A7-0263/2011
6.
7.
2011
ZPRÁVA
o mobilitě a začlenění osob se zdravotním postižením a o Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020
(2010/2272(INI))
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
Zpravodaj: Ádám Kósa
PE 460.981v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................24
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 28
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ...............................36
STANOVISKO Petičního výboru ..................................................................................41
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.....................................................45
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o mobilitě a začlenění osob se zdravotním postižením a o Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020
( 2010/2272(INI) )
Evropský parlament ,
– S ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv, Evropskou úmluvu o lidských právech a na Listinu základních práv Evropské unie,
– s ohledem na Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením (UN CRPD) a její vstup v platnost dne 21. ledna 2011 v souladu s rozhodnutím Rady 2010/48/ES ze dne 26. listopadu 2010 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením Evropským společenstvím
Úř. věst.
L 23, 27.1.2010, s. 35. ,
– s ohledem na Listinu základních sociálních práv pracovníků Společenství
Úř. věst.
C 364, 18.12.2000. ,
– s ohledem na články 2, 10, 19 a 168 Smlouvy o fungování Evropské unie
Úř. věst.
C 83, 30.3.2010. ,
– s ohledem na směrnici Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání
Úř. věst.
L 303, 2.12.2000, s. 16. ,
– s ohledem na návrh směrnice Rady o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci ( KOM(2008)0426 ) předložený Komisí a na legislativní usnesení Parlamentu k tomuto návrhu ze dne 2. dubna 2009
Úř. věst C 157E, 27.5.2010, s. 68. ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ ( KOM(2010)2020 ),
– s ohledem na doporučení Rady 98/376/ES ze dne 4. června 1998 o parkovací kartě pro osoby se zdravotním postižením
Úř. věst.
L 167, 12.6.1998, s. 25. ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. srpna 2010 nazvané „Digitální agenda pro Evropu“ ( KOM(2010)0245 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. května 2000 nazvané „Směrem k Evropě bez bariér pro osoby se zdravotním postižením“ ( KOM(2000)0284 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 25. září 2001 nazvané „e-Evropa 2002: přístupnost veřejných internetových stránek a jejich obsah“ ( KOM(2001)0529 ),
– s ohledem na Mezinárodní klasifikaci funkčních schopností, zdravotního postižení a zdraví Světové zdravotnické organizace ze dne 22. května 2001 (usnesení Světového zdravotnického shromáždění 54.21),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 30. listopadu 2003 nazvané „Rovné příležitosti pro zdravotně postižené osoby: evropský akční plán“ ( KOM(2003)0650 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 24. ledna 2003 nazvané „Na cestě k právně závaznému nástroji OSN na podporu a ochranu práv a důstojnosti zdravotně postižených osob“ ( KOM(2003)0016 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 16. března 2005 nazvané „Zelená kniha o nové mezigenerační solidaritě jako odpovědi na demografické změny” ( KOM(2005)0094 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. listopadu 2007 nazvané „Postavení zdravotně postižených osob v Evropské unii: Evropský akční plán 2008–2009“ ( KOM(2007)0738 ),
– s ohledem na sdělení Komise nazvané Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení: evropský rámec pro sociální a územní soudržnost“ ( KOM(2010)0758 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 15 listopadu 2010 nazvané „Evropská strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020: Obnovený závazek pro bezbariérovou Evropu“ ( KOM(2010)0636 ),
– s ohledem na opční protokol k Úmluvě Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením („opční protokol“) schválený dne 13. prosince 2006,
– s ohledem na závěry Rady ze 30. listopadu 2009 nazvané „Podpora začlenění na trh práce – zotavení z krize a příprava na polisabonské období po roce 2010“,
– s ohledem na petici č. 1454/2010, kterou podala Urzula Weber-Królová,
– s ohledem na zprávu Komise o uplatňování a výsledcích nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2006 ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohyb a orientace v letecké dopravě ( KOM(2011)0166 ),
– s ohledem na rozhodnutí Evropského soudního dvora (Věc C-13/05 týkající se směrnice 2000/78/ES ­ rovného zacházení v zaměstnání a povolání – pojmu „zdravotní postižení”) ze dne 11. července 2006,
– s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/707/EU ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států
Úř. věst.
L 308, 24.11.2010, s. 46. ,
– S ohledem na své usnesení ze dne 17. června 1988 o znakové řeči pro neslyšící osoby
Úř. věst.
L 187, 18.7.1988, s. 236. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 26. května 1989 o ženách a zdravotním postižení
Úř. věst.
L 158, 26.6.1989, s. 383. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 16. září 1992 o právech mentálně postižených osob
Úř. věst.
C 284, 2.11.1992, s. 49. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 14 prosince 1995 o právech zdravotně postižených osob
Úř. věst.
C 017, 22.01.1996, s. 0196. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 9. května 1996 o právech osob postižených autismem
Úř. věst.
L 152, 27.5.1996, s. 87. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. prosince 1995 o parkovací kartě pro zdravotně postižené osoby – právech zdravotně postižených osob
Úř. věst.
C 20, 20.1.1997, s.386 ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 11 dubna 1997 o rovných příležitostech pro mentálně postižené osoby
Úř. věst.
L 132, 28.04.97, s. 313. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 23 června 2003 ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvanému „Na cestě k právně závaznému nástroji OSN na podporu a ochranu práv a důstojnosti zdravotně postižených osob“
Úř. věst.
C 76 E, 25.3.2004, s. 231. ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. ledna 2011 nazvané „Roční analýza růstu: postup v rámci ucelené reakce Evropské unie na krizi“ ( KOM(2011)0011 ) a návrh zprávy o zaměstnanosti, který byl k tomu sdělení připojen,
– s ohledem na rozhodnutí Rady 2011/308/EU ze dne 19. května 2011 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států
Úř. věst.
L 138, 26.5.2011, s. 56. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. března 2011 o snížení nerovnosti v oblasti zdraví v EU
Přijaté texty, P7_TA(2011)0081 . ,
– s ohledem na Rámcovou dohodu o trzích práce přístupných všem, uzavřenou mezi evropskými sociálními partnery dne 25. března 2010,
– s ohledem na závěry Rady o společných hodnotách a zásadách ve zdravotních systémech Evropské unie (2006/C146/01),
– s ohledem na závěry Rady ze dne 8. června 2010 o „rovnosti a zdraví jako součásti všech politik: solidarita v oblasti zdraví“,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a stanoviska Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a Petičního výboru( A6-0263/2011 ),
A. vzhledem k tomu, že jako plnoprávní občané mají lidé se zdravotním postižením, a to včetně tělesného a psychosociálního postižení, rovnocenná práva a nárok na nezpochybnitelnou důstojnost, rovné zacházení, nezávislý život a plné zapojení do společnosti,
B. vzhledem k tomu, že více než 80 milionů osob, čili asi 16 % celkové populace Evropské unie, trpí postižením, včetně osob s problémy v oblasti duševního zdraví (zvláště pak s ohledem na artismus), přičemž jejich míra nezaměstnanosti je přinejmenším dvojnásobná, než je tomu u osob bez zdravotního postižení; vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením jsou ohroženou skupinou, jejíž míra chudoby je o 70 % vyšší než průměr; vzhledem k tomu, že míra zaměstnanosti osob se zdravotním postižením dosahuje pouze asi 45 %, přičemž kvalitní zaměstnání zajišťuje ekonomickou nezávislost, přispívá k osobnímu úspěchu a poskytuje tu nejlepší ochranu před chudobou, vzhledem k tomu, že nezaměstnanost zvyšuje riziko chudoby a sociálního vyloučení, neboť duševními problémy trpí během života přinejmenším jedna čtvrtina populace, a vzhledem k tomu, v případě 10 % populace tyto obtíže mohou vyústit v chronické duševní problémy, což zdůrazňuje potřebu aktivních a cílených politik na řešení této přetrvávající situace; vzhledem k tomu, že zvýšené riziko je často nejen výsledkem omezeného přístupu k zaměstnání a odborné přípravě, ale rovněž ke zdravotní péči a náležité léčbě;
C. vzhledem k tomu, že skupiny, které jsou ve společnosti nejvíce marginalizovány, bývají nejcitelněji zasaženy krizí; vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením jsou v Evropě jednou ze skupin nejhůře postižených finanční krizí;
D. upozorňuje na skutečnost, že dotčení občané pravidelně informují Petiční výbor o nedostatcích v uplatňování stávající zásady rovnocenného zacházení s osobami se zdravotním postižením;
E. vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením, které potřebují vysokou míru podpory, patří ve společnosti mezi nejvíce vyloučenou skupinu obyvatel, vzhledem k tomu, že ženy se zdravotním postižením patří obecně mezi nejvíce zranitelné a marginalizované členy společnosti a setkávají se s diskriminací a potýkají se s vyloučením, pokud jde o účast na vzdělání, zaměstnání a společenském životě,
F. vzhledem k tomu, že úspěch strategie Evropa 2020, jejímž cílem je podpořit v Evropě inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (založený na inovacích a výzkumu), nezbytně obnáší strukturální zlepšení v oblasti mobility a začlenění osob se zdravotním postižením,
G. vzhledem k tomu, že počet těchto lidí bude v příštích letech výrazně vzrůstat, neboť nevyhnutelně dojde k obrácení populační pyramidy, přičemž více než třetina osob nad 75 let má nějaký druh zdravotního postižení, které je do určité míry omezuje, a více než 20 % se musí vyrovnávat se závažným omezením,
H. vzhledem k tomu, že Evropská unie formálně ratifikovala Úmluvu Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD) a tuto úmluvu podepsalo všech 27 členských států EU a 17 z nich ji ratifikovalo,
I. vzhledem k tomu, že pravomoci Evropské unie v oblasti ochrany před diskriminací na základě zdravotního postižení jsou v současnosti omezeny na oblast zaměstnání, povolání a odborného vzdělávání (2000/78/ES), a vzhledem k tomu, že Úmluva Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením je smíšenou smlouvou, z níž plynou pro orgány EU a členské státy povinnosti týkající se provádění, a návrhy a přístupy obsažené v této zprávě by měly být zvažovány a řešeny v rámci nadcházejícího návrhu Evropského aktu přístupnosti, který předloží Komise;
J. vzhledem k tomu, že politiky zaměřené na osoby se zdravotním postižením jsou často v kompetenci členských států a vycházejí tudíž z národního dědictví, sociálních zvyků, z ekonomického rozvoje a z mimořádně důležité úloze, kterou plní rodiny a sdružení při pomoci osobám se zdravotním postižením dosáhnout samostatnosti a sociálního začlenění,
K. vzhledem k tomu, že zdravotní postižení je pojem, který se vyvíjí a který se utváří v interakci mezi osobami se zdravotním postižením, kterým v jejich plné a skutečné účasti ve společnosti na rovnoprávném základě s ostatními a za stejně důstojných podmínek brání překážky v prostředí a postoje okolí,
L. vzhledem k tomu, že existuje silná vazba mezi mobilitou, zdravotním postižením a sociálním začleněním, zejména s ohledem na volnost komunikace a přístup k ní (včetně Braillova písma, znakové řeči a dalších alternativních forem komunikace), svobodu pohybu ve všech oblastech života a přístup ke službám; vzhledem k tomu,že je třeba podporovat plné zapojení do všech oblastí společnosti, přičemž je třeba zohlednit význam politik Společenství týkajících se informačních a komunikačních technologií a také asistovaného žití a online komunikačních řešení, a vzhledem k tomu, že je třeba vyvíjet snahu o dosažení plné přístupnosti prosazováním kompatibilních standardů v rámci jednotného trhu a usnadnit jejich šíření;
M. vzhledem k tomu, že přístup k informacím (článek 11 Listiny základních práv) a kultuře, jak je stanoví usnesení Rady z 6. května 2003 o přístupnosti kulturní infrastruktury a kulturních aktivit pro osoby se zdravotním postižením, má zásadní úlohu v rámci intelektuálního rozvoje lidí, včetně osob se zdravotním postižením, a tudíž má přímý dopad na jejich příležitosti v oblasti zaměstnanosti;
N. vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením mají právo na služby v rámci komunity, které podporují nezávislý život, právo na osobní asistenci, právo na ekonomickou a sociální nezávislost a plné zapojení do společnosti a trhu práce, vzhledem k tomu, že pokud by byly podpůrné činnosti placeny, představovaly by téměř 50 % HDP (Komise pro měření hospodářského výkonu a sociálního pokroku, 21. dubna 2010)
O. vzhledem k tomu, že bariéry v přístupu ke službám a zboží pro všechny jsou pro osoby se zdravotním postižením značnou překážkou,
P. vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením trpí po celý život v některých členských státech a v některých odvětvích diskriminací , zejména pak v průběhu vzdělávání a odborné přípravy, a to v důsledku toho, že nejsou dostatečně brzy identifikovány děti a žáci s postižením a nejsou v jejich případě přijata opatření, což omezuje jejich budoucí příležitosti, pokud jde o zaměstnání;
