KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0185/2005
15.
6.
2005
ZPRÁVA
o vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním důrazem zejména na práci dětí
(2005/2004(INI))
Výbor pro rozvoj
Zpravodaj:
Manolis Mavrommatis
PE 357.560v03-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................13
STANOVISKO VÝBORU PRO MEZINÁRODNÍ OBCHOD ................................................20
POSTUP...................................................................................................................................24
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním důrazem zejména na práci dětí
( 2005/2004(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na články 177, 178, 180 a 181 Smlouvy o ES,
– s ohledem na hlavu III, články 316, 317 a 318 Smlouvy o Ústavě pro Eropu
– s ohledem na Úmluvu Spojených národů o právech dítěte
Přijata v roce 1989, vstoupila v platnost v roce 1990. , a zejména na článek 32 této úmluvy,
– s ohledem na Opční protokoly I a II z roku 2002 k této úmluvě o obchodu s dětmi, dětské prostituci a dětské pornografii a o zapojování dětí do ozbrojených konfliktů,
– s ohledem na úmluvy ILO č. 138 týkající se minimální věkové hranice pro přijímání do zaměstnání (z roku 1973) a č. 182 o zákazu a okamžitých opatřeních k odstranění nejhorších forem práce dětí ( z roku 1999),
– s ohledem na dohodu o partnerství mezi zeměmi AKT a EU podepsanou 1. dubna 2003, v Cotonou v Beninu ,
– s ohledem na další mezinárodní nástroje, jejichž cílem je posílení ochrany práv dětí jako je Mezinárodní dohoda OSN o občanských a politických právech
Přijata v prosinci 1966, vstoupila v platnost v březnu 1976. , Mezinárodní dohoda OSN o hospodářských, společenských a kulturních právech
Přijata v prosinci 1966, a vstoupila v platnost v lednu 1976. , Úmluva OSN proti mučení, dalšímu krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení nebo trestání
Přijata v prosinci 1984, vstoupila v platnost v červnu 1987. , Úmluva o odstranění všech forem diskriminace proti ženám
Přijata v prosince 1965, vstoupila v platnost v lednu 1969. , a Ottawská dohoda
Přijata v Ottawě v roce 1997.
(Dohoda o zákazu nášlapných min),
– s ohledem na Africkou chartu o práv a blaha dítěte, přijatou v červenci 1990 v Nairobi v Keni,
– s ohledem na Rozvojové cíle tisíciletí, především na cíl 1 a 2, a Událost tisíciletí na nejvyšší úrovni Spojených národů v září 2005 v New Yorku,
– s ohledem na svá předchozí usnesení a usnesení Smíšeného parlamentního shromáždění ACP-EU
Zejména usnesení EP ze dne 3. července 2003 o obchodování s dětmi a dětskými vojáky, 15. května 2003 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o vzdělání a výuce v souvislosti se snížením chudoby v rozvojových zemích (Úř. věst. č. 067 E ze dne 17.
3.
2004, s. 285-293), 6. září 2001 o základním vzdělání v rozvojových zemích v souvislosti se zvláštním zasedáním valného shromáždění Spojených národů o dětech ( 2001/2030(INI) ), usnesení o postavení EU na zvláštním zasedání valného shromáždění Spojených národů o dětech (Úř. věst. č. 127 E ze dne 29.
5.
2003, s. 691-693), 13. června 2002 o práci dětí při výrobě sportovních potřeb (Úř. věst. č. 261 E ze dne 30.
10.
2003, s. 587-589), 18. listopadu 1999 o desátém výročí Úmluvy OSN o právech dítěte (Úř. věst. č. 189 ze dne 7.
7.
2000, s. 241-243) a usnesení Společného shromáždění AKT-EU o právech dětí, a zejména dětských vojáků (Úř. věst. č. 26 ze dne 29.
1.
2004, s. 17-26). ,
– s ohledem na mezinárodní program ILO zaměřený na odstranění práce dětí z roku 1992, který je uskutečňován v 51 zemích,
– s ohledem na zprávy a další aktivity mezinárodních organizací ILO a UNICEF v oblasti vzdělání
Zejména zprávy MOP „ Budoucnost bez práce dětí“ (2002) „Boj proti práci dětí pomocí vzdělání“ (2003), „Investování do každého dítěte“ (2004) a zpráva UNICEF „Financování vzdělání-investice a zisky“ (2002). ,
– s ohledem na světové fórum o v vzdělání konané v Dakaru v Senegalu v roce 2000 (dakarský summit), které přijalo dokument s názvem „Vzdělání pro všechny“,
– s ohledem na článek 26 Všeobecné deklarace lidských práv, která definuje vzdělání jako základní lidské právo,
– s ohledem na zvláštní zasedání Valného shromáždění OSN o dítěti, které se konalo v květnu 2002 v New Yorku a na jeho závěry shrnuté v dokumentu „Svět vhodný pro děti“,
– s ohledem na obecné směry EU týkající se dětí v ozbrojených konfliktech
10. prosince 2003, dokument 15634/03. ,
– s ohledem na librevillskou deklaraci o nezákonném obchodování s dětmi přijatou v roce 2002 jedenadvaceti africkými zeměmi
Přijata na Prvním summitu ACP Hlavy státu a vlády v Libreville v Gabonu 7. listopadu 1997. ,
– s odhledem na sdělení Komise o účasti nestátních činitelů
Úř. věst.
K 76, 25.3.2004, s. 247. ,
– s ohledem na usnesení Rady o společenské odpovědnosti podniku
(dok.
5049/03). ,
– s ohledem na sdělení Komise o společenské odpovědnosti podniků: příspěvek podniků k udržitelnému rozvoji
Úř. věst.
K 67, 17.3.2004, s. 28. ,
– s ohledem na směrnice OECD pro mnohonárodnostní podniky
Výroční zpráva o směrnicích pro mnohonárodnostní podniky: vydání 2000. ,
– s ohledem na zprávu Vysokého komisaře OSN pro lidská práva o odpovědnosti mezinárodních podniků a příbuzných podniků s ohledem na lidská práva
OSN dok.
