A6-0392/2007
15.10.2007
RAPORT
Parlamendi tööaasta (2006) jooksul toimunud petitsioonikomisjoni arutelud
(2007/2132(INI))
Petitsioonikomisjon
Raportöör:
Carlos José Iturgaiz Angulo
PE 390.591v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................9
I LISA: Euroopa Parlamendile laekunud petitsioonid....................................................................16
II LISA: Statistika 2006. aastal laekunud petitsioonide kohta, võttes aluseks petitsiooni keele.......17
III LISA: Petitsioonikomisjoni kirjavahetus..................................................................................18
IV LISA: 2006. aastal petitsioonikomisjonis arutatud petitsioonid (A punktid)..............................19
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................20
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
parlamendi tööaasta (2006) jooksul toimunud petitsioonikomisjoni arutelude kohta
( 2007/2132(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone petitsioonikomisjoni arutelude kohta;
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 21 ja 194;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45 ja artikli 192 lõiget 6;
– võttes arvesse petitsioonikomisjoni raportit ( A6‑0392/2007 ),
A. arvestades, et petitsiooni esitamise õigus on põhiõigus, mis on lahutamatult seotud Euroopa Liidu kodakondsusega;
B. arvestades, et petitsiooni esitamise õigus on EÜ asutamislepingus sätestatud alates 1992. aastast ning seda kinnitavad Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 44 ja Euroopa Parlamendi kodukorra artikkel 191;
C. arvestades, et asutamislepingute sätted, mis puudutavad petitsiooni esitamise õigust, on siduvad nii Euroopa Parlamendi, nõukogu kui ka komisjoni jaoks ja nimetatud institutsioonid on nõustunud tagama petitsioonide institutsioonidevahelise järelkäsitlemise;
D. arvestades, et selle õiguse kasutamine aitab oluliselt kaasa Euroopa Liidu jõupingutustele taastada kontakt oma kodanikega ning võimaldab saada ülevaate Euroopa avalikkuse ootustest;
E. arvestades, et petitsioonid on vahendiks, mille kaudu kodanikud saavad anda oma panuse riiklike, piirkondlike ja kohalike ametivõimude poolt Euroopa õigusaktide ülevõtmise ja rakendamise jälgimisse;
F. arvestades, et petitsioonid on vahendiks Euroopa õigusaktide ja poliitika mõju hindamisel üksikisikutele ja Euroopa Parlamendi teavitamisel nende õigusaktide ja poliitika ebamäärasusest ja väärkohaldamisest, mis mõjutavad otseselt nende peamisi eesmärke;
G. arvestades, et tagasilükatud petitsioonide arv jäi 2006. aastal muutumatuks, moodustades umbes ühe kolmandiku petitsioonide koguarvust, mis näitab jätkuvalt vajadust tagada, et ELi kodanikke teavitatakse nõuetekohaselt Euroopa Liidu ning selle institutsioonide pädevusvaldkondadest;
H. arvestades, et tuleb mainida, et loomulikult ei rahulda ELi kodanikke mitte kõik vastuvõetavad petitsioonid, mis on laekunud ja mida on uuritud, kuid mõistlik osa petitsioone viib konkreetse probleemi lahendamiseni või konkreetse mure esiletoomiseni, mida Euroopa Parlament saab hiljem ühenduse uute õigusaktide läbirääkimisel kasutada;
I. arvestades, et petitsioonide uurimine on jätkuvalt näidanud püsivalt nõrku külgi selles, kuidas liikmesriigid ühenduse õigust rakendavad ja arvestades, et näib olevat struktuurilisi probleeme teatavate keskkonnanormatiivide rakendamisel, eriti nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (elupaikade direktiiv)
EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. artikli 6 ja nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiivi 85/337/EMÜ teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta
EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40. , mida on muudetud nõukogu 3. märtsi 1997. aasta direktiiviga 97/11/EÜ
EÜT L 73, 14.3.1997, lk 5. , artikli 4 rakendamisel;
J. arvestades, et teatavate suurte infrastruktuuriprojektide kohta esitatud petitsioonide järelmeetmed on näidanud, et komisjon peaks järjekindlamalt teostama järelevalvet selle üle, kuidas liikmesriigid järgivad elupaikade direktiivi, eriti selliste juhtumite üle, kus ei ole järgitud nimetatud direktiivi artikli 6 lõiget 4 ja kaitsealad on jäetud kaitseta, samal ajal kui on olemas alternatiive projektidele, mis vastavalt parimatele olemasolevatele teaduslikele nõuannetele omavad tõenäoliselt märkimisväärset negatiivset mõju paiga terviklikkusele, mis on kaitstud elupaikade direktiivi või nõukogu 2. aprilli 1979. aasta direktiivi 79/409/EMÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta
EÜT L 103, 25.4.1979, lk 1. ) alusel;
K. arvestades, et teistel juhtudel on komisjoni võetud meetmed oma kohustuste täitmiseks asutamislepingute järelevalvajana EÜ asutamislepingu artikli 211 kohaselt – näiteks kiire otsus algatada menetlus Hispaania suhtes ühenduse õigusnormide rikkumise eest riigihangete puhul ja õigeaegselt võetud meetmed, et hoida ära pöördumatu keskkonnakahju Poolas – olnud kiiduväärsed;
L. arvestades, et koostöö petitsioonikomisjoni ja Euroopa Komisjoni vahel on jätkuvalt otsustava tähtsusega, et tegeleda tõhusalt petitsioonidega ning leida petitsioonide esitajatele parimad hüvitamisvõimalused seoses nende probleemidega;
M. arvestades, et hüvitamise kiirus on Euroopa õigusaktide väärkohaldamise juhtudel väga oluline ning lahenduste soovitamisel tuleks võtta arvesse iga juhtumi eripära;
