LÕPLIK
A6-0134/2006
20.4.2006
***
SOOVITUS
Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus energiaühenduse lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt
(13886/1/2005 – KOM(2005)0435 – C6‑0435/2005 – 2005/0178(AVC))
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon
Raportöör:
Giles Chichester
PE 367.882v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus, v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ning ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Antud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
SELETUSKIRI............................................................................................................................6
MENETLUS..............................................................................................................................13
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus energiaühenduse lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt
(13886/1/2005 – KOM(2005)0435 – C6‑0435/2005 – 2005/0178(AVC) )
(Nõusolekumenetlus)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu otsus (13886/1/2005)
ELTs seni avaldamata. ,
– võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ning artikleid 55, 83, 89, 95, 133 ja 175;
– võttes arvesse nõukogu esitatud nõusoleku taotlust vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 3 teisele lõigule koostoimes EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimese lausega ( C6‑0435/2005 );
– võttes arvesse kodukorra artiklit 75 ja artikli 83 lõiget 7;
– võttes arvesse tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni soovitust ( A6‑0134/2006 ),
1. annab nõusoleku lepingu sõlmimiseks;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning energiaühenduse lepinguga ühinenud riikide valitsustele ja parlamentidele.
SELETUSKIRI
Sissejuhatus
Vastavalt juunis 2003 Thessalonikis kohtunud Euroopa Ülemkogu järeldustele esitas komisjon nõukogule kaks ettepanekut võtta vastu nõukogu otsus.
Esimene käsitleb EÜ poolt energiaühenduse lepingu allakirjutamist kümne riigi, juriidilise isiku või lepinguosalisega (Albaania, Bulgaaria, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro, Rumeenia, Serbia, Türgi ja Kosovo) ning teine käsitleb sellise lepingu sõlmimist.
Mainitud lepingu eesmärk on innustada Balkani riike “ sõlmima juriidiliselt siduvat lepingut Euroopa Ühenduse energiaturu laienemise kohta Kagu-Euroopasse ” (KOM (2005) 435, lk 2).
Nõukogu otsus allakirjutamise kohta võeti vastu 17. oktoobril 2005 (ELT L 329, lk 30, 16.12.2005).
25. oktoobril 2005 kirjutasid EÜ, mida esindas energeetikavolinik hr Andres Piebalgs, ja üheksa lepinguosalist Ateenas energiaühenduse lepingule alla.
Türgi loobus allakirjutamisest, kuid oli esindatud energeetikaministri isikus.
Pärast energiaühenduse lepingu allakirjutamist langes esimene ettepanek ära.
13. detsembril 2005 saatis nõukogu põhjalikult läbi vaadatud teise ettepaneku Euroopa Parlamendile nõusoleku saamiseks (õiguslik alus: Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 47 lõige 2 ning artiklid 55, 83, 89, 133 ja 175 koostoimes artikli 300 lõigetega 2 ja 3).
Kuid tuleks märkida, et tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni esimees ja volinik Piebalgs olid vahetanud arvamusi komisjoni mure asjus, mis oli seotud kahe energiaühendust käsitleva ettepaneku õigusliku aluse nõuetekohase valimisega komisjoni poolt.
Seda näitab voliniku 6. juuli 2005. aasta kiri: komisjon oleks võinud valida õigusliku aluse, mis oleks välistanud EP osaluse protsessis.
Nõukogu poolt EP-le esitatud tekst sisaldab nõukogu otsust energiaühenduse lepingu sõlmimise kohta EÜ poolt (13886/2005 - C6-0435/2005 - 2005/0178 (AVC)) ja energiaühenduse lepingu allkirjastatud teksti.
Kuid tema otsus sisaldab komisjoni tekstiga võrreldes mitmeid nii menetluslikke kui ka sisulisi muudatusi.
Nõukogu tehtud muudatused, lepingu sisu ja energiaühenduse lepingus esitatud institutsiooniline struktuur väärivad lähemat uurimist.
