P6_TA(2005)0212
Energetická účinnost při konečném použití a energetické služby ***I
A6-0130/2005
Legislativní usnesení Evropského parlamentu o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o účinnosti využití energie koncovými uživateli a o energetických službách ( KOM(2003)0739 – C5-0642/2003 – 2003/0300(COD) )
(Postup spolurozhodování: první čtení)
Evropský parlament
,
-
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě ( KOM(2003)0739 ) Dosud nezvěřejněný v Úředním věstníku.
,
-
s ohledem na čl.
251 odst.
2 a čl.
175 odst.
1 Smlouvy o ES, na jejichž základě mu byl předložen návrh Komise ( C5-0642/2003 ),
-
s ohledem na článek 51 svého jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanoviska Výboru pro hospodářství a měnu a Výboru pro otázky životního prostředí, zdraví lidu a bezpečnost potravin ( A6-0130/2005 ),
1.
schvaluje návrh Komise v pozměněném znění;
2.
vyzývá Komisi, aby ho znovu pověřila se jím zabývat, pokud hodlá tento návrh zásadním způsobem změnit nebo nahradit jiným zněním;
3.
pověřuje svého předsedu, aby předal stanovisko Parlamentu Radě a Komisi.
P6_TC1-COD(2003)0300
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 7. června 2005 k přijetí
směrnice
Evropského parlamentu a Rady
2005/.../ES
o účinnosti využití energie koncovými uživateli a o
službách energetické účinnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl.
175 odst.
1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru Úř. věst.
C
120
, 20.5.2005, s. 115.
,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů Úř. věst.
C 318, 22.12.2004, s. 19.
,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy Postoj Evropského parlamentu ze dne 7. června 2005.
,
vzhledem k těmto důvodům: (1)
V Evropském společenství je třeba zvýšit energetickou účinnost u koncového uživatele a řízení poptávky po energii,
a podporovat výrobu energií z obnovitelných zdrojů
protože v krátkodobém až střednědobém výhledu bude poměrně málo prostoru pro
jinou
změnu podmínek pro zásobování energií a distribuci, a to buď vybudováním nových kapacit nebo zlepšením přenosu a distribuce Zelená kniha "Směrem k evropské strategii pro bezpečnost dodávek energie" ( KOM(2000)0769 ).
.
Tím směrnice přispívá ke zvýšení bezpečnosti dodávek.
(2)
Zvýšení energetické účinnosti u koncového uživatele přispěje také ke snížení emisí CO2 a dalších skleníkových plynů.
Tyto emise nadále rostou, čímž je splnění závazků z Kjóto stále obtížnější.
Lidská činnost související s energetickým sektorem představuje až 78 % emisí skleníkových plynů Společenství.
Šestý akční program pro životní prostředí počítá s tím, že bude nezbytné další snížení emisí, aby bylo dosaženo dlouhodobých cílů Rámcová úmluva OSN o změně klimatu (UNFCCC) stabilizace koncentrací skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by zabránila nebezpečným antropogenním interferencím s klimatickým systémem.
(3)
Aby bylo dosaženo vyššího cíle zabránit nebezpečným klimatickým změnám, a to udržením globální průměrné teploty pod maximální hranicí 2°C nad předindustriální úrovní, musejí být uplatňovány konkrétní politiky a opatření.
(4)
Zvýšená energetická účinnost umožní využívat potenciál úspor energie efektivně z hlediska nákladů a hospodárnosti.
Opatření na zvýšení energetické účinnosti a služby řízení na straně poptávky umožňují tyto úspory energie a přispívají tak k oslabení závislosti Evropy na dovozu energie.
Kromě toho může zavádění energeticky účinnějších technologií podpořit evropskou inovativnost a konkurenceschopnost, jak je zdůrazněno ve zprávě skupiny předních odborníků o Lisabonské strategii, které předsedal Wim Kok
.
(5)
Navrhované cílové hodnoty úspor energie neznamenají automaticky snížení spotřeby energie v každém členském státě nebo na úrovni EU, a nevedou tedy automaticky ke splnění vyššího cíle zabránit nebezpečným klimatickým změnám.
(6)
Sdělení Komise o provádění první fáze Evropský program ke změně klimatu (ECCP) uvedlo směrnici o řízení poptávky po energii mezi hlavními opatřeními týkajícími se klimatických změn, která mají být přijata na úrovni Společenství.
(7)
Směrnice 2003/54/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou Úř. věst.
L 176, 15.7.2003, s. 37.
Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 2004/85/ES (Úř. věst.
L 236, 7.7.2004, s. 10).
a směrnice 2003/55/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem Úř. věst.
L 176, 15.7.2003, s. 57.
umožňují využití energetické účinnosti a řídících opatření na straně poptávky jako alternativy nových dodávek v souladu s ochranou životního prostředí, dávají možnost orgánům členských států mimo jiné vypsat výběrové řízení na vybudování nových kapacit nebo se rozhodnout pro energetickou účinnost a řídící opatření na straně poptávky, včetně systémů "certifikátů úspor".
(8)
Tato směrnice není v rozporu s článkem 3 směrnice 2003/54/ES, podle něhož je nutné, aby členské státy zajistily, aby všechny domácnosti a, pokud to členské státy považují za vhodné, malé podniky mohly využívat komplexních služeb, totiž aby měly právo na dodávky energie určité kvality v rámci daného území za přijatelné, snadno a jasně porovnatelné a transparentní ceny.
(9)
Liberalizace maloobchodních trhů pro konečné uživatele elektřiny, zemního plynu, uhlí a lignitu, vytápění a v některých případech dokonce dálkového vytápění a chlazení vedla téměř výhradně k vyšší účinnosti a nižším nákladům na výrobu energie a její transformaci a distribuci Uplatňování vnitřního energetického trhu: první srovnávací zpráva; Evropská komise, 2002.
.
Tato liberalizace nepřinesla výrazné zvýšení konkurence na základě produktů a služeb, které mohlo vést ke zvýšení účinnosti na straně poptávky.
(10)
Cílem této směrnice proto není pouze nadále podporovat služby energetické účinnosti na straně nabídky, ale vytvářet rovněž silnější pobídky pro stranu poptávky.
Veřejný sektor v každém členském státě by proto měl být povinnen jít příkladem, pokud jde o investice, údržbu a jiné výdaje na energetická zařízení, služby energetické účinnosti a jiná opatření v oblasti energetické účinnosti.
(11)
V usnesení ze dne 7. prosince 1998 o energetické účinnosti v Evropském společenství Úř. věst.
C 394, 17.12.1998, s. 1.
Rada schválila cíl, který by platil pro Společenství jako celek, zvýšit energetickou intenzitu konečné spotřeby do roku 2010 ještě o jeden procentní bod ročně.
(12)
Ve svém usnesení ze dne 14. března 2001 o akčním plánu Komise pro zlepšení energetické účinnosti v Evropském společenství
Úř. věst.
C 343, 5.12.2001, s. 190.
potvrdil Evropský parlament svůj dřívější názor, že je dosažitelné roční snížení energetické náročnosti o 2,5 %, a zdůraznil význam energetické účinnosti pro dosažení lisabonských cílů.
(13)
Členské státy by proto měly stanovit
závazné
národní cíle na podporu energetické účinnosti u koncového uživatele a pro zajištění dalšího růstu a životaschopnosti trhu
služeb energetické účinnosti a tím přispěly k naplnění Lisabonské strategie.
Členské státy by rovněž měly uzavřít dohody o přijetí odpovídajících standardů ke zvýšení energetické účinnosti
.
(14)
Zvýšení energetické účinnosti u koncového uživatele lze dosáhnout zvýšením dostupnosti
služeb energetické účinnosti
a poptávky po nich.
(15)
Závěry Rady ze dne 5. prosince 2000 Závěry Rady: Bulletin 5-2000, bod 1.4.41.
stanovují podporu energetických služeb prostřednictvím rozvoje strategie Společenství za hlavní oblast aktivit zaměřených na zvýšení energetické účinnosti.
(16)
Distributoři energie
a společnosti zabývající se maloobchodním prodejem energie,
jakož u jiní dodavatelé služeb energetické účinnosti
mohou zefektivnit využívání energie v Evropském společenství, pokud budou nabízet
služby energetické účinnosti
zohledňující energetickou účinnost u koncového uživatele, jako např. úsporné vytápění, teplou vodu pro domácnosti, chlazení, osvětlení a hnací sílu.
