P7_TA(2010)0305
Rahvusvähemusrühmadesse kuuluvate naiste integreerimine ühiskonda
A7-0221/2010
Euroopa Parlamendi 7. septembri 2010. aasta resolutsioon rahvusvähemusrühmadesse kuuluvate naiste integreerimise kohta ühiskonda ( 2010/2041(INI) )
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 2 ja 3;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu teist osa, milles on sätestatud Euroopa Liidu kohustus võidelda diskrimineerimise vastu;
–
võttes arvesse nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõtet sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust ELT L 180, 19.7.2000, lk 22.
, nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivi 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel ELT L 303, 2.12.2000, lk 16.
, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta direktiivi 2006/54/EÜ meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes
ELT L 204, 26.7.2006, lk 23.
ning nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/113/EÜ meest ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega
ELT L 373, 21.12.2004, lk 37.
;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eriti selle artiklit 21;
–
võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni Vastu võetud ÜRO Peaassamblee 10. detsembri 1948. aasta resolutsiooniga nr 217A (III).
, ÜRO konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta Vastu võetud ÜRO Peaassamblee 18. detsembri 1979. aasta resolutsiooniga nr 34/180.
ning ÜRO deklaratsiooni rahvus- või etniliste, usuliste või keeleliste vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste kohta Vastu võetud ÜRO Peaassamblee 18. detsembri 1992. aasta resolutsiooniga nr 47/135.
;
–
võttes arvesse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni;
–
võttes arvesse Stockholmi programmi Euroopa Liidu Nõukogu 3. märtsi 2010. aasta dokument nr 5731/10.
;
–
võttes arvesse Lissaboni strateegiat ning ELi 2020. aasta strateegiat, mis on praegu väljatöötamisel;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta otsust nr 1350/2007/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse teine tervisevaldkonna tegevusprogramm (2008–2013) ELT L 301, 20.11.2007, lk 3
.
;
–
võttes arvesse oma 1. juuni 2006. aasta resolutsiooni romi naiste olukorra kohta Euroopa Liidus ELT C 298 E, 8.12.2006, lk 283.
;
–
võttes arvesse oma 27. septembri 2007. aasta resolutsiooni, milles käsitletakse võrdset kohtlemist sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust ELT C 219 E, 28.8.2008, lk 317.
;
–
võttes arvesse oma 24. oktoobri 2006. aasta resolutsiooni naiste sisserände kohta: naissoost sisserändajate roll ja koht Euroopa Liidus ELT C 313 E, 20.12.2006, lk 118.
;
–
võttes arvesse oma 14. jaanuari 2009. aasta resolutsiooni põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus 2004–2008 ELT C 46 E, 24.2.2010, lk 48.
;
–
võttes arvesse oma 6. mai 2009. aasta resolutsiooni tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2009)0371
;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi 10. veebruari 2010. aasta resolutsioon soolise võrdõiguslikkuse kohta Euroopa Liidus aastal 2009 Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0021 .
;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 48;
–
võttes arvesse naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit ( A7-0221/2010 ),
A.
arvestades, et kuigi Euroopa Liidu lepingus ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas on sätestatud väärtused, millele on EL rajatud, ei saa praktikas kõik Euroopa Liidus elavad inimesed, eriti rahvusvähemusrühmadesse kuuluvad naised, kaasa arvatud need, kes on vägivalla, inimkaubanduse ja vaesuse ohvrid, Euroopa Liidu põhiõiguste hartast täiel määral kasu; arvestades lisaks, et need väärtused on ühised kõikide liikmesriikide ühiskondadele, milles valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus;
B.
arvestades, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 21 keelatakse igasugune diskrimineerimine rahvusvähemusse kuulumise alusel; arvestades siiski, et paljud Euroopa Liidus elavad rahvusvähemuste kogukonnad on veel diskrimineerimise, sotsiaalse tõrjutuse ja eraldamise ohvrid;
C.
