A7-0031/2011
8.
2.
2011
ZPRÁVA
o podobě ženské chudoby v Evropské unii
(2010/2162(INI))
Výbor pro ženská práva a rovnost pohlaví
Zpravodajka:
Rovana Plumb
Navrhovatelka(*):
Gabriele Zimmer , Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
(*) Postup s přidruženými výbory – článek 50 jednacího řádu
PE 452.590v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................4
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................21
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci .............................26
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................34
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................34
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o podobě ženské chudoby v Evropské unii
( 2010/2162(INI) )
Evropský parlament,
– s ohledem na článek 2 a čl.
3 odst.
3 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii,
– s ohledem na články 8, 151, 153 a 157 Smlouvy o fungování Evropské unie,
– s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, zejména na ustanovení o sociálních právech a o rovnosti žen a mužů,
– s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv z roku 1948,
– s ohledem na Mezinárodní pakt Organizace spojených národů o hospodářských, sociálních a kulturních právech z roku 1966,
– s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen z roku 1979,
– s ohledem na deklaraci a akční platformu přijaté dne 15. září 1995 na čtvrté světové konferenci o ženách v Pekingu,
– s ohledem na rozvojové cíle tisíciletí stanovené Organizací spojených národů v roce 2000, zejména s ohledem na cíl 1 (odstranit extrémní chudobu a hlad) a na cíl 3 (prosazovat rovnost mužů a žen),
– s ohledem na rezoluci Parlamentního shromáždění Rady Evropy č. 1558 (2007) o feminizaci chudoby,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění)
Úř. věst.
L 204, 26.7.2006, s. 23. ,
– s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1098/2008/ES ze dne 22. října 2008 o Evropském roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení (2010)
Úř. věst.
L 298, 7.11.2006, s. 20. ,
– s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 283/2010/EU ze dne 25. března 2010, kterým se zřizuje evropská facilita mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování
Úř. věst.
L 87, 7.4.2010, s. 1. ,
– s ohledem na návrh závěrů Rady ze dne 30. října 2007 „Přezkum provádění Pekingské akční platformy členskými státy a orgány EU – Ukazatele týkající se žen a chudoby“ (13947/07),
– s ohledem na zprávu Komise ze dne 3. října 2008 o provádění barcelonských cílů týkajících se zařízení péče o děti předškolního věku ( KOM(2008)0638 ),
– s ohledem na zprávu Komise o rovnosti žen a mužů 2010 ( KOM(2009)0694 ),
– s ohledem na doprovodný pracovní dokument útvarů Komise ke zprávě Komise „Rovnosti žen a mužů“ – 2010 ( SEK(2009)1706 ),
– s ohledem na sdělení Komise o strategii pro rovnost žen a mužů 2010–2015 ( KOM(2010)0491 ),
– s ohledem na doprovodné pracovní dokumenty útvarů Komise ke sdělení Komise o strategii pro rovnost žen a mužů 2010–2015 ( SEK(2010)1079 ) a ( SEK(2010)1080 ),
– s ohledem na sdělení Komise „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ ( KOM(2010)2020 ),
– s ohledem na zprávu nadace Eurofound ze dne 24. března 2010 „Druhý evropský průzkum kvality života: Rodinný život a práce“,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. října 2005 o ženách a chudobě v Evropské unii
Úř. věst.
C 233 E, 28.9.2006, s. 130. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 18. listopadu 2008 obsahující doporučení Komisi pro uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy
Úř. věst.
C 16 E, 22.1.2010, s. 21. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 6. května 2009 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce
Přijaté texty, P6_TA (2009) 0371. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 10. února 2010 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2009
Přijaté texty, P7_TA(2010)0021 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o genderových aspektech poklesu hospodářství a finanční krize
Přijaté texty, P7_TA (2010)0231. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o hodnocení výsledků plánu pro dosažení rovnosti žen a mužů na období 2006–2010 a doporučení pro budoucnost
Přijaté texty, P7_TA (2010)0232. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 7. září 2010 o úloze žen ve stárnoucí společnosti
Přijaté texty, P7_TA (2010)0306. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 19. října 2010 o ženách zaměstnaných za nejistých pracovních podmínek
Přijaté texty, P7_TA (2010)0365. ,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci ( A7-0031/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že podle výše zmíněného rozhodnutí 1098/2008/ES měla opatření v rámci Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení zohledňovat rozdíly v rizicích a míře chudoby a sociálního vyloučení u žen a u mužů; vzhledem k tomu, že 85 milionů Evropanů žije pod hranicí chudoby a 17 % všech žen v sedmadvacítce zemí EU je řazeno mezi obyvatele žijící v chudobě; dále vzhledem k tomu, že v posledních 10 letech se počet žen žijících v chudobě zvýšil vůči počtu mužů zcela neúměrně; vzhledem k tomu, že chudoba rodičů často vede k chudobě dětí a má závažný dopad na jejich pozdější život,
B. vzhledem k tomu, že Evropská unie čelí rozsáhlé hospodářské, finanční a sociální krizi, která zvláště znevýhodňuje ženy na trhu práce i v jejich osobním životě, neboť ženy mají častěji nejistá zaměstnání, více jim hrozí, že budou propuštěny, a častěji postrádají sociální pojištění; dále vzhledem k tomu, že v době hospodářské recese čelí lidé, kterým již dříve hrozila chudoba a z nichž většinu tvoří ženy, ještě většímu riziku chudoby, což platí zejména pro skupiny, které jsou znevýhodněny i v mnoha jiných oblastech,
C. vzhledem k tomu, že úsporná opatření, která se nyní zavádějí v celé EU, budou mít obzvlášť negativní dopad na ženy, které dominují veřejnému sektoru jako zaměstnankyně i jako příjemkyně služeb,
D. vzhledem k tomu, že boj proti chudobě je jedním z pěti měřitelných cílů navržených Komisí v rámci strategie Evropa 2020; vzhledem k tomu, že integrovaný hlavní směr č. 10 strategie Evropa 2020 (Podporovat sociální začlenění a boj proti chudobě) doporučuje, aby jednotlivé členské státy přijaly vlastní politiku na ochranu žen zejména před rizikem chudoby, která by zajistila neúplným rodinám a starším ženám jistotu příjmu,
E. vzhledem k tomu, že ženy jsou tradičně více vystaveny riziku chudoby, zejména svobodné matky a ženy starší 65 let, jež často dostávají důchod, který jen nepatrně přesahuje úroveň životního minima, a to z různých důvodů, např. proto, že přerušily nebo ukončily svou výdělečnou činnost, aby mohly vykonávat rodinné povinnosti, nebo pracovaly v podniku svého manžela – zejména v obchodě a v zemědělství, – aniž by pobíraly plat a měly sociální pojištění; vzhledem k tomu, že se většina politik zaměřuje na podporu rodin s dětmi, zatímco až 35 % domácností tvoří jen jedna osoba, ve většině případů žena,
F. vzhledem k tomu, že rovnost mezi muži a ženami je zbraní proti chudobě mezi ženami, neboť pozitivně přispívá k produktivitě a hospodářskému růstu a zvyšuje účast žen na pracovním trhu, což má zase mnohé sociální a hospodářské výhody,
G. vzhledem k tomu, že úroveň zaměstnanosti žen je v průměru 59,1 %; vzhledem k tomu, že průměrný rozdíl v odměňování mužů a žen je stále výrazný, přičemž v celé EU dosahoval v roce 2010 téměř 18 % a v některých členských státech více než 30 %, a vzhledem k tomu, že zásada rovného odměňování mužů a žen je jednou z hlavních zásad zakotvených v evropských smlouvách; vzhledem k tomu, že trh práce rozdělený podle pohlaví má přímý dopad na situaci žen,
H. vzhledem k tomu, že v 16 členských státech riziko extrémní chudoby u žen vysoce převyšuje riziko extrémní chudoby u mužů,
I. vzhledem k tomu, že zaměstnání samo o sobě neposkytuje přiměřenou ochranu před extrémní chudobou; vzhledem k tomu, že v důsledku pracovní segregace pracují ve špatně placených zaměstnáních spíše ženy než muži, zatímco ochranu před extrémní chudobou často neposkytuje ani placení příspěvků sociálního zabezpečení,
J. vzhledem k tomu, že čím déle trvá chudoba se zvláště nízkým příjmem, tím vyšší je riziko, že člověk upadne do stavu permanentní ekonomické nouze a sociálního vyloučení; proto vzhledem k tomu, že opatření boje proti chudobě by neměla být zaměřena pouze na ty, kteří již žijí v extrémní ekonomické nouzi, nýbrž by se měly také snažit o okamžitou prevenci a odstraňování faktorů, které u občanů a zejména u žen vedou k extrémní ekonomické a sociální nouzi,
K. vzhledem k tomu, že mezi ženami a muži a mezi jednotlivými věkovými skupinami existuje značný nepoměr v množství času vynaloženého na neplacenou práci a v míře každodenního zapojení do péče o druhé; vzhledem k tomu, že největší množství neplacené práce spočívá zejména na ženách,
L. vzhledem k tomu, že všeobecný přístup k cenově dostupným, kvalitním podpůrným službám, jako jsou například zařízení péče o děti, zařízení péče pro seniory a další závislé osoby, je důležitý z hlediska dosažení rovné účasti žen a mužů na trhu práce i jako prostředek k předcházení vzniku chudoby a snižování jejího výskytu,
M. vzhledem k tomu, že ve srovnání s celkovou populací čelí starší lidé vyššímu riziku chudoby, která v roce 2008 dosáhla v zemích EU-27 u obyvatel starších 65 let přibližně 19 %; vzhledem k tomu, že starší ženy se nacházejí v obzvlášť obtížné situaci, neboť jejich nárok na důchod je často odvozován od jejich manželského stavu (vdovský či pozůstalostní důchod) a jen zřídka dostávají vlastní přiměřený důchod v důsledku přerušení kariéry, rozdílů v platech mužů a žen i jiných faktorů, což vede k tomu, že ženy jsou více než muži postiženy trvalou, extrémní chudobou (riziko chudoby hrozí 22 % žen starších 65 let ve srovnání s 16 % v případě mužů),
