P7_TA(2011)0059
Zpráva o pokroku Chorvatska za rok 2010
B7-0094/2011
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 16. února 2011 o zprávě o pokroku Chorvatska za rok 2010
Evropský parlament
, –
s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 3. října 2005 o zahájení přístupových jednání s Chorvatskem,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 10. února 2010 o zprávě o pokroku Chorvatska za rok 2009 Úř. věst.
C 341 E, 16.12.2010, s.48.
,
–
s ohledem na zprávu o pokroku Chorvatska za rok 2010, kterou Komise zveřejnila dne 9. listopadu 2010 ( SEK(2010)1326 ),
–
s ohledem na doporučení 11. smíšeného parlamentního výboru EU-Chorvatsko přijaté dne 29. března 2010 v Záhřebu a na doporučení 12. smíšeného parlamentního výboru EU-Chorvatsko přijaté dne 30. listopadu 2010 v Bruselu,
–
s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
A.
vzhledem k tomu, že i nadále platí v plné míře závazek Evropského parlamentu podporovat členství Chorvatska v Evropské unii a že Evropský parlament je odhodlán napomoci tomu, aby byl proces přistoupení úspěšně a urychleně dokončen,
B.
vzhledem k tomu, že přístupová jednání s Chorvatském výrazně pokročila a dospěla do své konečné fáze; vzhledem k tomu, že byl obecně zaznamenán podstatný pokrok, zejména při plnění kritérií stanovených ve vyjednávacích kapitolách,
C.
vzhledem k tomu, že přístupová jednání s Chorvatskem mohou být ukončena v první polovině roku 2011, pokud budou i nadále energicky prováděny nezbytné reformy, a to zejména v oblasti posílení veřejné správy a soudnictví, pokud bude pokračovat boj proti korupci, zajistí se trvalá možnost návratu uprchlíků a plná spolupráce s Mezinárodním trestnímu tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY) a pokud bude pokračovat privatizační proces a přijímání plánů pro restrukturalizaci loděnic, jež se nacházejí v obtížné situaci,
D.
vzhledem k tomu, že mají-li země a její občané plně využít výhod, které jim nabídne členství v EU, je třeba, aby reformní úsilí pokračovalo i po ukončení přístupových jednání,
E.
vzhledem k tomu, že naděje na členství v EU představuje silnou motivaci pro ostatní země západního Balkánu na cestě k evropské integraci k tomu, aby prosazovaly nezbytné politické, hospodářské a zákonodárné reformy a posilovaly mír, stabilitu a smírné soužití v tomto regionu založené na dobrých sousedských vztazích; vzhledem k tomu, že by EU měla posilovat naději na přistoupení k EU u těch sousedních zemí Chorvatska, které jsou součástí soluňského procesu,
Obecné poznámky
1.
vyjadřuje Chorvatsku uznání za výrazný pokrok, kterého dosáhlo při plnění kritérií podmiňujících uzavření přístupových jednání; žádá Chorvatsko, aby i nadále rozhodně prosazovalo nezbytné reformy, a bylo tak schopno splnit poslední kritéria a jednání uzavřít; vyzývá Komisi, aby využila veškerých svých kapacit a poskytla Chorvatsku pomoc v jeho úsilí o splnění těchto kritérií;
2.
vítá záměr maďarského předsednictví dovršit jednání první polovině roku 2011, a to v případě, že budou splněny veškeré podmínky a ukazatele;
3.
je pevně přesvědčen o tom, že rychlé přistoupení Chorvatska má jak evropskou, tak regionální dimenzi, a že by dále povzbudilo zbylé země západního Balkánu k tomu, aby energicky zahájily a prováděly reformy související s přistoupením;
4.
i nadále vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že podle posledního průzkumu Eurobarometru se většina chorvatských občanů domnívá, že členství Chorvatska v EU nebude pro zemi přínosem; vybízí chorvatské orgány a občanskou společnost k tomu, aby s pomocí Komise vyvinuly úsilí s cílem zajistit to, aby se Chorvaté s evropským projektem identifikovali; vyzývá chorvatskou vládu, aby v mnohem větší míře politicky podporovala organizace občanské společnosti, jejichž cílem je podpořit členství země v EU, a aby tyto aktéry z nestátní sféry více zapojila do procesu přistoupení; domnívá se, že je nesmírně důležité občanům poskytovat jasné a konkrétní informace o důsledcích přistoupení Chorvatska k EU;
Politická kritéria
5.