Q. vzhledem k tomu, že ve věkové skupině 16–19 let dosahuje míra neúčasti na vzdělávání u osob se zdravotním postižením 37 % a u osob s určitým zdravotním omezením 25 %, ve srovnání se 17 % u osob bez zdravotního omezení,
R. vzhledem k tomu, že článek 24 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, kterou EU ratifikovala v prosinci 2010, zakazuje vyloučení ze vzdělávacího systému z důvodu zdravotního postižení, a že inkluzívní vzdělávání je nejúčinnějším nástrojem, jímž lze čelit diskriminačnímu jednání, vybudovat společnost otevřenou sociálnímu začlenění a zajistit vzdělání všem osobám,
S. domnívá se, že ženy se zdravotním postižením často čelí dvojnásobné diskriminaci a že vlády proti tomu tomuto jevu postupovat tak, že ve všech oblastech politiky týkajících se osob se zdravotním postižením budou uplatňovat nástroj pro začleňování hlediska rovnosti mužů a žen;
T. vzhledem k tomu, že hospodářská krize představuje v oblasti zaměstnanosti obecný problém, tím spíše pak pokud jde o osoby se zdravotním postižením, neboť u osob, které mají některý druh zdravotního postižení, se míra nezaměstnanosti zvyšuje mnohem výrazněji, přičemž vzrůstají obavy, že sociální dávky budou využívány ke kontrole nabídky pracovních příležitostí,
U. vzhledem k tomu, že diskriminací trpí jakožto osoby blízké i příslušníci rodin se zdravotně postiženými osobami a že opatření na podporu těchto rodin budou mít současně příznivý vliv na to, aby se v plné míře a rovnocenným způsobem naplnila práva osob se zdravotním postižením,
V. poukazuje na to, že v roce 2007 byla Komisi předložena petice s 1 364 984 podpisy vyzývající k tomu, aby byla osobám se zdravotním postižením ve všech politikách Evropské unie poskytnuta rozsáhlá ochrana, a vzhledem k tomu, že Komise doposud této odůvodněné iniciativě nevěnovala patřičnou pozornost;
Cíle
1. zdůrazňuje, že cíle strategie EU Evropa 2020, kterým je zajistit 75% míru zaměstnanosti pracujícího obyvatelstva ve věku 20-64 let, nelze dosáhnout, aniž by došlo k začlenění osob s některým druhem zdravotního postižení;
2. zdůrazňuje, že finanční výdaje ve prospěch osob se zdravotním postižením a ekonomické investice do těchto osob představují investice s dlouhodobou návratnosti do prosperity všech a do udržitelné společnosti, kde lidé mohou žít déle a pracovat efektivněji za lepších podmínek; zdůrazňuje v této souvislosti, že je nepřijatelné, aby v rámci úsporných opatření byly prováděny neodůvodněné škrty, pokud jde o služby pro osoby se zdravotním postižením nebo omezení projektů zaměřených na jejich sociální začlenění, protože by tato omezení znamenala nižší míru zajištění některých základních a nepopiratelných práv osob se zdravotním postižením; domnívá se dokonce, že v těchto oblastech by měly být investice výrazně navýšeny; připomíná, že veškeré zdravotnické služby v Evropské unii by měly vycházet ze základních hodnot, kterými jsou univerzálnost, přístup ke kvalitní péči, spravedlnost a solidarita;
3. konstatuje, že v době finanční krize, u níž se nyní již projevují známky oživení, byla v rámci společností v Evropě zachována skutečná solidarita; plně uznává a zdůrazňuje potřebu pro adresná opatření v případě osob se zdravotním postižením, kteří potřebují (v důsledku různé míry a charakteristik postižení) ještě větší podporu, která bude vycházet z lidských práv a důstojnosti a zohledňovat riziko diskriminace, kterou je třeba v Evropě prosazovat a posilovat prostřednictvím informačních kampaní; zdůrazňuje, že by tedy měly být zohledněny potřeby osob se zdravotním postižením na základě jejich specifických požadavků, aby bylo možno přijímat odpovídající opatření ve všech etapách vzdělávání i profesního života;
4. podtrhuje význam cílů nové Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010­2020, a zejména vyzývá ke stanovení podrobnějších opatření na všech úrovních správy, které se budou opírat o spolehlivé údaje; domnívá se, že jako základní princip by při tom měla být v případě osob se zdravotním postižením dodržována zásada „co je o nás, nesmí být bez nás“, což znamená, že všech kroků a rozhodnutí, které se týkají osob se zdravotním postižením, by měly být tyto osoby měly zapojeny;
5. vyjadřuje politování nad tím, že sdělení Komise o Evropské strategii na pomoc osobám se zdravotním postižením nezahrnuje integrované hledisko rovnosti žen a mužů nebo zvláštní kapitolu o politikách pro osoby s postižením na základě pohlaví, a to navzdory tomu, že ženy se zdravotním postižením mají často více znevýhodněnou pozici než muži se zdravotním postižením a že jsou častěji oběťmi chudoby a sociálního vyloučení; vyzývá Komisi a členské státy, aby hlediska rovnosti žen a mužů vzaly v úvahu v rámci celé Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením (EDS) 2010–2020;
6. zdůrazňuje, že je třeba zaujmout k otázce postižení nový účinný přístup, přičemž prvním krokem by bylo vytvoření Evropského výboru pro postižené osoby, který by se pravidelně setkával a d o nějž by za aktivní účasti Evropského parlamentu a zapojení zástupců organizací sdružujících osob se zdravotním postižením a také vnitrostátní pracovní skupiny, přičemž cílem je zajistit účinnější mechanismy koordinace, monitorování, hodnocení a provádění strategie EDS v rámci programů a strategií Komise a členských států, a to v souladu se zásadou subsidiarity;
7. připomíná, že udržitelná společnost, v níž lidé žijí lépe a zachovávají si lepší zdraví, by měla rovněž znamenat zlepšení při plánování městských a společných prostor a dostupnosti zboží a služeb, které jsou k dispozici, včetně rovného přístupu k novým informačním a komunikačním technologiím, aby se tak zlepšila kvalita život se zdravotním postižením a předešlo se sociálnímu vyloučení;
Občanská a lidská práva
8. vyzývá k plnému dodržování Listiny základních práv Evropské unie a podpoře zásady „design pro všechny“ a „univerzální design“; uznává úsilí Evropské unie a Organizace spojených národů, pokud jde o právní předpisy zaměřené na plnou integraci osob se zdravotním postižením do společnosti, domnívá se však, že je třeba udělat více;
9. zdůrazňuje zejména potřebu zajistit i pro děti se zdravotním postižením úplné respektování práv uvedených v Úmluvě OSN o právech dítěte, včetně práva na hru, vzdělání, účast na životě vlastního společenství, a to i kulturním a uměleckém, na zdravotní péči, kterou si vyžaduje jeho situace, na svobodu vyhledávat a získávat informace a myšlenky; připomíná zejména, že článek 23 této Úmluvy přiznává nezletilým osobám se zdravotním postižením právo „požívat plného a řádného života v podmínkách zabezpečujících důstojnost, podporujících sebedůvěru a umožňujících aktivní účast dítěte ve společnosti“, a požaduje, aby tyto osoby měly přístup „ke vzdělání, profesionální přípravě, zdravotní péči, rehabilitační péči, přípravě pro zaměstnání a odpočinku, a to způsobem vedoucím k dosažení co největšího zapojení dítěte do společnosti a co největšího stupně rozvoje jeho osobnosti, včetně jeho kulturního a duchovního rozvoje“;
10. požaduje účinné zohlednění problematiky zdravotního postižení v rámci celé strategie EU 2020 a jejích stěžejních iniciativ, včetně Unie inovací, ve které problematika zdravotního postižení není zohledněna,
11. upozorňuje na to, že mnoho osob se zdravotním postižením i nadále trpí diskriminací vzhledem k absenci rovného uznání před zákonem a justicí, a vyzývá členské státy, aby tyto nedostatky napravily, včetně skutečného přístupu osob s postižením k justice, patřičnému odbornému vzdělávání pro administrativní pracovníky v oblasti justice, včetně zaměstnanců policie a vězeňského personálu, a zdůrazňuje, že je důležité, aby v souladu s článkem 29 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD) byla zaručena a zajištěna rovnocenná účast v politickém a veřejném životě, včetně práva volit, kandidovat ve volbách a zastávat veřejnou funkci, neboť podle odhadů příslušných nevládních organizací a volebních odborníků možnost účastnit se voleb jen male procento osob se zdravotním postižením;
12. zastává názor, že kupování zboží a služeb, včetně potřebných a dostupných informací o nich, by mělo zahrnovat i vhodná řešení v oblasti (internetového) prodeje a rovněž zboží a služby poskytované v podobě umožňující jejich dlouhodobou přístupnost; upozorňuje na nutnost standardizace výrobků určených osobám se zdravotním postižením, a to v souladu s evropskými i světovými standardy; vyzývá Komisi, aby přijala další vhodná opatření na podporu vývoje a zpřístupnění zboží a služeb splňujících požadavky univerzálního designu, zakotvené v článku 29 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD), včetně výměny osvědčených postupů;
13. poukazuje na to, že mnohé studie prokázaly ve světle Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, že zdravotně postižené ženy jsou vystaveny dvojí diskriminaci, a to diskriminaci na základě pohlaví a na základě zdravotního postižení; vzhledem k tomu, že v této oblasti prakticky neexistují žádné nástroje, žádá Komisi, aby v rámci systémů sociálního zabezpečení věnovala zvláštní pozornost ženám, které trpí některým typem zdravotního postižení;
14. zdůrazňuje, že zejména osoby s mentálním a duševním postižením jsou vystaveny riziku zneužití a násilí; vyzývá členské státy, aby vytvořily rozvinutý kontrolní mechanismus, který zaručí dodržování lidských práv a svobod osob žijících v ústavech, zejména s ohledem na zdravotně postižené ženy a děti; vyzývá Evropský institut pro rovnost žen a mužů, aby vypracoval studie o situaci dívek a žen se zdravotním postižením v souvislosti s násilím; zdůrazňuje, že je zapotřebí opatření a akcí, které by bojovaly proti dvojité diskriminaci žen a podporovaly úplnou rovnost práv a příležitostí; vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby přijaly aktivní a účinná opatření s cílem podporovat a prosazovat přechod od ústavní péče k péči v místních komunitách, přičemž by měly využívat možnosti financování z EU, jako je program Progress, na opatření určená na podporu větší veřejné informovanosti o situaci osob se zdravotním postižením žijících v ústavech; vyzývá členské státy, aby ženám se zdravotním postižením, které se staly obětí násilí, zaručily přednostní přístup k sociálnímu bydlení, aby zajistily granty na úpravu domácího prostředí, pomoc v domácnosti a veřejné služby poskytované v případech násilí páchaného na základě pohlaví;
15. zdůrazňuje, že členské státy by měly být podněcovány k tomu, aby věnovaly výrazně větší pozornost sociálním aspektům zdravotního postižení; domnívá se, že nezbytným předpokladem uplatňování občanských práv každého jednotlivce je zákonný rámec, který může sloužit jako opora pro daný rozhodovací mechanismus; vyzývá členské státy, aby v co největší možné míře usilovaly prosazovaly takové formy podpory, jako je osobní asistence a jiné služby, které podporují individuální způsob života, aby se tak obecně omezila institucionální péče a upřednostnily se jiné formy podpory; žádá Komisi, aby vypracovala hloubkovou studii zabývající se tímto jevem a zvýšila informovanost společnosti v této záležitosti; zdůrazňuje úlohu dobrovolnické činnosti jakožto nepostradatelné podpory zdravotně postiženým osobám a vyzývá Komisi a členské státy, aby zlepšily iniciativy a programy pomoci zaměřené na dobrovolnickou činnost;
16. zdůrazňuje, že v souladu s článkem 21 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD) je třeba zaručit a zajistit rovný přístup k veřejným informacím se zvláštním ohledem na řešení přírodních katastrof a katastrof způsobených lidmi ze strany veřejných orgánů,
17. upozorňuje Komisi a členské státy, že je v zájmu přípravy na přírodní a člověkem způsobené katastrofy nutno přijmout vhodná opatření, se zvláštním přihlédnutím k vhodnému informování osob se zdravotním postižením takovou formou, která je pro ně přijatelná, včetně poukázání na užitečné dobré příklady ze zahraničí;
18. upozorňuje na potřebu iniciativ, které by na vnitrostátní i evropské úrovni za využití strukturálních fondů a za současné podpory větší veřejné informovanosti o situaci osob se zdravotním postižením žijících v ústavech podporovaly přechod od ústavní péče k péči v místních komunitách;
Význam sběru dat a konzultací se zainteresovanými stranami
19. zdůrazňuje, že v současné době neexistují konzistentní údaje rozlišené podle pohlaví osob o otázkách zdravotního postižení a s tím souvisejících službách v členských státech, včetně potřeby konkrétních ukazatelů a počtu a kvality ústavů, anebo jsou tyto údaje omezené, a Eurostat by měl za daný rok přinášet více údajů rozlišených podle pohlaví o osobách se zdravotním postižení a o osobách, které o ně pečují;
20. vyjadřuje zklamání nad nedostatkem transparentnosti a omezeným zapojením osob se zdravotním postižením do sběru údajů a do konzultací a domnívá se, že Evropská komise by měla osoby se zdravotním postižením vybízet k účasti na konzultačních postupech, které musí být plně přístupné, jak vyplývá ze zkušeností nevládních organizací, a koncipované tak, aby umožňovaly strukturované připomínky, a musí být podpořeny účinnou informační kampaní: zdůrazňuje, že pouze 336 odpovědí získaných z řad občanské společnosti v rámci konzultace Komise, která proběhla v roce 2009 na centrálních internetových stránkách Komise pro konzultace, ukazuje, že daná informační kampaň nezasáhla cílové skupiny, a mimoto také tzv. internetový nástroj IPM nebyl přístupný zrakově postiženým osobám používajícím odečítače obrazovky; vyzývá členské státy, aby zajistily, že do všech prováděcích postupů budou na všech úrovních zapojeny osoby se zdravotním postižením a jejich organizace (v souladu s ustanovením článku 33 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD));