N. vzhledem k tomu, že těhotenství ovlivňuje pracovní a vzdělávací příležitosti žen více, než je tomu v případě mužů, například pokud neplánované těhotenství donutí ženu k předčasnému ukončení školní docházky nebo studia,
O. vzhledem k tomu, že ženy, zejména ve venkovských oblastech, jsou častěji než muži zapojeny do neformální ekonomiky, a nejsou tudíž oficiálně vedeny na trhu práce, nebo mají jen krátkodobý pracovní poměr, v důsledku čehož nastávají zvláštní problémy, pokud jde o sociální práva žen včetně práv v době těhotenství, mateřské dovolené a kojení, získání nároku na důchod a účasti na sociálním zabezpečení,
P. vzhledem k tomu, že chudoba je faktorem spojeným s vyšším rizikem násilí založeného na příslušnosti k pohlaví, které je jednou z hlavních překážek uplatňování rovnosti žen a mužů; vzhledem k tomu, že domácí násilí často vede ke ztrátě zaměstnání, zdravotním potížím a bezdomovectví, v důsledku čehož se ženy mohou dostat do bludného kruhu chudoby; dále vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi je moderní formou otroctví, která do velké míry postihuje ženy a dívky a představuje závažný faktor, jenž vyplývá z chudoby a současné k ní přispívá,
Q. vzhledem k tomu, že veškeré druhy násilí páchaného na ženách jsou jednou z nejrozšířenějších forem porušování lidských práv, která nezná žádné zeměpisné, ekonomické ani sociální hranice; vzhledem k tomu, že tento problém je velmi závažný v EU, kde přibližně 20–25 % žen čelí v průběhu dospělosti fyzickému násilí a více než 10 % žen se stává obětí sexuálního násilí,
R. vzhledem k tomu, že zdravotně postižené ženy čelí diskriminaci v rodině i ve vzdělávacím systému, jejich pracovní možnosti jsou omezené a sociální dávky, které dostávají, ve většině případů nestačí na to, aby se dostaly z chudoby; vzhledem k tomu, že členské státy proto musejí poskytnout ženám se zdravotním postižením specializovanou péči, kterou potřebují, aby mohly požívat svých práv, a navrhnout opatření ke snadnější integraci těchto žen pomocí doplňkových podpůrných programů,
S. vzhledem k tomu, že ženy nesou rostoucí měrou břemeno chudoby, neboť jsou chudobou více ohroženy než muži, zejména kategorie žen se zvláštními potřebami, jako například ženy se zdravotním postižením, starší ženy a neúplné rodiny (především matky samoživitelky a vdovy, které pečují o nezletilé děti), a skupiny nejvíce náchylné k sociálnímu vyloučení, jako např. ženy v romských komunitách, kde práce v domácnosti a péče o děti tradičně přísluší výhradně ženám, takže ženy předčasně opouštějí vzdělávací systém a zaměstnání, a rovněž přistěhovalkyně; vzhledem k tomu, že je zapotřebí zajistit vyhovující pracovní podmínky a ochranu práv, což má pro tyto ženy zásadní význam, např. důstojnou odměnu za práci, mateřskou dovolenou a pracovní prostředí, kde by neexistovala diskriminace,
T. vzhledem k tomu, že program Progress je určen na podporu účinného uplatňování zásady rovnosti mezi pohlavími a začleňování hlediska rovnosti mužů a žen do politik EU; vzhledem k tomu, že tento program je mimořádně důležitým nástrojem boje proti feminizaci chudoby,
U. vzhledem k tomu, že střední délka života u žen je o šest let delší než u mužů, jak je patrné ze statistických údajů o EU-27 z roku 2007, podle nichž se muži dožívají 76 let a ženy 82 let; vzhledem k tomu, že tato skutečnost má významné důsledky pro chudobu žen, zejména proto, že ženy mají ve srovnání s muži obtížnější přístup k systémům sociálního zabezpečení a k penzijním systémům,
Feminizace chudoby
1. domnívá se, že předcházení chudobě žen a snižování jejího výskytu je v souladu s článkem 3 Smlouvy o Evropské unii důležitým prvkem základní zásady sociální solidarity, k níž se Evropská unie hlásí, a předpokládá rovnost žen a mužů, sociální spravedlnost a ochranu a boj proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci;
2. bere na vědomí, že „feminizace chudoby“ znamená, že ženy jsou chudobou postiženy častěji než muži, chudoba je v jejich případě tíživější, než je tomu mužů, a že chudoba mezi ženami je na vzestupu;
3. poukazuje na to, že podle ukazatele míry ohrožení chudobou, který používá Eurostat, bylo v roce 2008 v Evropské unii ohroženo chudobou téměř 85 milionů osob a že podle ukazatele hmotné deprivace se odhaduje, že se toto číslo zvýší až na 120 milionů; domnívá se, že z rozhodnutí Rady o ukazatelích chudoby mohou vyplynout nejasnosti týkající se celkového cíle snížení chudoby, tedy vyvést z chudoby a vyloučení do roku 2020 20 milionů osob (jde o snížení o 23,5 % podle ukazatele míry ohrožení chodbou užívaného Eurostatem, ale pouze o 16,7 % podle ukazatele hmotné deprivace); zdůrazňuje, že lidé žijící v chudobě jsou z větší části ženy, což je situace vzniklá v důsledku nezaměstnanosti, nepravidelného zaměstnání, nízkých mezd, důchodů pod úrovní životního minima a velmi častých obtíží při získávání přístupu k vhodným veřejným službám;
4. zdůrazňuje, že nerovnost mezi muži a ženami znemožňuje zmírňovat chudobu a ohrožuje perspektivy hospodářského a lidského rozvoje;
5. vyzývá členské státy, aby zařadily do všech politik zaměstnanosti a zvláštních opatření koncept rovnosti pohlaví s cílem zlepšit přístup k pracovním místům, zabránit nadměrnému zastoupení žen v nejistých zaměstnáních, zvýšit trvalou zaměstnanost žen a podporovat pokrok žen v oblasti zaměstnanosti a dále snížit segregaci na trhu práce na základě pohlaví tím, že budou řešeny přímé i nepřímé příčiny;
6. poukazuje na to, že chudoba žen není jen výsledkem nedávné hospodářské krize, ale důsledkem různých faktorů, včetně stereotypů, existujících platových rozdílů mezi muži a ženami, překážek způsobených nedostatečným sladěním rodinného a profesního života, delší střední délky života u žen a obecně různých typů diskriminace na základě pohlaví, jejímiž oběťmi jsou většinou ženy;
7. připomíná, že Komise vyhlásila rok 2010 Evropským rokem boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení s cílem znovu potvrdit a upevnit politický závazek Unie k dosažení zásadního pokroku v boji proti chudobě a uznat základní práva osob, které žijí v chudobě a v situaci sociálního vyloučení, na důstojný život a plné zapojení se do společnosti;
8. připomíná, že Evropský rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení 2010 měl být nejen mediální kampaní, ale také iniciativou k další podpoře mnohostranné politiky boje proti chudobě a pokročilejších ukazatelů chudoby; žádá proto Komisi, aby kriticky zhodnotila nová opatření, která v této souvislosti přijaly k odstranění chudoby a sociálního vyloučení členské státy;
9. je toho názoru, že je zapotřebí zachovat jak na evropské úrovni, tak na úrovni jednotlivých států pevné odhodlání k dosažení dalšího pokroku na cestě k rovnosti pohlaví, a to prostřednictvím strategií prosazujících pokyny Komise týkající se rovného postavení žen a mužů, Evropského paktu pro rovnost žen a mužů přijatého Radou Evropy a rámce opatření v oblasti rovného postavení žen a mužů, který uzavřeli evropští sociální partneři;
10. zdůrazňuje, že rovnost žen a mužů je jedním z předpokladů udržitelného růstu, zaměstnanosti, konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti;
11. vyzývá Komisi a Radu, aby při vypracovávání politik a opatření pro další fázi metody otevřené koordinace v oblasti sociálního začlenění a sociální ochrany, strategie sociálního začlenění a stěžejní iniciativy „Evropa 2020“ bojující proti chudobě a sociálnímu vyloučení patřičně zohlednily požadavky Parlamentu vyjádřené v jeho usneseních ze dne 15. listopadu 2007 o vyhodnocení sociální reality
Úř. věst.
C 280 E, 6.11.2008, s. 463. , ze dne 9. října 2008 o podpoře sociálního začlenění a boji proti chudobě v EU, včetně dětské chudoby
Úř. věst.
C 9E, 15.1.2010, s. 11. , ze dne 6. května 2009 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce
Přijaté texty, P6_TA(2009)0371 . a ze dne 20. října 2010 o úloze minimálního příjmu v boji proti chudobě a o prosazování společnosti sociálního začleňování v Evropě
Přijaté texty, P7_TA(2010)0375 . a aby do participačního procesu zapojily všechny subjekty;
12. bere na vědomí sdělení Komise o strategii pro rovnost žen a mužů 2010–2015; vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby v rámci odstraňování chudoby a boje proti sociálnímu vyloučení učinily genderové hledisko důležitým prvkem všech společných politik a vnitrostátních programů;
13. vítá iniciativu Komise „Evropská platforma pro boj proti chudobě“; vyzývá Komisi a členské státy, aby v rámci této platformy pomáhaly prosazovat rovnost žen a mužů;
14. vyzývá Komisi, aby v souladu s uvedenou iniciativou nazvanou „Evropská platforma pro boj proti chudobě“ posílila evropskou strategii v oblasti sociálního začleňování a ochrany a aby vystupňovala své úsilí zaměřené zejména na zlepšení situace rodičů samoživitelů s cílem umožnit jim důstojný život;
15. vyjadřuje politování nad tím, že plány hospodářského oživení se soustřeďují zejména na zaměstnání, v nichž mají převahu muži; vyzývá členské státy, aby v rámci svých plánů na zotavení z hospodářského poklesu zohlednily rovnost žen a mužů tím, že budou podporovat a zvyšovat zaměstnanost žen a přijímat konkrétní opatření v oblasti počátečního i průběžného vzdělávání, cíleného začleňování na trh práce, pružné úpravy pracovní doby, stejné odměny za stejnou práci a revize daňových a penzijních systémů, a dále aby provedly rozpočtové úpravy, kterými by zajistily rovný přístup k výdajům veřejného sektoru s cílem zvýšit produktivní kapacitu a uspokojit sociální potřeby žen;
