P6_TA(2009)0039
Nediskriminace na základě pohlaví a mezigenerační solidarita
A6-0492/2008
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 3. února 2009 o nediskriminaci na základě pohlaví a mezigenerační solidaritě ( 2008/2118(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na článek 2, čl.
3 odst.
2 a článek 141 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na usnesení Rady a ministrů pro zaměstnanost a sociální politiku zasedajících dne 29. června 2000 o vyrovnaném zapojení žen a mužů do rodinného a pracovního života Úř. věst.C 218, 31.7.2000, s. 5.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2000 o sdělení Komise "Evropa pro všechny věkové skupiny – podpora prosperity a mezigenerační solidarity" Úř. věst.
C 232, 17.8.2001, s. 381.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2004 o sladění pracovního, rodinného a soukromého života Úř. věst.
C 102 E, 28.4.2004, s. 492.
,
-
s ohledem na Evropský pakt mládeže, který přijala Evropská rada na svém zasedání v Bruselu ve dnech 22. a 23. března 2005,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o demografických výzvách a mezigenerační solidaritě Úř. věst.
C 292 E, 1.12.2006, s. 131.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. října 2006 nazvané "Demografická budoucnost Evropy – učiňme z problému výhodu" ( KOM(2006)0571 ),
-
s ohledem na své unesení ze dne 19. června 2007 o právním rámci opatření pro sladění rodinného života a období studia u mladých žen v Evropské unii Úř. věst.
C 146 E, 12.6.2008, s. 112.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 10. května 2007 nazvané "Podporovat solidaritu mezi generacemi" ( KOM(2007)0244 ),
-
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise nazvanému "Podporovat solidaritu mezi generacemi" Úř. věst.
C 120, 16.5.2008, s. 66.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 27. září 2007 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2007 Úř. věst.
C 219 E, 28.8.2008, s. 324.
,
-
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise nazvaný "Demografická budoucnost Evropy: fakta a čísla" ( SEK(2007)0638 ),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 21. února 2008 o demografické budoucnosti Evropy Přijaté texty, P6_TA(2008)0066 .
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 3. září 2008 o rovnosti žen a mužů – 2008 Přijaté texty, P6_TA(2008)0399 .
,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Komise pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6-0492/2008 ),
A.
vzhledem k tomu, že ženy a muži jsou si rovni, pokud jde o jejich lidskou důstojnost, práva a povinnosti,
B.
vzhledem k tomu, že zásada rovného zacházení je hlavní zásadou právního řádu a jako taková musí být zohledňována a dodržována při výkladu i uplatňování právních předpisů,
C.
vzhledem k tomu, že dosud přetrvávají značné rozdíly mezi ženami a muži ve všech ostatních ohledech souvisejících s kvalitou pracovního prostředí, například pokud jde o soulad mezi pracovním a soukromým životem, a vzhledem k tomu, že míra zaměstnanosti žen s malými dětmi je pouze 62,4 % oproti 91,4 % zaměstnaných mužů; vzhledem k tomu, že 76,5 % osob pracujících na částečný úvazek jsou ženy,
D.
vzhledem k tomu, že cílem Lisabonské strategie je zajistit, že 60 % práceschopných žen budou zaměstnány; vzhledem k tomu, že kvantitativní a kvalitativní cíle Lisabonské strategie a nové integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost Viz sdělení Komise ze dne 11. prosince 2007 s názvem : Integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost: (2008–2010) ( KOM(2007)0803 ).
