KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0371/2007
8.
10.
2007
ZPRÁVA
k zelené knize o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů
(2007/2026 (INI))
Výbor pro právní záležitosti
Zpravodaj:
Kurt Lechner
PE 390.569v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................6
STANOVISKO Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci 8
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru .........................................11
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................14
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
k zelené knize o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů
(2007/2026 (INI))
Evropský parlament,
– s ohledem na zelenou knihu o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: obstavení bankovních účtů ( KOM(2006)0618 ),
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a stanoviska Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Hospodářského a měnového výboru ( A6‑0371/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že v oblasti bezhotovostních plateb a přeshraničního platebního styku byly učiněny rozhodující pokroky a že k nim v souvislosti s jednotným prostorem plateb v eurech (SEPA*) bude i nadále docházet,
B. vzhledem k tomu, že ačkoliv téměř ve všech členských státech existují nařízení o uplatňování předběžných prováděcích opatření, lze jejich dodržování v celé EU z důvodu rozdílných právních systémů a procesních předpisů vynutit pouze v rámci komplikovaných a zdlouhavých postupů, což dává dlužníkům příležitost převést své peníze na zahraniční konta,
C. vzhledem k tomu, že by jednotný evropský postup pro přeshraniční případy pomohl těm, kteří vedou spor v mnoha zemích, a bankovním institucím, které budou získávat příkazy z několika členských států,
D. vzhledem k tomu, že věřitel musí být schopen čelit nebezpečí, že jeho dlužník během krátké doby a případně opakovaným převodem přesune peníze na zahraniční konta,
1. vítá, že Komise svou zelenou knihou učinila kroky k zavedení přeshraničního evropského postupu pro předběžné zajištění finančních prostředků na bankovním účtu,
2. vybízí k tomu, aby v rámci dalších šetření byly zjištěny také statistické údaje o tom, v jakém rozsahu dochází ve skutečnosti k vyhýbání se spravedlnosti, aby bylo možno lépe posoudit účelnost navrhovaných opatření;
3. podporuje zavedení jednotného evropského systému, který by měl fungovat jako samostatný doplněk stávajících vnitrostátních pravidel pro výkon rozhodnutí jednotlivých členských států;
4. domnívá se, že koherentní a snadno použitelný samostatný evropský postup pro obstavování bankovních účtů, který by podléhal přísným procesním ustanovením, je vhodnější než harmonizace právních předpisů členských států;
5. zdůrazňuje, že tento postup má platit pouze pro případy přeshraničních převodů;
6. zdůrazňuje, že předmětem právní úpravy by mělo být pouze obstavení bankovního účtu a zajištění finančních prostředků na bankovním účtu, nikoli však splacení pohledávek věřitele;
7. domnívá se, že pro takovýto postup připadá v úvahu jako zákonodárná pravomoc čl.
