16.
1.
2012 B7-0004/2012 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl.
110 odst.
2 jednacího řádu
o zasedání Evropské rady ve dnech 8. až 9. prosince 2011 ( 2011/2546(RSP) )
Roberto Gualtieri
,
Stephen Hughes
,
Enrique Guerrero Salom
,
Udo Bullmann
za skupinu S&D
PE479.441v01-00 B7‑0004/2012 Usnesení Evropského parlamentu o zasedání Evropské rady ve dnech 8. až 9. prosince 2011 ( 2011/2546(RSP) )
Evropský parlament,
– s ohledem na závěry zasedání Evropské rady, které se uskutečnilo ve dnech 9. a 10. prosince 2011,
– s ohledem na prohlášení představitelů států a vlád zemí eurozóny ze dne 9. prosince 2011,
– s ohledem na balíček šesti právních aktů a na dva návrhy Komise týkající se posílení fiskální kázně Nařízení o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy, COM (2011) 819 v konečném znění, a nařízení o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů, COM (2011) 821 v konečném znění.
,
– s ohledem na stav jednání, pokud jde o návrh mezinárodní dohody o posílené hospodářské unii,
– s ohledem na návrh, který jménem Parlamentu předložili jeho zástupci v pracovní skupině ad hoc ,
– s ohledem na čl.
110 odst.
2 jednacího řádu,
1. vyjadřuje pochybnosti nad tím, zda je pro nalezení solidního, rychlého a udržitelného řešení současné finanční, hospodářské a sociální krize v mnoha členských státech EU nezbytné přijmout takovou mezivládní dohodu, jejíchž hlavních cílů lze lépe a účinněji dosáhnout pomocí právních předpisů EU; je však připraven usilovat o nalezení konstruktivního řešení;
2. potvrzuje svou podporu návrhu, který poslanci jmenovaní Konferencí předsedů jako zástupci Parlamentu předložili pracovní skupině ad hoc ; vyjadřuje politování nad tím, že v návrhu mezinárodní dohody ze dne 10. ledna 2012 se neodrážejí návrhy Evropského parlamentu; konstatuje, že některé návrhy Parlamentu podporuje řada členských států, a zváží své stanovisko poté, co obdrží konečný návrh, který se očekává dne 18. ledna 2012;
3. je hluboce přesvědčen, že měnová unie se může změnit ve skutečnou hospodářskou a fiskální unii, pouze pokud bude uplatněna metoda Společenství; připomíná, že EU je politickým projektem, který je založen na silných společných orgánech a institucích a na dodržování společných pravidel;
4. opakuje svou výzvu k budování stabilní Unie, která bude zároveň Unií udržitelného růstu; domnívá se, že fiskální kázeň, ačkoli je základem udržitelného růstu, nepovede sama o sobě k obnově a že dohoda musí být jasným signálem, že evropští vůdčí představitelé budou stejně aktivní v obou směrech; zdůrazňuje proto, že dohoda musí kromě zajištění fiskální kázně obsahovat také závazek smluvních stran přijímat opatření k posílení konvergence a konkurenceschopnosti a návrhy právních předpisů EU týkající se zřízení fondu pro splácení dluhu, projektových dluhopisů a zavedení daně z finančních transakcí a scénář pro dluhopisy stability;
5. trvá rovněž zejména na tom, že:
– nová dohoda by měla jednoznačně uznávat nadřazenost právních předpisů EU nad jejími ustanoveními;
– veškerá prováděcí opatření k dohodě by měla být přijímána příslušnými postupy, které stanoví Smlouvy EU;
– dohoda musí být v souladu s právními předpisy EU, zejména pokud jde o hodnoty uvedené v Paktu o stabilitě a růstu, a v případě, že se smluvní strany hodlají zavázat ke splnění cílů, které nejsou v souladu s právními předpisy EU, musí se tak stát prostřednictvím platných zákonných postupů EU, přičemž tato situace nesmí vést k zavedení dvojích norem;
– je třeba respektovat demokratickou odpovědnost tím, že bude posilováno zapojení Parlamentu ve všech aspektech evropské hospodářské koordinace a správy;
– v souladu s článkem 9 protokolu č. 1 ke Smlouvě musí spolupráce mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parlamentem fungovat v rámci vymezeném Smlouvami EU;
– nová dohoda musí zachovat v právně závazné formě závazek smluvních stran, že podniknou nezbytné kroky, aby zajistily, že obsah dohody bude nejpozději do pěti let začleněn do Smlouvy;
6. vyhrazuje si právo použít všechny politické a zákonné prostředky, které má k dispozici, k ochraně právních předpisů EU a úlohy orgánů a institucí EU, zejména pokud by některé části konečné dohody nebyly v souladu s právními předpisy EU;
7. zdůrazňuje, že tytéž institucionální, právní a politické aspekty se vynořují v souvislosti s jinými vícestrannými dohodami, které řeší finanční krizi, jako je například Evropský mechanismus stability; žádá proto, aby byl do jednání zapojen stejným způsobem jako u této mezinárodní dohody;
8. připomíná Komisi, že je jejím úkolem vykonávat důsledně institucionální úlohu strážkyně Smluv;
9. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení představitelům států a vlád, předsedovi Rady, předsedovi euroskupiny, Komisi a Evropské centrální bance.