, co se týče zejména zaměstnanosti žen a dospělých, jsou určovány povědomím o neudržitelnosti plýtvání zdroji a jejich potenciálem, jakož i povědomím o rizicích pro udržení důchodových systémů a systémů sociálního zabezpečení,
E.
vzhledem k tomu, že zásada rovného zacházení pro muže a ženy předpokládá odstranění všech druhů přímé i nepřímé diskriminace na základě pohlaví, zejména v souvislost s mateřstvím, plněním rodinných povinností a rodinným stavem,
F.
vzhledem k údajům obsaženým v uvedeném sdělení Komise ze dne 12. října 2006, podle kterých je v zemích a v oblastech s vysokou mírou zaměstnanosti žen, v nichž byly zavedeny systémy sociální ochrany, vyšší porodnost,
G.
vzhledem k tomu, že tři hlavní problémy Unie – demografické změny, globalizace a změna klimatu – vyžadují mezigenerační solidaritu založenou na široké dohodě nejen mezi generacemi, ale i mezi muži a ženami,
H.
vzhledem k tomu, že je nutné, aby základem dohody mezi muži a ženami i mezi generacemi byla možnost jednotlivce uspořádat si vlastní pracovní i soukromý život, sladit ekonomické potřeby, které s sebou profesní činnost přináší, s možností zvolit si kterým činnostem a kdy se bude v rámci práv a povinností stanovených právními a smluvními předpisy věnovat,
I.
vzhledem k tomu, že vzájemná mezigenerační odpovědnost vyžaduje aktivní přístup veřejných orgánů a zapojení všech sociálních partnerů pro zajištění kvalitních služeb obecného zájmu a odpovídajících a dostatečných systémů sociální péče a sociálního zabezpečení,
J.
vzhledem k tomu, že zapojování žen na trhu práce je spojeno s kulturními změnami a reformami zaměřenými na provádění politik sladění pracovního, rodinného a soukromého života a politik týkajících se změny rolí; vzhledem k tomu, že se tyto politiky týkají různých, avšak úzce propojených aspektů, které sahají od dočasného zkrácení pracovní doby prostřednictvím změny pracovní smlouvy na plný úvazek na pracovní smlouvu na částečný úvazek a využití dovolených (mateřské, otcovské, rodičovské, rodinné), po vytváření sítí osobních služeb,
K.
vzhledem k tomu, že demografické změny mají značný dopad na soukromý a pracovní život; že nekvalitní služby, nedostatečné odměňování, pomalé začleňování na trhu práce, dlouhodobý sled smluv na dobu určitou, nedostatečná podpora pro mladé páry jsou mimo jiné důvody, které vedou mladé lidi k tomu, že odkládají založení rodiny a narození dětí; že strnulá organizace práce a obtížné opětovné začleňování na trh práce po období péče stráveném v domácnosti ztěžují svobodnou volbu, pokud jde o sladění činností, např. střídání profesní činnosti a péče o rodinu,
L.
vzhledem k tomu, že nediskriminace na základě pohlaví se zpravidla týká nejen žen-matek, ale také mužů-otců; vzhledem k tomu, že všechny politické kroky v této oblasti by se již neměly zaměřovat pouze na ženy a že evropské i vnitrostátní politiky by měly od nynějška v této oblasti zohledňovat i potřeby a schopnosti mužů-otců,
M.
vzhledem k tomu, že pokud jde o práci v domácnosti, je nezbytné začít uvažovat o pojmu diskriminace, která je spojena s mateřskou, otcovskou, rodičovskou a rodinnou dovolenou, aby se zjistilo, zda se jedná o určitou formu diskriminace spojenou s pohlavím; vzhledem k tomu, že je nezbytné na evropské úrovni definovat pojem "několikanásobné diskriminace",
N.
vzhledem k tomu, že pojem mezigenerační solidarita se neomezuje pouze na péči o děti, ale týká se také odpovědnosti vůči starším a závislým osobám a přispívá k respektování lidské důstojnosti a její podpoře budoucími generacemi,
O.
vzhledem k tomu, že značná chudoba nesmí být diskriminačním faktorem v oblasti mezigenerační solidarity a že i nejchudší rodiny udržují vztahy a aktivity v rámci mezigenerační solidarity,
P.
