P6_TA(2009)0122
Hlavní směry politiky zaměstnanosti
B6-0133/2009
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2009 o provádění hlavních směrů politiky zaměstnanosti členských států v letech 2008–2010
Evropský parlament
, -
s ohledem na svůj postoj ze dne 20. května 2008 o hlavních směrech politiky zaměstnanosti členských států 2008–2010 Přijaté texty, P6_TA (2008)0207
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. listopadu 2008 o Plánu evropské hospodářské obnovy ( KOM(2008)0800 ),
-
s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/618/ES ze dne 15. července 2008 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států Úř. věst.
L 198, 26.7.2008, s.47
,
-
s ohledem na návrh Komise na rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států ze dne 28. ledna 2009 ( COM(2008)0869 ),
-
s ohledem na závěry Evropské rady ze dnů 11. a 12. prosince 2008, které stanoví rámec opatření EU, která mají zabránit recesi a podpořit hospodářskou činnost a zaměstnanost,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 9. října 2008 o podpoře sociálního začlenění a boji s chudobou, včetně dětské chudoby, v EU Přijaté texty, P6_TA (2008)0467
,
-
s ohledem na čl.
103 odst.
2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že hospodářský růst, zaměstnanost, boj proti chudobě a sociální začlenění jsou navzájem velmi provázány;
B.
vzhledem k tomu, že současná hospodářská krize přináší nebývalé problémy v souvislosti se stoupající nezaměstnaností a sociálním vyloučením a že podle prognóz se hospodářská situace v Evropské unii bude ještě dále zhoršovat, což v roce 2009 povede v Evropské unii k pomalejšímu nebo dokonce záporného růstu zaměstnanosti a vyšší míře nezaměstnanosti,
C.
vzhledem k tomu, že evropská strategie zaměstnanosti a hlavní směry zaměstnanosti jsou hlavními nástroji v rámci Lisabonské strategie, jejichž cílem je řešit naléhavé problémy v oblasti pracovního trhu,
D.
vzhledem k tomu, že Unie a členské státy nesou společnou odpovědnost za to, jak budou řešit výzvy, možnosti a nejistoty občanů ohledně globalizace,
E.
vzhledem k tomu, že celosvětová finanční a hospodářská krize vyžaduje rozhodnou a koordinovanou reakci Unie s cílem zabránit ztrátám pracovních míst, podpořit odpovídající příjmy občanů, zabránit recesi a proměnit současné hospodářské výzvy a výzvy v oblasti zaměstnanosti v nové příležitosti,
F.
vzhledem k tomu, že je proto naléhavě potřeba vystupňovat úsilí na všech úrovních správy a zapojit sociální partnery a ostatní příslušné subjekty, investovat do lidí a modernizovat evropské pracovní trhy, zejména používáním přístupu flexikurity, a to v konzultaci se sociálními partnery v souladu s vnitrostátními zvyklostmi a postupy,
Obecně: hospodářská obnova a hlavní směry politiky zaměstnanosti
1.
je přesvědčen, že v kontextu vážného celosvětového hospodářského poklesu a předpovědí, podle nichž dojde do konce roku 2009 k nárůstu počtu nezaměstnaných v EU o nejméně 3,5 milionu osob, musí být klíčovým cílem politiky zaměstnanosti Unie a jejích členských států ochránit co možná nejvyšší počet životaschopných pracovních míst před krátkodobým propadem poptávky a podpořit tvorbu pracovních míst a současně i kupní sílu nezaměstnaných pracovníků a jejich schopnost rychle nalézt nové zaměstnání; vyzývá Komisi, aby členským státům dala jednoznačně najevo, že hlavní směry pro zaměstnanost je třeba uplatňovat v tomto duchu a že třeba zaměřit se přednostně na problém zaměstnanosti, a to tím, že na jarním zasedání Evropské rady v roce 2009 k evropské iniciativě pro zaměstnanost předloží návrhy na koordinovanou činnost členských států, jejímž cílem by bylo ochránit již existující pracovní místa a vytvářet místa nová;
2.
vítá sdělení Komise o Plánu evropské hospodářské obnovy a důraz, který Komise klade na spojení krátkodobých finančních pobídek a dlouhodobé Lisabonské strategie a integrovaných hlavních směrů; zdůrazňuje v této souvislosti potřebu zajistit, aby všechna krátkodobá opatření členských států k oživení hospodářství přispěla k dosažení společně stanovených cílů;
3.
konstatuje, že hlavní dilema ve stávající krizi představuje skutečnost, že nástroje evropské hospodářské politiky dosud nejsou dostatečně rozvinuté, aby úspěšně plnily náročné úkoly; požaduje proto přezkum a aktualizaci základních nástrojů politiky, zejména integrovaných hlavních směrů politiky pro růst a zaměstnanost, Paktu stability a růstu a strategie pro udržitelný rozvoj s cílem začlenit je do "Nového údělu pro dobře nastavený hospodářský růst v Evropské unii";
4.