16. poukazuje na to, že v řadě členských států se v důsledku hospodářské krize nadále zvyšuje nezaměstnanost a zhoršuje sociální situace, která různým způsobem postihuje mladé a starší lidi i muže a ženy a jejich rodiny, a proto vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby posílily svůj závazek a přijaly konkrétní opatření k odstranění chudoby a k boji proti sociálnímu vyloučení, zejména chudoby mezi ženami a jejích přímých důsledků pro rodinný život, jelikož chudoba a sociální vyloučení představují porušování lidských práv a dotýkají se přinejmenším jednoho evropského občana ze šesti; vyzývá Komisi a členské státy, aby se zaměřily především na nejohroženější skupiny (neúplné rodiny, rodiny se třemi nebo více dětmi, osoby se zdravotním postižením, etnické menšiny, zejména Romy, osoby žijící v nejvíce znevýhodněných mikroregionech, lidi se sníženou pracovní schopností a mladé lidi bez pracovních zkušeností); je přesvědčen, že k důstojnému životu je zapotřebí přístup ke vzdělání a na trh práce a zapojení se do společnosti; vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby zajistily, že budou přijata opatření k odstranění dětské chudoby a že všechny děti budou mít v průběhu života rovné příležitosti;
17. zdůrazňuje, že integrace žen na trh práce, k níž došlo v posledních desetiletích, znamená, že krize má větší přímý dopad nejen na samotné ženy, ale i na domácnosti, v jejichž případě dochází v případě ztráty zaměstnání žen k výraznému snížení příjmů; zdůrazňuje, že nyní, kdy byly oznámeny rozpočtové škrty, lze očekávat, že se neúměrně zvýší nezaměstnanost žen, neboť ženy jsou nepoměrně více zastoupeny ve školství, zdravotnictví a sociálních službách;
18. vyzývá Komisi a členské státy, aby ukazatele týkající se žen a chudoby, jež byly vypracovány v souvislosti s pekingskou akční platformou, použily jako nástroj pro sledování dopadu širších politik v sociální a hospodářské oblasti a v oblasti zaměstnanosti na snižování chudoby; vyzývá členské státy, aby nalezly vhodnější metody měření chudoby mezi ženami;
19. vyzývá Komisi a členské státy, aby v národních zprávách a v každoroční společné zprávě o sociální ochraně a sociálním začlenění uváděly systematické údaje a informace rozdělené podle pohlaví;
20. vyzývá Komisi a členské státy, aby zavedly nové individuální indikátory pro ženy a chudobu jako nástroj k monitorování dopadů širších politik v sociální a hospodářské oblasti a v oblasti zaměstnanosti na ženy a chudobu;
21. zdůrazňuje, že za účelem prosazení mechanizmů umožňujících dosáhnout rovnosti žen a mužů ve všech oblastech sociálního, hospodářského a politického života je důležité na základě rozsáhlé konzultace s Evropským parlamentem a s přihlédnutím k názorům sociálních partnerů a občanské společnosti dohodnout se na postupu, který by navazoval na schválení Evropské listiny práv žen;
22. upozorňuje zejména to, že je nutné dále pokračovat ve výzkumu a analýzách fenoménu „feminizace chudoby“; vyzývá Komisi a Eurofound, aby spolu s Evropským institutem pro rovnost žen a mužů iniciovaly cílený výzkum, mj. za účelem posouzení dopadu globální krize na ženy;
23. žádá členské státy, aby zajistily, že všichni, zejména mládež a senioři, budou mít přístup k základní péči;
24. žádá členské státy, aby zajistily, že starší ženy trpící chorobami typickými pro jejich věk budou mít přístup k preventivní medicíně a diagnostice, které jsou jedním ze způsobů, jak bojovat proti sociálnímu vyloučení a chudobě;
25. vyzývá členské státy, aby usnadnily přístup k lékařské péči pro přistěhovalkyně, pokud jde o nemoci způsobené odlišnými stravovacími návyky a rituální praxí; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby při vytváření politik v oblasti zdraví přihlížely k problematice prevence a eliminace praktik, které jsou nebezpečné pro zdraví žen a vedou rovněž k sociálnímu vyloučení a chudobě;
26. vyzývá členské státy, aby zajistily, že genderové politiky a zásady Společenství budou uplatňovány na všech úrovních, tj. na úrovni místní i celostátní;
27 připomíná, že boj s chudobou a se sociálním vyloučením musí nadále probíhat jak v rámci Evropské unie, tak i mimo ni, aby byl splněn závazek Evropské unie a jejích členských států ohledně dosažení rozvojových cílů tisíciletí OSN do roku 2015;
Boj proti chudobě žen prostřednictvím politiky práce a sociální ochrany
28. vyzývá členské státy, aby zavedly zvláštní programy na podporu aktivního začleňování nebo opětovného začlenění žen na trh práce a poskytovaly konkrétní možnosti celoživotního vzdělávání zaměřeného na získání dovedností a odborné kvalifikace, jako je emancipace, zvyšování sebevědomí a budování kapacit, které jsou potřebné s ohledem na strategii Evropa 2020, jež klade důraz na projekty a programy ekologické transformace, tj. na odvětví obnovitelných zdrojů energie, vědu a technicky náročná zelená pracovní místa pro nové udržitelné hospodářství; vyzývá k tomu, aby v zájmu zabránění vzniku další nejistoty, které jsou ženy na trhu práce vystaveny, byly při výběru zaměstnanců, kteří mají být propuštěni, zohledňovány rodinné povinnosti a přihlíželo se k tomu, že v mnoha případech mají ženy svěřeny děti do své péče;
29. poukazuje na značné rozdíly mezi obyvateli venkovských a městských oblastí, pokud jde o přístup k odbornému vzdělávání, zaměstnání a ke kvalitní práci; přikládá značný význam právu všech těchto obyvatel, zejména těch nejmladších a nejohroženějších, na odpovídající vzdělání, včetně odborného nebo vysokoškolského studia, a vyzývá proto členské státy a Komisi, aby tyto skupiny podporovaly prostřednictvím účinného systému aktivních politik a vhodných opatření zaměřených na odborné vzdělávání s cílem umožnit jim, aby se rychle přizpůsobily požadavkům na trhu práce;
30. poukazuje na to, že sociální ochrana, politiky týkající se trhu práce a sociální politika významně přispívají ke snižování rozsahu a trvání hospodářského poklesu tím, že stabilizují pracovní trhy a spotřebu, a upozorňuje dále na to, že systém sociální ochrany je stabilizačním faktorem jak v souvislosti s příjmy, tak i výdaji;
31. považuje aktivní politiku zaměstnanosti (např. školení při zaměstnání, odborné vzdělávání a přípravu) za velmi důležitý faktor prevence chudoby a proces, v němž hrají zásadní úlohu sociální partneři; je navíc toho názoru, že aktivní politika zaměstnanosti (např. pracovní zkušenosti mladých lidí, chráněné dílny a pracoviště) také zásadním způsobem zajišťuje rovnováhu pracovního trhu, rozšiřuje možnosti přístupu na trh práce a přispívá k zachování zaměstnanosti v případě znevýhodněných skupin;
32. zdůrazňuje, že je třeba vytvořit transparentní regulační rámec pro atypické formy pracovního poměru s cílem zajistit řádné pracovní podmínky a důstojnou odměnu za práci, vzhledem k tomu, že možnost nalézt zaměstnání je hybnou silou boje proti chudobě;
33. domnívá se, že integrace žen na trh práce je klíčem k boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení; zdůrazňuje, že velký význam má vytváření nových míst, podpora další odborné přípravy a vzdělávání pro ženy žijící na hranici chudoby a pomoc při hledání zaměstnání;
34. vyzývá členské státy, aby přijaly nezbytná opatření ke zlepšení vzdělávacích příležitostí pro ženy a aby za tím účelem rozšiřovaly a diverzifikovaly nabídku vzdělávacích příležitostí a současně bojovaly proti stereotypům ve studijních oborech, v nichž dominují muži nebo ženy, a odstranily ze školních osnov tradiční role;
35. bere na vědomí, že mezi ekonomickou nerovností a závislým postavením žen existuje přímá vazba a že stále existují nerovnosti mezi muži a ženami, pokud jde o přístup ke vzdělání, o rodinné povinnosti a o zajištění rodinných příjmů, a vyjadřuje politování nad tím, že stále existuje rozdíl v platech mezi oběma pohlavími, který má negativní následky;
36. zdůrazňuje, že v případě ztráty zaměstnání je riziko, že se nepodaří získat další zaměstnání, vyšší u žen a že je také pravděpodobnější, že budou při náboru do zaměstnání v nevýhodě, neboť více žen je zaměstnáno na základě nejistých smluv nebo smluv na zkrácený úvazek, aniž by si takovou smlouvu zvolily, nebo proto, že jsou ženy i nadále postiženy mzdovými nerovnostmi;
37. poukazuje na to, že podle zvláštního průzkumu Eurobarometru nazvaného „Rovné postavení žen a mužů v EU v roce 2009“ převládá v Evropě všeobecný názor, že je zapotřebí snížit rozdíl v platech mezi ženami a muži;
38. vyzývá Komisi a členské státy, aby v rámci strategie Evropa 2020 učinily nezbytná opatření k odstranění nerovností mezi ženami a muži v oblasti zaměstnanosti; rozhodně vybízí k tomu, aby bylo stanoveno jako cíl snížit každoročně rozdíl v odměňování žen a mužů o 1 % s cílem snížit tento rozdíl o 10 % do roku 2020 a zajistit, aby ženy pobíraly po dobu zákonné mateřské dovolené plný plat, jak Parlament doporučuje ve svém legislativním usnesení ze dne 20. října 2010
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. října 2010 týkající se návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 92/85/EHS o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň ( P7_TA(2010)0373 ). , které se týká této otázky, jelikož tím lze přispět k odstranění nerovností mezi muži a ženami v zaměstnání; zdůrazňuje dále, že ke zvýšení zastoupení žen v politických, hospodářských a podnikových orgánech s rozhodovací pravomocí je nadále zapotřebí pozitivní diskriminace;
39. konstatuje, že podnikatelky mají horší přístup k úvěrům, což představuje velkou překážku jejich profesního rozvoje a ekonomické nezávislosti a je v rozporu se zásadou rovného zacházení;
40. vyzývá politické činitele EU i jednotlivých členských států, aby své politické kroky k omezení negativního dopadu hospodářské krize opírali o analýzu pracovního trhu rozlišenou podle pohlaví a o systematická genderová hodnocení a posuzování jejího dopadů;
41. vyzývá Komisi, aby pokračovala v iniciativách, které mají za cíl identifikovat neformální ekonomiku a kvantifikovat „ekonomiku života“ za pomoci genderových přístupů v souladu s projektem Evropské komise „Překročit HDP“; vyzývá členské státy, aby ženám a mužům, kteří se starají o staré, nemocné nebo zdravotně postižené příbuzné, a starším ženám, které dostávají zvláště nízké důchody, vyplácely přiměřené sociální dávky;
42 vyzývá Komisi, aby přezkoumala stávající legislativu týkající se uplatňování principu stejné odměny za stejnou práci pro muže a ženy, jak Parlament žádal ve svém usnesení ze dne 18. listopadu 2008
Úř. věst.