vítá skutečnost, že v červnu 2010 chorvatský parlament naprostou většinou schválil výrazné změny ústavy požadované v souvislosti s přistoupením k EU; je přesvědčen, že přijaté změny ústavy povedou k přijetí zbylých právních předpisů; vyjadřuje politování nad tím, že vláda promarnila příležitost zahrnout do ústavy lepší ochranu menšin, jako jsou lesbické ženy, homosexuálové, bisexuálové a transsexuálové (LGBT), a zásadu ekologické udržitelnosti;
6.
podtrhuje, že přestože byla přijata významná opatření k posílení veřejné správy, přetrvávají ve správních postupech zásadní nedostatky, přičemž správní kapacity jsou stále nedostatečné zejména s ohledem na složitost reformy veřejné správy; vyzývá chorvatskou vládu, aby řešila otázku výrazných zpoždění v procesu decentralizace také vypracováním a prováděním decentralizační strategie a přijetím dalších opatření k depolitizaci veřejné správy a dalšímu posílení profesionálního chování a etiky; domnívá se, že v tomto ohledu má rozhodující význam dokončení strategie v oblasti kariérního postupu, který bude jednoznačně založen na zásluhách, a revidovaná politika odměňování;
7.
konstatuje, že korupce je v Chorvatsku zřejmě značně rozšířená a zůstává závažným obecným problémem; vítá úsilí chorvatské vlády, která zaujala vůči veškerým formám korupce rozhodný postoj; zdůrazňuje, že vláda věnovala zvláštní pozornost právnímu a institucionálnímu rámci boje proti korupci, včetně vyšetřování, stíhání a spolupráce mezi orgány a mezinárodní spolupráce; všímá si případů korupce, kterou jsou v současnosti vyšetřovány a do nichž jsou zapleteni bývalý předseda vlády, dva bývalí ministři, vysoce postavení státní úředníci a řada generálních ředitelů firem ve vlastnictví státu; očekává transparentní a spravedlivá soudní řízení a připomíná chorvatským úřadům, že je důležité, aby se zabránilo politickému vměšování do vyšetřování případů korupce; vítá vytvoření speciálních útvarů pro boj proti korupci a organizovanému zločinu v rámci čtyř největších soudů v zemi, v rámci nichž se provádí prověrky soudců a probíhá jejich další vzdělávání; žádá úřad OLAF, aby úzce spolupracoval s chorvatskými orgány s cílem objasnit potenciální sekundární korupci v rámci orgánů a institucí EU;
8.
konstatuje, že i když boj proti korupci představuje i nadále jednu z hlavních priorit vlády, k soudu se dostalo jen několik málo korupčních případů a většina zůstává ve fázi stíhání či vyšetřování; vyzývá chorvatské orgány, aby dále posílily správní kapacity subjektů zabývajících se korupcí, zejména pak Úřadu pro boj s korupcí a organizovaným zločinem (USKOK), a aby dále podporovaly kulturu politické odpovědnosti; poukazuje na úsilí chorvatských úřadů zabránit korupci tím, že poskytnou soudcům a dalším státním úředníkům pokyny a informace celé společnosti; zdůrazňuje, že je třeba v tomto ohledu vyvinout další úsilí, zejména zvýšením transparentnosti veřejných výdajů; vítá úsilí vlády o odstranění nedostatků v oblasti financování činností politických stran a volebních kampaní;
9.
je potěšen výrazným úsilím o další reformu soudnictví, zejména pak přijetím revidovaného akčního plánu pro reformu soudnictví, neboť toto úsilí může napomoci vytvoření nezávislého a nestranného soudního systému; vítá pokrok v dalším snižování nedořešených případů, zvláště případů, u nichž řízení trvá více než 3 roky, a v racionalizaci soudního systému vytvořením větších soudů, krajských soudů a obchodních soudů a specializací soudců; všímá si pozitivních kroků k posílení nezávislosti při jmenování soudců, zlepšení profesního rozvoje a kárné odpovědnosti předsedů soudů a rovněž přijetí obecných opatření k posílení nezávislosti soudnictví, a to rovněž pokud jde o Státní soudní radu, nezávislost justiční akademie a zřízení školy pro soudní úředníky;
10.
