LÕPLIK
A6-0147/2005
12.5.2005
RAPORT
Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelisi suhteid käsitleva raamkokkuleppe läbivaatamine
(2005/2076(ACI))
Põhiseaduskomisjon
Raportöör:
Jo Leinen
PE 355.690v03-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI OTSUSE ETTEPANEK................................................................3
EXPOSÉ DES MOTIFS..............................................................................................................6
LISA: Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkulepe.....................................10
MENETLUS..............................................................................................................................24
EUROOPA PARLAMENDI OTSUSE ETTEPANEK
Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelisi suhteid käsitleva raamkokkuleppe läbivaatamise kohta
( 2005/2076(ACI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 10 ja deklaratsiooni nr 3, mis lisati Nice’i lepingu vastu võtnud valitsustevahelise konverentsi lõppaktile;
– võttes arvesse Euroopa põhiseaduse lepingu artiklit III-397;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja komisjoni suhteid käsitlevat raamkokkulepet, mis sõlmiti 5. juulil 2000
EÜT C 121, 24.4.2001, lk 122. ;
– võttes arvesse oma 18. novembri 2004. aasta resolutsiooni uue komisjoni valimise kohta
Sel kuupäeval vastu võetud tekstid, P6_TA(2004)0063 ;
– võttes arvesse esimeeste konverentsi 14. aprilli 2004. aasta otsust;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja komisjoni suhteid käsitleva raamkokkuleppe projekti (edaspidi “kokkulepe”);
– võttes arvesse oma kodukorra artikli 24 lõiget 3 ja artiklit 120, samuti selle VI lisa XVIII osa lõiget 4;
– võttes arvesse põhiseaduskomisjoni raportit ( A6-0147/2005 ),
A. arvestades, et Euroopa Liidu demokraatia süvendamine, millest annab tunnistust eelkõige Euroopa põhiseaduse lepingu allakirjutamine, nõuab Euroopa Parlamendi ja komisjoni suhete tugevdamist ning seda, et parlament kontrolliks täidesaatva võimu tegevust paremini;
B. arvestades, et praeguse komisjoni heakskiitmise menetlus tugevdas liidu institutsionaalse süsteemi demokraatlikku õiguspärasust ja nende kahe institutsiooni suhete poliitilist mõõdet;
C. arvestades, et uus hindamiseks esitatud kokkulepe peegeldab seda arengut;
D. arvestades, et kokkulepet on vaja selgitada nii, nagu seda on allpool tehtud;
E. arvestades poliitilise kokkuleppega lõppenud läbirääkimiste käiku, on igati otstarbekas teha läbirääkimiste juhtimine ülesandeks isikutele, kellel on poliitiline mandaat;
F. arvestades, et institutsioonidevahelised kokkulepped ja raamkokkulepped on olulise mõjuga ning et seetõttu on üldsuse juurdepääsu hõlbustamiseks ja tagamiseks möödapääsmatu kõik vastavad lepped koondada ning avaldada parlamendi kodukorra lisana,
1. tervitab peale ühtsuse tugevdamise ja ülesehituse lihtsustamise ka järgmisi positiivseid momente uue kokkuleppe projektis:
a) uued sätted potentsiaalse huvide konflikti valdkonnas (artikkel 2);
b) meetmed, milles lepitakse kokku mõne komisjoni liikme asendamise puhuks tema volituste kestel (artikkel 4);
c) tagamine, et nimetatud volinikud esitavad komisjoni heakskiitmise menetluse puhul kogu asjakohase teabe (artikkel 7);
d) korrapärase dialoogi sisseseadmine kõige kõrgemal tasemel komisjoni presidendi ja esimeeste konverentsi vahel (artikkel 10);
e) eriti oluliste ettepanekute ja algatuste ühine kindlaksmääramine komisjoni õigusloome- ja töökava ja institutsioonidevahelise mitme aasta kava põhjal ning selle tagamine, et parlamenti teavitataks nõukoguga võrdsetel alustel kõikidest komisjoni meetmetest (artiklid 8 ja 12);
f) parem teave komisjonilt seire kohta ja parlamendi seisukohtade arvessevõtmine (artiklid 14 ja 31);
g) komisjoni ekspertrühmi käsitleva teabe avalikkus (artikkel 16), piiramata käesoleva otsuse lõike 2 arvessevõtmist;
h) parlamendi liikmete rahvusvahelistel konverentsidel osalemist käsitlevate sätete kinnitamine ja uued spetsiifilised viited annetajate konverentsidele ja valimiste vaatlemisele (artiklid 19-25), piiramata taotlust, mis on tehtud käesoleva otsuse lõikes 4;
i) nende kohustuste, mis komisjon on võtnud panga-, kindlustus- ja väärtpaberisektorit käsitlevate rakendusmeetmete raames ("menetlus Lamfalussy"), lisamine kokkuleppesse (artikkel 35) ning selle Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelise kokkuleppe lisamine, mis käsitleb “komitoloogiaotsuse”
Nõukogu 29. juuni 1999. aasta otsus 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23). rakendusmeetmeid, piiramata märkuste kohaldamist, mis on sõnastatud käesoleva otsuse lõikes 3;
j) kohustused, mis käsitlevad komisjoni osalemist parlamendi töös (artiklid 37-39);
k) tingimuste lisamine, mis käsitlevad kokkuleppe läbivaatamist (artikkel 43) siis, kui jõustub Euroopa põhiseaduse leping;
2. rõhutab tähtsust, mida ta omistab komisjoni ekspertrühmade koosseisu ja tegevust puudutavale täielikule läbipaistvusele (kokkuleppe artikkel 16), ning palub komisjonil kohaldada kokkulepet seda läbipaistvust silmas pidades;
3. palub komisjonil oma 11. detsembri 2002. aasta ettepaneku valguses arvestada poliitilisi suuniseid, mille Euroopa Parlament oma dokumentide komiteemenetluse raames käsitlemise õigust kasutades vastu võtab;
4. peab oluliseks, et kui tema liikmed osalevad konverentside ja teiste rahvusvaheliste läbirääkimiste delegatsioonides, võiksid nad viibida liidusisestel kooskõlastuskoosolekutel, kusjuures nad järgivad loomulikult nende koosolekute puhul kehtivaid konfidentsiaalsusnõudeid, ja palub komisjonil seetõttu toetada parlamendi vastavasisulisi soove nõukogu suhtes;
5. nõuab, et komisjon näeks integreeritud majandus- ja tööhõivesuuniste avaldamisel jaanuari algul ette piisavalt aega Euroopa Parlamendiga konsulteerimiseks enne märtsis toimuvat kevadist tippkohtumist;
6. kiidab heaks käesolevale otsusele lisatud kokkuleppe;
7. otsustab, et kokkulepe lisatakse tema kodukorrale ja see asendab kodukorra XIII ja XIV lisa;
8. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev otsus ja selle lisa komisjonile ja nõukogule, samuti liikmesriikide parlamentidele.