arvestades, et võrdne kohtlemine on kõikide põhiõigus, mitte eesõigus, ja sallivus peaks olema üldine eluhoiak, mitte eelis, mis on tagatud ainult mõnedele; arvestades, et kõikide diskrimineerimise vormide vastu peab võitlema võrdse jõuga;
D.
arvestades, et rahvusvähemustesse kuuluvad naised on ebasoodsamas olukorras mitte ainult enamiku naistega, vaid ka rahvusvähemustesse kuuluvate meestega võrreldes;
E.
arvestades, et ELi terviklik lähenemisviis on ülimalt oluline rahvusvähemustesse kuuluvate naiste sotsiaalse integreerimise ühtse poliitika jaoks, mis hõlmab diskrimineerimise vastu võitlemise meetmeid, mis võimaldavad saada eluaset, töökohta, haridust, kasutada tervishoiu- ja sotsiaalteenuseid ning kindlustavad põhiõiguste austamist;
F.
arvestades, et rahvusvähemusrühmade kohta puudub üldiselt tunnustatud õiguslik määratlus; arvestades, et ELi poliitika aluseks peaksid olema vastastikusel austusel, mõistmisel ja tunnustamisel põhinevad võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtted, mis kehtivad kõikide ELi elanike jaoks võrdselt ega sõltu nende päritolust;
G.
arvestades, et kõikide inimeste võrdne ligipääs heatasemelisele haridusele aitab paremini pääseda tööturule ja parandab üldist elukvaliteeti; arvestades, et mõnedes liikmesriikides ei ole rahvusvähemuste kogukonnad täiel määral ja võrdselt kaasatud tavaharidussüsteemi; arvestades, et demokraatliku ja eelarvamusteta ühiskonna arengu tagamiseks ELis peab haridussüsteem kandma edasi selliseid väärtusi nagu sallivus ja võrdsus;
H.
arvestades, et kolmandate riikide kodanikele suunatud integratsioonipoliitikat parandab suurem keskendatus soolise võrdõiguslikkuse põhimõttele, mis on hädavajalik selleks, et tagada naissoost sisserändajate erivajadustega arvestamine;
I.
arvestades, et sisserännu- ja varjupaigapoliitika ning vastavad õigusaktid peaks edendama rahvusvähemusrühmade naiste kaasamist;
J.
arvestades, et rahvusvähemustesse kuuluvate naiste sotsiaalse kaasamise küsimuses on vaja täpsema suunitlusega lähenemist, mis aitab vältida mitmekordset diskrimineerimist, stereotüüpide loomist, häbimärgistamist ja etnilist eraldamist;
K.
arvestades, et kultuuri, tavade ja/või usundiga seotud erinevused ei tohiks olla takistuseks rahvusvähemuste hulka kuuluvate naiste kaasamisele;
L.
arvestades, et eristatud andmete kogumine on naiste ja rahvusvähemuste inimõiguste kaitsmise ning edendamise eeltingimus; arvestades, et statistika puudumise tõttu ei ole paljusid probleeme võimalik tuvastada, mis tähendab, et ei töötata välja täpse suunitlusega poliitikat;
M.
arvestades, et on olemas suur hulk sobivaid meetmeid ja poliitikavaldkondi, tagamaks rahvusvähemusrühmadesse kuuluvate naiste kaasamine, kuid siseriiklikul tasandil on nende rakendamises vajakajäämisi ja ELi tasandil puudub koordineerimine;
N.
arvestades, et enamikel juhtudel diskrimineeritakse rahvusvähemusrühmadesse kuuluvaid naisi mitmekordselt, samuti on nad vähem kaitstud sotsiaalse tõrjutuse, vaesuse ja inimõiguste äärmuslike rikkumiste (näiteks inimkaubanduse ja sundsteriliseerimise) eest kui tavaühiskonna naised või vähemusrühmadesse kuuluvad mehed;
O.
