KONEČNÉ ZNĚNÍ
a6-0009/2006
27.
1.
2006
ZPRÁVA
o reformě státní podpory v letech 2005–2009
(2005/2165(INI))
Hospodářský a měnový výbor
Zpravodaj:
Gunnar Hökmark
PE 364.780v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................12
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj ......................................................18
POSTUP...................................................................................................................................23
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o reformě státní podpory v letech 2005–2009
( 2005/2165(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise – Akční plán pro státní podpory – Cílenější státní podpory a jejich nižší počet: plán pro reformu státní podpory v letech 2005–2009 ( KOM(2005)0107 ),
– s ohledem na sdělení Komise – konzultační dokument o státní podpoře na inovace ( KOM(2005)0436 ),
– s ohledem na návrh rozhodnutí Komise ze dne 18. února 2004 o uplatňování čl.
86 odst.
2 Smlouvy na státní podporu ve formě vyrovnání za veřejné služby udělované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu ve znění, které bylo dne 8. září 2004 předáno Parlamentu ke stanovisku
Nyní rozhodnutí Komise ze dne 28. listopadu 2005, Úř. věst.
L 312, 29.11.2005, s. 67. ,
– s ohledem na návrh směrnice Komise ze dne 18. února 2004, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky, ve znění, které bylo dne 8. září 2004 předáno Parlamentu ke stanovisku
Nyní směrnice Komise 2005/81/ES ze dne 28. listopadu 2005, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř určitých podniků, Úř. věst.
L 312, 29.11.2005, s. 47, ,
– s ohledem na pracovní dokument Komise o rámci Společenství pro státní podporu ve formě vyrovnání za veřejné služby ve znění, které bylo dne 8. září 2004 předáno Parlamentu ke stanovisku,
– s ohledem na návrh sdělení Komise ze dne 21. prosince 2005 – pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007–2013,
– s ohledem na cíle Lisabonské strategie,
– s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 a ze zasedání Evropské rady v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 a zejména na ustanovení, podle kterých se členské státy dohodly na snížení úrovně státních podpor v Evropské unii a na jejich přesměrování na horizontální cíle společného zájmu,
– s ohledem na články 2, 5, 16, 73, 86, 87 a 88 Smlouvy o ES,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o službách veřejného zájmu, zejména na usnesení ze dne 17. prosince 1997 o sdělení Komise o službách veřejného zájmu v Evropě
Úř. věst.
C 14, 19.1.1998, s. 74. , usnesení ze dne 18. května 2000 o návrhu směrnice, kterou se mění směrnice Komise 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky
Úř. věst.
C 59, 23.2.2001, s. 238. , usnesení ze dne 13. listopadu 2001 o sdělení Komise „Služby veřejného zájmu v Evropě“
Úř. věst.
C 140 E, 13.6.2002, s. 153. , usnesení ze dne 14. ledna 2004 a Zelené knize o službách veřejného zájmu
Úř. věst.
C 92 E, 16.4.2004, s. 294. a ze dne 22. února 2005 a státní podpoře ve formě vyrovnání za veřejné služby
Úř. věst.
C 301 E, 1.12.2005, s. 117. ,
– s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis
Úř. věst.
L 10, 13.1.2001, s. 30. ,
– s ohledem na články I-3, I-5, II-96, III-122, III-166, III-167 a III-238 Smlouvy o Ústavě pro Evropu ve znění, které podepsaly členské státy v Římě dne 29. října 2004,
– s ohledem na precedenční právo Evropského soudního dvora týkající se služeb veřejného zájmu, a zejména na rozsudek Evropského soudního dvora ze dne 24. července 2003 ve věci C-280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH a Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht
[2003] s. I-7747. ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro regionální rozvoj ( A6‑0009/2006 ),
A. vzhledem k tomu, že ustanovení týkající se státní podpory by měla být jednoduchá, transparentní a účinná,
B. vzhledem k tomu, že omezené zdroje lze nejúčinněji přidělovat prostřednictvím tržního hospodářství a vzhledem k tomu, že státní podpora by tedy měla být využívána až v „případě nouze“,
C. vzhledem k tomu, že by státní podpora měla vždy mít jasně stanovené cíle, měla by být přiměřená a zejména udělovaná dočasně,
D. vzhledem k tomu, že celková výše státní podpory poskytované každoročně v EU se i podle nejstřízlivějších odhadů rovná více než 50 % ročního rozpočtu EU; vzhledem k tomu, že se výše státní podpory jakožto procenta HDP v jednotlivých členských státech významně odlišuje - v roce 2003 se pohybovala v rozmezí od 0,1 % do 2,76 % - mohla by tedy způsobit značné narušení trhu,
E. vzhledem k tomu, že státní podpora je financována daňovými poplatníky, a musí tedy být vynaložena odpovědně a přinést za vyložené náklady vysokou efektivnost,
