7.
1.
2009
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl.
103 odst.
2 jednacího řádu
předkládá Doris Pack
za skupinu PPE-DE,
o prohlášení 11. července Evropským dnem uctění památky obětí genocidy spáchané ve Srebrenici 11. července 1995
Usnesení Evropského parlamentu o prohlášení 11. července Evropským dnem uctění památky obětí genocidy spáchané ve Srebrenici 11. července 1995
Evropský parlament,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 7. července 2005 nazvané „Budoucnost Balkánu 10 let po Srebrenici“,
–
s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou, jež byla podepsána dne 16. června 2008, a na to, že všem zemím západního Balkánu byla v roce 2003 na summitu EU v Soluni výhledově nabídnuta možnost členství v EU,
–
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že dne 11. července 1995 se vojenské jednotky bosenských Srbů pod vedením generála Ratka Mladiče na základě pokynů tehdejšího prezidenta Republiky srbské Radovana Karadžiče zmocnily východobosenského města Srebrenica, které bylo rezolucí Rady bezpečnosti OSN ze dne 16. dubna 1993 prohlášeno za bezpečnou oblast,
B.
vzhledem k tomu, že více než 8 000 bosenských mužů a chlapců muslimského vyznání, kteří v této oblasti hledali bezpečí pod záštitou ochranných sil OSN (UNPROFOR) pak bylo během několika dní trvajícího krveprolití po pádu Srebrenice, hromadně popraveno jednotkami bosenských Srbů vedenými generálem Mladičem a polovojenskými jednotkami, včetně zvláštních srbských policejních jednotek, které na bosenské území vstoupily ze Srbska,
C.
vzhledem k tomu, že masakr ve Srebrenici je považován za nejhorší případ masové vraždy v Evropě od druhé světové války a symbol brutality války v Bosně v letech 1992–1995,
D.
vzhledem k tomu, že se tato tragédie, prohlášená Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY) za genocidu, odehrála v místě, které OSN vyhlásilo jako bezpečné útočiště, a představuje tedy symbol neschopnosti mezinárodního společenství zasáhnout do konfliktu a ochránit civilní obyvatelstvo,
E.
zhledem k četným případům porušení Ženevské úmluvy, jichž se dopustily jednotky bosenských Srbů na civilním obyvatelstvu Srebrenice, k nimž patřila deportace tisíců žen, dětí a starších osob a znásilnění mnoha žen,
F.
vzhledem k tomu, že navzdory značnému úsilí o vyhledání a exhumaci masových i jednotlivých hrobů a o identifikaci těl obětí neumožňuje dosud provedené pátrání úplnou rekonstrukci událostí ve Srebrenici a v jejím okolí,
G.
vzhledem k tomu, že skutečný mír není možný bez spravedlnosti a že základní podmínkou pokračování procesu integrace zemí západního Balkánu do EU je i nadále úplná a neomezená spolupráce s ICTY,
H.
vzhledem k tomu, že generál bosenskosrbské armády Radislav Krstič je první osobou, kterou ICTY shledal vinnou z podněcování ke genocidě ve Srebrenici a z její podpory, avšak nejdůležitější obviněná osoba, Ratko Mladič, je i dvanáct let od tragických událostí stále na svobodě,
I.
vzhledem k tomu, že jsou stále objevovány další masové hroby, a není tudíž možné stanovit konečný, již tak velmi vysoký, počet obětí této genocidy (podle článku 2 Úmluvy Organizace spojených národů o zabránění a trestání zločinu genocidy),
1.
chce připomenout oběti krutých činů a vzdát jim čest; vyjadřuje soustrast a solidaritu rodinám obětí, z nichž mnohým se nedostalo definitivního potvrzení osudů jejich otců, synů, manželů či bratrů; uznává, že tuto neutišitelnou bolest zhoršuje skutečnost, že se nepodařilo postavit před soud osoby zodpovědné za tyto činy;
2.
vyzývá Radu a Komisi, aby náležitě uctily výročí genocidy ve Srebrenici-Potočari a podpořily návrh Evropského parlamentu, aby byl 11. červenec uznán jako den vzpomínky na genocidu spáchanou ve Srebrenici;
3.
vyzývá k pokračování úsilí s cílem postavit zbývající osoby, které jsou na útěku, před soud a vyjadřuje svou podporu práci ICTY;
4.
zdůrazňuje, že politika usmíření je důležitou součástí evropského integračního procesu; zdůrazňuje důležitou úlohu, kterou hrají náboženské orgány, sdělovací prostředky a systém vzdělávání v tomto procesu, neboť mohou civilním občanům všech etnik pomoci překonat napětí přetrvávající z minulosti a zahájit mírové a upřímné soužití v zájmu vytvoření trvalého míru, stability a hospodářského růstu; naléhá na všechny země, aby nepolevovaly v úsilí o vyrovnání se se složitou a pohnutou minulostí;
5.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi, vládám členských států, vládě a parlamentu Bosny a Hercegoviny a jejím entitám a vládám a parlamentům zemí západního Balkánu.
