LÕPLIK
A6-0206/2007
24.5.2007
RAPORT
ELi majandus- ja kaubandussuhted Venemaaga
(2006/2237(INI))
Rahvusvahelise kaubanduse komisjon
Raportöör:
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
PE 378.755v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................15
väliskomisjon I ARVAMUS.............................................................................................19
majandus- ja rahanduskomisjon I ARVAMUS......................................................24
MENETLUS..............................................................................................................................30
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
ELi majandus- ja kaubandussuhete kohta Venemaaga
( 2006/2237(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Venemaa Föderatsiooni vahelist partnerlus- ja koostöölepingut, mis jõustus 1. detsembril 1997 ja lõpeb 2007. aastal
EÜT L 327, 28.11.1997, lk 1. ;
– võttes arvesse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Venemaa Föderatsiooni vahelise partnerlus- ja koostöölepingu protokolli, et võtta arvesse Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga
ELT L 185, 6.7.2006, lk 17. ;
– võttes arvesse partnerlus- ja koostöölepingu protokolli, millega pannakse ühelt poolt alus partnerlusele Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Venemaa Föderatsiooni vahel, et võtta arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga
ELT L 119, 9.5.2007, lk 32. ;
– võttes arvesse pärast 31. mail 2003 Peterburis toimunud tippkohtumist tehtud ühisavalduses seatud ELi ja Venemaa eesmärki rajada ühine majandusruum, ühine vabadust, turvalisust ja õigust hõlmav ruum, välisjulgeolekualase koostöö ruum ning teadus- ja haridusruum, mis sisaldab ka kultuurilisi aspekte;
– võttes arvesse järgnevalt väljastatud ühise majandusruumi tegevuskava, mis võeti vastu 10. mail 2005. aastal Moskvas peetud ELi ja Venemaa tippkohtumisel;
– võttes arvesse ELi ja Venemaa vahel 21. mail 2004. aastal sõlmitud lepingut kahepoolsete turulepääsu läbirääkimiste lõpetamise kohta Venemaa Föderatsiooni ühinemiseks Maailma Kaubandusorganisatsiooniga (WTO);
– võttes arvesse komisjoni 10. jaanuari 2007. aasta teatist Euroopa Ülemkogule ja Euroopa Parlamendile pealkirjaga „Euroopa energiapoliitika” ( KOM(2007)0001 );
– võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Venemaa vahel sõlmitud lepingut üle Siberi kulgevate lennuliinide kasutamise kehtiva süsteemi ajakohastamise kohta ( KOM(2007)0055 );
– võttes arvesse 1991. aasta energiaharta deklaratsiooni ja sellele järgnenud energiaharta lepingut, mis allkirjastati 1994. aasta detsembris ning jõustus 1998. aasta aprillis;
– võttes arvesse 5. mail 1949. aastal Londonis allakirjastatud Euroopa Nõukogu põhikirja;
– võttes arvesse eesistujariigi järeldusi 15. ja 16. juunil 2006
10633/1/06 REV1.
Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogul;
– võttes arvesse 24. novembril 2006 Helsingis toimunud ELi ja Venemaa 18. tippkohtumise tulemusi;
– võttes arvesse eesistujariigi järeldusi 8. ja 9. märtsil 2007 Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogul;
– võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP), Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) ja Euroopa Komisjoni vahel 15. detsembril 2006 sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumit;
– võttes arvesse ELi ja Venemaa töösturite ümarlaua sisseviimise ideed, mida toetati ELi ja Venemaa tippkohtumisel 1997. aasta juulis;
– võttes arvesse 30. oktoobril 2000 Pariisis peetud ELi ja Venemaa tippkohtumisel alustatud ELi ja Venemaa energiaalast dialoogi;
– võttes arvesse 18. mail 2007 Samaras (Venemaa) toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise tulemusi;
– võttes arvesse oma 16. novembri 2006. aasta resolutsiooni Põhjamõõtme Läänemere piirkonna strateegia kohta
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2006)0494 . ;
– võttes arvesse oma 23. märtsi 2006. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu energiavarustuse kindluse kohta
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2006)0110 . ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse rahvusvahelise kaubanduse komisjoni raportit ja väliskomisjoni ning majandus- ja rahanduskomisjoni arvamust ( A6-0206/2007 ),
A. arvestades, et Venemaa Föderatsioon on Euroopa Nõukogu liige ja on seega kohustunud järgima nõukogu eesmärke, milleks on eelkõige demokraatia edendamine ja inimõiguste austamine ning demokraatliku stabiilsuse kindlustamine Euroopas poliitiliste, õiguslike ja põhiseaduslike reformide toetamise kaudu riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil;
B. arvestades, et ELi ja Venemaa Föderatsiooni vahelised majandus- ja kaubandussuhted peaksid põhinema vastastikkuse, säästlikkuse, läbipaistvuse, prognoositavuse, usaldusväärsuse, mittediskrimineerimise ja hea valitsemistava põhimõtetel;
C. arvestades, et Venemaa allkirjastas energiaharta lepingu – kuid pole seda veel ratifitseerinud –, mis tagab laiaulatusliku rahvusvahelise õigusliku raamistiku kaubanduse, investeeringute kaitse, transiidi, energiatõhususe ja konfliktide lahendamise valdkonnas energiasektoris;
D. arvestades, et liikmesriigid peavad Euroopa Liidu piires töötama välja üldise ja ühtse ühise seisukoha ELi majandus- ja kaubandussuhete kohta Venemaaga, et alustada läbirääkimisi uue partnerlus- ja koostöölepingu suhtes;
E. arvestades, et ELi ja Venemaa suhetel on tohutu majanduspotentsiaal ning suurem majanduslik lõimumine ja heanaaberlikud suhted tuleksid mõlemale poolele kasuks; arvestades, et ELi ja Venemaa koostöö on otsustava tähtsusega stabiilsuse tagamiseks kõikides vastastikuse ja kattuva huvi valdkondades;
F. arvestades, et ELi ja Venemaa vahelise kaubanduse kogumaht ulatus 2005. aastal üle 166 miljardi euro, seejuures moodustab Venemaa väliskaubanduse ülejääk sisemajanduse kogutoodangust ligikaudu 8%, s.t ligikaudu 50 miljardit eurot; arvestades, et Venemaa on tähtsuselt kolmas ELi kaubanduspartner, kellega toimub 7,3% liidu kaubavahetusest ja et EL on Venemaa tähtsaim kaubanduspartner, kelle osakaal Venemaa kaubavahetuses ulatub 52,9%;