21. vyzývá Komisi, aby urychlila proces monitoringu, spolupráce a výměny u osvědčených postupů mezi členskými státy, zejména s ohledem na shromažďování srovnatelných údajů rozlišených podle pohlaví osob, aby se tak zajistilo plnění cílů stanovených na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství; zdůrazňuje, že hodnocení by měla vycházet z potřeb osob se zdravotním postižení a neměla by být založena pouze na lékařských hlediscích, ale měla by zahrnovat i hlediska společnosti, zaměstnanosti a životního prostředí; zároveň zdůrazňuje důležitost koordinace v boji proti jevům zneužívání a falešných invalidů;
22. připomíná, že registrace osob se zdravotním postižením k využívání služeb a podpory z veřejného rozpočtu nesmí vést k porušování jejich lidských práv a soukromí ani k jejich stigmatizaci;
Demografické změny a bezbariérové prostředí
23. zdůrazňuje, že demografické změny by mohly přinést větší počet seniorů se zdravotním postižením, neboť se vzhledem k delší délce života více lidí dožije začátku zdravotního postižení, takže bude narůstat potřeba rozvoje a koncepce služeb a řešení, které budou pomáhat osobám se zdravotním postižením bez ohledu na jejich věk a seniorům se zdravotním postižením i bez něho;
24. vybízí k vytváření svazků mezi těmito dvěma skupinami ve společnosti, které budou přispívat k inovativnímu růstu, založenému mj. i na zaměstnanosti a sociálním rozvoji v členských státech, a vycházet vstříc novým nárokům, které s sebou ponesou demografické změny a stárnutí společnosti;
25. vyzývá Komisi, aby v souvislosti s prováděním článku 16 nařízení (ES) č. 1083/2006 a dodržováním jeho právně závazných požadavků posílila sankce i pozitivní pobídky pro členské státy; vyzývá Komisi, aby v budoucí politice soudržnosti pro období 2014–2020 posílila antidiskriminační ustanovení a ustanovení týkající se přístupnosti a sledovala a hodnotila správnost provádění evropských programů financování a využívání evropských fondů;
26. vyzývá Komisi, aby podporovala využívání evropských strukturálních fondů, zejména Evropského fondu pro regionální rozvoj, ke zlepšování dostupnosti zboží a služeb a přístupnosti zastavěných prostor s pomocí prostředků z evropských fondů;
Volný pohyb a bezbariérové služby
27. potvrzuje, že volný pohyb je základním právem v Evropské unii; zdůrazňuje, že volný pohyb pozitivně ovlivňuje kvalitu života a zapojení osob se zdravotním postižením a jejich rodin do společnosti a na pracovním trhu, zvláště pak s ohledem na lepší přístup ke zdravotnickým službám, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat osobám postiženým chronickými chorobami, aby se v rámci celé Evropské unii snížily nerovnosti v oblasti zdraví;
28. uvádí, že v Evropě, která podporuje rovnost a volný pohyb občanů uvnitř svého území, se práva osob se zdravotním postižením v jednotlivých státech liší;
29. zdůrazňuje, že doprava s upraveným přístupem umožňuje osobám se zdravotním postižením, aby se bez obtíží účastnily trhu práce, a napomáhá proto boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení;
30. vyzývá Komisi a členské státy, aby bez prodlev zlepšily přístupnost služeb prostřednictvím různých strategií pro zrušení omezení přístupu k technologiím, včetně zajištění nižších cen, a realizovaly stěžejní iniciativy EU2020 určené ke splnění cílů EU2020;
31. připomíná, že mobilita představuje ústřední otázku Evropské strategie zaměstnanosti a že v EU existují dosud velmi vysoké překážky, které brání tomu, aby mohly osoby se zdravotním postižením vést důstojný a samostatný život; zejména jde o přenositelnost dávek a podpor, vstup do budov a nezbytnou osobní asistenci;
32. zdůrazňuje, že podle směrnice o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (2011/24/EU) mají osoby se zdravotním postižením právo na přeshraniční zdravotní péči a měl by jí být umožněn rovnocenný přístup ke zdravotní péči v kterémkoli jiném státě EU, tím spíše, potřebují-li vysoce odbornou pomoc;
33. požaduje, aby členské státy lépe vzájemně uznávaly status osoby se zdravotním postižením; vyzývá členské státy, aby organizovaly výměny osvědčených postupů s cílem sjednotit v celé EU vnitrostátní systémy hodnocení stupně (stupňů) zdravotního postižení a zajistit tak osobám se zdravotním postižením lepší mobilitu;
34. zdůrazňuje, že je třeba podpořit, aby členské státy ve svých systémech sociálního zabezpečení a v době odchodu lidí do důchodu uznávaly zapojení a neplacenou práci osob, většinou žen, pečujících o osoby se zdravotním postižením; zdůrazňuje, že těmto ženám by měla být věnována zvláštní pozornost;
35. uznává význam doporučení Rady 98/376/ES ze dne 4. června 1998 o parkovací kartě pro osoby se zdravotním postižením, ve kterém se uvádí, že tato karta by měla mít standardní formát a měla by být uznávána ve všech členských státech, aby ji její držitelé mohli bez obtíží užívat, a konstatuje, že jednotná listina práv cestujících v EU týkající se rovněž získávání či obnovování platnosti řidičských průkazů a veškerých dalších oprávnění či dokladů, které mohou být požadovány v souvislosti s usnadněním mobility mezi členskými státy, má pro začlenění osob se zdravotním postižením do společnosti ve všech členských státech EU zásadní význam; uznává, že inovativní formy nástrojů neomezené komunikace pro zrakově a sluchově postižené osoby, jako je přístupnost informačních služeb se zvláštním ohledem na internetové služby, mají rovněž zásadní význam pro to, aby mohly tyto osoby požívat svá práva; patří sem „zjednodušené verze” pro osoby s kognitivními poruchami a duševním postižením; vyzývá ke snížení překážek volného pohybu pro osoby postižením, a to přijetím Evropského průkazu mobility založeného na vzájemném uznávání průkazů zdravotně postižených osob a dávek a nároků postižených osob, aby tak pro osoby se zdravotním postižením bylo jednodušší studovat, pracovat a cestovat, přičemž by se měl využít rámec otevřené metody koordinace; vyzývá Komisi, aby vytvořila informační internetové stránky, které by se zaměřily na osoby se zdravotním postižením, kde by byly vysvětleny jejich práva a poskytnuty konkrétní doplňující informace o cestování;
36. žádá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření nezbytná k podporování bezbariérového vstupu na pracoviště a do obytných budov, což umožní zvýšit pracovní začlenění osob se zdravotním postižením;
37. zdůrazňuje, že inovativní ekonomiky založené na znalostech se nemohou rozvíjet bez přístupných obsahů a forem pro osoby se zdravotním postižením, na něž se vztahují právně závazné předpisy, například přístupných internetových stránek pro zrakově postižené a titulků označeného obsahu pro sluchově postižené, včetně služeb hromadných sdělovacích prostředků, a služeb poskytovaných online pro osoby používající znakovou řeč, aplikací tzv. inteligentních telefonů a hmatových a zvukových pomůcek ve veřejných médiích;
38. vyzývá Komisi a členské státy, aby začaly uplatňovat přístup sledující dvojí linii, na jehož základě budou závazné právní úpravy a normy chápány jako vzájemně se doplňující nástroje, které jsou nezbytné k zajištění přístupnosti; zdůrazňuje, že právní předpisy by měly určit rámec, který bude i při rychlém vývoji v odvětví informačních a komunikačních technologií udržitelný; konstatuje, že dané normy by pak měly sloužit jako průběžně upravované nástroje, které umožní zajistit provádění právních předpisů;
39. uvědomuje si nedostatečné rovnosti v oblasti přístupu ke zdravotním službám, včetně přístupu k informacím o zdraví a zdravotní péči a vyzývá Evropskou komisi, aby urychlila práce na doporučeních, která podpoří rovný přístup ke zdravotním službám a rovný přístup k informacím o zdraví a zdravotní péči;
40. zdůrazňuje, že aby bylo dosaženo aktivní zapojení osob se zdravotním postižením do všech oblastí společenského života, musí být vyvinuto úsilí, které povede k zajištění komunikačních řešení pro osoby s mentálním postižením (např. srozumitelné internetové stránky) a augmentativní a alternativní komunikace (AAC) pro lidi s komplexními komunikačními potřebami;
41. vyzývá členské státy, aby s pomocí Komise podpořily integraci osob se zdravotním postižením a jejich přijetí v rámci společnosti zlepšením přístupu těchto osob na sportovní, zábavní a kulturní akce a aktivity, včetně podpory kulturních materiálů pro zrakové postižené a jejich výměny mezi členskými státy, a to v souladu s usnesením Rady ze ne 6. května 2003 o přístupnosti kulturní infrastruktury a kulturních aktivit pro osoby se zdravotním postižením (2003/C 134/05);
42. vyzývá členské státy, aby napravily nedostatky právních předpisů v oblasti přístupu, zejména pokud jde o veřejnou doprava, právní předpisy upravující práva cestujících, včetně poškození vybavení umožňujícího pohyb, služby elektronických informačních systémů a pravidla pro veřejné zástavby a služeb;
Rovné příležitosti
43. domnívá se, že rovnost příležitostí nelze chápat tak, že pro osoby s odlišnými potřebami platí stejné podmínky a okolnosti, a je proto přesvědčen, že osoby s různými druhy zdravotního postižení by proto měly mít přístup k dostatečným prostředkům, které by jim umožnily kupovat zboží a služby, čímž se zajistí skutečně rovné příležitosti;
44. znovu potvrzuje potřebu zaručit osobám se zdravotním postižením univerzální, prakticky fungující a nediskriminační přístup k sociální ochraně, sociálním výhodám, zdravotní péči a vzdělání, jakož i přístup ke zboží a službám, které jsou dostupné veřejnosti, včetně bydlení, telekomunikací a elektronických komunikací, informací, včetně informací poskytovaných ve snadno přístupných formátech, finančních služeb, kultury a volnočasových aktivit, budov přístupných veřejnosti, dopravních prostředků a dalších veřejných oblastí a zařízení;
45. zdůrazňuje, že začlenění do světa práce a ekonomická samostatnost jsou mimořádně důležité faktory pro sociální začlenění osob se zdravotním postižením;
46. znovu potvrzuje, že výrobky, zboží a služby, včetně pozměněných verzí, by neměly být diskriminující, a proto nemohou mít vyšší cenu pro osoby se zdravotním postižením;
47. domnívá se, že malé a střední podniky jsou zásadní pro přístup osob se zdravotním postižením na pracovní trh, a to tam, kde mohou vytvořit vhodné pracovní prostředí pro zdůraznění jejich individuálních a profesionálních schopností; zdůrazňuje proto, že by měly být malým a středním podnikům poskytnuty nejenom komplexní informace týkající se opatření podpory a pomoci související se zaměstnáváním chráněných kategorií osob, ale také veškeré relevantní informace týkající se technologií a vzdělávacích programů, které osobám se zdravotním postižením umožňují stát se samostatnými a a vést aktivní profesní život;;
48. zdůrazňuje mimořádný význam zaměstnávání zdravotně postižených osob na běžném trhu práce; je si vědom, že je velmi zapotřebí flexibilnější právní úpravy pracovně právních vztahů a důrazem na moderní formy vztahu mezi zaměstnancem a zaměstnavatelem, a vyzývá Komisi a vlády členských zemí k přijetí takových legislativních a finančních opatření, které zaměstnávání osob se zdravotním postižením účinně podpoří;
49. žádá členské státy, aby zlepšily a upravily své politiky aktivní zaměstnanosti, a to takovým způsobem, aby osobám se zdravotním postižením umožňovaly nejen vstoupit na pracovní trh, ale také na něm setrvat; navrhuje, aby byly zavedeny iniciativy přizpůsobené potřebám jednotlivých druhů zdravotního postižení, které zájemcům nabídnou programy a poradenství v otázkách zaměstnání již od okamžiku jejich registrace ve střediscích k těmto účelům zřízeným;
50. zdůrazňuje, že chráněné dílny a integrovaná pracoviště, přestože nejsou plnohodnotnou alternativou účasti na otevřeném pracovním trhu, jsou přínosnými řešeními nabízejícími všem osobám s různým zdravotním postižením nabízet různé možnosti a podporu v různých fázích života, a to i formou patřičného uspořádání při jejich přechodu na otevřený trh práce, a domnívá se, že neodůvodněné odmítání patřičného uspořádání (článek 5 směrnice 200/78/ES) by mělo být v souladu s článkem 2 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD) považováno za formu diskriminace; konstatuje, že v některých členských státech mohou chráněné dílny a kvóty sloužit přechod na otevřený pracovní trh, poskytování specifických zařízení pro lidi s postižením a pracovníci vyškolení k tomu, aby byli schopni splnit jejich potřeby; zdůrazňuje, že ve velkých podnicích by bylo vítáno vybírání zástupců z řad osob se zdravotním postižením, čímž se umožní, aby se sami vyjádřili, a stejně tak by bylo vítáno i posílení úzké spolupráce mezi relevantními nevládními organizacemi a malými a středními podniky; zdůrazňuje, že osobní asistenti by měli být v případě potřeby podporování, neboť by se tak výrazně zvýšily příležitosti pro osoby se zdravotním postižením upevnit si postavení na pracovním trhu;