EXPOSÉ DES MOTIFS
Le projet d'accord-cadre révisé entre le Parlement européen et la Commission, que la Conférence des Présidents a transmis à la commission des affaires constitutionnelles en vue de son approbation par la séance plénière, est le quatrième accord de ce type entre les deux institutions, après le code de conduite conclu en 1990, sa version révisée en 1995 et l'accord-cadre négocié en 2000.
C'est en même temps le premier qui fait l'objet de la procédure prévue à l'article 120 (anciennement 55) du règlement, relative aux accords interinstitutionnels, et donc d'un rapport de cette commission.
Depuis l'entrée en vigueur de l'Acte unique européen le 1er juillet 1987, qui introduisit la procédure de coopération, le rôle du Parlement européen dans le domaine législatif n'a cessé de croître et ses relations avec les autres institutions, mais d'abord avec la Commission, de s'approfondir.
Cette réalité fut à la base de la conclusion du premier code de conduite entre le Parlement et la Commission, présidée à l'époque par Jacques Delors.
Ce code représenta un des premiers accords interinstitutionnels visant à encadrer les relations entre des institutions des Communautés européennes d'alors.
Le traité de Maastricht, entré en vigueur le 1er novembre 1993, consacra le rôle de co-législateur du Parlement européen, en instaurant la procédure de codécision, et renforça la relation politique entre le Parlement et la Commission, en soumettant cette dernière à un vote d'investiture du premier.
Avec le traité d'Amsterdam, entré en vigueur le 1er mai 1999, cette tendance fut encore accentuée et amena les deux institutions, à la suite également des circonstances ayant conduit à la démission de la Commission présidée par Jacques Santer, à conclure un accord-cadre beaucoup plus ambitieux et visant à régir l'ensemble des aspects de leurs relations.
Le traité de Nice, entré en vigueur le 1er février 2003, mais aussi les perspectives ouvertes par la signature le 29 octobre 2004 du traité établissant une Constitution pour l'Europe, ensemble avec le renouvellement tant du Parlement européen suite aux élections de 2004, que de la Commission, entrée en fonction le 22 novembre 2004, justifient la révision de l'accord de 2000, demandée par la résolution du Parlement du 18 novembre 2004.
Les négociations ont été conduites du côté du Parlement sous le contrôle de la Conférence des Présidents, qui en a assumé la responsabilité politique.
La commission des affaires constitutionnelles n'a vraiment été informée de leur déroulement que lorsqu'elles étaient entrées dans la phase politique finale.
Ce qui a donné lieu au cours des débats tenus en son sein à l'expression de certaines préoccupations, reflétées dans les considérants et les paragraphes introductifs du projet de proposition de résolution que soumet votre rapporteur.
Le nouvel accord se présente sous une forme mieux structurée que le précédent en intégrant notamment dans le corps du texte les éléments essentiels des deux annexes consacrées précédemment respectivement au processus législatif et à l'information sur les accords internationaux.
Seule l'ancienne annexe 3 relative à la transmission des informations confidentielles au Parlement européen (qui devient l'annexe 1) a été maintenue comme telle et sans y apporter aucune modification.
En revanche, une nouvelle annexe 2 a été ajoutée, qui détaille le calendrier de la présentation et du suivi du programme législatif et de travail de la Commission.
Cette annexe devrait en fait se substituer à l'actuelle annexe XIV du règlement du Parlement européen, qui reprend un échéancier approuvé par la Conférence des Présidents le 31 janvier 2002.
Son libellé ne modifie pas fondamentalement les arrangements en vigueur, mais renforce le suivi tout au long de l'année de la mise en œuvre du programme.
A noter que la notion de débat "sur l'état de l'Union" disparaît dans la nouvelle rédaction.
Le préambule du nouvel accord se réfère, outre au traité sur l'Union européenne, également aux autres traités en vigueur, à savoir le traité instituant la Communauté européenne et le traité instituant la Communauté européenne de l'énergie atomique.
Ceci est juridiquement beaucoup plus correct, puisque l'essentiel des dispositions qui suivent dans l'accord relèvent du prescrit du traité CE et non du traité sur l'UE.
De même est-il fait référence explicite à l'ensemble des accords interinstitutionnels et autres textes qui gouvernent les relations entre les deux institutions.
A cet égard, on peut regretter que ceux-ci ne soient pas énumérés dans une note de bas de page
Pour mémoire, ils s'agit des textes suivants:
Accord interinstitutionnel du 16 décembre 2003 entre le Parlement européen, le Conseil de l'UE et la Commission des Communautés Européennes "Mieux légiférer" (JO n° C 321 du 31/12/2003)
Accord interinstitutionnel du 28 novembre 2001 entre le Parlement européen, le Conseil de l'UE et la Commission pour un recours plus structuré à la technique de la refonte des actes juridiques (JO n° C 77 du 28/03/2002)
Accord entre le Parlement européen et la Commission relatif aux modalités d'application de la décision 1999/468/CE du Conseil du 28 juin 1999 fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission (JO n° L 256 du 10/10/2000)
Accord interinstitutionnel du 25 mai 1999, entre le Parlement européen, le Conseil de l'Union européenne et la Commission des Communautés européennes relatif aux enquêtes internes effectuées par l'Office européen de lutte antifraude (OLAF) (JO n° L 136 du 31/05/1999)
Accord interinstitutionnel du 6 mai 1999 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission sur la discipline budgétaire et l'amélioration de la procédure budgétaire (JO n° C 172 du 18.06.1999)
Code de conduite sur la mise en œuvre par la Commission des politiques structurelles (2000-2006) du 6 mai 1999 (JO n° C 279 du 1/10/1999)
Déclaration Commune du 4 mai 1999 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission sur les modalités pratiques de la nouvelle procédure de codécision (article 251 du TCE).