G. arvestades, et välismaiste otseinvesteeringute maht Venemaal ulatub 2006. aastal hinnanguliselt 31 miljardi USA dollarini võrreldes 14,6 miljardi USA dollariga 2005. aastal; arvestades, et ELi välismaised otseinvesteeringud on Venemaal enam kui kahekordistunud 2,5 miljardilt eurolt 2002. aastal 6,4 miljardile eurole 2004. aastal, mis muudab ELi Venemaa jaoks kõige olulisemaks välisinvestoriks;
H. arvestades, et erivaldkondades, nagu hulgi- ja jaekaubandus, tegutsevad välisfirmad, mis moodustasid 2005. aastal 38,2% välismaiste otseinvesteeringute kogumahust Venemaal, on täheldanud tulude kasvu tänu kodumaise tarbimise buumile Venemaal;
I. arvestades, et 90ndaid aastaid iseloomustas hüperinflatsioon, mis päädis rubla 75% devalveerimisega 1998. aasta augustis, mis viis Venemaa Föderatsiooni peaaegu pankrotti;
J. arvestades, et alates 2005. aasta veebruarist on Venemaa rahandusasutused sidunud rubla vääringukorviga, milles euro osakaal üha suureneb (2006. aasta keskel 40%, 2007. aasta lõpuks eeldatavasti 52%), ning Venemaal on eurodes üle 100 miljardi euro suurune reserv;
K. arvestades, et Venemaa majanduslik tõus on võimaldanud viimasel mitte ainult tasuda kõik võlad Rahvusvahelisele Valuutafondile ja Pariisi klubile, vaid luua ka reservfondi, kuhu on alates 2004. aastast kogunenud rohkem kui 100 miljardit dollarit;
L. arvestades, et energiaalased välisinvesteeringud on langenud 85% investeeringute kogumahust 1996. aastal ainult 60% investeeringute kogumahust;
M. arvestades, et Musta mere piirkond on energia tootmise ja transiidi piirkond, millel on ELi energiaga varustamisel strateegiline tähtsus ja arvestades, et energiasektor on peamine koostöövaldkond Musta mere majanduskoostöö organisatsiooni raames, mille üks asutajaliige on Venemaa;
N. arvestades, et EL impordib keskmiselt ligi 28% vajalikust energiast Venemaa Föderatsioonist, kusjuures mõned riigid impordivad kuni 100% oma gaasist Venemaalt, ja arvestades, et energiakaubandus moodustab ligikaudu 65% ELi impordist Venemaalt;
O. arvestades, et Euroopa Liit on piirkond, kus esitatakse kõige rohkem intellektuaalomandi õiguste kaitse taotlusi Venemaal, millest 37% on patenditaotlused ja 41% kaubamärgid;
P. arvestades, et Venemaa Föderatsioon, kes on juba sõlminud WTO kahepoolse turulepääsu lepingu Ameerika Ühendriikidega, mis allkirjastati 19. novembril 2006, tuleb veel sõlmida lõplikud lepingud Vietnami, Kambodža ja Gruusiaga ning lõpetada mitmepoolsed läbirääkimised, et kõik vajalikud eeltingimused WTOga ühinemiseks oleks täidetud;
Q. arvestades, et Venemaa Föderatsioon peab lõpetama mitmepoolsed WTO ühinemisläbirääkimised;
R. arvestades, et EÜ ja Venemaa vahel sõlmitud lepinguga üle Siberi kulgevatel lennuliinidel kehtiva süsteemi ajakohastamise kohta leiti juba lahendus Siberist ülelendamise maksude küsimusele, mida Venemaa Föderatsioon nõuab ELi lennuettevõtjatelt üle Venemaa territooriumi lendamise eest; arvestades, et leping tugevdab ühise kaubandusruumi raames ELi ja Venemaa vahelist koostööd transpordi valdkonnas,
Üldised märkused
1. tuletab meelde Venemaa ja ELi liikmesriikide ühist kuulumist Euroopa Nõukogusse; toetab poliitilise pluralismi arengut Venemaal ja on arvamusel, et inimõiguste olukord Venemaal peaks olema ELi ja Venemaa poliitilise kava lahutamatu osa;
