KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0001/2007
5.
1.
2007
ZPRÁVA
o makroekonomických dopadech zvyšování cen energie
(2006//2247(INI))
Hospodářský a měnový výbor
Zpravodaj:
Manuel António dos Santos
Navrhovatel (*):
Giles Chichester , Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku
(*) Užší spolupráce mezi výbory - článek 47 jednacího řádu
PE 378.822v03-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................11
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod ................................................17
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ...........................21
POSTUP...................................................................................................................................30
(*) Užší spolupráce mezi výbory - článek 47 jednacího řádu
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o makroekonomických dopadech zvyšování cen energie
( 2006/2247(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na zprávu Komise „Evropská energetika a doprava.
Scénáře pro případ vysokých cen ropy a plynu“, která byla zveřejněna v září 2006,
– s ohledem na sdělení Komise „Akční plán pro energetickou účinnost: využití možností“ ( KOM(2006)0545 ),
– s ohledem na závěry ze zasedání Evropské rady v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 a ze zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 23. a 24. března 2006 a 15. a 16. června 2006,
– s ohledem na závěry neformálního setkání vrcholných představitelů EU v Hampton Courtu dne 27. října 2005, které bylo počátkem budoucí energetické politiky EU,
– s ohledem na své usnesení ze dne 26. února 2004 o stavu evropského hospodářství, zpráva o hlavních směrech hospodářského vývoje
Úř. věst.
C 98 E, 23.
4.
2004, s. 162. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o zajištění dodávek energií v Evropské unii
Přijaté texty, P6_TA(2006)0110 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 1. června 2006 o „Energetické účinnosti aneb Méně znamená více – Zelená kniha“
Přijaté texty, P6_TA(2006)0243 . , zejména s ohledem na svou výzvu, aby Komise a členské státy sestavily akční plány energetické účinnosti,
– s ohledem na Sternovu zprávu o ekonomických důsledcích klimatických změn, uveřejněnou v říjnu 2006,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod a Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ( A6-0001/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že pro Evropskou unii, která je čistým dovozcem ropy, má zvyšování cen ropy řadu důsledků, snižuje růst hrubého domácího produktu (HDP), zaměstnanost a investice, zesiluje inflační tlaky a zvyšuje úrokové sazby,
B. vzhledem k tomu, že příčinou předchozích prudkých zvýšení cen ropy bylo rozsáhlé narušení dodávek ropy, zatímco současné zvyšování cen bylo vyvoláno převážně výrazným růstem poptávky po ropě v Asii a Spojených státech a geopolitickou nestabilitou v oblastech vyvážejících ropu,
C. vzhledem k tomu, že ceny ropy a nestabilitu trhu dále zvyšuje nejistota ohledně rovnováhy mezi nabídkou ropy a poptávkou po ní,
D. vzhledem k tomu, že světová ekonomika byla po více než padesát let ve znamení nízkých cen ropy a že perspektiva dlouhodobě vysokých cen přispívá již nyní k zásadním hospodářským změnám; vzhledem k tomu, že pokud neučiníme žádné kroky, může závislost Evropy na dovozech energie do roku 2030 vzrůst ze současných 50 % na 70 %, přičemž podíl dovážené ropy dosáhne 94 %,
E. vzhledem k tomu, že jakákoli opatření EU zaměřená na snížení její závislosti na dovozech ropy se musí současně zabývat klimatickými změnami; vzhledem k tomu, že ve zmíněné Sternově zprávě se uvádí, že soubor opatření EU v oblasti energetiky bude klíčovým prvkem boje pro klimatickým změnám, a vzhledem k tomu, že Sternova zpráva rovněž zdůrazňuje, že pokud se EU postaví do čela boje pro klimatickým změnám, může získat obrovské příležitosti pro hospodářský rozvoj;
1. vyjadřuje své znepokojení nad tím, že v posledních letech bylo pro vývoj cen ropy typické značné kolísání a náhlý růst z 12 USD za barel před rokem 2000 na 79 USD dne 8. srpna 2006, což zpomalilo tempo hospodářského zotavení v Evropě; zdůrazňuje, že pokud vezmeme v úvahu reálné ceny, podobá se nedávné zvýšení cen změnám, k nimž došlo v předchozí fázi od poloviny sedmdesátých do poloviny osmdesátých let, ačkoli nyní existují určité další okolnosti a problémy;
2. věří, že toto pojetí bylo také posíleno obavami nad dostatečností zásob v budoucnosti, přičemž podle předpovědí některých analytiků bezprostředně hrozí fyzický nedostatek zdrojů, zatímco jiní, zejména v rámci ropného průmyslu, se snaží situaci uklidnit a ujišťují nás, že zásob ropy je dostatek; upozorňuje, že názory na dostupnost zdrojů v budoucnosti dlouhodobě ovlivňuje ceny na ropných trzích;
3. bere na vědomí, že je stále obtížnější nacházet nové zdroje ropy a že každý nový barel je nákladnější z hlediska vyhledávání nových ložisek a výroby; dále bere na vědomí, že jsou nezbytné vysoké investice do ropného průmyslu, aby se zvýšila kapacita produkce a rafinace a bylo možné reagovat na zvýšenou poptávku;
4. připomíná, že současná ropná krize se svou povahu liší od krizí v minulosti, které byly způsobeny problémy na straně nabídky a byly jen přechodné; vzhledem k tomu, že jedním z podstatných prvků současného růstu cen ropy je prudce rostoucí poptávka v zemích, jako je například Čína, v souvislosti s nejistou situací v oblastech produkujících ropu a výpadky dodávek v důsledku nedostatečných investic do infrastruktury; jedna z příčin nedávného zvýšení cen ropy je proto výrazně trvalého charakteru a je umocněna spekulacemi na finančních trzích;
5. je znepokojen tím, že poptávka po ropě stoupá nejen v energetickém průmyslu, ale také v dalších odvětvích, jako je petrochemický průmysl; je toho názoru, že ropa by neměla být používána na výrobu elektřiny;
6. všímá si značných rozdílů v odhadech zbývajících zásob ropy a doby, kdy dosáhneme ropného vrcholu; proto požaduje, aby se průběžně zvyšovala transparentnost statistických údajů o energetice, zejména údajů o zásobách ropy; zdůrazňuje však, že Evropa se bude muset k rostoucímu problému trvale vysokých a nestálých cen ropy a jejich důsledkům pro hospodářství postavit čelem; nově objevené zásoby jsou obvykle menší a jejich využití je dražší, neboť se nacházejí stále častěji v moři, a náklady na průzkum, rozvoj a výrobu budou stoupat, což zvýší nutnost přejít na alternativní zdroje energie a vyvíjet technologie, které zajistí úspory energie a její získávání z obnovitelných zdrojů;
Recesivní účinky
