A6-0462/2007
23.
11.
2007
ZPRÁVA
o 23. výroční zprávě Komise o kontrole provádění práva Společenství (2005)
(2006/2271(INI))
Výbor pro právní záležitosti
Zpravodajka:
Monica Frassoni
PE 394.229v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................10
STANOVISKO Petičního výboru ..................................................................................11
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................15
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o 23. výroční zprávě Komise o kontrole provádění práva Společenství (2005)
( 2006/2271(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na 23. výroční zprávu Komise o kontrole provádění práva Společenství ( KOM(2006)0416 ),
– s ohledem na pracovní dokumenty útvarů Komise ( SEK(2006)0999 a SEK(2006)1005 ),
– s ohledem na sdělení Komise „Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství“ ( KOM(2007)0502 ),
– s ohledem na článek 45 a čl.
112 odst.
2 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a stanovisko Petičního výboru ( A6‑0462/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že účinnost politik EU z velké části závisí na jejich uplatňování na vnitrostátní, regionální a místní úrovni; vzhledem k tomu, že dodržování právních předpisů Společenství členskými státy musí být důsledně kontrolováno a sledováno, aby byl zajištěn jejich požadovaný pozitivní dopad na každodenní život občanů,
B. vzhledem k tomu, že počet stížností týkajících se porušení práva Společenství ukazuje, že evropští občané hrají zásadní roli při jeho uplatňování a že schopnost orgánů EU náležitě reagovat na to, na čem občanům záleží, je důležitá pro věrohodnost Evropské unie;
C. vzhledem k tomu, že Komise může upravovat své nástroje tak, aby mohla efektivně plnit svěřené úkoly, a přijímat inovační opatření, jež mají zlepšit uplatňování práva Společenství,
Výroční zpráva za rok 2005 a kroky přijaté v návaznosti na usnesení Parlamentu
1. bere na vědomí, že celkový počet Komisí zahájených řízení pro porušení práva během posledních let neustále roste a že v roce 2003 bylo odhaleno 2 709 takových případů (v 15 zemích EU); dále konstatuje, že počet zjištěných případů porušení práva v roce 2004 dramaticky poklesl (o 563) a v roce 2005 se opět zvýšil, nikoli však v takovém rozsahu jako v roce 2003: 2 653 registrovaných případů (v 25 zemích EU);
2. konstatuje, že přistoupení 10 nových členských států tedy patrně nemělo na počet registrovaných případů porušení práva žádný vliv, a vyzývá Komisi, aby tuto skutečnost Parlamentu vysvětlila a ujistila ho o tom, že nízký počet stížností není důsledkem špatné evidence stížností nebo nedostatečných zdrojů, které Komise vyčlenila pro tuto oblast;
3. vítá, že většina příslušných generálních ředitelství je ochotna poskytovat informace o zdrojích určených na problematiku porušování práva v oblastech spadajících do jejich pravomoci i o aktuální situaci řízení pro porušení práva; bere na vědomí, že každé generální ředitelství přistupuje k uplatňování práva Společenství a vyčleňování prostředků odlišným způsobem a že neexistuje přesný přehled o tom, jak tyto různé přístupy fungují, ani nebylo zveřejněno jejich obecné zhodnocení;
4. zavazuje se, že podpoří Komisi tím, že zvýší rozpočtové prostředky pro rozšíření zdrojů, jak to požaduje většina příslušných generálních ředitelství;