N. arvestades, et vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 230 on Euroopa Parlamendil õigus nõukogu ja komisjoniga samadel tingimustel esitada hagisid Euroopa Ühenduste Kohtusse ja arvestades, et vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 201 on Euroopa Parlament volitatud komisjoni tegevust kontrollima ning seega on tema käsutuses nii õiguslikud kui ka poliitilised vahendid, mis on vajalikud kodanike õiguspärastele muredele tõhusaks reageerimiseks;
O. arvestades, et Euroopa Parlament on siiski pidevalt edendanud lojaalset koostööd, eriti komisjoni kui asutamislepingute täitmise järelevalvajaga, kui tõhusat vahendit nende probleemide lahendamiseks, mis on sundinud kodanikke tema abi paluma;
P. arvestades, et Euroopa Parlamendile saabub jätkuvalt petitsioone, milles väidetakse, et liikmesriigid rikuvad järjekindlalt petitsioonide esitajate inim- ja põhiõigusi; arvestades, et vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 6 lõikes 1 sätestatule on Euroopa Liit rajatud vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetele ja arvestades, et EÜ asutamislepingu artikli 7 lõikega 1 antakse Euroopa Parlamendile õigus algatada menetlus, et selgitada, kas esineb ilmne oht, et mõni liikmesriik rikub oluliselt artikli 6 lõikes 1 esitatud põhimõtteid;
Q. arvestades, et Euroopa Parlament tunnistab teatud juhtumite tundlikkust ning on otsustanud võtta kõik vajalikud meetmed petitsioonide esitajate õiguste ning nende isikuandmete konfidentsiaalsuse kaitsmiseks ilma petitsiooniprotsessi läbipaistvust kahjustamata,
1. rõhutab petitsiooniprotsessi tähtsust sobivate vastuste ja lahenduste leidmisel asutamislepingust ja Euroopa Liidu õigusaktidest lähtuvate Euroopa Liidu kodanike õiguste tagamisega seotud konkreetsetele probleemidele;
2. rõhutab, et petitsioonikomisjon on aidanud oluliselt kaasa Euroopa Parlamendi tegevusele, mille eesmärk on leida uuesti ühine keel ELi kodanikega ning tugevdada Euroopa Liidu otsustamisprotsessi õiguspärasust, läbipaistvust ja vastutust;
3. usub, et petitsioonid on vahend, millega mõõta Euroopa avalikkuse poolt Euroopa Liidule esitatavaid ootusi ja seda, mil määral Euroopa Liit suudab neile ootustele vastata;
4. tuletab meelde, et petitsioonide näol on tegemist vahendiga, mis võimaldab Euroopa Liidu kodanikel anda märku lünkadest Euroopa õigusaktides ning juhtida Euroopa institutsioonide tähelepanu õigusaktide rikkumistele või väärkasutusele;
5. rõhutab, et petitsioonid annavad Euroopa Parlamendile võimaluse anda hinnang ühenduse õiguse kohaldamise ja rakendamise ebaselgusele nii Euroopa, riiklikul, piirkondlikul kui kohalikul tasandil ning vajadusel astuda samme selle kõrvaldamiseks;
6. rõhutab Euroopa Komisjoniga tehtava koostöö tähtsust sobivate lahenduste leidmisel murettekitavates küsimustes, millele Euroopa kodanikud juhivad petitsioonikomisjoni tähelepanu, niivõrd kui need peegeldavad ühenduse õigusaktide, poliitika ja tegevuse otsest mõju üksikisikutele;
7. tunneb kahetsust laialt levinud probleemi üle, et liikmesriigid ei rakenda ühenduse keskkonnanormatiive õigesti, ja on seisukohal, et vaja on suurendada järelevalve järjekindlust, eriti ühenduse sellistest õigusnormidest kinnipidamise üle, mis käsitlevad bioloogilise mitmekesisuse kaitset ning teatavate avalike ja eraprojektide ja -plaanide keskkonnamõju hindamist;
8. väljendab heameelt komisjoni 23. aastaaruande „Ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve” ( KOM(2006)0416 ) üle, mis tunnistab petitsioonimenetluse olulist rolli rikkumiste avastamisel;
9. palub veelkord komisjonil teatada rikkumismenetluste alustamise otsustest esimesel võimalusel pärast selliste otsuste tegemist ja samuti asjaomastest Euroopa Kohtu otsustest, eriti kui Euroopa Parlamendile on kõnealuses küsimuses esitatud petitsioon, ning märgib, et komisjon ei ole reageerinud petitsioonikomisjoni korduvatele üleskutsetele selles valdkonnas;
10. palub petitsioonikomisjonil lähiajal kirjalikult teatada oma otsustest petitsioonide suhtes, mida nimetatud komisjon oma koosolekutel arutab, et vältida arusaamatusi ning valetõlgendusi massimeedia ja petitsioonide esitajate poolt;
11. kordab, et kooskõlastamine on oluline küsimustes, milles esitatakse nii petitsioon Euroopa Parlamendile kui kaebus Euroopa Komisjonile, arvestades, et petitsioonide esitamise õigus on asutamislepinguga tagatud põhiõigus, et Euroopa Parlament pakub põhjalikuma avaliku kontrolli eeltingimuseks olevat läbipaistvat väitlusraamistikku ja et käesolevas kontekstis tuleb esiplaanile seada petitsiooniprotsess;
12. kordab petitsioonikomisjoni muret põhjendamatu ja ülemäärase aja üle – sageli mitu aastat –, mis Euroopa Komisjonil kulub rikkumismenetluste läbiviimiseks ja lõpetamiseks, ning oma rahulolematust sagedaste juhtudega, mil liikmesriigid ei järgi Euroopa Kohtu otsuseid; on seisukohal, et see õõnestab EÜ õiguse sõnastamise ja sidusa kohaldamise usaldusväärsust ning kahjustab ELi eesmärke;
13. kinnitab veel kord, et Euroopa Komisjon peaks kasutama ära võimalust algatada EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaselt Euroopa Kohtus kohtuasjad liikmesriikide suhtes, et määrata neile trahvid ühekordsete summade ja karistusmaksetena iga kord, kui liikmesriik viivitab Euroopa Kohtu otsuste rakendamisega rikkumismenetluste osas;
14. tunneb heameelt pideva dialoogi üle petitsioonikomisjoni ja Euroopa ombudsmani vahel; juhib tähelepanu sellele, et petitsioonikomisjon toetas eriaruandeid, mis käsitlevad Euroopa koole ja nõukogu kohtumiste läbipaistvust; väljendab heameelt väidetavate rikkumiste kohta esitatud kaebuste eduka lahendamise üle komisjonis ja toetab ombudsmani taotlust suurendada tema eelarvet;
15. kordab petitsioonikomisjoni soovi taasalustada menetlust Euroopa ombudsmani eriaruande suhtes Euroopa Parlamendile seoses Euroopa Pettustevastasele Ametile kaebuse 2485/2004/GG asjus esitatud soovituse projektiga;