C 16E, 22.1.2010, s. 21. (legislativní podnět vyzývající Komisi k předložení odpovídajícího návrhu do konce roku 2009);
43. zdůrazňuje, že klíčový význam má reforma makroekonomických, sociálních a pracovněprávních předpisů, aby byla zaručena ekonomická a sociální spravedlnost pro ženy, aby byly přezkoumány metody určování míry chudoby a rozvíjeny strategie na podporu spravedlivého rozdělení bohatství, aby byl zajištěn minimální příjem a důstojné mzdy a důchody, aby bylo vytvořeno větší množství kvalitních pracovních míst pro ženy spojených s patřičnými právy, aby bylo ženám a dívkám umožněno využívat kvalitních veřejných služeb a aby bylo zkvalitněno poskytování sociálních a komunálních služeb, včetně jeslí, mateřských škol a ostatních forem předškolního vzdělávání, denních center, volnočasových, rodinných a mezigeneračních center provozovaných na obecní úrovni, které by měly být cenově dostupné a přístupné pro ženy i muže stejně jako pro mladší i starší občany a měly by být kompatibilní s prací na plný úvazek;
44. vyzývá členské státy, aby vytvořily poradní centra, která by se zaměřovala na zjišťování případů vykořisťování pracujících žen, jež je jednou z hlavních příčin chudoby a sociálního vyloučení, a na boj proti tomuto vykořisťování;
45. vyzývá členské státy, aby jako nástroj boje proti chudobě zvážily reformu daňových a sociálních systémů s cílem zavést individualizovaný nárok na důchod a účast v systému sociálního zabezpečení za účelem odstranění situace, kdy je výdělečně činný partner ve výhodě, zaručit stejný nárok na důchod pro všechny a odstranit pobídky, které negativně ovlivňují účast žen na trhu práce a na společenském životě, jako je společné zdanění manželů a příspěvky na péči o závislé osoby, neboť tyto pobídky jsou spojeny s tím, že se ženy nezapojují do trhu práce, a zároveň dodržovat zásadu stejného zacházení a zákazu diskriminace;
46. vyzdvihuje pozitivní účinek rovnosti mezi muži a ženami na hospodářský růst; poukazuje na to, že se na základě výsledků řady studií odhaduje, že pokud by hodnoty zaměstnanosti, práce na částečný úvazek a produktivity byly u žen stejné jako u mužů, vzrostl by HDP o 30 %, což by bylo přínosem nejen pro ekonomiku jako celek, ale rovněž by se snížilo riziko chudoby, které mnoha ženám hrozí;
47. vyzývá Komisi a Radu, aby vzhledem k velmi vysokému riziku přenosu trvalé chudoby z rodičů na jejich děti, což může významně oslabit možnost těchto dětí vést lepší život, co nejdříve vytvořily a realizovaly strategii, která by snížila dětskou chudobu do roku 2012 na polovinu a zastavila spirálu chudoby obecně; zdůrazňuje proto, že je třeba zařadit jednotlivá práva dětí do všech politik a opatření EU, což umožní monitorovat a hodnotit kroky přijaté s cílem ukončit dětskou chudobu, stanovit a vytvořit prioritní opatření, posílit sběr údajů a dále rozvíjet společné ukazatele na úrovni EU; je přesvědčen, že v této souvislosti je nezbytné usnadnit samoživitelům vstup a návrat na trh práce a s ohledem na problémy, s nimiž se setkávají neúplné rodiny, přijmout pro ně opatření v oblasti sociální péče a zajistit také konkrétní podporu pro mnohočlenné rodiny; domnívá se, že dětem z chudých rodin, v nichž nikdo nepracuje, se musí dostat zvláštní pozornosti a podpory, aby se v budoucnosti předešlo vzniku chudoby;
48. vyzývá členské státy, aby provedly posouzení dopadu hospodářské recese a prozkoumaly měnící se povahu podmínek zaměstnanosti a jejich dopad na ohrožené skupiny, vznik chudoby a sociálního vyloučení;
49. žádá příslušné orgány jednotlivých členských států, aby přezkoumaly svou přistěhovaleckou politiku s cílem odstranit strukturální překážky, které stojí v cestě plné účasti migrantů na trhu práce, aby shromáždily údaje o pokroku, jehož bylo dosaženo v boji proti diskriminaci ohrožených skupin, a posoudily dopad výdajových škrtů v oblasti přístupu ke zdravotní péči, vzdělávání a sociální ochraně;
50. bere na vědomí rozhodnutí Rady ze dne 17. června 2010 o tom, že stanovení vlastních cílů týkajících se snížení počtu osob, jimž hrozí chudoba nebo vyloučení, bude ponecháno na členských státech ve spolupráci s regiony, a to na základě jednoho nebo několika ze tří ukazatelů, které Rada odsouhlasila; domnívá se, že členským státům, které se rozhodnou využít pouze ukazatele „domácnosti bez zaměstnané osoby“, hrozí, že budou systematicky opomíjet problémy, jako je chudoba v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání, energetická chudoba, chudoba rodičů samoživitelů, dětská chudoba a sociální vyloučení; naléhavě žádá členské státy, aby nezneužívaly toho, že si mohou samy zvolit ukazatel, ke stanovování méně ambiciózních cílů v boji proti chudobě; upozorňuje na problémy, s nimiž se setkávají miliony důchodců v Evropě ve snaze vyjít s nedostatečným důchodem a pokrýt zvláštní potřeby související s věkem, a to zejména kvůli vysokým nákladům na léky a lékařskou péči; zdůrazňuje, že školní a vysokoškolské vzdělání pro nejohroženější skupiny musejí být prioritním cílem, v souvislosti s nímž si musí každý členský stát stanovit své cíle;
51. upozorňuje, že vzhledem k tomu, že rovnoprávná a plnohodnotná účast na hospodářském, politickém a společenském životě by měla být považována za právo a probíhat na individuálním základě, měly by politiky aktivního sociálního začleňování využívat k odstraňování chudoby a sociálního vyloučení komplexní přístup, a to zejména tak, že pro všechny zajistí neomezený přístup ke kvalitním sociálním službám a ke službám obecného (hospodářského) zájmu;
52. zdůrazňuje, že jako součást boje proti chudobě, dětské chudobě a sociálnímu vyloučení je zapotřebí vypracovat na úrovni členských států vhodné politiky zaměřené na integraci do pracovního procesu a na odbornou přípravu, a to spolu se zvláštními daňovými opatřeními pro rodiny samoživitelů;
53. zdůrazňuje, že je zapotřebí přijmout opatření proti diskriminaci, pokud jde o příležitosti na trhu práce a o mzdovou politiku, a to jak na úrovni jednotlivých členských států, tak i na evropské úrovni;
54. vyzývá Komisi, aby podrobně prostudovala překážky, které brání zapojení do společnosti, jako jsou např. energetická chudoba, finanční vyloučení a potíže s přístupem k informačním a komunikačním technologiím (IKT);
55. zdůrazňuje, že k tomu, aby byl boj s chudobou účinný, je důležité koordinovat politiky zaměřené na boj s nezaměstnaností a sociálním vyloučením na všech úrovních veřejné správy;
56. vyzývá členské státy, aby usnadnily přístup ke vzdělávacím programům a programům odborné přípravy pro přistěhovalce a příslušníky etnických menšin, jelikož to usnadní jejich účast na trhu práce;
Sladění rodinného a pracovního života u žen, které žijí v chudobě nebo jsou ohroženy chudobou
57. vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby učinily nezbytná opatření, jež by podpořila slaďování pracovního a soukromého života, aby ženy ohrožené chudobou měly možnost věnovat se svému povolání na základě plného úvazku, nebo aby zajistily přístup k práci na částečný úvazek mj. i díky využívání reverzibilních částečných úvazků v obdobích, kdy se věnují péči o závislé osoby;
58. vyzývá k cílenému způsobu vytváření a udržování pracovních příležitostí (např. na základě poskytování práce na částečný úvazek nebo práce s pružnou pracovní dobou v případě žen vychovávajících děti), jelikož nezaměstnanost je nejzákladnější příčinou chudoby, nerovnosti a sociálního vyloučení žen i mužů; kromě pracovněprávních opatření vyzývá k realizaci cílených politik, které by upevnily systém sociální ochrany (např. na základě budování zařízení péče o děti, které by umožnily návrat žen na trh práce);
59. zdůrazňuje, že ženy často nemají možnost účastnit se trhu práce nebo pracovat na plný úvazek v důsledku nedostatečného přístupu ke službám péče o vyživované osoby, jež by měly zajišťovat dostatečné množství volného času a pružnou pracovní dobu pro oba rodiče;
60. vyzývá členské státy, aby zlepšily slaďování profesního a rodinného života, a to formou konkrétních opatření, např. zlepšením transparentnosti platů a náboru zaměstnanců a pojišťovacích výloh, umožněním pružné pracovní doby a rozložením nákladů spojených s rodičovstvím;
61. zdůrazňuje, že v chudobě žije jedna třetina neúplných rodin v Evropě;
62. zdůrazňuje, že práce na částečný úvazek a nekvalitní zaměstnání, což se týká především žen, přispívá ke zvyšování počtu žen mezi chudými pracujícími a je jednou z příčin sociálního vyloučení; zdůrazňuje, že jednou z cest, jak se vyhnout chudobě a bojovat proti ní, je zajistit přístup ke kvalitnímu zaměstnání na základě principu flexibility a jistoty na trhu práce;
63. vyzývá členské státy, aby ve spojitosti s uvedeným postupem novelizace směrnice Rady 92/85/EHS přijaly nezbytná opatření k tomu, aby se zabránilo propouštění pracovnic v průběhu těhotenství a mateřství; vyzývá členské státy, aby přijaly aktivní opatření s cílem zabránit diskriminaci těhotných žen na trhu práce a další opatření k zajištění toho, aby mateřství nemělo negativní vliv na právo pracujících žen na důchod a aby výše těchto důchodů nebyla ovlivněna tím, že čerpaly mateřskou dovolenou;
64. připomíná členským státům, že poskytování odpovídající péče o děti je základem rovnosti žen a mužů na trhu práce; lituje, že cílů stanovených na zasedání Evropské rady v Barceloně v roce 2002, podle nichž má být do roku 2010 zajištěna péče o předškolní děti pro nejméně 90 % dětí od 3 let až do začátku školního věku a pro nejméně 33 % dětí mladších 3 let, nebylo zdaleka dosaženo; vyzývá Radu a členské státy, aby obnovily a splnily své závazky vztahující se ke splnění barcelonských cílů v oblasti zajištění cenově i jinak dostupné a kvalitní péče o děti a aby zpracovaly nové cíle v oblasti péče o závislé osoby; vyzývá proto členské státy, aby zlepšily dostupnost služeb veřejných zařízení pro péči o děti, zejména na základě finanční podpory péče o děti, a tato zařízení zdokonalily a poskytly podnikům pobídky ke zřizování vlastních zařízení;
65. vyzývá členské státy, aby přijaly dodatečná podpůrná opatření, zejména v případě pracujících matek, jež jsou členkami rodin s jedním rodičem, která by jim buď usnadnila nalézt formu zaměstnání s pružnou pracovní dobou, aby mohly plnit své rozsáhlejší závazky vůči rodině, nebo jim poskytla finančně dostupná a kvalitní zařízení péče o děti;
66. vyzývá členské státy k přijetí cílených opatření, kterými by ženám ve znevýhodněném prostředí zajistily spravedlivý přístup k veřejnému zdravotnictví, zejména k primární zdravotní péči (včetně ochrany matek a dětí) dle definice Světové zdravotnické organizace, ale také ke gynekologické a porodnické péči, k důstojnému bydlení, justici, vzdělávání, odborné přípravě, celoživotnímu vzdělávání, sportu a kultuře, čímž se předejde předčasnému ukončení školní docházky a usnadní se plynulý přechod ze školy na trh práce;
