LÕPLIK
A6-0382/2005
5.12.2005
RAPORT
Valencia maaseaduse (Ley reguladora de la actividad urbanística) väidetava sobimatu kohaldamise ja selle mõju kohta Euroopa kodanikele (Petitsioonid 609/2003, 732/2003, 985/2002, 1112/2002, 107/2004 ja teised)
(2004/2208(INI))
Petitsioonikomisjon
Raportöör:
Janelly Fourtou
PE 362.800v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
EXPOSÉ DES MOTIFS..............................................................................................................9
MENETLUS..............................................................................................................................11
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
Valencia maaseaduse (Ley reguladora de la actividad urbanística) väidetava sobimatu kohaldamise ja selle mõju kohta Euroopa kodanikele (Petitsioonid 609/2003, 732/2003, 985/2002, 1112/2002, 107/2004 ja teised)
( 2004/2208(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse ELi lepingu artiklit 6, mis võtab üle Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni sätteid ning ELi lepingu artiklit 7, mis näeb ette artiklis 6 mainitud põhimõtete olulise ja jätkuva rikkumise kindlakstegemise;
– võttes arvesse direktiive 92/50/EMÜ
Nõukogu 18. juuni 1992. aasta direktiivi 92/50/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike teenuslepingute sõlmimise kord (EÜT L 209, 24.7.1992, lk 1). ja 93/37/EMÜ
Nõukogu 14. juuni 1993. aasta direktiivi 93/37/EMÜ, millega kooskõlastatakse riiklike ehitustöölepingute sõlmimise kord (EÜT L 199, 9.8.1993, lk 54). hankelepingute kohta, direktiive 85/337/EMÜ
Nõukogu 27. juuni 1985. aasta direktiiv 85/337/EMÜ teatavate avaliku ja erasektori projektide keskkonnamõju hindamise kohta (EÜT L 175, 5.7.1985, lk 40). , 97/11/EÜ
Nõukogu 3. märtsi 1997. aasta direktiiv, millega muudeti direktiivi 85/337/EMÜ (EÜT L 73, 14.3.1997, lk 5). ja 2001/42/EÜ
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2001. aasta direktiiv 2001/42/EÜ teatud kavade ja ka programmide keskkonnamõjude hindamise kohta (LÜT L 197, 21.7.2001, lk 30). keskkonnamõjude hindamise kohta ning direktiivi 2000/60/EÜ
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega luuakse ühenduse poliitika raamistik vee alal (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1). veepoliitika kohta;
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklites 21 ja 194 nimetatud petitsiooniõigust;
– võttes arvesse petitsioone 609/2003, 732/2003, 985/2002, 1112/2002, 107/2004 ja teised;
– võttes arvesse kodukorra artikli 192 lõiget 1;
– võttes arvesse petitsioonikomisjoni raportit ( A6‑0382/2005 ),
A. arvestades, et Euroopa Parlamendile on eraisikute ja ühingute poolt esitatud suur arv petitsioone (umbes 15000), mis esindavad mitu tuhat Valencia autonoomses piirkonnas elavat Euroopa kodanikku ja elanikku, kes on esitanud kaebusi ehitustegevuse väga erinevate aspektide kohta, sealhulgas keskkonnakahjustused ja liiga ulatuslik urbaniseerumine, ning kes paljudel juhtudel on kaevanud, et neile ei tagata nende seaduslikke omandiõigusi Valencia maaseaduse (Ley reguladora de la actividad urbanística - LRAU) sobimatu kohaldamise tõttu;
B. arvestades, et petitsioonikomisjon on 2004. aasta mais koostanud raporti nimetatud teema kohta, tuues ära konkreetseid juhtumeid, mis toovad näiteid inimõiguste ja ühenduse õiguse tõsistest rikkumistest;
C. arvestades, et petitsioonikomisjoni poolt ametisse nimetatud ja 2004. aasta mai lähetusele lisaks saadetav uus delegatsioon on 2005. aastal Madridis ja Valencia piirkonnas viinud läbi uurimustöö, et hankida teavet ja vestelda huvitatud isikutega ning peamiste vastutavate isikutega;
D. arvestades, et delegatsiooni liikmetel on olnud võimalus kuulata asjaomaseid osapooli, kelle hulgas olid:
– Euroopa kodanikud ja elanikud, kes on parlamendile esitanud petitsiooni nende õiguste väidetavate süstemaatiliste rikkumiste kohta seoses LRAU kohaldamisega;