2. rõhutab, et ELi ja Venemaa suhted on kriitilises seisus; nõuab seetõttu konstruktiivseid ja tulemusele orienteeritud suhteid Venemaa ja ELi vahel, kuid mitte iga hinna eest; juhib tähelepanu sellele, et Euroopa Liit ei jaga Venemaaga mitte üksnes majandus- ja kaubandushuvisid ja pühendumist demokraatiale, inimõigustele ja õigusriigi põhimõtetele, vaid ka eesmärki tegutseda rahvusvahelisel tasandil ning ühises naabruses; väljendab siiski kahetsust, et ELil ja Venemaal ei ole õnnestunud saada üle usalduse puudumisest omavahelistes suhetes;
3. on seisukohal, et Venemaa ja ELi liikmesriikide Euroopa Nõukogu ühine liikmesus toetab nende jagatud väärtusi ja pühendumust nõukogu põhikirjas ja konventsioonides sätestatud eesmärkidele: inimõiguste ulatuse laiendamine ja kaitsmine, demokraatia edendamine ja õigusriigi toetamine kogu Euroopas; julgustab nii ELi liikmesriike kui ka Venemaad osalema aktiivselt Euroopa Nõukogu töös, kasutades seda platvormina nimetatud eesmärkide praktiliseks elluviimiseks; võtab teadmiseks, et Euroopa Inimõiguste Kohtus on algatatud arvukalt Venemaa vastu suunatud kohtuasju; rõhutab viimase rolli Euroopa Nõukogu liikmesriikide kohustuste täitmisel;
4. märgib, et Venemaa on loonud üldiselt positiivse makromajandusliku keskkonna, mis on aidanud kaasa muljetavaldavale majanduskasvule pärast 1998. aasta kriisi; tuletab meelde, et kõnealuse kasvu tõi kaasa eelkõige energiahindade suur tõus maailmas;
5. tunnustab majandusreforme ja muid sellega seotud poliitilisi reforme, mida on Venemaal viimaste aastate jooksul viidud läbi eelkõige maksusüsteemis, fiskaalföderalismi süsteemis, avalikus halduses ja rahandussüsteemi reguleerimises; on sellegi poolest veendunud, et on vajalikud edasised struktuurireformid eelkõige tervishoiu, hariduse, gaasisektori, pangasüsteemi ja üldisemalt õigusriigi kehtestamise valdkonnas ning kutsub Venemaa Föderatsiooni üles reforme läbi viima, mis tuleks ühtemoodi kasuks nii venelastele endale kui ka Euroopa kodanikele ning võimaldaks ühtlasi suurendada Venemaa atraktiivsust rahvusvaheliste, eriti Euroopa investorite silmis, kelle mõju majanduskasvule oleks märkimisväärne ning mis samal ajal annaks Venemaale võimaluse saada kasu välismaisest oskusteabest; rõhutab, et edasised õigusreformid tuleb läbi viia kooskõlas rahvusvaheliste standarditega;
6. on seisukohal, et tõhus ja laiapõhjaline majanduskoostöö Venemaa ja ELi vahel peaks põhinema vabaturu põhimõtetel; kutsub Venemaad jätkama turureforme, hoiduma majanduse politiseerimisest ning austama riiklike ja eraasutuste sõltumatust;
7. rõhutab uuesti õigusnormide nõuetekohase ja tõhusa kohaldamise tähtsust; tunneb muret asjaolu pärast, et õigusnormide kohaldamine ametiasutuste, sh kohtute poolt, ei ole prognoositav ja et otsuseid ei suudeta jõustada; kutsub Venemaa ametiasutusi üles võtma kõik vajalikud meetmed tekkinud olukorra parandamiseks;
8. kutsub Venemaad üles võitlema aktiivsemalt korruptsiooni vastu ja pöörama erilist tähelepanu selle nähtuse põhjuste vastu võitlemisele;
9. on veendunud, et vajadusel tuleb välja töötada ühtlustatud ja ühilduvad standardid, õigusnormid ja vastavushindamismenetlus;
10. julgustab Venemaa Föderatsiooni tagama Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonide järgimine ja võtma kõiki sotsiaalse dumpinguga tõhusaks võitlemiseks vajalikke meetmeid; kutsub Venemaa Föderatsiooni üles tegutsema sarnaselt Kyoto protokollist tulenevate kohustuste täitmisel ja võitlema igasuguse ökoliigilise dumpingu vastu;
