23.
4.
2007
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Komise
v souladu s čl.
103 odst.
2 jednacího řádu
předložili Geoffrey Van Orden, Nirj Deva a Michael Gahler
za skupinu PPE-DE
o situaci v Zimbabwe
Usnesení Evropského parlamentu o situaci v Zimbabwe
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení ze dne 16. prosince 2004, 7. července 2005 a 7. září 2006,
–
s ohledem na společný postoj Rady 2007/120/SZBP ze dne 19. února 2007, kterým se obnovují omezující opatření proti Zimbabwe do 20. února 2008,
–
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 236/2007 ze dne 02.03.07, kterým se doplňuje seznam osob, proti nimž jsou namířena omezující opatření,
–
s ohledem na zprávu Mezinárodní skupiny pro řešení krizí ze dne 5. března 2007 nazvanou: „Zimbabwe: Konec patové situace“,
–
s ohledem na mimořádné zasedání SADC, které se konalo ve dnech 28.–29. března 2007 v Dáresalámu v Tanzanii,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že na tento měsíc připadá 27. výročí nezávislosti Zimbabwe, avšak jeho lid prozatím nezískal svobodu,
B.
vzhledem k tomu, že podle MMF se v roce 2007 budou pozitivnímu hospodářskému růstu těšit všechny africké země s výjimkou Zimbabwe, jehož hospodářství zaznamenalo za poslední desetiletí propad o 40 procent a tento rok jeho výkon poklesne o dalších 5,7 procent,
C.
vzhledem k tomu, že inflace v Zimbabwe se blíží hranici 2 000 procent, což je nejvíce na světě, a MMF předpovídá, že v roce 2008 bude v průměru přesahovat 6 000 procent,
D.
vzhledem k tomu, že v současné době patří průměrná délka života v Zimbabwe mezi nejnižší na světě, kdy u mužů činí 37 a u žen 34 let, více než 80 procent Zimbabwanů je nezaměstnaných a žijí z méně než 2 USD na den, 20 procent dospělých je HIV pozitivních a více než 3 200 lidí týdně na tuto nemoc zemře, čehož důsledkem je nejvyšší procentní podíl sirotků na světě,
E.
vzhledem k tomu, že polovina obyvatelstva žije z existenčního minima či zemi opustila a že v prvním čtvrtletí roku 2007 Světový potravinový program poskytnul 1,5 milionu Zimbabwanů naléhavou potravinovou pomoc, přičemž však podle jeho výpočtů trpí podvýživou 4,5 milionu z nich, od roku 1998 se produktivita v zemědělství propadla o 80 procent a z celkových 12 milionů obyvatel Zimbabwe uprchly 3 miliony do Jihoafrické republiky,
F.
vzhledem k tomu, že pro EU i širší mezinárodní společenství je rozvoj Afriky významnou prioritou a zasazují se o spravedlivý obchod, lepší pomoc, úlevy v zadluženosti a boj proti HIV/AIDS i malárii a jsou si vědomy, že bez řádné správy věcí veřejných nebude dosaženo trvalého pokroku,
1.
s hlubokým politováním sleduje pokračující prohlubování hospodářské krize a stupňování politického útlaku, které vede ke zhoršování už tak tíživé situace milionů Zimbabwanů;
2.
odmítá vraždy aktivistů Hnutí za demokratickou změnu (MDC) Gifta Tandareho dne 11. března 2007, Itaie Manyerukeho dne 12. března 2007 a novináře Edmora Chikomby dne 30. března 2007 a vyjadřuje nad těmito vraždami hluboký zármutek;
3.
odsuzuje násilný způsob, jakým režim prezidenta Mugabeho rozehnal poklidné modlitební shromáždění upořádané v oblasti Highfield dne 11. března 2007 organizací „Save Zimbabwe Campaign“, a následné zatčení Morgana Tsvangiraie, Nelsona Chamisy, Grace Kwinjehové, Lovemora Madhuka, Williama Bangoa, Sekai Hollandové, Tendaie Bitiho, Arthura Mutambary a mnoha dalších členů MDC a jiných opozičních skupin a stran;
4.
ostře odsuzuje brutální zacházení se zatčenými a zranění, která jsou způsobována při potlačování shromáždění a při policejních raziích v domovech obětí, jež za poslední měsíce vedla k hospitalizaci přibližně 600 osob;
5.