– Valencia piirkondliku valitsuse esimees ja vastutavad ministrid, Valencia parlamendi (Cortes Valencianas) esimees ja fraktsioonide esimehed, Valencia ombudsman (Sindic de Greuges) ja riiklik ombudsman (Defensor del Pueblo), Madridi ja Valencia valitsuse kõrged ametnikud, Valencia piirkonna linnapeade ühendus, ehitussektori ja kinnisvaraarendajate esindajad, liikmesriikide suursaadikud ja paljud teised asjaomased osapooled;
– lõpuks veel põhiseaduskohtu esindajad ning Valencia kohtu esimees, kes mõlemad tegid avatult ja heatahtlikult koostööd, andes tunnistust konstruktiivsest koostöövaimust, mida kõrgelt hinnati;
E. arvestades, et nii autonoomsete piirkondade ametivõimude kui Hispaania riigiametite pädevus ja vastutus on nimetatud teema puhul selged ja tunnustatud ning välja kuulutatud Hispaania 1978. aasta põhiseadusega, käesoleva küsimuse puhul eriti selle artiklitega 10, 18, 33, 45, 47, 54, 93 ja 105;
F. arvestades, et Euroopa institutsioonidel on kohustus tagada lepingute ja õigusaktide ning vastavalt nendele vastuvõetud õigusaktide järgimine, eriti seoses Euroopa kodakondsusega kaasnevate õiguste ja kohustustega; seega vastutavad institutsioonid koostöös liikmesriikidega Euroopa kodanikke puudutavate probleemide lahendamise eest;
G. arvestades Hispaanias kehtivat maaseadust, mis annab maaomanikele 90% ehitusõigusest ning LRAU spetsiifilist iseloomu, mis kohustab omanikke ilma hüvituseta " Patrimonio Municipal Suelo " vormis loovutama 10% oma õigusest kohalikule omavalitsusele, kui kohalik ametiasutus kinnitab mõnda arendusprojekti ( Plan de actuación integrada - PAI), lisaks sellele veel maad vajalike tänavate, teede, parklate jms ning avalikult kasutatavate alade ja avalike rajatiste jaoks, või siis maksma arengutasu, mille on kindlaks määranud nimetatud uue infrastruktuuri arendaja, kusjuures omanikul puudub selle üle vähimgi kontroll;
H. arvestades, et on selge, et teatud omanikud on nimetatud urbaniseerumisprotsessi tõttu kahju kannatanud, asjaolu mis tuleb välja nii petitsioonides kui ka kohapeal ning arvestades, et kõik kohalikud omavalitsused on nimetatud asjaoludest teadlikud ning et Valencia valitsus koostab uue seaduse, et vältida eelmise seaduse kohaldamisest tingitud kõrvalekaldumisi;
I. arvestades, et peamised kaebused puudutavad vahel ühepoolseid sundvõõrandamise meetodeid, hinnates huvitatud isikute sõnutsi vara väga madala väärtusega, et see hiljem kõrgete turuhindadega edasi müüa ning andes asja kohta informatsiooni viisil, mis ei võimalda huvitatud isikutel reageerida ning see kõik tekitab väga paljudel juhtudel materiaalset ja moraalset kahju;
J. arvestades, et läbipaistvuse ja selgete, eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriumite puudumine näitab, et hankelepingute sõlmimise meetodid ei vasta Euroopa õigusele, asjaolu, mis põhjendas komisjoni hoiatuskirja saatmise Hispaaniale; lisaks toovad tõestatud või oletatava korruptsiooni juhtumite arv päevavalgele seaduse ja selle kohaldamise nõrkusi;
K. arvestades, et LRAU kohaldamisest tulenevad peamised probleemid puudutavad "urbanisaatori" ( urbanizador ) rolli, hankelepingute sõlmimise ja avaldamise vahendite ebapiisavust, maaomanike ebapiisavat teavitamist ning avaliku huvi ja vastava hüvitamise selgete mõistete puudumist, küsimused, mille puhul seadus muuhulgas peab vastama Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu pretsedendiõiguse nõuetele;
L. arvestades, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta pidulik proklameerimine ja Euroopa institutsioonide presidentide deklaratsioonid, vastavalt milledele institutsioonid peavad hartat järgima, tähendavad Euroopa Kohtu pretsedendiõiguse taustal (vt näiteks Euroopa Kohtu 19. juuli 1999. aasta otsust
Otsus kohtuasjas T-14/98 Hautala v . nõukogu, EKL 1999, lk II-2489 ), et kodanikud võivad arvestada, et nende puhul kehtivad hartaga tagatud õigused;
M. arvestades, et liikmesriigid on kohustatud järgima hartat kui nad rakendavad või on sunnitud rakendama ühenduse õigust tingimustes, kus harta sätted on asjaomased; arvestades, et on tihe seos hankelepingute sõlmimise ja vara sundvõõrandamise meetodite ning nendega seonduvate hüvitiste määramise vahel;
N. arvestades, et Euroopa Inimõiguste Kohtu pretsedendiõigus (vt näiteks 23. septembri 1998 aasta otsust
Otsus kohtuasjas Aka v .