ECN 4/2005/91, březen 2005. ,
– s ohledem na trojstranné prohlášení o zásadách mnohonárodnostních podniků a společenské politiky přijaté ILO v listopadu 1977,
– s ohledem na pátou zásadu iniciativy OSN Global Compact, zejména "Podniky by měly prosazovat účinné zrušení dětské práce",
– s ohledem na zprávu Společného parlamentního shromáždění AKT-EU o pokroku při dosahování všeobecného základního vzdělání a rovnosti pohlaví v zemích AKT v kontextu Rozvojových cílů tisíciletí (Millenium Development Goals), která byla přijata v Bamaku (Mali) v dubnu 2005,
– s ohledem na článek 45 svého jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Komise o rozvoji a na stanovisko Výboru pro mezinárodní obchod ( A6-0185/20005 ),
A. vzhledem k tomu, že „práce dětí“ označuje jakoukoli formu práce, kterou vykonávají děti mezi 5 a 18 lety a kterou je možno zařadit do jedné ze tří kategorií:
• práce, která je extrémně škodlivá pro fyzické nebo duševní zdraví dětí a z níž je naléhavě nutné děti urychleně vyřadit, což odpovídá úmluvě ILO 182 o nejhorších formách práce dětí;
• práce, kde dochází k porušování práv, ale kde je možné porušování práv přecházet zlepšováním pracovních podmínek nebo pomocí poskytovanou dětem při hledání najít si lepších možností, jako např. vzdělání;
• práce, kde nejsou porušována práva a která může přispět k naplňování práv;
a vzhledem k tomu, že by se naše úsilí v oblasti dětské práce mělo soustředit na první dvě kategorie,
B. vzhledem k tomu, že na světě nyní pracuje 352 miliónů dětí, z čehož 179 miliónů tvoří oběti toho, co MOP definuje jako nejhorší formy práce dětí,
C. vzhledem k tomu, že většina dětských dělníků je zaměstnána v zemědělství,
D. vzhledem k tomu, že 5 miliónů dětí je vykořisťováno na pracovních místech ve východní Evropě a v oblasti Středomoří, a zejména (jak se zdá) v členských státech EU, což je zvlášť závažné,
E. vzhledem k tomu, že Úmluva o právech dítěte z roku 1989 byla ratifikována všemi státy, které ji podepsaly, kromě dvou, a to Spojených států a Somálska,
F. vzhledem k tomu, že chudoba nemusí být nepřekonatelnou překážkou zabraňující pro chudým dětem, aby přestaly pracovat a plně využívaly možnosti vzdělávání, budou-li přijata vhodná opatření: ukončení dětské práce nezávisí na předchozím ukončení chudoby;
G. vzhledem k tomu, že dětská práce dětí je jednou z příčin trvající chudoby a brání rozvoji tím, že tlačí ceny dolů, snižuje pracovní příležitosti dospělých práci a odepírá dětem vzdělání;
H. vzhledem k tomu, že každé dítě má právo na registraci při narození a na přímou souvislost, které má tato registrace s uplatňování příslušných norem lidských práv, které chrání děti před vykořisťováním prostřednictvím práce;
I. vzhledem k tomu, že rozvoj univerzálního vzdělání je jednou z nejúčinnějších strategií pro rozbití začarovaného kruhu chudoby a je rozhodujícím prvkem udržitelného lidského rozvoje a úsilí vyvíjeného při sledování cílů lidského rozvoje, které (jak bylo mezinárodně dohodnuto) mají být dosaženy do roku 2015,
J. vzhledem k tomu, že dne 10. listopadu 2000 Komise a Rada vydaly společné sdělení o všeobecném základním vzdělání a uznání vzdělání jako priority pro rozvoj; dále vzhledem k tomu, že Evropský parlament v mnoha usneseních uznal, že existuje souvislost mezi vzděláním a odstraněním práce dětí;
K. vzhledem k tomu, že 121 miliónů dětí (z toho 65 miliónů dívek) nikdy nechodilo do školy a právo dítěte na vzdělání je nepopiratelné;
L. vzhledem k tomu, že práce dětí brání mnoha dětem v návštěvě školy, což je považováno za luxus, je-li jejich příjem nezbytný k přežití celé rodina; vzhledem k tomu, že 120 miliónů z celkového počtu pracujících dětí pracuje na plný úvazek a v důsledku toho je jejich vzdělání nedostatečné nebo neexistuje, vzhledem k tomu, že v některých případech v zemích, jako je Indie a Čína, je vzdělávání dětí přerušeno, protože se rodiče stěhují za prací do zahraničí a nemohou nechat dítě nezaopatřené, aby pokračovalo ve vzdělávání,
M. vzhledem k tomu, že právo dítěte na vzdělání je nezcizitelné, a vzhledem k tomu, že vzdělání a odborné vzdělání má, zejména pro dívky a ženy, při potlačování chudoby zásadní význam; zdůrazňuje politický závazek Komise zvýšit finanční prostředky na vzdělání a výuku v souvislosti s rozvojovou spoluprací;
N. vzhledem k tomu, že Rada jasně vyjádřila svůj závazek, pokud jde o Rozvojové cíle tisíciletí, jejichž součástí je odstranění chudoby, zajištění všeobecného základního vzdělání a dosažení rovnosti pohlaví;
O. vzhledem k tomu, že se v roce 1978 výrobci sportovních potřeb sami zavázali plnit kodex pracovních zvyklostí FIFA, který zakazuje využívání práce dětí při výrobu produktů, pro které jim uděluje licenci;
P. vzhledem k tomu, že podniky, včetně nadnárodních, mají etickou společenskou odpovědnost pomáhat při odstraňování práce dětí ze všech aspektů výroby;
Q. vzhledem k tomu, že řešení práce dětí pouze v jediném sektoru je jen zřídka účinné;
R. vzhledem k tomu, že vzdělání, které má špatnou kvalitu a/nebo je irelevantní, může děti odradit a vystavit je riziku vykořisťování;
1. vyzývá všechny země, aby co nejdříve ratifikovaly a uplatňovaly Úmluvu OSN o právech dítěte a její opční protokoly;
2. naléhá na ty dva členské státy EU, které neratifikovaly úmluvy ILO č.138 a č. 182, aby je ratifikovaly a uplatňovaly, neboť jakýkoli jiný stav by byl v rozporu s Listinou základních práv;
3. doporučuje, aby Komise učinila z uplatňování základních pracovních norem stálý prvek ve dvoustranných konzultacích na všech úrovních, jak se zeměmi, kde k porušování dochází, tak se zeměmi, které jsou do něj zapojeny skrze obchod a investice;
4. považuje ratifikaci a dodržování úmluv ILO č. 138 a č. 182 ILO za dva z požadavků, které by Komise měla vznést vůči zemím žádajícím o vstup do Evropské unie;
5. zdůrazňuje, že boj za odstranění vykořisťování dětí a dětské práce musí být pro EU politickou prioritou, a vyzývá Komisi, aby v souvislosti s Evropskou iniciativou pro demokracii a lidská práva (EIDHR) vytvořila zvláštní rozpočtovou položku určenou na ochranu práv dětí;
6. nabádá Komisi, aby důsledně zohledňovala práva dětí, včetně škodlivé dětské práce, ve všech svých opatřeních, především v národních a regionálních strategiích a národních a regionálních programech, a rovněž při revizi prohlášení o rozvojové politice, a aby zaměřila svou pozornost na zásadní úlohu vzdělání;
7. vyzývá Komisi, aby zajistila, že obchodní politiky Unie budou v souladu s jejím závazkem chránit a podporovat práva dětí a důkladně prozkoumat zavedení systému EU pro označování dovezeného zboží s cílem osvědčit, že bylo vyrobeno bez použití dětské práce ve všech částech výrobního a dodavatelského řetězce, a o používání etiket „vyrobeno bez dětské práce“ pro tyto výrobky, a součastně zajistit, že je tento systém v souladu s mezinárodními obchodními pravidly WTO; požaduje, aby byla zjištění uvedeného šetření předložena Výboru pro mezinárodní obchod, prozatím trvá na tom, aby by se výrobky, ovoce a zelenina z rozvojových zemí označovaly „vypěstováno odpovědným způsobem/vyrobeno bez dětské práce“;
8. doporučuje, aby Komise do všech dvoustranných obchodních dohod a strategických partnerství vkládala doložku o uplatňování základních pracovních norem, včetně zákazu práce dětí, se zvláštním odkazem na dodržování minimálního věku pro přijetí do zaměstnání;
9. nabádá Komisi, aby zajistila, že se problém škodlivé práce dětí a ochrana dětí před jakoukoli formou zneužívání, vykořisťování a diskriminace stanou hlavním tématem diskusí ve výborech a podvýborech pro lidská práva, které byly zřízeny podle dohod o obchodu a spolupráci;