arvestades, et paljude rahvusvähemustesse kuuluvate naiste madalam sotsiaalmajanduslik seisund viib praktikas nende põhiõiguste piiramiseni ja ressurssidele, sealhulgas reproduktiiv- ja seksuaaltervishoiu ressurssidele juurdepääsu puudumiseni ning teeb kaasamise protsessi raskemaks;
P.
arvestades, et naiste tervislik seisund ei mõjuta mitte ainult nende oma tervist, vaid ka nende laste tervist;
Q.
arvestades, et naiste aktiivsel osalemisel ühiskonnas ja nende edukal kaasamisel on positiivne mõju nende lastele ja tulevastele põlvkondadele;
R.
arvestades, et rahvusvähemustesse kuuluvate naiste sotsiaalne tõrjutus võib tuua kaasa raskusi majandusliku sõltumatuse vallas, mille tulemusel võivad avalik-õiguslikele ja kogukondade eelarvetele tekkida olulised otsesed ja kaudsed kulud;
S.
arvestades, et rahvusvähemusrühmadesse kuuluvad naised on vähem kaitstud meeste vägivalla ja ekspluateerimise eri vormide eest, kui nad on vähem integreerunud kui ühiskonna põhiosa naised;
T.
arvestades, et sotsiaalset kaasatust aitaks suurendada aktiivsem ja korrapärasem konsulteerimine rahvusvähemustesse kuuluvate naistega kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja Euroopa tasandil,
1.
rõhutab, et rahvusvähemusrühmade jaoks puudub üldiselt tunnustatud õiguslik määratlus ja et see mõiste hõlmab erinevate rahvusrühmade väga erinevat olukorda ELi liikmesriikides;
2.
kutsub komisjoni ja liikmesriike koos valitsusväliste organisatsioonide ja kodanikuühiskonna rühmadega tungivalt üles koguma ja analüüsima regulaarselt ning liikmesriikide andmekaitseseadusi arvesse võttes soolise ja etnilise kuuluvuse alusel jaotatud andmeid sotsiaalse kaasamisega seotud valdkondade kohta, näiteks hariduse, tööturu, sotsiaalkindlustuse, tervishoiusüsteemi ja eluaseme kohta;
3.
on arvamusel, et esmatähtis on rakendada õigeaegselt olemasolevaid õigusakte ja seega võtta liikmesriikides üle direktiive; on arvamusel, et ELi, siseriiklikku, piirkondlikku ja kohalikku poliitikat rahvusvähemusrühmade osas on vaja koordineerida struktureeritumalt, et saavutada ELi, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil püsiv mõju ja parem poliitika, ning julgustab kõikide tasandite poliitikakujundajaid konsulteerima naistega, kelle õigusi see puudutab, nende kogukondadega ja selle valdkonna organisatsioonidega sellise poliitika ja meetmete üle, mille eesmärk on parandada rahvusvähemustesse kuuluvate naiste sotsiaalset kaasamist;
4.
rõhutab, kui oluline on hariduse roll erinevate kultuuride tunnustamisel ja diskrimineerimise ning eelarvamuste vähendamisel; märgib, et vastutus eduka kaasamise eest lasub nii rahvusvähemustel kui ka ühiskonna põhiosal, kes mõlemad peavad pingutama üksteisega integreerumise nimel, kui soovitakse saavutada sotsiaalset ühtsust;
5.