67. vyzývá členské státy, aby přijaly vhodná opatření na podporu matek mladších dvaceti let, které často obtížně hledají zaměstnání a žijí v chudobě v důsledku svého nezřídka nízkého vzdělání a kvůli sociálním předsudkům;
Boj proti chudobě starších žen
68. zdůrazňuje, že tam, kde jsou systémy sociálního zabezpečení založeny na zásadě trvalého placeného zaměstnání, hrozí ženám, zejména ženám ve vyšším věku, riziko chudoby více než mužům; poukazuje na to, že ženy kvůli přerušením pracovní činnosti v některých případech nesplňují tuto podmínku a že jsou kvůli diskriminaci na trhu práce znevýhodněny, a to zejména kvůli rozdílům v platech, mateřské dovolené, práci na částečný úvazek nebo v důsledku přerušení nebo ukončení práce proto, aby mohly vykonávat rodinné povinnosti, nebo proto, že pracovaly v podniku svého manžela, zejména v obchodě a v zemědělství, aniž by pobíraly plat a měly sociální pojištění; vyzývá vlády členských států, aby poskytly výchově dětí uznání a aby zajistily, že se toto období bude započítávat do práva na důchod, což by ženám umožnilo pobírat plný důchod; doporučuje, aby členské státy zajistily, aby byl ženám poskytován přiměřený důchod;
69. domnívá se, že starší ženy mohou být na trhu práce oběťmi přímé či nepřímé nebo i vícenásobné diskriminace a že by se tento problém měl řešit; zdůrazňuje, že na zaměstnanost je nutno pohlížet jako na nejlepší prostředek v boji proti chudobě žen; vyzývá k tomu, aby byla usnadněna účast žen všech věkových skupin na programech celoživotního vzdělávání; upozorňuje na to, že sladění rodinného a profesního života a dalšího odborného vzdělávání vyžaduje zvláštní pozornost a podporu;
70. vyzývá členské státy, aby učinily opatření, která by ženám zajistila spravedlivý přístup k důchodovému systému a systému sociálního zabezpečení, a zároveň by zohlednila, že se ženy dožívají vyššího věku, a aby v zájmu snížení rozdílů v důchodech mezi ženami a muži zajistily důsledné uplatňování zásady rovného zacházení se ženami a muži v rámci systémů důchodového pojištění;
71. vyzývá členské státy, aby ženám, které pečují o nemocné, starší nebo zdravotně postižené členy rodiny, a starším ženám, které pobírají obzvláště nízký důchod, poskytovaly přiměřené dávky sociálního zabezpečení;
Vliv násilí založeného na pohlaví na riziko vzniku chudoby
72. poukazuje na to, že násilí páchané na ženách, které se dotýká obětí a pachatelů bez ohledu na věk, vzdělání, příjem či společenské postavení, je na úrovni Evropské unie dosud závažným problémem, má vzrůstající dopad na riziko marginalizace a vzniku chudoby a sociálního vyloučení a může být překážkou finanční nezávislosti žen, udržení dobrého zdravotního stavu a přístupu na pracovní trh a ke vzdělání; znovu žádá Komisi, aby vyhlásila Evropský rok boje proti násilí páchanému na ženách;
73. vyzývá členské státy, aby přijaly nezbytná opatření k řádnému zachycení, analýze a studiu faktorů, které vedou k domácímu násilí, aby bylo možné neprodleně formulovat politiky prevence a řešení následků tohoto násilí, jako je poskytnutí přístřeší pro ženy bez domova, které se staly obětí domácího násilí;
74. zdůrazňuje, že je nutné zvýšit evropské úsilí o vymýcení obchodování s lidmi a sexuálního vykořisťování díky užší soudní a policejní spolupráci; naléhá na členské státy, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění škodlivých zvyků, postojů a tradic, včetně mutilace ženských pohlavních orgánů, předčasných a nucených sňatků a zločinů ve jménu cti;
75. vyzývá členské státy, aby vytvořily národní plány boje proti všem formám násilí na ženách, pokud takové plány již neexistují, a aby zajistily průběžné systematické sledování pokroku při provádění opatření, zaručily nejvyšší standardy legislativy s ohledem na boj proti násilí, které páchají muži na ženách, a poskytly přiměřené finanční prostředky na podporu a ochranu obětí násilí v rámci předcházení chudobě a snižování jejího výskytu;
76. dále uznává, že nalezení smysluplných řešení problému chudoby žen může být jednou z cest, jak omezit násilí založené na příslušnosti k pohlaví, neboť chudým ženám hrozí špatné zacházení častěji;
77. vyzývá členské státy, aby více hovořily o dopadu chudoby a sociálního vyloučení na ženy, zejména v souvislosti s tím, že ženy mají několik identit, a aby se přednostně zabývaly ženami se zdravotním postižením, etnickými menšinami, zejména romskou komunitou, dětmi a přistěhovalci;
78. zdůrazňuje, že je velice důležité, aby orgány na celostátní, regionální a místní úrovni aktivně pomáhaly ženám, které se staly obětí násilí založeného na příslušnosti k pohlaví, znovu vstoupit na trh práce, a to za použití nástrojů, jako je Evropský sociální fond (ESF) a program PROGRESS;
79. vyzývá členské státy, aby přijímaly opatření respektující specifika obou pohlaví, kterými budou řešit nejen problémy týkající se chudoby v důsledku nedostatečného příjmu, ale také otázky účasti na kulturním, společenském a politickém životě a v sociálních sítích;
Sociální dialog a občanská společnost v boji proti chudobě žen
80. zdůrazňuje, že v boji proti chudobě žen je důležitý strukturovaný sociální dialog; v této souvislosti poukazuje na to, že je nutné zdokonalit systémy pro účast v ženských organizacích, jiných nevládních organizacích a příslušných zainteresovaných subjektech a v občanské společnosti obecně a pro spolupráci s nimi;
81. domnívá se, že skutečný dialog by měl usilovat o to, aby se příslušníci nejvíce znevýhodněných skupin mohli spolu s vnitrostátní a unijní správou navzájem informovat o svých postojích a přispívat k překonání extrémní chudoby na základě poskytování konkrétních příkladů nejlepších postupů na evropské úrovni v této oblasti;
82. vyzývá Komisi, aby zachovala příděl finančních prostředků, které mohou organizace občanské společnosti použít k boji proti chudobě žen a ke zmírňování jejích dopadů;
Zajištění finančních prostředků jako prostředek boje proti chudobě
83. zdůrazňuje, že strukturální fondy, zejména Evropský sociální fond, jsou důležitým nástrojem pro pomoc členským státům v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení; vyzývá členské státy, aby na základě spolufinancování poskytly větší podporu službám, jako jsou například zařízení péče o děti nebo o seniory a závislé osoby, a to i formou testování nových modelů organizační a finanční spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem a nových pravidel této spolupráce; vyzývá členské státy, aby zajistily, že vyčleněné prostředky budou využívány spravedlivě a řádně;
84. zdůrazňuje, že je třeba zajistit přiměřené navýšení finančních prostředků ESF a zefektivnit jejich využívání, aby byly k dispozici odpovídající zdroje na opatření ke zdokonalení vzdělávání a odborné přípravy v zájmu zlepšení přístupu na trh práce a snižování nezaměstnanosti a na opatření a aktivity v rámci strategie sociálního začlenění a hlavní iniciativy strategie „Evropa 2020“ týkající se boje s chudobou a sociálním vyloučením ve prospěch znevýhodněných a ohrožených osob, zejména žen, včetně žen s nejistými pracovními smlouvami; poukazuje na to, že je nutné přezkoumat a novelizovat předpisy týkající se ESF, aby fond pomáhal těm, kteří to potřebují nejvíce, dále je nutné zvýšit viditelnost a transparentnost projektů, pečlivě monitorovat sociální dopady využívání prostředků z fondu a klást větší důraz i na dlouhodobou udržitelnost těchto projektů; požaduje proto, aby byly v rámci nového rozpočtového rámce vyčleněny účelově vázané prostředky na vytváření pracovních míst a na sociální začlenění; žádá členské státy, aby vedly více informačních kampaní o možnostech účasti na projektech financovaných z prostředků EU;
85. zdůrazňuje význam rozvoje právní koncepce společného jmění, aby byla plně uznána práva žen v zemědělském sektoru, aby tyto ženy měly nárok na plnou sociální ochranu a aby jejich práce byla uznávána; zdůrazňuje kromě toho, že je nutno novelizovat nařízení o Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
Nařízení Rady (ES) č 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (Úř. věst.
L 277, 21.10.2005, s. 1). , aby bylo možné – jak je tomu již nyní v případě Evropského sociálního fondu (ESF) – v programovém období 2014–2020 přijímat aktivní opatření na podporu žen, což bylo možné v předchozích obdobích, avšak nikoli v současném, a což bude mít velmi blahodárný účinek na zaměstnanost žen ve venkovských oblastech;
86. vítá úsilí, jež Komise vyvíjí prostřednictvím programu Progress, a žádá, aby v rámci tohoto programu byly financovány konkrétní akce s cílem zvýšit informovanost o aspektech chudoby, jíž jsou postihovány ženy v EU, a podpořit diskuzi o těchto aspektech;
87. vítá vytvoření evropského nástroje mikrofinancování pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování; v tomto ohledu žádá, aby byla učiněna specifická opatření – zejména opatření technické pomoci a podpůrná opatření – zaměřená na zajištění lepší dostupnosti mikrofinancování pro ženy, které mají obtíže se vstupem na trh práce nebo které se chtějí stát samostatně výdělečně činnými osobami nebo chtějí založit vlastní mikropodniky;
88. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a parlamentům a vládám členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Ačkoliv je chudoba žen dlouhotrvající skutečností, tento problém začal být systematicky řešen teprve poměrně nedávno.
Současná hospodářská, finanční a sociální krize, kterou je zasažena Evropská unie i zbytek světa, způsobuje řadu konkrétních negativních důsledků a přímo ovlivňuje životní a pracovní podmínky žen i obecně jejich místo ve společnosti.
Tato situace vedla k tomu, že prostřednictvím zprávy „o podobě ženské chudoby“ se velmi důležitým bodem na pořadu jednání Evropského parlamentu stává nutnost generově zaměřeného přístupu k chudobě.
Celosvětově jsou ženy ve srovnání s muži chudší.
Platí to také úplně ve všech členských státech EU, i když v každém z nich lze podle toho, o jakou zemi se jedná, pozorovat určité rozdíly.
Téměř 17 % evropských žen spadá do kategorie osob žijících v chudobě; se zřetelem na ukazatele týkající se trhu práce a sociální ochrany mají strukturální příčiny chudoby na ženy neúměrně vysoký dopad.
Zároveň lze říci, že příspěvek žen k rozvoji rodiny, společnosti a hospodářství je obvykle nedoceňován a nedostatečně zaplacen.
Boj proti chudobě je jedním z pěti měřitelných cílů navržených Komisí v rámci strategie Evropa 2020.
Za tímto účelem by počet Evropanů žijících pod hranicí chudoby stanovenou v jednotlivých členských státech měl klesnout o 25 %, čímž by se z chudoby vymanilo víc než 20 milionů osob.