10. vyzývá Radu a Komisi, aby zohlednila oficiální registraci narození v politice rozvojové spolupráce jako základní právo a jako prostředek ochrany práv dětí;
11. nabádá Komisi, aby se ve všech svých dalších sděleních týkajících se politiky rozvoje zaměřila na téma oficiální registrace narození a navrhla obecné směry EU pro podporu šíření této praxe;
12. vítá vytvoření skupiny komisařů pro základní práva v rámci Komise a jmenování osobního představitele pro lidská práva a vyzývá je, aby ochranu a prosazování práv dětí a odstranění škodlivé práce dětí učinili jednou se svých hlavních priorit;
13. vyzývá Komisi, aby podporovala strategii technické podpory pro státy, v nichž je
problém nedostatečné oficiální registrace narození velmi rozšířen;
14. vyzývá Komisi, aby každoročně vypracovala sdělení o právech dětí, a poskytla tak komplexní rámec pro ochranu práv dětí a odstranění škodlivé práce dětí;
15. vítá dokončení strategického partnerství pro rozvojovou spolupráci s ILO, ve které odstranění práce dětí, zvláště nejnižších věkových skupin, představuje pro společnou činnost hlavní prioritou, a žádá Komisi, aby je´j začala co nejdříve naplňovat a pravidelně o tom podávala zprávu Parlamentu; vyzývá Komisi, aby pravidelně informovala Parlament o pokroku v jednotlivých oblastech této spolupráce; vyzývá Komisi, aby rozvíjela podobnou spolupráci s dalšími příslušnými organizacemi jako je UNICEF;
16. vyzývá Radu a její předsednictvo jako hlas Evropské unie, aby podporovaly lidská práva a odstranění dětské práce při události tisíciletí OSN na nejvyšší úrovni, k níž dojde v září 2005 v New Yorku;
17. vyzývá Komisi a Smíšené parlamentní shromáždění AKT-EU, aby vzaly v úvahu výsledky zvláštního zasedání Generálního shromáždění OSN o dětech při jednáních o revizi dohody o vztazích mezi EU a zeměmi AKT, a vyzývá všechny členské státy této dohody a Evropské unie, aby dodržovaly závazky, které na tomto zasedání přijaly;
18. připomíná, že dohoda z Cotonou obsahuje konkrétní opatření týkající se obchodních a pracovních norem, která potvrzují závazek smluvních stran k základním pracovním normám, a zejména k odstranění nejhorších forem dětské práce; žádá Komisi, aby zajistila provádění článku 50 dohody z Cotonou;
19. vítá ustanovení v novém systému GSP+, které nabízí další preference těm rozvojovým zemím, které ratifikují a budou provádět sociální normy ILO, a žádá Komisi, aby pečlivě sledovala jeho účinné uplatňování a aby o něm každoročně podávala zprávu Parlamentu;
20. požaduje pozitivní podporu interakce mezi liberalizací mezinárodního obchodu a uplatňováním základních pracovních norem; doporučuje Komisi, aby prováděla hodnocení krátkodobého i dlouhodobého dopadu různých aspektů v souvislosti se zaváděním politik liberalizace obchodu a s případným výsledkem GATS o rovnosti přístupu k sociálním službám a zařízením
Souvislost mezi vzděláním, chudobou a zrušením dětské práce
21. opakuje své stanovisko, že mezi nedostatkem vzdělání a prací dětí je úzký vztah, který činí ze vzdělání základní nástroj pro dosažení cíle č. 2 v rámci Rozvojových cílů tisíciletí do roku 2015;
22. žádá, aby byla zvláštní pozornost věnována základnímu vzdělání dívek, které čelí četnějším překážkám a potížím než chlapci (na nichž se podílí kulturní činitele jako předčasný sňatek, diskriminace, sociální a rodinná úloha dílek apod.), a to jim brání zapsat se do školy, setrvat v ní a dokončit školní docházku; dále uvádí, že dívky, které získaly vzdělání, mají menší, zdravější rodinu a pomáhají zvyšovat produktivitu a snižovat chudobu;
23. vyzývá Komisi, aby využila svou pozici hlavního poskytovatele oficiální rozvojové pomoci mezi mezinárodními institucemi, jako je UNESCO, UNICEF, Světová banka a MMF, a naléhavě žádala tyto mnohostranné dárce, aby vyvinuli tlak s cílem vytvořit rámec politiky odstraňování škodlivé dětské práce a navrhnout a realizovat vzdělávací politiku a programy, které integrují pracující děti a ostatní děti, které nechodí do školy, do řádného denního vzdělávání, dokud nedosáhnout věku, kdy je podle úmluvy ILO č. 138 povoleno nastoupit do zaměstnání;
24. vyzývá Komisi, aby vyvíjela tlak s cílem zajistit, že věk pro splnění povinné školní docházky a minimální věk, kdy je povoleno nastoupit do zaměstnání, byly v souladu s úmluvou 138 ILO, která stanoví, že věk nástupu do zaměstnání nesmí být nižší než věk dokončení povinné školní docházky a v žádném případě nižší než 15 let”.
25. podporuje šest opatření k odstranění práce dětí požadovaných organizací UNICEF, kterými je:
• okamžité odstranění zaměstnávání dětí v nebezpečných pracích,
• zavedení bezplatného povinného vzdělání až do věku 16 let,
• rozšíření právní ochrany dětí,
• registraci všech dětí při narození s cílem umožnit stanovení jejich věku a znemožnit podvody,
• náležitý sběr a kontrola údajů s cílem přesně určit rozsah práce dětí,
• zřízení kodexů chování;
26. lituje skutečnosti, že po dakarském summitu nebyl učiněn významný pokrok v zastavení krize ve vzdělání a zaznamenává, že v současné době je bez základního vzdělání 113 miliónů dětí školního věku, z čehož dvě třetiny tvoří dívky;
27. domnívá se, že by žádnému dítěti neměla být odepíráno základní právo na vzdělání, kvůli neschopnosti jej zaplatit, a opakuje, svou výzvu všem vládám, aby vytvořily jasný časový rozvrh pro rychlé odstranění přímých a nepřímých poplatků za základní vzdělání, přičemž je třeba zachovat vysokou úroveň vzdělání nebo ji zvýšit; zdůrazňuje, že zapojení dětí a komunit samých do rozhodování o školách pomůže přizpůsobit výuku potřebám dětí;
28. považuje informace týkající se stávajících vzdělávacích a odborně vzdělávacích programů za klíčový faktor úspěšné realizace těchto programů a vyzývá Komisi, aby věnovala zvláštní pozornost poskytování dostatečných informací ženám a dětem, neboť vzdělání jim může pomoci vyhnout se jakékoli formě vykořisťování;
29. vyzývá Komisi, aby uvedla jasné cíle v oblasti podpory všeobecného základního vzdělání nejvyšší kvality v národních indikativních programech se zvláštním důrazem na přístup dívek, dětí z oblastí zasažených konflikty a dětí z okrajových sociálních skupin ke vzdělávacím programům;
30. doporučuje, aby Komise podporovala mobilizační a přechodné vzdělávací programy se zvláštním důrazem na účinnost strategií určených k zapojení pracujících dětí do formálního denního vyučování, jako jsou překlenovací školy a doučování, které pomáhají dětem, jež nikdy do školy nechodily, přizpůsobit se za pomoci speciálně vyškolených učitelů školnímu prostředí;
31. vyzývá Evropskou unii, aby přinutila země s již platnými předpisy zakazujícími dětskou práci, aby ve svých zemích dětskou práci úplně odstranily a do tří let dostaly tyto děti a dospívající mladé lidi s neukončenou školní docházkou zpět do škol;
32. žádá EU, aby navýšila rozpočtovou podporu s cílem zvýšit počet škol a učitelů v potřebných oblastech;
33. zastává názor, že práce dětí je důsledkem nevyrovnaného sociálně-ekonomického rozvoje; doporučuje, aby snahy omezit práci dětí zohledňovaly sociální podmínky a chudobu v rozvojových zemích a vedly k návrhu opatření určených ke zvýšení příjmů domácností, například zaručením minimálního platu pro dospělé dělníky vzhledem k tomu, že práce dětí poškozuje výdělky dospělých;
34. zastává názor, že odstranění chudoby je jediným způsobem, jak vytvořit nutné podmínky pro odstranění vykořisťování dětí, a zdůrazňuje význam, který může mít systém malých půjček (mikrokreditů) pro získávání příjmů rodiny;