zdůrazňuje, že přestože soudy snížily počet nevyřešených případů čekajících na soudní řízení, jsou právní stát i důvěra občanů v soudnictví nadále poškozovány velkým objemem nedořešených případů a nepřiměřenou délkou soudních řízení; s politováním konstatuje, že přestože je počet soudců vysoký, stále chybí soudní zaměstnanci na zajištění podpůrných činností, a vyzývá proto chorvatské orgány, aby tento nedostatek řešily; zdůrazňuje, že vymáhání soudních rozhodnutí představuje nadále problém;
11.
poznamenává, že Komise nezaznamenala dostatečný pokrok, pokud jde o infrastrukturu a vybavení soudů, a to zejména kvůli chybějícímu řádnému financování; očekává, že tento systém bude funkční co nejdříve, aby se tak v Chorvatsku mohly vyřídit nahromaděné dosud nevyřešené případy a zajistilo se, aby nedocházelo ke zpožděním při výkonu spravedlnosti a aby tento výkon byl účinný a bez prodlev; vybízí chorvatské orgány, aby pokračovaly ve zlepšování nezávislosti a účinnosti soudní moci a navyšování prostředků na ni určených; vyzývá Komisi k zajištění toho, aby byly reformy veřejné správy a soudnictví úspěšně dokončeny před přistoupením Chorvatska k Unii; vyzývá Komisi, aby provedla hodnocení dopadu a výsledků dosažených přidělením prostředků EU na reformu soudnictví a boj proti korupci;
12.
bere na vědomí prohlášení, které dne 6. prosince 2010 v Radě bezpečnosti OSN učinil žalobce ICTY; vítá skutečnost, že chorvatské orgány na žádosti tohoto žalobce o pomoc obvykle reagují vstřícně, řádně je řeší a poskytují přístup ke svědkům i důkazním materiálům; vyzývá však chorvatskou vládu k tomu, aby zintenzívnila správní šetření týkající se požadovaných vojenských dokumentů a objasnila nesrovnalosti ve svých zprávách pro úřad žalobce, o nichž se zmiňovalo poslední prohlášení žalobce a jež dosud nebyly vyřešeny;
13.
vítá úsilí chorvatské pracovní skupiny státních orgánů o poskytování veškerých informací o tom, kde se požadované dokumenty nacházejí; na druhé straně vyzývá Radu, aby posoudila postoj soudního senátu ICTY, zejména s ohledem na to, že nebylo možno stanovit s dostatečnou jistotou, zda stále existují požadované dělostřelecké záznamy;
14.
s potěšením konstatuje, že Chorvatsko je z vlastní iniciativy i nadále aktivní při soudním stíhání válečných zločinů a že žalobci nadále provádějí přezkum nepotrestaných válečných zločinů a odsouzení v nepřítomnosti a že uplatňují standardní měřítka s cílem zajistit jednotné postupy bez ohledu na to, z kterého státu obžalovaný pochází; konstatuje nicméně, že v zájmu zajištění zcela nezaujatých a nestranných soudních řízení, řešení beztrestnosti a zlepšení ochrany svědků jsou nutná další zlepšení při vedení soudních řízení týkajících se válečných zločinů; povzbuzuje chorvatské orgány k tomu, aby dále posílily dialog a spolupráci v této oblasti se sousedními zeměmi; vyslovuje chorvatské vládě uznání za její program na odstranění nášlapných min, které jsou pozůstatkem bojů z 90. let dvacátého století, a naléhavě vyzývá orgány, aby v tomto programu pokračovaly se zvláštním důrazem na nejvíce postižená místa, která se nacházejí v nejvýchodnějších částech země;
15.
s cílem řešit přetrvávající nedostatky, pokud jde o domácí trestní stíhání válečných zločinů, zdůrazňuje potřebu urychlit toto trestní stíhání v souladu s nejvyššími normami mezinárodního práva, zejména s ohledem na definici zločinů proti lidskosti, ustanovení o odpovědnosti velitelů a předpisy, jež vymezují zločiny spojené se sexuálním násilím, vyzývá k aktualizaci trestního zákoníku; dále vyzývá k tomu, aby byla dále zlepšována opatření na ochranu svědků;
16.