5. vítá skutečnost, že některá generální ředitelství vytvořila specifické mechanismy, jež mají doplnit řízení pro porušení práva s cílem účinně sledovat a konsolidovat uplatňování práva Společenství; konstatuje, že v roce 2002 byly jako součást regulačního rámce pro elektronické komunikace zavedeny oznamovací postupy pro navržená legislativní opatření na vnitrostátní úrovni, díky nimž byla v krátkodobém časovém horizontu umožněna spolupráce regulačních orgánů jednotlivých členských států a Komise; vyzývá Komisi, aby zvážila systematické používání tohoto preventivního mechanismu v jiných oblastech;
6. domnívá se, že je třeba podporovat předávání osvědčených postupů mezi členskými státy, např. formou souhrnných schůzí a seminářů věnujících se provádění práva, které by organizovala Komise v zájmu snazšího uplatňování práva Společenství; vyzývá Komisi, aby zvážila, jakým způsobem by mohl být do tohoto procesu zapojen Parlament;
7. vítá úsilí, které některá generální ředitelství Komise, zejména GŘ pro životní prostředí, vynaložila na zlepšení kontrol souladu příslušných směrnic, ale není spokojen s odpovědí Komise ohledně důvěryhodnosti studií o souladu právních předpisů; znovu Komisi vyzývá, aby na svých internetových stránkách zveřejnila studie zadané různými generálními ředitelstvími o hodnocení souladu vnitrostátních prováděcích opatření s právními předpisy Společenství;
8. vítá skutečnost, že do výroční zprávy a jejích příloh byly poprvé zařazeny podrobnosti o konkrétních a detailních postupech v případech nesplnění povinnosti související s peticemi;
9. podporuje vysílání zjišťovacích misí do různých členských států EU za účelem prošetření záležitostí, na než upozornili občané ve svých peticích; takové mise považuje za pragmatický způsob, jak v zájmu občanů řešit problémy v přímé spolupráci se členskými státy; domnívá se, že tyto mise jsou ještě potřebnější s ohledem na skutečnost, že Komisi chybí „kontrolní“ pravomoci k ověřování provádění práva ES v praxi, například v oblasti životního prostředí;
10. vítá závazek Komise začleňovat do budoucích legislativních návrhů shrnutí určená občanům a vyžaduje konkrétní příklady takových shrnutí, jakož i vysvětlení, že budou nedílnou součástí příslušného právního aktu, což je požadavek uvedený v bodě 19 usnesení Parlamentu ze dne 16. května 2006 o 21. a 22. výroční zprávě Komise o monitorování uplatňování právních předpisů Společenství (2003 a 2004)
Úř. věst.
C 297 E, 7.12.2006, s. 122. ;
11. domnívá se, že Komise by měla aktivněji sledovat vnitrostátní události, které by mohly poukazovat na porušování právních předpisů Společenství; vyzývá proto Komisi, aby v zájmu předcházení či nápravy porušování předpisů intenzivněji využívala své zastupitelské kanceláře;
12. vyzývá členské státy, aby k provádění právních předpisů Společenství nepřistupovaly jen z čistě formálního hlediska a aby se pokud možno vyvarovaly neúplnému provádění směrnic s cílem zlepšit transparentnost a zjednodušit právní předpisy;
13. vítá skutečnost, že se Komise ve svém sdělení „Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství“ zabývala některými důležitými politickými otázkami, které vznesl Parlament ve výše uvedeném usnesení ze dne 16. května 2006; shledává však, že některé důležité otázky je ještě třeba projednat, neboť nebyly zcela zodpovězeny, a to zejména otázka zdrojů vyčleněných na řešení případů porušení práva, trvání takových postupů, omezené používání článku 228 Smlouvy o ES a hodnocení toho, jak jsou uplatňována prioritní kritéria; žádá Komisi, aby tyto důležité otázky zodpověděla;
