11.2.2009
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
nõukogu ja komisjoni avalduste alusel
vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2
Esitaja(d): Sarah Ludford, Ignasi Guardans Cambó, Adina-Ioana Vălean ja Marco Cappato
fraktsiooni ALDE nimel
Euroopa riikide väidetav kasutamine LKA poolt kinnipeetavate transportimiseks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks
Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa riikide väidetava kasutamise kohta LKA poolt kinnipeetavate transportimiseks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse inimõigusi ja põhivabadusi ning omavolilise kinnipidamise, tahtevastase ja riigi korraldatud varjatud kadumise ja piinamise keelamist käsitlevaid rahvusvahelisi, Euroopa Liidu ja siseriiklikke õigusakte, näiteks kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti ning piinamise ja muul julmal, ebainimlikul või alandaval viisil kohtlemise või karistamise vastast 10. detsembri 1984. aasta konventsiooni;
–
võttes arvesse Euroopa riikide väidetavat kasutamist LKA poolt kinnipeetavate transportimiseks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks uuriva ajutise komisjoni järeldusi ning teisi seda küsimust tõstatavaid aruandeid ja resolutsioone, sealhulgas Euroopa Nõukogu tegevust samas küsimuses;
–
võttes arvesse oma 4. veebruari 2009. aasta resolutsiooni Guantánamo kinnipidamiskeskuse vangide tagasisaatmise ja ümberasustamise kohta Vastuvõetud tekstid , P6_TA-PROV(2009)0045 . ;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi presidendi kirja liikmesriikide parlamentidele ajutise komisjoni raporti järelmeetmete kohta liikmesriikides;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,
A.
arvestades, et Euroopa Parlamendi raportis Euroopa riikide väidetava kasutamise kohta LKA poolt kinnipeetavate transportimiseks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks sisaldus rida üksikasjalikke soovitusi liikmesriikidele, komisjonile ja nõukogule;
B.
arvestades, et pärast EP nimetatud raporti vastuvõtmist on ELi liikmesriikides toimunud rida arenguid, näiteks:
–
Ühendkuningriigi (ÜK) välisministri avaldused kahe USA erakorralise tagasisaatmislennu kohta, millega veeti kaht vangi ja mille käigus maanduti 2002. aastal ÜK territooriumil, samuti kahtlustäratavate lendude nimestiku koostamine saatmiseks USA ametivõimudele koos palvega kinnitada, et neid konkreetseid lende ei kasutatud vangide tagasisaatmiseks, samuti peaministri sellekohased deklaratsioonid; ÜK siseministri taotlus ülemkohtu eesistujale uurida võimalikke “kriminaalseid väärtegusid” Binyam Mohamedi kohtlemisel MI5 ja LKA poolt; ülemkohtu 5. veebruari 2009. aasta määrus selle kohta, et kohus ei suutnud saavutada teabe avalikustamist Binyam Mohamedi väidetava piinamise kohta, kuna ÜK välisministri kinnitusel ähvardas USA peatada terrorismi puudutava salajase teabe jagamise ÜKga;
–
Poola peaministri otsus anda prokuratuurile üle dokumendid LKA lendude ja vanglate kohta ning Poola prokuratuuri järeldused, milles väideti, et enam kui kümmekonnal LKA lennul kasutati Szymany lennuvälja, mis kinnitas ajutise komisjoni järeldusi;
–
EL Pais avaldas dokumendid, mis sisaldavad uut teavet LKA lendude kohta Hispaanias;
–
informatsioon LKA lendude kohta Portugalis ning välisministri sellekohased avaldused;
–
uuringute jaoks olulisele teabele riigisaladuse nõude kehtestamine valitsuste poolt, näiteks Itaalias, kus praegu oodatakse selles küsimuses konstitutsioonikohtu otsust;
C.
arvestades, et ELi õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste volinik teatas 3. veebruaril 2009 Euroopa Parlamendis, et on võtnud rea meetmeid parlamendi soovituste rakendamiseks, muuhulgas saatnud Poola ja Rumeenia ametivõimudele kirja palvega tuua täielik selgus oma territooriumil salavanglate väidetava eksisteerimise küsimusse, ning avaldanud teatise, milles tehakse ettepanek uuteks meetmeteks tsiviillennunduse valdkonnas;
D.
arvestades, et vangide salajane kinnipidamine ja erakorralised üleviimised on vastuolus inimõigusi käsitleva rahvusvahelise õigusega, Euroopa inimõiguste konventsiooni ja põhiõiguste hartaga, ning arvestades, et USA ametivõimud tegelevad praegu selle praktika läbivaatamisega;
E.
arvestades, et erakorraliste üleviimiste programmi raames mõnedes liikmesriikides röövitud isikud on USA võimud toimetanud Guantánamosse või teistesse riikidesse sõjaväe ja LKA lennukitel, mis on tihtipeale lennanud üle ELi territooriumi ning mõnel juhul teinud vahemaandumisi teatavates ELi liikmesriikides; arvestades, et kolmandatesse riikidesse viidud isikuid on kohalikes vanglates piinatud;
F.