7. zdůrazňuje, že zvyšování ceny ropy má v Evropské unii, která je čistým dovozcem ropy, citelné důsledky, snižuje růst HDP, zaměstnanost a investice, zesiluje inflační tlaky a zvyšuje úrokové sazby;
8. zdůrazňuje, že dopad vysokých cen ropy na členské státy EU se liší v závislosti na tom, do jaké míry jsou jednotlivé země závislé na dovozech ropy a jak se liší jejich výrobní struktury, a konstatuje, že důsledky jsou nejcitelnější v zemích silně závislých na dovozech ropy, jako je na jedné straně eurozóna, v níž se pokles HDP odhaduje na přinejmenším 0,5 %, a na druhé straně nové členské státy, které mají vyšší spotřebu energie kvůli vyšší energetické náročnosti svých ekonomik;
9. je znepokojen tím, že vyšší ceny energie vyvolávají tlak na zvyšování spotřebitelských cen a zvyšují inflaci měřenou harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HICP) na 2,3 % v eurozóně a v EU; zdůrazňuje, že v eurozóně došlo v červenci 2006 ke zvýšení cen průmyslových výrobců o 5,9 %, ale že se zatím neprojevily sekundární vlivy vzestupu cen ropy na mzdy, jejichž zvýšení bylo jen mírné; vyjadřuje své znepokojení nad negativním dopadem vysokých cen ropy na poptávku domácností v důsledku snížení disponibilního příjmu;
10. vyjadřuje své znepokojení nad sociálními důsledky zvyšování cen bydlení, vytápění a dopravy, zejména pokud jde o nízkopříjmové, chudé a zranitelné složky obyvatelstva, a vyzývá členské státy, aby přijaly vhodná opatření, která zabezpečí dostupnost těchto služeb a přístup k nim navzdory zvýšení cen ropy, aby byla zajištěna mobilita a nedocházelo k sociálnímu vyloučení a snižování životní úrovně;
11. konstatuje, že ECB zvýšila od prosince 2005 úrokové sazby již šestkrát, a vyjadřuje znepokojení nad tím, že pro MSP je stále obtížnější předvídat náklady úvěrů a dochází k negativním dopadům na investice a zaměstnanost v EU; vyjadřuje politování nad tím, že inflační tlaky v důsledku vzestupu cen ropy mohou spolu s případnými sekundárními vlivy vést až k tomu, že se nebude možné vyhnout zpřísnění monetární politiky;
12. zdůrazňuje, že v období křehkého hospodářského oživení je hospodářský růst ohrožen zvyšováním úrokových sazeb, a upozorňuje na rizika spojená se současným vývojem směnného kurzu eura a cen ropy, což jsou faktory, které sehrály svou úlohu ve zpomalení růstu v roce 2005 v důsledku jejich dopadu na kupní sílu domácností; navrhuje zvážit, zda a jak by bylo možné podpořit stanovování cen ropy a ropných produktů v eurech místo v dolarech;
13. konstatuje, že nejistota ohledně budoucí rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou vytvořila pobídky pro nové subjekty na finančních trzích, jako jsou zajišťovací operace a finanční deriváty vztahující se k ceně ropy a jiných druhů energie; připomíná, že panuje shoda o tom, že v některých případech tyto činnosti patrně zesílily negativní trendy, ačkoli na druhé straně možná zvýšily likviditu trhu a snížily jeho volatilitu; navrhuje, aby se hledaly vhodné způsoby, jak zvýšit transparentnost těchto aktivit, a snížit tak obavy z jejich současného vývoje;
Odvětví dopravy
14. konstatuje, že dopad vysokých cen ropy na jednotlivá odvětví se značně liší – odvětví dopravy se svými 56 % celkové spotřeby ropy v EU a oblast bydlení jsou postiženy nejvíce, zatímco ostatní sektory dokázaly svou závislost na ropě omezit díky zvýšení energetické účinnosti a změnami v podílu jednotlivých energetických zdrojů; zdůrazňuje, že doprava a bydlení jsou na prvních místech mezi výdaji domácností a že zvyšováním ceny ropy dochází k prohlubování rozdílů v kupní síle v neprospěch nejchudších domácností;
15. požaduje, aby byla přijata rozsáhlá strategie EU pro pozvolné vyřazení fosilních paliv z odvětví dopravy, která by vedla k postupnému omezení závislosti EU na ropě a k zavádění čistých energií v dopravě;
16. věří, že dodávky pohonných hmot pro dopravu by bylo možné rozšířit podporou výroby nekonvenční ropy a tekutých paliv na základě zemního plynu a uhlí tam, kde to má ekonomický smysl; podporuje vývoj a výrobu alternativních paliv (například biopaliv), vozidel poháněných biovodíkem a hybridních vozidel; podporuje rovněž úsilí k nalezení novátorských řešení ve správě dopravních systémů obecně, včetně opatření na zvýšení energetické účinnosti vozidel;
Obchodní bilance, globální nerovnosti
17. upozorňuje na nepříznivý vliv vysokých cen ropy na obchodní bilanci v zemích dovážejících ropu, neboť dochází k přesunu bohatství do zemí vyvážejících ropu, které se stávají významnými hráči v kontextu globálních nerovností a recyklace petrodolarů, což se již nyní projevuje v akumulaci značného objemu zahraničních aktiv;
18. vítá, že recyklace petrodolarů ze strany vývozců ropy eurozóně prospěla a měla pozitivní vliv na investice ze zahraničí a zvýšení poptávky po zboží a službách eurozóny; tím se útlum způsobený vysokými cenami ropy částečně vyrovnal;
Hospodářská soutěž
19. připomíná, že je naléhavě nutné zajistit spravedlivé ceny energie na domácích trzích s energií, a v této souvislosti poukazuje na to, že energetické trhy zůstávají do značné míry v kompetenci členských států a jsou ovládány malým počtem soukromých a státních společností, které jsou často také vlastníky infrastruktury; vyzývá Komisi a úřady pro hospodářskou soutěž a regulační orgány členských států, aby věnovaly energetickým podnikům zvláštní pozornost;
20. vyzývá k dokončení vnitřního trhu s energií přijetím opatření k překonání problémů spočívajících v přetrvávajících rozdílech v pravomocech regulačních orgánů, absenci regulačního orgánu na evropské úrovni, který by se zabýval přeshraničními otázkami, neexistencí plánu prioritní interkonektivity, standardů pro energetické sítě a systémů pro vyvažování špiček a skladování plynu;
21. zdůrazňuje, že pro řádné fungování trhů členských států a vnitřního trhu a pro vytvoření pobídek pro investice do infrastruktury má zásadní význam, aby byla infrastruktura oddělena od dodavatelů;
22. dále poukazuje na to, že zvýšená koncentrace na vnitřním trhu může prohloubit stávající deformace, a vyžádat si tak zvýšení regulačních kapacit členských států a EU, aby bylo možné zaručit práva spotřebitelů a zajistit dosažení cílů EU v oblasti energetické účinnosti;
23. vyzývá Komisi a členské státy, aby mezi kritéria při výběru veřejných zakázek zařadily požadavek vysoké energetické účinnosti; domnívá se, že v souvislosti s revizí pravidel Společenství pro státní pomoc v zájmu ochrany životního prostředí by měly být učiněny kroky na podporu investic do energetické účinnosti a diverzifikačních opatření;
Evropa musí začít jednat
24. zdůrazňuje, že pokud ihned nezačneme jednat, vzroste do roku 2030 závislost Evropy na dovozech energie ze současných 50 % na 71 %, přičemž podíl dovážené ropy dosáhne 94 %, a negativní dopady zvyšování cen ropy a jejího kolísání na evropskou ekonomiku se tím ještě zesílí;