vítá celkový pokrok v oblasti návratu uprchlíků a s potěšením konstatuje, že se odpor veřejnosti vůči návratu Srbů na většině území zmenšil; konstatuje nicméně, že uprchlíci a vracející se osoby čelí i nadále četným problémům, a vyzývá proto chorvatské orgány, aby usnadňovaly opětovné začlenění uprchlíků tím, že budou pokračovat v odstraňování překážek bránících získat trvalý pobyt, budou patřičně financovat a urychlí programy určené k rekonstrukci domů a zahájí programy společenského a hospodářského oživení; vyzývá chorvatské orgány k tomu, aby rázně přistoupily k řešení zbývajících žádostí a učinily prioritu z přezkumu odvolání a aby usilovaly o revitalizaci hospodářství ve znevýhodněných oblastech postižených válkou, dále zlepšovaly udržitelnost návratů a podporovaly smíření mezi etnickými skupinami v atmosféře etnické tolerance a přijímání etnické a kulturní rozmanitosti;
17.
konstatuje, že svoboda vyjadřování, včetně svobody a plurality sdělovacích prostředků, je v chorvatských právních předpisech zakotvena a v této zemi obecně dodržována; vyzývá však chorvatské orgány, aby přikročily k dalším krokům s cílem zajistit nezávislost sdělovacích prostředků a vytvořit podmínky pro jejich profesionální činnost a aby i nadále dávaly najevo svůj závazek, pokud jde o zajištění toho, aby sdělovací prostředky fungovaly bez politického vměšování a byla zaručena nezávislost regulačních subjektů; vyzývá dále chorvatské orgány, aby důkladně prošetřily případy zastrašování a politického nátlaku na novináře a rovněž obchodního vlivu a aby zlepšily práci v oblasti vyšetřování výhrůžek, kterým čelí novináři pracující na případech korupce, organizovaného zločinu a jiných nezákonných činností; v tomto ohledu vítá rozhodnutí krajského soudu v Záhřebu týkající se vraždy redaktora jednoho týdeníku;
18.
konstatuje dále, že veřejnoprávní vysílací společnost chorvatského rádia a televize (HRT) čelí i nadále závažným problémům oblasti řízení, a to v důsledku několika neúspěšných pokusů programové rady HRT zvolit ředitele HRT, což má vliv na provoz této společnosti; vítá nový zákon o vysílání rozhlasu a televize, který vstoupil v platnost, a očekává depolitizaci řídící struktury HRT a zajištění redakční nezávislosti;
19.
vítá pokrok, jehož bylo dosaženo v oblasti práv žen a rovnoprávného postavení žen a mužů; konstatuje, že asi 25 % míst v parlamentu a téměř polovinu míst ve státní správě zaujímají ženy, což dokazuje pokrok směrem k dosažení rovnosti mužů a žen; zdůrazňuje, že zatímco poměr zaměstnanosti mezi muži a ženami představuje pozitivní aspekt chorvatského hospodářství, procento žen zastávajících posty ve vedení podniků zůstává nízké a rozdíly v platech mezi muži a ženami stále přetrvávají; žádá proto další aktivní podporu účasti žen v hospodářských a politických rozhodovacích orgánech a rychlé provedení zákona o rovnosti mužů a žen, včetně zásady stejného odměňování; domnívá se, že sociální ochrana žen je v současnosti v porovnání se sousedními zeměmi Chorvatska na vyšší úrovni; vyzývá chorvatské orgány, aby věnovaly větší pozornost boji proti domácímu násilí;
20.
vítá skutečnost, že Chorvatsko bylo mezi prvními zeměmi, které se zavázaly dodržovat mezinárodní úmluvu o ochraně práv osob se zdravotním postižením; vybízí chorvatské orgány k tomu, aby prováděly stávající opatření a aby přijaly další konkrétní a transparentní plány na reformu institucionalizace a právní kapacity a rovněž aby řešily otázku rostoucího počtu osob s mentálním postižením, které žijí v přeplněných zařízeních namísto v komunitách, aby se tak plně zajistila práva osob s postižením; vzhledem k tomu, že úmluva výslovně uvádí základní právo osob s mentálním postižením žít v komunitě, doporučuje chorvatským orgánům, aby prováděly reformy, které budou respektovat toto ustanovení, a to tím, že nabídnou možnosti alternativní péče; vyzývá Chorvatsko, aby dále posílilo příslušná právní ustanovení o přístupu osob se zdravotním postižením do budov;
21.