protestuje proti tomu, že dne 28. března byli opětovně zatčeni členové hnutí MDC včetně Morgana Tsvangiraie a dalších, že proti členům hnutí MDC byly znovu zahájeny útoky, jako bylo například zbabělé napadení Nelsona Chamisy dne 18. března na mezinárodním letišti v Harare, a že mnoho opozičních aktivistů včetně Iana Makoneho zůstává i nadále ve vazbě;
6.
s velkým znepokojením bere na vědomí, že režim prezidenta Mugabeho pohrozil odejmutím licence všem nevládním organizací v Zimbabwe a vypověděl smlouvu s Agenturou USA pro mezinárodní rozvoj (USAID), což jen dále prohloubí utrpení obyčejných Zimbabwanů;
7.
vítá nově nalezený cíl jednoty mezi opozičními stranami a skupinami v Zimbabwe, včetně všech složek MDC, církví a Kongresu odborových svazů, i jejich odhodlanost spolupracovat navzdory vládnímu útlaku tak, aby se tomuto lidu dostalo demokracie a svobody;
8.
bere na vědomí posun v názorech celé Afriky, která nyní již obecně považuje Mugabeho za diktátora, jenž zneužívá panafrikanismus ke svým vlastním cílům; vítá rozhodnutí tanzanského prezidenta Jakayi Kikweteho svolat mimořádný summit zemí Jihoafrického rozvojového společenství (SADC) a podporuje upřímná hodnocení situace v Zimbabwe ze strany zambijského prezidenta Levyho Mwanawasy, ghanského prezidenta Johna Kuffoura a arcibiskupa Desmonda Tutua;
9.
vítá, že SADC uznalo situaci v Zimbabwe za krizovou, a rovněž vítá jeho iniciativy při hledání řešení, jež prospěje jak občanům Zimbabwe, tak i regionu jako celku, a naléhá na celé mezinárodní společenství a zejména na africké státy, aby se chopily této příležitosti;
10.
konstatuje, že souhlasem se zprostředkováním dialogu mezi vládní ZANU-PF a opoziční MDC na sebe jihoafrický prezident Thabo Mbeki vzal důležitý a obtížný úkol a dal v sázku svou vlastní pověst;
11.
věří, že prioritou bude nyní vytvoření podmínek, které umožní zimbabwskému lidu svobodně, směle a beze strachu zvolit vládu a prezidenta podle své vůle;
12.
vyzývá proto k okamžitému ukončení násilností a zastrašování a vyzývá zimbabwskou vládu, aby jako signatář smlouvy a protokolů SADC, Zakládajícího aktu Africké unie a Africké charty lidských práv a práv národů, dostála svým závazkům v oblasti demokratických zásad, lidských práv a právního státu;
13.
dále vyzývá k tomu, aby byly provedeny nezbytné ústavní změny a aby volební komisi byly poskytnuty řádné pravomoci skutečně nezávislého orgánu schopného dohlížet na průběh svobodných a spravedlivých voleb prostřednictvím transparentního systému, a domnívá se, že zásadní součástí tohoto procesu bude úplná kontrola hlasovacích lístků, řádně ověřených od začátku až do konce a se spolehlivými záznamy o tom, kolik lístků bylo vytištěno, kolik bylo distribuováno do každého okrsku a kolik bylo platně použito;
14.
nabízí v této souvislosti svou pomoc při provádění jakéhokoliv dohodnutého procesu, který vytvoří základ pro skutečně svobodné a spravedlivé volby, včetně vyslání mise EU pro sledování průběhu voleb, a věří, že i další organizace, jako je Společenství národů, budou vyzvány k tomu, aby vyslaly volební pozorovatele;
15.
vyzývá Spojené království, které v tomto měsíci převzalo předsednictví Rady bezpečnosti, aby zařadilo Zimbabwe na pořad jednání Rady bezpečnosti, a předpokládá, že Jihoafrická republika, v rámci svého obnoveného odhodlání vyřešit tuto otázku, sehraje konstruktivní úlohu jako nestálý člen Rady bezpečnosti Organizace spojených národů;
16.