51. zdůrazňuje význam programů zaměřených na fázi přechodu, které jednak nabízejí pracovní příležitosti, počínaje chráněnými dílnami a odtud dále k otevřenému trhu práce, jednak také v průběhu provádění strategie Evropa 2020 vytvářejí pružnější rámec pro přechod od profesní reintegrace k jiným formám zaměstnání;
52. žádá členské státy, aby konsolidovaly a zlepšovaly politiky aktivní zaměstnanosti přijaté za účelem integrace osob se zdravotním postižením do zaměstnání, jakož i efektivitu příslušných vnitrostátních orgánů;
53. konstatuje, že členské státy by měla přednostně a co nejrychleji přijmout a schválit návrh směrnice Rady o provádění zásady rovného zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci ( KOM(2008)0426 ); vyzývá Komisi, aby v zájmu dosažení rychlé dohody v této věci i nadále přispívala k překonání technických obtíží, které existují v Radě; konstatuje že antidisktrimační politika hraje zásadní úlohu při podpoře sociálního začleňování a zaměstnanosti osob se zdravotním postižením;
54. požaduje revizi evropských právních předpisů týkajících se zadávání veřejných zakázek, která by stanovila, že kritéria přístupnosti budou povinně uplatňována v rámci výběrových kritérií, jejichž cílem je podpora sociálního začlenění, inovací a přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením;
55. zdůrazňuje, že i přes rozdíly, které existují mezi jednotlivými členskými státy, převážná většina systémů sociálního zabezpečení neposkytuje dostatečnou pružnost, která by umožnila jednotlivcům získávat sociální dávky, které by jim umožnily setrvat na pracovním trhu; požaduje revizi uvedených systémů v tom smyslu, aby systémy sociálního zabezpečení uplatňovaly proaktivnější přístup, díky němuž by osoby, které dostávají dávky či které mají částečnou pracovní neschopnost, mohly setrvat na pracovním trhu;
56. připomíná, že Komise sama ve svém sdělení o Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením vyjadřuje znepokojení nad nízkou dostupností titulků a zvukového popisu v rámci televizního vysílání v Evropské unii; podtrhuje zejména skutečnost, že již několik let vedou organizace neslyšících a nedoslýchavých osob s podporou Evropského parlamentu celoevropskou kampaň, jejímž cílem je zajistit v rámci vysílání veřejnoprávních televizních stanic v Evropské unii širší přístup k titulkům; požaduje, aby členské státy přistoupily s větším odhodláním k plnění svého závazku, který pro ně vyplývá ze směrnice 2007/65/ES, a vedly poskytovatele vysílání k tomu, aby pro osoby se sluchovým nebo zrakovým postižením zajistili lepší přístupnosti svých mediálních služeb; vyzývá Komisi, aby zajistila konkrétní možnosti financování pro veřejné i soukromé poskytovatele vysílání, které by jim pomohly zavádět rámec služeb, v rámci něhož by u svých pořadů poskytovali titulky a zvukové popisy;
Investice do osob se zdravotním postižením
57. uvádí, že úroveň zaměstnanosti osob se zdravotním postižením v celé Evropě je dramaticky nízká, a zároveň evropským orgánům připomíná, že bez zlepšení jejich situace není možné dosáhnout ani cílů strategie Evropa 2020, a proto je nutno posilovat povědomí o různých formách postižení a zajistit přijetí osob se zdravotním postižením ve společnosti, a to již na úrovni mateřských škol a škol;
58. uvádí, že stávající vzdělávací a školící systémy nedostačují k tomu, aby předešly vysoké míře předčasného ukončení docházky u osob se zdravotním postižením, přičemž další veřejné politiky nenabízejí konkrétní pomoc v oblasti učení, neboť čísla související s cíli strategie 2020 představují snížení o více než 10 %; zdůrazňuje, že to vede k velkému znevýhodnění v oblasti sociální a oblasti zaměstnanosti, což má za následek chudobu osob se zdravotním postižením, a to především v době současné ekonomické krize; zdůrazňuje, že s ohledem na vysokou míru předčasného ukončení školní docházky v případě osob se zdravotním postižením a s ohledem na závěry Rady ze dne 11. května 2010 o sociální dimenzi vzdělání a odborné přípravy, je třeba investovat do účinných programů (včetně alternativních) vzdělávání a odborné přípravy, které jsou uzpůsobeny konkrétním potřebám, charakteristikám a schopnostem osob se zdravotním postižením, a tyto programy podporovat, a konstatuje, že z tohoto důvodu je třeba, aby byl k dispozici adekvátní počet kvalifikovaných a motivovaných odborníků a také propracovaných a vhodných programů, a také to, že takovéto programy se musí promítnout ve vyučovacích osnovách veškerých zařízení odborné přípravy a odborného vzdělávání a institucí vyššího vzdělávání, včetně programů nad rámec vyučovacích osnov pro osoby se zdravotním postižením, aby se tak bojovalo proti negativním postojům vůči dětem se zdravotním postižením a aby tyto děti mohly získat patřičnou kvalifikaci odpovídající modernímu a otevřenému trhu; vyzývá členské státy a Komisi, aby umožnily osobám se zdravotním postižením lepší přístup k informacím o stávajících programech v oblasti mobility a vzdělávání a také rovnocenný přístup k programům celoživotního vzdělávání; konstatuje, že za této situace je nutné zohlednit otázku antidiskriminace ve strategii Evropa 2020 a v jejích stěžejních iniciativách, má-li být dodržen článek 24 Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD);
59. potvrzuje, že pozornost by měla být zaměřena na inkluzívní vzdělávání, a to zejména v rámci hodnocení nabyté praxe, a že by to mělo být zdůrazněno ve strategickém rámci evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020) i ve stěžejní iniciativě pro nové dovednosti a pracovní místa v rámci EU2020; konstatuje dále, že jsou zapotřebí nové vhodné pokyny a řádné využívání informačních technologií ve školách a doma s ohledem poskytování osobní asistence uzpůsobené individuálním potřebám;
60. zdůrazňuje, že všem dětem, včetně dětí se zdravotním postižením, musí být zaručeno právo na univerzální přístup do všech oblastí a stupňů vzdělávání ve všech vzdělávacích institucích; vyzývá Komisi a členské státy, aby zintenzívnily obecné informování rodin dětí se zdravotním postižením, aby byly zahrnuty i otázky včasného rozpoznání vad a podpory a aby byla nalezena možná řešení jejich potřeb; poukazuje na význam státní podpory, která musí být zajištěna rodinám osob se zdravotním postižením, pokud jde o financování (včetně služeb péče o děti), zdravotní péči, psychologickou podporu a sdílení odborných znalostí a rovněž flexibilní pracovní dobu pro rodiče (jednoho z rodičů) dětí se zdravotním postižením; vyzývá proto členské státy, aby zřídily speciální a dostupné kanceláře, kde by bylo možno získat informace a využít poradenství týkající se administrativy; vyzývá členské státy, aby podporovaly rodiny osob se zdravotním postižením a zdravotnický personál zaměstnaný ve vnitrostátních zdravotních systémech pořádáním cílených informačních akcí a kurzů odborné přípravy a zapojováním sdružení pacientů do rozhodování a monitorování,
61. zdůrazňuje, že zaměstnavatelé by osobám se zdravotním postižením s potřebnou kvalifikaci měli umožnit zaměstnání na určité pracovní pozici s vyhlídkou dalšího postupu a poskytovat jim podporu formou odborné přípravy;
62. zdůrazňuje, že je důležité podporovat přijímání integračních vzdělávacích projektů s vazbou na zaměstnání, které mladým lidem se zdravotním postižením umožňují okamžitý praktický přechod ze vzdělávací fáze do pracovního procesu;
63. zdůrazňuje, že je třeba věnovat, co se týče mladých lidí se zdravotním postižením, péči také aspektům neformální odborné přípravy a vzdělávání, jako například v sociální oblasti a v oblasti sdělovacích prostředků, v nichž by mělo být kritérium přístupnosti (pomocí systémů titulků a audiopopisu) rozvíjeno ve stále vyšší míře, v oblasti sportu, her a venkovních aktivit, a to podle individuálních potřeb každého dítěte a mladého člověka; zdůrazňuje, že tyto nástroje jsou nezbytné nejenom pro zdravé formování osobnosti každého člověka, ale jedná se také o nezcizitelná práva uznaná Organizací spojených národů;
64. zdůrazňuje, že celoživotní učení je zásadním způsobem, jak podpořit a zvýšit adaptabilitu osob se zdravotním postižením a jejich trvalou zaměstnanost, a že se tato oblast týká především osob, u nichž k postižení dojde v době jejich zaměstnání, především osob, kteří trpí progresivními invalidizujícími nemocemi;
65. vyzývá Komisi a členské státy, aby podpořily či zavedly neintegrační služby v oblasti zdraví, vzdělání, odborné přípravy, zaměstnanosti, nástrojů pro nezávislý život, dopravy atd., které budou účinnější a nebudou se překrývat; tyto služby musí být nejen monitorovány a individuálně uzpůsobeny, ale musí rovněž napomáhat při dlouhodobém plánování v oblasti rozpočtu a rozvoje;
66. je pevně přesvědčen o tom že vhodné financování by mělo probíhat prostřednictvím organizací sdružujících osoby se zdravotním postižením; trvá na tom, aby podíl spolufinancování těchto organizací byl nejméně10 % ceny projektů, které předloží, vzhledem k jejich známým finančním potížím;
O životním stylu
67. zdůrazňuje, že životní situaci osob se zdravotním postižením by mohla významně ovlivnit i dobrovolná společenská odpovědnost podniků; vyzývá k tomu, aby osobám a podnikům, které zaměstnávají pracovníky se zdravotním postižením, byly poskytovány pomoc dotace se zvláštním poukazem na fondy a programy EU, přičemž uvedená pomoc by se lišila podle toho, o jaký druh smlouvy se jedná a zaměstnává-li osobu se zdravotním postižením podnik či jednotlivec; vyzývá činitele a zúčastněné strany, aby podporovaly a uplatňovaly osvědčené postupy v této oblasti, se zvláštním zřetelem na ženy a děti se zdravotním postižením;
68. znovu potvrzuje, že by se mělo více podporovat školení úředníků evropských orgánů i státních úředníků členských států v oblasti přijímání a informování osob se zdravotním postižením a že přístup k veřejným právním dokumentům a postupům by měl být podpořen konkrétními opatřeními; vyzývá orgány EU, aby se v zaměstnávání osob se zdravotním postižením staly příkladem, a naléhavě žádá členské státy, aby i ony tuto strategii uplatňovaly;
69. zdůrazňuje, že politiky zaměřené na posílení a podporu samostatného vzdělávání umožňují začlenění osob se zdravotním postižením na pracovní trh i do ekonomické činnosti, neboť vytvářejí flexibilitu, která je v mnoha případech nezbytná k překonání omezení a bariér na pracovištích; žádá členské státy, aby poskytly větší a účinnější podporu politikám zaměřeným na samostatné podnikání této skupiny ve společnosti;
70. vyzývá Komisi, aby účinnějším způsobem představila výhody přístupnosti a v co nejširším měřítku začleňovala náklady a výdaje související s vytvořením bezbariérového prostředí pro všechny do různých oblastí, zvláště pak s ohledem na stárnutí společnosti;
71. vyzývá k tomu, aby byl zaveden zvláštní typ volna určeného k tomu, aby rodiče mohli pečovat o své děti se zdravotním postižením; Naléhavě dále vyzývá k tomu, aby se rodičům dětí se zdravotním postižením jejich péče a práce uznávala jak v rámci hodnocení nabyté praxe, tak i v rámci zvláštního zohlednění pro účely nároku na starobní důchod;
72. zdůrazňuje, že bezbariérový přístup k zdravotnickým službám a komplexním neintegračním službám nemůže přinést zastavení zhoršování celkového zdravotního stavu, zejména ve stárnoucí společnosti, a proto musí nést každý jedinec zodpovědnost v rámci svých každodenních aktivit a spotřebitelských návyků, má-li být dosaženo udržitelné společnosti, v rámci níž je maximální důraz kladen na zdraví, ať už prevenci či r;
Boj proti chudobě
73. vyzývá Komisi, aby zastřešujícím organizacím zastupujícím osoby se zdravotním postižením a rovněž i dalším evropským organizacím osob se zvláštním postižením zajistila odpovídají finanční podporu a umožnila jim tak plnou účast na tvorbě politik a provádění právních předpisů, které konkrétním způsobem naplňují závazky vyplývající z Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením a Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD), a rovněž jejich zapojení do dalších rozhodovacích procesů souvisejících s problematikou osob se zdravotním postižením;
74. vyjadřuje hluboké politování nad tím, že osoby se zdravotním postižením musí na sebe vzít dodatečnou finanční zátěž – zvláštní výdaje, které se v krátkodobém měřítku jeví jako důsledek jejich postření -, a to v každodenním životě, což má výrazný dopad na kvalitu jejich života;
75. vyzývá Komisi, aby s ohledem na své cíle v oblasti snižování chudoby provedla rozčlenění statistických údajů týkajících se chudoby v případě osob se zdravotním postižením, které trpí chudobou, aby bylo možno v rámci strategie EU 2020 usilovat o plnění srovnatelných cílů v oblasti snižování chudoby i u osob se zdravotním postižením;
76. zdůrazňuje, že odstranění či výrazné snížení této chudoby si vyžádá, aby více osob se zdravotním postižením pracovalo, což by zvýšilo čistý příjem státu z daní a snížilo by počet osob závislých na dávkách v důsledku extrémní chudoby;
77. potvrzuje, že s ohledem na Evropský rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení a novou evropskou platformu proti chudobě a sociálnímu vyloučení nelze snížení chudoby dosáhnout, aniž by se osoby se zdravotním postižením zapojily do pracovního trhu a aniž by byly upraveny příjmové politiky týkající se systémů invalidních důchodů v souladu s bodem 12 závěrů Rady přijatých na zasedání Rady pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele konaném dne 30. listopadu 2009, přičemž je třeba zohlednit, že tyto důchody také vést ke stigmatizaci osob;
78.
