KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0026/2005
7.
2.
2005
ZPRÁVA
o situaci evropského hospodářství – přípravná zpráva o hlavních směrech hospodářských politik
(2004/2269(INI))
Hospodářský a měnový výbor
Zpravodaj:
Robert Goebbels
PE 353.371v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
POSTUP.....................................................................................................................................8
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o situaci evropského hospodářství – přípravná zpráva o hlavních směrech hospodářských politik
( 2004/2269(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na doporučení Komise ze dne 24. dubna 2003 týkající se hlavních směrů hospodářské politiky členských států a Společenství (období 2003–2005) (KOM (2003)0170),
– s ohledem na doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 týkající se aktualizace hlavních směrů hospodářské politiky členských států a Společenství na rok 2004 (období 2003–2005) (KOM (2004)0238),
– s ohledem na ekonomické odhady pro podzim 2004 vypracované Komisí pro eurozónu a Evropskou unii (2004–2006),
– s ohledem na zprávu Komise ze dne 20. února 2004 pro jarní zasedání Evropské rady s názvem „Plníme Lisabonskou strategii – reformy pro rozšířenou Unii“ (KOM (2004)0029),
– s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady ze zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000, ze zasedání Evropské rady v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 a ze zasedání Evropské rady v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002,
– s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady ze zasedání v Bruselu ve dnech 20. a 21. března 2003, 16. a 17. října 2003, 25. a 26. března 2004 a 4. a 5. listopadu 2004,
– s ohledem na zprávu „Čelme výzvám“ skupiny na vysoké úrovni pod vedením pana Wima Koka,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. listopadu 2003 nazvané „Evropská iniciativa pro podporu růstu - investice do sítí a znalostí pro podporu růstu a zaměstnanosti - závěrečná zpráva Evropské radě“ (KOM (2003)0690),
– s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 30. října 2003 k hodnocení zkušenosti, jež Výbor získal, pro vyhodnocení dopadu strukturálních reforem v EU na hospodářství, sociální oblast a zaměstnanost
Úř. věst.
C 32, 5.2.2004, s. 103. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 12. března 2003 o stavu evropského hospodářství – přípravná zpráva na doporučení Komise o hlavních směrech hospodářské politiky
Úř. věst.
C 61 E, 10.3.2004, s. 294. , na své usnesení ze dne 15. května 2003 o doporučení Komise týkajícím se hlavních směrů hospodářských politik členských států a Společenství (období 2003–2005)
3 Úř. věst.
C 67 E, 17.3.2004, s.295.
3 a na své usnesení ze dne 23. října 2003 o výsledcích zasedání Evropské rady ve dnech 16. a 17. října 2003 v Bruselu
1 Úř. věst.
C 82 E, 1.4.2004, s. 592.
1 ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 26. února 2004 o stavu evropského hospodářství - přípravná zpráva o hlavních směrech hospodářské politiky
2 Úř. věst.
C 98 E, 23.4.2004, s. 162.
2 a na své usnesení ze dne 22. dubna 2004 o doporučení Komise o aktualizaci hlavních směrů hospodářské politiky členských států a Společenství na rok 2004 (období 2003–2005)
3 Texty přijaté P5_TA(2004)0378 .
3 ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 26. února 2004 k přípravě jarního summitu 2004
4 Úř. věst.
C 98 E, 23.4.2004, s. 156.
4 ,
– s ohledem na čl.
99 odst.
2 Smlouvy o ES,
– s ohledem na článek 45 a čl.
112 odst.