Türgi, EKL 1998-VI, punkt 90. ) nõuab, et oleks "õiglane tasakaal" ühenduse üldiste huvide ja nende isikute põhiõiguste nõuete vahel, kelle vara on sundvõõrandatud;
O. arvestades, et teatud linnaarenduskavadel tundub olevat katastroofiline mõju paljude rannikualade keskkonnale ja ökoloogiale, eriti tulevastele veevarustustingimustele, asjaolu, mis teeb Euroopa Liidule muret;
P. Arvestades, et direktiivis 2001/42/EÜ nõutakse, et eriti "turismi, asulaplaneerimise või maakasutuse" valdkonnas koostatavate kavade ja programmide puhul, millel võib olla oluline keskkonnamõju, viiakse läbi strateegiline keskkonnamõju hindamine ja luuakse raamistik tulevikus nõusoleku saamiseks projektidele, mis on loetletud direktiivi 85/337/EMÜ I ja II lisas;
Q. arvestades, et direktiivis 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse veepoliitika raamistik, nõutakse, et liikmesriigid ennetaksid "maismaa pinnavee, üleminekuvee, rannikuvee ja põhjavee" halvenemise ning kohustatakse neid tagama kooskõlastatud poliitikat "kogu valglapiirkonna" suhtes;
R. arvestades, et Confederación Hidrográfica del Júcar (Júcari valglapiirkonna amet) on protestinud vähemalt 30 uue linnaarendusprojekti vastu Valencias ning et komisjon on Hispaaniale edastanud põhjendatud arvamuse seoses vee raamdirektiivi puuduliku rakendamisega;
S. arvestades asjaoluga, et kõik nimetatud küsimused ja sündmused on muutunud poliitilise arutelu teemaks kõikidel tasanditel, tähendab see veelgi enam, et kõik lahendamata põhiküsimused tuleb ettevaatlikult ja objektiivselt arvesse võtta;
1. nendib, et kümned tuhanded Euroopa kodanikud on mitukümmend aastat elanud Valencia autonoomses piirkonnas ja et enamik neist väidab, et neile meeldib seal elada ning, et Euroopa kodanike hulgas on kasvav arv inimesi, kes sooviksid nimetatud Euroopa piirkonda alaliselt elama asuda; nendib siiski, et viimase kolme aasta jooksul on oluliselt suurenenud linnaarenduse kuritarvitamise kohta esitatud kaebuste arv;
2. leiab, et kodanike poolt tõstatatud peamised probleemid eeskätt käsitlevad LRAU sobimatut kohaldamist isikute poolt, kes on seotud urbaniseerumisprotsessiga ning pädevate ametivõimude asjaajamist, eriti Valencia autonoomse piirkonna teatud kohalikes asutustes ja valitsuses;
3. avaldab arvestades eespooltooduga heameelt Valencia autonoomse piirkonna valitsuse otsuse üle koostada ja vastu võtta uus seadus, mis LRAUd asendab, et vältida viimase kohaldamisest tingitud kõrvalekaldumisi ja tervitab eriti piirkonna presidendi soovi, et Euroopa Parlament esitaks soovituste ettepanekuid;
4. julgustab Valencia autonoomse piirkonna püüet leida senisest kiirem lahendus probleemile, sest see on käegakatsutav tõend kodanike suhtes näidatud huvi kohta;
5. leiab, et tema vastutus ei ole nimetatud uue seaduse eelnõu muutmine, aga rõhutab, et tulevased sundvõõrandamise reeglid peavad nii sisult kui vormilt austama omanike põhiõigusi ning, et linnaarendusprojektide koostamisel tuleb arvesse võtta säästva arengu, keskkonna- ja ökoloogiaküsimusi, mis ühtlasi kuuluvad liidu suuremate poliitikavaldkondade hulka;
6. selleks, et lahendada praegu kehtivatest õigusaktidest tingitud omandiõiguse kaitsmise probleeme, mis tõstatavad inimõiguste ja põhiõiguste küsimusi ning arvestades ühenduse õigusaktidega hankelepingute valdkonnas, palub ta pädevatel ametiasutustel arvesse võtta järgnevaid soovitusi:
– uues seaduses tuleks selgelt määratleda avaliku huvi mõiste, mis ühemõtteliselt kaotaks kõik võimalused, et "avaliku huvi" õigustust, mis vastavalt Euroopa inimõiguste ja põhiõiguste normidele on mis tahes sundvõõrandamise eeltingimus, saaks kasutada erahuvide edendamiseks avalike huvide ees;
– tuleks kehtestada siduvad kriteeriumid sundvõõrandamise puhul makstaate hüvitiste arvutamiseks, mis põhineksid Euroopa Kohtu ja Euroopa Inimõiguste Kohtu pretsedendiõiguses tunnustatud normidel ja põhimõtetel;
– "urbanisaatori" valimise alused tuleks põhjalikult läbi vaadata ja ka valitud "urbanisaatoriga" hankelepingute sõlmimise menetlused, et nimetatud amet oleks vastavuses Euroopa õigusaktidega, arvestades praeguste tõsiste kahtlustustega käsitletaval alal, mida kinnitab ka käimasolev õiguserikkumise menetlus, eesmärgiga suurendada hankelepingute sõlmimise menetluse läbipaistvust ja tagada Euroopa kodanike omandiõiguse kaitse;
– tuleks kehtestada meetmed, mis tagaksid, et iga linnaarenduskavast puudutatud omanikku teavitatakse isiklikult, tõhusalt ja õigeaegselt mis tahes linnaarenduskavast ja kõikidest sellega seonduvatest aspektidest, mis võiksid tema omandit ja põhiõigusi mõjutada, et tagada talle piisavad võimalused asjaomaste sammude võtmiseks;
7. palub Valencia ja Hispaania pädevatel ametivõimudel tagada, et üldiste arendus- ja linnaarenduskavade kohta, millel võivad olla olulised keskkonnamõjud ning mis kinnitavad raamistiku tulevikus nõusoleku saamiseks projektidele, viiakse läbi strateegiline keskkonnamõju hindamine vastavalt direktiivile 2001/42/EÜ;
8. tuletab meelde, et pädevad riigiasutused on kohustatud viima läbi keskkonnamõjude hindamise planeeritud tegevuste kohta, mis kuuluvad mõnda direktiiviga 97/11/EÜ muudetud direktiivi 85/337/EMÜ I lisas nimetatud kategooriasse ning et direktiivi 85/337/EMU II lisas nimetatud projektide valik peab toimuma läbipaistva sõelumise ja läbipaistvate kriteeriumite alusel;
9. nõuab tungivalt, et Valencia ja Hispaania pädevad ametivõimud tagaksid, et mis tahes otsus tulevaste arendamiste kohta oleksid vastavuses direktiivi 2000/60/EÜ vee kasutamise ettevaatlikkuse ja veeressursside kaitsmise nõuetega ning et nad eriti tagaksid Júcari valglapiirkonna tasandil võetud meetmete kooskõlastuse, et saavutada nimetatud direktiivi artiklis 4 sätestatud keskkonnaeesmärke;
10. nõuab, et luuakse kohalike asutuste ja piirkondlike valitsuste pädevusse kuuluvad nõudebürood, mis saaksid administratiivsel tasandil LRAU kohaldamisest puudutatud inimesi abistada, andes neile igakülgset informatsiooni, et võimaldada neil kaaluda võimalust esitada kohtule hagi;
11. tunneb muret juba praegu otsustatud kuid seni alustamata projektide arendamisega seotud riskide ja võimalike tagajärgede pärast (tundub, et kiirustatakse uute projektide alustamisega enne uue seaduse vastuvõtmist, mis kahtlemata tundub senisest kitsendavam) ning nõuab seega, et kiiresti võetakse vastu loa andmise moratoorium uutele arendamisprojektidele ja -kavadele pinnasel, kus linna ei ole võimalik edasi arendada, oodates läbivaadatud seaduse jõustumist;
12. soovib, et teda informeeritakse ennetavatest meetmetest, mida piirkondlik valitsus võtab, et vältida uusi, eelneva seaduse kohaldamisel tekkinud kõrvalekaldumisi;
13. tuletab meelde, et Euroopa Liit põhineb vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhiõiguste austamise ning õigusriigi põhimõtetel, mida liikmesriigid jagavad ning et Euroopa Liidu lepingu artikkel 7 näeb ette, et Euroopa Parlamendil on õigus paluda, et nõukogu teeks kindlaks nimetatud põhimõtete olulise rikkumise ilmse ohu ning, et komisjon või kolmandik liikmesriikidest võib teise liikmesriigi suhtes alustada sanktsioone kui põhimõtteid jätkuvalt rikutakse;