16. rõhutab vajadust kaasata nõukogu kui institutsioon petitsioonikomisjoni tegevusse ning ärgitab teda osalema asjakohasel tasemel petitsioonikomisjoni koosolekutel, nagu on märgitud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja Euroopa Komisjoni poolt 16. detsembril 2003. aastal vastu võetud institutsioonidevahelises kokkuleppes parema õigusloome kohta
ELT C 321, 31.12.2003, lk 1. ;
17. kordab ettepanekut nõukogule määrata petitsioonidega seotud asju koordineerima vanemametnik, sest paljud petitsioonid puudutavad tundlikke poliitilisi küsimusi, mis on seotud ühenduse õigusaktide ülevõtmisega liikmesriikide poolt;
18. rõhutab taas kord liikmesriikide võtmerolli ühenduse õigusaktide nõuetekohasel rakendamisel ja toonitab, et nimetatud õigusaktide tegelik kohaldamine on määrav Euroopa Liidu tähtsuse suurendamisel tema kodanike jaoks; rõhutab vajadust liikmesriikide ja nende parlamentide esindajate intensiivsema osalemise järele petitsioonikomisjoni aruteludes;
19. väljendab heameelt Equitable Life Assurance Society kriisi ajutise uurimiskomisjoni tegevuse üle ning petitsioonikomisjoni liikmete ja otseselt uurimiskomisjoni töös osalenud petitsioonikomisjoni sekretariaadi panuse üle; arvab, et uurimiskomisjoni asutamine laekunud petitsioonide tulemusel on suurendanud pingutusi tagada ühenduse õiguse nõuetekohane kohaldamine kõigis liikmesriikides;
20. toetab tava saata kodukorra artikli 192 kohaselt mitmetesse ELi liikmesriikidesse andmete kogumise missioone eesmärgiga uurida petitsioonide esitajate tõstatatud küsimusi ning seeläbi hõlbustada tõhusate ja praktiliselt rakendatavate lahenduste leidmist kodanike huvides;
21. rõhutab nimetatud missioonide olulisust püüetes edendada kommunikatsiooni kodanikega ja tõsta liikmesriikides teadlikkust Euroopa Parlamendi tegevusest üldiselt ja eriti petitsioonikomisjoni tegevusest;
22. rõhutab, et parem arusaamine petitsioonide kui kodanikel hüvitamist taotleda võimaldava vahendi otstarbest on tihedalt seotud Euroopa üldsusele kättesaadava ühenduse õigusakte, poliitikat ja eesmärke puudutava teabe kvaliteediga;
23. märgib, et teise aasta jooksul pärast ELi laienemist 25 liikmesriigini on Euroopa Parlamendile laekunud petitsioonide arv jäänud suhteliselt muutumatuks; täheldab siiski, et Rumeenia ja Bulgaaria liitumine 2007. aasta jaanuaris toob tõenäoliselt kaasa märkimisväärse arvu petitsioone nende riikide kodanikelt;
24. väljendab heameelt petitsioonikomisjoni siseselt saavutatud kokkuleppe üle, mille tulemusena petitsioonikomisjoni liikmete arv on kasvanud 40 täisliikmeni, ning arvab, et seeläbi tagatakse tõenäoliselt Euroopa kodanikele ja ELi territooriumil elavatele inimestele, et petitsioonikomisjon saab nende juhtumeist senisest veelgi paremini aru, mis võimaldab Euroopa Parlamendil petitsioonide esitajate ootustele paremini vastata;
25. rõhutab vajadust laiendada petitsioonikomisjoni sekretariaati, et rahuldada vajadust keelelise, juriidilise ja poliitilise asjatundlikkuse järele, et vastamisajad lüheneksid ja uurimine oleks tulemuslikum ning et petitsioonikomisjoni pakutavad teenused oleksid kõikidele ELi kodanikele võrdselt kättesaadavad;
26. kinnitab vajadust leida vajalikud rahalised vahendid e-petitsioonide tarkvarasüsteemi väljatöötamiseks, mis toimib nii andmebaasina kui haldusvahendina petitsioonidega seotud töövoo kohta teabe andmiseks, tagades seeläbi petitsioonikomisjoni tegevuse läbipaistvuse ja tõhususe;
27. palub, et peasekretär korraldaks kiiresti Euroopa Parlamendi koduleheküljel asuva kodanikeportaali ülevaatuse, eesmärgiga parandada nimetatud portaali nähtavust petitsioonide esitamise suhtes ja ajakohastada teabe esitlusviisi, et tagada portaali võrreldavus ja kokkusobivus Euroopa ombudsmani koduleheküljega, mis erinevalt petitsioonikomisjonist tegeleb konkreetselt kodanike kaebustega seoses väidetava haldusliku omavoliga ELi institutsioonides või organites;
28. tuletab meelde, et Euroopa Parlament on alates 1998. aastast nõudnud 1989. aasta petitsiooniõiguse laiendamist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe läbivaatamist
EÜT C 120, 12.4.1989, lk 90. ; kordab oma kiireloomulist ülekutset nõukogule ja Euroopa Komisjonile vaadata koos läbi 1989. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe eesmärgiga kehtestada tõhusamad heastamisvahendid ning määratleda selge ja ühtne raamistik oluliseks institutsioonidevaheliseks koostööks asjaomases valdkonnas;
29. tervitab otsust vaadata läbi petitsioonimenetluse praegused protseduurireeglid, et tuua selgust petitsiooni nõuetele vastavuse hindamisse ning tugevdada konkreetseid andmekaitse ja konfidentsiaalsusega seotud menetluskordi, sealjuures petitsiooniprotsessi olulist läbipaistvust kahjustamata;
30. rõhutab petitsiooni esitajate õiguste kaitsmise olulisust kui petitsiooniprotsessi alust ja tervitab petitsioonikomisjonis saavutatud üksmeelt Lloydsi lahendamata petitsioonide käsitlemisel, eelkõige selles osas, mis puudutab igakülgse toetuse avaldamist proua X-le, kelle nimi sai tema tahte vastaselt üldsusele teatavaks;
31. rõhutab keskkonnakaitse tähtsust ja tervitab petitsioonikomisjoni tugevdatud huvi keskkonnaalaste petitsioonide vastu, mida nimetatud komisjon oma koosolekutel arutab;
32 teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon ja petitsioonikomisjoni raport nõukogule, Euroopa Komisjonile, Euroopa ombudsmanile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning nende petitsioonikomisjonidele ja ombudsmanidele või samalaadsetele pädevatele organitele.