65 písm. c) Smlouvy o ES;
8. poukazuje na to, že zahájení takového postupu musí být možné již před započetím hlavního soudního řízení;
9. poukazuje na to, že se jedná pouze o zkrácené řízení, při němž věřitel musí dokázat, že jím uplatňovaný nárok je oprávněný, že se jedná o neodkladnou záležitost a že jeho práva jsou ohrožena;
10. domnívá se, že by příkazy měly sloužit k obstavení účtů, aby nedocházelo k převodu finančních prostředků, dokud nebude doručen soudní příkaz z členského státu, v němž je účet veden, což by mělo rovněž vyřešit všechny otázky spojené s uplatňováním přednosti pohledávky; aktiva nad částku peněžité pohledávky včetně nákladů by neměla být zmrazena;
11. domnívá se, že je nutné příkaz odůvodnit, například rizikem rozptýlení aktiv; poukazuje na to, že by měly existovat záruky s cílem zabránit tomu, že se příkaz bude vztahovat na více účtů, než je nezbytné;
12. domnívá se, že je nutné pečlivě zvážit práva věřitelů na vymáhání pohledávek a poskytování náležité ochrany žalovaným;
13. domnívá se, že by se měla zvážit možnost, aby věřitel, který příkaz k obstavení bankovního účtu dlužníka inicioval neprávem, ručil za škody, které v souvislosti s tím vznikly;
14. domnívá se, že musí být poskytnut dostatek informací k identifikaci účtu, i kdyby banky měly za tímto účelem hledat podle jména a adresy, přičemž musejí postupovat obezřetně;
15. považuje za vhodné posoudit otázku proplacení nákladů, které bankám vznikly při postupu zabavení účtu;
16. souhlasí s tím, že věřitel by měl být povinen iniciovat hlavní líčení před vypršením určité časové lhůty;
17. domnívá se, že v případě dosud neukončeného soudního řízení by však mělo být povoleno prodloužení pod podmínkou, že je řízení řádně vedeno;
18. domnívá se, že je nutné, aby rozsah obstavení bankovního účtu byl závislý na výši dlužné částky, tak aby věřiteli nebyla poskytnuta příliš vysoká záruka a aby byl ochráněn dlužník;
19. zdůrazňuje zásadní význam ochrany dlužníka v tom smyslu, že se musí zabránit neoprávněnému poškození jeho pověsti a zaručit, že mu bude ponecháno existenční minimum na obstarání obživy;
20. považuje za nutné, aby v rámci opatření na ochranu dlužníka a prevence proti zneužití situace ze strany věřitele bylo stanoveno, že pokud neexistuje žádný právoplatný nárok, musí věřitel složit kauci, jejíž výše by se měla určit podle výše zajišťovaného obnosu;
21. odmítá jednotný systém EU stanovující vyloučení určitých částek z exekuce a považuje za správné, aby dlužníkovi bylo umožněno, aby uplatnil svůj nárok na vyloučení určitých částek z exekuce v rámci stávajících vnitrostátních předpisů;
22. souhlasí s tím, aby měl dlužník právo použít právních prostředků a možnost ukončit obstavení svého účtu prostřednictvím kauce;
23. domnívá se, že zvláštní ochrana před obstavením by měla být stanovena pro sběrné účty;
24. zdůrazňuje, že s ohledem na doručování rozhodnutí o obstavení účtu musí být zajištěno, že se v celé Evropské unii vytvoří jednotné normy pro komunikaci mezi soudy a bankami;
25. domnívá se, že příkazy k obstavení bankovního účtu by měly být předány bance tak, aby bylo zajištěno, že je banka obdrží následující den po jejich vydání a že příkazy budou zpracovány do 24 hodin od okamžiku, kdy byl účet identifikován; banka oficiálně oznámí orgánu činnému v trestním řízení a věřiteli, zda byla dlužná částka zajištěna; banka musí také oficiálně informovat dlužníka o tom, kdy příkaz k obstavení bankovního účtu nabude účinnosti; domnívá se, že by bylo vhodné, aby byla k dispozici standardizovaná formální oznámení ve všech jazycích Evropské unie, aby nebylo třeba je pokaždé znovu případ od případu překládat nebo aby byly překlady nutné méně často;
26. domnívá se, že by mohl následovat příslušný právní úkon, který by případně mohl mít formu nařízení;
27. vyzývá Komisi, aby před předložením svého návrhu provedla podrobná a rozsáhlá šetření, která objasní otevřené a v určitých aspektech složité otázky, a především aby vypracovala posouzení dopadu nového právního předpisu;
28. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Zpravodaj oceňuje podrobný způsob, jakým jsou v zelené knize vyloženy všechny relevantní otázky a problémy, a podporuje její cíl zavést rychlý a účinný postup pro obstavení bankovního účtu v EU.
V souvislosti s pokrokem, který byl učiněn v oblasti integrace platebního styku v eurech, se zdá být takové opatření obzvláště potřebné a smysluplné.