F. vzhledem k tomu, že důvod pro poskytování státní podpory by měl být v pravidelných a přiměřených intervalech přezkoumáván, vzhledem k tomu, že pravidelným sledováním a kontrolou využití státní podpory by neměly být pověřeny národní kontrolní úřady členských států,
G. vzhledem k tomu, že v rámci zajištění korektní hospodářské soutěže a transparentnosti a za účelem zamezení diskriminace jsou vyžadovány efektivní a přísné kontroly udělování státní podpory,
H. vzhledem k tomu, že by se Komise při uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality měla zaměřit na přestupky, které mají významný dopad na vnitřní trh, protože státní podpora je podle článku 87 Smlouvy se společným trhem neslučitelná, „pokud narušuje obchod mezi členskými státy“,
I. vzhledem k tomu, že účinnost politiky pro kontrolu státní podpory závisí na lepších informacích o jejích důsledcích pro zúčastněné strany,
J. vzhledem k tomu, že v případech, kdy je státní subvence použita racionálně a jsou provedeny důkladné analýzy nákladů a přínosů, mohou přínosy státní podpory významně převýšit náklady;
K. vzhledem k tomu, že v členských státech neexistuje žádný mechanismus sledování srovnatelný s kontrolou podpory na úrovni Společenství,
L. vzhledem k tomu, že Parlament ve svých předchozích usneseních o státní podpoře a při svých pravidelných debatách se zástupci Komise v rámci Hospodářského a měnového výboru opakovaně trval na opatřeních k zajištění větší transparentnosti,
Obecně
1. vítá záměr Komise nastíněný v plánu na reformu státní podpory a spočívající v modernizaci metod a postupů souvisejících se státní podporou;
2. souhlasí s názorem Komise, že celková reforma politiky státní podpory je skutečně potřebná;
3. upozorňuje na to, že politika státní podpory je nedílnou součástí politiky hospodářské soutěže a že kontrola státní podpory souvisí s potřebou zachovat rovné podmínky pro všechny podniky působící na jednotném evropském trhu; zdůrazňuje nicméně, že v souladu s článkem 87 Smlouvy může státní podpora také pomáhat při dosahování jiných cílů EU, zejména cílů uvedených v článku 2 Smlouvy;
4. poukazuje na to, že články 86 a 87 Smlouvy jednoznačně povolují určité výjimky ze všeobecného zákazu státní podpory, pokud navrhované režimy podpory mají jasně stanovený přínos pro obyvatelstvo a životní prostředí a podpora nenarušuje obecné aktivity Unie; považuje proto za nezbytné, aby při posuzování, zda je státní podpora slučitelná se Smlouvu, byla nalezena skutečná rovnováha mezi negativními dopady státní podpory na hospodářskou soutěž a jejími pozitivními účinky na obecný zájem Společenství;
5. zdůrazňuje, že rozhodnutí Komise by měla být v těsném souladu s příslušnými rozsudky Soudního dvora, aby tak byla odstraněna právní nejistota; domnívá se, že akční plán pro státní podporu by měl být podle potřeby doprovázen legislativními iniciativami, které umožní reformovat státní podporu podle zásad požadovaných EU a zvýšit právní jistotu;
6. navrhuje, aby Komise co nejdůsledněji zveřejňovala výkladové pokyny k rozhodnutím Soudního dvora o pravidlech státní podpory, ať už jsou založená na ustanoveních Smlouvy nebo na ustanoveních obsažených v sekundárním právu;
7. zdůrazňuje, že je třeba vyvodit důsledky jak z neúspěšného udělování státní podpory v minulosti, tak z případů, ve kterých se podpora ukázala jako účinný nástroj pro dosažení sledovaných cílů; zdůrazňuje, že státní podpora, která narušuje hospodářskou soutěž, by měla být v budoucnu zrušena;
8. vyjadřuje přání, aby Komise vydávala výroční zprávu určenou Parlamentu a Radě o státní podpoře poskytované v členských státech;
9. v této souvislosti žádá Komisi, aby zavedla přísná pravidla pro vykazování, která se budou vztahovat jak na členské státy, tak na příjemce; dále žádá Komisi, aby za tímto účelem upravila přehled státní podpory;
10. domnívá se, že v současné globální ekonomice je nezbytné, aby pravidla stanovená na úrovni EU zohledňovala podmínky mezinárodní hospodářské soutěže;
11. vítá prohlášení Komise obsažené v akčním plánu pro státní podporu, že hlavní cíle Společenství zahrnují vysokou zaměstnanost, udržitelný růst a hospodářskou a sociální soudržnost;
Důraznější ekonomický přístup
12. vítá záměr Komise vylepšit její ekonomický přístup k procesu poskytování státní podpory a soustředit její prostředky na případy, které by mohly způsobit nejzávažnější narušení hospodářské soutěže a obchodu;
13. žádá, aby byl ekonomický přístup Komise definován přesně, aby tak byla zvýšena právní jistota pro zúčastněné strany; domnívá se proto, že by ekonomická analýza Komise měla vycházet z definovaných kritérií odvozených z postupů platných v dalších oblastech hospodářské soutěže, přičemž je třeba zajistit, aby postupy nebyly příliš těžkopádné;
14. naléhá na Komisi, aby podrobila ekonomické analýze obě kritéria posuzování protiprávní podpory, jež jsou uvedena v čl.
87 odst.