25. žádá Komisi, aby při posuzování státních podpor přihlížela k tomu, že situace v oblasti energetiky, která vznikla v důsledku zvýšení cen energie, vyžaduje investice do inovací, a aby dbala o to, aby nové podpory nevedly k narušení hospodářské soutěže;
26. zdůrazňuje, že v příštích letech budou nutné obrovské investice do energetické infrastruktury a do zajištění dodávek energie, a vyzývá k zahájení obsáhlého dialogu celého Společenství o různých zdrojích energie, jenž by si všímal veškerých nákladů spojených s výrobou energie, s jejím skladováním, distribucí, přepravou a spotřebou, otázek zabezpečení dodávek i bezpečnosti a odpadu a jejich vlivu na změnu klimatu, zejména pokud jde o emise CO 2 ; žádá Komisi, aby na základě těchto parametrů začala pracovat na hodnocení dopadů různých zdrojů energie a různých složení energetického portfolia;
27. připomíná své usnesení ze dne 26. února 2004, v němž byl již tehdy zdůrazněn „význam snižování závislosti Evropy na dovozech ropy, která představuje obrovskou zátěž vzhledem k politické a cenové nestabilitě“ a přivítány „technologické platformy, jako je Evropské partnerství pro vodíkovou ekonomiku“; Parlament dále vyzýval „k dalším investicím do nejúčinnějších forem obnovitelné energie, které sníží proměnlivost nákladů za jednotku energie, zvýší bezpečnost dodávek energie, budou méně škodit životnímu prostředí a možná vyvolají průmyslovou revoluci, jako byla revoluce způsobená rozvojem informačních technologií v USA“;
28. klade důraz na to, že transformační, rychle se rozvíjející a rozvojové ekonomiky jsou zvyšováním ceny ropy zvláště postiženy vzhledem k vysoké energetické náročnosti a nízké energetické účinnosti jejich ekonomik, a zdůrazňuje význam agendy udržitelného rozvoje v zahraniční, obchodní a rozvojové politice EU;
29. klade důraz na potenciál, který mají nadějné trhy, pokud jde o obnovitelné zdroje energie a o technologie zvyšující energetickou účinnost; vyzdvihuje příznivé tempo růstu a míru zaměstnanosti v odvětví obnovitelných zdrojů energie; varuje před rizikem, že EU ztratí vedoucí postavení na trhu ekologických technologií ve prospěch Spojených států a rychle se rozvíjejících ekonomik s vysoce kvalifikovanou pracovní silou; poukazuje na to, že velký význam pro úspory energie mají programy sanace budov pro snížení emisí CO 2 ;
30. podotýká, že stále existují evropské zdroje ropy; má za to, že maximalizace využívání domácích zdrojů by měla být považována za významný (i když dočasný) prostředek reakce na snižující se objem ropy, která se do Evropy dováží;
31. poukazuje na nutnost zaměřit energetickou infrastrukturu na kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie a na decentralizovanou výrobu energie;
32. vyzývá Komisi a Radu, aby vypracovaly podrobný plán snižování závislosti EU na dovozech ropy a plán přechodu na čisté zdroje energie; žádá, aby byla přijata opatření na zvyšování energetické účinnosti; připomíná, že energetická účinnost je obvykle zdaleka nejlevnějším způsobem, jak snižovat emise oxidu uhličitého a zlepšovat zabezpečení dodávek energie; očekává, že tato opatření pomohou snížit ceny ropy;
33. vítá akční plán energetické účinnosti, který předložila Komise, jako klíčový příspěvek k úsporám energie, a tím i ke snížení závislosti na dovozech energie;
34. zdůrazňuje, že programům na zvyšování energetické účinnosti a souvisejícím činnostem se musí řádně věnovat strukturální fondy, Fond soudržnosti a Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006 , kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007–2013) (Úř. věst.
L 310, 9.11.2006, s. 15). ; vítá návrh, uvedený v akčním plánu energetické účinnosti, aby bylo těchto nástrojů využito k získání finančních prostředků ze soukromých zdrojů;
35. vyzývá k vytvoření nouzového mechanismu EU pro zabezpečení dodávek energie, jehož součástí by bylo zvýšení minimálních zásob ropy v EU z 90 na 120 dnů spotřeby a vytvoření minimálních zásob plynu, které by vystačily alespoň na 90 dnů;
36. zdůrazňuje, že by týdenní zveřejňování (využívající veřejně dostupných údajů, jako je tomu ve Spojených státech) objemu evropských zásob ropy a ropných produktů, ale i dovozu a vývozu s ohledem na druh produktu (surová ropa, benzín, nafta, topný olej a další) umožnilo lépe hodnotit tlaky na světovém trhu, vyvodit z toho evropskou spotřebu, zeslabit sklon subjektů činných na trhu orientovat se na americké zásoby, a přispělo by tak ke snížení kolísání cen ropy.
37. připomíná svůj požadavek, aby multilaterální banky a veřejné finanční instituce zřizovaly „fondy pro energetickou účinnost“, z nichž by se financovaly projekty zvyšování energetické účinnosti; cíle energetické účinnosti by se také měly stát součástí jiných odvětvových politik, zejména fiskální politiky, dopravní politiky a politiky soudržnosti; je přesvědčen, že je třeba podporovat inovativní systémy financování a smluvní nástroje, např. mikrokredity a společné projekty soukromých společností a obcí, aby se dosáhlo aktivnější účasti místních činitelů a politiků;
38. klade důraz na významnou úlohu Evropské investiční banky (EIB) při podpoře investic do čistých zdrojů energie; vítá, že se EIB zavázala zvyšovat svůj příspěvek k investicím do infrastruktury včetně zabezpečení dodávek energie, obnovitelných zdrojů a transevropských sítí a zvýšit svůj podíl obnovitelných projektů ze 7 % na 15 %; zdůrazňuje, že je naléhavě nutné diverzifikovat zdroje energie, a připomíná, že se EU hlásí k udržitelnému rozvoji a přijala mezinárodní závazek splnit Kjótský protokol; vybízí EIB, aby mezi svá výběrová kritéria zařadila také požadavek nízkých emisí CO 2 a stanovila si ještě ambicióznější cíle, pokud jde o obnovitelné zdroje energie a projekty energetické účinnosti;
Zdanění
39. poukazuje na zvýšení příjmů z daní z energie vzhledem k nedávnému zvýšení cen ropy; vyzdvihuje význam vhodných fiskálních politik, včetně opatření v oblasti bydlení, jako prostředků ke snižování závislosti hospodářství na fosilních palivech, řešení klimatických změn a vytváření pobídek ke zvyšování investic do energetické účinnosti, obnovitelných zdrojů a ekologických produktů a vytváření pozitivní diskriminace v jejich prospěch; zdůrazňuje, že daňové systémy by měly rovněž přijmout zásadu „znečišťovatel platí“;