Zpráva se nezabývá všemi otázkami, což ani není možné, protože mnoho věcí je třeba ještě podrobněji rozebrat – a to i z hlediska právně komparativního – a jakákoli rozhodnutí by v tomto okamžiku byla předčasná.
S touto výhradou je tedy nutno chápat i všechna zjištěná fakta.
Téměř ve všech členských zemích EU existují systémy, které umožňují věřitelům předběžné zajištění peněžních obnosů na bankovních účtech.
Tato skutečnost v podstatě zakládá možnost dosáhnout zatčení, obstavení účtu nebo podobných opatření v jiném členském státě.
Ve skutečnosti je to ovšem pro věřitele velmi obtížně proveditelné a nákladné, neboť v různých zemích platí různé postupy a vyplývají různé právní následky, nehledě na komplikace, které představují jazykové rozdíly a faktor času.
Tato situace umožňuje dlužníkovi, aby se zásahu svého věřitele vyhnul.
Tento stav narušuje fungování vnitřního trhu.
Nařízení „Brusel I“ tuto problematiku neřeší nebo ji řeší zcela nedostatečně.
Harmonizace stávajících vnitrostátních předpisů na základě jejich sbližování se nejeví jako vhodné řešení, poněvadž právní systémy jsou tak odlišné, že by taková harmonizace byla pravděpodobně téměř nemožná.
Proto by se měl zavést samostatný doplňkový postup, který by existoval paralelně vedle vnitrostátních předpisů.
Měl by se uplatňovat pouze v případech přeshraničních procesů a týkat se jen bankovních účtů, nikoli jiného majetku.
Jedná se pouze o předběžné zajištění dluhu, a nikoliv o definitivní urovnání pohledávek věřitele, tedy o žádné vyplácení peněz.
Vhodným právním základem se zdá být pro takový postup čl.
65 písm. c) Smlouvy o ES.
V situaci, kdy dlužníkovi hrozí právní postih, by mohl být dlužník v pokušení převést dlužnou částku na jiný účet.
S novým postupem by měl věřitel soudě podle cílů zelené knihy kdykoli možnost zažádat o obstavení dlužníkova účtu, tj. už i před zahájením hlavního líčení.
Věřitel by měl v rámci zkráceného řízení dokázat, že jím uplatňovaný nárok je oprávněný a že vydání příkazu k obstavení účtu je naléhavě nutné.
Míra naléhavosti by se měla posuzovat podle toho, zda se lze obávat, že bude mařen nebo významným způsobem ztěžován průběh exekuce.
Jelikož se zde jedná o zrychlené řízení, přichází v úvahu jako prostředek pro prokázání hodnověrnosti nároku například místopřísežné prohlášení podložené listinami nebo jinými písemnostmi.
V takovém případě by mělo být stanoveno, že křivé místopřísežné prohlášení bude mít trestněprávní následky.
Neoprávněné obstavení účtu může mít pro dlužníka závažné následky, které mohou dokonce zničit jeho existenci, a může podrýt důvěru v evropský právní řád.
Proto je třeba věnovat zvláštní pozornost tomu, aby byl dlužník ochráněn.
Jeho ochrana může zahrnovat kauci složenou věřitelem, právo na napadnutí rozhodnutí, stanovení rozsahu obstavení účtu, povinnost věřitele iniciovat hlavní líčení před vypršením určité lhůty apod.
Zpravodaj se domnívá, že by se mělo upustit od stanovení jednotného systému vyloučení určitých částek z exekuce a že by dlužníkovi mělo příslušet právo, aby uplatnil svůj nárok na vyloučení určitých částek z exekuce v rámci vnitrostátních předpisů.
Obstavení by mělo být ze zásady vyloučeno, pokud se jedná o sběrný účet, jehož majitelem není dlužník, ale například notář nebo právní zástupce.