V této souvislosti je velmi důležité, aby opatření v rámci Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení zohlednily rozdílnost v rizicích a míře chudoby a sociálního vyloučení u žen a mužů.
Abychom měli k dispozici spolehlivé údaje, je nadmíru důležité, aby v rámci EU byla pro tuto oblast vytvořena statistická kapacita.
V této souvislosti, jak uvádí návrh závěrů Rady ze dne 30. října 2007, je třeba důrazně doporučit, aby Komise a členské státy stanovily, přijaly a sledovaly specifické genderové ukazatele, pokud jde o odstraňování chudoby a podporu sociálního začleňování.
Dále je nutné zmínit několik velmi důležitých aspektů, které určují současnou „podobu ženské chudoby“ nejen v Evropě, ale také na celosvětové úrovni.
Za prvé, chudoba se vyznačuje třemi aspekty začínajícími písmenem „G“: genderovým, geografickým a generačním aspektem.
Její dopad na ženy a muže se liší také podle toho, jakou úlohu a povinnosti ve společnosti zastávají, a s ohledem na stanoviska a reakce orgánů veřejné moci.
Za druhé, před přijetím úsporných opatření je nutné provést komplexní analýzu a zohlednit rovněž genderové aspekty.
Ženy zpočátku nebyly hospodářskou krizí postiženy tak významně (pokud jde o nezaměstnanost), protože hospodářská odvětví, v nichž tvoří většinu pracovní síly, jsou veřejné služby (školství, zdravotnictví atd.).
Toto rozdělení trhu práce podle pohlaví znamená, že jsou v současné době obětí „restrukturalizace veřejného sektoru“ a „rozpočtových škrtů“, ztrácejí zaměstnání a ujímají se úkolů, jako je péče o děti, seniory a osoby se zdravotním postižením atd.
Třetí aspekt: dopad poklesu hospodářství je závažnější a škodlivější u ohrožených skupin, které jsou vystaveny vícenásobnému znevýhodnění (mladší nebo starší ženy, přistěhovalkyně, příp. ženy z etnických menšin, matky samoživitelky, ženy žijící ve venkovských oblastech atd.).
Čtvrtý bod: vlády obecně prosazují protikrizová opatření, která se zaměřují především na hospodářská odvětví, v nichž pracují převážně muži (stavebnictví, závody vyrábějící automobily atd.), zatímco jiná odvětví hospodářství, v nichž jsou zaměstnány převážně ženy, jsou „přehlížena“ (maloobchod, služby atd.).
S ohledem na tyto souvislosti se stává zřejmým, že jsou zapotřebí pohotová a účinná řešení.
Zpráva o ženské chudobě se bude snažit předestřít některá z těchto řešení.
Vzhledem k hodnotám, na nichž je evropský projekt založen, by mělo být považováno za samozřejmé, že předcházení vzniku chudoby žen a snižování jejího výskytu, ne-li její odstranění, je důležitou součástí základní zásady sociální solidarity.
Současně s tím je více než žádoucí, aby byla vyjednána a přijata „Evropská listina práv žen“, která se snaží posílit práva a příležitosti žen a zároveň prosadit mechanizmy, jež umožní dosáhnout rovnosti žen a mužů ve všech oblastech sociálního, hospodářského a politického života.
Navrhovatelka se rozhodla zabývat se otázkou „podob ženské chudoby“ upozorněním na několik důležitých oblastí:
Feminizace chudoby
Ženská chudoba zůstává ve statistikách a systémech sociálního zabezpečení skryta.
Podle výroční zprávy Komise o rovnosti žen a mužů za rok 2010 je chudoba jednou z oblastí, v níž přetrvávají nerovnosti mezi ženami a muži, poněvadž ženám více hrozí chudoba a jsou v nestejné míře vystaveny sociálnímu vyloučení, zejména starší ženy, u nichž riziko chudoby v roce 2008 představovalo 22 % ve srovnání s 16 % u starších mužů, samoživitelky, u nichž riziko chudoby v roce 2008 dosáhlo 35 %, a další kategorie žen, například ženy se zdravotním postižením a ženy z etnických menšin.
Podle statistik ženy představují dvě třetiny neaktivního obyvatelstva (63 milionů osob ve věku 25–64 let), kam patří i osoby nedobrovolně zaměstnané na částečný pracovní úvazek, jež nejsou evidovány jako nezaměstnané.
Je nutné upozornit na to, že existují odhady, že ženská chudoba by mohla dosahovat až 36 % ve srovnání s 11 % u mužů, pokud by se vypočítávala na základě příjmu osoby a nikoliv na základě příjmu domácnosti.
U evropských žen je také čtyřikrát vyšší pravděpodobnost, že pracují na částečný pracovní úvazek, je u nich vyšší pravděpodobnost, že mají pracovní smlouvu na dobu určitou a často jsou zapojeny do stínové ekonomiky, která se vyznačuje neexistencí pracovních smluv.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat tomu, že je nutné dále pokračovat ve výzkumu a analýze jevu „feminizace chudoby“ a mimo jiné posoudit vliv celosvětové hospodářské krize na evropské ženy včetně dopadu na trh práce, vzdělání a odbornou přípravu, porodnost, zdraví, sociální ochranu, důchodový systém, podpůrné sociální služby, přístup žen k funkcím s rozhodovací pravomocí atd.
Boj proti ženské chudobě prostřednictvím politiky práce a sociální ochrany
Má se za to, že v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení je začlenění žen na trh práce klíčové.
Také se předpokládá, že dosud přetrvávající nerovnosti mezi ženami a muži, pokud jde o přístup ke vzdělání, rozdělení povinností v rodině a zajištění rodinných příjmů, jsou rozhodující příčinou vedoucí ke vzniku chudoby žen.
Chudoba v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání hrozí ženám více než mužům např. na Kypru, v Estonsku, Německu nebo Lotyšsku.
Riziko chudoby v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání u žen se pohybuje v rozmezí od 2 % na Maltě a 3 % v České republice a Dánsku až do 10 % v Lotyšsku a Polsku a 12 % v Řecku.
V důsledku toho je u žen vyšší pravděpodobnost než u mužů, že budou zaměstnány na místech s nízkým platem, že budou pracovat na částečný úvazek nebo mít smlouvu na dobu určitou, a je u nich také vyšší pravděpodobnost, že budou rodiči samoživiteli, kvůli čemuž jsou zvláště ohroženy chudobou
Informace založené na zprávě agentury Eurofound s názvem „Working poor in Europe“ („Chudí pracující v Evropě“), 15. dubna 2010. .
Na úrovni EU je důležité důrazně vyzývat Komisi, aby s náležitým ohledem na rovnost žen a mužů předložila rámcovou směrnici, která by v Evropské unii zavedla zásadu přiměřeného minimálního příjmu jako prostředek boje proti chudobě a ke snížení chudoby, zohledňující vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti.
Členské státy by měly pamatovat na to, že ženy jsou jednou z nejvíce postižených skupin, a měly by vytvořit systém přiměřeného minimálního příjmu, aby se nejohroženější skupiny vymanily z chudoby.
Zavedení individualizovaných nároků v systémech důchodového a sociálního zabezpečení by jako nástroj boje proti riziku chudoby představovalo významný krok vpřed.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat skutečnosti, že rozdíly v odměňování žen a mužů nadále přetrvávají a mají velmi závažné důsledky.
Rozdíl v odměňování žen a mužů má rozličné příčiny včetně stereotypů, které se začínají vytvářet v nízkém věku.
Dalším problémem, se kterým se ženy potýkají, je takzvaný „skleněný strop“, jenž jim brání dosáhnout manažerských a vrcholových funkcí.
K chudobě ve starším věku mohou vést také neplacené přestávky v zaměstnání za účelem výchovy dětí nebo péče o starší příbuzné, které jsou u žen častější.
Je zřejmé, že bez ohledu na věkovou skupinu hrozí ženám po ztrátě partnera větší riziko chudoby než mužům.
Kromě toho u žen z ohroženějších skupin, jako jsou například ženy se zdravotním postižením, přistěhovalkyně, ženy z etnických menšin nebo ženy ze zemědělských oblastí, existuje vyšší pravděpodobnost výskytu chudoby.
Hospodářskou krizi pravděpodobně bude provázet výrazný nárůst počtu nezaměstnaných, zvláště mezi pracovníky ve veřejném sektoru, v němž jsou hodně zastoupeny ženy.
Plány na zotavení z hospodářského poklesu by měly zohlednit rovnost žen a mužů a opírat se o genderově rozčleněné údaje.
Některé země EU, například Irsko, již provádějí škrty ve financování nevládních organizací a orgánů zabývajících se otázkou rovnosti žen a mužů.
Ženy budou mít méně možností, kam se obrátit pro pomoc.
Do strategie Evropa 2020 by mělo být plně začleněno hledisko rovnosti žen a mužů, aby se posílila rovnost zastoupení a účasti na trhu práce, ukončily se tendence rozdělení trhu práce podle pohlaví a prostřednictvím zvláštních kvót na složení řídících orgánů a politických orgánů bylo zajištěno zastoupení žen ve vysokých funkcích.
Sladění rodinného a pracovního života u žen, které žijí v chudobě nebo jsou ohroženy chudobou
Podpora sladění pracovního a rodinného života, aby se ženy, které si to přejí, mohly věnovat svému povolání nebo pracovat na plný úvazek, je pokládána za nejdůležitější aspekt omezování dopadů ženské chudoby nebo snižování rizik, jež ženám hrozí.
Žádoucí jsou rovněž dodatečná podpůrná opatření, zejména pro pracující matky samoživitelky, která jim buď usnadní nalézt formu zaměstnání s pružnou pracovní dobou, aby mohly plnit své rozsáhlejší závazky vůči rodině, nebo jim poskytnou vhodná zařízení péče o děti, seniory a závislé osoby.
Boj proti chudobě starších žen
Je nutné upozornit na skutečnost, že ženám, zejména ve vyšším věku, hrozí více chudoba než mužům.
Míra výskytu chudoby mezi staršími ženami je vyšší než mezi staršími muži (průměrná míra rizika chudoby u starších žen představuje 22 % oproti 16 % u mužů), zejména v těch členských státech, v nichž je výše dávek v hlavním důchodovém systému úzce závislá na celoživotním výdělku a odvodech.
Takové důchodové systémy znevýhodňují osoby, jež pečují o děti nebo závislé členy rodiny, protože musejí přerušit zaměstnání a práce na částečný úvazek snižuje jejich celoživotní výdělek.
Proto je nezbytné poskytnout ženám, které pečují o nemocné, starší nebo zdravotně postižené členy rodiny, a ženám, které pobírají obzvláště nízký důchod, přiměřené dávky sociálního zabezpečení.
Vliv násilí založeného na pohlaví na riziko chudoby
Podle výzkumů a studií jsou ženy, které se staly obětí násilí, ve větší míře ohroženy chudobou, protože násilí zanechává následky na jejich zdraví a jeho důsledkem může být i nezaměstnanost.