Uznává, že včasné odhalení a brzká pomoc mají zásadní význam v případě dětí se zdravotním postižením a je třeba je vnímat jako dlouhodobé investice do stárnoucí společnosti; všímá si toho, že rodiny osob se zdravotním postižením jsou ve větší míře vystaveny riziku chudoby a sociálního vyloučení a že je třeba těmto rodinám věnovat zvláštní pozornost;
79. vyzývá členské státy, aby zabránily neodůvodněným škrtům v oblasti sociální ochrany poskytované osobám se zdravotním postižením v důsledku úsporných politických opatření prováděných v reakci na hospodářskou krizi, neboť tato ochrana je nezbytná k tomu, aby těmto osobám mohly být zajištěny důstojné životní podmínky, na které mají nezadatelné právo;
80. uvádí, že osoby se zdravotním postižením jsou vysoce ohroženy sociálním vyloučením a chudobou, a upozorňuje na to, že míra chudoby je u osob se zdravotním postižením o 70 % vyšší než u osob, které zdravotně postiženy nejsou; zdůrazňuje, že osoby s vážným či mnohočetným postižením a rodiče samoživitelé s dětmi se zdravotním postižením patří mezi nejzranitelnější; vyzývá Komisi a členské státy, aby zaručily jejich práva a přijaly opatření na zlepšení kvality jejich života, mimo jiné poskytováním přístupu k praktickým informacím o každodenních otázkách, včetně seznamování s postupy získávání dovedností a služeb, které mají dopad na rodinný život;
81. vyzývá Radu a Komisi, aby přijaly další opatření a předkládaly pravidelné zprávy týkající se vzácných chorob a poskytovaly skutečnou pomoc při budování kontaktů mezi rodiči a odborníky, kteří se nacházejí v co nejbližším okolí jejich domovů; domnívá se, že tato otázka musí být zohledněna a vyhodnocena v rámci činnosti organizace INSERM; vyzývá Komisi, aby podpořila vytvoření evropské sítě akreditovaných středisek pro diagnostiku a léčbu specifických forem vzácných onemocnění s cílem koordinovat a monitorovat činnost těchto středisek a jejich přínosy pro pacienty;
Parlament nadále požaduje sociálně udržitelný přístup založený na lidských právech
82. potvrzuje, že Komise uplatňuje v otázce rovných příležitostí správný přístup, který se zakládá na právech nově zakotvených v Listině EU: posilování antidiskriminačních opatření, podpora politiky aktivního začleňování, zvyšování povědomí o zdravotním postižení, včetně konceptu „design pro všechny“ a „univerzální design“, a zdůrazňování významu přiměřeného uspořádání;
83. vyzývá členské státy a Komisi, aby urychleně ratifikovaly a začaly uplatňovat Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením a její opční protokoly, a vítá iniciativu Komise, která má vést k přistoupení k opčním protokolům této úmluvy;
84. vyzývá Komisi a Radu, aby zvážily uzavření interinstitucionální dohody s Evropským parlamentem, a to tak, aby byl ve lhůtě jednoho roku připraven konkrétní návrh s cílem zapojit Evropský parlament do kontrol provádění úmluvy OSN;
85. vyzývá Radu, aby přijala Komisí předložený návrh rozhodnutí o přijetí opčního protokolu ze strany EU, a zdůrazňuje, že mechanismus stanovený v tomto protokoly by za účasti Evropského parlamentu mohl vést k provádění této úmluvy OSN ze strany EU;
86. vyzývá Evropskou komisi, aby vypracovala konkrétní, vhodná a podrobnější opatření a vytvořila monitorovací mechanismus pro všechny úrovně správy s ohledem na uplatňování Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením v souladu se seznamem opatření této strategie a v úzké spolupráci s Evropským parlamentem;
87. vyzývá členské státy, aby poskytly maximální možnou podporu vhodným opatřením a nástrojům (s výjimkou lékařského hlediska) pro vyšší úroveň nezávislého života, a zajistily tak pro osoby se zdravotním postižením a jejich rodiny rovné příležitosti a aktivní život;
88. zdůrazňuje potřebu pomáhat těm, kdo mohou pracovat a chtějí zůstat součástí pracovní síly, přestože částečně pozbyli některých svých funkčních schopností; vyzývá členské státy, aby podporovaly kulturu začleňování a pomáhaly integrovat osoby s částečnou pracovní schopností do trhu práce;
89. vyzývá členské státy, aby (znovu) zvážily svá opatření a národní programy nebo strategie související se zdravotním postižením v časovém horizontu a rámci strategie EDS v souladu se strategií EU2020 a Úmluvou Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením;
90. vyzývá Komisi, aby předložila legislativní návrh Evropského aktu přístupnosti, který je ohlášen ve strategii EDS, přičemž zdůrazňuje, že na úrovni EU je třeba přijmout účinná a závazná opatření, která na základě jednoznačně stanoveného časového plánu povedou ke zlepšení přístupnosti zboží a služeb pro osoby se zdravotním postižením;
91. žádá členské státy, aby za podpory Komise přijaly konkrétní sociální opatření, která zaručí rovný přístup k lékařské péči, včetně kvalitních zdravotnických a rehabilitačních služeb určených osobám s psychickým či fyzickým postižením;
92. zdůrazňuje význam výzkumu nových léčebných metod, které dále usnadní zdravotně postiženým osobám jejich začlenění do společnosti; poukazuje na to, že v této souvislosti se osvědčuje například dramaterapie a terapie za pomoci malých domácích zvířat, které podporují socializaci a mezilidskou komunikaci;
93. vybízí Komisi, aby přijala nezbytná opatření, jimiž zrakově postiženým osobám umožní provádět obchodní transakce;
94. vyzývá Komisi, aby do plánované revize reformy zadávání veřejných zakázek více začlenila odkazy související se zdravotním postižením;
95. žádá Komisi, aby navázala na diskuse vedené po zveřejnění zelené knihy o důchodech a aby v příští bílé knize, která by měla být zveřejněna ve druhém pololetí roku 2011, propagovala průřezovou politiku v oblasti zdravotního postižení;
96. vyzývá Komisi, aby zhodnotila, zda další opatření přijatá v rámci evropských strukturálních fondů, zejména pokud jde o Fond pro rozvoj venkova, pomáhají osobám se zdravotním postižením k tomu, aby se staly aktivními evropskými občany žijícími ve venkovských oblastech;
97. vyzývá Komisi a Radu, aby vyvinuly maximální úsilí na vytvoření pravidel pro osobní kontroly při využívání dopravních služeb, která budou respektovat základní práva a důstojnost cestujících a budou sloužit účelům cestování, zejména co se týče zdravotnických prostředků a pomocných prostředků, pomůcek a doplňků, které je možno vzít s sebou na palubu, a aby zajistily, že existující bezpečnostní požadavky byly vykládány jednoznačně a jednotně, aby nebylo osobám se zdravotním postižením bezdůvodně a v přehnané míře znemožněno cestovat jenom proto, že je to tak jednodušší pro poskytovatele služeb;
98. vyzývá Komisi, aby vyvíjela zvýšené úsilí v zájmu zajištění systémů osobní navigační služby pro nevidomé a zrakově těžce postižené osoby a aby o své činnosti každoročně informovala a udělovala konkrétní doporučení, s přihlédnutím k dynamickému rozvoji technologií, v zájmu zajištění pokroku a realizace plynulé multimodální dopravy „z domu do domu“ uvedené v bílé knize nazvané „Vytvoření konkurenceschopného a energeticky účinného dopravního systému“;
99. vyzývá členské státy, aby přezkoumaly, jakým způsobem jsou poskytovány zdravotnické služby osobám se zdravotním postižením, jako např. opatření týkající se fyzické přístupnosti služeb, odborné přípravy a zdravotnického personálu, osvěty, informací poskytovaných ve snadno přístupných formátech, specifických poradenských služeb, včetně překladů do různých jazyků, a zdravotnických služeb přizpůsobených potřebám osob se zdravotním postižením;
100. vyzývá Komisi a členské státy, aby při podporování sportovních a rekreačních aktivit osob se zdravotním postižením nečinily rozdíl mezi jednotlivými druhy postižení, a naléhavě vyzývá Radu, aby pokračovala ve svých snahách, přičemž připomíná, že v roce 1986 Výbor ministrů Rady Evropy přislíbil podporu sportovních činností osob se zdravotním postižením;
101. vyzývá Komisi a Radu, aby zlepšily přístup osob se zdravotním postižením v oblasti autorských práv, včetně zajištění intenzivnější výměny osvědčených postupů, aby podpořily vytvoření optimálních forem spolupráce a zajistily, že se na poskytovatele služeb budou vztahovat vhodné, jednotné a povinné požadavky týkající se osob se zdravotním postižením, se zvláštním důrazem na osoby s vadami zraku;
102. zdůrazňuje, že v souladu se zásadami Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením je směrnice 2005/29/ES o nekalých obchodních praktikách (se zvláštním zřetelem k ustanovení o klamavých opomenutích) relevantní i v případě osob se zdravotním postižením;
103. vyzývá Komisi a Radu, aby přijaly opatření založená na praxi a zkušenostech Evropského parlamentu ve snaze o odstranění překážek v informačních a komunikačních technologiích pro neslyšící, v souladu s usneseními Evropského parlamentu z roku 1988 a z roku 1998, a aby o těchto opatřeních každoročně informovaly příslušné poslance Evropského parlamentu;
104. vyzývá Komisi, aby připravila studii o osobách se zrakovým postižením, v níž osvětlí vlastnosti digitálních indikátorů (rozhraní) průmyslových a v domácnosti využívaných produktů a alternativních, rovnocenných informačních řešení pro nevidomé a zároveň zformuluje konkrétní návrhy právních předpisů;
105. vyzývá členské státy a Komisi, aby uznaly znakovou řeč jako úřední jazyk členských států; poukazuje na to, že členské státy by proto měly aktivně usilovat o možnost takového uznání v souladu s bruselským prohlášením z 19. listopadu 2010;
106. vyzývá Komisi, aby se při řízení mezinárodních vztahů a rozvojové pomoci soustředila také na potřeby osob se zdravotním postižením v souladu s vytyčenými rozvojovými cíli tisíciletí OSN;
107. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
SHRNUTÍ
Zpravodaj předpokládá, že budou přijata následující opatření s cílem dosáhnout udržitelné společnosti založené na přístupu vycházejícím z lidských práv, v souladu s rozhodnutím Parlamentu.
Zaprvé by členské státy měly podepsat a ratifikovat Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením a její dodatkové protokoly; bylo by také vhodné, aby vypracovaly národní politiky a strategie v oblasti zdravotního postižení v souladu s Evropskou strategií pro pomoc osobám se zdravotním postižením vypracovanou Evropskou komisí a se strategií EU2020 a aby také přepracovaly stávající dokumenty na toto téma na národní úrovni.
V této souvislosti je třeba přivítat posun směrem k personalizované péči a službám zaměřeným na pomoc s nezávislým životem, jelikož příliš formalizovaný systém s nízkou flexibilitou ohledně individuálních požadavků příliš nepřispěje ke splnění cílů EU2020.
Akční plán na období do roku 2015 zveřejněný Komisí a související s Evropskou strategií pro pomoc osobám se zdravotním postižením představuje krok správným směrem, měla by ale být podpořena opatření s konkrétnějšími lhůtami a programovými prvky, které zlepší provádění.
Podle zpravodajova názoru musí evropské orgány kromě revize strukturálních fondů splnit dva obzvláště důležité legislativní cíle: předložit koncept a návrh normativního textu Evropského aktu přístupnosti, uvedeného v Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením, a to co nejdříve a co nejpodrobněji, a zahrnout osoby se zdravotním postižením jako znevýhodněnou sociální skupinu do právních předpisů o zadávání veřejných zakázek.
VÝCHOZÍ SITUACE
Evropský parlament často věnuje pozornost situaci osob se zdravotním postižením a přijal již řadu významných rozhodnutí o integraci osob se zdravotním postižením a o uznání a ochraně jejich práv, v nichž vyzval členské státy a Komisi, aby vypracovaly zákonné normy a právní předpisy na úrovni EU.
Někteří poslanci EP jsou v této oblasti stále aktivní a bez nich bychom nebyli tam, kde jsme.
Také zpravodaj, který se v otázkách osob se zdravotním postižením velice angažuje, sám pocítil a poznal (a stále poznává) znevýhodnění a problémy, které mají značný dopad na kvalitu života osob se zdravotním postižením.
Tato angažovanost představuje také nový přístup: přístup, který se snaží nejen zahrnout výsledky, kterých bylo dosud dosaženo, ale také nové směry a možné perspektivy s cílem vybudovat udržitelnou, konkurenceschopnou a inovativní Evropu.
Základním předpokladem této zprávy je to, že je třeba zachovat novou generaci lidských práv a stávající lidská práva osob se zdravotním postižením.
Nikdo nepochybuje o tom, že osoby se zdravotním postižením mají lidská práva, ale jejich praktické uplatňování naráží na překážky v okolí – částečně fyzické, částečně sociální – včetně služeb a výrobků, k nimž není odpovídající přístup.
Někdy se zdůrazňují určité koncepty, například potřeba poskytování služeb v rámci komunity, právo na individuální asistenci (ekonomická a sociální nezávislost) a uznání významu znakové řeči a přijetí zásady „design pro všechny“, což usnadňuje nezávislý život.
Zvláštní důraz je kladen na práva dětí se zdravotním postižením a jejich rodičů (kteří většinou zdravotní postižení nemají), podporovaných včasným rozvojem jako první investicí do budoucnosti.
V souladu se strategií EU2020 je jedním z nejdůležitějších cílů – pokud ne tím nejdůležitějším – zvyšování zaměstnanosti téměř 80 milionů osob se zdravotním postižením, které žijí v EU, a odstraňování bariér, které je diskriminují, a to co nejdříve.
V současné době je jen zlomek osob se zdravotním postižením v EU zaměstnán nebo může být zaměstnán a je dosti pravděpodobné, že některé z těchto osob budou vyloučeny ze společnosti.
Obecně je v EU zaměstnanost osob se zdravotním postižením nebo se změněnou pracovní schopností nízká, pracuje z nich 30–40 %.
Situace je ještě horší v chudších členských státech.
Míra zaměstnanosti by však musela růst přibližně o 1 % ročně, aby dosáhla úrovně 75 % stanovené ve strategii EU2020.
Namísto toho však do roku 2020 zmizí 12 milionů pracovních míst vhodných pro méně kvalifikované pracovníky.
S ohledem na název této zprávy považuje zpravodaj za důležité ukázat, že mobilita osob se zdravotním postižením – včetně přístupu ke komunikaci jako prostředku pro mobilizaci myšlenek a sebevyjádření – a sociální začlenění nejsou dvě odlišné věci, ne pouze dva vzájemně se posilující faktory, ale dva plnoprávné základy přístupu založeného na lidských právech v oblasti zlepšování rovných příležitostí pro osoby se zdravotním postižením.
