10.
2.
2011 B7-0123/2011 NÁVRH USNESENÍ předloženého na základě prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o Egyptě
Franziska Katharina Brantner
,
Hélène Flautre
,
Frieda Brepoels
,
Raül Romeva i Rueda
,
Judith Sargentini
,
Indrek Tarand
,
Margrete Auken
,
Malika Benarab-Attou
,
Bart Staes
,
Barbara Lochbihler
,
Emilie Turunen
,
Catherine Grèze
,
Michail Tremopoulos
,
François Alfonsi
,
Keith Taylor
,
Heidi Hautala
,
Eva Joly
,
Daniel Cohn-Bendit
,
Isabelle Durant
,
Ulrike Lunacek
za skupinu Verts/ALE
PE459.655v01-00 B7‑0123/2011 Usnesení Evropského parlamentu o Egyptě
Evropský parlament ,
– s ohledem na svá předchozí usnesení o Egyptě, zejména na usnesení ze dne 17. ledna 2008,
– s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv z roku 1948,
– s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech z roku 1966,
– s ohledem na obecné zásady EU týkající se obhájců lidských práv z června 2004, které byly v roce 2008 aktualizovány,
– s ohledem na vývoj evropské politiky sousedství (EPS) od roku 2004, a zejména na zprávy Komise o pokroku při uskutečňování této politiky,
– s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskou unií a Egyptem, která vstoupila v platnost v červnu 2004,
– s ohledem na akční plán EU–Egypt v rámci evropské politiky sousedství schválený v březnu 2007,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. března 2003 nazvané Rozšířená Evropa – sousedství: nový rámec pro vztahy s našimi východními a jižními sousedy KOM(2003)0104 v konečném znění.
, ze dne 12. května 2004 o strategickém dokumentu k evropské politice sousedství KOM(2004) 0373 v konečném znění.
, ze dne 4. prosince 2006 o posílení evropské politiky sousedství KOM(2006) 0726 v konečném znění.
, ze dne 5. prosince 2007 o intenzivní evropské politice sousedství KOM(2007) 0774 v konečném znění.
a ze dne 12. května 2010 o hodnocení evropské politiky sousedství KOM(2010)0207 .
,
– s ohledem na společné rozhodnutí z dubna 2009 pracovat na zlepšení vztahů mezi EU a Egyptem navržené Egyptem v roce 2008,
– s ohledem na závěry Rady týkající se Egypta ze dne 31. ledna 2011,
– s ohledem na prohlášení vysoké představitelky EU / místopředsedkyně Komise Catherine Ashtonové o situaci v Egyptě ze dne 3. a 4. února 2011,
– s ohledem na prohlášení skupiny nezávislých odborníků na lidská práva OSN ze dne 3. února 2011,
– s ohledem na prohlášení předsedy Van Rompuye o Egyptě ze dne 4. února 2011,
– s ohledem na prohlášení vysoké komisařky OSN pro lidská práva Navi Pillayové o současné situaci v severní Africe ze dne 4. února 2011,
– s ohledem na svá předchozí usnesení ze dne 19. ledna 2006 o evropské politice sousedství, ze dne 15. listopadu 2007 o posílení evropské politiky sousedství, ze dne 19. února 2009 o barcelonském procesu: Unie pro středomoří, ze dne 20. května 2010 o Unii pro středomoří, ze dne 6. července 2006 o evropském nástroji pro sousedství a partnerství (ENPI) a ze dne 19. února 2009 o revizi evropského nástroje pro sousedství a partnerství,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že pokojné demonstrace v Egyptě a v jiných arabských zemích volající po politických, hospodářských a sociálních změnách vyjadřovaly silný požadavek široké veřejnosti na zavedení skutečné demokracie a ukončení autoritářského režimu; vzhledem k tomu, že probíhající události, které začaly v Tunisku, jednoznačně ukazují touhu těchto lidí po svobodě a demokracii,
B. vzhledem k tomu, že obrovské demonstrace v Egyptě, které začaly 25. ledna, měly za následek více než 300 mrtvých a velký počet zraněných a zatčených; vzhledem k tomu, že na náměstích hlavních egyptských měst nadále pokračují rozsáhlé protesty; vzhledem k tomu, že velikost demonstrací nemá v dějinách Egypta a arabského světa obdoby,
C. vzhledem k tomu, že v původně pokojných protestech se začalo projevovat stále více násilí v důsledku útoků, které proti demonstrantům vedli ozbrojení jedinci, provládní milice a policie používající slzný plyn, gumové projektily a vodní děla; vzhledem k tomu, že se ministerstvo vnitra rozhodlo, že po historické demonstraci 28. ledna nebude v zemi poskytovat žádné policejní služby, a ponechalo tak lidi bez zajištění bezpečnosti,