Vedle zmíněných problémů se ještě nabízí řada dalších otázek, jejichž některé aspekty jsou obtížně řešitelné, například příslušnost soudu, podrobnosti o vykonávacím řízení nebo vyplácení odměn bance.
Dále je ještě třeba podrobněji analyzovat některé hmotně právní aspekty jako například stanovení různých rozsahů obstavení.
V současnosti by se nemělo v této věci již dále postupovat a její řešení by mělo zůstat vyhrazeno pro budoucí jednání.
20.
7.
2007
STANOVISKO Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci
pro Výbor pro právní záležitosti
k zelené knize o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské Unii: obstavení bankovních účtů
(2007/2026 (INI))
Navrhovatel: Panayiotis Demetriou
NÁVRHY
Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. považuje za hlavní nevýhodu to, že zelená kniha neobsahuje žádné statistické údaje, které by umožnily pochopit, o jak velký problém se jedná v případě, kdy se dlužníci vyhýbají spravedlnosti; domnívá se, že takovéto statistické údaje by byly velmi užitečné pro hodnocení účelnosti obstavení bankovních účtů jako opatření soudu vzhledem k praktickým obtížnostem, které jsou s jeho uplatňováním spojeny, a vzhledem k zásadám proporcionality a subsidiarity;
2. poukazuje na to, že by tento návrh měl být především formulován tak, aby nedošlo ke konfliktu mezi vnitrostátními postupy a postupy Společenství; domnívá se, že z tohoto hlediska by bylo lepší přijmout metodu harmonizace, ale protože se tato metoda v současnosti jeví jako nepoužitelná, je vytvoření samostatného postupu druhou nejlepší metodou pro obstavení bankovních účtů;
3. mimoto se domnívá, že by rozhodnutí o obstavení mělo mít pouze zajišťujícíc funkci a že by mělo být možné o něj požádat ve všech fázích soudního řízení bez vyslechnutí dlužníka ( ex parte) ; a dále soudí, že vydání příkazu k obstavení bankovního účtu by mělo být ponecháno na uvážení soudu a že důvodem pro vydání takového příkazu by měly být prokazatelná skutková podstata, pravděpodobnost úspěchu v řízení a riziko, že v pozdější fázi nebude možné rozsudek vykonat, pokud nebude vydán příkaz k obstavení bankovního účtu, přičemž je třeba tyto skutečnosti doložit, nejlépe ve formě přísežného prohlášení;
4. je toho názoru, že žádost o vydání takového příkazu by měla být spojená s vyslechnutím v přiměřené lhůtě, aby žalovaný mohl uplatnit své právo na vyjádření a aby soud mohl přehodnotit situaci a podle toho vydat své rozhodnutí, a že žalovaný by měl obdržet oznámení od banky i od soudu; je přesvědčen o tom, že problémy praktického charakteru spojené s doručením příkazu k obstavení bankovního účtu, s pravostí příkazu a jeho rychlým doručením bance by mohlo vyřešit použití moderních komunikačních technologií; je toho názoru, že náklady by měl zpočátku nést žadatel, který by je mohl následně v případě úspěšného soudního řízení vymáhat od žalovaného;
5. je toho názoru, že vzhledem ke skutečnosti, že obstavení bankovního účtu by mohlo poškodit jiné věřitele a samozřejmě také finanční aktivity žalovaného, měl by příslušný příkaz omezovat částku určenou ke zmrazení na částku nárokovanou věřitelem včetně úroků a přiměřených výloh;
6. domnívá se, že příkaz by měl být směřován do konkrétní banky nebo bank, pokud částka nároku vyžaduje obstavení více než jednoho bankovního účtu, a nikoli do všech; a dále že jméno žalovaného by mělo být s účtem či účty co nejvíce ztotožnitelné a že by společné účty a sběrné účty neměly být v počáteční fázi z exekuce vyloučeny, ale mohly by být uvolněny poté, co bude žalovaný vyslechnut a přesvědčí soud na základě důkazů, že mu tento účet nebo účty nepatří;
7. v případě, že má žalovaný proti příkazu k obstavení bankovních účtů námitky nebo požádá o zrušení takového příkazu, platí, pokud jde o žalovaného, stejné zásady jako při vydání příkazu, včetně zásady naléhavosti;