(JO C 148 du 28/05/1999)
Accord interinstitutionnel du 22 décembre 1998 entre le Parlement européen, le Conseil et la Commission sur les lignes directrices communes relatives à la qualité rédactionnelle de la législation communautaire (JO n° C 73 du 17.03.1999)
Accord interinstitutionnel du 20 décembre 1994 Méthode de travail accélérée pour la codification officielle des textes législatifs (JO n° C 102 du 04/04/1996)
Déclaration interinstitutionnelle du Parlement européen, du Conseil et de la Commission sur la démocratie, la transparence et la subsidiarité (JO C 329 du 6/12/1993)
Déclaration commune du 4 mars 1975 de l'Assemblée, du Conseil et de la Commission concernant l'instauration d'une procédure de concertation entre L'Assemblée et le Conseil (JO n° C 089 du 22/04/1975) intégrée dans l'accord.
En revanche, le traité établissant une Constitution pour l'Europe n'est aucunement mentionné (sauf incidemment à l'article 43, comme fondement pour actionner la clause de révision).
L'accord est certes conclu sous l'empire du droit existant, mais la volonté politique exprimée par la signature de la Constitution et l'esprit de celle-ci auraient pu déjà être reflétés dans le préambule.
La référence au règlement du Parlement inclut désormais également l'article 120 (qui traite des accords interinstitutionnels) et l'annexe VII sur la procédure à suivre pour l'examen par le Parlement européen des documents et informations confidentiels et sensibles.
La mention de l'attachement des deux institutions à la transposition et à l'application effective du droit communautaire est également nouvelle, même si le contenu de l'article 36 ne fait que reprendre le libellé du premier alinéa de l'actuel paragraphe 13 de l'annexe 1.
Finalement, l'avant-dernier considérant précise que l'accord n'affecte pas les attributions et les compétences du Parlement, de la Commission, ni -et ceci est nouveau- "d'aucune autre institution ou organe de l'Union" , ce qui devrait désamorcer toute critique éventuelle notamment du Conseil.
Le titre I. précise le champ d'application de l'accord et remplace, mais sans les modifier radicalement, les actuels "principes généraux".
Le titre II. traite de la responsabilité politique et représente la partie de l'accord où sont reprises les innovations majeures par rapport au présent accord-cadre, en intégrant des dispositions relatives aux conflits d'intérêts (article 2) et à la procédure à suivre en cas de remplacement d'un commissaire en cours de mandat (article 4).
Votre rapporteur tient à souligner à cet égard qu'il convient bien évidemment de tenir compte dans ce contexte de l'avant-dernier considérant du préambule, dont il a été question ci-dessus.
Les arrangements établis s'agissant de l'investiture d'une nouvelle Commission, et qui sont détaillés à l'article 99 du règlement, sont désormais mentionnés à l'article 7 de l'accord avec une obligation dans le chef des commissaires désignés de délivrer toute information pertinente.
Le titre III. ("dialogue constructif et circulation des informations") fusionne les deux anciennes parties relatives à l'extension du dialogue constructif et à la coopération politique et à la circulation des informations, et se subdivise en trois chapitres ( i) dispositions générales, ii) relations extérieures, élargissement et accords internationaux, iii) exécution du budget), en intégrant également l'essentiel des dispositions de l'actuelle annexe 2.
Un dialogue politique régulier au plus haut niveau est instauré au sein de la Conférence des Présidents (article 10).
A noter également l'obligation nouvelle pour la Commission de faire connaître sa position à la demande du Parlement, sur toute initiative émanant d'un État membre, sur la base de l'article 34 du traité sur l'UE (article 15).
La publicité de toutes les informations pertinentes relatives aux groupes d'experts de la Commission et à leurs activités est désormais garantie (article 16).
Par ailleurs, la Commission s'engage à présent à consulter l'autorité budgétaire préalablement à toute promesse de concours financier formulée lors de conférences de donateurs (article 22).
Et un nouvel article consolide la coopération en matière d'observation d'élections et garantit l'aide de la Commission aux délégations du Parlement intégrées dans les missions d'observation de l'UE (article 23).
Le titre IV. relatif à la coopération en matière de procédures législatives et de programmation reprend pour l'essentiel le contenu de l'actuelle annexe 1 portant "accord spécifique sur le processus législatif" et intègre les anciens articles 2, 5 et 7.
Il se subdivise en trois chapitres ( i) programme législatif et politique de la Commission et programmation multiannuelle de l'Union, ii) procédures législatives générales, iii) procédures législatives spécifiques et pouvoirs d'exécution de la Commission).
L'article 27 donne suite aux engagements souscrits dans le contexte de l'accord interinstitutionnel "Mieux légiférer" du 16 décembre 2003 (et plus particulièrement le deuxième alinéa de son article 4
"Le Conseil informe en temps utile le Parlement européen du projet de programme stratégique pluriannuel qu'il recommande à l'adoption du Conseil européen.
Les trois institutions se communiquent leur calendrier législatif annuel respectif afin de convenir d'une programmation annuelle commune." ) et préfigure également la mise en œuvre de la dernière phrase du paragraphe 1 de l'article I-26 du traité constitutionnel ["(la Commission) prend les initiatives de la programmation annuelle et pluriannuelle de l'Union pour parvenir à des accords interinstitutionnels".]
L'article 35 incorpore dans l'accord les engagements souscrits par la Commission dans le cadre de la mise en œuvre de la procédure "Lamfalussy" applicable aux mesures d'exécution dans le secteur bancaire, des assurances et des valeurs mobilières, et renvoie à l'accord bilatéral entre le Parlement et la Commission
JO L 256 du 10.10.2000, p.
19 quant aux modalités d'application de la décision "comitologie" du Conseil du 28 juin 1999.
Le titre V. traite de la participation de la Commission aux travaux parlementaires et reprend pour l'essentiel l'actuelle partie relative au "déroulement des travaux parlementaires", mais en y ajoutant un engagement à plus de discipline de la part des commissions parlementaires.
Enfin, le titre VI. reprend les dispositions finales actuelles, mais en les complétant, comme déjà indiqué, par une clause (article 43), qui prévoit que l'accord sera révisé pour prendre en compte les conséquences de l'entrée en vigueur du traité constitutionnel (prévue en principe aux termes de l'article IV-447 le 1er novembre 2006).
En résumé, le nouvel accord-cadre soumis à l'approbation du Parlement européen, consolide les acquis du texte de 2000 et y ajoute un certain nombre d'avancées, que nous venons d'énumérer, qui s'inscrivent dans le renforcement de la relation politique entre les deux institutions et, pour reprendre les mots du Président Barroso, expriment la "complicité positive" qui les unit.