1 Smlouvy (narušování nebo hrozící narušování hospodářské soutěže na jedné straně / dopady na obchod mezi členskými státy na straně druhé) ve všech svých rozhodnutích; žádá Komisi, aby potvrdila a upřesnila svůj přístup pro obě kritéria ve zvláštních pokynech;
15. navrhuje, aby Komise poskytla jak podrobnější definici konceptu „selhání trhu”, včetně vysvětlení toho, kdy je tento koncept použitelný, tak promyšlenou metodiku; trvá na tom, aby tento konceptu byl proveditelný a aby jej členské státy a příjemci mohli ve skutečnosti používat a těžit z něj; trvá na tom, že tento nový koncept musí podléhat kratším řízením; žádá Komisi, aby vyjasnila limity konceptu selhání trhu a jeho souvislost se základními prvky zákazu státní podpory v článku 87 Smlouvy;
16. poukazuje na iniciativu místopředsedy Komise Siima Kallase, který hodlá vnést do procesu udělování zemědělských dotací více transparentnosti, což by znamenalo, že by členské státy musely na internetu zveřejnit totožnost příjemců a výši poskytnuté podpory, a také doporučuje, aby byl tento systém rozšířen na všechny státní dotace; doporučuje, aby členské státy po společnostech vyžadovaly zveřejnění podrobných informací o obdržených dotacích, aby měli akcionáři možnost lépe zhodnotit skutečnou výkonnost dané společnosti, zejména v případech, kdy by výše státní dotace mohla být snížena;
17. varuje před potencionálně škodlivou úlohou státní podpory, která může podněcovat přemisťování podniků, jež jsou potenciálními přijemci podpory, mezi členskými státy, v důsledku obchodování se subvencemi mezi podniky, aniž by to skutečně přispělo ke společným cílům EU;
Inovace a výzkum a vývoj
18. zdůrazňuje velký význam inovace a výzkumu a vývoje pro budoucí konkurenceschopnost EU v celosvětovém hospodářství;
19. zdůrazňuje, že státní podpora pro výzkum a vývoj by měla být hodnocena s ohledem na lisabonské cíle a že tato podpora může členským státům umožnit zaměřit se na selhání trhu i vypracovat opatření, která průmyslu poskytnou pobídky k větším investicím do výzkumu a vývoje; podtrhuje nicméně, že podpora pro vývoj a výzkum nesmí zapříčinit vznik podpory, který by narušovala hospodářskou soutěž, zejména tím, že by upřednostňovala aktéry zavedené na trhu; v tomto kontextu zdůrazňuje, že je v členských státech třeba překonat regulační a daňové překážky, které brání rozvoji mladých a inovativních společností;
20. podporuje pružnost státní podpory pokud jde o vytváření a podporu inovativních myšlenek výzkumných ústavů a univerzit ve veřejném sektoru a také jasných a jednoduchých pravidel toho, jak převést tyto myšlenky a odborné znalosti do podniků; v této souvislosti podporuje další inovaci vznikající díky spolupráci a partnerství veřejného a soukromého sektoru;
21. zdůrazňuje zásadu, že by podpora pro výzkum a vývoj neměla upřednostňovat jednotlivé podniky; naléhá na Komisi, aby zaměřila podporu pro výzkum a vývoj na „inovační klastry“;
22. podporuje záměr Komise zpružnit systém státní podpory s cílem podpořit inovační procesy úměrně jejich vzdálenosti od trhu;
Rizikový kapitál
23. domnívá se, že důsledkem nedostačujících předpisů a nepodnětných daňových systémů není v některých členských státech poskytování rizikového kapitálu ideální, obzvláště v případě malých podniků; vítá proto přepracování sdělení Komise o státní podpoře a rizikovém kapitálu
Úř. věst.
C 235, 21.8.2001, s. 3. ;
24. podtrhuje, že je třeba podporovat rozvoj nově zakládaných podniků a mladých inovativních malých a středních podniků, mimo jiné s využitím vhodných daňových pobídek;
25. zdůrazňuje potřebu méně obtížných, rychlejších schvalovacích postupů; v tomto kontextu upřednostňuje blokové výjimky pro podporu malého rozsahu pro malé a střední podniky;
Služby obecného hospodářského zájmu
26. žádá Komisi, aby konečně zajistila právní jasnost podpory pro služby obecného hospodářského zájmu;
27. domnívá se, že nejdůležitějším kritériem je nadměrná kompenzace, a že proto financování služeb obecného hospodářského zájmu je za státní podporu považováno pouze v těch případech, kdy není splněno kritérium odůvodněného vyrovnání nebo nelze jeho splnění prokázat;
28. vyjadřuje politování nad tím, že stále přetrvávají velké rozdíly v tom, jak Komise zamýšlí vykládat test z rozsudku Altmark Soudního dvora v praxi; žádá Komisi, aby vydala jasné a přesné vysvětlující sdělení ke čtvrtému kritériu vyloženému v rozsudku Altmark ;
29. žádá Komisi, aby s ohledem na zvyšující se význam partnerství veřejného a soukromého sektoru při budování infrastruktur v méně rozvinutých oblastech věnovala zvláštní pozornost otázce poskytování státní podpory těmto partnerstvím a dodala tedy pokyny právního charakteru ke všem otázkám týkajícím se použitelnosti pravidel státní podpory v tomto kontextu; obzvláště vyzývá k zavedení přiměřených pravidel, která by zjednodušila využívání partnerství veřejného a soukromého sektoru; konstatuje, že v této souvislosti by mělo být vynaloženo zvláštní úsilí k zachování transparentnosti;
30. bere na vědomí výjimku udělenou menším společnostem poskytujícím veřejné služby z uplatňování pravidel pro státní podporu; táže se nicméně, zda je rozlišení mezi malými a velkými podniky při posuzování pravidel státní podpory dostatečné; žádá tedy, aby bylo posuzování Komise založené na dopadech opatření státní podpory na příslušný trh, spíše než na velikosti dotčené společnosti poskytující veřejné služby;
Blokové výjimky