35. žádá Komisi, aby dohlížela na veškeré poskytování prostředků EU na základní vzdělání, pokud jde o jeho podíl na boji proti těm formám dětské práce, které zabraňují dětem účastnit se řádného vyučování, aniž by byla omezena humanitární pomoc spočívající v poskytování potravin a jiná pomoc při rozvoji infrastruktury regionů;
36. poukazuje na to, že základním požadavkem všeobecného denního vyučování je vzdělávací systém , který zahrnuje strategie pro zapojení všech dětí, které pracují (nebo které nechodí do školy z jiného důvodu) do systému řádného denního vyučování; vyzývá Evropskou unii, aby zajistila, že všechny vzdělávací programy financované Společenstvím budou zahrnovat široké spektrum strategií, jako je společenská motivace a doučovací kursy pro starší žáky;
37. vítá aktivity v rámci Mezinárodního programu ILO zaměřeného na odstranění práce dětí (IPEC) a podporuje podněty, jako je bezplatná strava pro děti a další pomoc rodinám, navrhované s cílem dosáhnout návratu dětí do škol;
38. podporuje činnost Mezinárodní organizace práce (ILO) a její spolupráci se Světovou obchodní organizací, včetně pravidelného dialogu, a navrhuje tyto styky dále posilovat;
Nejhorší formy vykořisťování dětí
39. vyjadřuje znepokojení nad vážném poškozování práv dětí, jak je definováno v Úmluvě o právech dítěte OSN včetně práva na zdraví, vzdělání a výživu a na ochranu před násilím, vykořisťováním a špatným zacházením;
40. vyzývá Komisi, aby podpořila programy bojující s méně obvyklými formami dětské práce, jako jsou domácí práce a prodej dětí za účelem splacení dluhů rodiny (dluhové otroctví);
41. vítá skutečnost, že se Komise ujala vypracování sdělení o nezákonném obchodování s lidmi (2005);
42. opakuje svůj návrh jmenovat pro děti, které jsou oběťmi ozbrojeného konfliktu, válek, vysídlení, sucha, hladu, přírodních katastrof nebo AIDS, nebo děti, které se dostaly do obchodování s lidmi zvláštního představitele EU s cílem zajistit, že se těmto situacím bude věnovat náležitá pozornost;
43. vyzývá k podpoře Světové obchodní organizace (WTO) v podobě zákazu dětské práce v obchodu, a navrhuje rovněž, aby výrobky vyrobené bez dětské práce byly jako takové označovány a uváděny na trh s cílem zvýšit povědomí spotřebitelů o zodpovědných postupech;
44. vyzývá Komisi, aby připomínala Evropské unii a rozvojovým zemím jejich povinnosti v rámci haagské úmluvy o mezistátní adopci (Hague Convention on Intercountry Adoption), a zejména aby zajistila, že všechny země, které přijímají pomoc EU, tuto úmluvu podepsaly a ratifikovaly, a také aby těmto zemím byla nápomocna při předcházení újmě, kterou dětem způsobují nevhodné nebo neoprávněné postupy adopce v rámci zemí nebo mezi nimi;
Podniková odpovědnost
45. vítá skutečnost, že se Komise ujala vypracování sdělení o sociální odpovědnosti podniků, které se mělo objevit v dubnu 2005;
46. doporučuje, aby Komise prozkoumala možnost vytvoření odpovídajících právních záruk a mechanismů na úrovni EU, jež by odhalovaly a stíhaly dovozce, kteří mají sídlo v EU a dovážejí výrobky, jež připouštějí porušování základních úmluv ILO, včetně využívání práce dětí v jakékoli části dodavatelského řetězce; žádá tudíž, aby Komise prozkoumala možnost vytvoření pobídek pro ty evropské dovozce, kteří provádějí pravidelný a nezávislý dohled nad výrobou svého zboží ve všech třetích zemích, které tvoří část jejich výrobního řetězce;
47. vyzývá Komisi a Radu, aby podpořily iniciativy spravedlivého obchodování, především v nových členských státech EU, a vykonávaly dohled nad výrobci s cílem zajistit, že jejich metody odpovídají normám spravedlivého obchodování;
48. doporučuje, aby Komise vyšetřila a odhalila společnosti, které nepřetržitě a vytrvale využívají práce dětí v kterékoli části výrobního a dodavatelského řetězce, a žádá, aby byl seznam těchto společností poskytnut dovozcům v EU;
49. vyzývá členské státy, aby zvýšily povědomí spotřebitelů o společenské odpovědnosti podniků a podpořily iniciativy k propagaci zejména zemědělských produktů a těch produktů vyráběných v průmyslu sportovních potřeb, při jejichž výrobě se práce dětí nevyužívá;
50. vyzývá místní vlády, aby spolupracovaly s mezinárodními organizacemi při výkonu dohled nad průmyslem a zemědělstvím s cílem zabránit práci dětí a aby spolupracovaly i při budování a údržbě odpovídajících celodenních vzdělávacích zařízení s kvalifikovanými učiteli, bezplatnou dopravou a stravou, aby školu mohly navštěvovat všechny děti;
51. naléhá na Komisi a členské státy, aby přispívaly k tomu, aby se z norem OSN pro odpovědnost nadnárodních společností a ostatních obchodních společností v oblasti lidských práv stal účinný globální nástroj pro boj proti práci dětí a jinému možnému poškozování lidských práv ze strany podniků;
52. naléhá na Komisi, aby učinila z dodržování základních pracovních norem předpoklad pro svou nákupní a smluvní politiku; vyzývá Komisi, aby za tímto účelem vyvinula politiku, která umožní dodržovat tyto normy rovněž malým výrobcům v rozvojových zemích;
53. vyzývá Radu, aby podpořila Směrnice OECD pro nadnárodní podniky a iniciativu OSN Global Compact;
54. doporučuje, aby Komise navrhla rozšíření působnosti Směrnic pro nadnárodní podniky OECD z investic na obchod, aby zlepšila prováděcí nástroje a dosáhla dohody s vládami rozvojových zemí o způsobu, kterým mohou podniky přispívat k účinnému odstranění práce dětí;
55. nabádá nadnárodní společnosti, aby si osvojily společensky odpovědné podnikatelské zvyklosti ve všech svých transakcích a dodavatelských řetězcích, ve spolupráci se všemi příslušnými stranami, a podávaly o tom zprávy;
56. vyzývá Komisi, aby v případě, že vlády rozvojových zemí nedodrží Směrnice OECD, nejen zahájila řízení ve věci jejich porušení, ale zveřejnila rovněž názvy těch společností a nadnárodních podniků, které při výrobě dobře známých výrobků zneužívají práce dětí;
57. vybízí vlády zemí, kde sídlí nadnárodní podniky, aby dohlížely nad uskutečňováním Směrnic OECD pro nadnárodní podniky a aby v pravidelných intervalech zveřejňovaly zprávy o tom, jak tyto podniky přispívají k účinnému odstranění práce dětí a k uplatňování základních pracovních norem ILO;
58. vítá uzavření protokolu na mezinárodní úrovni o pěstování a zpracování kakaových bobů a produktů z nich výrobci kakaa a výsledky dosažené při realizaci plánu zaměřeného na omezení využívání dětí při výrobě (šití) fotbalových míčů v Pákistánu a podporuje další podobné snahy;
59. podporuje rozvoj iniciativ soukromého sektoru směřujících k odstranění práce dětí, včetně kodexů chování, a vybízí k užší spolupráci, transparentnosti a provázanosti mezi těchto iniciativ jež by se měly zakládat na základních pracovních normách ILO a jež by měly být nezávisle monitorovány;
60. pověřuje svého předsedovi, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám členských států, podpředsedům Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU a UNICEF a dalším příslušným agenturám OSN.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním zaměřením na dětskou práci
Úvod
„Jeden obrázek, tisíc slov“,
čínské přísloví.
Fotografie ozbrojeného dítěte na bitevní linii.
Stovek malých dětí napěchovaných do chatrčí a vytrvale bojujících o život; o svůj vlastní a o život svých churavějících rodičů.
Tisíců dětí ve věku od 5 do 17 let, které místo aby se učily ve škole, jsou na polích a sbírají úrodu a další produkty.
Miliony dětí na celém světě prosí o vaši pozornost, žádají o vaši péči, lásku a podporu.
Jsme povinni je chránit.
Můžeme je chránit.
Evropská unie nemůže a nesmí zůstat lhostejná tváří v tvář vykořisťování dětí v rozvojových zemích.