LISA: Euroopa Parlamendi ja komisjoni vaheliste suhete raamkokkulepe
Euroopa Parlament ja Euroopa Ühenduste Komisjon (edaspidi “institutsioonid”),
– võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut (edaspidi “asutamislepingud”);
– võttes arvesse institutsioonidevahelisi kokkuleppeid ning institutsioonide vahelisi suhteid reguleerivaid tekste;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi kodukorda
ELT L 44, 15.2.2005, lk 1. , eriti artikleid 98, 99 ja 120 ning VII lisa,
A. arvestades, et asutamislepingud tugevdavad Euroopa Liidu otsustusprotsessi demokraatlikku õiguspärasust;
B. arvestades, et institutsioonid omistavad suurimat tähtsust ühenduse õiguse tõhusale ülevõtmisele ja rakendamisele;
C. arvestades, et käesolev raamkokkulepe ei mõjuta Euroopa Parlamendi, komisjoni ega Euroopa Liidu ühegi muu institutsiooni ega organi volitusi ega õigusi, vaid püüab tagada nende õiguste võimalikult tõhusa teostamise;
D. arvestades, et on vajalik ajakohastada 2000. aasta juulis sõlmitud raamkokkulepe
EÜT C 121, 24.4.2001, lk 122. , mis tuleb asendada järgmise tekstiga,
lepivad kokku järgmises:
I. KOHALDAMISALA
1.
Institutsioonid lepivad kokku järgmistes meetmetes, et tugevdada komisjoni poliitilist vastutust ja õiguspärasust, laiendada konstruktiivset dialoogi, parandada teabevoogu institutsioonide vahel ning parandada menetluste ja planeerimise kooskõlastamist.
Samuti lepivad nad kokku konkreetsetes rakendusmeetmetes komisjoni konfidentsiaalsete dokumentide ja teabe edastamiseks vastavalt 1. lisas sätestatule ning komisjoni õigusloome- ja töökava ajakavas vastavalt 2. lisas sätestatule.
II.
POLIITILINE VASTUTUS
2.
Komisjoni iga liige võtab poliitilise vastutuse tegevuse eest oma vastutusalas, ilma et see piiraks komisjoni kollegiaalsuse põhimõtet.
Komisjoni president vastutab täielikult mis tahes sellise huvide konflikti kindlakstegemise eest, mille tõttu komisjoni liige ei ole võimeline oma ülesandeid täitma.
Samuti vastutab komisjoni president mis tahes järgnevate sellises olukorras võetavate meetmete eest; kui konkreetne juhtum on kindlaks tehtud, teavitab president viivitamata kirjalikult Euroopa Parlamendi presidenti.
3.
Kui Euroopa Parlament avaldab komisjoni liikme suhtes umbusaldust, nõuab komisjoni president pärast otsuse hoolikat kaalumist kas selle liikme tagasiastumist või selgitab oma otsust Euroopa Parlamendile.
4.
Kui komisjoni ametiaja jooksul on vaja vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 215 asendada mõni komisjoni liige, võtab komisjoni president otsekohe ühendust Euroopa Parlamendi presidendiga, et leppida kokku viisis, kuidas komisjoni president kavatseb tagada tulevase komisjoni liikme esitlemise Euroopa Parlamendile nii kiiresti kui võimalik, järgides täiel määral institutsioonide eesõigusi.
Euroopa Parlament tagab, et need menetlused kulgevad nii kiiresti kui vaja, et komisjoni president saaks tutvuda Euroopa Parlamendi seisukohaga õigeaegselt, enne kui komisjoni liikmel palutakse asuda täitma komisjoni esindamise ülesandeid.
5.
Komisjoni president teatab viivitamata Euroopa Parlamendile kõigist otsustest komisjoni mis tahes liikme kohustuste jaotuse kohta.
Komisjoni konkreetset liiget puudutavate oluliste muutuste korral ilmub ta Euroopa Parlamendi nõudmisel asjaomase parlamendikomisjoni ette.
6.
Komisjoni liikmete käitumiskoodeksi mis tahes muudatused, mis on seotud huvide konflikti või eetilise käitumisega, saadetakse viivitamata Euroopa Parlamendile.
Komisjon võtab selles küsimuses arvesse Euroopa Parlamendi poolt väljendatud seisukohti.
7.
Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 99 kohaselt võtab Euroopa Parlament komisjoni ametisseastuva presidendiga ühendust aegsasti enne uue komisjoni heakskiitmisega seotud menetluste algust.
Euroopa Parlament võtab arvesse ametisseastuva presidendi märkusi.
Menetlused korraldatakse sellisel viisil, et oleks tagatud kogu ametisseastuva komisjoni avatud, õiglane ja järjepidev hindamine.
Ametisseastuva komisjoni liikmed tagavad kogu asjaomase teabe avalikustamise vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 213 sätestatud sõltumatusekohustusele.
III.
KONSTRUKTIIVNE DIALOOG JA INFOVOOG
i) Üldsätted
8.
Komisjon hoiab Euroopa Parlamenti igati ja operatiivselt kursis oma ettepanekute ja algatustega õigusloome ja eelarve valdkonnas.
Kõikides valdkondades, milles Euroopa Parlament tegutseb seadusandlikus pädevuses või eelarvepädeva institutsioonina, teavitatakse teda nõukoguga võrdselt kõigist seadusandliku ja eelarveprotsessi etappidest.
9.
Ühise välis- ja julgeolekupoliitika, politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas võtab komisjon meetmeid Euroopa Parlamendi osalemise parandamiseks, võttes võimalikult suures ulatuses arvesse Euroopa Parlamendi seisukohti.
10.
Komisjoni president ja/või institutsioonidevaheliste suhete eest vastutav asepresident kohtuvad iga kolme kuu tagant esimeeste konverentsil, et tagada kahe institutsiooni vahel kõrgeimal tasandil pidev dialoog.
Komisjoni president osaleb esimeeste konverentsil vähemalt kaks korda aastas.
11.
Iga komisjoni liige tagab pideva ja otsese infovoo komisjoni liikme ja asjaomase parlamendikomisjoni esimehe vahel.
12.
Komisjon ei avalikusta ühtki õigusloomega seotud ettepanekut ega ühtki olulist algatust või otsust Euroopa Parlamenti sellest eelnevalt kirjalikult teavitamata.
Komisjoni õigusloome- ja töökava ning mitmeaastase programmi alusel määratlevad institutsioonid ühisel kokkuleppel juba aegsasti eriti olulised ettepanekud ja algatused, et esitada need Euroopa Parlamendi täiskogu istungil.