Arvestades, et nõusolekumenetluse kohaselt ei saa Euroopa Parlament lepingut muuta, vaid peab andma selle sõlmimisele heakskiidu või selle tagasi lükkama, on raportööri seletuskiri, mis annab ülevaate EP seisukohtadest energiaühenduse lepingu sisu osas, läbipaistvuse ja aruandluse tagamiseks väga oluline.
Mida energiaühenduse leping käsitleb?
Energiaühenduse leping on välja töötatud Euroopa Söe- ja Teraseühenduse (ESTÜ) eeskujul ning selle eesmärk on võimaldada Kagu-Euroopa lepinguosalistel leppida kokku ühes poliitikavaldkonnas, st energeetikas, ning seejärel kujundada välja ELi ühine seisukoht.
Õieti laiendab energiaühenduse leping siseturu süsteemi energia valdkonnas üheksale lepinguosalisele ning püüab teatava aja jooksul luua EÜ ja kõnealuse piirkonna üheksa riigi vahel siseturgu.
“ See võimaldab rajada õigusraamistiku, mis loob tingimused kõnealuse piirkonna, sealhulgas ka selles piirkonnas asuvate ELi liikmesriikide energiaturgude tõhusaks toimimiseks.
Sellega nähakse ette energeetikat, keskkonda, konkurentsi ja taastuvaid loodusvarasid käsitlevate asjakohaste ühenduse õigustiku osade elluviimine ” (KOM (2005) 435, lk 3).
Komisjoni välja pakutud energiaühenduse lepingus nähakse seitsmeaastaseks ajavahemikuks (2007–2013) ette vastastikune abi ligikaudu 32 785 000 eurot.
Umbes 95% kogumaksumusest kaetakse EÜ eelarvest ja ülejäänud 5% tasuvad üheksa lepinguosalist ühiselt (vt energiaühenduse lepingu IV lisa).
Energiaühenduse leping võttis omaks Ateena foorumil novembris 2002 Kagu-Euroopa energeetikaministrite vastu võetud seisukoha ning seega allkirjastati esimene vastastikuse mõistmise memorandum.
Vastastikuse mõistmise memorandumiga kohustusid liikmesriigid rakendama ühenduse sätete sarnaseid eeskirju, et luua selles piirkonnas elektrienergia siseturg .
Teine vastastikuse mõistmise memorandum allkirjastati detsembris 2003 ja see laiendas Ateena protsessi gaasiturgudele .
Teisisõnu saadi Ateena protsessi tulemusena praegu arutusel olev energiaühenduse leping selles mõttes, et energiaühenduse lepingusse on võetud varasemad poliitilised kohustused ja muudetud need õigusnormideks.
Lisaks sellele on komisjon väljendanud oma kavatsust käsitleda tööhõive-, sotsiaalmõju-, töötingimuste ja sotsiaalse dialoogi küsimusi eraldi vastastikuse mõistmise memorandumis: “... selle sotsiaalse mõõtme kui siseturu lahutamatu osa kindlustamiseks taotletakse eraldi poliitiliste kohustuste võtmist täiendavas vastastikuse mõistmise memorandumis.
Sotsiaalpartnerite ja teiste asjakohaste sidusrühmade osavõtt selle sotsiaalmõõtme väljaarendamisel on otsustava tähtsusega ” (KOM (2005) 435, lk 3).
Energiaühenduse lepingu olemus
Energiaühenduse lepingul on kolm funktsionaalset osa: 1) ühenduse õigustiku laiendamine kolmandatele riikidele, kes ei ole veel ELi liikmed, 2) piirkondlikud mehhanismid Kagu-Euroopa jaoks, 3) ühine väliskaubandus- ja arengupoliitika.
Esimese osaga seoses kohustab energiaühenduse leping lepinguosalisi võtma mitmeid meetmeid: a) rakendama elektri- ja gaasitariifide reformikavad, b) rakendama kõik vajalikud tehnilised standardid, näiteks võrgueeskirjad, arvestussüsteemid ja teabevahetuse võrgu käitamiseks, c) tagama kolmandate isikute tõhusa juurdepääsu infrastruktuurile, d) asutama riiklikud reguleerivad asutused ja põhivõrguettevõtjad, e) töötama välja piirkondlikud lahendused regulatsiooni-, energiaga seotud vaesuse ja sotsiaalse õigluse pakilistele probleemidele ning e) rakendama gaasi- ja elektridirektiivid.