D. vzhledem k tomu, že egyptské úřady nařídily telekomunikačním společnostem, aby vypnuly 60 milionů linek mobilních telefonů v Egyptě a přerušily v Egyptě většinu internetových připojení s cílem zabránit rozsáhlé mobilizaci občanů a umlčet je; vzhledem k tomu, že vojenská policie uzavřela mediální a právní centra, jako je Al Jazeera a Hisham Mubarak Law Centre,
E. vzhledem k tomu, že od konce ledna vzrostl počet útoků a zatčení egyptských a zahraničních novinářů a obhájců lidských práv ve snaze zabránit nezávislému zpravodajství o pokračujících protestech a vytvořit prostředí, v němž může docházet k porušování lidských práv bez důkazů a mimo dohled egyptských a zahraničních médií,
F. vzhledem k tomu, že změna v Egyptě vyžaduje okamžitý, seriózní a otevřený dialog za účasti všech politických sil, které dodržují demokratické normy, a také občanské společnosti, který musí vyústit v naléhavá, konkrétní a rozhodná opatření zaměřená na provádění zásadních demokratických reforem,
G. vzhledem k tomu, že evropsko-středomořské partnerství bylo zaměřeno především na ekonomické reformy a nebylo schopno přinést nezbytné politické a institucionální reformy; vzhledem k tomu, že se Unie pro Středomoří, která měla posílit politiky EU v regionu, ukázala jako neúčinná v překonání rostoucí nedůvěry a uspokojení základních potřeb lidí, jichž se týkala,
H. vzhledem k tomu, že se ve vztazích EU upřednostňovalo partnerství s autoritativními režimy a jejich vůdci a zanedbával se dialog s občanskou společností a demokratickými silami na jižním pobřeží Středozemního moře,
I. vzhledem k tomu, že podpora a dodržování demokracie, lidských práv a občanských svobod patří mezi základní zásady a cíle EU a musí představovat společné hodnoty v evropsko-středomořské oblasti,
J. vzhledem k tomu, že Evropský parlament opakovaně vyzýval ke zrušení výjimečného stavu, který je téměř nepřetržitě v platnosti od roku 1967, k posílení demokracie a dodržování lidských práv a základních svobod v Egyptě,
K. vzhledem k tomu, že Rada ve svých závěrech ze dne 31. ledna 2011 zopakovala svou podporu demokratickému, pluralitnímu a stabilnímu Egyptu jako klíčovému partneru EU vzhledem k jeho významné regionální úloze a potvrdila svůj závazek přispět prostřednictvím partnerství k egyptskému procesu transformace tím, že zmobilizuje, obnoví či upraví stávající nástroje s cílem podpořit politické, ekonomické a sociální reformy,
1. zásadně podporuje legitimní touhu po demokracii, kterou projevil lid v Egyptě a dalších arabských zemích, vyjadřuje svou solidaritu s pokojnými demonstranty a odsuzuje co nejdůrazněji násilí a všechny, kdo používají a podporují násilí a snaží se destabilizovat situaci;
2. vyjadřuje hluboké politování nad ztrátami na životech a zraněními během demonstrací a vyslovuje svou soustrast rodinám obětí;
3. vyzývá egyptského prezidenta Husního Mubaraka k rezignaci a domnívá se, že tento akt by připravil cestu a usnadnil přechod k procesu transformace, která by měla vést k vytvoření prozatímní vlády za účasti všech demokratických sil a občanské společnosti s cílem zajistit naléhavá, konkrétní a rozhodná opatření, jako jsou politické, institucionální a ústavní reformy, zrušení výjimečného stavu a uspořádání svobodných a spravedlivých parlamentních a prezidentských voleb;
4. naléhá na egyptské orgány, aby zaručily výkon práva na pokojné demonstrace a zajistily, aby donucovací orgány upustily od používání zbytečné nadměrné síly proti demonstrantům; připomíná egyptským orgánům a bezpečnostním silám jejich povinnost zajistit bezpečnost všech občanů;
5. vyzývá k okamžitém a bezpodmínečnému propuštění všech vězňů, kteří svobodně vyjadřovali svůj názor, a pokojných demonstrantů spolu s egyptskými a mezinárodními obhájci lidských práv, novináři a právníky, kteří byli zadrženi v rozporu s mezinárodními závazky Egypta a v jasném rozporu se závazky, které učinil viceprezident Egypta Omar Sulejmán; žádá v této souvislosti egyptské orgány, aby okamžitě informovaly, kde se zadržované osoby nacházejí, a zajistily, že jsou chráněny před všemi formami mučení nebo špatného zacházení;
6. vyzývá egyptské orgány, aby plně obnovily a necenzurovaly komunikačních sítě, včetně internetu a mobilních služeb, a důrazně odsuzuje všechny akty zastrašování, agrese a obtěžování vedené proti novinářům;