SELETUSKIRI
Sissejuhatus
Käesolev raport hõlmab perioodi 2006. aasta 1. jaanuarist 31. detsembrini ning see on koostatud lähtudes kodukorra artiklist 192, mille kohaselt petitsioonikomisjon peab Euroopa Parlamenti oma arutelude tulemusest teavitama.
Nagu 2005. aasta kokku lepiti, on see raport esimene, mis hõlmab petitsioonikomisjoni tegevust kalendriaasta (2006) jooksul ning mitte parlamendi tööaastat nagu varem.
Raportis saab seetõttu teha järeldused kõikide aasta jooksul saabunud petitsioonide alusel, andes seeläbi ülevaatlikuma pildi petitsioonide arvust, sisust ja staatusest (vastu võetud või tagasi lükatud).
Statistikast nähtub, et 2006. aastal laekunud petitsioonide arv jäi suhteliselt muutumatuks (1032 petitsiooni 2005. aastal võrreldes 1016 petitsiooniga 2006. aastal), millest umbes üks kolmandik lükati tagasi.
Petitsioonide esitajate peamine mure on jätkuvalt keskkond ning kaupade, isikute ja kapitali vaba liikumine.
Petitsioonidele lahenduste leidmisel jääb väga oluliseks koostöö Euroopa Komisjoniga.
Komisjoni 23. aastaaruanne „Ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve” ( KOM(2006)0416 ) tunnistab petitsioonimenetluse olulist rolli rikkumiste avastamisel.
Aruanne osutab tõepoolest, et üks kolmandik kuni üks neljandik 2005. aastal petitsioonikomisjonile laekunud petitsioonidest on seotud ELi lepingu artikli 226 alusel Euroopa Komisjoni poolt liikmesriikide vastu algatatud rikkumismenetlusega või on tinginud selle algatamise.
Siiski kulub petitsiooni Euroopa Komisjonile saatmisest kuni rikkumismenetluse algatamise ning lõpuleviimiseni märkimisväärne aeg, mille tõttu lükkub edasi petitsiooni esitaja hüvitise saamine.
Petitsioonikomisjon on jätkanud dialoogi Euroopa ombudsmaniga ja põhjalikult käsitlenud eriaruandeid Euroopa koolide, nõukogu kohtumiste läbipaistvuse ning selle kohta, kuidas Euroopa Komisjon käsitleb kaebusi oletatavate rikkumiste üle.
Petitsioonikomisjon võttis teadmiseks eriaruannete suurenenud kasutamise Euroopa institutsioonide oletatava haldusliku omavoli üle teostatavate Euroopa ombudsmani uurimiste lõpuleviimiseks.
Erilist tähelepanu pöörati Euroopa ombudsmani eriaruande, mis edastatakse Euroopa Parlamendile seoses Euroopa Pettustevastasele Ametile kaebuse 2485/2004/GG asjus esitatud soovituse projektiga, järelmeetmetele.
Erakorraline koosolek korraldati 2006. aasta mais Strasbourgis.
Petitsioonikomisjon soovib raporti jaoks luba kohe pärast Euroopa Kohtu otsuse vastuvõtmist.
Koostöö liikmesriikide ning nõukoguga vajab veel tõhustamist, kuna nende osalemine petitsioonikomitee tegevuses aitaks oluliselt kaasa petitsioonide lahendamise lihtsustamisele ning konkreetsetel juhtudel kiirema hüvituse tagamisele.
Petitsioonikomisjonile ja selle sekretariaadile on valmistanud ja valmistavad jätkuvalt muret võimalused, kuidas parandada petitsioonimenetluse kvaliteeti.
Liikmed avaldasid oma täielikku teotust petitsioonikomisjoni liikmete arvu suurendamisele vastavalt Cashmani raportile petitsioonikomitee arutelude kohta ( A6-0178/2006 ).
Hoolimata teatud raskustest jätkati e-petitsioonisüsteemi, mille eesmärk on parandada petitsioonide haldamise läbipaistvust ning ajastust, väljatöötamist ning see jõuab eelduste kohaselt uude etappi aastatel 2007-2008.