31. podporuje Komisi v tom, aby přijala nařízení o obecné blokové výjimce, čímž by zjednodušila a konsolidovala stávající blokové výjimky, zejména v oblasti vzdělávání, malých a středních podniků a zaměstnanosti, a začlenila širší rozsah výjimek, zejména pokud jde o státní podporu malým a středním podnikům a výzkumu a vývoji, pokud jsou sledovány a podle potřeby zakázány nepovolené křížové subvence od malých podniků velkým podnikům; souhlasí se záměrem Komise zaměřit své zdroje na vypořádání se s těmi druhy podpory, které nejvíce narušují hospodářskou soutěž; domnívá se, že by postupy oznámení a zdržení, které k nim neodmyslitelně patří, měly být úměrné riziku vážného narušení hospodářské soutěže, které z dané podpory vyplývá; domnívá se, že by budoucí rozšiřování konceptu blokové výjimky mohlo být zjednodušeno jediným zákonným nástrojem, který by stanovil, že drobnější částky každého typu podpory by již nemusely být oznamovány;
32. zdůrazňuje, že je třeba zajistit, aby nařízení o obecné blokové výjimce skutečně vedlo ke zjednodušení postupů a aby přehledná, podrobná a jednoznačná ustanovení neohrožovala prvořadý cíl, kterým je obecné snižování státní podpory;
33. vítá návrh zvýšit práh podpory de minimis ; navrhuje, aby byla částka zdvojnásobena na 200 000 EUR; žádá v této souvislosti Komisi, aby se zabývala problémem kontroly kumulace;
Regionální podpora
34. vítá návrh Komise na přezkoumání jejích obecných pravidel pro národní regionální podporu; zastává názor, že by toto přezkoumání mělo být úzce spojeno s reformou nařízení o strukturálních fondech pro období 2007–2013; zdůrazňuje, že reforma regionální podpory by měla důkladněji zohlednit územní kritéria za účelem odlišení geografických oblastí EU se silným hospodářstvím od oblastí, které se potýkají s potížemi, jež provází průmyslovou přeměnu, a oblastí s trvalým přírodním znevýhodněním; domnívá se, že politika soudržnosti a politika státní podpory se navzájem doplňují; ukázalo se, že politika státní podpory je účinným nástrojem na cestě za opravdovým sbližováním příjmů v celé EU;
35. domnívá se, že státní podpora by měla být povolena pouze v případě, že tato podpora přidává hodnotu, jíž nelze dosáhnout žádným jiným politickým opatřením a je přínosem pro region; proto podporuje účinnější přístup k poskytování regionální podpory se zaměřením na investice do infrastruktury a horizontální podporu ve znevýhodněných či méně rozvinutých regionech EU, včetně zavedení výhodnějších daňových podmínek na předchodná období nepřesahující pět let; v této souvislosti zdůrazňuje, že je třeba zachovat patřičná podpůrná opatření pro regiony se postižené „statistickým dopadem“;
36. domnívá se, že by mělo být přezkoumáno snižování státní podpory regionům postiženým „statistickým dopadem“, pro něž rozšíření znamenalo relativní zvýšení příjmů, nedosáhly však skutečného růstu, ani konvergence a trpí vysokou mírou nezaměstnanosti;
37. vyzývá Komisi, aby s ohledem na cíle EU i na politiku soudružnosti, která je navržena k dosažení hospodářské a sociální konvergence prostřednictvím opatření zaměřených na obnovení rovnováhy mezi evropskými regiony, zajistila, že státní podpora nebude mít za následek narušování hospodářské soutěže mezi regiony členských států a nebude financovat přesídlování uvnitř EU vedoucí zejména ke ztrátě pracovních příležitostí v jednom regionu ve prospěch jiného regionu;
38. podporuje Komisi, aby v souladu s lisabonskými a göteborgskými strategiemi důkladněji a podrobněji vyhodnotila různé druhy státní podpory a jejich účinnost tak, aby mohla stanovit, zda jsou některé formy podpory z hlediska trvalého, pozitivního vlivu, jež mohou mít na regionální rozvoj, výhodnější než jiné;
39. žádá Komisi, aby zásady vytyčené v plánu reformy státní podpory uplatňovala i na specifická pravidla platná pro některá odvětví, jako je zemědělství, rybolov, těžba uhlí a doprava, která jsou často soustředěna v oblastech, jež mají nárok na pomoc ze strukturálních fondů, a rovněž Komisi žádá o další návrhy zaměřené na reformu těchto specifických pravidel;
Podpora na ochranu životního prostředí
40. domnívá se, že státní podpora na ochranu životního prostředí, je-li řádně a transparentně uplatňována, může při dosahování cíle udržitelného rozvoje v EU hrát zásadní roli; zejména podněcováním dlouhodobých investic do technologií a patentováním těchto technologií v EU v souladu s cílem stabilizovat emise skleníkových plynů stanoveným v rámcové úmluvě OSN o změně klimatu;
41. domnívá se, že – jak je uvedeno ve sdělení Komise ze dne 28. ledna 2004 Stimulace technologií pro udržitelný rozvoj: akční plán pro environmentální technologie v Evropské Unii ( KOM(2004)0038 ) – současné pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí „nejsou náležitě přizpůsobeny zvyšující se složitosti investic do environmentálních technologií, ani novým formám partnerství veřejného a soukromého sektoru“
odstavec 4.2.3. ;
42. vítá proto zahájení postupu zainteresovaných stran směřujícího k přepracování těchto pokynů, které mají vypršet koncem doku 2007;
Lepší řízení
43. domnívá se, že stávající metody a postupy politiky státní podpory mají určité nedostatky a jsou příliš byrokratické;
44. vítá proto zavedení pokynů pro osvědčené postupy v oblasti státní podpory za účelem rychlejších a účinnějších oznamovacích postupů; v této souvislosti si klade otázku, zda by k dosažení tohoto cíle nebylo vhodnější nařízení, než pokyny;
45. důrazně podporuje myšlenku vytvoření užší sítě kontrolních orgánů v členských státech, jako jsou účetní dvory, která by usnadnila důslednost při uplatňování pravidel státní podpory;