11. tervitab Sotšis 25. mail 2006 toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise ajal allkirjastatud kokkulepet, mis lihtsustab Venemaa ja ELi kodanikel viisade saamist ja suurendab mitmekordset sisenemist lubavate viisade väljastamismenetluse paindlikkust teatud ametikohtade esindajatele, kes tegutsevad näiteks äri valdkonnas, ning mis aitab kergendada kontaktide sõlmimist ja edendada kaubandussuhteid;
12. rõhutab, et tihedamad majanduskontaktid nõuavad ambitsioonikamat viisarežiimi lihtsustamist, hõlmates ka tavalised heausksed reisijad, kes ei kuulu ühtegi varem kindlaksmääratud kategooriasse, ja pikas perspektiivis liberaliseerimist;
Reguleeriv raamistik – koostööraamistik
13. rõhutab Venemaa WTOga ühinemise tähtsust – ka ELi jaoks – ning selle tähendust kaubanduse liberaliseerimisele ja Venemaa võetud kohustusele järgida organisatsiooni eeskirju, olles samal ajal veendunud, et WTO liikmesus on ka oluline märk välismaistele ja Venemaa investoritele, ergutab majanduskasvu Venemaal ja suurendab kaubavahetust ELiga; nõuab tungivalt, et Venemaa Föderatsioon ei töötaks üksnes veel sõlmimata kahepoolsete WTO turulepääsu lepingute sõlmimise suunas, vaid jätkaks ka oma kohustuste täitmist juba vastavalt sõlmitud lepingutele, nagu näiteks EÜga sõlmitud leping;
14. kutsub Venemaa Föderatsiooni üles seoses eelseisva WTO liikmeks saamisega lahendama tollitariifide probleemid puidu eksportimisel Skandinaaviasse ja samuti sõltuvalt saabumiskohast kehtestatud erinevate raudteetariifide probleemid, mis puudutab eelkõige Baltimaid, kelle suhtes peetakse Venemaa käitumist diskrimineerivaks;
15. usub, et WTOga ühinemise tulemusel toimub ELi ja Venemaa vahel sügavam majanduslik lõimumine ühise majandusruumi raames; palub komisjonil kaaluda võimaliku vabakaubanduslepingu alaseid läbirääkimisi pärast Venemaa ühinemist WTOga;
16. rõhutab vajadust konstruktiivse dialoogi järele ELi ja Venemaa vahel ning kordab ühise majandusruumi rajamise ja ühise majandusruumi tegevuskavas kokkulepitud eesmärkide edasiarendamise tähtsust, eriti avatud ja integreeritud turu loomiseks ELi ja Venemaa vahel;
17. usub, et tegevuskava rakendamisel tehtavaid edusamme tuleb jätkata uue partnerlus- ja koostöölepingu alaste läbirääkimistega samal ajal; nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid koondaksid jõud uue partnerlus- ja koostöölepingu alaste läbirääkimiste alustamiseks; nõuab, et teda informeeritaks kohe ja ametlikult kõikidest edusammudest sellel alal;
18. on veendunud, et EL peaks juhul, kui uue partnerlus- ja koostöölepingu alastel läbirääkimistel Venemaaga ei saavutata konkreetseid tulemusi, kaaluma alternatiivset lähenemisviisi, mis põhineb käimasoleva töö hoogustamisel nelja ühisruumi raames kokkulepitud tegevuskavade rakendamiseks ning ühise lähenemisviisi väljatöötamisel poliitiliseks koostööks;
19. rõhutab, et ühisel vabadust, turvalisust ja õigust hõlmava ruumi, välisjulgeoleku alase koostöö ruumi ning teaduse ja hariduse ruumi, mis sisaldab ka kultuurilisi aspekte, raames saavutatud edul on oluline majanduslik mõju; rõhutab, et Venemaa valitsus peab selles valdkonnas oma jõupingutusi suurendama;
20. rõhutab, et Venemaa Föderatsioon peab täiustama oma välisinvesteeringute kaitset puudutavat poliitikat vastavalt rahvusvaheliselt tunnustatud OECD standarditele, mis annaks Euroopa Liidule võimaluse viia läbi läbirääkimisi investeeringute kaitset ja toetamist käsitlevate kokkulepete sõlmimiseks;
Kaubandus, turulepääs ja investeeringud