40. zdůrazňuje, že 56 % celkové spotřeby ropy v EU připadá na odvětví dopravy a že toto odvětví je zvyšováním cen ropy postiženo nejvíce; požaduje přijetí rámcové směrnice o energetické účinnosti v dopravě; vybízí k harmonizaci právních předpisů v oblasti osobních automobilů, jejíž součástí by bylo celoevropské harmonizované zdanění na základě emisí CO 2 s postupy certifikace a označování a s fiskálními pobídkami k diverzifikaci zdrojů energie; vyzývá k přijetí komplexní strategie na postupné ukončení používání fosilních paliv v dopravě, na podporu vstupu technologií nízkých emisí CO 2 na trh a využívání nejnovějších technologií v oblasti biopaliv, popřípadě vozidel poháněných tzv. biovodíkem; zdůrazňuje, že zavedení biologických paliv nesmí vést k tomu, že by byl automobilový průmysl zproštěn své povinnosti vyrábět úspornější vozidla produkující menší množství škodlivých zplodin;
Společná energetická politika: energetická diplomacie
41. vítá dialog a spolupráci EU se zeměmi vyvážejícími ropu, která má zásadní význam pro snižovány nejistoty na straně poptávky i nabídky, pro usnadnění investic a rozhodování o diverzifikaci hospodářství i energetických zdrojů na obou stranách a pro vytvoření atmosféry vzájemné důvěry a spolehlivosti;
42. poukazuje na to, že energetická politika, zejména problematika zabezpečení dodávek energie, se musí stát integrální součástí společné zahraniční politiky EU, politiky rozvoje obchodu a bezpečnostní politiky, vyzývá k přijetí společné strategie pro zabezpečení a diverzifikaci dodávek a tranzitních cest, která zajistí solidaritu v rámci EU; navrhuje, aby byly dohody o partnerství a spolupráci s regiony produkujícími ropu využívány k vytváření stabilních systémů v dodavatelských zemích na základě otevřené regulace, k podpoře investic do těžební a dopravní infrastruktury a k dlouhodobému zajištění dodávek;
43. zdůrazňuje, že je důležité, aby se součástí nové „energetické diplomacie“ Evropské unie stal konstruktivní dialog se zeměmi vyvážejícími ropu, se zeměmi, přes něž vedou tranzitní cesty a se všemi velkými spotřebiteli energie, zejména s rychle se rozvíjejícími ekonomikami a rozvojovými zeměmi; tento dialog se musí věnovat otázkám energetické účinnosti a úspor energie s cílem stanovit normy energetické účinnosti globálních produktů, rozvíjet solidaritu v energetické politice a bojovat proti znečišťování životního prostředí a změně klimatu;
44. připomíná, že zásadní význam má zabezpečení dodávek energie do EU a jejich udržitelnost; zdůrazňuje dvojí úlohu, kterou by měla hrát přiměřená regulace trhu a energetická diplomacie, pokud jde o vytváření stabilního systému dodávek energie.
45. vyzývá Komisi, aby prošetřila opatření snižující dopad ropného vrcholu na občany EU, včetně analýzy návrhů politik, jakým by se mohl stát nový protokol o vyčerpání ropy, který by usnadnil transformaci vedoucí k ukončení používání fosilních paliv;
46. vítá úlohu systému EU pro obchodování s emisemi při vytváření pobídek ke snižování spotřeby energie; požaduje, aby byl tento systém rozšířen na odvětví letecké dopravy; žádá také, aby se Komise podílela na vytváření celosvětového systému pro obchodování s emisemi;
47. uznává, že trvale vyšší ceny energie budou vyvíjet tlak na výrobní procesy, které závisí na surovinách z různých zeměpisně vzdálených míst; vyzývá Komisi, aby v rámci své činnosti týkající se obchodu a konkurenceschopnosti podrobně analyzovala dopad vyšších cen energie a ropného vrcholu na obchodní toky;
48. zdůrazňuje význam podpory dobře fungujícího světového trhu s ropou a plynem, zvláště na základě pravidel a pokynů WTO; domnívá se, že takový přístup by umožnil významně přispět k energetické účinnosti a tím snížit rostoucí tlak na zvyšování cen energií;
49. zdůrazňuje, že je třeba, aby se Světová obchodní organizace více angažovala v otázkách energetické politiky a aby se pracovalo na dosažení dohody mezi Evropskou unií a Organizací zemí vyvážejících ropu s cílem udržet růst cen ropy pod kontrolou;
50. žádá, aby byl vytvořen skutečný evropsko-středomořský trh s energií, kterému bude přiznána hlavní úloha; se zájmem bere na vědomí přání Komise, vyjádřené při příležitosti konference o vnější energetické politice konané ve dnech 20. a 21. listopadu 2006, aby severní Afrika a Střední východ hrály v energetické politice EU významnou roli, a doufá, že po těchto prohlášeních budou následovat konkrétní kroky;
o
o o
51. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
„Stát Kalifornie žaluje šest největších výrobců automobilů na světě a požaduje náhradu za škody na životním prostředí, kterou způsobují emise z jejich vozidel.“
Prezident Bush chce „pomoci prolomit závislost USA na zahraničních zdrojích energie a hodlá do roku 2025 nahradit přes 75 % ropy dovážené z Blízkého východu … prostřednictvím nových technologií, jimiž dosáhneme čistších, levnějších a spolehlivějších alternativních zdrojů energie.“
Zní to jako čirý výmysl, ale je to pravda.
Co se to děje?
Před rokem 2000 byly ceny ropy mimořádně nízké – 10 až 12 USD za barel.
Za posledních šest let se však vyšplhaly až na 79 USD za barel v srpnu 2006.
Od té doby se situace trochu uklidnila, ale nejsou zatím žádné známky toho, že by se růst cen ropy měl zastavit.
Při ceně 50 eur (60 amerických dolarů) za barel platí EU za dováženou ropu 250 miliard eur ročně, což činí 2,3 % HDP.
Pokud nezačneme jednat, bude Evropa v roce 2030 dovážet už ne současných 50 %, ale 70 % energie, přičemž podíl dovážené ropy bude tvořit 94 %.
Při tak vysoké závislosti by každý nárůst ceny o 10 eur za barel znamenal zvýšení dovozů o přibližně 40 miliard eur ročně.
Existují ovšem určité rozdíly oproti dřívějších cenovým šokům:
Příčinou předchozích tří prudkých zvýšení cen bylo převážně rozsáhlé narušení dodávek ropy.
Nyní však byl strmý vzestup cen vyvolán prudkým růstem poptávky po ropě, způsobeným mimořádně rychlým růstem v Asii a zvyšováním poptávky po ropě v USA.
Za zvýšením světové poptávky stojí ze 70 % Asie a Amerika, přičemž podíl samotné Číny činí kolem 30 %.
Dalším důvodem pro zvyšování cen je nejistota způsobená různými příčinami:
· sabotáže v Iráku a Nigérii a ohrožení ropné infrastruktury dalších blízkovýchodních producentů
· problémy s dodávkami po hurikánech v USA, jako byl např. hurikán Katrina
· uzavření největších ropných polí v USA kvůli korozi potrubí.
Jsme na vrcholu produkce ropy?
Řada vědců a ekologických organizací varuje, že okamžik ropného vrcholu již nastal nebo se kvapem blíží.
Ropné společnosti nás ale ujišťují, že zásob dosud zbývá dostatek.
Zásoby konvenční ropy jsou však převážně v oblastech, v nichž panuje značně nestabilní politická situace, a zásoby nekonvenční ropy – která se dobývá klasickou těžbou nebo získává z hlubších vrtů či z mořského dna – budou vyžadovat velké investice a těžba bude nákladnější.
Zpravodaj dospěl k názoru, že ačkoli okamžik ropného vrcholu možné ještě nenadešel, zdá se, že jsme již dosáhli „vrcholu levné ropy“.