Svou roli hrají i mezinárodní organizace.
Toto úsilí podporují i evropští občané - protože 246 milionů dětí světa, ve kterém žijeme, k nám vzhlíží s nadějí v srdci.
Definice
Pojem „dětská práce“ znamená jakoukoliv formu práce dětí ve věku od 5 do 17 let, která je škodlivá pro jejich fyzické a duševní zdraví a brání jejich společenskému, morálnímu a psychologickému rozvoji.
Navíc tento pojem také pokrývá všechny formy činnosti, které brání dětem, aby byly tam, kde mají být, to jest ve třídě.
Navíc nejnižší povolený pracovní věk člověka je 14 let.
Mezi formy dětské práci se dále řadí také: obchodování s dětmi, dětská prostituce, vykořisťování dětí, které jsou prodávány, aby zaplatily dluhy rodičů (dlužní otroctví),práce dětí, které jsou uvězněny jako pomocníci v domácnostech a nebezpečná práce dětí, například v dolech, v chemickém průmyslu a v zemědělství v kontaktu s pesticidy a insekticidy apod.
V současnosti na celé světě pracuje 246 milionů dětí, což je počet, který představuje asi polovinu počtu obyvatel Evropské unie.
Podle posledních údajů Mezinárodní organizace práce (MOP) 171 milionů dětí pracuje v prostředí, které je nebezpečné pro jejich fyzický a duševní rozvoj, 5,7 milionů je drženo v otroctví za rodinné dluhy, 1,8 milionů je vykořisťováno pornografickým průmyslem a pokoutnými obchodníky s prostitucí, 1,2 milionů se stalo obětí obchodování s dětmi nebo bylo přinuceno k sexuálnímu zneužívání nebo nucené práci, 600 000 dětí je zapojeno do jiné ilegální činnosti, a nejméně 300 000 dětí bylo násilně odvedeno do ozbrojených sil světa.
Z těchto dětí 121 milionů (z toho 65 milionů dívek) nikdy nechodilo do školy, 73 milionů tvoří děti mladší 10 let a asi 179 milionů připadá na oběti toho, co MOP nazývá nejhorší formy práce.
Navíc 70% pracujících dětí je „zaměstnáno“ v zemědělství a v rozvojových zemích je jedna třetina zemědělců tvořena pracovníky ve věku od 5 do 17 let.
Děti, které za hrozných podmínek pracují na polích, jsou často obětí hospodářského vykořisťování i fyzického zneužívání.
Účinná aktivita v oblasti zrušení dětské práce je nesmírně důležitá zejména v oblasti komerčního zemědělství, především ve výrobě kakaa, čaje, bavlny a gumy, kde je dětská práce běžná.
Dětská práce není jen jevem, který se vyskytuje v nerozvinutých a rozvojových zemích.
Ve Východní Evropě a Středomoří je předmětem vykořisťování na pracovištích 5 milionů dětí.
Bez ohledu na tuto situaci není práce dětí mladších 17 let zakázána.
Dětský fond Spojených národů (UNICEF) a řada dalších organizací zabývajících se dětmi si uvědomují, že dětská práce může představovat zásadní pomoc pro rodiny, které mají problém přežít.
Navíc práce přinášející dětem peníze, které mohou využít pro sebe, vykonávaná vedle jejich studií je v mnoha případech prospěšná jejich intelektuálnímu rozvoji, a proto je přijatelná.
Statistiky MOP bohužel ukazují, že 120 milionů z celkového počtu pracujících dětí pracují na plný a ne na zkrácený úvazek, což vede k tomu, že jejich vzdělání se pohybuje v rozmezí mezi nedostatečným a žádným.
Příčiny
Dětská práce je složitý problém.
Aby bylo možno nalézt účinné řešení tohoto problému, je třeba identifikovat určité socioekonomické důvody tohoto jevu.
Dětská práce se v zásadě produktem chudoby, nedostatku rovných příležitostí, nedostatku přístupu ke vzdělání a rozdílů mezi městem a venkovem.
Podle fondu UNICEF, je základní příčinou jevu dětské práce chudoba .
Chudoba a dětská práce jsou spolu svázány paradoxním vzájemným vztahem.
Na konferenci o dětské práci v Oslo byla však vyslovena myšlenka, že „vykořisťování dětí je jak příčinou tak i důsledkem chudoby“.
Chudoba na jedné straně nutí mnoho rodin, aby své děti poslaly do práce, protože je to pro ně jediná možnost přežití.
Na druhé straně ekonomické zneužívání dětí posiluje problémy negramotnosti, vyloučení ze společnosti a nerovnost mezi lidmi a zpomaluje rozvoj.
Navíc nedostatek vzdělání představuje důležitou příčinu ekonomického vykořisťování dětí.
V mnoha případech žene děti do práce nedostatek jiných činností.
Nedostatek školských zařízení nebo povinnost platit poplatky za poskytnutí základního vzdělání, které sice nejsou vysoké, ale pro řadu rodin jsou přílišným přepychem, brání dětem v pobytu na místech, kde by ve svém věku především mely "pracovat".
Skutečnost, že v řadě rozvojových zemích není vzdělání alternativou k práci, je často důsledkem nezodpovědnosti vlád, které považují investice od jiných oblastní za naléhavější.
Dětská práce může být rovněž důsledkem marginalizace jistých sociálních skupin, jejíž příčinou je neexistence zákonů zajišťujících rovnoprávnost ve vzdělání nebo historické nebo náboženské tradice.
Děti z těchto společenských skupin tlačí do „nejhorších forem práce“ diskriminace žen, národnostní diskriminace, třídní nebo náboženská diskriminace nebo dokonce zdravotní otázky.
Významnou překážkou boje proti dětské práci je neregistrování narozených dětí
„Dítě musí být ihned po narození registrováno, musí mít od narození právo na jméno a národnost a pokud je to možné, právo znát své rodiče a být jimi vychováváno“, článek 7 Úmluvy o právech dítěte“ . .
Registrace dětí na matrice a vydávání rodných listů zajišťuje, aby tyto děti měly do budoucna právo na státní ochranu, včetně práva na očkování, přístup k lékařské péči a ke vzdělání.
Některé z důvodů neregistrace novorozenců jsou představovány relativně vysokými náklady, nevědomostí o tomto postupu, vzdáleností od měst, kde jsou umístěny matriky, nebo dokonce nedostatkem informací o významu obdržení rodného listu.
Oficiální registrace nově narozených dětí je základním nástrojem dozoru a prevence nekontrolované dětské práce a všech forem vykořisťování.
Bylo vypočteno, že registrace na matrice stojí méně než 1 dolar na osobu
Podle údajů fondu UNICEF v Bangladéši, kde existuje právní základ, stojí registrace 0,20 $ na každé dítě z celkového počtu 5 milionů dětí. .
Nicméně každý rok je třetina všech dětí narozených na celém světě (asi 40 milionů) tohoto práva zbavena, a proto vystavena nebezpečí, že se v budoucnu stane obětí vykořisťování.
Zrušení dětské práce a podpora vzdělání
Faktem je, že chudoba, nedostatek vzdělání a dětská práce tvoří začarovaný kruh.
Kde je vysoká úroveň chudoby, tam se od dětí požaduje, aby pracovaly již od útlého věku, a tedy aby nechodily do školy.
Nedostatek vzdělání je pak vystavuje většímu nebezpeční vykořisťování a zbavuje je naděje na lepší budoucnost.
Zrušení ekonomického vykořisťování dětí je proto základním faktorem dosažení cíle 1 z Rozvojových cílů tisíciletí (vymýcení chudoby) a cíle 2 (povinné a bezplatné základní vzdělání pro všechny).
Závěry Světového summitu o dětech konaného v roce 1990 obsahují cíl, podle kterého měl být do roku 2000 všem dětem na celém světě umožněn přístup ke vzdělání a alespoň 80% z nich mělo mít možnost dokončit si základní vzdělání.