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles võtma vastu meetmeid, mille eesmärgiks on vältida rahvusvähemustesse kuuluvate naiste tööalase kvalifikatsiooni kaotust, andes parema juurdepääsu tööturule, sealhulgas soodsa hinnaga ja kvaliteetsele lastehooldusele, ning tagades ligipääsu haridusele, koolitusele ja kutseõppele; nõuab, et rahvusvähemustesse kuuluvatele naistele suunatud poliitika viidaks tõhusalt ellu ning võetaks kasutusele selge ning kiire oskuste ja kvalifikatsioonide tunnustamise kord;
6.
märgib, et integratsiooni jaoks on tähtis positiivsete eeskujude olemasolu ning toetab sotsiaalse tõrjutuse ärahoidmisel kogenumate liikmesriikide parimate tavade vahetamist; julgustab poliitikakujundajaid ELi, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil konsulteerima rahvusvähemustesse kuuluvate naiste organisatsioonidega rahvusvähemustesse kuuluvate naiste sotsiaalsele kaasamisele suunatud poliitika ja meetmete üle; kutsub komisjoni ja liikmesriike tungivalt üles tegema ettepanekuid meetmete võtmiseks, mis aitaksid edendada kultuurivahendajate ja sotsiaalkultuuriliste vahendajate rolli Euroopa Liidus;
7.
on arvamusel, et kaasamisega tuleb alustada varajases eluetapis, et pakkuda tõhusalt alternatiive vaesusele ja sotsiaalsele tõrjutusele; on seetõttu seisukohal, et vajalik on luua institutsiooniline raamistik lastele ja peredele mõeldud kogukonnapõhistele sotsiaalsetele ja haridusalastele teenustele, mis vastavad piirkondlikele ja isiklikele vajadustele, tagades võrdse juurdepääsu kvaliteetsetele teenustele, ja kutsub komisjoni seepärast üles andma varajase kaasamise programmidele konkreetset toetust;
8.
kutsub komisjoni üles edendama Euroopa Sotsiaalfondi ja siseriiklike sotsiaalfondide kaudu ettevõtlusvõimalusi, mis on konkreetselt mõeldud rahvusvähemusrühmadest pärit naistele, aidates korraldada ettevõtlusalaseid seminare ja töötubasid ning reklaamides arendusprojekte;
9.
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles korraldama koostöös VVOdega teadlikkuse tõstmise kampaaniaid, mis on mõeldud nii rahvusvähemusrühmadest pärit naistele kui ka üldsusele, ning tagada vastavate sätete täielik rakendamine, et võidelda diskrimineerivate kultuuritavadega ja patriarhaalsete eeskujudega, vältida polariseerumist ja võidelda valitsevate seksistlike stereotüüpide ja sotsiaalse häbimärgistamise probleemiga, mis toestab naistevastast vägivalda, ning tagama, et vägivalda ei õigustataks kommete, tavade või usuliste kaalutlustega;
10.
rõhutab, et suunatud integratsioonipoliitikale teabe andmiseks on vaja valdkondadevahelisi teadusuuringuid ja näitajaid selle kohta, kuidas mõjutab diskrimineerimine ning sotsiaalne tõrjutus rahvusvähemuste kogukondadesse kuuluvaid naisi ELis; julgustab seoses sellega komisjoni, eriti teadusuuringute peadirektoraati selliseid teadusuuringute projekte rahastama;
11.
julgustab rahvusvähemusrühmadesse kuuluvaid naisi poliitiliselt ja sotsiaalselt aktiivselt osalema kõikides ühiskonna valdkondades, kaasa arvatud poliitikajuhtimises, hariduses ja kultuuris, et võidelda praeguse alaesindatuse vastu;
12.
märgib, et naiste majanduslik sõltumatus ja majanduslike õiguste suurendamine on võtmetegurid, mis tagavad nende täieliku osalemise tavaühiskonnas;
13.
kutsub liikmesriike üles austama kõikide naiste, kaasa arvatud rahvusvähemustesse kuuluvate naiste põhiõigusi ning eelkõige tagama neile juurdepääsu tervishoiule, õigusemõistmisele, õigusabile, õigusalasele teabele ja eluasemele;
14.
julgustab komisjoni, liikmesriike ning piirkondlikke ja kohalikke asutusi püüdma aktiivselt parandada ja kergendada rahvusvähemusrühmadesse kuuluvate naiste ja tüdrukute juurdepääsu haridusele, asetades erilise rõhu keeleõppele, eelkõige elukohariigi ametlike keelte õppimisele, ning juurdepääsule elukestvale õppele ja kõrgharidusele, et vältida soolise ebavõrdsuse tekkimist haridustasemes, mis võib põhjustada tööturult väljatõrjumist ja vaesust;
15.