Sdělení Komise „Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství“ z roku 2007
14. vítá skutečnost, že Komise ve svém nedávno přijatém sdělení přikládá význam uplatňování práva Společenství a náležitě tuto otázku zohledňuje: „Není-li právo řádně uplatňováno, existuje riziko, že nebude dosaženo cílů evropské politiky a že svobod, které zaručují Smlouvy, bude možné využít jen částečně.“
KOM(2007)0502 , s. 2. ; vybízí Komisi, aby se držela závazků uvedených v tomto usnesení, a dosáhla tak konkrétních a viditelných výsledků, o nichž by měla Parlament průběžně informovat;
15. bere na vědomí, že při prověřování petic byly zřejmě odhaleny strukturální slabiny ve způsobu, jakým členské státy provádí různé právní předpisy Společenství; je toho názoru, že za účelem zajištění jednoty a soudržnosti práva Společenství je třeba důsledně předávat případy porušování práva Společenství Soudnímu dvoru, přinejmenším jedná-li se o vnitrostátně závažné případy, které vytvářejí precedens pro vnitrostátní judikaturu a budoucí praxi; domnívá se, že jednotný postup Komise v této oblasti by mohl v budoucnosti podstatně omezit množství stížností předkládaných Komisi i počet petic adresovaných občany Evropskému parlamentu v souvislosti s obdobnými problémy;
16. shledává, že hlavní překážkou účinnosti postupu pro porušení práva (články 226 a 228 Smlouvy o ES) zůstává jeho zdlouhavost a nedostatečné používání článku 228; trvá na tom, že lhůty navržené Komisí v souvislosti s neoznámením prováděcích opatření (nejpozději 12 měsíců od zaslání úředního oznámení o rozhodnutí o případu nebo ode dne, kdy se věci ujme soud) a s postupy pro zajištění souladu s dřívějšími rozhodnutími Soudu (od 12 do 24 měsíců) nesmí být v žádném případě překročeny, a vyzývá Komisi, aby za tímto účelem prováděla v uvedené lhůtě pravidelné kontroly toho, v jaké fázi se nacházejí řízení o nesplnění povinnosti, a aby o tom informovala dotčené občany;
17. vyzývá Komisi, aby důsledněji uplatňovala článek 228 Smlouvy s cílem zajistit řádné dodržování rozsudků Soudního dvora;
18. vítá záměr Komise zlepšit stávající pracovní metody s cílem upřednostnit a urychlit vyřizování a řízení již zahájených postupů i cíl zavázat a formálně zapojit členské státy; konstatuje, že v rámci navržené nové pracovní metody budou dotazy a stížnosti obdržené Komisí přímo předávány dotčeným členským státům, „pokud by záležitost vyžadovala objasnění faktického nebo právního stanoviska členského státu. (...)
Členskému státu [by byla] stanovena krátká lhůta k tomu, aby občanům nebo podnikům přímo poskytl všechna nezbytná vyjasnění, informace a řešení a aby o tom informoval Komisi“
KOM(2007)0502 , s. 7. ;
19. vyjadřuje hluboké znepokojení nad tím, že kvůli zpětnému postoupení stížnosti dotčenému členskému státu (jenž v první řadě nese odpovědnost za nesprávné uplatňování práva Společenství) by nová pracovní metoda mohla představovat riziko, že se Komise zbaví své odpovědnosti zajistit uplatňování práva Společenství, jež jí jako „strážkyni Smlouvy“ přísluší podle článku 211 Smlouvy o ES; shledává, že Komise je často jediným orgánem, na který se mohou občané obracet, aby oznámili neuplatňování práva Společenství;
20. vyzývá proto Komisi, aby při vytváření nové pracovní metody:
– jasně definovala případy, na něž se nová metoda použije;
– potvrdila, že nová pracovní metoda není alternativou k řízení pro porušení práva;