Dakarský summit v roce 2000 přijal dokument „Vzdělání pro všechny“, kterým se 181 států světa zavázalo poskytnou kvalitní základní vzdělání všem dětem, hlavně dívkám.
Přesto 113 milionů současných dětí ve školním věku nikdy nechodilo do školy.
Zrušení učitelských poplatků a poplatků účtovaných za základní vzdělání, vytvoření nových škol a zvýšení povědomí dětí a rodičů o tom, že jen vzdělání jim může přinést lepší budoucnost, by mohlo představovat pobídku pro rodiče a jejich děti, aby se vrátily do školních lavic.
Podpora této iniciativy ze strany Evropské unie je také doložena významem, který Rada přikládá Rozvojovým cílům tisíciletí
Dosažení Rozvojových cílů tisíciletí jako hlavní cíl 2559. schůze Rady Evropské unie konané v Bruselu 26. ledna 2004, 5519/04 tisk 26. .
Navíc byla tato iniciativa uznána dvěma usneseními Evropského parlamentu.
První z nich zvažuje potřebu podpory povinného a bezplatného základního vzdělání přístupného pro všechny, a druhé se zabývá dětskou prací ve výrobě sportovního náčiní
2001/2030(INI) a Úř. věst. č. 261 E ze dne 30.10.2003 s. 0587-0589. .
Avšak tyto iniciativy nenašly zatím praktické vyjádření ve smyslu spolupráce EU s třetími zeměmi, protože je nadále činěn rozdíl mezi vykořisťováním dětí a nedostatkem vzdělání.
Právní rámec: Nástroje a mezinárodní závazky
V roce 1989 byla ochrana práv dětí zakotvena v prvním celosvětově závazném zákoníku týkajícím se práv, která by mělo mít každé dítě, jenž byl přijat téměř celým mezinárodním společenstvím.
Tímto dokumentem je Úmluva Spojených národů o právech dítěte, která stanoví minimální úroveň a základní zásady ochrany dětí před nejrůznějšími formami zneužívání
Úmluva o právech dítěte, http://www.unicef.gr/reports/symb.php. .
Především článek 32 pojednává o ochraně dětí před jakoukoliv formou práce, která by mohla být nebezpečná nebo by mohla bránit vzdělání dítěte, poškozovat jeho zdraví nebo tělesný, duševní, duchovní, morální nebo společenský vývoj.
Navíc tato úmluva obsahuje opatření proti zneužívání dětí v obchodu s drogami a nepovolenými látkami, sexuálnímu zneužívání dětí, obchodování s dětmi jako s otroky a proti účasti dětí v ozbrojených konfliktech.
Úmluva, která byla ratifikována všemi státy světa s výjimkou Spojených států a Somálska, je doplněna dvěma opčními protokoly z roku 2000 týkajícími se účasti dětí v ozbrojených konfliktech a obchodování s dětmi, dětské prostituce a dětské pornografie.
Problémy představované dětskou prací jsou také obsaženy v mezinárodním pracovním řádu.
V tomto ohledu jsou stejně důležité dvě úmluvy Mezinárodní organizace práce (MOP).
Úmluva 138 týkající se minimálního věku pro přijetí do zaměstnání (1973)
Úmluva o minimálním věku pro přijetí do zaměstnání, http://www.ilo.org/ilolex/english/convdisp1.htm. , kterým je 15 let (v rozvojových zemích 14 let), a 18 let pro nebezpečné práce.
Úmluva 138 nebyla dosud ratifikována Spojenými státy a třemi členskými státy Evropské unie.
Úmluva 182 (1999)
Úmluva o zákazu a okamžitém zrušení nejhorších forem dětské práce , http://www.ilo.org/ilolex/english/convdisp1.htm . definuje nejhorší formy dětské práce jako (i) všechny formy otroctví a praktik podobných otroctví, jako je dluhové otroctví a nucená nebo povinná práce, včetně nuceného nebo povinného odvodu dětí do 18 let věku do armády pro využití v ozbrojených konfliktech, (ii) dětskou prostituci a pornografii, (iii) využívání dětí pro nezákonnou činnost, jako je obchod s drogami, a (iv) veškeré formy práce zahrnující pravděpodobnost poškození fyzického nebo duševního zdraví dětí.
Tuto úmluvu dosud neratifikoval jen jediný členský stát Evropské unie.
Na regionální úrovni bylo významného pokroku dosaženo podpisem Africké listiny o právech a blahu dítěte Unií afrických států v roce 1990
Africká listina o právech a blahu dítěte ,
http://www.africa-union.org/Official_documents/Treaties_Conventions_en .
Tato listina mimo jiné v článku 22.2 uvádí, že žádné dítě do 18 let věku se nesmí přímo účastnit nepřátelských aktů.
Podpis různých mezinárodních úmluv a zvláštních protokolů představuje jen začátek tvorby významného právního rámce pro ochranu dětí na mezinárodní úrovni.
Jejich ratifikace a realizace na národní úrovni je však bohužel dosud neodpovídající.
V roce 1992 předložila MOP Mezinárodní program zrušení dětské práce (IPEC)
IPEC – Mezinárodní program zrušení dětské práce , který zahrnuje akty uskutečňované v nerůznějších oblastech, jako je vykonávání nátlaku na vlády, aby přijaly zákony o povinném základním vzdělání.
IPEC funguje úspěšně v 51 zemích a podpora jeho financování představuje pro tento program potenciál rozvoje.
Organizace spojených národů má různé mechanismy a oddělení odpovědná za podporu lidských práv a zabývání se dětskou prací.
Jedním z nich je Vysoký komisař OSN pro lidská práva.
Tato instituce je tvořena dvěma kategoriemi orgánů podporujících ochranu lidských práv: orgány stanovenými Listinou lidských práv a orgány předepsanými jednotlivými smlouvami.
Výbor pro práva dítěte
Výbor pro práva dítěte (CRC) , který patří do druhé kategorie orgánů, je orgán tvořený specializovaným, nezávislým personálem, který dohlíží na realizaci Smlouvy a obou opčních protokolů v zemích, které tyto dokumenty ratifikovaly, a které jsou současně povinny předkládat Výboru pravidelné zprávy.
Spojené národy spolupracují rovněž s dalšími organizacemi a službami podpory lidských práv. Jednou z nich je UNICEF, který přispívá k realizaci tohoto cíle prostřednictvím programů spolupráce s národními vládami.
Dětská práva byla rovněž předmětem zvláštního zasedání Generálního shromáždění OSN v květnu 2002, jehož cílem bylo sestavit rámec podpory práv dětí na následujících deset let.
Dětská práce je předmětem konečného znění „Světa vhodného pro děti“
Závěrečný dokument Zvláštního zasedání Generálního shromáždění o dětech konaného dne 10.
5.
2002, Svět vhodný pro děti , část III / B / 3, čl.
441-44, http://www.unicef.org/specialsession/wffc/index.html , především odstavce nazvaného „Ochrana před zneužíváním, vykořisťováním a násilím“.
Avšak zatímco Generální shromáždění podporuje účinné akce mezinárodního společenství vedoucí ke zrušení a zákazu nejhorších forem dětské práce, jeho formulace týkajících se jiných forem práce jsou méně přesné.
Úloha EU v úsilí o zrušení práce dětí
Podpora práv dětí a především úsilí zrušit dětskou práci nejsou předmětem jednotné evropské strategie.
Ani v rámci Strategie evropského rozvoje tento aspekt nezaujímá ústřední postavení.
Navíc zvláštní odkaz na práva dětí není ani obsažen v nařízení Rady stanovícím požadavky realizace operací rozvojové spolupráce, které přispívají k obecnému cíli rozvoje a konsolidace demokracie a vlády zákona a respektování lidských práv a základních svobod
Nařízení (ES) č. 975/1999, Úř. věst.
L 120 ze dne 08/05/1999, s. 0001-0007 .
Sdělení Komise o úloze Evropské unie v podpoře lidských práv a demokratizace ve třetích zemích
KOM(2001)252, v konečném znění zdůrazňuje, že aby tato podpora byla účinná, mělo by být respektování lidských práv integrální součástí nebo hlavní zásadou všech vnějších strategií EU".