14. nõuab, et komisjon jätkab oma uurimust ja üksikasjalist kontrolli, et tagada uue seaduse vastavust ühenduse õigusele hankelepingute ja sellega seotud valdkondades ning et komisjon annaks petitsioonikomisjonile teavet arengute kohta nimetatud valdkonnas;
15. kohustub vastavalt Euroopa kohustustele jätkama pakkumismenetluste täitmise ja võimalike liigmaksustamiste juhtumite järelevalvet;
16. soovib, et teavet uurimuse sisu ja soovituste kohta laialdaselt levitatakse, võttes arvesse suurt arvu asjaomaseid Euroopa kodanikke (inglased, sakslased, prantslased, belglased, hollandlased) ja loomulikult ka Hispaania kodanikke;
17. nõuab, et komisjon teeks nimetatud kogemusest oma järeldused ning et ta, võttes arvesse suurt arvu Euroopa kodanikke, kes praegu soetavad kinnisvara teistes liikmesriikides väljaspool oma riiki, kaaluks võimalikke asjaomaseid õiguslikke, mitteõiguslikke või lihtsalt konsultatiivseid tagatisi, et kaitsta kodanikke selliste suurte tehingute ja investeeringute tegemisel väljaspool oma riigi jurisdiktsiooni ning esitaks oma arutelude tulemused Euroopa Parlamendile;
18. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile, Valencia autonoomse piirkonna valitsusele ja parlamendile, Valencia autonoomse piirkonna Sindic de Greuges ile, Hispaania valitsusele ning petitsioonide esitajatele.
EXPOSÉ DES MOTIFS
Depuis plus de 2 ans, le Parlement reçoit un nombre important de pétitions concernant une situation semble-t-il extrêmement critique sur l'application d'une loi d'urbanisation dans la région de Valence (LRAU).
Le nombre de protestataires directs au travers d'associations serait de l'ordre de 15 000.
L'objet des plaintes porte sur la remise en cause de façon abusive de leur propriété actuelle du fait de projets d'aménagements et de développements urbains, les critiques portent
tant sur le fond
- légitimité juridique, économique et environnementale de tels projets que sur la forme
- mauvaise information, manque de transparence, délais de contestation et de proposition trop courts, montant des indemnisations trop bas
En outre, des accusations graves sont portées concernant le respect des procédures d'appel d'offre, le respect des normes environnementales et pire encore, des cas de corruptions.
Il faut noter que tant la responsabilité juridique que politique de cette situation et des projets à venir est du domaine de trois entités qui sont:
1. le Gouvernement espagnol en ce qui concerne la loi du sol;
2. la Communauté autonome de Valence en ce qui concerne la législation locale touchant les règles d'urbanisme;
3. les municipalités qui, s'appuyant sur la législation à la fois espagnole et régionale, mettent en oeuvre les programmes qu'elles jugent légitimes.
Ce qui est en cause dans cette affaire est la loi LRAU instaurée en 1994 et qui est contestée tant dans son fond que surtout dans son application.
La Communauté de Valence reconnaît des déviations générées par la dite loi et se prépare à la corriger par une nouvelle loi.
Dans ce contexte, la Communauté a proposé à notre Commission au cours de sa visite de lui soumettre le nouveau projet afin d'y intégrer des suggestions ou des amendements que nous pourrions faire.
La question s'est par ailleurs fortement politisée, ce qui rend l'appréciation que l'on peut apporter encore plus difficile et délicate.
