1.
10.
2008
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě otázky k ústnímu zodpovězení B6‑0000/2008
v souladu s čl.
108 odst.
5 jednacího řádu
předkládají Laima Liucija Andrikienė, Tunne Kelam, Eija-Riitta Korhola a John Bowis
za skupinu PPE-DE,
o správě arktické oblasti
Usnesení Evropského parlamentu o správě arktické oblasti
Evropský parlament ,
–
– s ohledem na Mezinárodní polární rok (od března 2007 do března 2009),
–
s ohledem na 8. konferenci poslanců parlamentů z arktické oblasti, která se konala ve městě Fairbanks na Aljašce ve dnech 12.–14. srpna 2008,
–
s ohledem na sdělení o politice pro Arktidu, které má Komise předložit letos na podzim,
–
s ohledem na dřívější usnesení Evropského parlamentu o Severní dimenzi z let 2003, 2005 a 2006,
–
s ohledem na závěry zprávy o posouzení dopadu změny klimatu na Arktidu,
–
s ohledem na čl.
108 odst.
5 jednacího řádu,
A.
s ohledem na sdělení Komise s názvem „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“ („Modrá kniha“), které bylo zveřejněno dne 10. října 2007,
B.
s ohledem na politický dokument vysokého představitele a Evropské komise ze dne 14. března 2008 „Změna klimatu a mezinárodní bezpečnost“ určený Evropské radě,
C.
vzhledem k tomu, že roste geopolitický a strategický význam arktické oblasti, jak symbolizuje umístění ruské vlajky na mořském dně pod Severním pólem v srpnu roku 2007,
D.
s ohledem na Úmluvu OSN o námořním právu (UNCLOS), která dosud nebyla ratifikována senátem USA,
E.
vzhledem k tomu, že nedávné konference poslanců z arktické oblasti se zúčastnili volení zástupci z Evropského parlamentu, Kanady, Dánska, Grónska, Islandu, Finska, Norska, Švédska, Ruska a ze Spojených států, kteří zde diskutovali o otázkách námořní bezpečnosti, zdravotní péče, ochrany životního prostředí a udržitelného rozvoje,
F.
vzhledem k tomu, že pro arktickou oblast dosud neexistují mnohostranné normy a předpisy, neboť se nikdy nepředpokládalo, že by se stala splavnou vodní cestou či oblastí s obchodním potenciálem,
G.
vzhledem k tomu, že se v posledních letech exponenciálně zvýšila námořní doprava v arktických vodách, a to v důsledku zvýšeného zájmu o těžbu v tamějším moři, v důsledku stále častější plavby výletních lodí a rovněž i s ohledem na možnosti, které nabízí tzv. Severozápadní cesta,
H.
vzhledem k tomu, že v arktické oblasti se může nacházet přibližně 22 % dosud neobjevených světových zásob ropy a zemního plynu,
I.
s ohledem na Ilulissatskou deklaraci, kterou přijaly země hraničící s arktickou oblastí (Dánsko, Kanada, Norsko, Ruská federace a USA) v květnu roku 2008,
J.
s ohledem na závěry předsedy přijaté na konferenci Arktida: náš společný zájem , kterou uspořádala Rada ministrů severských států v Ilulissatu (Grónsko) ve dnech 9.–10. září 2008 a do níž se plně zapojila Evropská komise,
K.
vzhledem k tomu, že tématem této konference byla také změna klimatu v arktické oblasti, její vliv na domorodé obyvatelstvo a možnosti, jak se jí přizpůsobit,
L.
vzhledem k tomu, že míra globálního oteplování je v arktické oblasti mnohem vyšší než v ostatních částech světa – za posledních 100 let zvýšení o 2 °C oproti průměrné hodnotě 0,6 °C ve zbytku světa,
M.
vzhledem k tomu, že změny klimatických podmínek v Arktidě dosáhly takových rozměrů, že Inuité již nemohou lovit tradičním způsobem, neboť led je příliš tenký na to, aby udržel jejich saně, zatímco divokým zvířatům, jako jsou lední medvědi, mroži a lišky, hrozí ztráta velké části přirozeného prostředí,
N.
vzhledem k tomu, že mezi členské státy EU patří i tři arktické země a mezi úzce spolupracující sousedy, které se účastní vnitřního trhu na základě dohody o EHP, další dvě arktické země, což znamená, že EU a státy k ní přidružené tvoří více než polovinu členů Arktické rady,
1.
je hluboce znepokojen dopady změny klimatu na udržitelnost způsobu života domorodých obyvatel v arktické oblasti, a to jak z hlediska obecného životního prostředí (tání ledové pokrývky a permafrostu, rostoucí hladina moře, záplavy), tak z hlediska přirozeného prostředí zvířat (úbytek ledu způsobuje problémy ledním medvědům s obstaráváním potravy), a zdůrazňuje, že jakákoli mezinárodní rozhodnutí o těchto otázkách musí být přijata za plnoprávné účasti a při zohlednění všech arktických národů;
2.