vzhledem k tomu, že ten, kdo věnuje svůj čas a schopnosti výchově dětí a péči o ně nebo o starší osoby, by měl být společností uznáván a že tohoto cíle je možno dosáhnout, pokud budou takovéto osobě přiznána konkrétní práva, zejména v oblasti sociálního zabezpečení a důchodu,
Q.
vzhledem k tomu, že výchovná role rodičů vůči dětem a úloha dětí vůči starším a závislým osobám, stejně jako úloha žen a mužů, kteří pečují o starší a závislé osoby, jsou zásadní pro zvyšování obecného blahobytu a měly by být jako takové uznávány průřezovými politikami, a to i v případě žen a mužů, kteří se svobodně rozhodnou věnovat se jim na plný nebo částečný úvazek,
R.
vzhledem k tomu, že od října 2003 probíhají konzultace Komise se sociálními partnery na téma sladění pracovního, rodinného a soukromého života; vzhledem k tomu, že tyto konzultace, jež dospěly do druhé fáze, jsou opodstatněny významem, jaký má vytváření politik a nástrojů, které umožní spojit kvalitní práci s úkoly, které plní ženy a muži v domácnosti,
S.
vzhledem ke klíčové roli mužů při uskutečňování opravdové rovnosti,
T.
vzhledem k zásadám flexikurity určeným pro ženy tak, jak jsou vymezeny v usnesení Evropského parlamentu z 29. listopadu 2007 o společných zásadách flexikurity Úř. věst.
C 297 E, 20.11.2008, s. 174.
, a vzhledem k tomu, že ve většině evropských regionů úprava pracovní doby osobám s dětmi zjevně příliš nepomáhá a že zaměstnanci s dětmi mají menší naději být zaměstnáni na pozici, která umožňuje flexibilní úpravu pracovní doby, než ti, kteří děti nemají Eurostat,
Život mužů a žen v Evropě
, 2008, s. 89.
,
U.
vzhledem k tomu, že souladu mezi rodinným plánováním, soukromým životem a profesními ambicemi lze dosáhnout pouze za předpokladu, že dotyčné osoby mají v ekonomické a sociální oblasti skutečně svobodnou volbu a mohou se opřít se o politická a ekonomická rozhodnutí na evropské i vnitrostátní úrovni, aniž by z jejich rozhodnutí vyplývaly nějaké nevýhody, a že je k dispozici nezbytná infrastruktura,
V.
vzhledem k tomu, že existuje riziko "nuceného" zaměstnání na částečný úvazek, zejména u žen-matek, které často musí volit toto řešení z důvodu nedostupnosti zařízení pro péči o děti, stejně jako existuje riziko odmítnutí změny pracovní smlouvy na plný úvazek na pracovní smlouvu na částečný úvazek, které nakonec ztíží nebo úplně znemožní sladění pracovního, rodinného a soukromého života,
1.
zdůrazňuje, že zásada mezigenerační solidarity je jedním ze základních stavebních prvků evropského sociálního modelu; žádá, aby v zájmu dodržování této zásady zaujaly orgány veřejné moci různých úrovní aktivnější přístup a aby všichni sociální partneři usilovali o zajištění kvalitních sociálních služeb obecného zájmu pro rodiny, mladé lidi a všechny osoby, které nemají dostatečný příjem pro své životní potřeby;
2.
poukazuje na skutečnost, že politika v oblasti péče a poskytování pečovatelských služeb jsou ve své podstatě spjaty s dosažením rovnosti žen a mužů; kritizuje nedostatek dostupných kvalitních pečovatelských služeb ve většině členských států, což souvisí s tím, že ženy a muži se nepodílejí na poskytování péče rovnocenným způsobem, což má zase přímý negativní dopad na možnosti žen, pokud jde o jejich účast ve všech oblastech sociálního, hospodářského, kulturního a politického života;
3.
zdůrazňuje, že kvalitní dostupná zařízení pro péči o děti otevřená v době vyhovující rodičům i dětem a dostupný kvalitní pečovatelský systém pro starší občany a další závislé osoby musí být základními prvky evropského sociálního modelu klíčovými prvky usnadňujícími přístup žen na pracovní trh a k placenému zaměstnání, jenž jim umožní využít jejich schopností, a dosáhnout tak ekonomické nezávislosti;
4.