Lisaks pole vähemoluline asjaolu, et liikmed on täiesti veendunud, et oluline on vaadata läbi petitsioonimenetluse praegused protseduurireeglid, et tuua selgust petitsiooni nõuetele vastavuse hindamisse ning tugevdada konkreetseid andmekaitse ja konfidentsiaalsusega seotud menetluskordi, sealjuures petitsiooniprotsessi olulist läbipaistvust kahjustamata;
Petitsioonide esitamise õigus
Nagu on sätestatud EÜ asutamislepingu artiklites 21 ja 194, võimaldab petitsioonide esitamise õigus igal Euroopa Liidu kodanikul, igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kes elab või kelle registrijärgne asukoht on mõne liikmesriigis, pöörduda Euroopa Parlamendi poole küsimuses, mis kuulub ELi tegevusvaldkondadesse.
Petitsiooni esitamine on petitsiooni esitaja jaoks tasuta ning petitsiooni saab esitada kirjalikult mis tahes ELi ametlikus keeles, kasutades faksi, lihtkirja või internetti.
Euroopa Parlamendi kodukord rõhutab veelgi seda õigust, mida mõistetakse kui seost kodanike ja nende esindajate vahel ELi tasandil, samuti tagatist võimalusele kujundada ja mõjutada poliitilist otsustamisprotsessi.
Selle tagatise sisu on lahti kirjutatud Euroopa Parlamendi kodukorra artiklis 191, mis selgesõnaliselt sätestab, et nõuetele vastav petitsioon tuleb esitada „ küsimuses, millega tal on isiklik puutumus ja mis kuulub liidu tegevusvaldkondade hulka ”.
Nõuetele vastavuse küsimus ei kajasta siiski petitsioonikomisjoni arvamust petitsiooni sisu osas, samuti ei kajasta see arutluste tulemust antud küsimuses.
See avab siiski tee arutelu korraldamisele petitsioonis tõstatatud küsimustes või mõne muu menetlusviisi rakendamiseks, mille kasutamise petitsioonikomisjon võib otsustada, näiteks paludes Euroopa Komisjonil teostada esialgne uurimine konkreetses küsimuses või edastades selle teisele pädevale komisjonile teadmiseks või arvamuse avaldamiseks.
Petitsioonide teatud sätete lihtsustamiseks ja selgitamiseks 2006. aastal algatatud kodukorra läbivaatamise osana kaalutakse võimalust määratleda üksikasjalikult nõuetele vastavuse hindamise meetod.
2006. aasta jooksul laekus Euroopa Parlamendile 1016 petitsiooni, mis oli natuke vähem kui 2005. aastal, kui esitati 1032 petitsiooni.
Nagu ka 2005. aastal tunnistati ka 2006. aastal umbes kolmandik laekunud petitsioonidest vastuvõetamatuks, sest need jäid väljapoole ELi tegevusvaldkonda.
Kaks aastat pärast ELi laienemist 25 liikmesriigini on petitsioonide arv jäänud muutumatuks, olles natuke üle 1000, kusjuures kõige aktiivsemad on Saksamaa, Suurbritannia, Hispaania, Kreeka, Prantsusmaa, Itaalia ja Poola kodanikud.
2007. aasta ELi laienemine Rumeenia ja Bulgaaria ELiga ühinemiseks toob petitsioonikomisjonile tõenäoliselt märgatava arvu petitsioone nendest kahest riigist.
Petitsioonid annavad olulise ülevaate Euroopa õigusaktide kohaldamisest ning nende mõjust üksikisikutele.
Nende petitsioonide kaudu juhivad Euroopa kodanikud tähelepanu ülevõtmise ja kohaldamise protsessi puudustele ja raskustele ning see on parim võimalus jälgida ELi õigusaktide rakendamist liikmesriigis.
Enamik petitsioone viitab ELi õigusaktide rakendamisega seotud raskustele keskkonna, sotsiaalkindlustuse ja diplomite tunnustamise valdkonnas ning muudes siseturu toimimisega seotud aspektides.
Kõige rohkem tekitasid ELi õigusaktidest probleeme direktiiv 85/337/EMÜ (muudetud direktiividega 97/11/EÜ ning 2003/35/EÜ) keskkonnamõju hindamise kohta ning direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta.
Palju petitsioone laekus Ühendkuningriigist, Saksamaalt ja Iirimaalt suurte rahaliste kahjude kohta, mille põhjustasid Equitable Life ’i väidetavad juhtimisvead, mistõttu Euroopa Parlament lõi ajutise komisjoni, et uurida „väidetavaid rikkumisi või haldusomavoli ühenduse õiguse rakendamisel” (EÜ asutamislepingu artikkel 193).
Petitsioonikomisjoni liikmed osalevad uurimiskomisjoni töös, mille tulemuste kohta esitatakse raport 2007. aastal.
Suur hulk petitsioone käsitleb põhiõigusi liikmesriikides ning kajastab kodanike vaateid ja arvamusi ELi tegevuse kohta.
Enamikku neist petitsioonide esitajatest julgustatakse kasutama ära oma riigi tasandil kättesaadavad õiguskaitsevahendid ning pärast edasikaebamisvõimaluste ammendumist kaaluma võimalust esitada oma kaebus Strasbourg’i Euroopa Inimõiguste Kohtule.
Tagasi lükatud petitsioonide osakaal näitab pidevat vajadust suurendada avalikkuse teadlikkust ning teavitada Euroopa kodanikke paremini ELi õigusaktidest ja poliitikast, samuti nende seaduslikust õigusest esitada Euroopa Parlamendile petitsioone.
Selle eesmärgi saavutamiseks on vaja kooskõlastatud jõupingutust nii Euroopa kui ka riikide tasandil.
Suhted Euroopa Komisjoniga
Petitsioonikomisjoni tegevuse olemuse tõttu võimaldada kodanikel teavitada otseselt nende huvisid mõjutavatest EÜ õigusaktide rikkumisest ning Euroopa Komisjoni rolli tõttu jälgida Euroopa õiguse ülevõtmist ja rakendamist jäävad nad lähedasteks partneriteks taoliste olukordade lahendamisel.