2 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru ( A6‑0026/2005 ),
A. vzhledem k tomu, že ekonomický růst v eurozóně a v 25 státech Evropské unie nadále nedosahuje své potenciální úrovně a zůstává na nízké úrovni; vzhledem k tomu, že spotřeba domácností je stále málo podporována a ekonomické výhledy na rok 2005 a 2006 jsou průměrné, což přispívá k udržení vysoké míry nezaměstnanosti, která bude klesat jen pomalu; vzhledem k tomu, že navzdory nejnižším úrokovým sazbám od druhé světové války je jen malá ochota investovat a neočekává se žádná změna, alespoň ne v brzké době; vzhledem k tomu, že strukturální reformy, které jsou nakonec všeobecně pokládány za nezbytné, nebyly ve všech členských státech uskutečněny s náležitou péčí a vzhledem k tomu, že reformy na úrovni Společenství pokračují pouze pomalu,
B. vzhledem k tomu, že Lisabonská strategie vyžaduje mobilizaci všech existujících nástrojů, zejména hlavních směrů hospodářské politiky a přiměřenou realizaci finančního výhledu,
C. vzhledem k tomu, že sledování trvalého růstu musí být založeno na sociální politice a politice zaměstnanosti a životního prostředí, vzhledem k jejich významu pro příští generace a ve snaze o posílení sociální soudržnosti; vzhledem k tomu, že posílení sociální soudržnosti předpokládá udržování přiměřené úrovně sociální ochrany a vysokou míru zaměstnanosti podle cílů stanovených Smlouvou, a že udržitelnost důchodových systémů lze zajistit pouze tehdy, jestliže se zlepší konkurenceschopnost evropského hospodářství tak, aby vytvářelo růst, investice a nové podniky,
D. vzhledem k tomu, že nadměrné schodky rozpočtu v některých členských státech jsou příznakem nedostatku strukturálních reforem a ukazují na souvztažnost mezi růstem a rozpočtovou disciplinou; vzhledem k tomu, že nízké úrokové sazby, které tato disciplina umožní, vytvářejí důvěru v dlouhodobou cenovou stabilitu, která je pro hospodářské subjekty nejpodstatnější, a tím vytváří základ potřebný pro růst a zaměstnanost,
1. lituje podstatného zpoždění při uskutečňování Lisabonské strategie, zejména s ohledem na strukturální reformy a reformy veřejných financí v mnoha členských státech, které lze částečně připsat velkému počtu cílů; vítá proto, že skupina, které předsedá Wim Kok, určila klíčové priority; vyzývá členské státy, aby tyto klíčové priority rozhodně realizovaly; vyzývá Komisi, aby své úsilí zaměřila na tyto oblasti; domnívá se, že hlavní směry vymezené jako hlavní směry hospodářské politiky na období 2003-2005 nebyly zařazeny do hospodářské politiky členských států; vyzývá Komisi k analýze nejlepších výkonů členských států a k tomu, aby z toho vyvodila ponaučení; doporučuje klást větší váhu na růst a vytváření pracovních míst pomocí zvýšené konkurence a konkurenceschopnosti v rámci lisabonské strategie;
2.
Poukazuje na to, že finanční stabilita, reforma veřejných financí a nízké úrokové sazby, které přinesla politika stability Evropské centrální banky, jsou jasnými pilíři lisabonské strategie;
3. doporučuje zjednodušení a zlepšení vztahů mezi různými nástroji, které má k dispozici Unie; doporučuje snížit počet zpráv nebo programů, jak na úrovni Společenství, tak i na vnitrostátní úrovni s cílem zajistit větší zapojení členských států; žádá Komisi, aby zvýšila své úsilí na dokončení vnitřního trhu v oblastech, kde dosud existují ochranné bariéry a obchodní omezení; žádá rovněž Komisi, aby nepolevila ve svém úsilí zajistit konkurenci za spravedlivých podmínek ve všech oblastech;
4 .
Plně podporuj nezávislost Evropské centrální banky a je toho názoru, že jakýkoli vliv na měnovou politiku ze strany orgánů určujících hospodářské politiky by byl v rozporu se Smlouvami, protože by to tuto nezávislost ukončilo; navrhuje harmonizaci ekonomických hypotéz použitých jako základ pro návrh rozpočtu a rozpočtových časových plánů členských států eurozóny , s ohledem na časový plán pro návrh hlavních směrů hospodářské politiky a směrů pro zaměstnanost;
5. opakuje svůj již formulovaný požadavek na uskutečnění reformy trhu práce ve smyslu zajištění rovnováhy mezi flexibilitou a bezpečností; připomíná, že vřele doporučuje provádění politik, které podporují smysl pro podnikání a iniciativu, inovace a průmyslovou konkurenceschopnost a v této souvislosti připomíná svoji podporu cíle zjednodušení správní oblasti a odstranění překážek souvisejících se zdaněním společností ; nakonec zdůrazňuje, že vytvoření kvalitních pracovních míst bude doprovázet zlepšení produktivity práce v Evropě;
6.