Zvyšování zisku tak pro tyto společnosti bude více spojeno s prodejem
služeb energetické účinnosti
co nejvíce uživatelům namísto prodeje co největšího množství energie jednotlivým zákazníkům.
V zájmu rovných podmínek pro všechny dodavatele služeb energetické účinnosti by měly být přísně zakázány křížové dotace mezi různými činnostmi dodavatelů a prodejců energie.
Vnitrostátní regulační orgány by měly usilovat o zamezení jakéhokoli narušení hospodářské soutěže v této oblasti.
(17)
Financování nabídky a náklady poptávky musí hrát významnou úlohu v oblasti služeb energetické účinnosti.
Vytváření fondů pro subvencování uskutečňování programů energetické účinnosti a jiných opatření na zvýšení energetické účinnosti a pro podporu rozvoje trhu služeb energetické účinnosti je proto důležitým nediskriminačním nástrojem počátečního financování tohoto trhu.
(18)
Služby energetické účinnosti
, programy a další opatření na zvýšení energetické účinnosti, jejichž cílem je úspora energie, mohou být podporovány nebo zaváděny dobrovolnými dohodami mezi zainteresovanými osobami a nezávislými orgány veřejného sektoru jmenovanými členskými státy.
(19)
Při stanovení mechanismů na zvýšení úspor energie ve vztahu k množství energie distribuované nebo prodané koncovým zákazníkům, by se mělo brát v úvahu zvýšení účinnosti dosahované širokým využíváním technologických inovací v oblasti měření spotřeby energie.
(20)
Přijetím této směrnice se na všechna zásadní ustanovení směrnice Rady 93/76/EHS ze dne 13. září 1993 o omezování emisí oxidu uhličitého prostřednictvím zvyšování energetické účinnosti Úř. věst.
L 237, 22.9.1993, s. 28.
vztahují jiné právní předpisy Společenství, a proto by směrnice 93/76/EHS měla být zrušena.
(21)
Vzhledem k tomu, že cíle podpory energetické účinnosti u koncového uživatele a rozvoje trhu
služeb energetické účinnosti
nemohou uspokojivě naplnit členské státy, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství v souladu s principem subsidiarity uvedeným v článku 5 Smlouvy přijmout určitá opatření.
V souladu s principem proporcionality, jak je stanoveno v dotyčném článku, tato směrnice stanovuje pouze to, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(22)
Opatření nezbytná pro uplatnění této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi
Úř. věst.
L 184, 17.7.
1999, s. 23.
.
(23)
Tato směrnice není v rozporu s ustanoveními směrnice 2003/54/ES.
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT ÚPRAVY A OBLAST PŮSOBNOSTI Článek 1 Účel
Tato směrnice má zvýšit cenovou efektivitu a energetickou účinnost u koncového uživatele v členských státech prostřednictvím:
-
poskytnutí nezbytných cílů, mechanismů, pobídek a institucionálního, finančního a právního rámce, což umožní odstranit stávající překážky na trhu a nedostatky v energetické účinnosti u koncového uživatele;
-
rozvoje trhu
služeb energetické účinnosti
a nabídky programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti u koncového uživatele.
Článek 2 Oblast působnosti
1.
Tato směrnice se vztahuje na distribuci a maloobchodní prodej energie koncovým uživatelům.
2.
Členské státy mohou z provádění této směrnice vyloučit malé distribuční společnosti nebo společnosti zabývající se maloobchodním prodejem energie.
3.
Členské státy mohou vyloučit z provádění této směrnice druhy budov uvedené v čl.
4 odst.
3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov Úř. věst.
L 1, 4.1.2003, s. 65.
,
a rovněž tak zařízení, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství
Úř. věst.
L 275, 25.10.2003, s. 32.
Směrnice ve znění směrnice 2004/101/ES (Úř. věst.
L 338, 13.11.2004, s. 18).
a směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění
Úř. věst.
L 257, 10.10.1996, s. 26.
Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003.
.
Článek 3 Definice
Pro účely této směrnice platí následující definice:
a)
"Energie" je energie ve formě elektřiny,
plynu
(včetně zkapalněného zemního plynu a
zkapalněného uhlovodíkového plynu
), dálkového vytápění a chlazení, topných paliv, uhlí a lignitu, pohonných
hmot a
produktů pěstovaných pro energetické účely a odpadních hmot lesnictví a zemědělství
a
paliv vznikajících v souvislosti s péčí o krajinu
.
b)
"
Energetická účinnost
"
je snižování spotřeby energie na základě technologických nebo hospodářských změn nebo změn chování, které vedou k tomu, že je zajištěn tentýž nebo vyšší standard, popř. komfort.
c)
"
Úspora energie
"
je hodnota, která vyplývá z porovnání spotřeby energie bez provedení určitého opatření (na zvýšení energetické účinnosti) se spotřebou energie při provedení tohoto opatření, s přihlédnutím k jiným vnějším podmínkám, které ovlivňují spotřebu energie.
d)
"
Opatření na zvýšení energetické účinnosti"
: všechny aktivity, jako jsou např.
služby energetické účinnosti
, programy a mechanismy na zvýšení energetické účinnosti nebo podobné aktivity iniciované některým z aktérů na trhu, včetně vlád a úřadů, které vedou k prokazatelným a změřitelným zvýšením energetické účinnosti u koncového uživatele, a tím k úsporám při využívání energie koncovými uživateli, během doby měření.
e)
"Služba energetické účinnosti": energetická služba, která v průběhu měření vede k ověřitelnému a měřitelnému zvýšení účinnosti koncové spotřeby energie, a tedy k úspoře koncové spotřeby energie.
Energetická služba je fyzický komfort pro koncového uživatele energie zajištěný spojením energie a technologie její spotřeby a v některých případech provozní činnost a údržba nutná pro poskytování této služby (příkladem je tepelná pohoda v interiérech, přiměřené osvětlení, teplá voda v domácnostech, chlazení, zpracování výrobků atd.) splňující jakostní požadavky a zvyšující energetickou účinnost, nasmlouvané na určitou pevně stanovenou dobu a hrazené přímo zákazníkem nebo činitelem, v jehož prospěch jsou služby poskytovány.
Poskytování jednotlivých složek energetických služeb, jako je např. energetické poradenství a instalace energeticky úsporných zařízení, spadá také do oblasti působnosti této směrnice.
Při poskytování těchto jednotlivých složek dodavateli energie a maloobchodními prodejci energie, kteří se zabývají prodejem paliva do motorů, musí tito dodavatelé a tito prodejci zajistit dodržování svých povinností stanovených v této směrnici.
f)
"Programy energetické účinnosti": opatření (např. energetické audity, finanční zvýhodnění energeticky účinných zařízení a informace a další opatření uvedená v příloze III) zacílená na koncové uživatele energie nebo na aktéry na trhu, která jsou zaměřena na pomoc při uplatňování opatření na zvýšení energetické účinnosti, obvykle hrazena hromadně a nabízena vnitrostátními institucemi, maloobchodními prodejci energie, distributory a dalšími aktéry na trhu.
g)
"Mechanismy na zvýšení energetické účinnosti": specifická opatření, jako např. certifikace, regulované sazby, daně, systém finančních příspěvků, fondy atd., učiněná vládami nebo vládními orgány, která vytvářejí podpůrný rámec nebo pobídky pro energetické společnosti, společnosti poskytující
služby energetické účinnosti
, techniky zařízení nebo další aktéry na trhu, zaměřené na poskytování
služeb energetické účinnosti
a programů na zvýšení energetické účinnosti, které nejsou zaměřená přímo na koncové uživatele.
h)
"Koncový zákazník": koncový uživatel v domácnosti, v zemědělském, obchodním, veřejném nebo průmyslovém sektoru (s výjimkou zařízení uvedených v příloze I směrnice 2003/87/ES a průmyslových činností uvedených v příloze I směrnice 96/61/ES) a v sektoru dopravy (s výjimkou dopravních prostředků letecké a námořní dopravy).
i)
"Smlouva o financování třetí stranou":
smluvní dohoda, která zahrnuje
kromě dodavatele energie
a příjemce opatření na zvýšení energetické účinnosti
třetí stranu, která poskytuje
služby energetické účinnosti
a
obvykle
financuje investice
a účtuje příjemci poplatek rovný části úspory energie, dosažené v důsledku opatření na zvýšení energetické účinnosti.
j)
"Smlouva o zvýšení energetické účinnosti":
smluvní závazek, který během doby platnosti smlouvy
zajišťuje, že bude skutečně dosaženo míry zvýšení energetické účinnosti stanovené jako výsledek uplatnění
služeb energetické účinnosti
.