– zajistila, že nová metoda nebude ještě více zdržovat zahájení řízení pro porušení práva, které je již tak neúměrně zdlouhavé a nejasné, a aby zaujala nekompromisní postoj vůči členským státům, pokud jde o dodržování lhůt stanovených Komisí pro nalezení řešení v zájmu občanů;
– vyjasnila dobu registrace stížností v rámci nové metody (před nebo po reakci ze strany dotčeného členského státu) a aby uvedla, kdo bude rozhodovat o evidenci dané stížnosti; dále aby zajistila, že v rámci Komise bude při registraci stížnosti dodržována zásada kolegiality;
– upřesnila, kdo odpoví na stížnost (Komise nebo členský stát);
– informovala Parlament o zvláštních opatřeních, které Komise zamýšlí přijmout, aby zaručila, že během přechodného období před plným zavedením nového systému a v případě, že nový systém nepřinese očekávané výsledky, bude plně vykonávat svou úlohu strážkyně Smlouvy;
21. vítá návrh Komise, aby byl pro několik členských států vypracován pilotní program, s jehož pomocí bude v roce 2008 vyzkoušena nová pracovní metoda, která může být po zhodnocení jejího používání v prvním roce rozšířena na všechny členské státy;
22. žádá Komisi, aby navržený pilotní program zaměřila na ty členské státy, v nichž je uplatňování práva Společenství nadále problematické kvůli nedostatečné spolupráci ze strany vnitrostátních orgánů, zejména na regionální a místní úrovni; vyzývá Komisi, aby pomocí tohoto pilotního programu ověřila, zda a případně kde je v rámci Komise zapotřebí více zdrojů pro zpracování a řízení stížností poté, co bude zavedena nová pracovní metoda;
23. vzhledem k tomu, že díky stížnostem občanů a podniků se snadněji odhaluje velmi podstatný počet případů nesplnění povinnosti, a vzhledem k tomu, že je třeba zamezit nejasnostem při kontaktování různých orgánů zabývajících se řešením problémů, naléhá na Komisi, aby prověřila možnosti jasného označení těchto orgánů nebo vytvoření ústředního orgánu, který by poskytoval pomoc občanům on-line;
24. vítá rozhodnutí Komise zavést „v případě většiny procesních kroků častější přijímání rozhodnutí, které umožní rychlejší postup v případu“; bere na vědomí, že Komise každý rok pořádá čtyři formální schůze, na nichž rozhoduje o řízeních o porušení práva, a vítá, že se odhodlala tato rozhodnutí přijímat častěji; vyjadřuje politování nad tím, že Komise neurčila přísnější politická a organizační opatření v zájmu splnění těchto nových závazků;
25. bere na vědomí, že příloha sdělení obsahuje seznam oblastí práva Společenství, u nichž se navrhuje provést hodnocení, a vyzývá Komisi, aby vysvětlila rozsah tohoto seznamu;
26. lituje toho, že Komise nedodržela své závazky, které oznámila ve sdělení z roku 2002 „Lepší kontrola uplatňování práva Společenství“, a sice že „uplatňování prioritních kritérií bude každoročně hodnoceno v době, kdy bude projednávána zpráva o kontrole uplatňování práva Společenství“
KOM(2002)0725 , s. 12. ; vítá nový závazek Komise, že „popíše a vysvětlí své činnosti týkající se těchto priorit, a to počínaje rokem 2008“
KOM(2007)0502 , s. 9. ;
27. konstatuje, že Parlamentu jsou neustále předkládány petice, v nichž si jejich předkladatelé stěžují na trvalé porušování jejich lidských a základních práv ze strany členských států, a vyjadřuje hluboké politování nad tím, že z nového seznamu prioritních kritérií zmizela kritéria týkající se porušování lidských práv a základních svobod, která jsou zakotvena v právu Společenství; připomíná, že Smlouva o EU uděluje Parlamentu pravomoc zahájit postup stanovený v čl.
7 odst.