8. zdůrazňuje, že k vydání příkazu na obstavení bankovního účtu by měl žadatel poskytnout řádnou jistotu v dostatečné výši , aby pokryla škody vzniklé žalovanému v případě, že se žádost později ukáže jako nepodložená, a že povaha a výše této jistoty by měla být ponechána na uvážení soudu;
9. domnívá se, že příslušnými soudy pro vydání příkazu k obstavení bankovního účtu jsou soudy té země, kde má žalovaný místo obvyklého pobytu či bydliště, nebo země, ve které nárok vznikl nebo ve které je veden daný bankovní účet, tento příkaz by mohl být používán jako nástroj doložky vykonatelnosti pro výkon soudního rozhodnutí místo běžného řízení o doložce vykonatelnosti;
10. domnívá se, že má-li se předejít zneužití procesu obstavení bankovního účtu nepřiměřeným prodlužováním hlavního soudního řízení ze strany žadatele, mělo by být žalovanému přiznáno právo požádat z tohoto důvodu o zrušení příkazu, a že soud vydávající příkaz by rovněž měl být zmocněn po svém uvážení zrušit příkaz k obstavení po předložení důkazu, že žadatel nejednal v dobré víře nebo se z jeho strany jednalo o hrubou nedbalost, pokud jde o průběh řízení.
POSTUP
Název
Zelená kniha o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské Unii: obstavení bankovních účtů
Číslo postupu
2007/2026(INI)
Příslušný výbor
JURI
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
LIBE 15.2.2007
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Panayiotis Demetriou 20.3.2007
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
5.6.2007
27.6.2007
17.7.2007
Datum přijetí
17.7.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
35
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Alexander Alvaro, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Giuseppe Castiglione, Giusto Catania, Jean-Marie Cavada, Esther De Lange, Panayiotis Demetriou, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Giovanni Claudio Fava, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Jeanine Hennis-Plasschaert, Roger Knapman, Magda Kósáné Kovács, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Sarah Ludford, Dan Mihalache, Javier Moreno Sánchez, Athanasios Pafilis, Martine Roure, Søren Bo Søndergaard, Károly Ferenc Szabó, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Edit Bauer, Gérard Deprez, Iratxe García Pérez, Sophia in 't Veld, Jean Lambert, Marianne Mikko, Siiri Oviir
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
27.
6.
2007
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru
pro Výbor pro právní záležitosti
k zelené knize o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské Unii: obstavení bankovních účtů
(2007/2026 (INI))
Navrhovatelka:
Sharon Bowles
NÁVRHY
Hospodářský a měnový výbor vyzývá Výbor pro právní záležitosti jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1 domnívá se, že koherentní a snadno použitelný samostatný evropský postup pro obstavování bankovních účtů, který by podléhal přísným procesním ustanovením, je vhodnější než harmonizace právních předpisů členských států;
2. domnívá se, že příkazy k obstavení účtu by měly být k dispozici od doby podání žádosti o soudní řízení pro peněžitou pohledávku; v odůvodněných naléhavých případech mohou být příkazy k obstavení bankovního účtu vydány dříve, a to v případě, že soudní řízení následuje; příkazy by měly vést k obstavení účtů, aby nedocházelo k převodu finančních prostředků, dokud nebude doručen soudní příkaz z členského státu, v němž je účet veden, což by mělo rovněž vyřešit všechny otázky spojené s uplatňováním přednosti pohledávky; domnívá se, že aktiva nad částku peněžité pohledávky včetně nákladů by neměla být zmrazena;
3. domnívá se, že příkaz je nutné odůvodnit, například rizikem rozptýlení aktiv; poukazuje na to, že by měly existovat záruky s cílem zabránit tomu, že se příkaz bude vztahovat na více účtů, než je nezbytné;
4. domnívá se, že doba obstavení účtu by neměla přesáhnout 18 měsíců; v případě dosud neukončeného soudního řízení by však mělo být povoleno prodloužení pod podmínkou, že je řízení řádně vedeno;