Tento závazek, přijatý společností, bude provázen povinností dosáhnout výsledku, který zaručuje poskytnutá služba (vyhovující podmínky, povaha služeb atd.).
k)
"
Finanční nástroje pro úsporu energie": smlouvy o financování uzavřené se třetí stranou, energy performance contracting, smlouvy o záruce úspor, smlouvy o subdodavatelských dodávkách energie a další podobné smlouvy používané na trhu se
službami energetické účinnosti
pro zajištění určité míry úspor a úrovně a kvality energetické výkonnosti.
l)
"Distributor energie": fyzická nebo právnická osoba, která odpovídá za dopravu energie, jako je elektřina (střední a nízké napětí), zemní plyn a dálkové vytápění prostřednictvím elektrické sítě, potrubního vedení nebo jinými přepravními a distribučními sítěmi určenými pro dodávky takové energie, jako jsou topná paliva, uhlí, lignit a pohonné hmoty koncovým zákazníkům.
m)
"Podnik zabývající se maloobchodním prodejem energie": podnik zabývající se maloobchodním prodejem energie, fyzická nebo právnická osoba, která se zabývá prodejem koncovým uživatelům v domácnostech, obchodě a průmyslu, kteří nakupující elektřinu pro vlastní potřebu.
n)
"Malé distribuční podniky nebo podniky zabývající se maloobchodním prodejem energie": distributoři nebo maloobchodní dodavatelé s ročním objemem spotřebované energie pro dálkové vytápění a chlazení nižším než je ekvivalent 50 GWh elektřiny, nebo ekvivalent dodaných krychlových metrů nebo tun jiných nosičů energie.
o)
"Podnik poskytující
služby energetické účinnosti
": podnik, která dodává
služby energetické účinnosti
, programy
nebo
jiná opatření na zvýšení energetické účinnosti zařízení
uživatele
.
p)
"
Energetické audity": systematický postup získávání dostatečných informací o stávajícím profilu energetické náročnosti staveb, průmyslových postupů atd.; identifikuje a kvantifikuje možnosti úspor energie zvýšením energetické účinnosti a podává zprávy o zjištěních.
q)
"Certifikáty úspor
": osvědčení vydávaná nezávislými certifikačními orgány potvrzující tvrzení aktérů na trhu o úsporách energie jako důsledku opatření na zvýšení energetické účinnosti u koncového uživatele.
r)
"Veřejný sektor": veškeré orgány státní správy ve smyslu čl.
1 odst.
9 směrnice 2004/18/ES
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, zakázek na dodávky a zakázek v oblasti služeb (Úř. věst.
L 134, 30.4.2004, s. 114).
Směrnice ve znění nařízení Komise (ES) č. 1874/2004 (Úř. věst.
L 326, 29.10.2004, s. 17).
a čl.
2 odst.
1 směrnice 2004/17/ES
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci zadávání zakázek zadavateli v oblasti zásobování vodou, energií a dopravních a poštovních služeb (Úř. věst.
L 134, 30.4.2004, s. 1).
Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1874/2004.
a služby jimi poskytované, jakož i služby ve veřejném hospodářském zájmu.
s)
"Smlouvy o zajištění úspor energie": smlouvy, na základě nichž podniky poskytující služby energetické účinnosti modernizují a zdokonalují stávající veřejné budovy/zařízení, aniž by použily prostředků z veřejného rozpočtu.
Poskytovatelé služeb jsou odpovědní za zajištění financování a aktualizace projektu, a jsou po řadu let refundováni na základě garantovaných úspor dosahovaných díky zlepšením.
t)
"Veřejno-soukromé partnerství": forma spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem, jejímž cílem je účinné plnění úkolů stanovených v této směrnici, které tradičně plní veřejný sektor.
Možnými smluvními partnery veřejné správy mohou být soukromé organizace působící v oblasti energetického průmyslu, pokud zajišťují dodávky energie nebo poskytují jiné služby energetické účinnosti.
KAPITOLA II
CÍLE ÚSPORY ENERGIE Článek 4 Obecné cíle
1.
Členské státy stanoví a dodrží
závazné cíle
pro celkové roční energetické úspory vzniklé díky
službám energetické účinnosti
, programům a dalším opatøením na zvýšení energetické úèinnosti, jako jsou ty, které jsou uvedeny v pøíloze III.
2.
Cíle
spočívají v úspoře energie v množství odpovídajícím
počínaje uplatňováním směrnice v prvních třech letech nejméně 3 %
objemu energie
, v následujících třech letech nejméně 4 % objemu energie a v dalších třech letech nejméně 4,5 % objemu energie
distribuované nebo prodané koncovým zákazníkům, vypočítaným pro základní rok podle přílohy I.
Náklady na opatření přijatá za účelem dosažení
těchto cílů
by neměly převýšit přínos těchto opatření.
3.
Každý členský stát připraví programy a opatření ke zlepšení energetické účinnosti.
4.
Prvních úspor při distribuci nebo maloobchodním prodeji koncovým zákazníkům v souladu s tímto cílem bude dosaženo v prvním kalendářním roce následujícím po roce, v němž bude tato směrnice provedena ve vnitrostátních právních předpisech.
Tyto úspory se budou zvyšovat souhrnným uplatněním cílů pro následující roky, až do roku
2015 včetně
.
5.
Základní roční spotřeba energie a další podmínky, jako je zohlednění vlivu opatření uplatněných v předchozích letech, budou vypočítány podle metodiky stanovené v příloze I a úspory budou počítány a ověřovány podle zásad stanovených v příloze IV.
Pro účely srovnání a přepočtu na porovnatelné jednotky budou uplaněny koeficienty přepočtu uvedené v příloze II.
6.
Pokud by z hlášení podle čl.
19 odst.
2 vyplynulo, že opatření uplatňovaná členským státem nevedou ke zvýšení energetické účinnosti, stanovenému v souladu s odstavcem 2, je příslušný členský stát povinnen provést další opatření k dosažení daného cíle.
7.
Členské státy zajistí, aby byl určen jeden nebo více nových nebo stávajících nezávislých orgánů veřejné správy nebo agentur, které budou provádět celkovou kontrolu a ponesou odpovědnost za dohled nad rámcem pro dosažení cílů uvedených v odstavci 2, a tedy za ověřování úspor vzniklých díky
službám energetické účinnosti
, programům a dalším opatřením na zvýšení energetické účinnosti,
včetně stávajících vnitrostátních opatření na zvýšení energetické účinnosti
a za podávání zpráv o výsledcích této činnosti.
Určité části těchto úkolů mohou být přeneseny na soukromé subjekty.
8.
Alespoň 2 roky před uplynutím
období, pro které platí
cíle stanovené
v odstavci 2, Komise předloží návrh
, v němž stanoví další závazné cíle energetické účinnosti, které vstoupí v platnost na konci tohoto období
.
9.
Po prvním přezkumu
těchto cílů
a předložení první zprávy Komise přezkoumá, zda je vhodné předložit návrh směrnice za účelem dalšího rozvoje tržního přístupu k energetické účinnosti prostřednictvím "certifikátů úspor".
10.
Komise může do jednoho roku od vstupu této směrnice v platnost využít postupu projednávání ve výboru podle článku 20 a stanovit a schválit závazné diferencované národní cíle.
Při výpočtu těchto procentuálních hodnot je třeba zohlednit míru energetické účinnosti dosaženou jednotlivými členskými státy (a zohlednit také snížení emisí CO
2
dosaženého díky opatřením na zvýšení energetické účinnosti).
Celkově tyto diferencované národní cíle musí splňovat příslušné závazné celoevropské cíle platné po dobu tří let podle odst.
2.
Příloha I odst.
3 tím pozbývá platnosti.
11.
Členské státy budou usilovat o to, aby byly v celoevropském měřítku na základě indikátorů energetické účinnosti stanoveny směrodatné hodnoty pro zlepšení energetické účinnosti ve všech oblastech, které připadají v úvahu.
Komise stanoví pro trhy zaměřené na přeměnu energie a jejich vedlejší trhy stanovené v příloze V v souladu s postupem stanoveným v článku 20 harmonizované indikátory energetické účinnosti a směrodatné hodnoty, které z nich vycházejí.
Nejpozději do 3 let po zavedení předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku ve stanovování indikátorů a směrodatných hodnot.
