Podpora veřejnosti a silné evropské instituce: předpoklad pro další rozšiřování EU
Rozšíření
2008-07-10 - 11:15
Poslanci EP dnes přijali zprávu týkající se strategie rozšiřování EU.
Parlament jejím prostřednictvím potvrdil „pevný závazek vůči zemím, s nimiž byla zahájena přístupová jednání, a vůči zemím, jimž byla jednoznačně přiznána naděje na členství”.
Poslanci však současně podotýkají, že další rozšiřování bude vyžadovat stabilnější demokratickou podporu ze strany evropských občanů a posílení integrační kapacity EU a účinnosti evropských institucí.
Zpráva z vlastního podnětu poslance Elmara BROKA (EPP-ED, DE), kterou dnes Parlament přijal poměrem hlasů 534:44:45, uvádí, že předchozí rozšíření byla velmi úspěšná a měly z ní prospěch jak staré, tak i nové členské státy.
Poslanci současně připomínají, že po každém rozšíření musí následovat období konsolidace a politického soustředění, které zaručí další účinné fungování Unie.
Evropský parlament nicméně upozorňuje, že proces rozšiřování – a tedy i politické integrace EU – může být úspěšný pouze tehdy, bude-li existovat jasná a trvalá podpora pro přistoupení ze strany kandidátských zemí.
Poslanci se proto domnívají, že by měla být zavedena účinnější komunikační politika v oblasti rozšiřování EU, a připomínají vládám a parlamentům členských států, že je jejich povinností seznámit občany svých zemí s pozitivními důsledky rozšiřování.
Vymezit „integrační kapacitu” EU
S ohledem na budoucí rozšiřování EU by podle poslanců měla Unie usilovat o posílení své integrační kapacity.
Ačkoli EP ve své zprávě výslovně nezmiňuje Lisabonskou smlouvu, připomíná nutnost provést nezbytné vnitřní reformy, které umožní posílit účinnost EU, upevnit sociální soudržnost a demokratickou odpovědnost.
Poslanci jsou přesvědčeni, že všechny kandidátské země musí před vstupem do Unie nejprve vyřešit své vnitřní problémy, zejména pokud jde o ústavní a územní otázky.
EP se dále domnívá, že integrační kapacita Unie je spojena s její schopností přijímat vhodná rozhodnutí o politických cílech a tato rozhodnutí uvést v pravý čas do praxe.
Poslanci proto definují pojem „integrační kapacita” na základě čtyř aspektů: přistoupení nového státu musí být přínosem pro dosažení cílů EU, a nikoli tyto cíle poškozovat, Unie musí mít účinné instituce a odpovídající finanční prostředky a musí zavést komunikační strategii, která umožní informovat veřejnost o důsledcích rozšíření.
Zmenšit rozkol se sousedy
Parlament prostřednictvím zprávy dále zdůrazňuje, že účast na politice sousedství nepředstavuje náhradu za přistoupení ani etapu, jež musí nutně vést k rozšíření Unie o danou zemi.
Poslanci se nicméně domnívají, že je třeba zmenšit koncepční i právní předěl mezi evropskou politikou sousedství a politikou rozšiřování Unie.
EU by měla podle EP vytvořit důmyslnější a souhrnnější strategii EU pro oblast Černého moře, jež by přesahovala stávající iniciativu synergie, a předpokládala by vytvoření dohody o spolupráci se zeměmi černomořské oblasti, která by zahrnovala EU, Turecko a všechny pobřežní černomořské státy jako rovnoprávné partnery a zároveň by usilovala o plné zapojení Ruska, a která by se později mohla přeměnit na Černomořskou unii.
V rozpravě v plénu vystoupil český europoslanec Libor ROUČEK (PES).
Souhlasí s názorem, že předchozí rozšíření „byla obecně velkým úspěchem” .
Jako příklad uvedl Českou republiku, která „těží enormně ze svého členství a mílovými kroky dohání ekonomicky nejvyspělejší země”.
S politováním proto konstatoval, že v ČR jsou stále lidé, včetně presidenta Klause, kteří „členství neustále zpochybňují a kteří zpochybňují celý smysl Evropské unie” .
Podobné nálady však lze vypozorovat i v dalších zemích.
Zmínil se například o Rakousku, které v důsledku rozšíření vytvořilo sto padesát tisíc volných pracovních míst a přesto pouze malá část populace považuje své členství v EU za pozitivní.
V této souvislosti vyzdvihl jeden aspekt ze zprávy Elmara Broka, a to „nutnost zavést komplexní komunikační strategii vůči veřejnosti, kde bychom vysvětlili smysl rozšíření, výhody a případně i nevýhody dalšího rozšíření” .
Tu vedle ratifikace Lisabonské smlouvy považuje za jeden z nejdůležitějších kroků.
Parlamentní zpravodaj Elmar BROK vyjádřil přesvědčení, že po přistoupení Chorvatska by měla EU zahájit fázi konsolidace.
Pokud jde o ratifikaci Lisabonské smlouvy, zdůraznil, že ti, kteří jsou proti její ratifikaci a současně si přejí další rozšiřování Unie, jsou politicky nekonsistentní.
Také Jan Marinus WIERSMA (PES, NL) se domnívá, že je nutné provést institucionální reformy, protože Niceská smlouva není pro další rozšiřování dostačující.
2008-07-07 Elmar BROK Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů Německo
Postup: Podnět Rozprava: 9.
7.
2008 Hlasování: 10.
7.
2008
20080709IPR33860 Přijatá zpráva o dokumentu Komise o strategii rozšíření 2007 (2007/2271(INI)) Zpráva o dokumentu Komise o strategii rozšíření 2007 (2007/2271(INI))
CS
1
LINK
/activities/plenary/ta.do?language=CS
-//EP//TEXT REPORT A6-2008-0266 0 NOT XML V0//CS
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