5. domnívá se, že kvůli možnosti okamžitého převodu prostředků by se mělo upustit od vyslechnutí dlužníka před vydáním příkazu o obstavení bankovního účtu; dlužník má však právo vznést námitku proti vydání příkazu, včetně práva na náhradu výdajů v případě, že je dlužníkovo odvolání úspěšné, proto by se měl uplatnit příslib protistrany vyplatit případné odškodné; věřitelé musejí řádně vést soudní řízení;
6. domnívá se, že aby byla ochráněna práva dlužníka předtím, než příkaz k obstavení nabude účinnosti a během jeho účinnosti, musí být jasně vymezena věřitelova odpovědnost v případech nesprávného jednání vůči dlužníkovi;
7. domnívá se, že musí být poskytnut dostatek informací k identifikaci účtu, i kdyby banky měly za tímto účelem hledat podle jména a adresy, přičemž musejí postupovat obezřetně; domnívá se, že obstavení společných účtů by mělo být možné za předpokladu, že existuje paritní podíl v aktivech a obstavení se použije pouze na dlužníkův podíl;
8. domnívá se, že příkazy k obstavení bankovního účtu by měly být předány bance tak, aby bylo zajištěno, že je banka obdrží následující den po jejich vydání a že příkazy budou zpracovány do 24 hodin od okamžiku, kdy byl účet identifikován; banka oficiálně oznámí orgánu činnému v trestním řízení a věřiteli, zda byla dlužná částka zajištěna; banka musí také oficiálně informovat dlužníka o tom, kdy příkaz k obstavení bankovního účtu nabude účinnosti; domnívá se, že by bylo vhodné, aby byla k dispozici standardizovaná formální oznámení ve všech jazycích EU, aby nebylo třeba je pokaždé znovu případ od případu překládat nebo aby byly překlady nutné méně často;
9. domnívá se, že náklady banky musejí být uhrazeny na základě reálného vyhodnocení skutečných nákladů na tuto službu, včetně vyhledávání údajů;
10. domnívá se, že soud by měl stanovit částku určenou na životní náklady, jež nebude zmrazena, a proti jejíž výši se lze odvolat; pokyny k určení této částky by měl vydat členský stát, v němž má dlužník trvalý pobyt;
11. domnívá se, že je třeba zvážit, zda by měl být postup EU použit pouze pro přeshraniční případy, či zda by měl existovat jako alternativa v rámci členských států.
POSTUP
Název
Zelená kniha o zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské Unii: obstavení bankovních účtů
Číslo postupu
2007/2026(INI)
Příslušný výbor
JURI
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
ECON 15.2.2007
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel(ka) Datum jmenování
Sharon Bowles 24.1.2007
Předchozí navrhovatel(ka)
Projednání ve výboru
8.5.2007
11.6.2007
Datum přijetí
27.6.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
30
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Mariela Velichkova Baeva, Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Ieke van den Burg, David Casa, Elisa Ferreira, Jean-Paul Gauzès, Donata Gottardi, Benoît Hamon, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Andrea Losco, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, Lapo Pistelli, John Purvis, Heide Rühle, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Olle Schmidt, Margarita Starkevičiūtė
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
4.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
22
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Carlo Casini, Bert Doorn, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Katalin Lévai, Hans-Peter Mayer, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Gary Titley, Diana Wallis, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Charlotte Cederschiöld, Kurt Lechner, Jacques Toubon, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, József Szájer
Náhradník(ci) (čl.
178 odst.
2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Iles Braghetto, Michael Cashman, Genowefa Grabowska, Lily Jacobs