Sama moodi määratlevad nad ettepanekud ja algatused, mille kohta esitatakse teave esimeeste konverentsil või teavitades asjakohasel viisil asjaomast parlamendikomisjoni või selle esimeest.
Need otsused võetakse vastu institutsioonide vahel punktis 10 ette nähtud pideva dialoogi käigus ning neid ajakohastatakse pidevalt, võttes igati arvesse mis tahes poliitilisi arenguid.
13.
Kui komisjoni sisedokumenti – millest Euroopa Parlamenti ei ole vastavalt punktidele 8, 9 ja 12 teavitatud – levitatakse väljaspool institutsioone, võib Euroopa Parlamendi president nõuda, et asjaomane dokument edastataks viivitamata Euroopa Parlamendile, et teatada sellest igale parlamendiliikmele, kes seda nõuab.
14.
Komisjon esitab pidevalt kirjalikku teavet meetmete kohta, mida on võetud vastuseks konkreetsetele Euroopa Parlamendi resolutsioonides esitatud nõudmistele, sealhulgas teatades Euroopa Parlamendile juhtudest, mil komisjon ei ole suutnud Euroopa Parlamendi seisukohti järgida.
Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse puhul kohaldatakse punktis 26 sätestatud erisätteid.
Komisjon võtab arvesse kõiki Euroopa Parlamendi vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 192 komisjonile esitatud taotlusi esitada õigusloomega seotud ettepanekuid ning vastab kõigile sellistele taotlustele viivitamatult ja piisavalt üksikasjalikult.
Euroopa Parlamendi oluliste taotluste järelmeetmetega seoses esitatakse teave Euroopa Parlamendi või komisjoni nõudmisel ka asjaomastes parlamendikomisjonides ja vajadusel Euroopa Parlamendi täiskogu istungil.
15.
Kui liikmesriik esitab õigusloomega seotud algatuse vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 34, teatab komisjon Euroopa Parlamendile taotluse korral oma seisukoha algatuse suhtes asjaomase parlamendikomisjoni ees.
16.
Komisjon edastab Euroopa Parlamendile nimekirja eksperdigruppidest, mis on moodustatud, abistamaks komisjoni tema algatusõiguse teostamisel.
Nimekirja ajakohastatakse pidevalt ja see avalikustatakse.
Selles raamistikus teavitab komisjon sobilikul viisil pädevat parlamendikomisjoni tema esimehe konkreetsel ja põhjendatud nõudmisel selliste gruppide tegevusest ja koosseisust.
17.
Asjakohaste mehhanismide kaudu peavad institutsioonid konstruktiivset dialoogi olulistes haldusküsimustes, eelkõige küsimustes, mis mõjutavad otseselt Euroopa Parlamendi enda haldust.
18.
Kui vastavalt käesolevale raamkokkuleppele edastatud teave on konfidentsiaalne, kohaldatakse 1. lisa sätteid.
ii) Välissuhted, laienemine ja rahvusvahelised lepingud
19.
Rahvusvaheliste lepingute, sealhulgas kaubanduskokkulepete puhul edastab komisjon Euroopa Parlamendile aegsasti selget teavet nii lepingute ettevalmistusetapis kui ka rahvusvaheliste läbirääkimiste jooksul ja nende lõpetamisel.
Teave hõlmab läbirääkimisdirektiivide eelnõusid, vastu võetud läbirääkimisdirektiive, järgnevate läbirääkimiste käiku ja läbirääkimiste lõpetamist.
Esimeses alalõigus osutatud teave esitatakse Euroopa Parlamendile piisava ajavaruga, et võimaldada tal asjakohastel puhkudel oma seisukohta avaldada ning et võimaldada komisjonil võtta võimalikult suures ulatuses arvesse Euroopa Parlamendi seisukohti.
See teave esitatakse asjaomaste parlamendikomisjonide kaudu ja asjakohastel puhkudel täiskogu istungil.
Euroopa Parlament omalt poolt kohustub seoses konfidentsiaalsusega seadma vastavalt 1. lisa sätetele sisse asjakohased menetlused ja tagatised.
20.
Komisjon võtab asjakohaseid meetmeid tagamaks, et Euroopa Parlamendile teatatakse viivitamata ja täielikult:
i) lepingute esialgse kohaldamise või nende peatamise otsustest ning
ii) ühenduse seisukoht lepinguga moodustatud organis.
21.
Kui komisjon esindab Euroopa Ühendust, soodustab komisjon Euroopa Parlamendi taotlusel parlamendiliikmete lisamist vaatlejatena mitmepoolsete lepingute üle läbirääkimisi pidavatesse ühenduse delegatsioonidesse.
Parlamendiliikmed ei või läbirääkimiste istungitel otseselt osaleda.
Komisjon kohustub mitmepoolsete lepingute üle läbirääkimisi pidavates delegatsioonides vaatlejatena osalevaid parlamendiliikmeid süstemaatiliselt teavitama.
22.
Enne rahastajate kohtumisel uutele finantskohustustele viitavate ja eelarvepädevate institutsioonide nõusolekut nõudvate finantslubaduste andmist teavitab komisjon eelarvepädevaid institutsioone ja vaatab läbi nende märkused.
23.
Institutsioonid lepivad kokku teha koostööd valimiste vaatlemise valdkonnas.
Komisjon teeb Euroopa Parlamendiga koostööd ühenduse valimisvaatluste lähetustel osalevatele parlamendidelegatsioonidele vajaliku abi osutamisel.
24.
Komisjon hoiab Euroopa Parlamenti igati kursis ühinemisläbirääkimiste käiguga ning eelkõige põhiaspektide ja edusammudega, et võimaldada Euroopa Parlamendil õigeaegselt asjaomaste Euroopa Parlamendi menetluste kaudu oma seisukohti väljendada.
25.
Kui Euroopa Parlament võtab punktis 24 osutatud küsimustes vastu soovituse vastavalt oma kodukorra artiklile 82 ja kui komisjon otsustab mõjuvatel põhjustel, et ta ei saa sellist soovitust toetada, selgitab ta põhjuseid Euroopa Parlamendi ees täiskogu istungil või asjaomase parlamendikomisjoni järgmisel koosolekul.
iii) Eelarve täitmine
26.
Seoses Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 276 käsitletud eelarve täitmise iga-aastase heakskiitmisega edastab komisjon kogu vajaliku teabe kõnealuse aasta eelarve täitmise kontrollimiseks, mida vastavalt Euroopa Parlamendi kodukorra VI lisale eelarve täitmise heakskiitmise menetluse eest vastutava parlamendikomisjoni esimees komisjonilt sellel eesmärgil nõuab.