Domnívá se, že zvýšená produktivita nebude sama o sobě dostatečná na vytvoření růstu potřebného na pokrytí všech hospodářských a sociálních potřeb a na zmírnění důsledků demografické změny, zejména z hlediska důchodového a zdravotnického systému, takže bude nevyhnutelný obecný nárůst pracovní doby;
7. je znepokojen přetrvávající vysokou mírou nezaměstnanosti a nedostatečnými výhlídkami na zvýšení míry zaměstnanosti jak v eurozóně , tak i v celé Unii; naléhá na to, aby bylo vyvinuto zvláštní úsilí na poskytování poradenství a přeškolení všem, kteří jsou nezaměstnaní déle než šest měsíců ; poukazuje na významnou roli malých a středních podniků při vytváření pracovních míst a v tomto ohledu je znepokojen vysokým počtem podniků v úpadku v roce 2004, přičemž lituje, že malé a střední podniky nejsou schopny na rozdíl od velkých podniků plně využívat příznivých finančních podmínek posledních let; zdůrazňuje potřebu vytvořit prostředí, které podporuje podnikatelského ducha a kulturu riskovat, což podporuje vytváření nových podniků ulehčením administrativní zátěže kladené na malé a střední podniky, zjednodušením regulačního prostředí a snížením obecné úrovně zdanění v Evropské unii a zlepšením přístupu malých a středních podniků ke zdrojům financování, zejména rizikovému kapitálu; navrhuje reformy určené na zvýšení příležitostí pro malé a střední podniky; upozorňuje na rozhodující úlohu, kterou mohou hrát mikropůjčky při pomoci vytváření podniků a pracovních příležitostí; žádá podrobné prozkoumání těchto nástrojů a žádá rovněž, aby byly brány v úvahu a podporovány na úrovni Společenství;
8. znovu vyjadřuje své přání, aby se Unie postupně osvobodila z energetické závislosti prostřednictvím podpory obnovitelných zdrojů energie a podporou rozvoje alternativ k ropě, např. vodíku; shledává, že zvýšení cen ropy v roce 2004 by nemělo způsobit trvalé zvýšení míry inflace, ale bude narušena důvěra, především přímým snížením kupní síly domácností a pokračováním nejistoty ve vztahu k investicím, přičemž zároveň je třeba počítat se zpomalením vnější poptávky; zastává názor, že je nutno zvýšit účinnost tradičních forme energie, zejména těch, které neohrožují cíle Kyotského protokolu;
9. pozoruje ve všech vyspělých zemích ve spotřebě domácností pokles podílu zboží denní spotřeby a výrobků, dokonce i zboží levnějšího a kvalitnějšího, ve prospěch výdajů zejména na zdraví, komunikace a volný čas a také významný podíl odvětví služeb na evropském hrubém domácím produktu a v zaměstnanosti; považuje napříště zpomalení produktivity v tomto odvětví za určující faktor oslabení evropského hospodářského růstu; vyzývá proto, aby v tomto odvětví byly upřednostňovány investice a inovace do informačních a komunikačních technologií, které hrají důležitou roli při zvyšování produktivity; doporučuje otevřít tento sektor ve větší míře soukromým subjektům a povzbuzovat v něm podnikatelského ducha;
10. vyzývá členské státy, aby rozhodně podporovaly investice do budoucnosti, zvláště investice a konkurenci ve výzkumu, včetně základního výzkumu , a ve vývoji, ve špičkových technologiích, technologiích šetrných k životnímu prostředí, infrastruktuře a transevropských sítích, jakož i ve výchově a celoživotním vzdělávání; doporučuje zvýšit veřejné financování vědy a výzkumu ; domnívá se také, že investice do sociálních služeb a zejména do péče o dítě jsou základní podmínkou skutečné rovnoprávnosti mužů a žen a zvýšení podílu zaměstnanosti žen; upozorňuje Komisi na nedostatečné využití mnoha latentních kvalifikovaných pracovních míst v oblasti služeb, které jsou o to cennější, že jsou skutečně místní, a to jak v soukromém sektoru, tak i ve veřejném sektoru; zdůrazňuje potřebu investovat do pracovních míst a služeb a poskytnout jim podporu, zejména v oblasti vzdělávacích služeb, místních sociálních služeb, péče o dítě, péče o starší osoby a v oblasti pomoci v domácnosti; je také přesvědčen, že je třeba brát v úvahu stárnutí populace, protože to nezbytně povede i ke stárnutí pracující populace; je si vědom, že starší pracovníci mají často problémy s profesním vývojem a jsou často považováni za příliš staré a příliš drahé na to, aby byli povýšeni nebo přeškoleni; je proto toho názoru, že je nezbytné mít iniciativy přizpůsobené dané situaci, které budou poskytovat těmto osobám poradenství a specifické školicí systémy;