poukazuje na výrazný pokrok, pokud jde o respektování a ochranu menšin, a to s větším důrazem na otázky menšin v souvislosti se zlepšenými vztahy v tomto regionu; vítá posílení ustanovení ústavy týkajících se menšin a skutečnost, že navzdory úsporným finančním opatřením byla úroveň financování poskytovaná organizacím sdružujícím menšiny snížena jen minimálně; zdůrazňuje však, že je třeba přijmout příslušná opatření na ochranu romské menšiny;
22.
podtrhuje význam dialogu s občanskou společností a zdůrazňuje důležitou úlohu, kterou tyto organizace mají při definování politických priorit; uznává úsilí chorvatské vlády v oblasti konzultací s občanskou společností; vyzývá orgány, aby přijaly další kroky k formalizaci a zvýšení účasti subjektů občanské společnosti na procesu tvorby politiky a na kontrole činnosti orgánů; zdůrazňuje klíčovou úlohu občanské společnosti, pokud jde o její přínos k posílení regionální spolupráce v oblasti sociálních a politických záležitostí;
23.
vítá pokrok, kterého bylo dosaženo v souvislosti s vězeňským systémem, zejména pak zahájení výstavby nových vězeňských zařízení a uplatňování nového systému podmínečných trestů; konstatuje nicméně, že v důsledku přeplněných věznic nebyly dosud v plném rozsahu uspokojeny potřeby vězňů v oblasti zdravotní péče, hygieny, požadavků na prostor a přístup na čerstvý vzduch a dostupnosti pracovních příležitostí;
24.
vítá skutečnost, že v oblasti stíhání trestných činů páchaných z nenávisti dosáhly příslušné orgány zlepšení; naléhavě tyto orgány vyzývá, aby pokročily ještě o krok dále a stanovily přiměřenou klasifikaci a definici trestných činů páchaných z nenávisti, zejména pokud jde o trestné činy motivované sexuální orientací oběti a jejím kulturním či etnickým původem;
25.
vítá pokrok dosažený při provádění právních předpisů v oblasti trestných činů páchaných z nenávisti; konstatuje nicméně, že orgány musí důrazněji řešit případy rasově motivovaných hrozeb a nesnášenlivosti vůči sexuálním menšinám;
Hospodářská kritéria
26.
konstatuje, že ačkoli se hospodářský pokles zpomalil, trpí chorvatské hospodářství i nadále poklesem reálného HDP; přestože vítá plány na hospodářské oživení, vyzývá vládu, aby transformovala svá doporučení do energických politik;
27.
vyzývá rovněž chorvatskou vládu, aby se zabývala strukturálními nedostatky v hospodářství a oslabila svou úlohu v oblasti přerozdělování prostřednictvím strukturálních reforem s cílem povzbudit hospodářskou soutěž; zdůrazňuje, že je nezbytné racionalizovat veřejný sektor a provést další fiskální konsolidaci/reformy zaměřené na snížení veřejných výdajů; konstatuje dále, že je třeba výrazného úsilí při reformě chorvatského zdravotnictví, sociálních systémů a politik státní pomoci, aby se dosáhlo nákladové efektivnosti a vyrovnané úrovně veřejných výdajů jako součásti rámce řádné fiskální politiky;
28.
vyzývá chorvatskou vládu, aby se zabývala velmi nízkou mírou zaměstnanosti a vyvíjela další úsilí s cílem zvýšit zaměstnanost, a to tím, že se bude zabývat nepružnými předpisy v oblasti pracovního trhu a překážkami pro zapojení pracovníků na pracovním trhu prostřednictvím odborného vzdělávání, školení a celoživotního učení;
Schopnost převzít závazky vyplývající z členství
29.