Kui ilmnevad uued aspektid seoses eelmiste aastatega, mille puhul heakskiit on juba antud, edastab komisjon kogu vajaliku teabe asja kohta, selleks et leida mõlemale poolele vastuvõetav lahendus.
IV.
KOOSTÖÖ ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD MENETLUSTE
JA PLANEERIMISE ALAL
i) Komisjoni poliitilised ja õigusloomega seotud programmid ning Euroopa Liidu mitmeaastane kavandamine
27.
Komisjon esitab liidu mitmeaastase kavandamise ettepanekud, et saavutada asjaomaste institutsioonide vahel institutsioonidevahelise kavandamise asjus üksmeel.
28.
Tööd alustav komisjon esitab võimalikult kiiresti oma poliitilise ja õigusloomega seotud programmi.
29.
Kui komisjon koostab oma õigusloome- ja töökava, teevad institutsioonid koostööd vastavalt 2. lisas sätestatud ajakavale.
Komisjon võtab arvesse Euroopa Parlamendi poolt väljendatud prioriteete.
Komisjon esitab piisavad üksikasjad selle kohta, mis on õigusloome- ja töökava igas punktis ette nähtud.
30.
Institutsioonidevaheliste suhete eest vastutav komisjoni asepresident kohustub komisjonide esimeeste konverentsil iga kolme kuu tagant aru andma, andes ülevaate õigusloome- ja töökava poliitilisest rakendamisest kõnealusel aastal ja mis tahes ajakohastamisest, mis on vajalik päevakohaste ja oluliste poliitiliste sündmuste tõttu.
ii) Üldised õigusloomega seotud menetlused
31.
Komisjon kohustub hoolega läbi vaatama Euroopa Parlamendis vastu võetud õigusloomega seotud ettepanekute muudatused, et võtta need kõigis muudetud ettepanekutes arvesse.
Esitades oma arvamuse Euroopa Parlamendi muudatuste kohta vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, kohustub komisjon igati arvestama teisel lugemisel vastu võetud muudatusi; kui ta otsustab olulistel põhjustel ja pärast kolleegiumi poolt läbivaatamist selliseid muudatusi mitte vastu võtta või toetada, selgitab ta Euroopa Parlamendile oma otsust ja igal juhul oma arvamust Euroopa Parlamendi muudatuste kohta, nagu nõutud artikli 251 lõike 2 kolmanda alalõigu punktis c.
32.
Komisjon teatab Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma ettepanekute tagasivõtmisest ette.
33.
Õigusloomega seotud menetluste puhul, mis ei hõlma kaasotsustamist, teeb komisjon järgmist:
i) tagab, et nõukogu organitele meenutatakse õigeaegselt, et nad ei sõlmiks ettepanekute suhtes poliitilist kokkulepet enne, kui Euroopa Parlament on oma arvamuse vastu võtnud.
Ta palub lõpetada arutelu ministrite tasemel pärast seda, kui nõukogu liikmetele on antud mõistlikult aega Euroopa Parlamendi arvamuse läbivaatamiseks;
ii) tagab, et nõukogu järgib Euroopa Ühenduste Kohtu poolt väljatöötatud eeskirju, mille kohaselt tuleb Euroopa Parlamendiga uuesti konsulteerida, kui nõukogu teeb komisjoni ettepanekusse olulisi muudatusi.
Komisjon teatab Euroopa Parlamendile kõigist nõukogule esitatud meeldetuletustest vajaduse kohta uuesti konsulteerida;
iii) kohustub asjakohastel puhkudel Euroopa Parlamendis tagasi lükatud õigusloomega seotud ettepaneku tagasi võtma.
Kui mõjuvatel põhjustel ja pärast kolleegiumis arutamist otsustab komisjon oma ettepaneku juurde jääda, selgitab ta Euroopa Parlamendi ees tehtavas avalduses selle otsuse põhjuseid.
34.
Õigusloomega seotud kavandamise parandamiseks kohustub Euroopa Parlament tegema omalt poolt järgmist:
i) kavandama oma päevakorra õigusloomega seotud osi, viies need kooskõlla kehtiva õigusloomega seotud programmiga ja selle programmi kohta vastu võetud resolutsioonidega;
ii) kui see on menetlusele kasulik, pidama koostöö- ja kaasotsustamismenetluse puhul esimesel lugemisel oma arvamust vastu võttes ja konsulteerimismenetlusel kinni mõistlikest tähtaegadest;
iii) võimalusel määrama edasiste ettepanekute tarvis raportöörid niipea, kui õigusloomega seotud programm on vastu võetud;
iv) kaaluma absoluutses eelisjärjekorras uuesti konsulteerimise taotlusi, tingimusel et talle on edastatud kogu vajalik teave.
iii) Komisjoni erilised õigusloomega seotud ja rakendusvolitused
35.
Komisjon kohustub Euroopa Parlamenti teavitama täielikult ja õigeaegselt kõikidest komisjoni poolt tema õigusloomega seotud volituste alusel vastu võetavatest õigusaktidest.
Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused
EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. rakendamist reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelise kokkuleppega selle otsuse rakendusmenetluste kohta
EÜT L 256, 10.10.2000, lk 19. .
Seoses väärtpaberite, pangandus- ja kindlustussektori rakendusmeetmetega kinnitab komisjon oma kohustused, mille ta võttis 5. veebruari 2002. aasta täiskogu istungil ja mis kinnitati 31. märtsil 2004.
Eelkõige kohustub komisjon võtma igati arvesse Euroopa Parlamendi seisukohta ja kõiki resolutsioone, mida ta võib vastu võtta seoses rakendusmeetmetega, mis ületavad põhidokumendis ette nähtud rakendusmeetmed; sellistel juhtudel püüab ta saavutada tasakaalustatud lahenduse.
iv) Ühenduse õiguse rakendamise jälgimine
36.
Lisaks eriaruannetele ja aastaaruandele ühenduse õiguse rakendamise kohta hoiab komisjon vastutava parlamendikomisjoni nõudmisel Euroopa Parlamenti suuliselt kursis sellega, millisesse menetluse etappi on alates põhjendatud arvamuse esitamisest jõutud, ning juhtudel, kui on alustatud menetlust direktiivi rakendamise meetmete teatamata jätmise või Euroopa Kohtu otsuse täitmatajätmise kohta, siis alates märgukirja esitamisest.
V. KOMISJONI OSALEMINE EUROOPA PARLAMENDI MENETLUSTES
37.