11. zdůrazňuje důležitost prostředí podporujícího výzkum a vývoj a také lepší integraci trhů výrobků nebo zaměření finančních trhů, které by byly více nakloněny riskantnějším formám investic;
12. konstatuje, že obchod uvnitř Společenství tvoří hlavní část zahraničního obchodu členských států, a proto považuje za nutné dokončit vytváření vnitřního trhu tak, aby přispěl k hospodářskému růstu, a tudíž i k sociálnímu rozvoji Unie; pozoruje ostatně, že většina obchodu se třetími zeměmi se uskutečňuje se zeměmi vyspělými, ve kterých je úroveň kvalifikace a mezd srovnatelná s členskými státy; konstatuje však, že vzrůstající počet konkurentů včetně Číny, Indie a Brazílie je často schopen dodávat zboží a služby stejné kvality za konkurenceschopnější ceny;
13. domnívá se, že rozvoj volného mezinárodního obchodu založeného na rovných příležitostech na základě závazků z Dohá přináší rozvoj chudých zemí a zároveň umožňuje vytvářet nové trhy pro vyspělé země a že jen růst rozvojových zemí umožní zvýšit příjmy obyvatelstva a zvýšit úroveň v oblasti sociální a životního prostředí; vyzývá Komisi, aby tyto důvody zohlednila v příštích hlavních směrech hospodářské politiky,
14. znovu opakuje své přání, aby jak národní parlamenty, tak i Evropský parlament byly lépe zapojeny do diskuse o hlavních směrech evropské hospodářské politiky; domnívá se, že výsledkem této spolupráce bude nejen lepší demokratická kontrola, ale hlavně jejich lepší přijetí členskými státy, a proto i lepší zapojení při jejich zavádění;
15 domnívá se, že vedení hospodářské politiky vyžaduje spolehlivé a srovnatelné statistiky a vyzývá Komisi k posílení prostředků, jimiž disponuje Eurostat při své práci, která spočívá ve sběru a kontrole statistických údajů členských států a současně také v přispívání k činnostem Organizace pro spolupráci a hospodářský rozvoj tak, aby se zvyšovala spolehlivost a srovnatelnost statistických údajů na mezinárodní úrovni; věří, že administrativní břemeno a náklady na shromažďování statistických údajů by neměly být brzdou konkurenceschopnosti podniků; vyzývá k tomu, aby se pozornost zaměřila na klíčové ukazatele pro podnikatelského ducha;
16. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, vládám, parlamentům členských zemí a sociálním partnerům.
POSTUP
Název
O situaci evropského hospodářství – přípravná zpráva o hlavních směrech hospodářských politik
Referenční údaje
( 2004/2269(INI) )
Základ v jednacím řádu
článek 45 a čl.
112 odst.
2
Datum předložení EP
28.
4.
2004
Příslušný výbor
Datum oznámení na zasedání
ECON 13.
1.
2005
Výbory požádané o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
Nezaujaté stanovisko
Datum rozhodnutí
Užší spolupráce
Datum oznámení na zasedání
Zpravodaj
Datum jmenování
Robert Goebbels 13.
12.
2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
19.
1.
2005
1.
2.
2005
Datum přijetí
2.
2.
2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro :
proti :
zdrželi se :
31
2
13
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Pier Luigi Bersani, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Ian Hudghton, Christopher Huhne, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts; Kurt Joachim Lauk; Enrico Letta, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Karin Riis-Jørgensen, Dariusz Rosati, Eoin Ryan; Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht, Lars Wohlin
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Werner Langen, Alain Lipietz, Jules Maaten, Thomas Mann, Diamanto Manolakou, Antonis Samaras, Theresa Villiers, Corien Wortmann-Kool
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Datum předložení – A6
7.
2.
2005
A6-0026/2005
Poznámky
...