Přestože v poslední době ceny ropy opět trochu poklesly, je třeba vzhledem k tomuto vývoji očekávat, že ceny budou i nadále nestabilní a v budoucnosti porostou.
Vzhledem k tomu všemu se musíme zabývat problematikou vlivu zvyšování cen ropy na ekonomiku.
I.
HOSPODÁŘSKÉ DŮSLEDKY
· Růst
Vliv na členské státy EU může být různý v závislosti na tom, do jaké míry jsou jednotlivé země závislé na dovozech ropy a jak se liší jejich výrobní struktury.
Důsledky jsou nejcitelnější jednak v zemích, které jsou na dovozech ropy silně závislé, a jednak v zemích, které mají vyšší spotřebu energie kvůli nízké efektivitě jejího využívání.
Zvlášť silně jsou postiženy země eurozóny, neboť právě tyto země jsou na dovozech ropy značně závislé, a odhaduje se, že tyto země utrpí z krátkodobého hlediska největší škody.
Předpokládá se, že HDP poklesne přinejmenším o 0,5 %.
Také nové členské státy EU jsou zvlášť silně postiženy vzhledem k vysoké energetické náročnosti jejich ekonomik.
Bez ohledu na výši cen se negativně projevuje už jen pouhá nejistota o budoucím vývoji cen a jejich neustálé kolísání.
Na druhou stranu bude výsledkem zvyšování cen ropy hromadění petrodolarů v zemích vyvážejících ropu, které budou opět investovány do dlouhodobých finančních aktiv, a přispějí tak k dlouhodobé výši úrokových sazeb příznivé pro růst.
Země vyvážející ropu skutečně investují své mimořádné zisky z vývozu ropy stále častěji do aktiv denominovaných v eurech a zvyšují poptávku po zboží a službách eurozóny.
· Inflace
Zvyšování cen ropy může ovlivnit inflaci přímo i prostřednictvím sekundárních vlivů.
Přímými vlivy se rozumí bezprostřední dopad na spotřebitelské ceny energie.
Energetická složka harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HICP) představuje kolem 8,6 % spotřebního koše HICP a přispívá k celkové inflaci eurozóny téměř jedním procentním bodem.
U sekundárních vlivů se jedná o to, že se k přímým dopadům může přidat ještě tlak ropného šoku na inflaci, pokud ovlivní mzdové vyjednávání a stanovování cen.
V eurozóně jako celku zatím nebyly pozorovány žádné známky zvýšení mzdové inflace a skutečná mzdová inflace vykazuje od počátku roku pokles.
Napovídá to, že v eurozóně existuje problém na straně poptávky, který je umocněn snížením disponibilního příjmu v důsledku zvýšení cen ropy a ostatních zdrojů energie a počínajícího zvyšování cen průmyslových výrobků a dopravy.
Pokud jde o stanovování cen, došlo v eurozóně v červenci 2006 k nápadnému zvýšení cen průmyslových výrobců o 5,9 %, které naznačuje, že společnosti přenášejí svůj ušlý zisk na zákazníky.
V důsledku kolísání cen a nižších odhadů hospodářského růstu dochází k omezení investic.
Zástupci malých a středních podniků vyjádřili znepokojení nad tím, že ECB od prosince 2005 zvýšila úrokové sazby již pětkrát, a varují, že další zvyšování povede k tomu, že MSP nebudou moci předvídat náklady úvěrů a investice budou dále omezeny.
· Obchodní bilance a směnné kurzy
Zvýšení cen ropy mění rovněž obchodní bilanci mezi jednotlivými zeměmi.
Čistí dovozci ropy obvykle zaznamenají zhoršení své platební bilance, které vyvolá tlak na snižování směnných sazeb.
Předpokládá se, že pokud nedojde ke změně měnových politik centrálních bank a vlád, dolar může mít tendenci posilovat v důsledku zvyšování poptávky zemí vyrábějících ropu po mezinárodních devizových rezervách denominovaných v dolarech.
Posílený dolar by mohl mít rovněž pozitivní vliv na konkurenceschopnost evropské ekonomiky a obchodu.
Protože však pokles hodnoty dolaru vůči euru ztlumil účinek nedávného zvýšení cen ropy v eurozóně, jakákoli změna v hodnotě dolaru by výrazně ovlivnila dopad vyšších nominálních cen ropy na evropskou i světovou ekonomiku.
Vysoké ceny ropy dále vedou k přesunu bohatství do zemí vyvážejících ropu a staví je do role významných hráčů v kontextu globálních nerovností a recyklace petrodolarů, což se již nyní projevuje v akumulaci značného objemu zahraničních aktiv.
Vývozy evropského zboží a služeb do zemí vyvážejících ropu se zvýšily, a zmírnily tak nepříznivé důsledky zvyšování cen ropy.
· Hospodářská soutěž
Domácí trhy s energií musí zvýšit svou konkurenceschopnost, zejména proto, aby se snížily ceny.Trhy s energií ovládá malý počet domácích podniků, a to soukromých i státních.
Trhy v jednotlivých členských státech vykazují mnoho odlišností, které brání vzniku opravdu konkurenceschopných evropských trhů.
II.
EVROPA MUSÍ ZAČÍT JEDNAT
Pokud nebudeme nic dělat, do roku 2030 vzroste závislost Evropy na dovozech energie ze současných 50 % na 71 %, přičemž podíl dovážené ropy dosáhne 94 %.
Negativní dopady zvyšování cen ropy a jejího kolísání na evropskou ekonomiku se tím ještě zesílí.
Přestože bezprostřední hospodářské dopady jsou negativní, vývoj cen ropy, jaký zažíváme v poslední době, může rovněž představovat nové příležitosti, v neposlední řadě díky tomu, že nám pomůže přejít od fosilních paliv k jiným zdrojům energie, což se nám dosud nepodařilo pomocí ekologických opatření omezeného rozsahu.
Energetická krize zřetelně ukázala, jak velký potenciál má nadějný trh rychle se rozvíjejících a rozvojových zemí, pokud jde o obnovitelné zdroje energie a o technologie zvyšující energetickou účinnost, a vyzdvihuje příznivé tempo růstu a míru zaměstnanosti v odvětví obnovitelných zdrojů energie.
Evropa by se měla této příležitosti konečně chopit a neměla by přenechat vedoucí postavení na trhu ekologických technologií Spojeným státům.
· Příležitosti pro nástup obnovitelných zdrojů
Na pokrytí předpokládané poptávky po energii a na obnovu zastarávající infrastruktury budou podle odhadů Komise nutné investice ve výši jednoho trilionu eur v průběhu příštích dvaceti let.
V těchto dvaceti letech bude možné buď investovat do tradičních zdrojů energie a do využití posledních ropných zásob – anebo se vydat novým směrem.
III.
NÁVRHY ZPRAVODAJE
1.
V celém Společenství je třeba zahájit dialog o různých zdrojích energie a všímat si přitom veškerých nákladů spojených s výrobou, skladováním, distribucí, přepravou a spotřebou energie, otázek zabezpečení dodávek i bezpečnosti, problematiky odpadu a jejich vlivu na změnu klimatu, zejména pokud jde o emise CO 2 .
2.