Euroopa Parlament püüab reeglina tagada, et komisjoni liikme vastutusalasse kuuluvad küsimused kogutakse kokku.
Komisjon püüab reeglina tagada, et komisjoni liikmed on kohal, kui Euroopa Parlament seda nõuab, täiskogu istungitel, kus arutatakse nende vastutusalasse kuuluvaid päevakorra punkte.
38.
Tagamaks komisjoniliikmete kohalolu, kohustub Euroopa Parlament tegema oma parima, et järgida oma lõplikke päevakorra projekte.
Kui Euroopa Parlament muudab oma lõplikku päevakorra projekti või kui ta paigutab punkte päevakorras istungi jooksul ümber, teatab Euroopa Parlament viivitamata komisjonile.
Komisjon teeb oma parimad jõupingutused, et tagada vastutava komisjoni liikme kohalolu.
39.
Komisjon võib teha ettepaneku lisada punktid päevakorda hiljemalt esimeeste konverentsi kohtumisel, kus otsustatakse istungi lõpliku päevakorra projekt.
Euroopa Parlament võtab selliseid ettepanekuid täielikult arvesse.
40.
Reeglina osaleb parlamendikomisjonis arutlusel oleva küsimuse eest vastutav komisjoni liige asjaomase komisjoni koosolekul, kui ta sinna kutsutakse.
Komisjoni liige kuulatakse tema taotlusel ära.
Parlamendikomisjon püüab järgida oma päevakorra projekti ja päevakorda.
Iga kord, kui parlamendikomisjon oma päevakorra projekti või päevakorda muudab, teatatakse sellest viivitamata komisjonile.
Kui komisjoniliikme kohalolekut parlamendikomisjoni koosolekul selgesõnaliselt ei nõuta, tagab komisjon, et teda esindab sobiliku tasandi pädev ametnik.
VI.
LÕPPSÄTTED
41.
Institutsioonid kohustuvad tugevdama oma koostööd teabe ja suhtlemise valdkonnas.
42.
Institutsioonid hindavad perioodiliselt käesoleva raamkokkuleppe ja selle lisade rakendamist ning ükskõik kumma poole taotlusel kaalutakse nende läbivaatamist, võttes arvesse praktilist kogemust.
43.
Pärast Euroopa põhiseaduse lepingu jõustumist vaadatakse käesolev raamkokkulepe läbi.
...,
Euroopa Parlamendi nimel Komisjoni nimel
president president
1.
LISA
Konfidentsiaalse teabe edastamine Euroopa Parlamendile
1.
Kohaldamisala
1.1.
Käesolev lisa reguleerib konfidentsiaalse teabe edastamist komisjonilt Euroopa Parlamendile ja selle käsitlemist seoses Euroopa Parlamendi õiguste teostamisega õigusloomega seotud ja eelarvemenetlustel, eelarve täitmisele heakskiidu andmisel ning Euroopa Parlamendi kontrollivolituste üldise teostamisega.
Institutsioonid tegutsevad kooskõlas oma vastastikuse siira koostöö kohustustega ning täieliku vastastikuse usalduse vaimus, täites rangelt asjaomaseid asutamislepingu sätteid, eelkõige Euroopa Liidu lepingu artikleid 6 ja 46 ning Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 276.
1.2.
Teave – mis tahes kirjalik või suuline teave, olenemata selle kandjast ja autorist.
1.3.
Komisjon tagab, et Euroopa Parlamendile antakse juurdepääs teabele vastavalt käesoleva lisa sätetele alati, kui ta saab ühelt Euroopa Parlamendi punktis 1.4 sätestatud organilt taotluse konfidentsiaalse teabe edastamise kohta.
1.4.
Käesoleva lisaga seoses võivad komisjonilt nõuda konfidentsiaalset teavet järgmised isikud: Euroopa Parlamendi president, asjaomaste parlamendikomisjonide esimees, büroo ja esimeeste konverents.
1.5.
Käesolevast lisast jäetakse välja teave rikkumismenetluste ja konkurentsimenetluste kohta, kuivõrd neid ei käsitleta komisjoni lõppotsuses Euroopa Parlamendi organi taotluse laekumise kuupäeval.
1.6.
Käesolevaid sätteid kohaldatakse, ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 19. aprilli 1995. aasta otsuse 95/167/EÜ, Euratom, ESTÜ (üksikasjalike sätete kohta, mis reguleerivad Euroopa Parlamendi uurimisõiguse täitmist)
EÜT L 113, 19.5.1995, lk 2. kohaldamist ning komisjoni 28. aprilli 1999. aasta otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom (millega asutatakse Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF))
EÜT L 136, 31.5.1999, lk 20. asjakohaste sätete kohaldamist.
2.
Üldreeglid
2.1.
Punktis 1.4 osutatud organi taotlusel edastab komisjon sellele organile nõutava kiirusega kogu konfidentsiaalse teabe, mis on vajalik Euroopa Parlamendi kontrollivolituste teostamiseks.
Vastavalt oma volitustele ja kohustustele järgivad institutsioonid:
– põhilisi inimõigusi, sealhulgas õigust õiglasele kohtumõistmisele ja eraelu puutumatuse kaitsele;
– kohtu- ja distsiplinaarmenetlusi reguleerivaid sätteid;
– ärisaladuste ja majandussuhete kaitset;
– liidu huvide kaitset, eelkõige seoses avaliku julgeoleku, rahvusvaheliste suhete, rahandusliku stabiilsuse ja finantshuvidega.
Vaidluste puhul esitatakse küsimus institutsioonide presidentidele lahendamiseks.
Riigi, institutsiooni või rahvusvahelise organisatsiooni konfidentsiaalne teave edastatakse ainult tema nõusolekul.
2.2.
Kui teabe konfidentsiaalsuse suhtes on kahtlusi või kui selle edastamiseks vastavalt ühele punktis 3.2 osutatud võimalusele on vaja sätestada nõuetekohane kord, konsulteerib asjaomase parlamendikomisjoni esimees, vajadusel koos raportööriga, viivitamata komisjoniliikmega, kes vastutab selle valdkonna eest.
Vaidluste puhul esitatakse küsimus institutsioonide presidentidele lahendamiseks.
2.3.
Kui punktis 2.2 osutatud menetluse lõpul ei ole kokkuleppele jõutud, kutsub Euroopa Parlamendi president vastuseks asjaomase parlamendikomisjoni põhjendatud taotlusele komisjoni edastama nõuetekohaselt osutatud asjakohase tähtaja jooksul kõnealuse konfidentsiaalse teabe, valides selleks korra käesoleva lisa 3. osas sätestatud võimaluste hulgast.