Co se týče druhé části názvu, musí Evropský parlament zkrátka reagovat na cíle stanovené v nové Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením, kterou vypracovala Komise na příštích deset let a zveřejnila loni v listopadu jakožto nástupce předchozí sedmileté strategie EU v oblasti zdravotního postižení, a na opatření uvedená v její příloze.
PODROBNÉ ODŮVODNĚNÍ:
Cíle
V udržitelné, konkurenceschopné a inovativní společnosti musí být důraz kladen na dlouhodobé investice pro osoby se zdravotním postižením spíše než na krátkodobé výdaje.
Společnost je udržitelná, pokud v ní pracuje hodně lidí, kteří tak zajišťují stabilitu důchodového systému.
Je konkurenceschopnější, pokud v ní lze překonat bariéry, neboť ty mohou být transformovány, a pokud lidé nejsou zcela podřízeni situaci, v níž se narodili, ale je možná sociální mobilita.
Společnost je inovativní, jestliže v ní existují možnosti sociální integrace osob se zdravotním postižením, které nevychází primárně ze společenského přijetí, odpovídají individuálním potřebám a jsou nákladově efektivní, a tyto osoby pak vedou nezávislý život.
Musíme rozlišovat různé druhy podpory podle potřeb osob se zdravotním postižením, striktně na základě pobídek co se týče různých druhů aktivní a pasivní péče.
Cílem je v první řadě poskytnout osobám s různými druhy a stupni zdravotního postižení asistenci, která je individuálně šitá na míru, na základě výsledků a zkušeností nejnovějších vědeckých a spotřebitelských studií, včetně nového klasifikačního systému WHO, který při určování funkčních schopností určité osoby se zdravotním postižením hodnotí i otázky prostředí, a za druhé je cílem to, aby v budoucnu byla potřeba individuální asistence co nejmenší díky skutečně bezbariérovému prostředí, včetně většího přístupu ke službám a výrobkům.
Co se týče uplatňování Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením, je třeba určit podrobnější, a v případě sledování i přesnější, lhůty a mechanismy.
Různé konzultativní orgány, které se zatím nezapojily, by mohly převzít významnější roli, a tím usnadnit plánování a uskutečnění užší profesní koordinace.
Občanská a lidská práva
Evropský parlament se neangažuje jen ve věci Listiny základních práv EU; je třeba také zdůraznit, že by měl být podporován „design pro všechny“ jako koncept a metodika plánování, aby byla dosažena větší přístupnost.
Význam sběru dat a konzultací se zainteresovanými stranami
Podle profesní organizace, se kterou Komise konzultovala (ANED Network), jsou definice a údaje týkající se osob se zdravotním postižením nejen neúplné, ale v mnoha případech je ani nelze řádně srovnávat.
Zejména významný je nedostatek informací v jedné z nejdůležitějších oblastí, a to malé množství spolehlivých údajů o počtu, situaci a péči o osoby se zdravotním postižením žijící v ústavech.
Je třeba poskytnout finanční prostředky na výzkum, aby se zaplnily mezery na mapě společnosti.
Demografické změny a bezbariérové prostředí
V souvislosti s demografickými změnami se jen zřídka zmiňují bezprecedentní problémy, s nimiž se budou potýkat lidé ve stárnoucí společnosti, a skutečnost, že počet závislých osob se zdvojnásobí, což bude mít nedozírné následky.
Potvrzuje to prognóza EUROSTAT, která uvádí, že počet závislých osob se do roku 2050 zdvojnásobí a že tento trend postihne zejména Německo a Itálii, ale také země střední a východní Evropy, které nedávno přistoupily k EU.
Pozdější odchod do důchodu – i když bude spojen se zdravějším životním stylem – bude znamenat významné změny v prostředí a přístupu ke službám.
Zvýší se důležitost nezávislého života, jelikož pravděpodobný nedostatek pracovníků v odvětví sociální a zdravotní péče zvýší ceny těchto služeb.
Volný pohyb a bezbariérové služby
Zásada volného pohybu je základním právem v Evropské unii.
Bude potřeba dostatečně přístupná veřejná a soukromá doprava (včetně jednotnější harmonizace parkovacích povolení v členských státech v souladu s cíli Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením) a také vypracování jednotné listiny práv cestujících, kterou zpravodaj již dlouho podporuje, aby byla pro všechny dostupná vhodná doprava různými druhy prostředků.
Je také třeba vytvořit internetové stránky, které budou uživatelsky přívětivé pro zrakově postižené osoby, elektronicky přístupné online služby ve znakové řeči, příslušné standardy, software, který lze používat zdarma, a řešení na podporu rozšíření digitální gramotnosti a naplnění dřívějších iniciativ e-Evropa.
Rovné příležitosti
Rovnost příležitostí není to samé jako rovné příležitosti stejného druhu, neboť ty nenaplní sociální cíl integrace.
Příležitosti lze nazvat rovnými, pokud stejné úsilí vede k podobným výsledkům, pokud existují vhodné, stanovené podmínky a prostředky, jež lze zajistit tím, že se změní faktory, které nejsou relevantní pro dosažení pracovních a konečných výsledků.
Rovnost příležitostí není možná, aniž by existoval přístup k výrobkům a službám za stejné ceny pro všechny.
Výrobní technologie umožňuje nákladově-efektivní diverzifikaci, takže osoby se zdravotním postižením by neměly hradit vyšší náklady jen proto, že mají jiné potřeby.
Malé a střední podniky hrají obzvláště důležitou roli ve zlepšování sociálního začlenění, nejen poskytováním informací o zaměstnávání osob se zdravotním postižením; účastní se také postupů zadávání veřejných zakázek, vyrábějí výrobky a poskytují služby za účasti osob se zdravotním postižením, a tím zvyšují svou konkurenceschopnost.
Investice do osob se zdravotním postižením
Dnešní systémy všeobecného a odborného vzdělávání nejsou dostatečně připravené na to, aby se více věnovaly potřebám osob se zdravotním postižením, a počet studentů se zdravotním postižením, kteří předčasně ukončují kurzy, zůstává stále vysoký.
Například v Dánsku, jednom z nejpokrokovějších členských států, zahájilo v roce 2007 středoškolské studium 44 % mladých lidí se zdravotním postižením, zatímco v případě osob bez zdravotního postižení to bylo 75 %.
Zhruba 5 % osob se zdravotním postižením má vysokoškolské vzdělání, což je jen zlomek z celkového počtu.
Boj proti chudobě
Chudobou je ohroženo 80 milionů osob se zdravotním postižením, včetně 1 milionu sluchově postižených osob, kterým hrozí sociální vyloučení (podle OECD žije přibližně jedna čtvrtina osob se zdravotním postižením v chudobě).
Hrozba chudoby představuje zároveň i stigma a všem potřebným je třeba zaručit dávky a nároky související s invaliditou.
25.
5.
2011
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
k mobilitě a začlenění osob se zdravotním postižením a k evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020
( 2010/2272(INI) )
Navrhovatel: Oreste Rossi
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
– s ohledem na èlánky 2, 10, 19 a 168 Smlouvy o fungování Evropské unie,
– s ohledem na sdìlení Komise Radì, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodáøskému a sociálnímu výboru a Výboru regionù ze dne 15. listopadu 2010 s názvem „Evropská strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020: obnovený závazek pro bezbariérovou Evropu“ ( KOM(2010)0636 v koneèném znìní),
– s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv, Evropskou úmluvu o lidských právech a na Listinu základních práv Evropské unie,
– s ohledem na Úmluvu Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením
Úmluva OSN byla přijata v roce 2007, podepsaly ji všechny členské státy EU, v říjnu 2010 ji ratifikovalo 16 členských států (Belgie, Česká republika, Dánsko, Francie, Itálie, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Německo, Portugalsko, Rakousko, Slovensko, Slovinsko, Spojené království, Španělsko a Švédsko).
V ostatních členských státech právě prochází procesem ratifikace.
Úmluva se stane součástí právních předpisů Evropské unie a bude pro ni závazná.
(Úmluva OSN), která je prvním právně závazným mezinárodním nástrojem v oblasti lidských práv, k němuž se EU a její členské státy připojily,
– s ohledem na navrhovanou směrnici o rovném zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci,
– s ohledem na své legislativní usnesení ze dne 8. září 2010 o návrhu rozhodnutí Rady o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států: Část II integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020
Přijaté texty, P7_TA(2010)0309 . ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. ledna 2011 s názvem „Roční analýza růstu: postup v rámci ucelené reakce Evropské unie na krizi“ ( KOM(2011)0011 ) a návrh společné zprávy o zaměstnanosti, který byl k tomuto sdělení připojen,
– s ohledem na návrh rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států ze dne 12. ledna 2011 ( KOM(2011)0006 ),
– s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 26. listopadu 2009 o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením Evropským společenstvím,
– s ohledem na články 1, 21 a 35 Listiny základních práv Evropské unie,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. března 2011 o snížení nerovnosti v oblasti zdraví v EU
Přijaté texty, P7_TA(2011)0081 . ,
– s ohledem na závěry Rady o společných hodnotách a zásadách ve zdravotních systémech Evropské unie (2006/C146/01),
– s ohledem na závěry Rady ze dne 8. června 2010 o „rovnosti a zdraví jako součásti všech politik: solidarita v oblasti zdraví“,
A. vzhledem k tomu, že každá šestá osoba v Evropské unii trpí lehčí či těžší formou zdravotního postižení
Průzkum o pracovní síle v EU, modul ad hoc o zaměstnanosti osob se zdravotním postižením, 2002. ,
B. vzhledem k tomu, že více než třetina lidí starších 75 let trpí zdravotním postižením a podle očekávání povedou demokratické změny k nárůstu počtu osob se zdravotním postižením,
C. vzhledem k tomu, že osoby se zdravotním postižením jsou ohroženou skupinou, jejíž míra chudoby je o 70 % vyšší než průměr; vzhledem k tomu, že tato skupina občanů je více ohrožena chudobou, neboť osoby se zdravotním postižením mají často omezený přístup k zaměstnání, odborné přípravě, ale rovněž ke zdravotní péči a adekvátním pečovatelským službám,
D. vzhledem k tomu, že je třeba přehodnotit způsob, jakým je poskytována podpora nejzranitelnějším osobám, a opatření pro jejich začlenění do společnosti; vzhledem k tomu, že pokud by tyto činnosti poskytování podpory byly odměňovány, představovaly by téměř 50 % HDP (podle zprávy komise Stiglitz ve Francii),
E. vzhledem k tomu, že úspěch strategie Evropa 2020, jejímž cílem je podpořit v Evropě inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění (založený na inovacích a výzkumu), nezbytně obnáší strukturální zlepšení v oblasti mobility a začlenění osob se zdravotním postižením,
F. vzhledem k tomu, že uprostřed hospodářské krize je naléhavě třeba přepracovat vnitrostátní systémy veřejného zdraví tak, aby byly účinnější, vyváženější a životaschopnější,
G. vzhledem k tomu, že je třeba zdůraznit, že většina osob se zdravotním postižením nemá často možnost plně se zapojit do hospodářských činností ve společnosti, a to v důsledku fyzických nebo jiných překážek a kvůli diskriminaci a sociální stigmatizaci,
H. vzhledem k tomu, že nižší míra účasti osob se zdravotním postižením na obecném vzdělávání a na trhu práce vede k nerovnostem v příjmech a k chudobě těchto osob a dále k jejich sociálnímu vyloučení a izolaci,
I. vzhledem k tomu, že ve věkové skupině 16–19 let dosahuje míra neúčasti na vzdělávání u osob se závažným zdravotním omezením 37 % a u osob s určitým zdravotním omezením 25 %, ve srovnání se 17 % u osob bez zdravotního omezení,
J. vzhledem k tomu, že míra zaměstnanosti osob se zdravotním postižením se rovná pouze přibližně 50 % a že kvalitní zaměstnání zajišťuje těmto osobám ekonomickou nezávislost, přispívá k osobnímu úspěchu a poskytuje tu nejlepší ochranu před chudobou,
1. připomíná, že veškeré zdravotnické služby v Evropské unii by měly vycházet ze základních hodnot, kterými jsou univerzálnost, přístup ke kvalitní péči, spravedlnost a solidarita;
2. zdůrazňuje potřebu nového účinného přístupu ke zdravotnímu postižení, počínaje vytvořením účinnějšího mechanismu pro koordinaci a sledování provádění Evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením; v této souvislosti zdůrazňuje, jak je důležité, aby osoby se zdravotním postižením a rovněž organizace občanské společnosti činné v této oblasti byly do této práce zapojeny;
3. žádá členské státy, aby za podpory Komise přijaly konkrétní sociální opatření, která všem lidem zaručí rovný přístup k lékařské péči, včetně kvalitních zdravotnických a rehabilitačních služeb určených osobám s fyzickým či psychickým postižením;
4. žádá členské státy, aby všem osobám se zdravotním postižením zaručily stejné právo žít v komunitě a využívat stejných možností jako ostatní občané a možnost plně se začlenit do komunity, ve které žijí; aby jim zajistily možnost zvolit si, na rovnoprávném základě s ostatními, kde a s kým budou žít, aby nebyly nuceny žít ve specifickém prostředí; aby jim zajistily přístup ke službám poskytovaným v domácím prostředí, rezidenčním službám a dalším podpůrným komunitním službám, včetně osobní péče, která zabraňuje izolaci nebo segregaci;
5. žádá členské státy, aby pomocí otevřené metody koordinace uskutečňovaly výměnu informací, myšlenek a osvědčených postupů v oblasti poskytování dlouhodobé pomoci osobám s fyzickým a psychickým postižením a aby přijaly opatření a minimální profesní normy s cílem:
a) zajistit snížení nerovností ve zdravotnictví a sociálním zabezpečení a ochranu zdravotně postižených osob ve společnosti a ve zdravotnických zařízeních,
b) bojovat proti zneužívání a týrání zdravotně postižených osob,
c) vytvořit širokou škálu vhodných rehabilitačních služeb, které budou vycházet z přání osob se zdravotním postižením žít samostatným životem a umožní jim opětovně se začlenit do pracovního procesu, usnadní přechod od ústavní péče k péči komunitní a podpoří služby duševního zdraví na základě Evropského paktu za duševní zdraví a pohodu a rozvoj programů včasné intervence a osobní péče včetně služeb odhadu potřeb,
d) podporovat rodiny pacientů a zdravotní pracovníky zaměstnané ve vnitrostátních zdravotních systémech pořádáním cílených informačních akcí a kurzů odborné přípravy a zapojováním sdružení pacientů do rozhodování a monitorování,
e) napomáhat šíření informačních a komunikačních technologií pro podporu kvalitní péče o zdravotně postižené osoby v rodině a jejich nezávislosti a pro podporu příležitostí k tomu, aby mohly pracovat v konkurenčním prostředí,
f) zavést „jedno integrované správní místo pro přístup ke službám pro osoby se zdravotním postižením“ s cílem překonat omezený přístup stávajících sociálně-zdravotnických správních míst,
g) zajistit lepší řešení zvláštních potřeb pracovníků s invalidizujícím či chronickým onemocněním v souvislosti s jejich začleněním na pracoviště a setrváním na daném místě,
h) zaměřit se na prevenci zdravotních postižení a prevenci druhotních příznaků psychické či fyzické povahy, které se často objeví jako následek původního postižení;
6. vyzývá členské státy, aby snížily zátěž, kterou nesou osoby pečující o seniory a zdravotně postižené osoby, a aby vytvořily integrované systémy péče, které jim umožní pracovat;
7. vyzývá členské státy, aby přijaly opatření k uznání znakové řeči a Braillova písma;
8. zdůrazňuje, že je třeba poskytnout mladým lidem se zdravotním postižením účinnou podporu vytvořenou na míru a konkrétní rovné příležitosti, pokud jde o fyzický, senzorický a kognitivní přístup ke vzdělání, zaměstnání, kultuře, volnočasovým aktivitám, sportu, společenským aktivitám a zapojení do veřejné činnosti a řešení občanských záležitostí;
9. vyzývá Komisi, aby podpořila iniciativy zaměřené na potřeby osob se zdravotním postižením či nemocných osob, kterým se nedaří své problémy vhodně vyřešit, neboť řešení, s nimiž přicházejí, nejsou podle podniků vyrábějících výživové či protézové pomůcky dostatečně lukrativní;
10. připomíná článek 24 Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, v němž se státy, které jsou smluvní stranou této úmluvy, zavazují k zajištění toho, aby osoby se zdravotním postižením nebyly z důvodu svého postižení vyloučeny ze všeobecné vzdělávací soustavy nebo ze středního vzdělávání a aby jim byla poskytována přiměřená úprava podle individuálních potřeb a dostávalo se jim požadované podpory; zdůrazňuje potřebu poskytovat žákům a studentům se zdravotním postižením inkluzivní vzdělávání a celoživotní učení a vytvořit inkluzivní systém pro včasné rozpoznání zvláštních potřeb a naléhavě vyzývá členské státy, aby splnily výše uvedené závazky;
11. vyzývá Radu a členské státy, aby provedly restrukturalizaci chybných zdravotních systémů a racionalizaci veřejných výdajů vyčleněných na zdravotní péči s cílem poskytnout osobám se zdravotním postižením na celém území EU spravedlivý a nediskriminační přístup ke kvalitní zdravotní péči; nabádá je proto, aby podpořily přechod z ústavní péče na péči na úrovni komunit využitím strukturálních fondů a fondu na rozvoj venkova;
12. zdůrazňuje, že je třeba rozvíjet kampaně na zvyšování povědomí veřejnosti a účinněji analyzovat informace o zdravotním postižení získané pomocí sociálních průzkumů v Evropské unii;
13. připomíná, že je třeba zajistit, aby více zdravotně postižených osob a pracovníků trpících invalidizujícím a chronickým onemocněním zůstávalo v zaměstnaneckém poměru nebo začalo pracovat, a to využíváním zvláštních kvót rezervovaných míst na trhu práce nebo zavedením opatření umožňujících přizpůsobit pracovní místa potřebám uchazečů i pracovníků se zdravotním postižením nebo vyplácením dotovaných příspěvků na zdravotní pojištění; vyzývá orgány EU, aby v zaměstnávání osob se zdravotním postižením šly příkladem, a naléhavě žádá členské státy, aby i ony tuto strategii uplatňovaly;
14. vyzývá Komisi, aby podpořila vytvoření evropské sítě akreditovaných středisek pro diagnostiku a léčbu specifických forem vzácných onemocnění s cílem koordinovat a monitorovat činnost těchto středisek a jejich výhody pro pacienty;
15. vyzývá Komisi, aby přestala pod záminkou narušování hospodářské soutěže pronásledovat chráněné dílny nebo sociální podniky, které získávají státní dotace, jak tomu bylo v minulosti;
16. zdůrazňuje, že je třeba, aby osoby se zdravotním postižením mohly využívat systémů sociální ochrany a programů na snížení chudoby, podpory zaměřené na osoby s postižením, programů sociálního bydlení a dalších podpůrných služeb nebo programů zaměřených na důchod nebo podporu;
17. vyzývá Komisi a členské státy, aby posílily stávající právní předpisy s cílem podpořit začlenění doložek týkajících se přístupu k výběrovým řízením včetně řízení týkajících se dopravy a výstavby;
18. vyzývá členské státy, aby osobám se zdravotním postižením zaručily plnou mobilitu tím, že:
a) odstraní architektonické překážky, které lidem se zdravotním postižením brání volně se pohybovat,
b) zahrnou dopravní služby určené zdravotně postiženým osobám do systému veřejné dopravy,
c) vytvoří adekvátní informační a komunikační systémy na nádražích, letištích a na zastávkách,
19. zdůrazňuje úlohu dobrovolnické činnosti jakožto nepostradatelného zdroje podpory zdravotně postiženým osobám a vyzývá Komisi a členské státy, aby nadále uskutečňovaly a zlepšovaly iniciativy a programy pomoci zaměřené na dobrovolnickou činnost;
20. zdůrazňuje význam výzkumu nových léčebných metod, které dále usnadní zdravotně postiženým osobám jejich začlenění do společnosti; poukazuje na to, že v této souvislosti se osvědčuje například divadlo a terapie za pomoci malých domácích zvířat, které podporují socializaci a mezilidskou komunikaci;
21. zdůrazňuje, že je třeba, aby členské státy přijaly směrnici EU o rovném zacházení s osobami bez ohledu na náboženské vyznání nebo víru, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci, a žádá členské státy, aby tuto záležitost považovaly za prioritní a danou směrnici přijaly co nejdříve.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
24.5.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
49
1
Členové přítomní při konečném hlasování
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Sophie Auconie, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sergio Berlato, Nessa Childers, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Nick Griffin, Françoise Grossetête, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Jo Leinen, Corinne Lepage, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Sirpa Pietikäinen, Mario Pirillo, Vittorio Prodi, Anna Rosbach, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Daciana Octavia Sârbu, Carl Schlyter, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Claudiu Ciprian Tănăsescu, Salvatore Tatarella, Åsa Westlund, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Inés Ayala Sender, Matthias Groote, Riikka Manner, Marisa Matias, Judith A.
Merkies, Michail Tremopoulos, Anna Záborská
30.
5.
2011
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
Mobilita a začlenění osob se zdravotním postižením a evropská strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020
( 2010/2272(INI) )
Navrhovatelka:
Elisabeth Morin-Chartier
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdùrazòuje, že evropská strategie 2010–2020 musí pøispìt:
– k sociálnímu zaèlenìní 80 milionù osob se zdravotním postižením v Evropské unii, zejména žen;
– k usnadnìní èinnosti osob, které o nì peèují, z nichž vìtšina jsou ženy;
– ke zvýšení povìdomí pøíslušných subjektù a ke koordinaci jejich akcí, nebo cíle a doporuèení byly jasnì stanoveny;
– k boji proti dvojí nebo dokonce vícenásobné diskriminaci, jíž jsou ženy se zdravotním postižením vystaveny vzhledem k výrazné souvislosti mezi zdravotním postižením, pohlavím, zaměstnaností a vzděláním;
– k vhodnému zaèlenìní osob se zdravotním postižením, které pøedstavuje nejen významný krok pro osoby s postižením, ale lze jej vnímat jako obohacení pro celou spoleènost;
2. zdùrazòuje, že hospodáøská krize zapøíèinila v nìkterých èlenských státech EU krácení jejich finanèních prostøedkù urèených na pomoc osobám se zdravotním postižením, což negativnì postihne potøeby žen peèujících o rodinu v oblasti vzdìlávání a v sociální a ekonomické oblasti;
3. lituje, že sdělení Komise o Evropské strategii na pomoc osobám se zdravotním postižením nezahrnuje integrované hledisko rovnosti žen a mužů nebo zvláštní kapitolu o politice pro osoby s postižením na základě pohlaví bez ohledu na skutečnost, že ženy se zdravotním postižením mají často více znevýhodněnou pozici než muži se zdravotním postižením a že jsou častěji oběťmi chudoby a sociálního vyloučení; vyzývá Komisi a členské státy, aby hlediska rovnosti žen a mužů braly v úvahu v rámci Evropské strategie na pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020 a vyzývá členské státy, aby vyvinuly vnitrostátní strategii pro ženy se zdravotním postižením zaměřenou na řadu témat, která pokrývá Úmluva OSN o právech osob se zdravotním postižením, již EU před nedávnem ratifikovala;
4. vyzývá Komisi a èlenské státy, aby shromáždily podrobné a spolehlivé statistiky o reálné situaci, jíž èelí osoby se zdravotním postižením a která pokrývá dimenzi pohlaví, zdravotního postižení a násilí, s cílem vypracovat výroèní zprávy zachycující jejich situaci v rùzných èlenských státech a s cílem shromáždit spolehlivé údaje o situaci osob, které o nì peèují;
5. zdůrazňuje, že je nezbytná včasná diagnostika a řešení, která co největšímu počtu osob se zdravotním postižením umožní získat autonomii a inkluzivní vzdělání, zapojit se do profesního života a využívat svých sociálních práv tak, aby se neocitaly ve zranitelných pozicích ve společnosti a aby nebyly vystavovány vážnému riziku diskriminace, chudoby a sociálního vyloučení;
6. zdùrazòuje, že lidé se zdravotním postižením nejsou homogenní skupinou obyvatelstva a že politiky a akce plánované jejich jménem by mìly tento nedostatek homogenity zohlednit a zohlednit skuteènost, že nìkteré skupiny, jako napø. ženy se zdravotním postižením, èelí dalším potížím a rùzným formám diskriminace;
7. zdùrazòuje, že pøístup ke zdravotnickým službám je prioritou; konstatuje, že ve vìtšinì zemí nepokrývají problémy rovnosti žen a mužù a problémy zdravotního postižení stejné právní pøedpisy a že se tudíž ženám se zdravotním postižením èasto dostává zdravotnických služeb, které se zamìøují na ženy obecnì nebo na osoby se zdravotním postižením obecnì, ale málokdy zohledòují jejich konkrétní potøeby;
8. zdůrazňuje, že nedostatek dostupných kvalitních pečovatelských služeb ve většině zemí Evropské unie a skutečnost, že na poskytování péče se nepodílejí společně ženy i muži, má přímý negativní dopad na schopnost žen podílet se na všech aspektech sociálního, hospodářského, kulturního a politického života;
9. zdùrazòuje potøebu vzdìlávat zdravotnické odborníky a uèitele v rámci jejich odborné pøípravy a upozoròovat rodièe a uèitele na všechny typy zdravotního postižení, z nichž nìkteré jsou bez ohledu na jejich výskyt špatnì chápány;
10. konstatuje, že o dìti se zdravotním postižením èasto peèují ženy (jejich matky), které odpovídají za potøebné kroky v oblasti zdravotnictví, školství a administrativy, což má negativní vliv na jejich pracovní kariéru; vyzývá èlenské státy, aby vzaly náležitì na vìdomí problémy, se kterými se potýkají rodièe dìtí se zdravotním postižením, kteøí jsou èasto nuceni zùstat mimo trh práce, a aby prosazovaly politiku, která takové rodièe podporuje a pomáhá jim; žádá èlenské státy, aby zavedly flexibilní pracovní úvazky, aby tyto ženy již nebyly vylouèeny z trhu práce;
11. zdùrazòuje, že je tøeba podpoøit, aby èlenské státy ve svých systémech sociálního zabezpeèení a v dobì odchodu lidí do dùchodu uznávaly zapojení a neplacenou práci osob, vìtšinou žen, peèujících o osoby se zdravotním postižením; zdùrazòuje, že tìmto ženám by mìla být vìnována zvláštní pozornost;
12. konstatuje pokrok, který umožnila sdružení rodièù dìtí nebo osob se zdravotním postižením, jejichž èinnost èasto iniciují ženy; žádá, aby se zapojení do tìchto sdružení zohlednilo pøi hodnocení odborné praxe, a vyzývá èlenské státy, aby si vymìòovaly osvìdèené postupy;
13. zdùrazòuje, že vysoký podíl žen mezi osobami staršími 60 let spoèívá ve vysokém podílu starších žen se zdravotním postižením, pro které je èasto rizikovým faktorem chudoba; vybízí proto èlenské státy, aby rozvíjely dostupnost a zavádìní doprovodných opatøení pro osoby se zdravotním postižením a pro osoby, které o nì peèují;
