P6_TA(2005)0460
Evropské regulační agentury
B6-0634/2005
Usnesení Evropského parlamentu k návrhu interinstitucionální dohody o vytvoření rámce pro evropské regulační agentury, který předložila Komise
Evropský parlament,
-
s ohledem na návrh Komise ( KOM(2005)0059 ),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 13. ledna 2004 ke sdělení Komise "Rámec pro evropské regulační agentury" Úř. věst.
C 92 E, 16.4.2004, s. 119.
,
-
s ohledem na prohlášení k článku 10 Smlouvy o založení Evropského společenství, které bylo přijato na mezivládní konferenci v Nice, kde se stanoví, že orgány Společenství jsou povinny loajálně spolupracovat,
-
s ohledem na stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ze dne 11. října 2005 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (EHS) č. 1210/90 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí s ohledem na funkční období výkonného ředitele,
-
s ohledem na otázku k ústnímu zodpovězení, kterou Radě položil Výbor pro ústavní záležitosti a Rozpočtový výbor a na odpověď Rady na zasedání dne 15. listopadu 2005,
-
s ohledem na čl.
108 odst.
5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že odůvodnění uvedená v usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. ledna 2004 platí obecně i nadále, že zejména racionalizace a zjednodušení struktury současných i budoucích agentur jsou v zájmu jasnosti, průhlednosti a právní jistoty, ale také z pohledu Unie s 25 a více členskými státy nepostradatelné, a že o zřízení nových agentur se musí rozhodovat podle nejpřísnějších kritérií, které mimo jiné posuzují vhodnost a účelnost jejich činností,
B.
vzhledem k tomu, že Komise předložením své předlohy interinstitucionální dohody navazuje na požadavek Parlamentu uzavřít před přijetím rámcového nařízení interinstitucionální dohodu, která jednoznačně stanoví hlavní společné směry,
C.
vzhledem k tomu, že se ve výše uvedeném prohlášení k článku 10 Smlouvy stanoví, že Evropský parlament, Rada a Komise mohou uzavřít interinstitucionální dohody, pokud bude v rámci jejich závazku k loajální spolupráci nutné usnadnit uplatnění ustanovení Smlouvy,
1.
vítá předlohu předloženou Komisí;
2.
vyjadřuje politování nad tím, že Rada není připravena přistoupit k jednání o uzavření dohody na základě předlohy Komise;
3.
vyzývá Komisi, aby i nadále usilovala o to, aby Rada změnila názor;
4.
upozorňuje na to, že při posuzování budoucích návrhů na zřízení agentur je nutno vycházet zejména z těchto zásad:
a)
zřízení agentury musí být provedeno na základě řádného legislativního postupu, zpravidla tedy v rámci postupu spolurozhodování; uplatnění postupu dle článku 308 Smlouvy je možné pouze ve výjimečných případech, kdy příslušná ustanovení Smlouvy neposkytují dostatečný právní základ;
b)
ke každému návrhu na zřízení agentury musí být přiložena analýza nákladů a přínosů a přesné hodnocení dopadů, které prokáží také rentabilitu zřízení agentury ve srovnání s tím, jak dané úkoly řeší příslušná oddělení Komise;
c)
samostatnost, která bude agentuře přidělena dle jejího rozsahu povinností, nezbavuje Komisi povinnosti nést politickou zodpovědnost za její činnost;
d)
úlohu Komise při výběru a jmenování výkonného orgánu, zpravidla ředitele je nutno chápat v souladu s tímto požadavkem politické zodpovědnosti a příslušnosti;
e)
Parlament bude provádět "kontrolu ex-ante" formou slyšení kandidáta nebo kandidátů na funkci ředitele, "kontrolu ex-post" formou schvalování čerpání rozpočtu a průběžnou kontrolu činnosti agentury prostřednictvím svých příslušných výborů; o prodloužení funkčního období ředitele rozhoduje pouze správní rada na základě hodnocení prvního funkčního období ředitele;
f)
do dozorčího orgánu a správní rady vyšle Rada odborné zástupce, které může Parlament pozvat před jejich jmenováním ke slyšení, pokud to bude považovat za účelné, počet těchto vyslaných zástupců bude přiměřený úkolům a významu agentury, přičemž dlouhodobě se z důvodu efektivity bude usilovat o snížení počtu členů správní rady; pokud bude počet zástupců ve správní radě odpovídat počtu členských států, Parlament navrhne dva členy správní rady;
g)
proti úkonům agentury s právními důsledky vůči třetím stranám lze vznést stížnosti u Komise, která je může změnit nebo zrušit, přičemž rozhodnutí Komise lze napadnout u Soudního dvora;
5.
je znepokojen stálým nárůstem počtu decentralizovaných agentur (v současné době jich je dvacet tři, zatímco v roce 1995 jich bylo pět), neboť tím vzniká riziko, že výkonná funkce Komise bude oslabena a roztříští se do mnoha úřadů, které budou z větší části pracovat na mezivládním základě a požaduje, aby alespoň v době reflexe nad procesem ratifikace Smlouvy o Ústavě pro Evropu nebyly předkládány nové návrhy na zřizování agentur;
6.
vítá skutečnost, že z důvodu narůstajícího rozpočtového zatížení, které pro rozpočet Společenství představuje zřizování decentralizovaných agentur, musí být podle předlohy Komise každý návrh na zřízení agentury podložen hodnocením dopadů, které nebude zohledňovat pouze princip subsidiarity a přiměřenosti, nýbrž bude obsahovat také co nejúplnější hodnocení ex-ante předpokládaných nákladů souvisejících s kontrolou a koordinací, odhad požadavků na lidské zdroje a odhad nákladů na správu;
7.
konstatuje, že agentury jsou sice dotovány z rozpočtu Společenství, avšak zástupci vyslaní členskými státy do správních rad činí politická rozhodnutí, jež se týkají provádění práva Společenství;
8.
lituje, že Komise není zjevně ochotna předložit jasný přehled finančních dopadů souvisejících s existencí a dalším rozvojem stávajících agentur v období příštího finančního výhledu;
9.
požaduje, aby byla v interinstitucionální dohodě uvedena zásada maximálního navýšení sazby určené na správní výdaje agentur, aby byla srovnatelná se sazbou požadovanou Komisí;
10.
žádá, aby na rozdíl od textu předlohy byla interinstitucionální dohoda postupně uplatňována na již existující agentury;
11.
žádá Konferenci předsedů výborů, aby pro Rozpočtový výbor a Výbor pro rozpočtovou kontrolu sestavila hodnocení spolupráce stálých výborů v rámci sledování činnosti agentur, které jim byly přiděleny, a aktualizovala "hlavní směry" přijaté v červenci 1998;
12.
vyzývá Výbor pro ústavní záležitosti, aby sledoval další vývoj předlohy Komise, a aby se jí v případě potřeby opět zabýval;
13.
žádá předsedy a zpravodaje Výboru pro ústavní záležitosti a Rozpočtového výboru, aby na politické úrovni navázali neformální kontakty se zástupci Rady a Komise, aby zjistili, v jaké fázi jsou v Radě horizontální opatření, která se zabývají budoucí strukturou regulačních agentur;
14.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám členských států.