s potěšením konstatuje, že Chorvatsko zlepšilo svou schopnost převzít povinnosti spojené s členstvím v EU a ve většině oblastí dosáhlo uspokojivé míry harmonizace s
acquis communautaire
; vyzývá nicméně chorvatské orgány, aby věnovaly zvláštní pozornost otázce správních kapacit pro zajištění řádného provádění, aby tak mohla země po přistoupení v plné míře využívat výhody vyplývající z členství v EU;
30.
bere na vědomí postup zadání veřejné zakázky v případě loděnic potýkajících se s problémy v květnu 2010; vyzývá chorvatskou vládu, aby v tomto ohledu co nejdříve uzavřela proces restrukturalizace, a splnila tak důležité kritérium přístupových jednání, což je nezbytné pro předběžné uzavření kapitoly o hospodářské soutěži;
31.
vítá výrazné úsilí o posílení administrativní a institucionální kapacity a posílení celkového systému řízení předvstupní pomoci s ohledem na náležitou přípravu na provádění politiky soudržnosti a politiky rozvoje venkova po vstupu Chorvatska do EU;
32.
naléhá na chorvatskou vládu, aby zlepšila koordinaci ústředních správních orgánů v oblasti životního prostředí, zejména pak v oblasti územního plánování, nakládání s odpady, vodohospodářství a kvality ovzduší, aby tak byla schopna účinně chránit unikátní životní prostředí a zachovat vysokou míru biologické rozmanitosti; především vyzývá vládu k tomu, aby v prvé řadě a bezodkladně provedla důkladné posouzení své stávající správní struktury v oblasti tvorby politiky životního prostředí a jejího řízení;
33.
s uspokojením konstatuje, že poloha Chorvatska a tři evropské dopravní koridory, které touto zemí procházejí, zajišťují nákladově efektivní přístup na středoevropské trhy pro náklad pocházející z východu a Dálného východu a náklad směřující do těchto oblastí a zdůrazňuje, že je třeba integrovaného rozvoje přístavů a železničního a silničního propojení s evropským koridory, aby se zachovala atraktivita polohy Chorvatska z hlediska dopravních služeb;
34.
konstatuje, že Chorvatsko dosáhlo výrazného pokroku při přizpůsobování svých politik a právních předpisů v oblasti elektronické komunikace a informačních technologií acquis, a vybízí chorvatské orgány, aby podporovaly co nejširší přístup k internetu; vítá skutečnost, že přechod na televizní digitální vysílání byl úspěšně zvládnut; vyjadřuje nicméně politování nad tím, že navzdory tomu, že existují patřičné předpisy, je hospodářská soutěž na trhu s pevnými širokopásovými službami nadále omezená;
35.
konstatuje, že v zemědělství se i nadále vyskytují strukturální problémy a že soukromé zemědělské podniky stále provozují svou činnost na malých, roztříštěných pozemcích s omezenou možností dosáhnout úspor z rozsahu;
36.
vítá zapojení Chorvatska do operací a misí v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP), zejména pak pokud jde o vojenskou operaci EU NAVFOR Atalanta a civilní mise EUPOL Afghanistan a EULEX Kosovo, a příspěvek Chorvatska v bojových skupinách EU prostřednictvím aktivní účasti v severské bojové skupině a ve skupině pod německým vedením; s uspokojením dále konstatuje, že se Chorvatsko systematicky a pravidelně připojuje k prohlášením, postojům a vyjádřením v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky, kdykoli je k tomu jak v Bruselu, tak na úrovni mezinárodních organizací vyzváno;
Regionální spolupráce
37.
povzbuzuje Chorvatsko, aby nadále vyvíjelo úsilí o zachování dobrých sousedských vztahů a o jejich další rozvoj a zůstalo významným a aktivním činitelem při prosazování regionální spolupráce na všech úrovních; vyjadřuje chorvatskému prezidentovi uznání za vyjádření hluboké úcty bosenským obětem válečných zločinů, kterou vyslovil při oficiální návštěvě Sarajeva v dubnu 2010; vnímá tuto iniciativu a gesto jako závazek Chorvatska k řešení historických otázek ve vztahu ke svým sousedům ve spravedlivém, upřímném a důstojném duchu; vítá rovněž společné prohlášení prezidenta a předsedy vlády Chorvatska o podpoře územní celistvosti a svrchovanosti Bosny a Hercegoviny a přístupu této země k EU a NATO; konstatuje, že pokrok v oblasti regionální spolupráce je nerovnoměrný, a naléhá proto na chorvatskou vládu a vlády sousedních zemí, aby zintenzívnily svůj dialog zaměřený na usmíření občanů daného regionu a na dosažení konečných a vzájemně přijatelných řešení veškerých dvoustranných otázek, zejména pokud jde o konečnou dohodu o státních hranicích, pohřešované osoby, majetkové restituce, návrat uprchlíků a extradici občanů v případech válečných zločinů a zločinů proti lidskosti;
38.