Jakmile Komise společně s členskými státy stanoví v souladu s postupem stanoveným v článku 20) indikátory pro trhy zaměřené na přeměnu energie a jejich vedlejší trhy stanovené v příloze V, členské státy společně rozhodnou, zda změní či nezmění celkové cíle stanové v odst.
2 podle směrodatných hodnot za předpokladu, že celkové množství uspořené energie dosahující úrovně směrodatných hodnot splňuje příslušné závazné cíle stanovené v odst.
2.
Článek 5 Dosažení účinnosti využití energie koncovými uživateli ve veřejném sekroru
1.
Členské státy stanoví a dodrží
závazné cíle úspor
energie ve veřejném sektoru zajištěním
služeb energetické účnnosti
, pomocí programů a dalších opatøení na zvýšení energetické úèinnosti.
Tyto cíle mohou být dílèími cíli celkových cílù uvedených
v èl.
4 odst.
1 v tom smyslu, že splnìní
cílù stanovených
pro veøejný sektor pøispìje ke splnìní
celkových cílù
.
2.
Cíli
pro veřejný sektor
jsou počínaje vstupem směrnice v platnost
úspory
celkově
nejméně
4,5 % v prvních třech letech, nejméně 5,5 % v následujících třech letech, a v dalších třech letech nejméně 6 %
objemu energie, která byla dodána nebo prodána tomuto sektoru, vymezené a vypočítané podle čl.4
odst.
4
a podle metodiky uvedené v příloze I.
Pro účely srovnání a přepočtu na jednotky primární energie budou použity koeficienty přepočtu uvedené v příloze II.
3.
Členské státy určí jedno nebo několik nových nebo existujících míst odpovědných za správní, řídící a prováděcí činnost související se splněním
cílů,
za hospodaření subjektů veřejného sektoru a poradenskou činnost a zpracování pokynů pro hospodaření subjektů veřejného sektoru se zřetelem k energetické efektivnosti.
Tato místa mohou být identická s nezávislými orgány uvedenými v čl.
4
odst.
7
.
4.
V zájmu dosažení cílů přijatých podle odstavce 1
stanoví
členské
státy pravidla
pro veřejný nákup, aby
byly
orgány veřejné správy
povinny
začlenit hlediska úspory energie do svých investic a provozních rozpočtů a činností prostřednictvím využívání
služeb energetické účinnosti
, programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti
a energetickou účinnost stanovily jako hodnotící kritérium při vyhlašování veřejných zakázek.
Pravidla, jež musí respektovat postupy pro veřejné zakázky stanovené ve vnitrostátních předpisech a právních předpisech Společenství, se
vztahují minimálně
na:
a)
požadavky na uplatnění finančních nástrojů pro úspory energie, jako např. financování třetí stranou a "energy performance contracting", které určují dosažení měřitelných a předem stanovených úspor energie (včetně případů, kdy má veřejná správa zodpovědnost subdodavatele) při nákupu
služeb energetické účinnosti
a opatření energetické účinnosti;
b)
požadavky nakupovat zařízení a vozidla z řady energeticky úsporných produktů každé kategorie zařízení a vozidel, přičemž se ve vhodných případech použijí minimalizované analýzy nákladů na životnost nebo srovnatelných metod za účelem zajištění nákladové efektivnosti;
c)
požadavky nakupovat produkty s nízkou spotřebou energie v pohotovostním režimu, přičemž se ve vhodných případech použijí minimalizované analýzy nákladů na životnost nebo srovnatelných metod za účelem zajištění nákladové efektivnosti.
Členské státy zveřejní pravidla přijatá v souvislosti s energetickou účinností v oblasti veřejných zakázek a Komise vyhodnotí tyto pravidla po uplynutí období, v jehož průběhu je uplatňován cíl uvedený v odstavci 2.
5.
Po uplynutí období, pro které platí
tyto dílčí cíle
, přezkoumá Komise
dílčí cíle stanovené
v odstavci 2 a prověří účelnost předložení návrhu na prodloužení doby platnosti nebo změny
těchto cílů
.
Komise zároveň zhodnotí prospěšnost návrhu týkajícího se harmonizovaných obecných zásad a opatření prosazujících energetickou účinnost ve veřejném sektoru.
Článek 6
Účinnost využití energie koncovými spotřebiteli v ostatních sektorech
Podniky mohou v rámci jednotlivých sektorů uzavírat dohody o podpoře účinnosti využití energie koncovými spotřebiteli.
Za tímto účelem mohou podniky předložit žádost Komisi; Komise běhěm 2 měsíců oznámí, zda mohou být pro daný sektor stanoveny závazné cíle v oblasti úspor energie.
KAPITOLA III
PODPORA ÚČINNOSTI VYUŽITÍ ENERGIE KONCOVÝMI UŽIVATELI A
SLUŽEB ENERGETICKÉ ÚČINNOSTI
Článek
7
Distribuce energie a společnosti zabývající se maloobchodním prodejem energie
Členské státy odstraní překážky poptávce po
opatřeních na zvýšení energetické účinnosti, službách energetické účinnosti a omezení jejich dodávek
a
v souladu s cíli liberalizace trhu s energií
zajistí, aby distributoři energie nebo podniky zabývající se maloobchodním prodejem elektrické energie, zemního plynu, dálkového vytápění nebo topného oleje,
uhlí a pohonných hmot
:
a)
nabízeli a aktivně podporovali
služby energetické účinnosti
jako nedílnou součást distribuce nebo prodeje energie zákazníkům buď přímo, nebo prostřednictvím dalších poskytovatelů
služeb energetické účinnosti
.
b)
se zdrželi všech aktivit, které mohou bránit
poptávce po a
poskytování
služeb energetické účinnosti
, programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti, nebo které by mohly brzdit rozvoj trhu
služeb energetické účinnosti
a opatření na zvýšení energetické účinnosti obecně.
Členské státy
přijmou vhodná opatření, aby takovým případným aktivitám zabránily.
c)
poskytovali informace o svých koncových zákaznících, které potřebují úřady nebo agentury určené podle čl.
4
odst.
7
k tomu, aby mohly řádně navrhnout a realizovat programy na zvýšení energetické účinnosti a prosazovat
služby energetické účinnosti
a opatření na zvýšení energetické účinnosti.
Součástí těchto informací by měly být údaje o spotřebě koncového uživatele v minulosti a v současnosti, profily zatížení, segmentace zákazníků a popřípadě zeměpisná poloha zákazníků, přičemž musí zachovat integritu a důvěrný charakter obchodně citlivých informací
a dodržovat závazky plynoucí z vnitrostátních právních předpisů, popř. právních předpisů Společenství, které zajišťují ochranu soukromí koncových zákazníků.
Členské státy garantují dostatečné pobídky, rovné podmínky hodpodářské soutěže, rovnost šancí a transparentnost podnikům, které nejsou zahrnuty v tomto článku, aby mohly nezávisle nabízet a provádět služby energetické účinnosti.
Článek
8
Provádění úspor
1.
Členské státy zajistí, aby
služby energetické účinnosti
a programy nebo jiná opatření na zvýšení energetické účinnosti byly nabídnuty všem zákazníkům přicházejícím v úvahu, včetně malých a středních podniků, koncových uživatelů a dobrovolných sdružení menších zákazníků a aby tyto
služby energetické účinnosti
, programy a jiná opatření mohly být dodávány, případně uplatňovány kvalifikovanými místy, včetně
instalačních techniků,
společností poskytujících
služby energetické účinnosti
, poradců a konzultantů v energetice.
2.
Členské státy zajistí, že oblast pohonných hmot a dopravy dostojí svým specifickým závazkům ve vztahu k energetické účinnosti a energetickým úsporám.
3.
Členské státy zajistí, aby každý energetický sektor plnil specifické závazky, týkající se energetické účinnosti a úspor energie, stanovené na základě významu daného sektoru pro hospodářství a trendu spotřeby energie minulých letech.
Článek 9
Informace a poradenství
1.
Členské státy zajistí, aby prosazování účinnosti využití energie koncovými uživateli bylo věnováno více pozornosti ve školním, profesním a univerzitním vzdělávání, v odborném výcviku a vzdělávání dospělých.
2.
Členské státy vytvoří vhodné rámcové podmínky a pobídky v zájmu intenzivnějšího poskytování informací a rad koncovým zákazníkům o účinnosti využití energie ze strany aktérů na trhu.
3.