1 této Smlouvy;
28. naléhá na Komisi, aby intenzivně uplatňovala zásadu, že veškerá korespondence, která může oznamovat vážné porušení práva Společenství, by měla být registrována jako stížnost, kromě výjimečných okolností uvedených v bodu 3 v příloze sdělení „Vztahy se stěžovatelem ve věcech porušení práva Společenství“
KOM(2002)0141 . ; poznamenává, že evropský veřejný ochránce práv nedávno shledal, že se Komise dopustila „nesprávného úředního postupu“, protože opomněla evidovat stížnost v souladu se zmíněným sdělením; naléhá na Komisi, aby Parlament informovala o všech úpravách výjimečných kritérií pro nezaevidování stížností a aby s ním tyto změny konzultovala;
29. naléhá na všechny služby Komise, aby stěžovatele na konci každé předem stanovené lhůty plně informovala o postupu vyřizování jejich stížností (úřední oznámení, vydání odůvodněného stanoviska, předání Soudnímu dvoru), aby svá rozhodnutí zdůvodňovala a aby tyto důvody poskytovala se všemi podrobnostmi stěžovateli v souladu se zásadami uvedenými ve svém sdělení z roku 2002;
30. vítá záměr Komise zajistit volný přístup do své elektronické databáze a vyzývá ji, aby tento závazek realizovala co nejrychleji;
31. vítá závazek Komise informovat souhrnně o všech fázích řízení pro porušení práva počínaje jeho formálním zahájením; domnívá se, že v zájmu transparentnosti a lepšího uplatňování právních předpisů Společenství u vnitrostátních soudů by Komise měla zpřístupnit obsah a data kontaktů s členskými státy, jakmile se daný případ již nevyšetřuje;
32. vítá připravované vydání vysvětlujícího dokumentu Komise o judikatuře Soudního dvora v oblasti nároků na náhradu škody způsobené porušením práv vyplývajících z práva Společenství; dále navrhuje, že by Komise měla ověřit, zda by v příslušných případech týkajících se náhrady škod a v souladu s vnitrostátním právem procesním mohla předstupovat před vnitrostátní soudy jako amicus curiae , jak již činí ve vnitrostátních sporech souvisejících s právními předpisy ES o hospodářské soutěži
Sdělení Komise o spolupráci mezi Komisí a soudy členských států EU při používání článků 81 a 82 ES (Úř. věst.
C 101, 27.4.2004, s. 54), odstavce 17 až 20. ;
Úloha Evropského parlamentu a národních parlamentů při uplatňování práva EU
33. domnívá se, že stálé parlamentní výbory by se měly mnohem aktivněji podílet na kontrole uplatňování práva Společenství v oblastech, které spadají do jejich působnosti, a měly by být za tímto účelem podporovány Komisí a měly by od ní pravidelně získávat informace; navrhuje, aby vždy, kdy to bude možné, zpravodaj Parlamentu pro konkrétní oblast nebo jeho určený nástupce hráli klíčovou a trvalou úlohu při hodnocení toho, jak členské státy dodržují právo Společenství; poznamenává, že praxe pravidelných schůzek věnovaných uplatňování práva Společenství, které pořádá Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, by měla být rozšířena na všechny parlamentní výbory a že by se na nich měla systematicky podílet Komise;
34. konstatuje však, že neochota Komise poskytovat přesné informace o případech, kde bylo zahájeno řízení pro porušení právních předpisů, nejen značně snižuje zájem veřejnosti o tyto schůzky, ale i jejich účinnost; vyzývá parlamentní výbory, aby případně zvážily zařazení zástupců příslušných členských států a Rady na seznam hostů pozvaných na schůzky o uplatňování práva Společenství;
35. je přesvědčen, že by se parlamentním výborům (včetně Petičního výboru) mělo dostat adekvátní administrativní podpory, aby mohly řádně vykonávat své úkoly; žádá pracovní skupinu pro reformu Parlamentu, Rozpočtový výbor a další příslušné orgány Parlamentu, aby předložily konkrétní návrhy, které se budou mimo jiné zabývat výše uvedenou trvalou úlohou zpravodajů, a aby zhodnotily, zda je možné v sekretariátech všech výborů vytvořit zvláštní pracovní útvary, které by zajistily nepřetržitou a účinnou kontrolu uplatňování práva Společenství;
36. žádá, aby poslanci národních parlamentů a Evropského parlamentu spolu úžeji spolupracovali s cílem podpořit a zefektivnit kontrolu evropských otázek na vnitrostátní úrovni; domnívá se, že národní parlamenty mohou cenným způsobem přispět ke kontrole uplatňování práva Společenství, a pomoci tak posílit demokratickou legitimitu Evropské unie a přiblížit ji občanům;