připomíná, že ve 20. století se zvýšila teplota vzduchu na Arktidě přibližně o 5° C a že tento růst je desetkrát rychlejší než zaznamenaný růst globální průměrné teploty na zemském povrchu; zdůrazňuje, že během příštích 100 let by se teplota na Arktidě měla zvýšit o další 4 až 7° C; domnívá se, že doba na hledání příčin již uplynula a že je nyní třeba reagovat;
3.
zdůrazňuje, že živočišné druhy a obyvatelé žijící na Arktidě se velmi specifickým způsobem přizpůsobili nepříznivým podmínkám, které na pólu panují, a že jsou tudíž velmi zranitelní s ohledem na dramatické změny těchto podmínek; je velmi znepokojen tím, že mroži, lední medvědi, tuleni a ostatní mořští savci, kterým mořské ledovce umožňují odpočinek, obstarávání potravy, lovení a rozmnožování, jsou velmi ohroženi změnou klimatu;
4.
vítá závěrečné prohlášení přijaté na konferenci poslanců parlamentů arktických států ve městě Fairbanks dne 14. srpna 2008;
5.
vítá skutečnost, že do politiky Evropské unie pro „Severní dimenzi“ jsou zahrnuty i nejsevernější oblasti, je však přesvědčen, že je zapotřebí dále zvýšit povědomí o významu Arktidy z celosvětového hlediska vytvořením samostatné politiky EU pro Arktidu;
6.
zdůrazňuje v této souvislosti význam Arktidy pro celosvětové klima a věří, že stávající podpora výzkumné činnosti v této oblasti bude pokračovat i po skončení Mezinárodního polárního roku;
7.
s velkým zájmem očekává připravované sdělení Komise o politice pro Arktidu a věří, že se toto sdělení stane základem smysluplné politiky EU pro arktickou oblast; vyzývá Komisi, aby se ve svém sdělení zabývala alespoň těmito otázkami:
a) stav změny klimatu v arktické oblasti a adaptace na ni,
b) politické scénáře, které respektují domorodé obyvatelstvo a způsob jejich obživy,
c) potřeba spolupracovat s našimi arktickými sousedy na přeshraničních otázkách, zejména v oblasti námořní bezpečnosti,
d) možnosti vytvoření budoucí přeshraniční politické nebo právnické struktury, která by mohla zajistit ochranu životního prostředí a udržitelný organizovaný rozvoj arktické oblasti nebo zprostředkovat politickou dohodu o zdrojích a splavných vodních cestách v nejsevernější oblasti;
8.
vyzývá Komisi, aby zařadila energetickou a bezpečnostní politiku v arktické oblasti ve svém pracovním programu na přední místo a aby se ve svém připravovaném sdělení o Arktidě zvážila a nastínila možnosti úzké spolupráce mezi EU a arktickými státy za účelem dosažení společných, ambiciózních cílů v oblasti změny klimatu a udržitelného rozvoje, větší spolehlivosti dodávek energie a účinnějšího vnitřního energetického trhu;
9.
upozorňuje na skutečnost, že arktická oblast si vzhledem ke svému vlivu na světové klima a jedinečnému přírodnímu prostředí zasluhuje zvláštní pozornost při formulování stanoviska, které bude EU zastávat na konferenci stran rámcové úmluvy o změně klimatu (COP 15), jež se koná v roce 2009 v Kodani;
10.
zastává názor, že ochrana námořní dopravy v arktické oblasti (turistické plavby a doprava spojená s vrtnými plošinami na volném moři) se jak z hlediska ochrany lidského života, tak z hlediska ochrany životního prostředí ani zdaleka nepřibližuje obvyklým minimálním mezinárodním bezpečnostním pravidlům, která platí v ostatních mezinárodních vodách, a naléhavě vyzývá Komisi, aby podnikla kroky, které zajistí, že budou odpovídajícím způsobem změněny předpisy Mezinárodní námořní organizace (IMO);
11.
zdůrazňuje vnější aspekty energetické politiky a úlohu Arktidy ve vytváření energetické politiky pro Evropu (EPE), jak navrhla Evropská rada v březnu roku 2007;
12.
podporuje Arktickou radu v úsilí zachovat Arktidu regionem s nízkou mírou napětí, jenž je otevřen mezinárodní spolupráci na poli výzkumu, aby bylo možné plně rozvinout její potenciál v oblasti dodávek energií v budoucnosti, a to udržitelným způsobem a způsobem šetrným k životnímu prostředí;
13.
naléhavě žádá Komisi, aby v otázkách arktické oblasti jednala proaktivně, v první fázi alespoň tím, že přijme status pozorovatele v Arktické radě a zváží, zda by Komise neměla vytvořit specializované oddělení pro arktickou oblast;
14.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám členských států, Norska, Islandu, Ruska, Kanady, Spojených států a partnerům v rámci regionální spolupráce.