Členské státy podpoří cíle této směrnice prostřednictvím své národní informační politiky.
Článek 10
Smlouvy o zvýšení energetické účinnosti
Členské státy přijmou opatření k odstranění základních překážek, které brzdí další rozvoj trhů pro smlouvy a stanoví pobídky pro smluvní ujednání.
Článek
11
Kvalifikace, certifikace a akreditace poskytovatelů
služeb energetické účinnosti
1.
Členské státy zajistí dosažitelnost patřičné kvalifikace, akreditace a/nebo certifikace pro aktéry na trhu, kteří poskytují
služby energetické účinnosti
, s cílem udržovat vysokou úroveň technické způsobilosti personálu a kvalitu a spolehlivost nabízených
služeb energetické účinnosti
.
Osvědčení o kvalifikaci, certifikaci a akreditaci vydané pro tento účel orgány členského státu bude na požádání jiného členského státu vzájemně uznáváno.
2.
V souladu s
článkem 19
členské státy zahrnou do své zprávy Komisi hodnocení účinnosti svých národních programů kvalifikace, certifikace a akreditace a případné potřeby jejich harmonizace v rámci EU.
Článek
12
Finanční nástroje pro úspory energie
1.
Členské státy odstraní nebo pozmění vnitrostátní právní předpisy nebo nařízení, které brzdí nebo omezují využití finančních nástrojů a smluv pro úspory energie na trhu
služeb energetické účinnosti
, jako je např. financování třetí stranou a smlouva o zvýšení enertegické účinnosti.
2.
Členské státy dají tyto nástroje a smlouvy uvedené v odstavci 1 k dispozici v podobě vzorových smluv veřejným i soukromým odběratelům
služeb energetické účinnosti
a opatření na zvýšení energetické účinnosti.
Článek
13
Sazby a další regulace energie vázané na rozvodnou síť
Členské státy zajistí, aby byly odstraněny pobídky pro zvýšení objemu přenášené energie nebo prodeje energie založeného na systémech regulace sazeb v monopolních segmentech distribuce energie vázané na rozvodnou síť.
To lze uskutečnit zavedením takové struktury sazeb distribuce a přenosu, které kromě objemu prodeje zohlední také takové faktory, jako je počet zákazníků obsloužených s využitím stropů příjmů nebo jiných opatření, která mají přibližně stejný
účinek
.
Článek
14
Fondy a způsoby financování
1.
Aniž je dotčen článek 87 a 88 Smlouvy mohou členské státy zřídit jeden nebo několik fondů, z nichž bude dotováno provádění programů a jiných opatření na zvýšení energetické účinnosti, a podporovat rozvoj trhu
služeb energetické účinnosti
, včetně podpory energetických auditů, finančních nástrojů pro úspory energie, případně lepšího měření spotřeby a detailního vyúčtování.
Pokud budou zřízeny,
měly by se fondy zaměřit
také
na odvětví
koncové spotřeby
s vyššími transakčními náklady nebo vyšším rizikem a podporovat rozvoj
trhů pro poskytovatele služeb energetické účinnosti.
2.
Pokud budou
fondy
zřízeny, mohou
poskytovat dotace, půjčky, záruky nebo jiné druhy financování, vázané na výsledky.
3.
Fondy
jsou
přístupné všem kvalifikovaným poskytovatelům
služeb energetické účinnosti
, programů a jiných opatření na zvýšení energetické účinnosti, kteří působí na vnitřním trhu
služeb energetické účinnosti
, nezávislým poradcům v energetice a
technikům
.
Výběrová řízení se budou řídit stávajícími předpisy pro zadávání veřejných zakázek a bude zajištěno, aby fondy doplňovaly a nikoliv konkurovali komerčně financovaným
službám energetické účinnosti
, programům a jiným opatřením na zvýšení energetické účinnosti.
4.
Zřizovaný fond může být financován/zřizované fondy mohou být financovány přirážkou k tarifům nebo cenám, příspěvkem zúčastněných subjektů uvedených v článku 7, energetickou daní nebo jinými finančními nástroji.
5.
Členské státy mohou svých cílů dosáhnout rovněž prostřednictvím smluv zaručujících úspory energie, na jejichž základě budou společnostem přidělovány zakázky na zlepšení energetického zařízení a služeb energetické účinnosti ve veřejných zařízeních, aniž by k tomu byly využívány vyhrazené rozpočtové prostředky.
Příslušné společnosti jsou odpovědné za financování a zkvalitnění projektů s tím, že jim náklady budou během několika letech refundovány na základě úspor vyplývajících z tohoto zkvalitnění.
Článek
15
Energetické audity
Členské státy zajistí dostupnost nezávislých, vysoce kvalitních programů energetických auditů, jejichž cílem bude stanovit případná opatření na zvýšení energetické účinnosti a potřeby
služeb energetické účinnosti
a připravit jejich realizaci.
Audity budou dostupné také menším domácnostem a obchodním místům a malým a středně velkým průmyslovým místům a podnikům s poměrně vysokými transakčními náklady
; ve vhodných případech bude uplatněn program řízení a kontroly energetické účinnosti (Energy Efficiency Management and Auditing Scheme – E2MAS).
Článek 16
Změna orientace na jiné zdroje energie a jiné typy zařízení spotřebovávající energii
Nejpozději do dvou let od přijetí této směrnice Komise vyhodnotí rozsah, v němž bylo a může dále být dosaženo vyšší energetické účinnosti změnou orientace na jiné zdroje energie a na jiné typy zařízení, jako např. přechodem od individuálních kotlů na dálkové vytápění nebo přechodem od pevných paliv k obnovitelné energii.
Toto hodnocení použijí členské státy jako doplňující nástroj k tomu, aby při plnění svých cílů v oblasti úspor energie dosáhly vyššího potenciálu úspor a přínosu pro životní prostředí.
Článek
17
Měření spotřeby energie a detailní vyúčtování
1.
Členské státy
ve spolupráci s energetickými podniky
zajistí,
že
koncoví zákazníci
společností
zabývajících se prodejem energie vázané na rozvodnou síť obdrží za tržní ceny měřiče, které budou přesně zobrazovat skutečnou spotřebu energie a skutečnou dobu její spotřeby,
jedná-li se o nové připojení nebo stávající měřič musí být vyměněn a pokud je to technicky možné, finančně přijatelné a proporcionální vzhledem k potenciálním úsporám.
2.
Členské státy zajistí, že: vyúčtování bude srozumitelným způsobem odrážet skutečnou spotřebu.
Zákazníci obdrží pravidelně informace o své spotřebě, tak aby
byli schopni řídit svou vlastní spotřebu energie.
V případě energie vázané na rozvodnou síť a pokud je to vhodné, budou poplatky za distribuci a poplatky za energii uvedeny na stejném vyúčtování.
3.
Členské státy
ve spolupráci s energetickými podniky
zajistí, že všichni distributoři energie nebo společnosti zabývající se maloobchodním prodejem energie poskytnou koncovým zákazníkům v účtech, smlouvách, transakcích, dokladech o transakcích na distribučních místech a v propagačních materiálech nebo spolu s nimi následující informace:
a)
stávající aktuální ceny, popřípadě skutečnou spotřebu;
b)
ve vhodných případech srovnání současné spotřeby energie zákazníkem se spotřebou za stejné období předchozího roku,
popřípadě včetně korekcí např. na základě klimatických podmínek
;
c)
srovnání s průměrným normalizovaným nebo vzorovým uživatelem energie stejné kategorie
a s průměrným normalizovaným nebo vzorovým uživatelem energie ekologicky nejšetrnější kategorie
;
d)
dopad na životní prostředí, jako např. emise CO2 z energie dodané nebo prodané ke spotřebě.
V případě energetického hospodářství by před tímto ustanovením měl dostat přednost čl.
3 odst.
6 písm. b) směrnice 2003/54/ES;
e)
kontaktní údaje
spotřebitelských centrál, energetických agentur nebo podobných zařízení
, včetně webových stránek, na nichž jsou dostupné informace o cenách
služeb energetické účinnosti
, programech a dalších opatřeních na zvýšení energetické účinnosti,
srovnatelné profily konečných uživatelů
, a taktéž technické údaje o zařízeních spotřebovávajících energii,
včetně jakýchkoli zařízení s "faktorem 4" dostupných na trhu
.