Na základě těchto parametrů by se Komise měla okamžitě pustit do hodnocení dopadů různých zdrojů energie a různých složení energetického portfolia.
3.
Je třeba, aby Komise navrhla podrobný plán snižování závislosti EU na dovážené ropě a aby byl vypracován plán přechodu na čisté zdroje energie.
Je nutné přijmout opatření na zvyšování energetické účinnosti.
4.
Multilaterální banky a veřejné finanční instituce by měly zřizovat „fondy pro energetickou účinnost“, z nichž by se projekty zvyšování energetické účinnosti financovaly.
5.
Cíle energetické účinnosti by se také měly stát součástí ostatních odvětvových politik, zejména fiskální politiky, dopravní politiky a politiky soudržnosti.
Je třeba navrhnout inovativní systémy financování a smluvní nástroje, např. mikrokredity a společné projekty soukromých společností a obcí, aby se dosáhlo aktivnější účasti místních činitelů a politiků.
6.
EIB by měla zintenzivnit své snahy v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a dodávek energie.
Vzhledem k nutnosti co nejdříve diverzifikovat naše zdroje energie a s ohledem na to, že EU se hlásí k udržitelnému rozvoji a přijala mezinárodní závazek splnit Kjótský protokol, měla by EIB zařadit mezi svá výběrová kritéria také požadavek nízkých emisí CO 2 a měla by si stanovit ještě ambicióznější cíle, pokud jde o obnovitelné zdroje energie a projekty energetické účinnosti.
7.
Fiskální politiky by měly vytvářet pobídky ke zvyšování investic do energetické účinnosti, obnovitelných zdrojů a ekologických produktů a měly by vytvářet pozitivní diskriminaci v jejich prospěch.
8.
Součástí daňových systémů se musí také stát zásada „znečišťovatel platí“.
9.
56 % celkové spotřeby ropy v EU připadá na odvětví dopravy a toto odvětví je také zvyšováním cen ropy postiženo nejvíce .
Měla by být proto přijata a provedena rámcová směrnice o energetické účinnosti v dopravě.
10.
Měli bychom přikročit k harmonizace právních předpisů v oblasti osobních automobilů, jejíž součástí by bylo celoevropské harmonizované zdanění na základě emisí CO 2 s postupy certifikace a označování a s fiskálními pobídkami k diverzifikaci zdrojů energie.
11.
Je nutná komplexní strategie na postupné ukončení používání fosilních paliv v dopravě, na podporu vstupu technologií nízkých emisí CO 2 na trh a využívání nejnovějších technologií v oblasti biopaliv, popřípadě vozidel poháněných tzv. biovodíkem.
IV.
ENERGETICKÝ DIALOG A DIPLOMACIE
Impulsem pro evropský průmysl a stimulem pro inovace v oblasti obnovitelných zdrojů energie a technologií a produktů s vysokou energetickou účinností by kromě zvyšování cen ropy mohlo být začlenění principu udržitelného rozvoje do všech politik EU, včetně obchodní a rozvojové politiky.
V budoucnosti by se mohlo stát motorem růstu a zaměstnanosti nejen v Evropě, ale i na celém světě.
V neposlední řadě vítá zpravodaj dialog a spolupráci EU se zeměmi vyvážejícími ropu, která má zásadní význam pro snižování nejistoty na straně poptávky i nabídky, pro usnadnění investic a rozhodování o diverzifikaci hospodářství i energetických zdrojů na obou stranách a pro vytvoření atmosféry vzájemné důvěry a spolehlivosti.
12.
Energická politika musí být propojena se zahraniční, rozvojovou a bezpečnostní politikou.
Zpravodaj je toho názoru, že cílem nové „energetické diplomacie“ Evropské unie musí být konstruktivní dialog se zeměmi vyvážejícími ropu, se zeměmi, přes něž vedou tranzitní cesty a se všemi velkými spotřebiteli energie, zejména s rychle se rozvíjejícími ekonomikami.
Tento dialog se musí věnovat otázkám zabezpečení dodávek energie, energetické účinnosti a úspor energie s cílem dosáhnout větší solidarity v energetické politice:
– solidarity s EU
– solidarity s rozvojovými zeměmi
– solidarity se všemi, kdo bojují proti znečištění životního prostředí a změně klimatu.
Impulsem pro evropský průmysl a stimulem pro inovace v oblasti obnovitelných zdrojů energie a technologií a produktů s vysokou energetickou účinností by kromě zvyšování cen ropy mohlo být začlenění principu udržitelného rozvoje do všech politik EU, včetně obchodní a rozvojové politiky, a mohlo by se stát nadějným motorem růstu a zaměstnanosti v Evropě i na celém světě.
18.
12.
2006
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod
pro Hospodářský a měnový výbor
o makroekonomickém dopadu růstu ceny energie
( 2006/2247(INI) )
Navrhovatelka:
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
NÁVRHY
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá Hospodářský a měnový výbor jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. připomíná, že zejména v důsledku rostoucí poptávky ve velkých rozvíjejících se zemích roste na celosvětovém trhu s ropou a plynem konkurence; vyzývá Komisi, aby ve svých obchodních jednáních kladla na přední místo větší bezpečnost dodávek; zdůrazňuje, že přiměřená regulace trhu a energetická diplomacie by měly poskytovat vzájemnou podporu při vytváření stabilního rámce dodávek energie; trvá na tom, že je důležitá diverzifikace zdrojů, dodavatelů a tranzitních tras, stejně jako zvýšení energetické soběstačnosti EU;
2. vítá akční plán pro energetickou účinnost vypracovaný Komisí jako klíčový prvek přispívající k úsporám energie a tedy i ke snižování energetické závislosti;
3. zdůrazňuje, že vyšší ceny energie budou v budoucnu stálým jevem, protože svět nyní dosahuje vrcholu těžby ropy (ropný zlom) a poté se zásoby nevyhnutelně začnou dlouhodobě zmenšovat;
4. má za to, že ropný zlom bude mít závažné důsledky pro mezinárodní obchodní toky, protože zásobování zbožím, které se musí přepravovat na velké vzdálenosti, zvláště letecky, je ekonomicky stále nevýhodnější;
5. vyzývá Komisi, aby prošetřila opatření snižující dopad ropného zlomu na občany EU, včetně analýzy návrhů politik jako Protokol o vyčerpání ropy, která by pomohla usnadnit budoucí přechod na nefosilní paliva;
6. vítá záměr Komise využít dvoustrannou a vícestrannou obchodní politiku zaměřenou na podporu využívání energeticky účinných technologií ke snížení celosvětového růstu poptávky po energii a má za to, že k tomuto cíli přispěje i celosvětový systém obchodování s povoleními k emisím CO 2 a opatření zavádějící další pobídky k účinnému využívání paliv v leteckém průmyslu;
7. upozorňuje na to, že ropa je důležitá nejen pro dopravu, ale také pro většinu výrobního průmyslu; má tedy za to, že ve všech fázích výrobního řetězce by se měly podniknout veškeré možné kroky zajišťující co možná nejúčinnější využívání fosilních paliv, aby se minimalizoval jejich dopad na životní prostředí a snížily se nároky na omezené zdroje;
8. vyzývá členské státy EU, aby stanovily společnou energetickou strategii napomáhající vzniku stabilního a zdravého světového trhu s energií a umožňující zarazit znepokojující vývoj v oblasti metod dodávání energie na světové úrovni;