Enne selle tähtaja lõppu teatab komisjon kirjalikult Euroopa Parlamendile oma lõppseisukoha, mille puhul jääb Euroopa Parlamendile õigus kohtusse pöörduda, kui see on asjakohane.
3.
Konfidentsiaalsele teabele juurdepääsu ja selle käsitlemise kord
3.1.
Kooskõlas punktis 2.2 ja asjakohastel puhkusel punktis 2.3 sätestatud menetlustega edastatav konfidentsiaalne teave edastatakse komisjoni presidendi või liikme vastutusel Euroopa Parlamendi taotluse esitanud organile.
3.2.
Ilma et see piiraks punkti 2.3 sätete kohaldamist, sätestatakse juurdepääs ja teabe konfidentsiaalsuse säilitamise kord asjaomase valdkonna eest vastutava komisjoniliikme ja Euroopa Parlamendi asjaomase organi, mida esindab esimees, ühisel kokkuleppel, kusjuures nad valivad ühe järgmistest võimalustest:
– asjaomase parlamendikomisjoni esimehele ja raportöörile mõeldud teave;
– kõigil asjaomase parlamendikomisjoni liikmetel on teabele piiratud juurdepääs vastavalt asjakohasele korrale, näiteks korjatakse dokumendid pärast nendega tutvumist kokku ja koopiate valmistamine on keelatud;
– arutelu asjaomases parlamendikomisjonis kinnisel istungil vastavalt korrale, mis võib olla erinev, olenevalt konfidentsiaalsuse astmest ja vastavalt Euroopa Parlamendi kodukorra VII lisas sätestatud põhimõtetele;
– edastatakse dokumendid, millest on kustutatud kõik isikuandmed;
– absoluutselt erandlikel põhjustel õigustatud juhtudel ainult Euroopa Parlamendi presidendile mõeldud teave.
Kõnealust teavet ei tohi avaldada ega edastada ühelegi teisele isikule.
3.3.
Selle korra rikkumisel kohaldatakse Euroopa Parlamendi kodukorra VII lisas sätestatud sanktsioone käsitlevaid sätteid.
3.4.
Eespool sätestatud sätete rakendamiseks tagab Euroopa Parlament, et järgmised nõuded on täidetud:
– konfidentsiaalseks loetud dokumentide turvaline arhiivisüsteem;
– turvaline lugemissaal (ilma koopiamasinate, telefonide, fakside, skannerite või muude dokumentide paljundamiseks või edastamiseks jms ette nähtud tehniliste seadmeteta);
– turvasätted, mis reguleerivad juurdepääsu lugemissaalile, sealhulgas juurdepääsuregistri allkirjanõuded ja pühalik tõotus läbi vaadatud konfidentsiaalset teavet mitte levitada.
3.5.
Komisjon võtab kõik käesoleva lisa sätete rakendamiseks vajalikud meetmed.
2.
LISA
K omisjoni õigusloome- ja töökava ajakava
1.
Veebruaris esitavad komisjoni president ja/või institutsioonidevaheliste suhete eest vastutav asepresident järgmise aasta iga-aastase poliitikastrateegia otsuse esimeeste konverentsile.
2.
Veebruari-märtsi istungil osalevad asjaomased institutsioonid järgmise aasta iga-aastasele poliitikastrateegia otsusele tugineval poliitiliste prioriteetide põhijoonte arutelul.
3.
Pärast seda arutelu osalevad pädevad parlamendikomisjonid ja asjaomased komisjoni liikmed aasta jooksul pidevalt kahepoolses dialoogis, et hinnata kehtiva komisjoni õigusloome- ja töökava rakendamist ning arutada tulevase programmi koostamist igas vastavas valdkonnas.
Iga parlamendikomisjon annab nende koosolekute tulemustest pidevalt aru komisjonide esimeeste konverentsile.
4.
Komisjonide esimeeste konverents vahetab pidevalt seisukohti institutsioonidevaheliste suhete eest vastutava komisjoni asepresidendiga, et hinnata kehtiva komisjoni õigusloome- ja töökava rakendamist, arutada tulevase kava koostamist ning hinnata asjaomaste parlamendikomisjonide ja komisjoni liikmete vahel käimas oleva kahepoolse dialoogi tulemusi.
5.
Septembris esitab komisjonide esimeeste konverents kokkuvõtva aruande esimeeste konverentsile, kes omakorda teavitab komisjoni.
6.
Novembri istungil esitab komisjoni president Euroopa Parlamendile kolleegiumi osalusel komisjoni õigusloome- ja töökava järgmiseks aastaks.
Ettekanne hõlmab kehtiva kava rakendamise hindamist.
Pärast esitlust võtab Euroopa Parlament detsembri istungil vastu resolutsiooni.
7.
Komisjoni õigusloome- ja töökavale on lisatud järgmise aasta õigusloomega seotud ja õigusloomega mitte seotud ettepanekute nimekiri edaspidi kindlaks määratavas vormis
Lisada ajakava ning asjakohastel puhkudel õiguslik alus ja mõjud eelarvele. .
Programm edastatakse Euroopa Parlamendile aegsasti enne istungit, millel seda arutama hakatakse.
8.
Ajakava kohaldatakse igale regulaarsele programmitsüklile, välja arvatud Euroopa Parlamendi valimise aastatel, mis langevad kokku komisjoni ametiaja lõpuga.
9.
Käesolev ajakava ei piira järgnevate otsuste vastuvõtmist institutsioonidevahelise programmi kohta.
MENETLUS
Pealkiri
Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelisi suhteid käsitleva raamkokkuleppe läbivaatamine
Menetluse number
2005/2076(ACI)
Menetlusalus
art 120
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
AFCO 28.4.2005
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Jo Leinen 20.1.2005
Aseraportöör(id)
Arutamine komisjonis
14.3.2005
20.4.2005
Vastuvõtmise kuupäev
10.5.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
11
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
James Hugh Allister, Carlos Carnero González, Panayiotis Demetriou, Andrew Duff, Maria da Assunção Esteves, Ignasi Guardans Cambó, Daniel Hannan, Jo Leinen, Íñigo Méndez de Vigo, Rihards Piks, Alexander Stubb, Riccardo Ventre
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Bastiaan Belder, Ashley Mote, Gérard Onesta, György Schöpflin, Jacques Toubon
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
12.5.2005
A6-0147/2005
Märkused
...