Článek 18
Definice mechanismů pro dosahování úspor energie
Při definování mechanismů pro dosahování úspor energie v rámci objemu energie distribuované nebo prodané koncovým zákazníkům je třeba vzít v úvahu vyšší účinnost dosaženou díky všeobecně rozšířenému využívání technologických inovací v oblasti měření energie.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek
19
Předkládání zpráv
1.
Členské státy předloží Komisi
rok po provedení směrnice
zprávu o celkové správě a provádění této směrnice.
Zpráva bude obsahovat informace o provedených a plánovaných opatřeních, včetně kvalifikace, certifikace nebo akreditace poskytovatelů
služeb energetické účinnosti a o použití systému bottom-up (zespoda nahoru)
.
Bude zahrnovat také informace o systémech energetických auditů, o využívání finančních nástrojů pro úspory energie, o lepším měření spotřeby a detailním vyúčtování.
Je nutné rovněž předložit informace o očekávaném vlivu a financování opatření.
2.
Nejpozději
k 1. říjnu 2009
a poté vždy jednou za tři roky až do roku
2015
včetně předloží členské státy Komisi zprávu o plnění
národních cílů
energetických úspor podle čl.
4 odst.
1, o plnění
cílů
pro veřejný sektor podle čl.
5 odst.
1 a o rozvoji
služeb energetické účinnosti
podle
čl.
7 písm. a).
Vlivy opatření z předchozích let, k nimž bylo přihlédnuto při výpočtu úspor, je nutné řádně specifikovat a kvantifikovat.
Tak tomu bude až do doby, kdy bude předložena zpráva za poslední rok, pro nějž platí cíl uvedený v článcích 4 a 5.
3.
Na základě zpráv členských států Komise zhodnotí, jakého pokroku dosáhly členské státy při plnění národních cílů.
Komise zveřejní své závěry ve zprávě, poprvé nejpozději do
čtyř
let od
uplatnění
této směrnice, a poté každé tři roky.
Tato zpráva bude v případě nutnosti doplněna o návrhy dalších opatření určené Evropskému parlamentu a Radě.
Komise zajistí výměnu informací o osvědčených postupech v oblasti úspory energie mezi členskými státy.
4.
Nejpozději dva roky po provedení této směrnice Komise uveřejní hodnocení poměru nákladů a výnosů, zabývající se společnými body mezi standardy EU, předpisy, politikami a opatřeními v oblasti účinnosti využití energie koncovými uživateli.
Článek 20
Postup projednávání ve výboru
1.
Komisi je nápomocen výbor.
2.
Při odkazu na tento odstavec platí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s přihlédnutím k jeho článku 8.
Období podle čl.
5 odst.
6 rozhodnutí 1999/468/ES je stanoveno na tři měsíce.
3.
Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek
21
Zrušovací ustanovení
Směrnice 93/76/EHS se zrušuje dnem vstupu v platnost uvedeným v
článku 24
.
Článek
22
Provedení
1.
Členské státy přijmou právní předpisy, nařízení a administrativní opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. června 2006.
Neprodleně sdělí Komisi obsah těchto předpisů a předají jí tabulku srovnávající tyto předpisy s dotyčnou směrnicí.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení.
Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2.
Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních předpisů přijatých v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 23
Další právní úkony
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě nejpozději do 1. ledna 2007 návrh nové směrnice zahrnující komplexně podporu energetické účinnosti a služeb energetické účinnosti v odvětví paliv a dopravy.
Článek
24
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v
Úředním věstníku Evropské unie
.
Článek
25
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V ... dne ...
Za Evropský parlament Za Radu
předseda předseda/předsedkyně
PŘÍLOHA I
Metodika pro výpočet cílů energetické účinnosti u koncového uživatele
Pro výpočet národních cílů stanovených v článcích 4 a 5 bude použita následující metodika:
1.
Členské státy vypočtou aritmetický průměr celkové vnitrostátní koncové spotřeby energie za posledních pět kalendářních let před uplatněním této směrnice, pro které jsou k dispozici oficiální
údaje
.
Na základě této hodnoty se vypočtou energetické úspory, kterých má být dosaženo.
Základní hodnota se použije
pro celkovou dobu platnosti této směrnice.
Těmito údaji je objem energie, která byla během tohoto období distribuována nebo prodána koncovým zákazníkům, bez úprav podle topné sezóny, strukturálních změn nebo výrobních změn.
2.
Cíle
energetických úspor se počítají na bázi
průměrné spotřeby energie za období pěti let
a udávají se v absolutním vyjádření v GWh nebo jiném ekvivalentu při využití koeficientů pro přepočet uvedených v příloze II.
Tato metoda je nezávislá na růstu HDP.
3.
Při
výpočtu úspor
je možné přihlédnout k energetickým úsporám za jednotlivé roky
po vstupu této směrnice v platnost
, které jsou výsledkem opatření na zvýšení energetické účinnosti zahájených v některém z předchozích let, nikoliv před rokem
2000 a mají trvalý účinek.
Tyto úspory
musí
být měřitelné a ověřitelné podle zásad uvedených v příloze IV této směrnice.
PŘÍLOHA II
Základní obsah energie vybraných paliv pro koncovou spotřebu - tabulka pro přepočet
Energetické komodity
kJ (NCV)
kgoe (NCV)
kWh (NCV)
1 kg koksu
28500
0,676
7,917
1 kg černého uhlí
17200 - 30700
0,411 - 0,733
4,778 - 8,528
1 kg briket hnědouhelných
20000
0,478
5,556
1 kg černého lignitu
10500 - 21000
0,251 - 0,502
2,917 - 5,833
1 kg hnědého uhlí
5600 - 10500
0,134 - 0,251
1,556 - 2,917
1 kg ropné břidlice
8000 - 9 000
0,191 - 0,215
2,222 - 2,500
1 kg rašeliny
7800 -13800
0,186 - 0,330
2,167 - 3,833
1 kg zbytkového topného oleje (těžký topný olej)
40000
0,955
11,111
1 kg lehkého topného oleje
42300
1,010
11,750
1 kg pohonné hmoty (benzín)
44000
1,051
12,222
1 kg parafín
40000
0,955
11,111
1 kg LPG (zkapalněný uhlovodíkový plyn)
46000
1,099
12,778
1 kg zemní plyn 93.0% metanu.
47200
1,126
13,10
1 kg LNG (zkapalněný zemní plyn)
45190
1,079
12,553
1 kg dřeva (25% vlhkost) Členské státy mohou použít jiné hodnoty v závislosti na typu dřeva, který je v daném členském státě používán nejčastěji.
13800
0,330
3,833
1 kg dřevěných briket
16800
0,401
4,667
1 kg odpadu
7400 - 10700
0,177 - 0,256
2,056 - 2,972
1 MJ výhřevnost
1000
0,024
278
1 kWh elektrická energie
3600
0,086
2,5 Pro úspory udané v kWh elektřiny mohou členské státy použít standardní koeficient 2,5 odrážející odhadovanou 40% průměrnou výrobní účinnost v EU za sledované období.
Zdroj: Eurostat.
PŘÍLOHA III
Vhodné programy a další opatření na zvýšení energetické účinnosti
Tato příloha uvádí příklady, kdy je možné rozvíjet a uplatňovat programy a další opatření na zvýšení energetické účinnosti.
Při plnění cílů úspor uvedených v článcích 4 a 5 je třeba přihlédnout k tomu, že
služby energetické účinnosti
, programy a další opatření na zvýšení energetické účinnosti musí zahrnovat činnosti, které vedou k ověřitelným a měřitelným úsporám a které snižují spotřebu energie, aniž by přitom zvyšovali zátěž pro životní prostředí.
Služby energetické účinnosti
, programy a další opatření na zvýšení energetické účinnosti budou cenově efektivní a jejich dodání a provádění bude přístupné všem certifikovaným, kvalifikovaným nebo akreditovaným poskytovatelům
služeb energetické účinnosti
, programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti
a zařízení vyznačujících se energetickou účinností
.
Tento seznam není vyčerpávající, má orientační účel.
1.
Oblasti vhodné pro určení a uplatňování programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti:
a)
vytápění a chlazení (např.
tepelná čerpadla
, nové účinné bojlery, instalace/účinná modernizace systémů dálkového vytápění/chlazení atd.);
b)
mobilita (např. palivově účinné motory, hybridní vozidla, vozidla s elektrickým pohonem, trolejbusy, tramvaje, metro, železniční nákladní doprava, doprava těžkých nákladů po železnici);
c)
kombinovaná výroba tepla a energie, která by měla být podporována v co nejmenším měřítku s cílem zajistit nejvyšší možné termodynamické využívání zdrojů energie.
