28.4.2010 B7-0254/2010 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
Massilised hirmuteod Nigeerias Josis jaanuaris ja märtsis
Mara Bizzotto
,
Fiorello Provera
fraktsiooni EFD nimel
PE439.776v01-00 B7‑0254/2010 Euroopa Parlamendi resolutsioon massiliste hirmutegude kohta Nigeerias Josis jaanuaris ja märtsis
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone inimõiguste olukorra kohta Nigeerias;
– võttes arvesse ELi eesistujariigi 2. detsembri 2008. aasta avaldust religioonidevahelise vägivalla kohta Plateau osariigis;
– võttes arvesse 28. jaanuari 2010. aasta ühisavaldust, mille esitasid Josi massilise vägivalla kohta ELi välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Catherine Ashton, USA välisminister Hillary Clinton, Suurbritannia välisminister David Miliband ja Prantsusmaa välisminister Bernard Kouchner;
– võttes arvesse välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 12. veebruari ja 1. märtsi avaldusi olukorra kohta demokraatia ja õigusriigi põhimõtetega Nigeerias;
– võttes arvesse ELi eesistujariigi 31. juuli 2009. aasta avaldust massilise vägivalla kohta Põhja-Nigeerias;
– võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelist pakti ning rahvusvahelist konventsiooni diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta, millega Nigeeria on ühinenud;
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et 2010. aasta jaanuaris sai etniliste kogukondade ja religioonidevahelistes kokkupõrgetes moslemite ja kristlaste vahel mošee ehituse üle puhkenud tülis Kesk-Nigeerias Plateau osariigi pealinnas Josis 500 inimest surma ja 1000 vigastada;
B. arvestades, et 7. märtsil 2010 ründasid moslemitest karjuste rühmad Josi lähedal Dogo Nahawa, Ratsati ja Zoti külasid, mis on asustatud peamiselt kristlastega, vallandades sellega massilise vägivalla, mille tapeti ja sandistati sadu inimesi (ka naisi ja lapsi);
C. arvestades, et 24. aprillil tapeti Josi äärelinnas, mis on asustatud peamiselt moslemitega, kaks kristliku väljaande ajakirjanikku; neid rünnati ajal, kui Josis toimus noore moslemi surmast ajendatud moslemite mäss;
D. arvestades, et massiline rahvustevaheline vägivald ja kokkupõrked moslemite ning kristlaste vahel on paljudes Nigeeria linnades ja külades, eriti Plateau ja Kaduna osariigis, leidnud aset juba peaaegu kümme aastat; 2000. aastal hukkus Kaduna osariigis väga vaieldavast šariaadiseaduse kohaldamisest puhkenud tõsistes kokkupõrgetes tuhandeid inimesi; 2001. aastal tapeti kokkupõrgetes Josis 1000 inimest, põletati kirikuid ja mošeesid; traagilised vägivallapuhangud toimusid 2002. aasta novembris (Kadunas üle 200 tapetu), 2004. aasta mais (Kesk-Nigeerias Yelmas sai surma sadu inimesi ja Põhja-Nigeerias Kanos 500-600), 2008. aasta novembris (Josis 700 tapetut), 2009. aasta juulis (Põhja-Nigeeria islamiosariikides 700 tapetut) ja 2009. aasta detsembris (70 tapetut);
E. arvestades, et moslemite ja kristlaste vaheliste kauaaegsete kokkupõrgete religioossed aspektid tulenevad ilmselgelt etnilistest, sotsiaalsetest ja majanduslikest konfliktidest, halvendades miljonite nigeerlaste üldist olukorda ja olles juba põhjustanud vägivalla märgatava kasvu;
F. arvestades, et varasematel aastakümnetel ei ole moslemite ja kristlaste vahelised suhted – ehkki keerulised ja kaugeltki mitte sõbralikud – viinud tõsise massilise vägivallani, kuid viimase kümnendi jooksul on olukord Nigeeria etniliste ja religioossete rühmituste vahelistes suhetes (eeskätt Plateaus ja ka põhjapoolsetes osariikides) halvenenud, kuna Nigeeriasse on tunginud Al-Qaida-meelne radikaalne islamism ning põhjaosariikides (12-s 36-st) on osariigi seadustena kehtestatud šariaat;
G. arvestades, et üldine inimõiguste olukord Nigeerias on jätkuvalt halvenenud, eriti Põhja-Nigeeria islamistlikes osariikides, kus Magajin Gari kohus (Kadunas) keelas hiljuti inimõigustega tegeleval valitsusvälisel organisatsioonil (Kodanikuõiguste kongress) alustada avalikku arutelu šariaadiõiguses kasutatava karistusviisi üle;