uznávaje, že problémy, jimž čelí Zimbabwe, bezpochyby vznikly uvnitř tohoto státu a nejsou důsledkem žádné vnější činnosti; je si zejména vědom podpory, kterou vláda Spojeného království dlouhodobě poskytovala rovnému přerozdělení půdy transparentním zákonným způsobem, přičemž na úvodní balíček reforem, který později Mugabeho režim odložil, poskytla přibližně 44 milionů GBP, a podpory programu UNDP, který byl přerušen násilnými zábory půdy Mugabeho přívrženci;
17.
konstatuje, že mezinárodní společenství poskytlo Zimbabwe 368 milionů USD v roce 2005 a 374 milionů USD v roce 2006, avšak vyjadřuje hluboké politování nad tím, že Mugabeho režim zneužívá této podpory, zejména potravinové pomoci, a využívá ji jako politickou zbraň, kterou trestá ty, kdo se odváží vystoupit proti režimu;
18.
až do obnovení demokracie, právního státu a skutečného dodržování lidských práv velmi podporuje obnovení cílených sankcí EU proti Mugabeho režimu dne 19. února 2007 a rozšíření seznamu osob, na než jsou zaměřena omezující opatření, ze dne 2. března 2007, avšak vyjadřuje zklamání nad tím, že neměla vážný dopad na ty, kdo jsou přímo odpovědní za zbídačení Zimbabwe a úděsné strádání jeho lidu;
19.
vyzývá proto Radu, aby zajistila důsledné uplatňování současných omezujících opatření všemi členskými státy včetně zbrojního embarga a zákazu cestování, a dále vyzývá Radu, aby zvětšila rozsah sankcí a dále rozšířila seznam jednotlivců, který v současnosti čítá 130 osob, aby obsahoval daleko více činitelů Mugabeho režimu včetně vládních ministrů, poslanců a guvernérů, příslušníků vojenských sil, členů ústřední informační služby a policie, guvernéra Reserve Bank of Zimbabwe, členů, stoupenců a pracovníků strany ZANU-PF a také jejich rodinné příslušníky, podnikatele a prominenty spojené se stranou ZANU-PF;
20.
trvá na tom, že veškerá pomoc pro Zimbabwe musí být poskytována prostřednictvím ryze nevládních organizací a že se musí dostat k lidem, jimž je určena, v nejmenší možné součinnosti s režimem prezidenta Mugabeho;
21.
požaduje, aby EU zaujala pevné a rozhodné stanovisko k Mugabeho režimu, přičemž zdůrazňuje, že otázku Zimbabwe nelze oddělovat od širších vztahů EU s Afrikou, a trvá na tom, aby na schůzku EU-Afrika na nejvyšší úrovni, která se bude konat v Lisabonu v prosinci tohoto roku, nebyly pozvány žádné ze zakázaných osob, ani aby se jí účastnily; je toho názoru, že nedůsledné uplatňování cílených sankcí vážně podrývá politiku EU vůči Zimbabwe a je velkým zklamáním pro ty, kdo v Zimbabwe usilují o podporu mezinárodního společenství;
22.
opakuje svůj požadavek, aby z postupu na mistrovství světa ve fotbale v roce 2010 a ze samotné soutěže neměl Mugabeho režim absolutně žádný finanční ani propagandistický prospěch; v této souvislosti vyzývá Jihoafrickou republiku jako hostitelskou zemi a FIFA, aby Zimbabwe vyloučily z účasti na kvalifikačních utkáních, pořádání mezinárodních přátelských utkání či hostování národních týmů účastnících se tohoto turnaje;
23.
uznávaje, že EU a její členské státy jsou největšími přispěvateli na rozvoj Afriky, kteří každoročně poskytují 15 miliard EUR neboli 60 procent celkové pomoci Africe, trvá na tom, že Evropská Komise by měla nyní začít s plánováním rozsáhlého programu pomoci Zimbabwe, který bude proveden ihned po odstoupení prezidenta Mugabeho a jehož součástí by mělo být rychlé poskytnutí nejnutnějších zásob potravin, léčiv a paliv;
24.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám členských států, vládám zemí G8, vládám a parlamentům Zimbabwe a Jihoafrické republiky, generálnímu tajemníkovi Společenství národů, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedům komise a výkonné rady Africké unie, Panafrickému parlamentu, generálnímu tajemníkovi a vládám SADC a prezidentovi FIFA.