21. rõhutab investeerimiskeskkonna parandamise tähtsust Venemaal; usub, et seda on võimalik saavutada üksnes kinnistunud demokraatlikel väärtustel põhinevate mittediskrimineerivate, läbipaistvate ja prognoositavate äritingimuste edendamise ja lihtsustamisega; lisaks rõhutab ka, et samuti on vajalik bürokraatia vähendamine ning kahesuunaliste investeeringute toetamine;
22. võtab teadmiseks hiljuti Venemaa Föderatsioonis väljatöötatud õigusakti eelnõu, mis võimaldab valitsusel tagasi lükata välispakkumisi enamusosaluse omandamiseks Venemaa ettevõtetes, keelates seega enam kui 49% välisomanduse 39 strateegilises majandusvaldkonnas tegutsevas ettevõttes; peab seaduseelnõu ennast, samuti niisugust valikut ning strateegiliseks ja riikliku julgeoleku seisukohalt oluliseks liigitatud majandusvaldkondade kasvavat arvu küsitavaks; on arvamusel, et selline käitumine ei anna tunnistust liikumisest investeerimiskeskkonna parandamise suunas ja tõstatab põhimõttelisi küsimusi seoses riigi rolliga turumajanduses ning konkurentsiga olulisemates majandussektorites; on arvamusel, et ettevõtetega seotud omandiküsimustele nii Venemaal kui ka teistes riikides annab kõige parema vastuse turg;
23. rõhutab, et ettevõtete asutamist ja käitamist tuleks vastastikku lihtsustada; märgib, et EL on avatud investeeringutele Venemaalt, mille kohta annab tunnistust ELis asutatud Venemaa äriettevõtete arvu kasv, eelkõige energia- ja terasesektoris; nõuab sellega seoses Venemaal loodusvarade sektoris tegutsevatele välisettevõtetele samaväärse juurdepääsu võimaldamist;
24. täheldab, et Venemaal on riiklikul kaubandusel teatud majandusvaldkondades jätkuvalt suur edu;
25. võtab teadmiseks nn erimajandustsoonide kasutuselevõtmise, millega luuakse erilised stiimulid investeerimiseks, ja ühtlasi on see areng, mis võib osutuda Euroopa äriettevõtetele soodsaks; ergutab Venemaa Föderatsiooni tagama töölistele korralikud töötingimused ja tunnustama kõnealustes tsoonides nende õigust ametiühingutele; nõuab, et erimajandustsoonides tagatakse inimõiguste ning sotsiaal- ja keskkonnastandardite range järgimine ja sõltumatu järelevalve;
26. tunnustab tollimaksude kogumise alal tehtud edusamme; nõuab tungivalt, et Venemaa valitsus muudaks oma tolliprotseduurid veelgi kiiremaks, standarditele enam vastavaks ja automaatsemaks ning koguks tollimaksu prognoositaval ja mitte suvalisel viisil ega põhjustaks seejuures kaupade liikumises viivitusi;
27. rõhutab, et Venemaa WTOga ühinemise tulemuseks ei pea olema tollimaksude kõrgem tase ja tugevam protektsionism võrreldes ühinemisele eelnenud aastatega;
28. märgib, et komisjon on kohaldanud dumpinguvastaseid meetmeid Venemaalt eksporditava ammooniumnitraadi, kaaliumkloriidi, mitme terasetoote ning silikoon- ja uureatoote suhtes; nõuab tungivalt, et Venemaa ettevõtted järgiksid ELi eksportimisel õiglase kaubanduse tingimusi ja annaksid ühenduse uurijatele dumpingujuhtude uurimiseks vajalikku teavet, et võimaldada ELi täitevasutustel dumpinguvastaste meetmete kohaldamine kiiresti lõpetada;
29. märgib Venemaa poolt EList eksporditud toodetele kehtestatud dumpinguvastaseid tollimakse, eelkõige puudutab see terasetooteid; on arvamusel, et need konfliktid tuleks lahendada esimeses järjekorras;
30. märgib kahetsusega, et Venemaa kasutab kaubanduspoliitilisi vahendeid välispoliitilistel eesmärkidel, mis on WTO eeskirjadega vastuolus;