46. zdůrazňuje, že veškerá decentralizace pravomocí ve prospěch vnitrostátních orgánů vyžaduje pečlivý dohled a koordinaci, aby bylo zajištěno důsledné uplatňování pravidel ve všech členských státech; domnívá se, že existuje nebezpečí, že by decentralizace mohla vyústit v nedůsledné provádění pravidel státní podpory, zejména s ohledem na nestejnou skladbu a úroveň zkušeností a odborných znalostí příslušných orgánů členských států; podtrhuje význam fungující sítě příslušných orgánů v členských státech;
47. naléhá na Komisi, aby stanovila jasné časové lhůty pro proces státní podpory, včetně jeho dodržování;
48. vyjadřuje svou nespokojenost nad skutečností, že jsou sankce za neoznámení v současnosti prosazovány pouze vůči příjemcům a ne vůči členským státům; podporuje proto Komisi při hledání nových preventivních prostředků zaměřených na nesprávné uplatňování pravidel státní podpory členskými státy a vyzývá Komisi, aby v této věci zajistila vhodné sankce;
49. znovu žádá, aby byl pro všechny záležitosti politiky hospodářské soutěže, o kterých Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, zaveden postup spolurozhodování;
0 0
50. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
In the perspective of the Lisbon process the European Union's competition policy is of crucial importance.
European companies must be able to merge, invest and develop in order to strengthen and improve their competitiveness.
It is essential that innovation and entrepreneurship are preconditions for companies' success.
It is also of utmost importance that new markets, new products and new services be developed in the European economy.
Investments of this kind require more than anything else a level-playing field, where bigger companies aren't unduly favoured at the expense of smaller ones, where political decisions don’t favour any single company,.
In a dynamic a market economy, stable institutions foster equal conditions for newcomers as well as for traditional businesses, for entrepreneurs with the new ideas as well as for established companies launching traditional products.
It is inherent to successful business innovations that only very few companies manage to grasp and profit from real opportunities.
New innovations that have changed markets and sometimes the world, like Tetra Pak, the light bulb, IKEA, Apple or Internet-services, had very rarely the backing of public institutions or political majorities.
This is even more striking regarding the knowledge- and information society.
We can see very few examples where new inventions have had broad political support.
More often the political interest has been focussed on already existing industries.
The ship-yards of the seventies, the steel-industry and the airlines, not to mention the textile industry are some examples on how huge amounts of money have been invested in industries of the past, damaging thereby future growth and the emergence of new jobs.
State aid has a clear tendency to maintain uncompetitive industries with low wages.
In this respect State aid runs the risk of protecting old industries which will continuously need support.
A development like that would be contrary to the aims of the Lisbon process.
In the end we would maintain low-competitive industries with low wages instead of fostering emerging new ones.
There is no prosperity and social security in a Europe supporting its non-competitive sectors while underinvesting in its true competitiveness.
The following rules are important in this respective:
· competitive industries do not need State aid,
· it is difficult for any public institution to define future business opportunities better than entrepreneurs continuously testing their products and services on the market itself,
· State aid tends to change the behaviour and management of subsidised companies, as they are more dependent on State aid than on the market which erodes their competitiveness,
· State aid tends to create a demand for new claims for support,
· State aid finally has more often delayed change than supported it.
The companies and the jobs of the future do rarely have advocates and interest groups supporting them and are never a political issue during election campaigns.
The future business life has no trade unions, no employers' federations and no political interest groups that are standing up for them today but they should have the freedom of establishment, dynamic capital markets, and fair legislation on competition and State aid.
The European experience of State aid is not one that calls for more of it. It has contributed to low competitiveness, low wages, slow innovation and slow growth more than the opposite.
It tends to change the balance between, not only companies, but also between different markets and Member States.
Markets that are supported for political reasons have an advantage over other markets, regardless of whether the economy's future lies with ship-yards or computers.
Products and services that have this special treatment tend to defend their markets at the expense of other products and services.
Member States that are distributing State aid to their companies tend to give them an advantage at the cost of companies from other countries operating in the same market.
The competitiveness of the European economy as a whole is the main looser with this approach.
State aid also does have the effect of hiding the real cost for consumers, and even increases costs.
State aid is financed by taxpayers, which means that other public spending is reduced or tax reductions in favour of jobs and companies are made impossible.
It is from this perspective that your Rapporteur welcomes the Commissions road map for less but better targeted State aid.