připomíná členským státům jejich závazky dohodnuté na zasedání Evropské rady v Barceloně v roce 2002 odstranit překážky rovné účasti žen a mužů na trhu práce a do roku 2010 zavést zařízení pro péči o děti pro 90 % dětí ve věku od tří let do věku povinné školní docházky a pro nejméně 33 % dětí ve věku do tří let; vyzývá členské státy, aby stanovily podobné cíle, pokud jde o zařízení pro péči o starší a nemocné rodinné příslušníky;
5.
poukazuje na velký nepoměr, pokud jde o podíl žen a mužů na práci v domácnosti a v rodině, jenž nutí zejména ženy přistupovat k flexibilní úpravě pracovní doby nebo vzdát se pracovní činnosti vůbec, což má dopad na vývoj profesní kariéry žen, přetrvávající rozdíl v odměňování mužů a žen a na akumulaci nároků na důchodové zabezpečení;
6.
obává se, že návrh českého předsednictví považovat péči o děti za "plnohodnotnou alternativu profesního života" směřuje k tradičnímu rozdělení práce mezi muže a ženy, tj. k tradičnímu pojetí, kdy je muž pracovníkem na plný úvazek a o jeho osobní potřeby se starají "neviditelné ruce" (žena), které pečují o dům a rodinu;
7.
velmi jej znepokojuje skutečnost, zejména v době hospodářské recese, že návrh českého předsednictví nutí ženy, aby se vzdaly svého zaměstnání a ubíraly se "přirozenou" cestou, tj. pečovaly o děti a jiné závislé osoby; naléhavě vyzývá Radu a členské státy, aby vyvinuly co nejvyšší úsilí k dosažení cílů pro péči o děti stanovených v Barceloně;
8.
zdůrazňuje, že plné zapojení rodiče nebo rodičů do práce, za níž pobírají přiměřenou odměnu, může přispět k omezení chudoby v důsledku nedostatečného odměňování a pomoci v boji proti riziku chudoby u domácností rodičů samoživitelů, které trpí mnohem vyšší mírou chudoby (32 %);
9.
poukazuje na to, že důchodové systémy v členských státech ponechávají mnoha ženám stále pouze druhotná práva, založená na profesní činnosti manžela, v důsledku čehož většinu starších osob žijících v chudobě tvoří ženy;
10.
vyzývá členské státy, aby se zabývaly strukturálními faktory, které přispívají k nerovnosti v důchodových systémech, včetně organizace péče a způsobů spojení rodinného a pracovního života, nerovností na trhu práce, rozdílů v odměňování mužů a žen a přímé diskriminace v oblasti druhého a třetího pilíře důchodového zabezpečení;
11.
vyzývá Komisi, aby předložila nový návrh směrnice o zvláštních právech a zárukách v souvislosti se slaďováním pracovního a rodinného života v rodinách se závislými rodinnými příslušníky (dětmi, staršími nebo zdravotně postiženými osobami);
12.
žádá, aby výzkumné struktury a organizace více a lépe investovaly do různých aspektů ekologického zkvalitnění produktů určených pro děti a pro osoby, které potřebují péči, a celkově pro užití v domácnosti;
13.
vyzývá Eurostat, aby připravil opatření umožňující předkládání statistických údajů v oblasti péče o děti a závislé osoby rozčleněných podle toho, zda ji zajišťují ženy nebo muži;
14.
vyzývá Komisi, aby předložila konkrétní iniciativy, které by zúročily dovednosti získané při vykonávání úkolů spojených s výchovou, péčí o závislé osoby a řízením domácnosti tak, aby mohly být tyto zkušenosti zohledněny při opětovném začleňování na trhu práce; připomíná, že hodnocení dovedností z více oblastí má pro hodnocení dovedností podle nejlepších tradic vnitrostátních zkušeností se systémy týkajícími se vztahů mezi pracovní nabídkou a poptávkou zásadní význam;
15.