Kuid lepinguosalistel on neid meetmeid väga raske rakendada; mõningane paindlikkus oleks teretulnud.
Piirkondlike mehhanismide puhul tuleks märkida, et energiaühenduse leping võimaldab kohalikke energiaturge rohkem integreerida.
“ Luues stabiilse õigusliku ja tururaamistiku, hakkab see juurde meelitama investeeringuid ning loob tingimused majandusarengu ja sotsiaalse stabiilsuse tagamiseks selles piirkonnas ” (KOM (2005) 435, lk 3).
Seda tehakse reguleerimise abil, mis võimaldab infrastruktuuri, eelkõige gaasijuhtmeid (eriti uusi ühendusi Kaspia mere ja Lähis-Idaga), kiiresti arendada.
Samuti on lähiajal oodata uusi investeeringuid kaevandus- ja metallurgiasektorisse, samal ajal kui pikemas perspektiivis aitab energiasektori stabiliseerumine kaasa makromajanduse stabiliseerumisele, alandab rändetaset ja suurendab majanduskasvu.
Tasub meenutada, et energiaühenduse leping põhineb eeldusel, mille kohaselt investeerimisotsused liiguvad riigi tasandilt piirkonna tasandile, sest piirkonna tasandi lähenemisviis kulukuse kui ka bürokraatia vähendamise seisukohast tõhusam.
Eesmärk on ergutada piirkondlikku koostööd ja kohalikku usaldust.
Vastastikune abi võrguenergiaga varustamise häirete korral (vt energiaühenduse lepingu art 44–46) on välja töötatud selleks, et aidata Kagu-Euroopa riikidel leevendada naaberriikidest energiaga varustamisel tekkivaid igasuguseid negatiivseid mõjusid.
Energiaühenduse lepingu kolmanda osa puhul tuleks tähele panna, et viie liikmesriigi (Austria, Kreeka, Ungari, Itaalia ja Sloveenia) puhul tunnistatakse potentsiaalseid ohte, mis sõltuvad lepinguosaliste gaasi- ja elektrituru nõuetekohasest toimimisest (vt lepingu põhjendust 11).
Potentsiaalsete ohtude leevendamiseks võetakse vastu piirkondlik lähenemine, et töötada välja ühine väliskaubandus- ja arengupoliitika.
Samuti tuleks rõhutada, et üheksast lepinguosalisest kolm on kandidaatriigid (Bulgaaria, Rumeenia ja Horvaatia), üks on taotlenud liikmeks saamist (endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik), neli on potentsiaalsed kandidaadid (Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Montenegro) ning ühes viibib ÜRO ajutine missioon (Kosovo).
Lisaks sellele võimaldab energiaühenduse leping osaleda naabruses asuvatel riikidel vaatlejana (vt art 96).
Moldovale on juba antud vaatleja staatus ja huvi on ilmutanud sellised riigid nagu Norra ja Ukraina.
Kuid siseturu loomuliku laiendamisega peab kaasnema ühine välispoliitika.
Energiaühenduse lepingus sätestatakse ja nähakse ette ühismeetmed, mis tuleb vastu võtta, tagamaks võrdset juurdepääsu kolmandate riikide turule ja kolmandate riikide turult (vt art 43).
Institutsioonid ja osalised
Energiaühenduse lepinguga asutatakse Euroopa Liidu institutsioonide eeskujul mitu institutsiooni (mida on juba mainitud Ateena memorandumi sätetes), nagu järgmiselt diagrammilt näha (vt KOM (2005) 435, lk 18):
Ministrite nõukogu
Ministrite nõukogu koguneb iga kuue kuu tagant liikmesriikide energeetikaministrite ja energiavoliniku osalusel, et võtta vastu strateegilisi otsuseid ja suunata lepingut või võtta ametlikult vastu või kinnitada teisesed õigusaktid.