zdůrazňuje že je vzhledem k hospodářskému poklesu potřeba změnit orientaci integrovaných hlavních směrů politiky a naléhavě Radu vyzývá, aby schválila krátkodobá opatření pro zachování stejné míry zaměstnanosti jako v roce 2008 a pro investice v oblasti boje proti změně klimatu a aby vyzvala členské státy a sociální partnery, aby v souladu s vnitrostátními zvyklostmi zajistily dostatečný příjem, a to zejména s ohledem na nejvíce ohrožené skupiny obyvatelstva; očekává, že Komise v souvislosti s těmito cíli včas před následujícím jarním zasedáním Evropské rady vypracuje a předloží příslušné iniciativy;
5.
znovu připomíná, že koordinované investování členských států do pěti hlavních lisabonských cílů, tj. výzkumu, vzdělávání, aktivní politiky v oblasti trhu práce, péče o děti a pobídek pro soukromé investice, musí být klíčovým prvkem politiky zaměstnanosti a že infrastrukturu pro péči o děti je nutno považovat za jeden z předpokladů pro zvýšení účasti na trhu práce, a to zejména v případě žen; podněcuje členské státy, aby tyto společné zásady zahrnuly do konzultací se sociálními partnery o svých národních programech reforem;
Hlavní směry zaměstnanosti na období 2008–2010: naléhavá potřeba jejich přísného provádění
6.
při uplatňování těchto hlavních směrů členské státy:
—
přihlíží k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, se zárukou přiměřeného sociálního zabezpečení, s bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví
—
a zaměřují se na boj proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace;
7.
členské státy posílí součinnost hlavních směrů s otevřenou metodou koordinace v oblasti sociálního zabezpečení a procesu sociálního začleňování;
8.
členské státy ve spolupráci se sociálními partnery a v souladu se svými národními tradicemi přezkoumají způsoby, jak zlepšit dodržování a uplatňování zásad a pravidel evropského sociálního práva, dohod mezi sociálními partnery a základních zásad rovného zacházení a nediskriminace, a informují o tom ve svých národních reformních programech;
9.
znovu připomíná, že koncepce flexikurity podle hlavního směru č. 21 je nutno využít k vytvoření spojení mezi jednotlivými zaměstnáními a zdůrazňuje, že to vyžaduje vysoký stupeň ochrany v systémech sociálního zabezpečení a také aktivní politiky týkající se trhu práce;
10.
vítá v této souvislosti prohlášení Komise, podle něhož je mimořádně důležité posílit aktivizační opatření, především pracovníků s nízkou kvalifikací, zvýšit dotace na pracovní místa a krátké školící kurzy pro ohrožené skupiny a osoby, které jsou nejvíce ohroženy dlouhodobou nezaměstnaností, nabídnout (pře)školení a rekvalifikace potřebné v odvětvích méně zasažených krizí; zajistit přiměřenou sociální ochranu, jež nabízí jistotu příjmu, a také se bezvýhradně zasazovat o sociální dialog a zapojení sociálních partnerů;
11.
zdůrazňuje význam cílených opatření zaměřených v období vysoké nezaměstnanosti pro nejvíce ohrožené skupiny obyvatelstva, zejména na dlouhodobě nezaměstnané osoby, osoby se zdravotním postižením a skupiny přistěhovalců;
12.
je toho názoru, že Komise musí být vzhledem k rozsahu krize připravena přijmout mimořádná opatření, včetně rozšíření přístupu k Evropskému fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF), který musí být schopen podporovat pracovníky v širší škále situací, včetně pracovníků se smlouvami na dobu určitou, kteří ztratili zaměstnání, a také přechodného zpřístupnění Evropského sociálního fondu (ESF) pro podporu opatření na zachování pracovních míst prostřednictvím vzdělávacích programů;
13.
je toho názoru, že hospodářská krize vyžaduje posílení opatření EU v oblasti restrukturalizace, zejména posílení práv na informování a projednávání;
14.
domnívá se, že příští reforma strukturálních fondů EU by měla více zaměřit cíle fondů na vytvoření udržitelných, vysoce kvalitních pracovních míst;
15.
zdůrazňuje navíc význam vzdělání, a to nejen pro zvýšení zaměstnatelnosti pracovníků, ale také pro zlepšení jejich mobility, což je důležité pro fungování vnitřního trhu; klade proto důraz na potřebu uznávání formálně nebo neformálně získané kvalifikace;
16.
zdůrazňuje důležitost hlavního směru č. 23 a zásadních investic do celoživotního vzdělávání pro snížení nezaměstnanosti a pro splnění cíle vytvořit v Evropě lepší pracovní místa; zdůrazňuje v této souvislosti, že všichni občané musí mít stejný přístup a stejné možnosti účastnit se programů celoživotního vzdělávání, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat ohroženým skupinám obyvatelstva; zdůrazňuje, že pro financování těchto opatření je třeba okamžitě poskytnout prostředky z Evropského sociálního fondu a z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci;
17.
