpůrce.
Pro je zejména Velká Británie.
Evropský parlament nicméně rád viděl strop na maximálně 48 hodinách za týden.
Lidé by měli mít možnost zvolit, zda chtějí pracovat déle, než je obvyklé, ale na druhé straně by to mohlo vést k nebezpečí, že toho budou zaměstnavatelé zneužívat.
Pokud na tuto podmínku nepřistoupíte, riskujete, že práci nedostanete, varují odpůrci.
Hledání rovnováhy
Existují tedy možnosti, jak skloubit pracovní život a rodinu?
Zcela jistě ano, zaznělo na semináři.
O jednu pracovní pozici se například mohou dělit dva zaměstnanci, je možné pracovat z domova, je možné pracovat na částečný úvazek.
Některé firmy nabízej pružnou pracovní dobu, nebo možnost odpracovat si celý pracovní týden v kratší době (například 38 hodin během čtyř dnů).
Na druhé straně existují ale i překážky.
Samotné firmy v mnoha případech vnímají tyto možnosti spíš negativně.
Další omezení vyplývají ze vzdělání, které člověk může nabídnout, dopravních možností i samotného očekávání, které člověk má.
Nezanedbatelný je také dopad na rodinný rozpočet.
Během březnového zasedání Parlament přijal zprávu o demografických výzvách a solidaritě mezi generacemi.
Podobně jako na úterním semináři i podle této zprávy, kterou předložil Philip Bushill-Matthews z politické skupiny lidovců a evropských demokratů, je třeba věnovat větší pozornost potřebám rodiny, podporovat, aby lidé pracovali i ve vyšším věku, zajistit vyváženou imigrační politiku a, samozřejmě, najít rovnováhu mezi prací a soukromým životem.
20061020STO11817
CS
1
PHOTO
20061020PHT11826.jpg
CS
2
LINK
http://www.eurofound.europa.eu/events/2006/sembrussels2006/index.htm
CS
3
LINK
http://www.eurofound.eu.int/pubdocs/2006/25/cs/1/ef0625cs.pdf
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060322IPR06614 0 NOT XML V0//CS
-//EP//TEXT TA P6-TA-2005-0175 0 NOT XML V0//CS
-//EP//TEXT IM-PRESS 20050824IPR01364 0 NOT XML V0//CS
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