Selle nõukogu eesistuja vahetub iga kuue kuu tagant.
Alaline kõrgetasemeline töörühm
See koosneb energiaühenduse lepingu liikmesriikide energeetikaministrite ja komisjoni esindajast.
Töörühm kutsutakse kokku vastavalt vajadusele kas komisjoni või eesistujariigi algatusel, et valmistada ette ministrite nõukogu kohtumisi ja tagada selle otsuste järgimine.
Komisjon on koos ametisoleva eesistujaga selle töörühma kaaseesistuja.
Reguleeriv asutus
Asutus arutab õigusloomega seotud koostöö küsimusi ja võib kujuneda reguleerivaks otsuseid tegevaks asutuseks ja/või vaidluste lahendamise mehhanismiks.
Komisjon leiab, et tal on laienenud turu toimimises keskne roll.
Elektrifoorum
Elektrifoorumisse kuuluvad komisjoni, Kagu-Euroopa riikide valitsuste, reguleerivate asutuste ja põhivõrguettevõtjate, Euroopa Reguleerivate Energiaasutuste Nõukogu (CEER), Euroopa Põhivõrguettevõtjate Liidu (ETSO), Elektrienergia Edastuse Koordineerimise Liidu (UCTE) esindajad, rahastajate, elektritootmisettevõtete ja tarbijate esindajad.
Foorumi kaaseesistuja on komisjon ja eesistujariigi esindaja.
“Elektrifoorum järgib Firenze foorumi protsessi.
Alates 2007. aastast on aasta kohta ette nähtud umbkaudu 50 000 eurot” (KOM (2005) 435, lk 20)
Gaasifoorum
Gaasifoorum etendab samasugust rolli gaasisektoris ning sarnane protsess on ette nähtud ka naftaga seoses.
Kagu-Euroopa piirkondliku gaasituru küsimustega tegeleb gaasifoorum.
See töötab välja piirkondliku kava gaasituru sisseseadmiseks.
“Gaasifoorum toimib Madridi foorumi protsessi eeskujul.
Alates 2007. aastast on aasta kohta ette nähtud umbkaudu 50 000 eurot” (KOM (2005) 435, lk 20).
Energiaühenduse sekretariaat
See asub Viinis ja on lepingu keskne koordineeriv organ.
Tal on oluline algatusroll lepingu arendamisel ja lepingu teiseste õigusnormide kasutamisel.
Samuti vastutab ta rahvusvaheliste rahastajate vahelise kooskõlastamise, töö valideerimise ning tehnilise, õigusliku ja regulatiivse arengu eest.
Rahvusvahelised rahastajad
Energiaühenduse protsessi toetavad piirkondliku tasandi rahastajad (keda nimetatakse Ateena rahastajateks).
Pärast 2001. aastal toimunud stabiilsuspakti Istanbuli konverentsi juhib Ateena rahastajaid komisjon.
Praegu on liikmed: 1. komisjon; 2.
Maailmapank; 3.
Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD); 4.
Euroopa Investeerimispank (EIP); 5.
USA Rahvusvahelise Arengu Agentuur (USAID); 6.
Kanada Rahvusvahelise Arengu Agentuur (CIDA) ning 7.
Rahvusvaheline Energiaagentuur (IEA).
“Sellega seoses on Maailmapank teatanud 1,75 miljardi dollari suuruse investeerimisfondi loomisest kõnealuse piirkonna elektri- ja gaasisektori tarbeks .
Rahade eraldamise eeltingimuseks on kõnealuse lepingu täitmine .
Maailmapanga fondi võidakse suurendada, kuna Maailmapank oletab, et ELi tasemel turu loomiseks on vaja umbes 20 miljardit dollarit investeeringuid .
Ka EBRD on hakanud energiaühenduse lepingu protsessi arvestama oma laenude andmisel ja on andnud mitmeid laene, arvestades selle lepingu üldeesmärke.”
(KOM (2005) 435, lk 3).
Lepingust juhinduvad riigid ja rahastajate kogukond teevad koostööd vastutustundlike organisatsioonidega.