rõhutab, et rahvusvähemustesse kuuluvad naised vajavad juurdepääsu tervishoiualasele teabele eri keeltes; rõhutab, et on tähtis korraldada kultuuridevahelist koolitust tervishoiutöötajatele koostöös rahvusvähemustesse kuuluvate naiste rühmadega;
Sooline võrdõiguslikkus
16.
nõuab tungivalt, et komisjon arvestaks otsuste langetamisel sotsiaalse kaasamise poliitika ja meetmete kohta ka soolise aspektiga;
17.
kutsub liikmesriike üles võtma meetmeid juurdepääsu tagamiseks abiteenustele, mis aitavad ära hoida soolist vägivalda või kaitsevad selle eest naisi, sõltumata nende õiguslikust seisundist, rassist, east, seksuaalsest sättumusest, etnilisest päritolust või religioonist;
18.
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tagama, et soolise võrdõiguslikkuse alaseid ja diskrimineerimise vastaseid õigusakte rakendatakse täies ulatuses, ning eraldama sel eesmärgil ressursse sihtkoolituseks ja meetmeteks, mille eesmärk on tõsta teadlikkust rahvusvähemustesse kuuluvate naiste olemasolevatest õigustest ning nende õiguste rikkumiste heastamise võimalustest;
19.
kutsub liikmesriike üles tagama kaitse mitmekordse diskrimineerimise ohvritele, kelle hulgast paljud naised kuuluvad rahvusvähemustesse, ning lisama selleks õigussüsteemi mitmekordset diskrimineerimist käsitlevad selged klauslid ja siduvad eeskirjad;
20.
nõuab, et Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituut osaleks aktiivselt rahvusvähemustesse kuuluvaid naisi käsitlevate andmete kogumises ja teadusuuringute läbiviimises rahvusvähemustesse kuuluvaid naisi käsitlevates küsimustes ning kohaldaks sealjuures järjepidevalt soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise põhimõtet ja edendaks sotsiaalse kaasatuse prioriteete;
21.
kutsub põhiõiguste ametit üles lisama mitmeaastase raamprogrammi ja oma järgneva tegevuse (ka etnilisele diskrimineerimisele ning romide põhiõigustele keskenduva tegevuse) kõikidesse aspektidesse soolise võrdõiguslikkuse ja naiste õiguste läbiva aspekti;
22.
kutsub Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituuti üles koguma süstemaatiliselt andmeid, mis on jaotatud vastavalt soolisele ja etnilisele kuuluvusele ning muudele näitajatele ja esitama tulemused samuti soolise ja etnilise kuuluvuse alusel; rõhutab, et on vaja sobivaid andmekogumise ja -kaitse süsteeme, et hoida ära andmete väärkasutust sellistel eesmärkidel nagu rassiliste profiilide koostamine;
23.
rõhutab rahvusliku võrdsuse organite olulist rolli diskrimineerimise ohvrite toetamises ja abistamises ning nende teavitamises nende õigustest ja kohustustest; kutsub liikmesriike üles tagama, et võrdõiguslikkuse küsimustega tegelevad riiklikud asutused tegutseksid tõhusalt ja sõltumatult ning et neil oleks piisavalt rahalisi vahendeid ja personali, et võidelda diskrimineerimise vastu mis tahes alusel, kaasa arvatud mitmekordse diskrimineerimise vastu; kutsub võrdõiguslikkuse küsimustega tegelevaid riiklikke asutusi üles töötama välja vahendid ja koolitused mitmekordse diskrimineerimise teemal, sealhulgas rahvusvähemuste hulka kuuluvate naiste konkreetse olukorra teemal,
°
° °
24.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
