20.5.2008
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
nõukogu ja komisjoni avalduste alusel
vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2
Esitaja(d): Pasqualina Napoletano, Véronique De Keyser ja Béatrice Patrie
fraktsiooni PSE nimel
Olukord Liibanonis
Euroopa Parlamendi resolutsioon olukorra kohta Liibanonis
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Lähis-Ida kohta, eelkõige 16. jaanuari 2003. aasta resolutsiooni assotsiatsioonilepingu sõlmimise kohta Liibanoni Vabariigiga, 10. märtsi 2005. aasta resolutsiooni olukorra kohta Liibanonis, 7. septembri 2006. aasta resolutsiooni olukorra kohta Lähis-Idas, 12. juuli 2007. aasta resolutsiooni Lähis-Ida kohta ning 29. novembri 2007. aasta resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega antakse Liibanonile makromajanduslikku finantsabi;
–
võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioone 1559 (2004), 1636 (2005), 1680 (2006), 1701 (2006) ja 1757 (2007);
–
võttes arvesse Euroopa – Vahemere piirkonna assotsiatsioonilepingu sõlmimist ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel;
–
võttes arvesse nõukogu 10. detsembri 2007. aasta otsust 2007/860/EÜ, millega antakse Liibanonile makromajanduslikku finantsabi;
–
võttes arvesse ELi kõrge esindaja Javier Solana 16. mai 2008. aasta avaldust olukorra kohta Liibanonis;
–
võttes arvesse eesistujariigi 14. märtsil 2008. aastal Euroopa Liidu nimel tehtud avaldust Lähis-Ida kohta;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,
arvestades, et hiljutistes vägivaldsetes kokkupõrgetes Beirutis ja mujal Liibanonis Hizbollah’ ja teiste relvarühmitustega, mis järgnesid Liibanoni valitsuse 6. mai 2008. aasta otsustele, hukkus kümneid ja sai vigastada sadu kodanikke;
B.
arvestades, et lähtudes Araabia Liiga algatusest, jõudsid asjaomased osapooled 15. mail 2008. aastal kokkuleppele lõpetada viivitamata relvastatud meeleavaldused kõikides erinevates vormides, jätkata riiklikku dialoogi, mis põhineb rahvusliku ühtsuse valitsuse ja uue valimisseaduse küsimustel, ja taastada tavapärane elu ning olukord, mis eelnes viimastele intsidentidele;
C.
arvestades, et praegune poliitiline patiseis Liibanonis halvab riigi nõuetekohase toimimise; arvestades, et poliitiline kriis ohustab märkimisväärselt Liibanoni ja kogu piirkonna habrast tasakaalu;
D.
arvestades, et Liibanon on riik, millel on Euroopaga tugevad poliitilised, majanduslikud ja kultuurilised sidemed ja mis on Euroopa Liidu oluline partner Lähis- Idas; arvestades, et suveräänne ja demokraatlik Liibanon võib mängida olulist rolli nii tugeva Euroopa – Vahemere piirkonna partnerluse arendamisel kui ka püsiva rahu saavutamisel Lähis-Idas;
E.
arvestades, et Euroopa – Vahemere piirkonna assotsiatsioonilepingu, mis sõlmitakse ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Liibanoni Vabariigi vahel, artiklis 2 sätestatakse, et lepinguosaliste vahelised suhted ja lepingu enda sätted põhinevad demokraatlike põhimõtete ja põhiliste inimõiguste austamisel, nagu need on sätestatud inimõiguste ülddeklaratsioonis, mis suunab nende sise- ja välispoliitikat ning moodustab käesoleva lepingu olulise osa;
F.
arvestades, et ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga nr 1757 (2007) luuakse endise peaministri Rafiq Hariri mõrva ja muude Liibanonis toimunud poliitiliste mõrvade toimepanijate üle kohtu pidamiseks rahvusvaheline erikohus;
G.
arvestades, et Liibanoni ootavad ees märkimisväärsed rahanduslikud ja majanduslikud väljakutsed; arvestades, et Liibanoni ametivõimud võtsid 4. jaanuaril 2007. aastal vastu sotsiaal-majanduslike reformide laiaulatusliku kava; arvestades, et Euroopa Liit on pakkunud 80 miljoni euro suurust makromajanduslikku finantsabi;
H.
arvestades, et Liibanonis elab enam kui 300 000 Palestiina põgenikku; arvestades, et osades Palestiina põgenikelaagrites toimusid vägivaldsed kokkupõrked;
I.