Měla by být prosazována úprava rozvodné sítě elektrické energie se záměrem umožnit, aby elektrická energie vyráběná tímto způsobem byla zavedena do distribučního systému;
d)
izolace a ventilace (např. duté zdi a izolace střech, dvojité/trojité zasklení oken atd.);
e)
zlepšení pláště a konstrukce budov za účelem docílení letního komfortu při nulové nebo nízké spotřebě energie, jako například technologie regulující tepelné proudy a vliv slunečního záření (lepší tepelná izolace stěn, nízká emisivita a zasklení oken regulující vliv slunečního záření, odvětrávané střechy a izolační vrstvy s tepelně odraznou funkcí), technologie pro propojení budovy s přírodními zdroji nízké teploty v letním období (kontakt s půdou prostřednictvím cirkulace vzduchu nebo vody, noční větrání spojené se zvýšenou tepelnou masou); Zlepšení pláště a konstrukce budov za účelem docílení zimního komfortu (silnější stěny, izolace půdy a sklepa, okenní rámy s nízkou propustností tepla a nízkým průsakem vody, zasklení oken s nízkou emisivitou);
f)
teplá voda (např. instalace nových zařízení, přímé a účinné vytápění vnitřních prostor, praček atd.);
g)
osvětlení (např. nové úsporné žárovky a úsporná zařízení (
ballast
), digitální kontrolní systémy
, používání detektorů pohybu namísto nepřetržitého osvětlení v hospodářských budovách
apod.);
h)
vaření a chlazení (např. nová účinná zařízení, systémy rekuperace tepla atd.);
i)
další přístroje a vybavení (např.
zařízení kombinující výrobu tepla a elektrické energie, v rámci inovativních technologií nástoje individuálního měření řízené dálkovým řízením automatizovaného měření (remote AMM)
, nová účinná zařízení, časový spínač pro optimalizované používání energie,
snižování
energetických ztrát v pohotovostním režimu
a omezování zařízení s pohotovostním režimem,
atd.);
j)
výrobní procesy (např. účinnější využívání stlačeného vzduchu, kondenzátu, spínačů a ventilů, využívání automatických a integrovaných systémů, úsporné pohotovostní režimy apod.);
k)
motory a pohony (např. větší rozšíření elektronického ovládání, variabilních rychlostních pohonů, integrovaného programování aplikací, přeměny frekvencí atd.);
l)
větráky, variabilní rychlostní pohony a ventilace (např. nová zařízení/systémy, využití přírodní ventilace atd.);
m)
řízení odezvy na poptávku (např. řízení zátěžového provozu, řídící systémy pro snižování špiček atd.);
n)
školení o energetické účinnosti a energetických úsporách na pracovišti;
o)
opatření, která u koncového zákazníka vedou k přechodu od fosilních zdrojů energie k obnovitelným zdrojům energie;
p)
použitý způsob dopravy, např.
-
příspěvky na financování nákupu/leasingu energeticky účinných vozidel;
-
pobídky pro řidiče nákladní dopravy na snížení spotřeby pohonných hmot na jednu cestu/den/týden/měsíc atd.;
-
doplňková opatření na zvýšení energetické účinnosti, např. racionální využití kamiónů, komputerizované měření paliva, monitory sledující tlak v pneumatikách;
-
kurzy ekologického řízení s měřitelnými následnými činnostmi;
-
kontroly energetické účinnosti vozidel, např. pneumatiky, emise, střešní nosiče atd.;
-
projekty financované třetí stranou zahrnující přepravní společnosti zaměřené na snížení množství spotřebované energie;
-
opatření pro zavedení olejů s vysokou mazací schopností a pneumatik s nízkým valivým odporem;
q)
opatření, která povedou k přechodu na vozidla, která jsou poháněna biologickými pohonnými hmotami;
r)
opatření, která umožňují zvýšení účinnosti dopravy celkově; opatření, která posilují využívání veřejných dopravních prostředků;
s)
optimalizační a řídící technologie (např. systém řízení budov, systém regulace osvětlení, řízení na základě předpovědi počasí atd.);
t)
alternativní způsoby dopravy, programy zajišťující např.
-
domácnost/pracoviště bez automobilu, uplatňování záruk mobility v souvislosti s bydlištěm/zaměstnáním, např. jízdní kolo, průkaz na veřejnou dopravu, snadné půjčování aut atd.;
-
dny bez aut
;
-
návrat investice: řidiči, kteří se vzdají auta, získají na oplátku alternativní možnosti dopravy za snížené ceny, např. jízdní kolo, průkaz na veřejnou dopravu, snadné půjčování aut atd.;
-
parkovací místa s návazností na zastávky hromadné dopravy (systém zaparkuj a jeď MHD (P+R));
-
politiky a opatření, které snižují potřebu dopravy;
-
politiky a opatření, které prosazují používání veřejné dopravy;
-
politiky a opatření, které pro dopravu zboží prosazují využívání železnice;
u)
Zavedení zásady "top-runner", stanovení srovnávacích hodnot nebo zavedení národního energetického označení.
2.
Vhodná horizontální opatření
Cílená horizontální opatření je možné vzít v úvahu, jestliže jsou úspory energie jednoznačně měřitelné a ověřitelné podle zásad uvedených v příloze IV této směrnice.
Jde o (výčet není vyčerpávající):
-
nařízení, daně atd., které jsou primárně zaměřené na snížení spotřeby energie u koncového uživatele;
-
standardy a normy, které jsou primárně zaměřené na zvýšení energetické účinnosti produktů a služeb;
-
kampaně, které podporují energetickou účinnost a opatření na zvýšení energetické účinnosti.
PŘÍLOHA IV
Zásady pro měření a ověřování úspor energie
1.
Měření úspor energie
Energetické úspory je nutné určit odhadem nebo měřením spotřeby
bez
a
s
provedením opatření, přičemž je třeba zajistit úpravy a normalizaci vzhledem k vnějším podmínkám, které zpravidla ovlivňují spotřebu energie.
Podmínky, které spotřebu energie zpravidla ovlivňují, se mohou s postupem času měnit.
K nim může patřit pravděpodobný vliv jednoho nebo několika možných faktorů (výčet není vyčerpávající):
-
vliv počasí, např. denostupně;
-
míra využití;
-
doba používání budov využívaných pro nebytové účely;
-
intenzita používaného vybavení (propustnost);
-
plán využívání zařízení a vozidel;
-
vztahy s ostatními odděleními.
Při měření energetických úspor uvedených v článcích 4
a 5
je nutné použít model zdola nahoru (
bottom-up
).
Znamená to, že úspory energie, jichž bylo dosaženo díky specifickým
službám energetické účinnosti
, nebo specifickému programu, opatření nebo projektu na zvýšení energetické účinnosti budou měřeny v kilowatthodinách (kWh), v joulech (J) nebo v kilogramech ropného ekvivalentu (kg OE) a sečtou se s úsporami energie jichž bylo dosaženo díky jiným specifickým službám, programům, opatřením nebo projektům.
Určené orgány veřejné správy nebo agentury uvedené v čl.
4
odst.
7
zajistí, aby se zabránilo duplicitnímu započítání energetických úspor, které vyplývají z kombinace opatření na zvýšení energetické účinnosti.
Úkolem výboru podle článku 20 a je vypracovat do jednoho roku od vstupu směrnice v platnost jasný, transparentní a nebyrokratický systém "bottom-up" harmonizovaný v celoevropském měřítku a umožnit jeho realizaci.
Tento systém by se měl zakládat na systémech "bottom-up", které již v některých zemích vznikly a jsou nebyrokraticky a efektivně aplikovány.
Náklady na evaluaci by neměly přesáhnout 2 % nákladů spojených s programy, s výjimkou pilotních programů.
Členské státy jsou povinny nejpozději jeden rok od vstupu této směrnice v platnost zajistit přechod měření a kontrol úspor energie na tento celoevropský harmonizovaný systém "bottom-up".
Systém "bottom-up" může být u programů zaměřených na energetickou účinnost (např. programy podpory nebo bezplatná poradenská činnost v oblasti úspor energie), u nichž lze celkově očekávat energetickou úsporu menší než ekvivalent 40 miliónů KWh ročně, použit ve zjednodušeném postupu: např.: úspora v kWh = úspora na opatření určitého typu x počet opatření (evidované počty účastníků a opatření na účastníka, pokud tyto nejsou k dispozici, dají se zjistit např. pomocí dat o trhu, indikátorů nebo extrapolací na základě reprezentativních namátkových šetření).