37. připomíná závazek Rady, že bude podporovat členské státy, aby vytvářely a zveřejňovaly tabulky, které by dokládaly vzájemný vztah mezi směrnicemi a vnitrostátními prováděcími předpisy; trvá na tom, že tyto tabulky mají zásadní význam k tomu, aby Komise mohla ve všech členských státech provádět účinnou kontrolu prováděcích předpisů; vyzývá Parlament jakožto spolutvůrce právních předpisů, aby uskutečnil veškeré nezbytné kroky pro to, aby ustanovení týkající se těchto tabulek nebyla z textu návrhů Komise během legislativního procesu odstraněna;
38. konstatuje, že významnou roli při uplatňování práva Společenství hrají vnitrostátní soudy, a plně podporuje úsilí Komise určit doplňkové odborné školení pro soudce, advokáty a úředníky v rámci vnitrostátních orgánů;
39. vyzývá Komisi, aby lépe dohlížela nad dodržováním rozhodnutí Parlamentu, která se týkají poslanecké imunity, ze strany soudních orgánů členských států a aby v případech, kdy shledá, že tato rozhodnutí dodržena nebyla, informovala Parlament o dalších krocích, které zamýšlí podniknout;
°
° °
40. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, evropskému veřejnému ochránci práv a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Tato zpráva hodnotí, jak Komise v roce 2005 sledovala uplatňování práva Společenství.
Analyzuje také sdělení „Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství“ ( KOM(2007)0502 ), které Komise nedávno přijala.
Předložená zpráva je výsledkem četných schůzek zpravodajky s komisaři odpovědnými za uplatňování práva Společenství v oblastech, které spadají do jejich pravomoci.
Zpravodajka kromě toho udržovala rozsáhlé kontakty s různými službami Komise, které se zabývají řízením a prosazováním práva Společenství.
V rámci této zprávy bylo dne 3. května 2007 uspořádáno veřejné slyšení o uplatňování práva Společenství, v jehož průběhu si zástupci národních parlamentů, vnitrostátní soudci a advokáti či zástupci jednotlivých vlád vyměňovali své zkušenosti a odborné znalosti, a přispěli tak k vytvoření koncepce této zprávy.
Zpráva se rovněž opírá o srovnávací studii o provedení práva EU v členských státech, kterou připravila příslušná tematická sekce Evropského parlamentu ve spolupráci s Evropským centrem pro parlamentní výzkum a dokumentaci.
Zpráva zohledňuje zkušenosti dalších parlamentních výborů s uplatňováním práva Společenství a uznává, že Evropský parlament by měl významnou měrou přispívat k správnému uplatňování práva ES.
9.
10.
2007
STANOVISKO Petičního výboru
pro Výbor pro právní záležitosti
k monitorování uplatňování právních předpisů Společenství (2005) - 23. výroční zpráva Komise
( 2006/2271(INI) )
Navrhovatelka:
Diana Wallis
NÁVRHY
Petiční výbor vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Výroční zpráva za rok 2005 a zpráva vyšetřovacího výboru ke krizi společnosti Equitable Life
1. vítá skutečnost, že do výroční zprávy a jejích příloh byly poprvé zařazeny podrobnosti o konkrétních a detailních postupech v případech nesplnění povinnosti související s peticemi; souhlasí s názorem Komise, že petice představují cenný zdroj informací při odhalování případů porušení práva Společenství; vítá prohlášení Komise o jejím záměru zvýšit strategický význam otázek, které rozebírá ve svých výročních zprávách;
2. podporuje vysílání zjišťovacích misí do různých členských států EU za účelem prošetření záležitostí, na než upozornili občané ve svých peticích; takové mise považuje za pragmatický způsob, jak řešit problémy v přímé spolupráci se členskými státy a v zájmu občanů; domnívá se, že tyto mise jsou ještě potřebnější s ohledem na skutečnost, že Komisi chybí „kontrolní“ pravomoci k ověřování provádění práva ES v praxi, například v oblasti životního prostředí;
3. vítá závazek Komise začleňovat do budoucích legislativních návrhů shrnutí určená občanům a vyžaduje konkrétní příklady takových shrnutí, jakož i vysvětlení, že budou nedílnou součástí příslušného právního aktu, což je požadavek uvedený v bodě 19 usnesení Parlamentu ze dne 16. května 2006 o 21. a 22. výroční zprávě Komise o monitorování uplatňování právních předpisů Společenství (2003 a 2004)
Úř. věst.