7. vyzývá telefonní společnosti v Egyptě i mimo Egypt, aby jednaly odpovědně a dodržovaly svobodu projevu a soukromí tím, že učiní všechny možné kroky k tomu, aby se vyhnuly spoluvině na porušování práva na svobodu projevu a svobodu přijímat a odesílat informace;
8. důrazně odsuzuje rozsáhlé a závažné porušování lidských práv, k němuž dochází od 25. ledna; vyzývá Radu OSN pro lidská práva, aby uskutečnila zvláštní zasedání o situaci v Egyptě;
9. vyzývá k vytvoření nezávislého vyšetřovacího výboru k prošetření zneužívání bezpečnostních složek a nepřiměřeného použití síly a ke stíhání osob zodpovědných za tyto činy ve spravedlivých soudních řízeních; zdůrazňuje úlohu, kterou mohou v tomto ohledu sehrát mechanismy OSN pro lidská práva, a požaduje, aby byly do Egypta okamžitě vyslány monitorovací týmy ke sledování dodržování lidských práv;
10. žádá, aby EU významně a účinně podpořila demokratickou transformaci i hospodářský a sociální rozvoj Egypta, včetně podpory práv žen, a dalších jižních sousedů, jichž se to týká, a to zapojením, přezkoumáním či úpravou stávajících nástrojů EU určených na pomoc politickým, hospodářským a sociálním reformám;
11. vítá v tomto ohledu konstruktivní prohlášení vydané tureckým předsedou vlády Erdoganem, který vyzval k ustavení přechodné správy v Egyptě, která by pomohla při přechodu k demokracii a zabránila dalšímu chaosu;
12. vítá rozhodnutí Rady a nařízení ze dne 7. února 2011, kterým se zmrazují aktiva vlastněná nebo ovládaná osobami, u nichž existuje podezření, že zpronevěřily státní finanční prostředky v Tunisku, a osobami s nimi spojenými, a vyzývá Radu, aby stejná opatření přijala také v případě Egypta;
13. vyzývá Euro-středomořskou nadaci Anny Lindhové jako orgán Unie pro Středomoří, aby hrála naléhavou a aktivní roli v mobilizaci občanské společnosti evropsko-středomořského regionu na podporu občanství, angažovanosti, lidských práv a demokracie prostřednictvím dialogu a výměn mezi mládeží evropských a středomořských partnerských zemí, zejména arabských zemí;
14. zdůrazňuje, že probíhající strategický přezkum evropské politiky sousedství a další utváření vztahů EU s jižními sousedy musí plně zohlednit a odrážet současný vývoj v tomto regionu; poukazuje v této souvislosti na to, že současné akční plány musí být zásadně změněny a musí do nich být začleněny jasné priority doprovázené pobídkami, které se týkají politických reforem;
15. zastává názor, že je proto nesmírně důležité a naléhavé znovu promyslet a přepracovat strategii EU pro Středomoří a že tato nová strategie by měla zlepšit politický dialog a podporu všech demokratických sil, včetně zástupců občanské společnosti; vyzývá v tomto ohledu Radu, aby definovala soubor politických kritérií, které musí země EPS splnit, aby získaly „rozšířený status“;
16. vyzývá Radu a Komisi, aby přezkoumaly evropskou politiku sousedství pro jižní sousedy, poskytly prostředky a podporu na skutečný přechod k demokracii a položily základ hlubokých politických a institucionálních reforem; trvá na tom, že přezkum politiky sousedství musí upřednostnit kritéria týkající se nezávislosti soudnictví, dodržování základních svobod a boje proti korupci;
17. považuje úlohu, kterou mohou v tomto ohledu sehrát finanční nástroje EU pro vnější činnost v tomto regionu, zejména evropský nástroj sousedství a partnerství (ENPI), Evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR) a také nástroj stability, za klíčovou a vyzývá k jejich posílení, aby mohly být za těchto mimořádných okolností účinně a konzistentně využity; zdůrazňuje rovněž důležitost rychlého řešení otázky růstu cen potravin a zabezpečení potravinami a rozvoj venkova obecně;
18. podporuje Egypt a očekává, že bude i nadále hrát aktivní a konstruktivní úlohu v úsilí o nalezení trvalého míru na Blízkém východě, zejména pokud jde o izraelsko-palestinský konflikt a proces palestinského usmíření;
19. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku / místopředsedkyni Komise, vládám a parlamentům členských států, egyptským orgánům, Parlamentnímu shromáždění Unie pro Středomoří, vysokému komisaři OSN pro lidská práva a Radě OSN pro lidská práva.