Přitom je nutné do stanovené úspory na opatření jednoho typu započítat např. odečet za efekty, při nichž získávají finanční prostředky také ti, pro které nebyly určeny.
Při evaluaci služeb energetické účinnosti (např. smluvy zaručující energetické úspory nebo placené poradenství o úsporách energie), při nichž lze očekávat úsporu energie na zákazníka pravděpodobně menší než ekvivalent 40 000 kWh ročně, může být použit zjednodušený postup pro programy zaměřené na energetickou účinnost.
Při evaluaci horizontálních opatření mohou být uplatněny indikátory energetické účinnosti, pokud je možné určit vývoj jejich trendu, který by se dostavil bez horizontálních opatření.
Duplicitní započítání úspor v důsledku cílených programů zaměřených na energetickou účinnost a jiné politické nástroje při tom však musí být možné v co největší míře eliminovat.
To platí zvláště pro energetickou daň nebo zdanění CO
2
a informační kampaně.
Dosažené úspory energie, o kterých se v souladu s
článkem 19
této směrnice podá zpráva, budou zjištěny následovně:
a)
pokud je služba nebo program/projekt dokončen a v době podávání zprávy je k dispozici dostatek údajů, budou výsledky měřeny podle bodu 2.1 této přílohy.
b)
pokud služba nebo program/projekt není dokončen nebo není v době podávání zprávy k dispozici dostatek údajů, budou výsledky měřeny podle bodu 2.2 této přílohy.
Jak vypočítat základní roční spotřebu energie je popsáno v příloze I, převodní tabulka je uvedena v příloze II a příklady
služeb energetické účinnosti
, programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti jsou uvedeny v příloze III.
2.
Údaje a metody, které je možné použít (měřitelnost)
Existuje několik metod získávání údajů pro měření a odhady úspor energie.
Během hodnocení
služby energetické účinnosti
, programu, opatření nebo projektu na zvýšení energetické účinnosti nebude vždy možné spoléhat se výlučně na měření.
Rozlišuje se proto mezi metodami měření úspor energie a metodami odhadování úspor energie.
2.1
Údaje a metody založené na měření
Vyúčtování distribučních společností nebo maloobchodních prodejců
Předtím, než budou zavedeny
služby energetické účinnosti
, opatření, služby nebo programy na zvýšení energetické účinnosti, může tvořit základ měření po potřebnou a přiměřeně dlouhou dobu vyúčtování služeb domácnostem na základě měření.
To může být později porovnáno s měřeným vyúčtováním pro období po zavedení a využití opatření, také po vhodnou a přiměřeně dlouhou dobu.
Výsledky budou pokud možno porovnány s kontrolním vzorkem (skupina která se nezúčastnila).
Údaje o prodeji energetických surovin/produktů
Spotřeba různých energetických surovin/produktů (např. ropa, uhlí, dřevo atd.) může být měřena na základě porovnání údajů o prodeji poskytnutých maloobchodními prodejci a distributory, získaných před zavedením
služeb energetické účinnosti
, programů a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti a údajů o prodeji za období po zavedení těchto opatření.
Bude použit kontrolní vzorek.
Údaje o prodeji zařízení a přístrojů
Výkonnost zařízení a přístrojů může být vypočítávána na základě informací získaných přímo od výrobců.
Údaje o prodeji zařízení a přístrojů mohou být obvykle získány od maloobchodních prodejců.
V některých případech je také možné provést zvláštní průzkum nebo měření pro získání přesnějších údajů od výrobců nebo maloobchodních prodejců.
Pro určení míry úspor mohou být získané údaje porovnány s čísly o prodeji.
Údaje o koncovém zatížení
Je možné sledovat energetickou náročnost budov nebo zařízení pro zaznamenání spotřeby energie před a po zavedení
služby energetické účinnosti
, programu nebo jiného opatření na zvýšení energetické účinnosti.
Důležité rozhodující faktory (např. výrobní postup, speciální zařízení, instalace vytápění atd.) je možné měřit podrobněji.
Na nejnižší úrovni je také možné pro zaznamenání spotřeby energie před a po zavedení nového opatření monitorovat speciální okruhy nebo zařízení, na které má zavedení tohoto opatření vliv.
2.2
Údaje a metody založené na odhadech
Odhad údajů pomocí vyspělé techniky: kontrola
Energetické údaje je možné vypočítat na základě informací získaných externími odborníky v rámci kontroly nebo jiného typu návštěvy jedné nebo několika vybraných lokalit.
Na jejich základě je možné vypracovat sofistikovanější algoritmy/simulační modely a využít je u většího počtu lokalit (např. budov, zařízení, vozidel atd.).
Touto metodou mohou být úspory energie pouze potvrzeny, ale nikoli ověřeny.
Odhad údajů pomocí základní techniky: bez kontroly
Údaje mohou být odhadovány na základě technických zásad, bez využití konkrétních údajů, na základě předpokladů založených na vlastnostech zařízení, výkonových charakteristikách, funkčních profilech zavedených opatření a podmínkách založených na statistikách.
3.
Vyrovnání se s nejistotou
Všechny metody uvedené v kapitole 2 této přílohy mohou být do určité míry nejisté.
Nejistota může být způsobena Model pro stanovení míry nejistoty měření založený na těchto třech chybách je uveden v příloze B Mezinárodního protokolu k měření a ověřování výkonnosti (International Performance Measurement & Verification Protocol - IPMVP).
:
-
chybami v používání přístrojů: vyskytují se obvykle v důsledku chyb ve specifikacích poskytnutých výrobci;
-
chybami v modelování: týkají se obvykle chyb v modelu použitém pro odhad potřebných parametrů na základě shromážděných údajů;
-
chybou ve vzorku: týká se obvykle chyb vzniklých na základě skutečnosti, že byl sledován vzorek zařízení místo celých zkoumaných zařízení.
Nejistota může být také způsobena také plánovanými nebo neplánovanými domněnkami; souvisí obvykle s odhady, podmínkami a/nebo použitím technických údajů.
Výskyt chyb souvisí se zvoleným systémem sběru údajů, který je navržen v kapitole 2 této přílohy.
Doporučuje se přesnější určení nejistoty.
Členské státy si mohou pro podávání zpráv o cílech stanovených touto směrnicí zvolit systém nejistoty měření.
Nejistota měření bude vyjádřena statisticky srozumitelným způsobem a uvede jak míru přesnosti, tak spolehlivosti.
Například "měřitelná chyba je 90 %, spolehlivost ± 20 %".
Pokud je použito metody nejistoty měření, musí členské státy přihlédnout také ke skutečnosti, že přijatelná míra nejistoty požadovaná pro výpočty úspor souvisí s mírou úspor a s hospodárností snižující se nejistoty.
4.
Ověření úspor energie
Pokud je to finančně možné budou úspory energie dosažené díky určité energetické službě, programu nebo opatření na zvýšení energetické účinnosti ověřovány třetí stranou.
To mohou učinit certifikovaní poradci, společnosti poskytující
služby energetické účinnosti
nebo jiní aktéři na trhu.
Další pokyny a informace mohou poskytnout příslušné orgány nebo agentury členských států uvedené v článku 4.
Zdroje: "A European Ex-post Evaluation Guidebook for DSM and EE Service Programmes"; IEA, databáze INDEEP; IPMVP, svazek 1 (verze březen 2002).
PŘÍLOHA V
Pro následující trhy přeměny energie a jejich vedlejší trhy je možné stanovit směrodatné hodnoty:
1.
Trh zaměřený na domácí spotřebiče/ informační technologie a osvětlení:
1.1
Kuchyňské vybavení (bílé zboží)
1.2
Zábava/ informační technologie
1.3
Osvětlení
2.
Trh zaměřený na vytápěcí technologii pro domácnost:
2.1
Vytápění
2.2
Dodávka teplé vody
2.3
Klimatizace
2.4
Větrání
2.5
Tepelné izolace
2.6
Okna
3.
Trh zaměřený na průmyslové pece
4.
Trh zaměřený na motorové pohony v průmyslu
5.
Trh zaměřený na organizace veřejného sektoru:
5.1
Školy/ veřejná správa:
5.2
Nemocnice
5.3
Plavecké stadiony
5.4
Pouliční osvětení
6.
Trh zaměřený na dopravní služby