Petitsioonikomisjon toetub Euroopa Komisjoni kompetentsusele petitsioonide kaudu teatavaks saanud ühenduse õigusaktide võimalike rikkumiste uurimisel.
Euroopa Komisjoni soovitused on abiks petitsioonide esitajate probleemidele kõige asjakohasemate lahenduste leidmisel.
Sellest hoolimata ärgitas petitsioonikomisjon Euroopa Komisjoni vältima standardseid ja üldisi vastuseid, mis põhinevad oma pädevusvaldkondade rangel tõlgendamisel ning liikmesriikide edastatud teabel.
Petitsioonikomisjon rõhutas jätkuvalt vajadust rohkem petitsioonide probleemidele suunatud hindamise järele ning palus Euroopa Komisjonil teostada sõltumatu uurimine, mis võimaldaks konkreetsetele küsimustele sidusamat lähenemist.
Pärast mitmeid üleskutseid Euroopa Komisjonile tunnistada rohkem petitsioonide tähtsust võimalike rikkumiste tuvastamisel märgib petitsioonikomisjon rahuloluga, et oma 23. aastaaruandes ühenduse õiguse kohaldamise jälgimise kohta märgib Euroopa Komisjon, et üks kolmandik kuni üks neljandik 2005. aastal petitsioonikomisjonile laekunud petitsioonidest on seotud ELi lepingu artikli 226 alusel liikmesriikide vastu algatatud rikkumismenetlusega või on tinginud selle algatamise.
Seda rahulolu varjutavad aga tugevasti kaks olulist asjaolu.
Esiteks kulub artikli 226 menetluse avamise etappi jõudmiseks tohutu aeg – tavaliselt ulatub see aastatesse või on Euroopa Komisjoni teabe põhjal keskmiselt 35 kuud.
Teiseks, isegi kui rikkumise juhtum on võidetud, kas siis liikmesriigi poolt vastava direktiiviga täieliku vastavuse vabatahtliku tagamise või Euroopa Kohtu otsusega, tähendab see üksikisikust petitsiooni esitajale sageli kaudset kasu.
Eriti Lloyd’s Names’ petitsioonid ning võõrkeele õppejõudude „lettori” petitsioonid, kui tuua ainult kaks Euroopa Komisjoni aruandes osutatud näidet.
Lisaks kasutab Euroopa Komisjon liikmesriikide vastu üha enam nn „horisontaalset” rikkumismenetlust.
Selle eesmärk on ümbergrupeerida mitmed, mõnikord kümned rikkumisjuhtumid ühte koondpaketti, mida ta siis vastavuse tagamiseks arutab asjaomaste liikmesriikidega.
Kuigi see on loomulikult väga mugav haldusalane võte, mis vajab selliste küsimuste üle läbirääkimisel väiksemat personali, teravdavad sellised horisontaalsed menetlused olukorda petitsioonide esitajate jaoks, kes ootavad oma probleemi lahendust, näidates Euroopa Parlamendi suutmatust pakkuda lahendusi ning kahjustades oma usaldusväärsust ELi kasulikkuse tagamisel.
Kõike ülaltoodut arvesse võttes on petitsioonikomisjon Euroopa Komisjoniga dialoogi pidamisel järeleandmatult rõhutanud petitsioonide rolli Euroopa kodanikele lähemale toomise ühise eesmärgi saavutamisel ning rõhutab, et kuigi ta on teadlik paljudest põhjustest, mille tõttu Euroopa Komisjoni vastused petitsioonidele hilinevad, on vaja võtta täiendavaid meetmeid hindamiste läbipaistvuse ning petitsioonide esitajatele antavate vastuste kiiruse parandamiseks.
Petitsioonikomisjon ja Euroopa ombudsman
Petitsioonikomisjonil ning Euroopa ombudsmanil on olnud konstruktiivne koostöö, mis on põhinenud pideval dialoogil ning üksteise pädevuste ja õiguste vastastikusel austamisel.
Schwabi raport Euroopa ombudsmani 2005. aasta tegevust käsitleva aastaaruande kohta ( 2006/2117(INI) ) rõhutab ombudsmani rolli avatuse ja aruandekohustuse parandamisel otsuse tegemise protsessides ja Euroopa Liidu haldamisel ning tema panust Euroopa institutsioonide töö läbipaistvuse parandamisse.
2006. aastal esitles ombudsman petitsioonikomisjonile kahte uut eriaruannet:
· Euroopa ombudsmani eriaruanne Euroopa Parlamendile seoses Euroopa Liidu Nõukogule kaebuse 1487/2005/GG asjus (ELi eesistuja interneti esitlustel kasutatavad keeled) esitatud soovituse projektiga – selle kohta otsustas petitsioonikomisjon koostada raporti projekti (raportöör Rainer Wieland).
· Euroopa ombudsmani eriaruanne Euroopa Parlamendile seoses Euroopa Komisjonile kaebuse 289/2005/(WP)GG asjus (viis, kuidas Euroopa Komisjon käsitleb väidetavate rikkumiste peale esitatud kaebusi) esitatud soovituse projektiga.
15. mail 2006. aastal pidas petitsioonikomisjon seoses Euroopa ombudsmani eriaruandega, milles käsitleti Euroopa Pettustevastasele Ametile kaebuse 2485/2004/GG asjus esitatud soovitusi, erakorralise koosoleku Euroopa ombudsmani Nikiforos Diamandourose ja Franz-Hermann Brüneri osavõtul.
Petitsioonikomisjon kavatseb teha esimeeste konverentsile täiendava ettepaneku valmistada ette raport Euroopa ombudsmani eriaruande kohta.