14. žádá Komisi, aby zahrnula konkrétní, explicitní hledisko týkající se meziodvětvového charakteru rovnosti žen a mužů a zdravotního postižení do budoucího Evropského aktu přístupnosti a aby zajistila, že se bude týkat veškerých otázek souvisejících s ženami se zdravotním postižením;
15. zdůrazňuje, že ženy se zdravotním postižením jsou často oběťmi násilí a nejrůznějších forem vykořisťování; vyzývá členské státy, aby zavedly podpůrné mechanismy a přijaly rázná opatření proti všem formám násilí páchaného na zdravotně postižených osobách, zejména ženách, starších lidech a dětech s postižením, které se často stávají oběťmi psychického, fyzického a sexuálního násilí; upozorňuje na to, že téměř 80 % zdravotně postižených žen se stává obětí násilí a že nebezpečí sexuálního násilí je v jejich případě vyšší než v případě jiných žen; vyjadřuje politování nad tím, že právní předpisy EU a vnitrostátní právní předpisy, jejichž cílem je předcházet vykořisťování, násilí a zneužívání, často opomíjejí hledisko zdravotního postižení; doporučuje, aby členské státy vzaly v úvahu rozvoj vnitrostátních strategií související s přístupem ke spravedlnosti a k ochraně před zneužíváním pro ženy se zdravotním postižením; vyzývá Evropský institut pro rovnost žen a mužů, aby vypracoval studie o situaci dívek a žen se zdravotním postižením v souvislosti s násilím;
16. upozoròuje, že ženy se zdravotním postižením mají obtížný pøístup k zamìstnání, a doplòuje, že je vhodné je povzbuzovat, aby pokraèovaly ve studiu, rozvíjely konkrétní dovednosti pomocí vhodného odborného vzdìlávání, úèastnily se programù celoživotního uèení a využívaly nových informaèních a komunikaèních technologií, ale zároveò i vybízet podniky k tomu, aby je zamìstnávaly a využívaly pøitom pozitivní opatøení a odpovídající financování, a vybízet èlenské státy k pøijímání politik týkajících se pøístupu k informacím, které se konkrétnì týkají rùzných druhù zdravotního postižení; vyzývá také k urychlenému provádìní právních pøedpisù s cílem podpoøit a financovat programy na pomoc zaèlenìní žen se zdravotním postižením do pracovního života, což by podpoøilo spolupráci mezi sdruženími, nadacemi, nevládními organizacemi a spoleènostmi;
17. vyzývá členské státy, aby rozvíjely jak samostatné tak kolektivní formy ubytování, které mají dobrou kvalitu a jsou dostupné všem;
18. zdùrazòuje význam optimálního využívání finanèních nástrojù EU, zejména strukturálních fondù, na podporu dostupnosti a nediskriminace pro osoby se zdravotním postižením, zejména se zøetelem k ženám, které èasto èelí rùzným druhùm diskriminace, a také význam vìtšího zviditelnìní možností financování takových opatøení v programech po roce 2013;
19. vyzývá èlenské státy, aby podporovaly kampanì pro zvyšování povìdomí o situaci osob se zdravotním postižením, a zvláštì žen s postižením;
20. vyzývá k aktivaci evropských finančních prostředků přidělených na komunikační kampaně a na činnosti zaměřené na zvyšování povědomí ve prospěch žen se zdravotním postižením;
21. vyzývá èlenské státy, aby usnadnily zastoupení žen se zdravotním postižením v rozhodovacím procesu s cílem zajistit, aby byly chránìny jejich zájmy a práva;
22. zdùrazòuje, že by mìl být pøijat evropský prùkaz mobility za úèelem snížení pøekážek volného pohybu osob se zdravotním postižením v Evropì;
23. vyzývá Komisi a èlenské státy, aby provádìly politiky s cílem napomáhat osobám se zdravotním postižením, zejména ženám a dìtem, podporovat jejich autonomii a plné zaèlenìní do spoleènosti; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby podporovala programy výmìny osvìdèených postupù mezi èlenskými státy a aby zejména pøezkoumala úlohu osobních asistentù pro osoby se zdravotním postižením a zpùsob, jakým pøispívají k usnadnìní každodenního života a nezávislosti osob se zdravotním postižením;
24. zdùrazòuje, že v zájmu lepšího zaèlenìní osob se zdravotním postižením je dùležité posilovat jejich práva na pøístup k veøejné dopravì a také jejich práva jakožto cestujících v letecké dopravì;
25. zdùrazòuje, že ženy se zdravotním postižením mají právo za stejných podmínek sdílet a využívat rychlý rozvoj produktù a služeb vycházejících z nových technologií, nebo jim to umožní podílet se bez pøekážek na otevøené informaèní spoleènosti;
26. zdůrazňuje, že nebezpečí chudoby a nezaměstnanosti je mimořádně závažné, pokud jde o svobodné matky s dětmi se zdravotním postižením;
27. považuje za nezbytné vytvoøit rezervu pro zvláštní podpùrná opatøení na péèi o osoby se zdravotním postižením v nižších pøíjmových skupinách s cílem zajistit, aby mìly stejný pøístup k informaèním a komunikaèním technologiím, a zabránit vytváøení nových forem sociálního vylouèení;
28. konstatuje, že cíl strategie EU 2020 v oblasti zaměstnanosti nemůže být splněn bez rozsáhlé účasti žen a že ženy se na něm nemohou úspěšně podílet, pokud nebude dostatečně uznána jejich pečovatelská práce.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
25.5.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
29
Členové přítomní při konečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Emine Bozkurt, Marije Cornelissen, Silvia Costa, Iratxe García Pérez, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Nicole Kiil-Nielsen, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Constance Le Grip, Astrid Lulling, Elisabeth Morin-Chartier, Angelika Niebler, Siiri Oviir, Raül Romeva i Rueda, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Eva-Britt Svensson, Britta Thomsen, Marina Yannakoudakis, Anna Záborská
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Izaskun Bilbao Barandica, Mojca Kleva, Kartika Tamara Liotard, Gesine Meissner, Norica Nicolai, Antigoni Papadopoulou
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Roger Helmer, Jacek Włosowicz
25.
5.
2011
STANOVISKO Petičního výboru
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
o mobilitě a začlenění osob se zdravotním postižením a o Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020
( 2010/2272(INI) )
Navrhovatel:
Giles Chichester
NÁVRHY
Petiční výbor vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako věcně příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. upozorňuje na skutečnost, že zainteresovaní občané pravidelně informují Petiční výbor o nedostatcích v uplatňování stávající zásady rovnocenného zacházení s osobami se zdravotním postižením;
2. poukazuje na to, že v roce 2007 byla Komisi pøedložena petice s 1 364 984 podpisy vyzývající k tomu, aby byla osobám se zdravotním postižením ve všech politikách Evropské unie poskytnuta rozsáhlá ochrana, a že Komise doposud této legitimní iniciativì nevìnovala patøiènou pozornost;
3. zdùrazòuje skuteènost, že zaèlenìní osob se zdravotním postižením má zásadní význam pro dosažení cílù evropské strategie pro pomoc osobám se zdravotní postižením 2010-2020;
4. vyzývá ke zformulování definice zdravotního postižení, která by členským státům sloužila jako referenční bod;
5. poukazuje na to, že se pøedkladatelé této petice setkávají s øadou pøekážek bránících bìžnému využívání vzdìlávacího systému a pøístupu k pojištìní a upozoròuje na nedostatek veøejných dopravních prostøedkù a infrastruktury a nedostateènou harmonizaci kritérií v rámci EU na urèení stupnì zdravotního postižení, což mùže èasto vést k sociálnímu vylouèení;
6. vyzývá k tomu, aby byly typy zdravotního postižení klasifikovány podle své závažnosti, tak aby bylo možné najít vhodná řešení po dobu vzdělávání a profesního života;
7. upozoròuje na velký poèet peticí týkajících se osob postižených roztroušenou sklerózou a zneschopòujícími degenerativními chorobami obecnì; vyzývá Komisi, aby definovala pøíslušnou strategii, která by zabezpeèila zvláštní opatøení v oblasti výzkumu, prevence, podpory a péèe;
8. zdùrazòuje význam provádìní finanènì dostupných opatøení a strategií souvisejících se zdravotním postižením na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, a to s plným respektováním práv obèanù a obyvatel Unie, jak jsou zakotveny v èlánku 26 Charty základních práv Evropské unie o integraci osob se zdravotním postižením;
9. poukazuje na nutnost pøijmout komplexní protidiskriminaèní právní pøedpisy a na naléhavou potøebu v Parlamentu opìtovnì zahájit proces schvalování smìrnice proti všem formám diskriminace; zdùrazòuje význam informaèních kampaní o rizicích spojených s diskriminací osob se zdravotním postižením ve všech oblastech života, a to pøedevším v pracovním prostøedí;
10. doporučuje, aby členské státy vytvořily chráněné dílny, a to především prostřednictvím daňových výjimek a výjimek v oblasti sociálního zabezpečení a aby byly zavedeny smlouvy uzpůsobené potřebám osob se zdravotním postižením;
11. zdùrazòuje nutnost zmìnit všeobecné vnímání lidí se zdravotním postižením v rámci spoleènosti s cílem posílit jejich sociální zaèleòování;
12. zdùrazòuje, že orgány veøejné správy mají povinnost rozpoznat a odstranit pøekážky a zábrany omezující pøístup osob se zdravotním postižením k zaøízením a ke službám dostupným široké veøejnosti, vèetnì dopravních prostøedkù, veøejných institucí a míst, veøejného vzdìlávání a informací, a to tak, že použijí komunikaèní prostøedky odpovídající typu pøíslušného postižení a to bez prodlení èi dodateèných nákladù;
13. zdùrazòuje, že je nezbytné zvýšit míru souladu veøejných internetových stránek se standardy v oblasti pøístupnosti internetových stránek a zlepšit míru souladu s tìmito standardy také u soukromých internetových stránek a že je nezbytné zabezpeèit vìtší množství televizních poøadù opatøených titulky nebo audiopopisem;
14. zdùrazòuje, že je dùležité pøekonat problémy spojené s mobilitou v rámci EU, a to usnadnìním a podporou používání evropských parkovacích karet pro osoby se zdravotním postižením a pøijetím potøebných opatøení na zavedení spoleèného evropského prùkazu totožnosti pro osoby se zdravotním postižením;
15. poukazuje na to, že je dùležité umožnit osobám se zdravotním postižením vykonávat profesní èinnost, aniž by se pøitom zapomínalo na osoby, které mohou potøebovat doèasnì pøerušit svou pracovní èinnost vzhledem k povaze svého onemocnìní èi postižení, a zdùrazòuje význam flexikurity a celoživotního vzdìlávání;
16. doporuèuje, aby èlenské státy zøídily zvláštní kontaktní místa, kde by mohly osoby se zdravotním postižením a jejich rodiny získat potøebné informace a pomoc ohlednì administrativních postupù;
17. prohlašuje, že děti se zdravotním postižením je třeba vhodným způsobem integrovat do systému všeobecného vzdělávání a poskytovat jim individuální pomoc v nejlepším zájmu daného dítěte; podporuje případné iniciativy zaměřené na vzdělávání a odbornou přípravu dětí se zdravotním postižením v rámci iniciativy „Mládež v pohybu“ a také budoucích iniciativ v rámci Evropského programu pro mládež po roce 2013;
18. domnívá se, že by mìla být usnadnìna a podporována úèast osob se zdravotním postižením v programu celoživotního uèení;
19. zdùrazòuje, že osoby se zdravotním postižením musejí mít pøístup k úèinným systémùm sociální ochrany a programùm na snížení chudoby, aby se vyhnuly sociálnímu vylouèení a izolaci;
20. zdùrazòuje, že strukturální reformy týkající se dávek v invaliditì a invalidních dùchodových systémù mohou být nezbytné pro podporu sociálního zaèleòování a pro prevenci chudoby, která èasto postihuje osoby se zdravotním postižením a jejich rodiny;
21. poukazuje na nezbytnost zabezpeèit osobám se zdravotním postižením rovnocenný pøístup ke zdravotní péèi a rehabilitaèním službám pøizpùsobeným jejich zvláštním potøebám.
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
24.5.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
22
Členové přítomní při konečném hlasování
Margrete Auken, Elena Băsescu, Victor Boştinaru, Philippe Boulland, Giles Chichester, Roger Helmer, Carlos José Iturgaiz Angulo, Peter Jahr, Lena Kolarska-Bobińska, Miguel Angel Martínez Martínez, Erminia Mazzoni, Judith A.
Merkies, Willy Meyer, Mariya Nedelcheva, Chrysoula Paliadeli, Nikolaos Salavrakos, Jarosław Leszek Wałęsa, Angelika Werthmann, Rainer Wieland, Tatjana Ždanoka
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Cristian Dan Preda
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
María Muñiz De Urquiza
VÝSLEDEK KONEČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
16.6.2011
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
42
3
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Heinz K.
Becker, Jean-Luc Bennahmias, Mara Bizzotto, Philippe Boulland, Milan Cabrnoch, David Casa, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Sergio Gaetano Cofferati, Tadeusz Cymański, Frédéric Daerden, Proinsias De Rossa, Frank Engel, Sari Essayah, Ilda Figueiredo, Marian Harkin, Danuta Jazłowiecka, Martin Kastler, Ádám Kósa, Jean Lambert, Patrick Le Hyaric, Veronica Lope Fontagné, Elizabeth Lynne, Elisabeth Morin-Chartier, Csaba Őry, Konstantinos Poupakis, Sylvana Rapti, Licia Ronzulli, Elisabeth Schroedter, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Jutta Steinruck, Traian Ungureanu
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Vilija Blinkevičiūtė, Julie Girling, Kinga Göncz, Sergio Gutiérrez Prieto, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Jan Kozłowski, Evelyn Regner, Dirk Sterckx, Tatjana Ždanoka
Náhradník(ci) (čl.
187 odst.
2) přítomný(í) při konečném hlasování
Catherine Grèze, Bill Newton Dunn