H. arvestades, et Nigeeria kui tohutute loodusvaradega ja 150 miljoni elanikuga riigi poliitilise ja geopoliitilise tähtsuse tõttu on oluline, et riik taastaks sotsiaalse ja etnilise stabiilsuse, vastasel juhul võib ta kujutada ohtu rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule;
I. arvestades, et 2009. aasta novembris kirjutas Nigeeria alla ELi arengufondi lepingule, mille eesmärk on toetada Nigeeria rahuaktsioone, kaubandust ja riigijuhtimist; lepingu summa on 677 miljonit eurot ja suur osa sellest on ette nähtud riigisiseste juhtimisstruktuuride parandamiseks, rahu kindlustamiseks ja inimõiguste järgimise tagamiseks;
J. arvestades, et kõik vaatlejad on ühel meelel selles, et usurühmituste teravnevate suhete taga on majanduslikud ja sotsiaalsed konfliktid, mille lahendamine on Nigeeria poliitilise ebastabiilsuse tõttu võimatu, ning kuna Nigeeria president ei täida haiguse tõttu oma ametikohuseid ja föderaaltasandil seega riigijuht puudub, takistab see võimudel moslemite ja kristlaste vahelistele ägenevatele kokkupõrgetele ning islami fundamentalismi aja jooksul tekkinud agressiivsusele asjakohaselt reageerida,
1. mõistab hukka moslemite ja kristlaste rühmituste vahelise vägivalla, mille kaudu avalduvad rahvuslikud, majanduslikud ja religioossed konfliktid, mis räsivad Nigeeria rahvast, eeskätt kesk- ja põhjaosariikides;
2. väljendab tõsist muret selle üle, et vägivald on kestnud peaaegu kümme aastat ning et mõnede Al-Qaida äärmuslike islamirühmituste kasvava agressiivsuse tõttu on kokkupõrked rahvus- ja usurühmituste vahel teravnenud;
3. tuletab meelde, et ehkki kokkupõrgete sügavamad põhjused on rahvusliku ja sotsiaalse iseloomuga, on moslemite ja kristlaste vaheline sage ja brutaalne vägivald võtnud religioonidevahelise konflikti kuju;
4. juhib tähelepanu asjaolule, et mõtte-, südametunnistus- ja usuvabadus on vaieldamatud põhiõigused, mis tuleb tagada kõikides tingimustes, nagu nähakse ette artikliga 18 kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise paktis, millega Nigeeria on ühinenud;
5. tunneb muret selle üle, et paljud Põhja-Nigeeria osariigid kohaldavad osariigi õigusena jätkuvalt šariaadiõigust, mis toob kohtuliku karistusena sageli kaasa põhiõiguste rikkumisi, näiteks piinamist, surmanuhtlust ja sandistamist, teravdades usukonflikte veelgi;
6. nõuab tungivalt, et Nigeeria põhjaosariikides tühistataks nii õiguses kui ka praktikas piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis- ja karistamisviiside kohaldamine, nagu näeb ette rahvusvaheline piinamise vastane konventsioon, millega Nigeeria on ühinenud;
7. mõistab hukka valitsusväliste organisatsioonide tegevuse piiramise, eriti Põhja-Nigeerias, kus neil takistatakse edendada vaba ja demokraatlikku arutelu šariaadiseaduste ja kohtusüsteemi islamistliku juhtimise julmuse üle;
8. väljendab muret seoses Nigeeria poliitilise süsteemi ebastabiilsusega poliitilise juhtkonna puudumise tõttu ning soovitab ELil teha igal viisil koostööd rahvusvahelise üldsusega, et lahendada võimalikult kiiresti Nigeeria institutsiooniline kriis, mis takistab omakorda rahvus- ja usukonfliktide lahendamist;
9. soovitab ÜRO inimõiguste ülemvolinikul saata poliitilist olukorda ja sotsiaalseid, rahvus- ning usukonflikte jälgima erisaadik;
10. soovitab ELil tungivalt jälgida, et raha, mida eraldatakse Nigeeria valitsusele Nigeeria poolt hiljuti allkirjastatud ELi arengufondi lepingu alusel, kasutataks riigijuhtimise parandamiseks ning inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete järgimise kindlustamiseks;
11. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO peasekretärile, ÜRO Inimõiguste Nõukogule ning Nigeeria Föderaalvabariigi valitsusele ja rahvusassambleele.