Need on Euroopa Reguleerivate Energiaasutuste Nõukogu (CEER), Euroopa Põhivõrguettevõtjate Liit (ETSO), Elektrienergia Edastuse Koordineerimise Liit (UCTE) ja Energia Reguleerijate Piirkondlik Assotsiatsioon (ERRA), kes kõik püüavad saavutada ühiseid eesmärke.
15. novembril 2002 leppisid rahastajad kokku strateegiadokumendis, mis käsitleb piirkondlikku elektriturgu Kagu-Euroopas ja selle integreerimist ELi elektrienergia siseturuga.
Dokumendis esitatakse piirkonna elektrituru arendamise kava.
Nõukogu poolt nõukogu otsuses tehtud muudatused
Nõukogu otsus (13886/2005) erineb komisjoni ettepanekust ( KOM(2005)0435 ) menetluse ja mõnede naabruses asuvate liikmesriikide tundlikkuse poolest.
Seoses otsustamismenetlusega on otsuse artiklis 4 üldine kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamine asendatud kas ühehäälsuse või kvalifitseeritud häälteenamusega, olenevalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu asjaomastest õigusnormidest.
Kuid asjaomased norme ei ole nõukogu otsuses loetletud.
Samasugune menetluslik keerukus valitseb artiklis 5.
Energiaühenduse lepingu ministrite nõukogu kasutab ühehäälsust uue riigi ühinemisel.
Kvalifitseeritud häälteenamust kasutatakse seevastu juhul, kui EÜ nõukogu volitab komisjoni energiaühenduses nõu pidama.
Ja säte, mis nõuab, et nõukogu konsulteeriks EPga enne EÜ seisukoha vastuvõtmist – komisjoni ettepanekul –, on nüüd läbi vaadatud tekstist välja jäetud .
Kompensatsiooniks tuleb EPd “viivitamata ja täielikult igast nõukogu otsusest teavitada” (vt artikli 5 lõiget 5).
Nõukogu otsuses on tehtud vähemalt kolm sisulist muudatust, mis väärivad lähemat uurimist.
Esiteks on artikli 4 lõikes 3 sätestatud " vastastikune abi häirete korral " (vt energiaühenduse asutamislepingu IV jaotise IV peatükki).
Kuid otsuse samas artiklis sätestatakse, et " eri asjaolude korral " võivad EÜ seisukohad " minna acquis communautaire 'st kaugemale ".
Tekib küsimus, mis on need "eri asjaolud".
Mida on mõeldud fraasiga " võivad minna acquis communautaire 'st kaugemale "?
Teiseks konsulteerib komisjon enne III jaotise kohaste meetmete esitamist seoses energiaühenduse võrguenergia turgude toimimise mehhanismiga (otsuse artikli 4 lõige 4) nõuetekohaselt Balkani piirkonna riikide viie liikmesriigist naabriga.
Kolmandaks on nüüd lepingu allkirjastatud tekstile lisatud IV lisa, milles määratletakse iga poole panus energiaühenduse lepingu eelarvesse.
Ligikaudu 94,9% kogusummast kaetakse EÜ eelarvest ning ülejäänu tasuvad 9 Balkani piirkonna osalist, millest Rumeenia tasub kogusummast umbes 2,2%.
Seega maksavad ülejäänud osalised sümboolse osa.
Komisjoni ettepanekus oli aastate 2007–2012/13 finantseerimiskulude soovitatav kogusumma 38 074 miljonit eurot.
Kuid meie käsutuses ei ole Euroopa Ülemkogus 17. detsembril 2005 kokku lepitud finantsperspektiivi näitajaid.
Poliitiline sõnum
Energiaühendust toetab hulk poliitilisi, majanduslikke, julgeoleku- jms argumente.
Esiteks on ühine energiaturg ELi keskne idee, mida nüüd laiendatakse üheksale Kagu-Euroopa riigile.
On sõlmitud kokkulepe tegutseda ühise välispoliitika, vastastikuse abi ning elektrienergia siseturult tõkete kõrvaldamise suunas.