It is important to state that the overriding goal is to reduce the total amount of State aid in the Union.
It is also important to put the question of State aid in the perspective of other political measures, which can fulfil political ambitions better.
It is important to achieve uniformity in the Member States bringing State aid to more or less the same level in all countries.
It is crucial to compare State aid with the risk of State aid failure and government failure and not only with the so-called market failures.
State aid is normally motivated by the ambition to correct market failures, in order to improve the functioning of markets and thereby enhance European competitiveness.
State aid has also been motivated by the aim of influencing income- and wealth distribution within the EU (for example social and regional cohesion), even if such ambitions, in many cases, are in conflict with aspects like efficiency and competitiveness.
In economic theory, when markets are allowed to function freely, market failures of various kinds may exist, which may in turn produce socially inefficient economic outcomes.
The origin of market failures can be of various kinds:
Externalities imply that market agents can have negative or positive effects on other actors in the market that is not reflected in the pricing system.
It is not obvious whether such externalities should best be solved by a subsidy or a tax.
Sometimes a negative externality, like pollution can be more efficiently solved by allowing emission trading rights.
Positive externalities, like education, generally lead to underinvestment in the activity.
A subsidy can in this case correct the problem, but care must be taken to avoid wasteful subsidies.
Imperfect information is another market failure that might call for intervention if the imperfection needs to be removed.
Such market failures may exist in financial markets or in the area of R and D.
There may be underinvestment in the market, from the social point of view, if market actors have less information than is socially desirable.
In some cases this may call for subsidies, but in other cases a first-best solution would be to act against the malfunctioning banking system.
Public goods is another market failure where a good or service can be beneficial to society, but the market cannot provide the service since it is impossible to exclude anyone from using the good and making them pay for it.
Against this background the following principles can be laid out for the use of State aid:
· The EU should be very restrictive when using State aid.
It can in many cases be a fact that a subsidy is not the first best solution when curing a market failure .A subsidy is in many cases a second best solution when a market failure cannot be solved at its origin.
Subsidies may have negative secondary effects when influencing market behaviour of various agents, besides the ones originally targeted.
· Since subsidies in many cases make the recipient of State aid dependent of the specific measure it should be made clear from the start that the subsidy is of a temporary character, limited in time.
A new decision has to be taken if it should be prolonged (similar to a "sun-set clause").
· A subsidy should not be larger than the underlying market failure it is supposed to correct.
All enterprises in the same sector should be permitted support, on equal terms.
· State aid must not give advantage to state-owned companies or public services operating on the market
· State aid must be general in its character, not favouring any special company or market solution
· State aid shall be based on an analysis that it is the best way to go, and that the goals will be achieved.
The fact that so much of State aid has been counterproductive to its aims underlines the need to analyze State aid with the experience of State aid projects as a base.
· The Commission should take the initiative of a follow-up procedure, summarizing the effects of European State aid projects and present State aid activities.
· When State aid is applied there must be an added value that no other political measures can achieve and which is to the benefit of a region, the research and development sector, the environment or the economy as a whole.
· State aid should be given in a way that does not distort the market, hinders new entrepreneurs or favours specific companies.
· The Commission has to make a follow-up, ensuring that Member States do not increase State aid by using loopholes.
Companies that receive State aid should present their figures in annual reports consolidating their received State aid in the EU in total.
Owners have a fair reason to be informed about how much of turnover and profits are dependant on State aid rules.
Total State Aid as percentage of GDP
Source: Eurostat
1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003
EU (15 countries) 1.09 1.18 1.10 1.00 0.95 1.15 0.74 0.63 0.60 0.59 0.61 0.57
Euro-zone 1.24 1.37 1.26 1.12 1.06 1.35 0.85 0.73 0.70 0.69 0.70 0.63
Euro-zone (12 countries) 1.26 1.37 1.27 1.13 1.07 1.36 0.84 0.73 0.70 0.69 0.70 0.63
Belgium 0.96 0.92 0.64 0.61 0.64 0.46 0.49 0.50 0.48 0.52 0.53 0.40
Czech Republic : : : : : : : : 2.60 1.82 3.87 2.76
Denmark 0.49 0.72 0.68 0.67 0.79 0.80 0.82 0.84 0.96 0.96 0.88 0.67
Germany 1.64 2.02 1.87 1.40 1.17 1.02 0.90 0.89 0.86 0.88 0.88 0.77
Estonia : : : : : : : : 0.07 0.12 0.13 0.12
Greece 2.23 1.34 1.31 1.58 1.36 1.41 0.73 0.59 0.70 0.60 0.41 0.40
Spain 0.68 0.76 0.85 1.07 0.89 0.84 0.83 0.65 0.80 0.76 0.69 0.54
France 0.82 0.96 0.96 0.82 1.03 2.76 0.82 0.65 0.60 0.56 0.60 0.57
Ireland 0.77 0.85 0.85 0.64 0.60 0.61 1.13 1.27 1.10 1.10 0.86 0.69
Italy 1.71 1.54 1.23 1.26 1.24 1.02 0.86 0.54 0.48 0.49 0.55 0.54
Cyprus : : : : : : : : 2.65 3.08 3.30 2.36
Latvia : : : : : : : : 0.54 0.31 0.12 0.10
Lithuania : : : : : : : : 0.33 0.11 0.39 0.13
Luxembourg 0.84 0.60 0.59 0.57 0.56 0.52 0.50 0.40 0.36 0.33 0.41 0.30
Hungary : : : : : : : : 1.15 1.07 1.09 0.86
Malta : : : : : : : : 3.29 4.01 4.28 :
Netherlands 0.41 0.38 0.37 0.38 0.44 0.67 0.47 0.57 0.51 0.41 0.45 0.33
Austria : : : 1.05 0.97 0.89 0.79 0.71 0.64 0.66 0.62 0.66
Poland : : : : : : : : 0.98 0.84 0.71 2.76
Portugal 0.83 0.89 1.44 0.95 1.41 2.07 1.23 1.22 0.89 1.17 1.15 1.24
Slovenia : : : : : : : : 0.83 0.86 0.49 0.58
Slovakia : : : : : : : : 0.64 0.59 0.36 0.46
Finland : : : 2.84 1.95 1.88 1.73 1.49 1.40 1.41 1.42 1.41
Sweden : : : 0.45 0.43 0.39 0.42 0.41 0.40 0.38 0.38 0.60
United Kingdom 0.28 0.21 0.31 0.39 0.40 0.33 0.32 0.19 0.19 0.18 0.26 0.26
Bulgaria : : : : : : : : 0.85 0.50 0.45 0.65
Croatia : : : : : : : : : : : :
Romania : : : : : : : : 2.93 5.03 1.78 :
Turkey : : : : : : : : : : : :
Iceland : : : : : : : : : : : :
Norway : : : : : : : : : : : :
United States : : : : : : : : : : : :
Japan : : : : : : : : : : : :
23.