Je vhodné zdůraznit, že přibližně 20–25 % žen během dospělosti zakouší fyzické násilí a více než 10 % se stává obětí sexuálního násilí.
Násilí páchané na ženách je závažným problémem, k jehož odstranění je nutné využít všechny dostupné prostředky, přičemž Komise by zároveň měla zavést Evropský rok boje proti násilí páchaného na ženách.
Zvláštní pozornost by měla být věnována novému zvážení vztahu mezi násilím a chudobou, přičemž je prostřednictvím užší soudní a policejní spolupráce na úrovni EU zapotřebí vyvinout další úsilí s cílem odstranit obchodování s lidmi a sexuální vykořisťování.
Sociální dialog a občanská společnost v boji proti chudobě žen
Spolu se správou na vnitrostátní a evropské úrovni by měl vzniknout skutečný sociální dialog, který by vedl k výměně stanovisek a přispěl k překonání extrémní chudoby, čímž by byl v této oblasti na evropské úrovni poskytnut konkrétní příklad osvědčeného postupu.
Zvláštní pozornost by se měla věnovat práci nevládních organizací rovněž se zřetelem k jejich finanční podpoře, kterou jim poskytuje Komise.
Zajištění finančních prostředků jako prostředek boje proti chudobě
Strukturální fondy, zejména Evropský sociální fond, jsou velmi důležitým nástrojem, který pomáhá členským státům bojovat proti chudobě a sociálnímu vyloučení.
Je nutné podílet se na společném vytvoření konkrétních programů, které by podpořily aktivní začleňování nebo opětovné začlenění žen na trh práce a do speciálního odborného vzdělávání, aby tak získaly nezbytné dovednosti a odbornou kvalifikaci pro nová zelená pracovní místa.
Patřičnou pozornost je třeba věnovat rovněž podpoře zřizování podpůrných služeb jako například zařízení péče o děti nebo seniory.
10.
11.
2010
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci
pro Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví
o podobě ženské chudoby v Evropské unii
( 2010/2162(INI) )
Navrhovatelka(*):
Gabriele Zimmer
(*) Postup s přidruženými výbory – článek 50 jednacího řádu
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci vyzývá Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že chudoba rodičů často vede k chudobě dětí a má závažný dopad na jejich pozdější život,
B. vzhledem k tomu, že rozdíly v platech mezi muži a ženami činí v EU téměř 18 % a zásada rovného odměňování mužů a žen je jednou z hlavních zásad zakotvených v evropských smlouvách,
C. vzhledem k tomu, že mezi extrémní chudobou, obchodováním s lidmi, naváděním k prostituci a všemi ostatními druhy vykořisťování existuje úzká souvislost,
1. vítá strategii pro rovné postavení žen a mužů pro období 2010–2015, kterou předložila Komise;
2. vyzývá Komisi a Radu, aby při vypracování politik a opatření pro další fázi metody otevřené koordinace v oblasti sociálního začlenění a sociální ochrany, strategii sociálního začlenění a stěžejní iniciativu „Evropa 2020“ bojující proti chudobě a sociálnímu vyloučení patřičně zohlednily požadavky Parlamentu vyjádřené v jeho usneseních ze dne 15. listopadu 2007 o vyhodnocení sociální reality
Přijaté texty, P6_TA (2007)0541. , ze dne 9. října 2008 o podpoře sociálního začlenění a boji proti chudobě v EU, včetně dětské chudoby
Přijaté texty, P6_TA (2008)0467. , ze dne 6. května 2009 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce
Přijaté texty, P6_TA (2009)0371. a ze dne 19. října 2010 o úloze minimálního příjmu v boji proti chudobě a o prosazování společnosti sociálního začleňování v Evropě a aby zapojily všechny subjekty do participačního procesu;
3. vyzývá členské státy, aby zařadily do všech politik zaměstnanosti a zvláštních opatření koncept rovnosti pohlaví s cílem zlepšit přístup k pracovním místům, zabránit nadměrnému zastoupení žen v nejistých zaměstnáních, zvýšit trvalou zaměstnanost žen, podporovat pokrok žen v oblasti zaměstnanosti a dále snížit segregaci na trhu práce na základě pohlaví tím, že budou řešeny její přímé i nepřímé příčiny;
4. poukazuje na značné rozdíly mezi obyvateli venkovských a městských oblastí, pokud jde o přístup k odbornému vzdělávání, zaměstnání a ke kvalitní práci; přikládá velký význam právu všech těchto obyvatel, zejména těch nejmladších a nejohroženějších, na odpovídající vzdělání, včetně odborného nebo vysokoškolského studia, a vyzývá proto členské státy a Komisi, aby tyto skupiny podporovaly prostřednictvím účinného systému aktivních politik a vhodných opatření zaměřených na odborné vzdělávání s cílem umožnit jim, aby se rychle přizpůsobily požadavkům na trhu práce;
5. vyzývá členské státy, aby pokračovaly v provádění udržitelných politik, které umožní každému, a to i těm nejohroženějším a nejvíce znevýhodněným skupinám, získat přístup na trh práce a dosáhnout lepší rovnováhy mezi zaměstnáním a soukromým a rodinným životem, a zajistí, že budou plně prosazovány rovné příležitosti a veškeré potřebné služby, které s tím souvisejí, s takovými podpůrnými opatřeními, jako je pružná pracovní doba a cenově dostupná a přístupná péče o děti;
6. poukazuje na to, že v řadě členských států se v důsledku hospodářské krize nadále zvyšuje nezaměstnanost a rostou sociální potíže, které různým způsobem postihují mladé a starší lidi i muže a ženy a jejich rodiny, a proto vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby posílily svůj závazek a přijaly konkrétní opatření k odstranění chudoby a k boji proti sociálnímu vyloučení, neboť chudoba a sociální vyloučení představují porušování lidských práv a dotýkají se přinejmenším jednoho evropského občana ze šesti; vyzývá Komisi a členské státy, aby se zaměřily především na nejohroženější skupiny (neúplné rodiny, rodiny se třemi nebo více dětmi, osoby se zdravotním postižením, etnické menšiny, zejména Romy, osoby žijící v nejvíce znevýhodněných mikroregionech, lidi se sníženou pracovní schopností a mladé lidi bez pracovních zkušeností); je přesvědčen, že k důstojnému životu je zapotřebí přístup ke vzdělání a na trh práce a zapojení se do společnosti; vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby zajistily, že budou přijata opatření k odstranění dětské chudoby a že budou mít všechny děti v průběhu života rovné příležitosti;
7. vzhledem k tomu, že nezaměstnanost je nejzákladnější příčinou chudoby, nerovného postavení a sociálního vyloučení i v případě žen, vyzývá k zachovávání a vytváření pracovních míst cílenými prostředky (např. zajišťováním pracovních míst na částečný úvazek nebo míst s pružnou pracovní dobou pro ženy, které vychovávají děti) a navrhuje rovněž, aby byly kromě opatření souvisejících s trhem práce uskutečňovány cílené politiky na posílení systému sociální ochrany (např. zřizováním zařízení pro péči o děti, jež by napomáhala návratu žen na trh práce);
8. zdůrazňuje, že jedna třetina neúplných rodin v Evropě žije v chudobě;
9. poukazuje na to, že chudoba žen není jen výsledkem nedávné hospodářské krize, ale důsledkem různých faktorů, včetně stereotypů, existujících platových rozdílů mezi pohlavími, překážek způsobených nedostatečným sladěním rodinného a profesního života, delší střední délky života u žen a obecně různých typů diskriminace na základě pohlaví, jejímiž oběťmi jsou většinou ženy;
10. zdůrazňuje, že v případě ztráty zaměstnání je riziko, že se nepodaří získat další zaměstnání, vyšší u žen a že je také pravděpodobnější, že budou při náboru do zaměstnání v nevýhodě, neboť více žen je zaměstnáno na základě nejistých smluv nebo smluv na zkrácený úvazek, aniž by si takovou smlouvu zvolily, nebo protože jsou ženy i nadále postiženy mzdovými nerovnostmi;
11. zdůrazňuje, že ženy často nemají možnost účastnit se trhu práce nebo pracovat na plný úvazek v důsledku nedostatečného přístupu ke službám péče o vyživované osoby, jež by měly zajišťovat dostatečné množství volného času a pružnou pracovní dobu pro oba rodiče;
12. zdůrazňuje, že financování Evropského sociálního fondu by se nemělo zvyšovat;
13. vyzývá Komisi, aby posílila evropskou strategii v oblasti sociálního začleňování a ochrany v souladu s iniciativou nazvanou „Evropská platforma pro boj proti chudobě“ a aby zintenzivnila své úsilí zaměřené zejména na zlepšení situace rodičů samoživitelů s cílem umožnit jim důstojný život;
14. zdůrazňuje, že je nutné omezit rozdíly v odměňování mužů a žen, které zapříčiňují, že výše platu žen se stejnými dovednostmi a stejným zaměstnáním jako muži zaostává za výší platu mužů, v důsledku čehož se vysoké procento žen ocitá po odchodu do důchodu nebo po ovdovění v chudobě;
15. domnívá se, že starší ženy mohou být na trhu práce obětí přímé či nepřímé nebo i vícenásobné diskriminace a že by se tento problém měl řešit; zdůrazňuje, že na zaměstnanost je nutno pohlížet jako na nejlepší prostředek v boji proti ženské chudobě; vyzývá k tomu, aby byla usnadněna účast žen všech věkových skupin na programech celoživotního vzdělávání; upozorňuje na to, že sladění rodinného a profesního života a dalšího odborného vzdělávání vyžaduje zvláštní pozornost a podporu;
16. vyzývá Komisi a Radu, aby co nejdříve vytvořily a uplatnily strategii, která by snížila dětskou chudobu do roku 2012 na polovinu a zastavila spirálu chudoby obecně, vzhledem k velmi vysokému riziku přenosu trvalé chudoby z rodičů na jejich děti, což může významně oslabit možnost těchto dětí vést lepší život; zdůrazňuje proto, že je třeba zařadit jednotlivá práva dětí do všech politik a opatření EU, což umožní monitorovat a hodnotit kroky přijaté s cílem ukončit dětskou chudobu, stanovit a vytvořit prioritní opatření, posílit sběr údajů a dále rozvíjet společné ukazatele na úrovni EU; je přesvědčen, že v této souvislosti je nezbytné usnadnit samoživitelům vstup a návrat na trh práce, a s ohledem na problémy, s nimiž se setkávají neúplné rodiny, přijmout pro ně opatření v oblasti sociální péče a zajistit také konkrétní podporu pro mnohočlenné rodiny; domnívá se, že dětem z chudých rodin, v nichž nikdo nepracuje, se musí dostat zvláštní pozornosti a podpory, aby se v budoucnosti předešlo vzniku chudoby;
17. poukazuje na to, že podle mezinárodních studií převažují mezi pracující chudinou ženy, a to kvůli nerovnosti pohlaví (segregace zaměstnání, mzdová diskriminace atd.), že tato propast se dále prohlubuje v důsledku jejich tradičních pečovatelských úkolů a že tyto dva faktory vedou k tomu, že ženy jsou výrazně finančně znevýhodněny i ve starším věku (rozdíl v důchodech a úsporách);