C 297 E, 7.12.2006, s. 122. ;
4. domnívá se, že pokud petice a praktické zkušenosti svědčí o tom, že určité právní předpisy Společenství neplní očekávané cíle, měly by Parlament, Rada a Komise přednostně zvážit revizi těchto právních předpisů;
5. připomíná závazek Rady podněcovat členské státy k tomu, aby vypracovávaly a zveřejňovaly tabulky dokumentující vztah mezi směrnicemi a vnitrostátními prováděcími opatřeními
Interinstitucionální dohoda o zlepšení tvorby právních předpisů, OJ C 321, 31.12.2003, str.
1.
Viz sdělení Komise KOM(2006)0689 v konečném znění. ; podporuje pokračující úsilí Komise v této oblasti;
6. domnívá se, že Komise by měla aktivněji sledovat vnitrostátní události, které by mohly poukazovat na porušování právních předpisů Společenství, a že by měla posílit kontrolu provádění těchto předpisů v členských státech; vyzývá proto Komisi, aby k předcházení či k nápravě porušování předpisů více a častěji využívala své zastupitelské kanceláře;
Sdělení Komise z roku 2007 s názvem „Evropa přinášející výsledky uplatňování práva Společenství“
7. vítá připravované vydání vysvětlujícího dokumentu Komise o judikatuře Soudního dvora v oblasti nároků na náhradu škody způsobené porušením práv vyplývajících z práva Společenství; dále navrhuje, že by Komise měla ověřit, zda by v příslušných případech týkajících se náhrady škod a v souladu s vnitrostátním právem procesním mohla předstupovat před vnitrostátní soudy jako amicus curiae , jak už činí ve vnitrostátních případech souvisejících s právními předpisy ES o hospodářské soutěži
Sdělení Komise o spolupráci mezi Komisí a soudy členských států EU při používání článků 81 a 82 ES (Úř. věst.
C 101, 27.4.2004, s. 54), odstavce 17 až 20. ;
8. vítá záměr Komise zdokonalit současné pracovní metody a bere na vědomí navrženou pilotní akci v oblasti vyřizování žádostí a stížností, do níž budou zapojeny přímo členské státy;
9. domnívá se, že tento nový přístup, kdy se jedná geograficky co nejblíže občanům, by neměl:
- u případů postupovaných členským státům vést k menší spolupráci s Evropským parlamentem, který představuje lid států sdružených ve Společenství, a především by neměl omezit spolupráci probíhající přes Petiční výbor;
- vyústit v omezení práv kteréhokoliv žalobce vystupujícího proti Komisi;
- být používán členskými státy k neoprávněnému přivlastňování zásluh za úspěchy dosažené společně na úrovni Evropské unie a rovněž by neměl být využíván k pozdržování zahájení řízení o porušování právních předpisů;
10. domnívá se, že pokud je Evropskému parlamentu předložena petice současně se stížností, která se projednává novým postupem navrženým v rámci pilotní akce, dotčené členské státy by měly v duchu loajální spolupráce aktivně a přímo pracovat s Petičním výborem;
11. bere na vědomí, že při prověřování petic se projevily strukturální slabiny ve způsobu, jakým členské státy provádí řadu předpisů vycházejících z práva Společenství; je toho názoru, že za účelem zajištění jednotnosti a soudržnosti práva Společenství je třeba postupovat případy porušování práva Společenství důsledně Soudnímu dvoru, přinejmenším jedná-li se o vnitrostátně závažné případy, které vytváří precedens pro vnitrostátní judikaturu a budoucí postupy; domnívá se, že jednotný postup Komise v této oblasti by mohl podstatně omezit množství stížností předkládaných v budoucnosti Komisi i množství petic občanů předkládaných Evropskému parlamentu v souvislosti s obdobnými problémy;
12. bere na vědomí, že Parlamentu jsou neustále předkládány petice, v nichž si jejich předkladatelé stěžují na trvalé porušování jejich lidských a základních práv ze strany členských států; připomíná, že Smlouva o EU uděluje Parlamentu pravomoc zahájit postup stanovený v čl.