9. zdůrazňuje, že Kjótský protokol v důsledku zvyšujících se cen fosilních paliv předvídá potřebu změn v investičních strategiích, aniž by však bránil hospodářskému rozvoji; konstatuje, že Kjótský protokol navíc poskytuje mezinárodní rámec, v němž by se měla podporovat výměna nových výrobních metod, nových technologií a osvědčených postupů, zvláště v rozvíjejících se a méně rozvinutých zemích;
10. zdůrazňuje, že zvyšování cen ropy má negativní dopad především na hospodářství rozvíjejících se a rozvojových zemí, protože hospodářství těchto zemí je energeticky náročné a málo energeticky účinné, a zdůrazňuje význam programu udržitelného rozvoje v zahraniční, obchodní a rozvojové politice EU;
11. domnívá se, že energeticky účinná technologie šetrná k životnímu prostředí může nabídnout evropským podnikům důležitou konkurenční výhodu; zdůrazňuje, že pro udržení této výhody je nutné investovat odpovídající prostředky do výzkumu a vývoje, přičemž je potřeba na mezinárodní úrovni prosazovat evropské normy; vyzývá Komisi, aby podpořila informovanost obchodních partnerů o tomto rámci k oboustrannému prospěchu;
12. zdůrazňuje, že je třeba, aby se strukturální fondy, fondy soudržnosti i rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace řádně věnovaly politikám a opatřením týkajícím se energetické účinnosti; vítá akční plán pro energetickou účinnost navrhující těmito nástroji posílit soukromé financování;
13. vítá úlohu systému EU pro obchodování s emisemi při vytváření pobídek ke snižování spotřeby energie; požaduje, aby byl tento systém rozšířen na odvětví letecké dopravy; žádá také, aby se Komise podílela na vytváření celosvětového systému pro obchodování s emisemi;
14. uznává, že trvale vyšší ceny energie budou vyvíjet tlak na výrobní procesy, které závisí na surovinách z různých zeměpisně vzdálených míst; vyzývá Komisi, aby v rámci své pracovní činnosti týkající se obchodu a konkurenceschopnosti podrobně analyzovala dopad vyšších cen energie a ropného zlomu na obchodní toky;
15. zdůrazňuje, že nekontrolovaný růst cen energie dopadá na chudší obyvatele, destabilizuje příjmy domácností a narušuje sociální soudržnost, a to zvláště v zemích se zvláštními zeměpisnými, regionálními nebo klimatickými podmínkami, jako jsou např. hornaté a ostrovní oblasti;
16. zdůrazňuje význam podpory dobře fungujícího světového trhu s ropou a plynem, zvláště na základě pravidel a pokynů WTO; domnívá se, že takový přístup by umožnil významně přispět k energetické účinnosti a tím snížit rostoucí tlak na ceny energií;
17. je znepokojen průběhem jednání o liberalizaci energetických služeb v rámci GATS, při kterých se v zájmu větší energetické bezpečnosti usiluje o omezení práva vlád na regulaci a na sledování priorit, jakými jsou např. omezování závislosti na dovážené energii nebo přechod na udržitelné zdroje; má za to, že pokud má být vyřešeno vážné ohrožení bezpečnosti, hospodářství, společnosti a životního prostředí, je demokratické řízení energetické politiky nutností; žádá proto Komisi, aby jiným zemím nesdělovala žádné požadavky ani nabídky týkající se liberalizace odvětví energetických služeb;
18. zdůrazňuje, že je třeba, aby se Světová obchodní organizace více angažovala v otázkách energie a aby se pracovalo na dosažení dohody mezi Evropskou unií a Organizací zemí vyvážejících ropu s cílem udržet růst cen ropy pod kontrolou;
19. trvá na tom, že zajištění dodávek energie se musí stát nedílnou součástí zahraniční a bezpečnostní politiky EU; zdůrazňuje význam přeshraniční spolupráce v oblasti energetiky a vyzývá Komisi k rozvíjení spolupráce v oblasti energetické politiky v rámci evropské politiky sousedství;
20. žádá vytvoření skutečného evropsko-středomořského trhu s energií, kterému bude přiznána hlavní úloha; se zájmem bere na vědomí přání Komise, vyjádřené při příležitosti konference o vnější energetické politice konané ve dnech 20. a 21. listopadu 2006, aby severní Afrika a Střední východ hrály v její energetické politice významnou roli, a doufá, že po těchto výrocích budou následovat konkrétní kroky;
21. považuje iniciativu Evropské unie směřující k vytvoření mezinárodních mechanismů bránících zneužívání situace na trhu s ropou za prospěšné opatření;
22. zdůrazňuje, že je důležité, aby byla do dohod mezi Evropskou unií a třetími zeměmi vyrábějícími energii začleněna ustanovení o opatřeních omezujících nadměrný a neodůvodněný růst cen energetických surovin.
POSTUP
Název
Makroekonomický dopad růstu ceny energie
Číslo postupu
2006/2247(INI)
Příslušný výbor
ECON
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
INTA 26.10.2006
Navrhovatelka Datum jmenování
Godelieve Quisthoudt-Rowohl 12.9.2006
Projednání ve výboru
22.11.2006
Datum přijetí
18.12.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
15
8
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Kader Arif, Jean-Pierre Audy, Enrique Barón Crespo, Daniel Caspary, Françoise Castex, Christofer Fjellner, Alain Lipietz, Caroline Lucas, Erika Mann, Helmuth Markov, David Martin, Georgios Papastamkos, Tokia Saïfi, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Johan Van Hecke, Zbigniew Zaleski
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Panagiotis Beglitis, Harlem Désir, Elisa Ferreira, Małgorzata Handzlik, Jens Holm, Jörg Leichtfried
12.12.2006
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro Hospodářský a měnový výbor
o vlivu zvyšování cen ropy na hospodářství
(2006/2247 (INI))
Navrhovatel:
Giles Chichester
(*) Užší spolupráce mezi výbory - článek 47 jednacího řádu
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Hospodářský a měnový výbor jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. bere na vědomí, že ceny ropy stouply v letech 2001–2006 o více než 370 % nikoli z důvodu jejího nedostatku, nýbrž z důvodu zvýšené nejistoty související s očekávanými riziky dodávek kvůli výrazným geopolitickým tlakům, možnosti teroristických útoků a přírodních katastrof v regionech, kde se produkuje ropa, ale i s rostoucí poptávkou rozvíjejících se zemí jako Čína a Indie; dále bere na vědomí, že celosvětová spotřeba ropy vzrostla v roce 2006 přibližně na 85 milionů barelů, že celosvětová volná výrobní kapacita je pouze 1,5 milionu barelů denně, přičemž naprostá většina ropy pochází ze Saudské Arábie, a že trhy mají obavy, že tato volná výrobní kapacita je nedostačující na překonání případného přerušení dodávky a geopolitických rizik;
2. věří, že toto pojetí bylo také posíleno obavami nad dostatečností zásob v budoucnosti, přičemž někteří analytikové předpovídají bezprostředně hrozící fyzický nedostatek zdrojů, zatímco jiní, zejména v rámci naftového průmyslu, se snaží situaci uklidnit a přesvědčit o dostatku naftových zásob; upozorňuje, že vnímání nedostatku zdrojů v budoucnosti ovlivňuje dlouhodobě ceny na trhu s naftou;
3. bere na vědomí, že je stále obtížnější nacházet nové zdroje nafty a že každý nový barel je nákladnější z hlediska vyhledávání nových ložisek a výroby; dále bere na vědomí, že jsou nezbytné vysoké investice do naftového průmyslu, aby se zvýšila kapacita produkce a rafinování a bylo možné vyjít vstříc zvýšené poptávce;