Takový přístup podporuje hledání řešení problému, ale může být považován za nesystematický, pokud nebudou existovat příslušné orgány, které by se mezi jinými prioritami zaměřily také na tyto problémy
Mirjam Van Reisen, Neviditelné děti, směřování k integraci dětských práv do strategií rozvojové spolupráce členských států EU, 2002 .
Evropský parlament ve svém usnesení o obchodování s dětmi a dětskými vojáky a v usnesení Společného shromáždění AKT-EU o právech dítěte, především dětských vojáků, toto riziko podceňuje.
K této věci existují dva přístupy.
Na jedné straně je to horizontální přístup, který zahrnuje obecné zařazení ochrany dětských práv do všech strategií Evropské unie, a na druhé straně jsou to zvláštní opatření mající za cíl podporu práv dětí, včetně zvláštního rozpočtu vytvořeného pro tento účel.
Podniková odpovědnost
Globalizace změnila úlohu mnohonárodních obchodních společností.
Spotřebitelé jsou si více vědomi nejen kvality a ceny produktů, ale i podmínek, za kterých jsou tyto produkty vyráběny.
Společenská odpovědnost mnohonárodních společností je proto v centru pozornosti.
V roce 1997 byl učiněn první pokus o přístup k této věci z tohoto pohledu, který přestavuje Trojstranné prohlášení o zásadách mnohonárodních podniků a společenské politiky , přijaté Mezinárodní organizací práce (MOP) a obsahující mimo jiné odkazy na respektování minimálního věku pro přijetí do zaměstnání
Odstavec 36, Trojstranné prohlášení zásad mnohonárodních podniků a sociální politiky, http://www.ilo.org/public/english/employment/multi/download/english.pdf. a zrušení nejhorších forem dětské práce
Úvod 190, ibid. .
V roce 2000 Směrnice OECD pro mnohonárodní podniky stanovily řadu nezávazných pravidel v různých oblastech lidských práv, která zdůrazňují potřebu příspěvku společností k účinnému zrušení dětské práce
Kapitola IV, odstavec 1b), Směrnice OECD pro mnohonárodní podniky, 2000, http://www.oecd.org/dataoecd/56/36/1922428.pdf .
Navíc od roku 2000 o totéž usilují Spojené národy v podobě páté zásady své iniciativy Global Compact
http://www.un.org/Depts/ptd/global.htm. .
Zpráva Vysokého komisaře OSN o odpovědnosti mezinárodních korporací a příbuzných podniků s ohledem na lidská práva, kterou přijala podkomise pro ochranu a podporu lidských práv v roce 2003, potvrzuje a posiluje zásady přijaté ve vztahu k dětské práci
Kapitola II, odstavec 42 Zprávy Vysokého komisaře OSN pro lidská práva o odpovědnosti mnohonárodních korporací a příbuzných podniků s ohledem na lidská práva , E/CN.
4/2005/91, 15/02/2005. před tímto datem.
A.
Pravidla chování podniků
Protože iniciativy na ochranu dětských práv se rozvíjejí, vznikají nová „pravidla chování“ společností, která je mají naladit na přijetí argumentu, že hospodářský úspěch může jít ruku v ruce s úctou k právům dětí.
Dobrým příkladem může být průmysl pěstování a výroby kakaa.
V roce 2000 vznikla GIG, celosvětová organizace výrobců, odborů a dalších aktérů průmyslu pěstování a výroby kakaa na mezinárodní úrovni.
Na konci toho roku tito aktéři podepsali protokol o případech vykořisťující dětské práce na kakaových plantážích v zemích Západní Afriky.
Cílem tohoto protokolu je vytvořit účinné a autoritativní normy pěstování tohoto konkrétního produktu do července 2005.
Program WACAP
Program komerčního zemědělství Západní Afriky pro boj proti nebezpečné a vykořisťující dětské práci.
Tento program se týká pěti zemí Západní Afriky: Ghany, Kamerunu, Pobřeží slonoviny, Guiney a Nigérie http://www.ilo.org/public/french/region/afpro/yaounde/mdtyaounde/download/wacapsye.pdf. , v rámci programu MOP IPEC, usiluje o zrušení nejhorších forem dětské práce v kakaovém průmyslu a komerčním zemědělství a práce všech dětí, které v tomto odvětví pracují v nebezpečných podmínkách.
První zprávy o výsledcích tohoto programu (z 30.
6.
2004) uvádějí, že v září se 250 dětí z těchto zemí vrátilo z kakaových plantáží do školy.
K dalšímu pozitivnímu vývoji došlo v Pákistánu (75% světové produkce náčiní pro fotbalový sport).
Zjištění společné studie MOP, Obchodní a průmyslové komory Sialkot a Amerického výboru fotbalového průmyslu jsou předmětem zvláštního zájmu ve vztahu k práci dětí v této oblasti.
Obchodní a průmyslová komora Sialkot a MOP realizovaly plán omezení využívání dětí ve výrobě (šití) fotbalových míčů a poskytnutí vzdělání těmto mladým pracovníkům, aby měli více rozmanitých příležitostí pracovního uplatnění v budoucnu.
Podle odhadů za první dva roky jsou výsledky tohoto plánu povzbuzující a počet výrobců zapojených d tohoto programu se zvýšil
Boj proti dětské práci ve výrobě fotbalových míčů v Pákistánu, Od šití do školy
http://www.ilo.org/public/english/standards/ipec/publ/download/2004_soccerball_en.pdf. .
B.
Uznání společenské odpovědnosti podniků (CSR)
Tento program dosáhl významného pokroku Sdělením Komise o společenské odpovědnosti podniků
Sdělní Komise o společenské odpovědnosti podniků: příspěvek podniků k udržitelnému rozvoji, KOM(2002) 347 v konečném znění. .
CRS je dobrovolná integrace společenských a ekologických úvah do obchodních operací společností.
EU zastává názor, že pokud společnosti dokáží zvládat změny s vědomím společenské odpovědnosti, bude to mít pozitivní dopad na makroekonomické úrovni.
Evropský parlament ve svém usnesení o sdělení Komise o účasti nestátních činitelů v rozvojové politice ES
Usnesení EP o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu a Hospodářskému a společenskému výboru o účasti nestátních akcí na rozvojové politice ES, A5-0249/2003 . , uznal CSR za důležitý prvek rozvojové politiky EU, který představuje nepřímý nástroj ochrany dětí před ekonomickým vykořisťováním.
Další aspekt tohoto problému je ekonomické povahy.
Záruka odpovědné a etické výroby surovin a produktů je prostředkem zvýšení povědomí spotřebitelů.
Ceny produktů vyrobených rukama levné dětské pracovní síly jsou konkurenceschopnější.
Děti by neměly být obětovány na oltář rozvoje a konkurenceschopnosti.
V důsledku toho země, které neinvestují do kvality svých lidských zdrojů jsou odsouzeny k tomu, aby zůstaly nerozvinutými zeměmi.
23.
5.