7 odst.
1 této Smlouvy, na jehož základě může být jmenováno několik nezávislých osob, aby informovaly o riziku vyplývajícím z vážného porušení zásad, na nichž stojí Evropská unie, jakož i z porušení lidských práv, jejichž ochranu zaručuje Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod;
13. domnívá se, že pokud žádost nebo stížnost poukáže na porušování právních předpisů Společenství, je mimořádně důležité, aby dotčený členský stát nabídl nápravu; dále se domnívá, že nápravu je třeba pojímat zeširoka a že pouhé ukončení porušování nemusí vždy být dostatečnou nápravou;
14. vzhledem k tomu, že díky stížnostem občanů a podniků se snadněji odhaluje velmi podstatný počet případů nesplnění povinnosti
Viz příloha I výroční zprávy, strany 4 až 8.
Viz také pracovní dokument útvarů Komise: Situace v jiných sektorech, SEK(2006)999, strany 23 až 26. , domnívá se, že je třeba občany a podniky v tomto směru podněcovat a stížnosti vyřizovat těmi nejvhodnějšími metodami, aby se předešlo záměnám a zmatku; vzhledem k nepřehledné situaci panující v současných rozličných typech institucí zabývajících se stížnostmi a řešením problémů, která může v důsledku navržené pilotní akce ještě zesílit, naléhá na Komisi, aby za účelem pomoci občanům prověřila možnosti jasného označování postupů a institucí nebo vytvoření ústředního správního bodu fungujícího on-line;
15. vítá závazek Komise informovat souhrnně o všech fázích řízení pro nesplnění povinnosti v jejich průběhu, a to od jejich formálního zahájení; domnívá se, že v zájmu transparentnosti a lepšího uplatňování právních předpisů Společenství u vnitrostátních soudů by Komise měla zpřístupnit obsah a časové rozložení kontaktů s členskými státy, jakmile se daný případ již nevyšetřuje;
16. domnívá se, že je nutné urychleně zdokonalit administrativní zdroje jeho Petičního výboru a posílit tak schopnost Parlamentu nezávisle prošetřovat předkládané petice.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
3.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
21
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Simon Busuttil, Luis Herrero-Tejedor, Carlos José Iturgaiz Angulo, Mairead McGuinness, Manolis Mavrommatis, Gay Mitchell, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Radu Ţîrle, Michael Cashman, Proinsias De Rossa, Alexandra Dobolyi, Lasse Lehtinen, Miguel Angel Martínez Martínez, Maria Matsouka, Marian Harkin, Diana Wallis, Marcin Libicki, Margrete Auken, David Hammerstein, Kathy Sinnott
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Carlos Carnero González, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
20.11.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
24
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Carlo Casini, Bert Doorn, Cristian Dumitrescu, Monica Frassoni, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Neena Gill, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Katalin Lévai, Antonio López-Istúriz White, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Diana Wallis, Tadeusz Zwiefka
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Mogens N.J. Camre, Charlotte Cederschiöld, Vicente Miguel Garcés Ramón, Luis de Grandes Pascual, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Gabriele Stauner
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Toine Manders, Tomáš Zatloukal