arvestades, et mõned liikmesriigid on pöördunud USA ametivõimude poole taotlusega vabastada ja saata kodumaale tagasi erakorraliselt üle viidud isikud, kes on nende kodanikud või kes elasid varem nende territooriumil elamisloa alusel; arvestades, et mõne liikmesriigi ametiisikud on saanud Guantánamo või teiste kinnipidamiskohtade vangidega kohtuda ning neid üle kuulata, et kontrollida süüdistusi, mida USA ametivõimud on neile esitanud;
G.
arvestades, et Euroopa Parlamendi raportis väideti ning järgnenud sündmused näitasid, et mitu ELi liikmesriiki on aktiivselt või passiivselt osalenud USA ametivõimude, LKA ja USA sõjaväelaste ebaseadusliku kinnipeetavate Guantánamosse transportimisel ja/või nende kinnipidamisel Guantánamos ja salavanglates, mille olemasolu president Bush on tunnistanud, või on olnud sellega seotud – mida tõendab hiljuti avalikustatud teave, et valitsused on rahuldanud USA ülelennu taotlusi, ja valitsuste teave salajaste vanglate kohta – ja et ELi liikmesriigid kannavad Guantánamos ja salavanglates peetud isikute transportimise ja kinnipidamise eest selget poliitilist, moraalset ja juriidilist vastutust,
1.
kutsub liikmesriike, nõukogu ja komisjoni täielikult ellu viima soovitusi, mille Euroopa Parlament esitas oma raportis Euroopa riikide väidetava kasutamise kohta LKA poolt kinnipeetavate transportimiseks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks, aitama kaasa tõe väljaselgitamisele, alustades uurimisi või tehes pädevate asutustega koostööd seeläbi, et esitavad ja avalikustavad kogu asjaomase teabe, ning tagama salateenistuste tegevuse parlamentaarse analüüsi; kutsub liikmesriike ja ELi institutsioone üles edastama Euroopa Parlamendile igasuguse asjaomase teabe ning sellekohased otsused või parlamendiuurimiste aruanded;
2.
kutsub Euroopa Liitu ja Ameerika Ühendriike tugevdama Atlandi-ülest dialoogi uue ühtse lähenemise üle terrorismivastasele võitlusele, mille aluseks on sellised ühised väärtused nagu inimõigusi käsitlev rahvusvaheline õigus, demokraatia ja õigusriik sellises rahvusvahelise koostöö raamistikus nagu näiteks ELi ja USA isikute väljaandmise ja vastastikuse abistamise lepingud;
3.
tervitab 16.–17. märtsil toimuvat õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste voliniku, eesistujariigi Tšehhi Vabariigi esindaja ning ELi terrorismivastase võitluse koordinaatori visiiti Ühendriikidesse ning kutsub ELi esindajaid üles tõstatama erakorraliste üleviimiste ja salavanglate küsimust, kuna need kujutavad endast inimõigusi käsitleva Euroopa ja rahvusvahelise õiguse jämedat rikkumist; kutsub 26. veebruaril toimuvat justiits- ja siseküsimuste nõukogu asuma siin kindlale seisukohale ning arutama Guantánamo vangla sulgemise ja vangide ümberasustamise küsimust, võttes nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi sellekohast resolutsiooni;
4.
palub Euroopa Liidul, liikmesriikidel ja USA ametivõimudel uurida ja täielikult välja selgitada inimõigusi, põhivabadusi, piinamise ja väärkohtlemise keelamist, inimeste tahtevastast ja riigi poolt korraldatud varjatud kadumist ja õigust õiglasele kohtupidamisele käsitlevate rahvusvaheliste ja siseriiklike õigusaktide rikkumised ja kuritarvitused, mis on toime pandud seoses „terrorismivastase sõjaga“, et kindlaks teha, kes vastutab salavanglate, sealhulgas Guantánamo, ja erakorraliste üleviimiste programmi eest, ning tagada, et sellised rikkumised tulevikus ei korduks ja et terrorismivastases võitluses ei rikutaks inimõigusi, põhivabadusi, demokraatiat ja õigusriigi põhimõtteid;
5.
palub komisjonil, nõukogul ja terrorismivastase võitluse koordinaatoril pärast ELi delegatsiooni USA-visiiti anda Euroopa Parlamendile aru vastastikuse õigusabi ja isikute väljaandmise lepingute kohaldamisest ning ELi ja USA koostööst terrorismivastases võitluses koos inimõiguste täieliku austamise tagamisega, nii et pädev komisjon saaks nimetatud küsimusi käsitleda raportis, mille koostamisel lähtutakse muuhulgas kinnipeetavate transportimist ja ebaseaduslikku kinnipidamist uuriva ajutise komisjoni raporti lõikest 232;
6.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, terrorismivastase võitluse koordinaatorile, liikmesriikide parlamentidele, NATO peasekretärile, Euroopa Nõukogu peasekretärile ja Parlamentaarse Assamblee presidendile, ÜRO peasekretärile ning Ameerika Ühendriikide presidendile ja kongressile.