18. vyzývá členské státy, aby provedly posouzení dopadu hospodářské recese a prozkoumaly měnící se povahu podmínek zaměstnanosti a jejich dopad na ohrožené skupiny, chudobu a sociální vyloučení;
19. vyzývá Komisi a členské státy, aby stanovily, přijaly a sledovaly specifické genderové ukazatele, pokud jde o odstraňování chudoby a podporu sociálního začleňování;
20. žádá příslušné vnitrostátní orgány, aby provedly přezkum své přistěhovalecké politiky s cílem odstranit strukturální překážky, které stojí v cestě plné účasti migrantů na trhu práce, aby shromáždily údaje o pokroku, jehož bylo dosaženo v boji proti diskriminaci ohrožených skupin, a aby posoudily dopad výdajových škrtů v oblasti přístupu ke zdravotní péči, vzdělávání a sociální ochraně;
21. bere na vědomí rozhodnutí Rady ze dne 17. června 2010 o tom, že členské státy si samy ve spolupráci s regiony stanovují vnitrostátní cíle pro snížení počtu osob, jimž hrozí chudoba nebo vyloučení, a to na základě jednoho nebo několika ze tří ukazatelů, které Rada odsouhlasila; domnívá se, že členským státům, které se rozhodnou využít pouze ukazatele „domácnosti bez zaměstnané osoby“, hrozí, že budou systematicky opomíjet problémy, jako je chudoba v důsledku nedostatečného odměňování v zaměstnání, energetická chudoba, chudoba rodičů samoživitelů, dětská chudoba a sociální vyloučení; naléhavě žádá členské státy, aby nezneužívaly toho, že si mohou samy zvolit svůj ukazatel, ke stanovování méně ambiciózních cílů v boji proti chudobě; upozorňuje na problémy, s nimiž se setkávají miliony důchodců v Evropě ve snaze vyjít s nedostatečnými důchody a pokrýt zvláštní potřeby související s věkem, a to zejména kvůli vysokým nákladům na léky a lékařskou péči; zdůrazňuje, že školní a vysokoškolské vzdělání pro nejohroženější skupiny musí být prioritním cílem, v souvislosti s nímž si musí každý členský stát stanovit své cíle;
22. připomíná, že Komise vyhlásila rok 2010 Evropským rokem boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení s cílem znovu potvrdit a upevnit politický závazek Unie k dosažení zásadního pokroku v boji proti chudobě a uznat základní práva osob, které žijí v chudobě a v situaci sociálního vyloučení, na důstojný život a plné zapojení se do společnosti;
23. připomíná, že Evropský rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení 2010 měl být nejen mediální kampaní, ale také iniciativou k další podpoře mnohostranné politiky boje proti chudobě a pokročilejších ukazatelů chudoby; žádá proto Komisi, aby kriticky zhodnotila nová opatření, která v této souvislosti přijaly k odstranění chudoby a sociálního vyloučení členské státy;
24. poukazuje na to, že podle ukazatele míry ohrožení chudobou, který používá Eurostat, bylo v roce 2008 v Evropské unii ohroženo chudobou téměř 85 milionů osob a že podle ukazatele hmotné deprivace se odhaduje, že toto číslo by se mohlo zvýšit až na 120 milionů; domnívá se, že z rozhodnutí Rady o ukazatelích chudoby mohou vyplynout nejasnosti týkající se celkového cíle omezení chudoby, tedy vyvést z chudoby a vyloučení do roku 2020 20 milionů osob (snížení o 23,5 % podle ukazatele míry ohrožení chodbou užívaného Eurostatem, ale pouze o 16,7 % podle ukazatele hmotné deprivace);
25. znovu vyzývá Komisi a členské státy, aby posílily nástroje a zdokonalily právní rámec potřebný k překonání rozdílů v odměňování na základě pohlaví;
26. poukazuje na to, že sociální ochrana, politiky týkající se trhu práce a sociální politika významně přispívají ke snižování rozsahu a trvání hospodářského poklesu tím, že stabilizují pracovní trhy a spotřebu, a že systém sociální ochrany je stabilizačním faktorem jak v souvislosti s příjmy, tak i výdaji;
27. považuje aktivní politiku zaměstnanosti (např. školení při zaměstnání, odborné vzdělávání a přípravu) za velmi důležitý faktor prevence chudoby a proces, v němž hrají zásadní úlohu sociální partneři; mimoto se domnívá, že aktivní politika zaměstnanosti (např. pracovní zkušenost pro mladé lidi, chráněné dílny a pracoviště) rovněž zásadním způsobem zajišťuje rovnováhu pracovního trhu, rozšiřuje možnosti přístupu na trh práce a přispívá k zachování zaměstnanosti pro znevýhodněné skupiny;
28. je toho názoru, že je zapotřebí zachovat jak na evropské úrovni, tak na úrovni jednotlivých členských států pevné odhodlání k dosažení dalšího pokroku na cestě k rovnosti pohlaví, a to prostřednictvím strategií prosazujících pokyny Komise o rovném postavení žen a mužů, Evropského paktu pro rovnost žen a mužů přijatého Radou Evropy a rámce opatření v oblasti rovného postavení žen a mužů, který uzavřeli evropští sociální partneři;
29. zdůrazňuje, že je třeba vytvořit transparentní regulační rámec pro atypické formy pracovního poměru s cílem zajistit řádné pracovní podmínky a důstojnou odměnu za práci vzhledem k tomu, že možnost nalézt zaměstnání je hybnou silou boje proti chudobě;
30. vyzývá členské státy, aby v nutných případech přezkoumaly systémy sociálního zabezpečení s cílem předejít značným nerovnostem ve výši důchodu u žen a mužů a zvážily možnost zavedení opravných faktorů, jež by zohlednily výpadky při vyplácení příspěvků do systémů pojištění, které byly způsobeny nejistým zaměstnáním nebo plněním mateřských povinností;
31. zdůrazňuje význam sociálního pojištění a nároku na důchod na individuálním základě, aby byla zaručena ekonomická nezávislost žen a mužů;
32. upozorňuje, že vzhledem k tomu, že rovnoprávná a plnohodnotná účast na hospodářském, politickém a společenském životě by měla být považována za právo a probíhat na individuálním základě, měly by politiky aktivního sociálního začleňování využívat k odstraňování chudoby a sociálního vyloučení komplexní přístup, a to zejména tak, že pro všechny zajistí neomezený přístup ke kvalitním sociálním službám a ke službám obecného (hospodářského) zájmu;
33. zdůrazňuje, že rovnost žen a mužů je jedním z předpokladů udržitelného růstu, zaměstnanosti, konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti;
34. poukazuje na to, že podle zvláštního průzkumu Eurobarometru nazvaného „Rovné postavení žen a mužů v EU v roce 2009“ převládá v Evropě všeobecný názor, že je zapotřebí snížit rozdíl v platech mezi ženami a muži;
35. zdůrazňuje, že je zapotřebí přijmout opatření jak na evropské úrovni, tak na úrovni jednotlivých členských států s cílem sladit rodinný a profesní život, a to v rámci úsilí zaměřeného na boj proti chudobě a zlepšení přístupu k důstojnému zaměstnání; vyzývá proto členské státy, aby zlepšily služby veřejných zařízení pro péči o děti a poskytly podnikům pobídky ke zřizování vlastních zařízení;
36. vyzývá členské státy, aby usnadnily slaďování profesního a rodinného života, a to formou konkrétních opatření, např. zvýšením transparentnosti platů a náboru zaměstnanců a pojišťovacích výloh, umožněním pružné pracovní doby a rozložením nákladů spojených s rodičovstvím;
37. zdůrazňuje, že jako součást boje proti chudobě, dětské chudobě a sociálnímu vyloučení je zapotřebí vypracovat na vnitrostátní úrovni vhodné politiky zaměřené na integraci do pracovního procesu a na odbornou přípravu, a to spolu se zvláštními daňovými opatřeními pro rodiče samoživitele;
38. zdůrazňuje, že je zapotřebí přijmout opatření proti diskriminaci, pokud jde o příležitosti na trhu práce a o mzdovou politiku, a to jak na úrovni jednotlivých členských států, tak i na evropské úrovni;
39. vyzývá Komisi, aby podrobně prostudovala překážky, které brání zapojení do společnosti, jako jsou např. energetická chudoba, finanční vyloučení a potíže s přístupem k informačním a komunikačním technologiím (IKT);
40. zdůrazňuje, že je důležité koordinovat politiky zaměřené na boj s nezaměstnaností a sociálním vyloučením na všech úrovních veřejné správy, aby byl boj s chudobou účinný;
41. připomíná, že boj s chudobou a se sociálním vyloučením musí nadále probíhat jak v Evropské unii, tak i mimo ni, aby byl splněn závazek Evropské unie a jejích členských států ohledně dosažení rozvojových cílů tisíciletí OSN do roku 2015;
42. připomíná členským státům, že poskytování odpovídající péče o děti je základem rovnosti žen a mužů na trhu práce; připomíná proto členským státům, jak je důležité dosáhnout splnění barcelonských cílů v oblasti péče o děti, a podnítit tak ženy k účasti na trhu práce a posílit rovnováhu mezi profesním a rodinným životem;
43. vyzývá členské státy, aby usnadnily přístup ke vzdělávacím programům a programům odborné přípravy pro přistěhovalce a příslušníky etnických menšin, neboť to usnadní jejich účast na trhu práce.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
9.11.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
44
3
Členové přítomní při konečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Jean-Luc Bennahmias, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Sergio Gaetano Cofferati, Marije Cornelissen, Frédéric Daerden, Karima Delli, Proinsias De Rossa, Frank Engel, Sari Essayah, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Pascale Gruny, Marian Harkin, Roger Helmer, Stephen Hughes, Martin Kastler, Ádám Kósa, Jean Lambert, Patrick Le Hyaric, Veronica Lope Fontagné, Olle Ludvigsson, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Elisabeth Morin-Chartier, Csaba Őry, Siiri Oviir, Rovana Plumb, Sylvana Rapti, Licia Ronzulli, Elisabeth Schroedter, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Jutta Steinruck, Traian Ungureanu
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Georges Bach, Raffaele Baldassarre, Jürgen Creutzmann, Tamás Deutsch, Julie Girling, Joe Higgins, Jelko Kacin, Jan Kozłowski, Antigoni Papadopoulou, Evelyn Regner
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
27.1.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
23
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Emine Bozkurt, Andrea Češková, Marije Cornelissen, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Nicole Kiil-Nielsen, Barbara Matera, Siiri Oviir, Nicole Sinclaire, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Marc Tarabella, Britta Thomsen, Marina Yannakoudakis
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Franziska Katharina Brantner, Anne Delvaux, Christa Klaß, Norica Nicolai, Antigoni Papadopoulou, Rovana Plumb, Joanna Senyszyn
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Stanimir Ilchev