Energiaühenduse lepingu eesmärk on laiendada elektrienergia siseturu eeliseid, valmistada ette lepinguosaliste institutsiooniline struktuur ja muuta koostöömudeleid enne nende ühinemist ELiga.
Teiseks keskendub see energiavarustuse kindluse küsimusele (vt lepingu artikli 2 lõike 1 punkti c, artikleid 29 ja 30).
See on eriti oluline praegu Venemaa (Gazprom) ja Ukraina (Naftogaz) maagaasi hinna üle peetava vaidluse (Gazprom tahtis tõsta 1000 kuupmeetri gaasi hinda 50 USA dollarilt 230 USA dollarile ja Naftogaz keeldus maksmast) ning transiidikulu tõttu.
Kuid Kagu-Euroopa elas raskemaid aegu üle Balkani sõdade ajal (1992–1995).
Piisab järgmisest komisjoni tsitaadist: “Võtke näiteks Bosnia ja Hertsegoviina.
Kodanike energiaga varustamise katkestamine oli Bosnias ja Hertsegoviinas üks sõja peamisi eesmärke.
Sarajevot piiravad väed hävitasid kogu oma kontrolli all oleva infrastruktuuri.
Sarajevol endal energiavarusid ei olnud.
Kõik Sarajevot elektriga varustavad kõrgepingeliinid lõigati läbi, ehkki lähim elektrijaam Jablanicas tootis veidi elektrit....
Samuti katkestati gaasivarustus (Venemaalt Serbia kaudu)....
Sarnased olukorrad tekkisid kogu piirkonnas” (pressiteade nr IP/05/1346) .
Värskem energiavarustuse kindlusega seotud sündmus puudutab Venemaa ja Ukraina vaidlust.
Selle lahendamist on tervitanud kõik ELi institutsioonid, kuid volinik Piebalgs tegi huvitava avalduse: “Tänapäevani arutatakse energiavarustuse kindluse küsimust õigupoolest liikmesriikide tasandil; kuid tegelikkuses vajame selles küsimuses palju laialdasemat üleeuroopalist lähenemist.
Tõepoolest, see vajadus määratleti juba Hampton Courti tippkohtumisel.
Väljastan esimese teatise Euroopa uue energiapoliitika kohta kevadel, tehes lõppjäreldused ja ettepanekud enne aasta lõppu” (kõne/06/1).
Raportööril ja eesistujal oleks hea meel, kui komisjon esitaks õigusloomega seotud ettepanekud eespool osutatud tsitaadis mainitud ajavahemikus.
Kuid sellega seoses on pakiline küsimus rakendada ajaloolise tähtsusega energiaühenduse leping selle kõigis aspektides.
Edukal rakendamisel võib sellest edaspidi saada eeskuju sama liiki piirkondliku energiakoostöö rakendusteks.
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus energiaühenduse lepingu sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse poolt
Viited
13886/1/2005 – KOM(2005)0435 – C6-0435/2005 – 2005/0178(AVC)
EP nõusoleku taotluse kuupäev
13.12.2005
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
ITRE 15.12.2005
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET
15.12.2005
ENVI
15.12.2005
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
AFET
19.10.2005
ENVI
27.10.2005
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Giles Chichester 5.10.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Lihtsustatud menetlus – otsuse kuupäev
Õigusliku aluse vaidlustamine JURI arvamuse kuupäev
Arutamine parlamendikomisjonis
22.11.2005
31.1.2006
20.2.2006
19.4.2006
Vastuvõtmise kuupäev
19.4.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
36
4
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Šarūnas Birutis, Jan Březina, Philippe Busquin, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Adam Gierek, Norbert Glante, András Gyürk, David Hammerstein Mintz, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Anne Laperrouze, Eluned Morgan, Reino Paasilinna, Umberto Pirilli, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Paul Rübig, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
María del Pilar Ayuso González, Daniel Caspary, Satu Hassi, Lambert van Nistelrooij, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Vittorio Prodi, John Purvis, Esko Seppänen
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Albert Deß
Esitamise kuupäev
20.4.2006
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
...