1.
2006
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj
pro Hospodářský a měnový výbor
k reformě státní podpory v letech 2005–2009
( 2005/2165(INI) )
Navrhovatel:
Miloš Koterec
NÁVRHY
Výbor pro regionální rozvoj vyzývá Hospodářský a měnový výbor jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá cíl reformy snížit státní podporu, ale současně ji i přesněji zaměřit;
2. souhlasí s názorem Komise, že celková reforma politiky státní podpory je skutečně potřebná;
3. znovu zdůrazňuje, jak velký význam má spravedlivý, vyvážený, stabilní a jednoznačný systém státní podpory na úrovni EU, který do značné míry zabraňuje narušování hospodářské soutěže a vytyčuje rámec vhodný k povzbuzení udržitelného regionálního rozvoje;
4. vítá záměr Komise nastíněný v plánu na reformu státní podpory a spočívající v modernizaci metod a postupů souvisejících se státní podporou;
5. zdůrazňuje nutnost omezit byrokracii související s pravidly a postupy v oblasti státní podpory a zvýšit jejich transparentnost, jednoznačnost i vstřícnost vůči příjemcům podpory;
6. v tomto kontextu poukazuje na záměr Komise zvýšit práh podpory de minimis ze současných 100 000 eur a doporučuje změnit pravidlo upravující kumulace podpor;
7. vyzývá Komisi, aby v souladu s lisabonskými a göteborgskými strategiemi důkladněji a podrobněji vyhodnotila různé druhy státní podpory a jejich účinnost tak, aby mohla stanovit, zda některé formy podpory jsou z hlediska jejich trvání, pozitivního vlivu a regionálního rozvoje vhodnější než jiné;
8. zdůrazňuje, jak je důležité, aby pravidla státní podpory zohledňovala zásadu subsidiarity u způsobu, jakým místní a regionální orgány poskytují služby obecného hospodářského zájmu, které jsou – jako klíčový prvek evropského sociálního státu – zásadní pro zajištění sociální a územní soudržnosti;
9. žádá Komisi, aby s ohledem na zvyšující se význam partnerství veřejného a soukromého sektoru při budování infrastruktur v méně rozvinutých oblastech věnovala zvláštní pozornost otázce poskytování státní podpory partnerstvím veřejného a soukromého sektoru a dodala tedy pokyny právního charakteru ke všem otázkám týkajícím se použitelnosti pravidel státní podpory v tomto kontextu; obzvláště vyzývá k zavedení přiměřených pravidel, která by zjednodušila využívání partnerství veřejného a soukromého sektoru; konstatuje, že v této souvislosti by mělo být vynaloženo zvláštní úsilí k zachování transparentnosti;
10. žádá Komisi, aby zásady vytyčené v plánu reformy státní podpory uplatňovala i na zvláštní pravidla platná pro některá odvětví, jako je zemědělství, rybolov, těžba uhlí a doprava, která jsou často soustředěna v oblastech, jež mají nárok na pomoc ze strukturálních fondů, a rovněž Komisi žádá o konkrétnější návrhy na reformu těchto zvláštních pravidel.
vysvětlující prohlášení
The Road map for State aid reform 2005-2009 outlines the guiding principles for a comprehensive reform of State aid rules and procedures over the next five years.
This overall reform aims at implementing the European Council commitment to "less, but better targeted" State aid.
The main four elements of the reform consist of:
1. less and better targeted State aid, which clearly meets identified objectives of common interest,
2. a refined economic approach including an assessment of the appropriateness and proportionality of aid granted,
3. more effective procedures and enforcement, greater predictability, less bureaucracy and more transparency
4. greater recognition of the shared responsibility of the European Commission and Member States in this field.