arvestades, et olukord Shebaa farmide piirkonnas ning piiride kehtestamine Liibanoni ja Iisareli vahel on endiselt lahendamata küsimused;
J.
arvestades, et Süürial on Liibanoni siseasjade osas endiselt märkimisväärne mõjuvõim;
1.
väljendab sügavat muret võimalike tõsiste tagajärgede pärast, mida praegune poliitiline kriis ja julgeolekuolukorra halvenemine Liibanonis kaasa võivad tuua; rõhutab Liibanoni stabiilsuse, suveräänsuse, sõltumatuse ja territoriaalse terviklikkuse tähtsust; rõhutab veel korra, et poliitilist stabiilsust Liibanonis ei saa ehitada ei vägivallale ega välismõjudele;
toetab kõiki jõupingutusi, mille eesmärk on jõuda riiklikul konsensusel põhinevale, põhiseadusega kooskõlas olevale ja demokraatlikule poliitilise patiseisu lahendusele, sealhulgas uue Vabariigi Presidendi valimine; rõhutab, et ühtegi püsivat lahendust ei leita, kui asjaomased osapooled ei näita tõelist poliitilist tahet tegeleda kriisi algpõhjustega; väljendab heameelt positiivse viisi üle, kuidas sõjavägi ja julgeolekuteenistused aitasid kaasa hiljutiste sündmuste lahendamisele;
3.
tunneb heameelt 15. mail 2008. aastal osapoolte vahel saavutatud kokkuleppe üle; julgustab kõiki Liibanoni poliitilisi jõude nimetatud kokkulepet täielikult rakendama, pöörates eelkõige tähelepanu lubadusele hoiduda relvade või vägivalla kasutamisest oma poliitiliste eesmärkide saavutamiseks, alustama riiklikku dialoogi, mis põhineb rahvusliku ühtsuse valitsuse ja uue valimisseaduse küsimustel, ja võtma uusi usaldust suurendavaid meetmeid, järgides valitsuse hiljutisi positiivseid samme;
4.
toetab Araabia Liiga poolt vastuvõetud plaani ja peasekretäri pingutusi olla vahendajaks Liibanoni poliitilise kriisi lahendamisel; toetab Katari pingutusi osapoolte vahendamisel;
5.
nõuab tungivalt, et Liibanoni parlamendi president taastaks institutsiooni toimimise, mis on demokraatia alusnõue, et aidata kaasa edukale riiklikule dialoogile ja leida kompromisslahendus praegusele poliitilisele ummikseisule;
6.
kordab UNIFILi rolli olulisust; peab äärmiselt oluliseks, et Liibanoni valitsus tegutseks suveräänselt ning kontrolliks tõhusalt riigi piire ja territooriumit sellisel viisil, mis tagaks riigi ja kodanike julgeoleku;
7.
kordab oma nõuet kõikidele asjaomastele osapooltele toetada rahvusvahelise erikohtu tööd, kus mõistetakse kohut endise peaministri Rafik Hariri mõrva ja muude Liibanonis toimunud poliitiliste mõrvade toimepanijate üle ning nõuab tungivalt, et Süüria teeks kohtuga täielikku koostööd;
8.
tunneb heameelt Liibanoni solidaarsuspüüde üle Palestiina põgenike ajutise vastuvõtu osas; nõuab siiski tungivalt, et Liibanoni valitsus teeks kõik endast oleneva, et lõpetada nende igasugune diskrimineerimine; kordab oma nõudmist, et rahvusvaheline üldsus suurendaks oma abi, et leida lahendus Palestiina põgenike probleemile kõnealuses piirkonnas;
9.
kutsub Süüriat üles hoiduma igasugusest sekkumisest, mis võib avaldada negatiivset mõju Liibanoni siseasjadele, ning võtma endale konstruktiivset rolli riigi stabiilsuse saavutamisel;
10.
kordab oma toetust Euroopa Liidu pühendumusele aidata Liibanoni tema majanduse ümberkorraldamisel; kutsub nõukogu ja komisjoni üles jätkama pingutusi Liibanoni ülesehitamise ja majandusliku taastumise toetamisel ja tegema tihedamat koostööd riigi kodanikuühiskonnaga, et edendada riigi jätkuvat demokratiseerimist;
11.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ÜVJP kõrgele esindajale, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO peasekretärile, Araabia Liiga peasekretärile, neliku eriesindajale Lähis-Idas, Euroopa – Vahemere piirkonna parlamentaarse assamblee presidendile, Liibanoni valitsusele ja parlamendile ning Süüria presidendile ja valitsusele.