Suhted nõukogu ja liikmesriikidega
Oma peamise funktsioonina toob petitsiooniprotsess esile palju probleeme seoses liikmesriikides Euroopa õigusaktide ülevõtmise ja rakendamisega.
Petitsioonide esitajad soovivad saada abi ja hüvitist ning neile kiirete lahenduste pakkumiseks peaks petitsioonikomisjon suutma toetuda oma koostööle nõukogu ja liikmesriikidega.
Korduvad üleskutsed nõukogule teha petitsioonikomisjoniga rohkem koostööd on jäänud vastuseta.
Suhted petitsioonikomisjoni ja liikmesriikide vahel on jätkuvalt arenenud.
Sellest hoolimata tuleks panustada rohkem positiivsesse koostöösse, et pakkuda kodanikele parimaid lahendusi nende probleemide jaoks.
Liikmesriigid on osalenud petitsioonikomisjoni tegevuses vastavalt konkreetsetele juhtumitele, kuid poolte vahelised suhted näivad pigem konfliktsed.
Petitsioonide põhiolemus, milleks on kaebused riiklike või piirkondlike organite väidetavate rikkumiste kohta Euroopa õigusaktide kohaldamisel, selgitab olukorda.
Siiski on oluline rõhutada, et petitsioonikomisjoni peamine eesmärk pole liikmesriikide kritiseerimine vaid kodanike abistamine nende probleemide lahendamisel.
Takistuste loomise asemel tuleks teha pigem koostööd, mis peaks aitama kaasa mitmete juhtumite kiiremale lahenemisele, olles nii parimaks lahenduseks kõikidele pooltele.
E-petitsioonid
Alates 2002. aastast nõudis petitsioonikomisjon jätkuvalt usaldusväärset töövoosüsteemi ning andmebaasi, et tagada tõhus toimimine ja üha suureneva päringute arvu haldamine.
See süsteem pidi parandama petitsioonikomisjoni töö läbipaistvust avalikkuse huvides.
Praeguse e-petitsiooni süsteemi funktsioonide parandamine jätkus 2006. aasta esimesel poolel, kui mitmeid kuid kestnud põhjalik ettevalmistav töö tehti ära e-petitsiooni protsessi teisel etapil.
Eelisjärjekorras lisati e-petitsiooni süsteemi Geda funktsioonid, millega parandati ja lihtsustati süsteemi.
2006. aasta suvel peatas infotehnoloogia peadirektoraat e-petitsiooni süsteemi teise etapi arendamise kahel põhjusel.
Esiteks otsustas infotehnoloogia peadirektoraat pärast mitmeid tehnilisi ja litsentsimisalaseid probleeme loobuda Documentum tarkvara kasutamisest.
Teiseks oli IT rakenduste väljatöötamise aastaeelarve praktiliselt ammendatud.
Documentumi asendustarkvara kinnitati 2006. aasta lõpuks, ja nii sai e-petitsioonile (ning teisele kahele asjakohasele rakendusele) ülemineku analüüs ja planeerimine alata alles 2007. aasta alguses.
Infotehnoloogia peadirektoraadi otsuse mõju petitsioonikomisjonile oli see, et lisafunktsioonid, mida me algul soovisime, töötatakse välja üleminekuprotsessi osana ja käivitatakse 2007. aasta lõpus – algul kavandatust oluliselt hiljem.
Andmete kogumise külastused
Kasutades ära kodukorra artiklis 192 ette nähtud võimalust, tegi petitsioonikomisjon 2006. aastal mitu andmete kogumise külastust, mille eesmärk oli uurida mõnda problemaatilist petitsiooni „koha peal”.
Külastused tehti pärast seda, kui küsimusi olid petitsioonikomisjonis asjakohaselt arutatud ning nende eesmärgid selgelt määratletud.
Sellised külastused suurendavad oluliselt petitsioonikomisjoni võimet mõista petitsioonide erinevaid aspekte ning leida koostöös kõikide huvitatud pooltega lahendusi keerukatele probleemidele.
Samas võimaldavad need saada otsest kontakti Euroopa kodanike ning riikide ametivõimudega, aidates kaasa üldistele jõupingutustele petitsioonikomisjoni tegevusest teadlikkuse suurendamisel.
Sellised andmete kogumise külastused toimusid: Maltal (9.–11. mai 2006), Hispaanias (25.–26. juuni 2006), Poolas (11.–14. juuli 2006) ning Ühendkuningriigis (5.–6. detsember 2006).
Malta külastuse, millest võttis osa petitsioonikomisjoni esimees, eesmärk oli osaliselt komisjoni töö tutvustamine Malta ametivõimudele ning mõnede nende saartelt pärit kodanikega kohtumine, kes on petitsioonikomisjonile seni petitsioone esitanud.
Esimees pidas samuti kasulikke arutelusid petitsioonikomisjoni tegevuse üle Malta ombudsmani ja esindajatekoja liikmetega.
Külastuse peamine osa võimaldas väidete süvauuringut selle kohta, kuidas kohaldatakse lindude direktiivi rändlinnuliikidele.
Külastus toimus mitmete ühingute ja isikute esitatud petitsioonide põhjal, kes kaebasid kaitse all olevatele lindudele jahi pidamise ebapiisavat kontrolli ning võimalikku ELi õigusaktide – lindude ja elupaikade direktiivide – rikkumist.
Hispaanias keskendus petitsioonikomisjoni delegatsioon mitmete petitsioonide esitajate väidete uurimisele, mis puudutasid käimasolevat M30-kiirtee ehitust Madridis ja selle ümbruses.
Parlament ei seadnud kahtluse alla pädevate asutuste õigust arendada Madridis vajalikuks peetavat nõuetele vastavat transpordi infrastruktuuri.
Siiski märkisid petitsioonide esitajad, et projekti mõju keskkonnale ning müra- ja atmosfäärisaastele ning võimalik avalik hange ei pruugi olla täielikult kooskõlas Euroopa õigusaktidega.