4. bere na vědomí, že vzhledem k rychlému nárůstu poptávky po naftě v třetích zemích, zejména v zemích, které nejsou členy OECD, dojde v třetích zemích ke zvýšené poptávce po naftě, kterou potřebují členské státy EU;
5. zdůrazňuje význam ropy pro hospodářství EU a považuje závislost na ropě a dovážené ropě za skutečně velký problém, zejména s ohledem na to, že členské státy se snaží již od poloviny 70. let snížit svou závislost, a s ohledem na zjevně nevyhnutelný nárůst spotřeby v dopravním průmyslu; dále podotýká, že doprava je téměř v plné míře závislá na ropě (98 %) a využívá 70 % ropy spotřebovávané v EU a že spotřeba dopravy v budoucnu nadále poroste;
6. podotýká, že stále existují evropské zdroje ropy; má za to, že maximalizace využívání domácích zdrojů by měla být považována za významný (i když dočasný) prostředek reakce na snižující se objem ropy, která se do Evropy dováží;
7. zdůrazňuje, že vysoké strukturální ceny ropy mají v členských státech EU, jež jsou silně závislé na ropě, za účinek hospodářskou recesi; připomíná, že tento trend vyvolá rostoucí tlak na úrokové sazby, což zároveň ohrozí úspěšné plnění Lisabonské strategie; podtrhuje proto, že vzhledem k negativnímu makroekonomickému dopadu rostoucích cen ropy existuje ještě naléhavější potřeba přeorientovat se na alternativní zdroje energie a rozvíjet technologie spořící energii a obnovitelné zdroje energie;
8. má za to, že veškerá opatření ke zmenšení závislosti EU na dovozu ropy musí řešit otázku klimatických změn; v této souvislosti zdůrazňuje, že Sternova zpráva o přezkoumání ekonomiky klimatických změn znovu potvrzuje, že „energetický balíček“ EU bude klíčovým prvkem boje s klimatickými změnami, a dále poukazuje na to, že EU může dosáhnout výrazných hospodářských výhod, pokud se ujme vedení boje s klimatickými změnami;
9. zdůrazňuje, že zajištění bezpečnější dodávky energie v EU a snížení její náchylnosti k vysokým cenám nafty a přerušení dodávky vyžaduje, aby se věnovala zvláštní pozornost zajištění širšího a rozmanitějšího výběru dodávky nafty, zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie, zejména v odvětví dopravy a vytápění, a na výzkum a vývoj alternativních paliv a technologií;
10. žádá rozsáhlou strategii EU postupného vyřazení fosilních paliv z odvětví dopravy, která by vedla k ještě většímu omezení závislosti EU na ropě a k postupnému uplatňování čistých energií v dopravě;
11. věří, že dodávku pohonných paliv by mělo být možné rozšířit zajištěním výroby nekonvenčních paliv a tekutých paliv založených na zemním plynu a uhlí tam, kde je to ekonomicky přiměřené; podporuje rozvoj a výrobu alternativních paliv, jako jsou biopaliva, vozidel poháněných biovodíkem a hybridních vozidel; podporuje rovněž úsilí k nalezení inovačních řešení ve správě dopravních systémů obecně, včetně opatření ohledně energetické účinnosti vozidel;
12. je znepokojen tím, že poptávka po ropě stoupá nejen v energetickém průmyslu, ale také v dalších odvětvích, jako je petrochemický průmysl; je toho názoru, že ropa by neměla být používána na výrobu elektřiny;
13. zdůrazňuje, že by týdenní zveřejňování (využívající dostupných údajů, jako je tomu ve Spojených státech) objemu evropských zásob ropy a ropných produktů, ale i dovozu a vývozu s ohledem na druh produktu (surová ropa, benzín, nafta, topný olej a další) umožnilo lépe hodnotit tlaky na světovém trhu, vyvodit z toho patrnou evropskou spotřebu, zeslabit tropismus subjektů činných na trhu směrem k americkým zásobám, a přispělo by tedy ke snížení nestability cen ropy.
Background materials
Percentage of Consumption by Fuel
Source: IEA, Key World Energy Statistics 2006 Edition/Eurostat
Import Dependency by Fuel Type
Source: Eurostat 2003
World Oil Producers and Importers
Source: IEA, Key World Energy Statistics 2006 Edition
World Oil Reserves
Source: BP Statistical Review of World Energy June 2006 (© BP 2006)
OPEC Spare Production Capacity
Source: IEA, Total estimate
Annual Changes in World Oil Demand
Source: IEA, September 2006
Oil prices are high not because of shortage,
but because of a fear of shortage
Source: IEA, September 2006
The Global Oil Market in 2005
Inter-regional crude oil flows: 35 Mb/d
(Mb/d: Millions of barrels per day)
Source: IEA, Total 2006
Demand will be focused on transportation and
petrochemicals because of high oil prices
Source: IEA, World Energy Outlook 2005
POSTUP
Název
Důsledky zvyšování cen ropy na hospodářství
Číslo postupu
2006/2247(INI)
Příslušný výbor
ECON
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
ITRE
26.10.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
26.10.2006
Navrhovatel Datum jmenování
Giles Chichester 12.9.2006
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
20.3.2006
22.11.2006
11.12.2006
Datum přijetí
11.12.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
21
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jan Březina, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, András Gyürk, Fiona Hall, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Pia Elda Locatelli, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Aldo Patriciello, Herbert Reul, Catherine Trautmann, Nikolaos Vakalis
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Etelka Barsi-Pataky, Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Vittorio Prodi, Lambert van Nistelrooij
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Sharon Bowles, Bill Newton Dunn, Sepp Kusstatscher
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
POSTUP
Název
Makroekonomické dopady zvyšování cen energie
Číslo postupu
2006/2247(INI)
Příslušný výbor Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ECON 26.10.2006
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ITRE 26.10.2006
INTA 26.10.2006
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
INTA 26.10.2006
Zpravodaj Datum jmenování
Manuel António dos Santos 15.11.2005
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
23.1.2006
20.3.2006
28.11.2006
Datum přijetí
20.12.2006
Výsledek hlasování
+
-
34
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Elisa Ferreira, Jean-Paul Gauzès, Donata Gottardi, Sophia in 't Veld, Wolf Klinz, Andrea Losco, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Dariusz Rosati, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Olle Schmidt, Margarita Starkevičiūtė, Sahra Wagenknecht, Lars Wohlin
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Valdis Dombrovskis, Harald Ettl, Syed Kamall, Werner Langen, Klaus-Heiner Lehne, Alain Lipietz, Jules Maaten, Vladimír Maňka, Thomas Mann, Corien Wortmann-Kool
Náhradník (čl.
178 odst.
2) přítomný při závěrečném hlasování
Reinhard Rack
Datum předložení
5.1.2007
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