vyzývá Komisi, aby uspořádala informační kampaň a zasadila se o zahájení pilotních projektů zaměřených na usnadnění vyváženého zapojení žen a mužů do pracovního a rodinného života;
16.
vyzývá členské státy, aby zvážily možnost zavedení pružné pracovní doby pro rodiče (na základě svobodného rozhodnutí) a pro instituce poskytující péči o děti, což by ženám a mužům pomohlo lépe sladit pracovní a rodinný život;
17.
žádá Komisi, aby zaznamenávala osvědčené postupy zaváděné členskými státy v souvislosti s pečovateli a sdělovala tyto osvědčené postupy všem členským státům a ukázala tak, že pečovatelé hrají v oblasti mezigenerační solidarity klíčovou roli, a povzbuzovala členské státy k uplatňování strategie na podporu pečovatelů;
18.
vyzývá členské státy, aby podpořily a propagovaly operační programy zahájené Komisí v rámci evropské aliance pro rodiny; žádá Komisi, aby zintenzívnila vývoj nástrojů, které by systematizovaly výměnu osvědčených postupů a výzkum v této oblasti;
19.
vyzývá veřejné orgány, aby přijaly nezbytná opatření, jež umožní pracujícím matkám a pracujícím otcům využít podpory politik sladění pracovního, rodinného a soukromého života a zajistí jim přístup k příslušným nástrojům;
20.
vyzývá členské státy, aby podporovaly režimy dlouhodobých dovolených (rodičovské dovolené, dovolené při adopci dítěte, dovolené za účelem péče o závislou osobu), jichž využívají osoby, které chtějí přerušit profesní činnost a starat se o závislou osobu;
21.
domnívá se, že je třeba zasáhnout a zlepšit postoj nejen k mateřské dovolené, ale i k otcovské dovolené a k rodičovským dovoleným, a to zejména v souvislosti s dovolenými, jichž využívají pracující otcové, neboť ve všech členských státech využívá dovolených, jež jsou jim určeny, jen malé procento mužů;
22.
trvá na tom, že každá osoba, která si přeje přerušit nebo omezit svou formální profesní činnost, aby se mohla zapojit do mezigenerační solidarity, by měla mít možnost využít flexibilní pracovní doby; vyzývá proto malé a střední podniky k ochotnější spolupráci a veřejné orgány k větší finanční flexibilitě při rozpočtovém plánování státní podpory;
23.
žádá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy a sociálními partnery zahájila revizi politiky týkající se sladění rodinného a pracovního života:
-
zajištěním toho, aby náklady na mateřskou dovolenou nebyly hrazeny podnikem, ale správním celkem, čímž by se zamezilo diskriminačnímu chování v podniku a podpořil by se demografický vývoj,
-
zlepšením dostupnosti služeb péče a pomoci nesoběstačným osobám (dětí, zdravotně postižených a starších osob) a flexibility těchto služeb určením minimálního počtu zařízení otevřených také v noci, které by umožnily reagovat jak na pracovní požadavky, tak chránit soukromý život;
24.
vítá návrh věnovat zvláštní článek sladění pracovního, rodinného a soukromého života ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby Úř. věst.
L 299, 18.11.2003, s. 9.
a upozorňuje, že je nezbytné vzít jej v úvahu při stanovení týdenní pracovní doby a práce pečovatelů;
25.