Euroopa Komisjon avas 4. aprillil eraldi otsusega rikkumismenetluse.
Andmete kogumise külastusel osalenud delegatsiooni liikmed kohtusid ametivõimudega, nende kohalike elanikega, keda projekt otseselt puudutab, ning teiste sidusrühmadega.
Poola (Varssavi ja Poznań) külastuse eesmärk oli anda petitsioonikomisjoni liikmetele ülevaade meetmetest, mida Poola valitsus on võtnud seoses Euroopa integratsiooniga ning anda ka ülevaade praegusest olukorrast.
Delegatsiooni liikmetel oli võimalus kohtuda senati ja seimi Euroopa asjade komisjonide uute esimeestega, samuti Poola parlamendi (seimi) presidendi Marshaliga.
Poznańis võtsid petitsioonikomisjoni liikmed Adam Mickiewiczi nimelises Ülikoolis osa seminarist „Euroopa inimõiguste kaitse süsteem” rektor prof Stanislaw Lorenci, Euroopa ombudsman Nikiforos Diamandourose, prof Pawel Bortkiewiczi ja esimees Marcin Libicki osavõtul.
Varssavis viibimise ajal toimus kohtumine isikutega, kes esitasid petitsioonid seoses transpordi koridoriga „Via Baltica”, Ida-Varssavi ringteega, köisteega "Kuznice-Kasprowy Wierch" Natura 2000 „Tatrate” alal ning Läänemere gaasijuhtme mõjuga keskkonnale.
Ühendkuningriigi külastuse kavas olid peamiste punktidena kohtumine Euroopa Parlamendi Londoni büroos, et selgitada põhjusi, mis tingisid petitsioonikomisjoni poolt Lloyd’si petitsioonimenetluste lõpetamise, konsultatsioonid peaministri petitsioonide üksuses ning arutelud petitsioonide esitajatega sclerosis multiplex küsimuses.
Seoses mitmete uute sclerosis multiplexi käsitlevate petitsioonidega ning petitsioonikomisjoni 2003. aasta detsembri raporti järelmeetmete tähtsusega arutas petitsioonikomisjon küsimust uuesti põhjalikult oma novembri koosolekul Euroopa Parlamendi endise raportööri Uma Aaltoneni, Euroopa sclerosis multiplex programmi esindajate ning enamiku ELi riikide sclerosis multiplex ühenduste esindajate osavõtul.
Euroopa Komisjon ja eesistujariik Soome tegid avaldused selle tegevuseeskirja kehtestamisel saavutatud edu kohta, mida Euroopa Parlament oma resolutsioonis nõudis.
Järeldused
Käesolev raport annab ülevaate peamistest elementidest, mis iseloomustavad 2006. aastal petitsioonikomisjoni tegevust, rõhutades selle saavutusi ja edasist käsitlemist vajavaid valdkondi.
Petitsioonikomisjoni tegevus on keskendunud petitsioonide esitajatele sobivaima hüvituse pakkumisele.
Selle eesmärgi saavutamiseks on petitsioonikomisjon töötanud selle nimel, et tagada petitsioonide läbipaistev ja tõhus haldamine ning kodanikele nende püstitatud küsimustele igakülgsete vastuste andmine.
Seda tehes jäävad suhted teiste Euroopa institutsioonide ja organitega ning eriti Euroopa Komisjoniga väga oluliseks.
Konkreetsete juhtumite üksikasjade, raportite, arvamuste ning petitsioonikomisjoni koosolekute dokumentidega on võimalik tutvuda veebilehel.
I LISA: Euroopa Parlamendile laekunud petitsioonid
Aasta
2004
2005
2006
Koguarv
1002
1032
1021
Vastu võetud
623
628
667
Tagasi lükatud
379
318
354
II LISA: Statistika 2006. aastal laekunud petitsioonide kohta, võttes aluseks petitsiooni keele
Saksa keeles 274
Inglise keeles 177
Hispaania keeles 127
Prantsuse keeles 69
Kreeka keeles 68
Itaalia keeles 68
Poola keeles 56
Hollandi keeles 20
Portugali keeles 18
Rootsi keeles 11
Ungari keeles 7
Soome keeles 5
Slovaki keeles 4
Tšehhi keeles 4
Taani keeles 3
Sloveenia keeles 2
Läti keeles 1
Eesti keeles 1
III LISA: Petitsioonikomisjoni kirjavahetus
Aasta
Laekunud kirjad
Saadetud kirjad
2004
3148
2728
2005
2145
2788
2006
2415
2550
IV LISA: 2006. aastal petitsioonikomisjonis arutatud petitsioonid (A punktid)
Avatud
Suletud
Kokku
Albaania
1
1
Austria
2
3
5
Belgia
8
6
14
Tšehhi Vabariik
3
3
Taani
1
1
2
Soome
2
2
Prantsusmaa
17
8
25
Saksamaa
30
23
53
Kreeka
29
12
41
Ungari
4
2
6
Iirimaa
14
4
18
Itaalia
32
9
41
Kiribati
1
1
Malta
2
2
4
Madalmaad
5
4
9
Poola
17
3
20
Portugal
12
3
15
Rumeenia
1
1
Hispaania
36
30
66
Rootsi
2
1
3
Togo
1
1
Ühendkuningriik
37
12
49
KOKKU
253
127
380
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
3.10.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
21
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrete Auken, Simon Busuttil, Carlos Carnero González, Michael Cashman, Proinsias De Rossa, Alexandra Dobolyi, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, David Hammerstein, Marian Harkin, Luis Herrero-Tejedor, Carlos José Iturgaiz Angulo, Lasse Lehtinen, Marcin Libicki, Mairead McGuinness, Miguel Angel Martínez Martínez, Maria Matsouka, Manolis Mavrommatis, Gay Mitchell, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Kathy Sinnott, Radu Ţîrle
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