The Action Plan outlines in general terms the objectives and main issues of the following different specific State aid rules:
· State aid and innovation, research and development,
· State aid and investment in human capital,
· State aid and services of general economic interest,
· Block exemptions,
· Regional Aid Guidelines,
· Environmental Aid Guidelines,
Furthermore, it makes a series of suggestions for modernising the practise and procedures of State aid.
This State aid action plan embeds the current reform of the Regional Aid Guidelines (RAG) in view of adopting new RAG to be applied from 2007 onwards in the overall reform process of the EU State aid regime.
The document sets the framework for the reform of horizontal rules, which is complementary to the use of State aid in less-developed regions eligible for Regional aid.
The document is seen as a consultation document and all stakeholders are invited to send their comments to the European Commission by September 2005.
The rapporteur believes that the Committee on Regional Development should seize this opportunity to reemphasis its position on State aid as a tool for regional development.
State aids impact on territorial cohesion and the way in which State aids are allocated will make a difference in terms of regional development.
Transparent and predictable procedures and practises for notifying State aid provide certainty to investors thus facilitating investment decisions.
The rapporteur therefore encourages the European Commission to make concrete proposals based on the principles and ideas outlined in the Road Map for making the procedures more transparent and predictable.
The procedures for notifying State aid should not deteriorate companies from investing in areas, where they can receive State aid.
The internet can be an important tool for increasing transparency and speeding-up procedures further.
Furthermore, the risk of being obliged to pay back State aids, since they were allocated illegally, have to be minimised.
Regional development needs stable and predictable investment conditions.
Legal uncertainty has also to be avoided in the context of public-private partnerships.
These partnerships have an increasing importance for regional development.
Large infrastructure projects in the field of transport, energy and information rely more and more often on Public-Private-Partnerships given the budgetary situation of most Member States.
It is thus important that State aid rules for assessing public resources involved in Public-Private-Partnerships are clear.
The European Commission should provide more legal guidance on this matter.
The reduction of bureaucracy is another crucial element to create a more enterprise-friendly legal environment.
The increase of the de-minimis threshold is a very positive step for reducing the procedure to the cases of major importance.
The European Commission has underlined in the past constantly that the reform of horizontal guidelines for State aid is complementary to reforming the Regional Aid Guidelines.
Thus, regions lagging economically behind have to be particularly able to benefit from horizontal State aids.
If these regions are not sufficiently taking into account by the new horizontal guidelines, which will be revised, in order to bring them better in line with the Lisbon Strategy, the Lisbon Strategy risks to undermine the Cohesion objectives.
Consequently, the rapporteur believes that substantial, differentiated and fair regional bonuses in State aid rules for horizontal purposes should be granted to regions eligible for Regional State aid.
The Action plan does not address the reform of the rules for special sectors like agriculture, fisheries, coal production and transport.
These sectors play often an important role in areas eligible for structural funds.
Thus, these rules are also of particular importance for regional development.
The European Commission should apply the same principles for rules in these special sectors and bring the sector specific rules in line with the ideas outlined in the road map.
Last but not least, the rapporteur welcomes the intention of the European Commission to assess further in depth and detail the different impact of different types of State aid in terms of effectiveness and distortion of competition.
This assessment might also give some indications, which type of State aid is most beneficial for regional development.
postup
Název
Reforma státní podpory v letech 2005–2009
Číslo postupu
2005/2165(INI)
Příslušný výbor
ECON
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
REGI 29.9.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
-
Navrhovatel Datum jmenování
Miloš Koterec 11.7.2005
Projednání ve výboru
1.12.2005
23.1.2005
Datum přijetí
23.1.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
37
1
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Alfonso Andria, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Graham Booth, Giovanni Claudio Fava, Gerardo Galeote Quecedo, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Ambroise Guellec, Zita Gurmai, Gábor Harangozó, Marian Harkin, Konstantinos Hatzidakis, Gisela Kallenbach, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Miroslav Mikolášik, Francesco Musotto, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Markus Pieper, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Elisabeth Schroedter, Alyn Smith, Grażyna Staniszewska, Margie Sudre, Kyriacos Triantaphyllides, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender, Simon Busuttil, Brigitte Douay, Emanuel Jardim Fernandes, László Surján, Henri Weber
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
POSTUP
Název
Reforma státní podpory v letech 2005–2009
Číslo postupu
2005/2165(INI)
Základ v jednacím řádu
článek 45
Příslušný výbor Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ECON
29.9.2005
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
EMPL
29.9.2005
ITRE
29.9.2005
IMCO
29.9.2005
TRAN
29.9.2005
REGI
29.9.2005
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
EMPL
12.7.2005
ITRE
5.10.2005
IMCO
21.11.2005
TRAN
29.8.2005
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Návrh(y) usnesení začleněný(é) do zprávy
Zpravodaj Datum jmenování
Gunnar Hökmark
4.10.2005
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
10.10.2005
29.11.2005
23.1.2006
Datum přijetí
24.1.2006
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
42
1
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Margaret Bowles, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Jan Christian Ehler, Jonathan Evans, Elisa Ferreira, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Ian Hudghton, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Enrico Letta, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Eoin Ryan, Manuel António dos Santos, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček,.
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Harald Ettl, Werner Langen, Jules Maaten, Thomas Mann, Giovanni Pittella, Gilles Savary, Corien Wortmann-Kool,.
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Graham Booth, Willem Schuth, Antonio Tajani, Thomas Wise.
Datum předložení – A6
27.1.2006
A6-0009/2006