žádá členské státy, aby dbaly na to, že každá osoba, která dočasně přerušila svou profesní činnost, aby se mohla věnovat výchově dětí nebo péči o starší či závislé osoby, se bude moci (znovu) začlenit na trh práce a mít právo na návrat na původní pracovní místo a na profesní postup;
26.
poukazuje na to, že odměna žen za práci hraje klíčovou roli v jejich hospodářské samostatnosti a je také důležitý pro větší rovnost mužů a žen ve společnosti jako celku;
27.
zdůrazňuje, že se solidarita vůči starším osobám musí posílit, ale měla by také nalézt reciprocitu ve vztahu k dětem a mládeži, vzhledem k tomu, že zatímco stáří předává moudrost, dovednost a zkušenost, mladá generace disponuje energií, dynamismem, radostí ze života a nadějí;
28.
domnívá se, že mezigenerační solidarita musí být podpořena ohleduplnými daňovými politikami (ve formě převodů, odpočtů a osvobození), akcemi pro aktivní věk, politikami pro rozvoj dovedností, integrovanými sítěmi služeb pro děti, starší osoby, osoby se zdravotním postižením a nesoběstačné osoby, a musí být vyhodnocen jejich dopad, ať už pozitivní nebo negativní, na určitá rozhodnutí, pokud jde o sladění pracovního, rodinného a soukromého života;
29.
připomíná Komisi a členským státům, že je nezbytné přijmout opatření ve prospěch žen a mužů, zejména za účelem usnadnění jejich návratu do zaměstnání po určité době, kterou věnovali rodině (výchova dětí a/nebo péče o nemocného nebo zdravotně postiženého příbuzného), podporováním politiky zpětného začlenění na trh práce, aby mohli být opět finančně nezávislí;
30.
vyzývá členské státy, aby prosazovaly daňovou politiku, která zohledňuje finanční závazky domácností, zejména náklady na hlídání dětí a na péči o starší a závislé osoby, prostřednictvím daňového režimu nebo systému daňových úlev;
31.
vyzývá členské státy, aby přezkoumaly své daňové systémy a stanovily daňové sazby založené na individuálních právech a v důsledku toho i požadavcích na individualizaci důchodových práv a práv v rámci systému sociálního zabezpečení;
32.
žádá orgány a členské státy, aby za účelem uplatnění rovného zacházení pro muže a ženy přijaly ve prospěch žen zvláštní opatření k odstranění situací, kdy dochází ke zjevnému znevýhodnění žen oproti mužům; domnívá se, že tato opatření, použitelná při vzniku uvedených situací, musí být rozumná a přiměřená ve vztahu ke sledovaným cílům;
33.
žádá vnitrostátní a místní orgány, aby vytvářely programy zaměřené na mládež, které budou mít mezigenerační rozměr, aby mladší generace pochopila, že současné úrovně prosperity a blahobytu bylo dosaženo díky úsilí a námaze předchozích generací;
34.
žádá orgány Unie a všechny veřejné orgány, aby řádně zohlednily zásadu rovného zacházení pro muže a ženy v procesu přijímání a uplatňování právních předpisů, definování veřejných politik a ve veškerých svých činnostech;
35.
žádá sdělovací prostředky, aby věnovaly pozitivní a soustavnou pozornost mezigeneračním vztahům, a to tak, že se budou zabývat mezigeneračními otázkami, diskusemi mezi rozdílnými věkovými skupinami a obecněji řečeno příznivou reflexí společenského přínosu starších generací;
36.
trvá na tom, že je důležité začlenit zásadu rovného zacházení a rovných příležitostí do všech hospodářských, pracovních a sociálních politik, protože to napomůže zamezení segregace v pracovním procesu a odstranění rozdílů v odměňování, a posílit podnikání žen;
37.
domnívá se, že v důsledku změn modelu rodiny a postupného pronikání žen na trh práce je nezbytné, aby došlo ke změně tradičního způsobu péče o závislé osoby; doporučuje členským státům, aby rozšířily a doplnily činnost na ochranu sítě sociálních služeb, s cílem zaručit rovnost při uplatňování práva na podporu osobní nezávislosti a poskytování péče závislým osobám;
38.
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi, Hospodářskému a sociálnímu výboru, parlamentům a národním statistickým úřadům členských států, Mezinárodnímu úřadu práce, Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a Rozvojovému programu OSN.