vítá, že dne 29. listopadu 2010 vstoupila v platnost arbitrážní dohoda mezi Chorvatskem a Slovinskem týkající se hranic; domnívá se, že řešení dlouhotrvajícího sporu o hranice mezi sousedními zeměmi bude významným signálem pro celý region a povzbudí kulturu dialogu a kompromisu; připomíná ustanovení článku 10 arbitrážní dohody, podle něhož by se obě strany měly zdržet jakéhokoli jednání či prohlášení, které by mohlo vyostřit spor či ohrozit činnost arbitrážního soudu;
39.
vyzývá k pokroku při řešení dvoustranných sporů se sousedními zeměmi, jako jsou například spory o hranice se Srbskem, Černou Horou a Bosnou a Hercegovinou, aby se předešlo tomu, že by tyto spory po vstupu Chorvatska představovaly překážku dalšího rozšíření EU;
40.
vyjadřuje uznání Chorvatsku a Srbsku za jejich ambici a úsilí, pokud jde o posílení usmíření mezi jejich občany v atmosféře vzájemné důvěry; vítá návštěvu Vukovaru, kterou společně s prezidentem Chorvatska vykonal srbský prezident Tadić, který se při této příležitosti omluvil za zločiny spáchané v obci Ovčara nedaleko Vukovaru a vyjádřil úctu jejich obětem, a vítá dále společný závazek k vyšetření osudu pohřešovaných osob a k nalezení řešení v záležitostech uprchlíků a návratu jako významný krok k usmíření; vítá skutečnost, že chorvatský prezident Josipović vzdal poctu srbským obětem války v Chorvatsku; vítá podepsání dohody o extradici osob podezřelých či obviněných ze spáchání trestných činů týkajících se organizovaného zločinu a korupce mezi Chorvatskem a Srbskem dne 29. června 2010 a uzavření dohody o extradici mezi Chorvatskou republikou a Černou Horou dne 1. října 2010 jako významný krok při posilování účinnosti boje proti korupci a organizovanému zločinu a pro omezení beztrestnosti v tomto regionu;
41.
vítá regionální iniciativu, tzv. Brdo proces, kterou v březnu 2010 zahájily Chorvatsko a Slovinsko, především pak dohodu mezi Chorvatskem, Slovinskem a Srbskem o vytvoření společného podniku pro nákladní železniční dopravu, aby se tak zlepšila nákladní doprava směřující těmito třemi zeměmi z(e)/do západní Evropy, Turecka a Řecka; je přesvědčen o tom, že se tak prostřednictvím zjednodušených hraničních a celních kontrol nejen výrazně sníží náklady na dopravu a zkrátí doba přepravy, ale že tento počin rovněž odráží odhodlání převést úsilí o usmíření do praktických opatření, z nichž mají všichni hospodářský prospěch;
42.
domnívá se, že by hospodářský rozvoj tohoto regionu bylo možno urychlit úzkou spoluprací Chorvatska a Srbska v rámci Dunajské strategie, což by nabídlo příležitost k navázání dalšího spojení mezi těmito zeměmi a EU prostřednictvím různých forem spolupráce v oblasti dopravy, životního prostředí a hospodářského rozvoje v rámci dunajského makroregionu;
43.
zdůrazňuje, že je nezbytné výstavbu elektráren i regulační opatření podél Dunaje provádět s největší pečlivostí a podle nejnovějšího stavu environmentálních technologií; požaduje, aby se při tom od samého počátku bral ohled na situaci krajiny, která je pro Evropu jedinečná, a na používání pravidel schvalování, která jsou platná v EU; domnívá se, že tyto zásady musí platit také při odpovídajících stavebních změnách na jiných říčních tocích;
°
° °
44.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládě a parlamentu Chorvatska.