vyjadřuje politování nad tím, že ve všech zemích je nejmenší pravděpodobnost účasti na vzdělávacích programech a programech odborné přípravy a na programech celoživotního vzdělávání u osob s nejnižší úrovní základního vzdělání, starších lidí, lidí z venkovských oblastí a osoby se zdravotním postižením;
18.
zdůrazňuje, že zkvalitnění vzdělávání dospělých je rozhodujícím faktorem pro zvýšení účasti v něm a že opatření na podporu vyšší efektivity výuky zahrnují dostupnost vhodných prostor a možnost péče o děti v místě; nabídky otevřeného a distančního vzdělávání pro občany v odlehlých oblastech; informační a poradenské služby; programy vytvořené podle individuálních potřeb a pružné uspořádání výuky;
19.
připomíná skutečnost, že míra nezaměstnanosti mezi mladými lidmi v Evropě je stále velmi vysoká; připomíná rovněž, že zkušenosti z dřívějších hospodářských krizí ukazují, že dospělí mladí lidé, kteří se zařadí mezi nezaměstnané po ukončení svého vzdělání, jsou podstatně méně schopni se zapojit do pracovního procesu; zdůrazňuje proto, že je důležité, aby každý členský stát splnil cíl hlavního směru č. 18, aby každému mladému člověku, který ukončil vzdělání, bylo do čtyř měsíců nabídnuto zaměstnání, učební poměr, další odborná příprava nebo jiné opatření zaměstnanosti;
20.
požaduje rozhodná opatření k boji proti problému nízkého podílu žen na pracovním trhu; připomíná, že míra zaměstnanosti žen je obecně nižší a ženy mnohem častěji než muži vykonávají zaměstnání na částečný úvazek; zdůrazňuje proto význam politiky, v níž muži i ženy mají stejné povinnosti; aby toho bylo dosaženo, vyzývá členské státy k neodkladnému splnění svých povinností vyplývajících z barcelonských cílů;
21.
se znepokojením konstatuje, že se ukazuje, že zaměstnání na částečný úvazek, v němž většinu tvoří ženy, se obzvláště dotýká ekonomická krize;
22.
domnívá se, že v dobách vysoké nezaměstnanosti existuje velké nebezpečí, že utrpí regionální a sociální soudržnost, a proto zdůrazňuje význam hlavního směru č. 17, který se týká uplatňování sociální a územní soudržnosti, aby se zabránilo nedostatkům v této oblasti; vyzývá proto členské státy, aby v rámci boje s chudobou a sociálním vyloučením podporovaly aktivní sociální integraci pro všechny zajištěním důstojného příjmu, kvalitních sociálních služeb a přístupu na trh práce prostřednictvím vytváření náborových příležitostí a počáteční či průběžné odborné přípravy;
23.
zdůrazňuje význam investic do oblasti veřejné sociální péče, zejména v době hospodářské krize; domnívá se, že jde o oblast, která na místní úrovni poskytuje širokou škálu důležitých veřejných sociálních služeb a zaměstnává také velkou část obyvatelstva; zdůrazňuje, že je třeba sektor veřejných sociálních služeb udržovat, aby se zabránilo poklesu kvality veřejných sociálních služeb a růstu nezaměstnanosti;
24.
s politováním konstatuje, že je možné, že se v některých podnicích může v této době hospodářské krize objevit určitý tlak na mzdy jako dobrovolná alternativa k selektivnímu propouštění; zdůrazňuje však, že je důležité nedovolit, aby krize obecně netlačila mzdy směrem dolů; považuje za důležité, aby:
-
každý členský stát vypracoval s souladu se svými národními tradicemi a zvyklostmi politiku, která vytlačí z pracovního trhu hospodářskou soutěž na základě co nejnižších mezd,
-
dohody na základě kolektivního vyjednávání měly širokou platnost,
-
byla dodržována hierarchie kolektivních smluv,
-
byly dodržovány a uplatňovány v praxi mzdy a pracovní podmínky stanovené v kolektivních smlouvách nebo pracovněprávních předpisech;
Potřeba koordinované akce v reakci na hospodářskou krizi
25.
zdůrazňuje význam aktivních a koordinovaných investic ve všech členských státech, a to zejména do výrobní infrastruktury, vzdělávání a klimatických změn, aby byl splněn cíl zvýšit úroveň zaměstnanosti, přispět k vytvoření kvalitních pracovních míst a zajistit sociální soudržnost; zdůrazňuje v této souvislosti význam podpory EU rozvoji moderního a udržitelného průmyslu;
26.
zdůrazňuje, že je důležité nejen vytvářet další pracovní místa, ale také zachovat a zlepšovat kvalitu stávajících pracovních míst;
27.
vyzývá členské státy, aby nadále prosazovaly odpovědnost a zlepšovaly zapojování všech zúčastněných subjektů, včetně sociálních partnerů a ostatních zainteresovaných stran tam, kde je to vhodné, v zájmu účinného provádění hlavních směrů zaměstnanosti;
o
o o
28.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, Výboru regionů a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru.