2005
STANOVISKO VÝBORU PRO MEZINÁRODNÍ OBCHOD
pro Výbor pro rozvoj
ke zneužívání dětí v rozvojových zemích se zvláštním zaměřením na práci dětí
( 2005/2004(INI) )
Navrhovatel:
Sajjad Karim
NÁVRHY
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá Výbor pro rozvoj jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. doporučuje, aby Komise do všech dvoustranných obchodních dohod a strategických partnerství vkládala doložku o uplatňování základních pracovních norem, včetně zákazu práce dětí, se zvláštním odkazem na dodržování minimálního věku pro přijetí do zaměstnání;
2. podporuje činnost Mezinárodní organizace práce (ILO) a její spolupráci se Světovou obchodní organizací, včetně pravidelného dialogu, a navrhuje tyto styky dále posilovat;
3. doporučuje, aby Komise učinila z uplatňování základních pracovních norem stálý prvek ve dvoustranných konzultacích na všech úrovních, jak se zeměmi, kde k porušování dochází, tak se zeměmi, které jsou s nimi propojeny prostřednictvím obchodu a investic;
4. vítá konečnou podobu strategického partnerství pro rozvojovou spolupráci s ILO, ve které je odstranění práce dětí, zvláště těch nejnižších věkových skupin, tou nejvyšší prioritou pro společnou činnost, a žádá Komisi, aby je začala co nejdříve naplňovat a pravidelně o tom podávala zprávu Parlamentu;
5. doporučuje, aby Komise navrhla rozšíření působnosti Směrnic pro nadnárodní podniky OECD z investic na obchod, aby zlepšila prováděcí nástroje a dosáhla dohody s vládami rozvojových zemí o způsobu, kterým mohou podniky „přispívat k účinnému odstranění práce dětí“;
6. vyzývá Komisi, aby v případě, že vlády rozvojových zemí nedodrží Směrnice OECD, nejen zahájila řízení ve věci jejich porušení, ale i zveřejnila názvy těch společností a nadnárodních podniků, které jsou prostřednictvím zneužívání práce dětí zapojeny do výroby dobře známých výrobků;
7. vybízí vlády zemí, kde sídlí nadnárodní podniky, aby monitorovaly provádění Směrnic OECD pro nadnárodní podniky a aby v pravidelných intervalech zveřejňovaly zprávy o tom, jak tyto podniky přispívají k účinnému odstranění práce dětí a k uplatňování základních pracovních norem ILO;
8. vybízí nadnárodní korporace, aby pro všechny své činnosti a dodavatelské řetězce přijaly a podporovaly uvážlivé provozní postupy a aby praktikovaly podnikovou sociální odpovědnost, kterou by rozvíjely v partnerské spolupráci se všemi zainteresovanými stranami (vládami, společnostmi, odbory a nevládními organizacemi), a uvědomuje si přitom problémy a nevýhody vyplývající z takových dobrovolných iniciativ; žádá Komisi, aby prozkoumala možnost poskytování technické pomoci společnostem a místním úřadům ve třetích zemích;
9. naléhá na Komisi a členské státy, aby přispívaly k tomu, aby se z norem OSN pro odpovědnost nadnárodních společností a ostatních obchodních společností v oblasti lidských práv stal účinný globální nástroj pro boj proti práci dětí a jinému možnému zneužívání lidských práv těmito společnostmi;
10. naléhá na Komisi, aby učinila z dodržování základních pracovních norem předpoklad pro svou nákupní a smluvní politiku; vyzývá Komisi, aby za tímto účelem vyvinula politiku, která umožní dodržovat tyto normy rovněž malým výrobcům v rozvojových zemích;
11. podporuje rozvoj iniciativ soukromého sektoru směřujících k odstranění práce dětí, včetně kodexů chování, a vybízí k větší spolupráci, průhlednosti a provázanosti mezi těmito iniciativami, jež by se měly zakládat na základních pracovních normách ILO a jež by měly být nezávisle monitorovány;
12. podporuje šest opatření pro odstranění práce dětí požadovaných organizací UNICEF:
· okamžité ukončení zaměstnávání dětí v nebezpečných pracích,
· zavedení bezplatného povinného vzdělání až do věku 16 let,
· rozšíření právní ochrany dětí,
· registraci všech dětí při narození s cílem umožnit stanovení jejich věku a znemožnit podvody,
· náležitý sběr a kontrola údajů s cílem přesně určit rozsah práce dětí,
· zřízení kodexů chování;
13. vítá ustanovení v novém systému GSP+, které nabízí další preference těm rozvojovým zemím, které ratifikují a budou provádět sociální normy ILO, a žádá Komisi, aby pečlivě sledovala jeho účinné uplatňování a aby o něm každoročně podávala zprávu Parlamentu;
14. doporučuje, aby Komise prozkoumala možnost vytvoření odpovídajících právních záruk a mechanismů na úrovni EU, jež by odhalovaly a pronásledovaly v Evropské unii sídlící dovozce produktů, které připouštějí porušování základních konvencí ILO, včetně využívání práce dětí v jakékoli části dodavatelského řetězce; žádá tudíž, aby Komise prozkoumala možnost vytvoření pobídek pro ty evropské dovozce, kteří provádějí pravidelné a nezávislé monitorování výroby svých produktů ve všech třetích zemích, které tvoří část jejich výrobního řetězce;
15. připomíná, že dohoda z Cotonou obsahuje konkrétní opatření týkající se obchodních a pracovních norem, která potvrzují závazek smluvních stran k základním pracovním normám, a zejména k odstranění nejhorších forem dětské práce; žádá Komisi, aby zajistila provádění článku 50 dohody z Cotonou;
16. žádá, aby se podporovala pozitivní vzájemná součinnost mezi liberalizací mezinárodního obchodu a uplatňováním základních pracovních norem; doporučuje Komisi, aby prováděla hodnocení krátkodobého i dlouhodobého dopadu různých aspektů souvisejících se zaváděním politik liberalizace obchodu a s případným výsledkem GATS o rovnosti přístupu k sociálním službám;
17. doporučuje, aby Komise vyšetřila a odhalila společnosti, které nepřetržitě a soustavně využívají práce dětí v kterékoli části výrobního a dodavatelského řetězce, a žádá, aby byl dán seznam těchto společností k dispozici dovozcům v EU;
18. doporučuje, aby Komise důkladně prozkoumala zavedení systému EU pro označování zboží dovezeného do EU s cílem potvrdit, že bylo vyrobeno bez použití práce dětí v kterékoli fázi výrobního a dodavatelského řetězce, a přitom zajistila, aby byl tento systém v souladu s pravidly WTO pro mezinárodní obchod; požaduje, aby byly výsledky tohoto zkoumání předloženy Výboru pro mezinárodní obchod.
POSTUP
Název
Zneužívání dětí v rozvojových zemích se zvláštním zaměřením na práci dětí
Referenční údaje
2005/2004(INI)
Příslušný výbor
DEVE
Výbor požádaný o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
INTA
24.2.2005
Užší spolupráce
Navrhovatel Datum jmenování
Sajjad Karim 17.1.2005
Projednání ve výboru
15.3.2005
18.4.2005
Datum přijetí návrhů
23.5.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
19
Členové přítomni při závěrečném hlasování
Daniel Caspary, Françoise Castex, Christofer Fjellner, Jacky Henin, Sajjad Karim, Caroline Lucas, Erika Mann, Helmuth Markov, Javier Moreno Sánchez, Georgios Papastamkos, Tokia Saïfi, Johan Van Hecke, Zbigniew Zaleski
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Panagiotis Beglitis, Danutė Budreikaitė, Albert Deß, Elisa Ferreira, Maria Martens, Zuzana Roithová
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
POSTUP
Název
Vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním zaměřením zejména na práci dětí
Číslo postupu
( 2005/2004(INI) )
Základ v jednacím řádu
článek 45
Příslušný výbor
Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
DEVE 24.2.2005
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
INTA 24.2.2005
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Návrh(y) usnesení začleněný(é) do zprávy
Zpravodajka Datum jmenování
Manolis Mavrommatis 2.12.2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
15.3.2005
12.5.2005
Datum přijetí
6.6.2005
Výsledek hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
30
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Alexandra Dobolyi, Michael Gahler, Hélène Goudin, Jana Hybášková, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Ģirts Valdis Kristovskis, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Luisa Morgantini, Józef Pinior, Pierre Schapira, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, Anna Záborská
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
John Bowis, Milan Gaľa, Ana Maria Gomes, Jan Jerzy Kułakowski, Bernard Lehideux, Manolis Mavrommatis, Csaba Őry, Karin Scheele, Zbigniew Zaleski, Gabriele Zimmer
Náhradníci (čl.
178 odst.
2) přítomní při závěrečném hlasování
Carl Schlyter
Datum předložení – A6
15.6.2005
A6-0185/2005