Quel peut être le rôle de l'Europe dans ce problème sachant que tant le Parlement que la Commission sont interpellés par un nombre croissant de citoyens, non seulement espagnols mais aussi de la plupart des autres pays membres de l'Union Européenne.
L'intervention européenne ne peut s'appuyer que sur le droit communautaire et dans ce cas présent, sur une éventuelle infraction à la directive sur les marchés publics (la Commission a initié une enquête à ce propos).
Sur la question environnementale, le sujet est beaucoup plus complexe et difficile à mettre en oeuvre car la construction urbanistique ne relève pas des compétences actuelles de l'Union * et que l'environnement ne figure pas parmi les compétences exclusives de l'Union (cfr articles 1-13 et 1-14).
Enfin quant au respect des droits de l'Homme proprement dits, la charte des droits fondamentaux n'ayant pas de force contraignante, nous ne pouvons que conseiller le recours à la Cour de Strasbourg.
Ce débat ne doit pas cependant faire oublier l'urgence de la situation et la réponse à apporter à un nombre extrêmement important de propriétaires actuels craignant d'être lésés de façon inacceptable, sans parler de ceux qui estiment être d'ores et déjà spoliés.
Il est clair que l'examen cas par cas étant hors de la capacité et du ressort des instances européennes, on ne peut que se borner à une forte recommandation invitant la Communauté de Valence non seulement à améliorer sa loi - ce qui est en cours - mais aussi à engager une procédure susceptible de juger des situations cas par cas et de mettre en place les corrections et indemnisations adéquates.
La Commission des Pétitions, ayant examiné les plaintes, s'est rendue sur place et a été impressionnée par le nombre et la nature des protestations venant d'un nombre considérable de citoyens espagnols ou originaires de la plupart des pays européens.
Sans que nous soyons à même de juger quant au fond ce qui impliquerait la mise en oeuvre d'expertises juridiques et économiques hors du champ des possibilités de la Commission des Pétitions, il est clair toutefois pour tout le monde - la Communauté de Valence y compris - que des dérapages et probablement des abus ont eu lieu.
Ceci justifie la mise en oeuvre d'un système de correction.
Le Parlement européen se doit de réagir tout en restant dans ses compétences afin d'éviter de créer auprès des citoyens une attente qui ne pourrait être que déçue.
* Voir la communication de la Commission du 11 avril 2004 COM(2004)6
En conclusion, il semble urgent de:
1. lancer une procédure sur ce qui est factuel et de compétence communautaire (appel d'offre) qui exclut un quelconque jugement sur la légitimité du projet adopté;
2. émettre un appel à la Communauté de Valence et aux communes concernées faisant état des plaintes reçues, de l'émotion des parlementaires de la Commission des Pétitions devant ce qui apparaît dans le fond et la forme comme un manque de considération et de respect des citoyens européens concernés;
3. formuler le voeu du Parlement pour que soit mis en oeuvre un processus de correction et d'indemnisation des injustices qui ont pu s'avérer;
4. lancer un appel pour que dans les projets en cours les droits de l'environnement si chers à l'ensemble de l'Union Européenne soient pris en compte.
MENETLUS
Pealkiri
Valencia maaseaduse (Ley reguladora de la actividad urbanística) väidetava sobimatu kohaldamine ja selle mõju Euroopa kodanikele (Petitsioonid 609/2003, 732/2003, 985/2002, 1112/2002, 107/2004 ja teised)
Menetluse number
2004/2208(INI)
Menetlusalus
art 192 lg 1
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
PETI 18.11.2004
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportis sisalduv(ad) resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Janelly Fourtou
29.9.2005
Endine raportöör
Arutamine komisjonis
15.6.2005
10.10.2005
Vastuvõtmise kuupäev
23.11.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
22
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Robert Atkins, Inés Ayala Sender, Alessandro Battilocchio, Michael Cashman, Elly de Groen-Kouwenhoven, Janelly Fourtou, David Hammerstein Mintz, Roger Helmer, Carlos José Iturgaiz Angulo, Marcin Libicki, David Martin, Mairead McGuinness, Manolis Mavrommatis, Willy Meyer Pleite, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Rainer Wieland
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Joan Calabuig Rull
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Herbert Bösch, Salvador Garriga Polledo, Sarah Ludford, Antonio Masip Hidalgo, Antonio López-Istúriz White, Luis Yañez-Barnuevo García
Esitamise kuupäev – A6
5.12.2005
A6-0382/2005