31. juhib tähelepanu praeguseks kaks aastat kestnud õigustamata lihaimpordikeelule Poolast ja soovitab leida sellele WTO eeskirjadega vastuolus olevale probleemile lahendus nii kiiresti kui võimalik;
Intellektuaalomandi õigused
32. rõhutab vajadust paranduste järele õigusaktides ja õiguskaitses seoses intellektuaal-, tööstus- ja kaubandusomandi õiguste kaitsega, et suurendada konkurentsivõimet ja muuta investeerimiskeskkond veelgi atraktiivsemaks, lähendades õigusakte kõrgeimatele rahvusvahelistele standarditele ja normidele; nõuab tungivalt, et Venemaa ametiasutused kohandaksid enne eelseisvat WTOga ühinemist intellektuaalomandi õigusi käsitleva tsiviilkoodeksi IV osa WTO eeskirjade ja rahvusvaheliste lepingutega, eelkõige intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga (TRIPS), ja tagaksid selle täieliku rakendamise, nii et oleks võimalik võidelda tõhusalt võltsingute ja piraatluse vastu;
33. rõhutab vajadust kohandada praegust kohtusüsteemi intellektuaalomandi õiguste tõhusaks kaitsmiseks ja kiirema vastutusele võtmise tagamiseks; märgib Euroopa äriettevõtetele edukalt lõppenud kohtuasjade sagenemist, kuid on tõsiselt mures kohtuotsuste täitmisele pööramata jätmise pärast;
34. on tõsiselt mures võltsitud toodete tootmise ja müügiga seotud spetsiifiliste probleemide pärast, eriti mis puudutab ravimitooteid, kuna see ei kahjusta mitte üksnes õigusjärgsete tootjate olukorda, vaid seab ohtu ka rahvatervise;
35. julgustab Venemaa ametiasutusi võtma kõiki vajalikke ja tõhusaid meetmeid ebaseadusliku tegevuse allikate paljastamiseks ja tootmisvabrikute või Interneti vahendusel tegutsevate ettevõtjate tegevuse peatamiseks; märgib, et tootmisvabrikute puhul peaksid need meetmed sisaldama korduvaid ja etteteatamata teadaolevate tootmisvabrikute kontrollimisi koostöös autoriõiguste omanikega ja samuti tuleks tugevdada litsentside andmise korda optiliste andmekandjate tootmisvabrikutele; rõhutab, et Interneti vahendusel tegutsevate ettevõtjate puhul peaksid meetmed hõlmama õigusaktide muutmist nii, et autoritasu kogumise ühingud tohiksid tegutseda üksnes autoriõiguse omaniku nimel, kes on neile selleks selgesõnalise loa andnud, ja sätete muutmist autoriõiguse lepingu ning esituste ja fonogrammide lepingu rakendamiseks, mille võttis 1996. aastal vastu Ülemaailmse Intellektuaalse Omandi Organisatsioon;
Energia
36. kordab vajadust Euroopa sidusa energiapoliitika järele; rõhutab, et kui peaks olema tingimata vajalik sõlmida ELi liikmesriikide ja Venemaa vahelisi kahepoolseid lepinguid, peaksid need olema kooskõlas üldiste huvidega, mida EL järgib energiavarustuse kindluse valdkonnas;
37. rõhutab, et ELi energiapoliitika peamine eesmärk ei saa olla üksnes jätkuva energiasõltuvuse vältimine Venemaast;
38. nõuab tungivalt ELi ja Venemaa vahelise koostöö tihendamist omavahel ja samuti kõikide tööturu osapooltega ELi ja Venemaa energiaalase dialoogi raames, erilise rõhuasetusega energiatootmise, -transpordi ja -kasutuse, energiatõhususe ning varustuskindluse jätkusuutlikkuse ja jätkuva usaldusväärsuse küsimustele; nõuab tungivalt, et EL toetaks tihedas koostöös Venemaa Föderatsiooniga investeeringuid taastuvatesse energiaallikatesse ning ergutaks tehnoloogiate ühist kasutamist ja õigusaktide lähendamist eesmärgiga panna alus stabiilsele partnerlusele, millest saaksid kasu mõlemad pooled; kutsub Venemaa Föderatsiooni üles kohtlema kõiki partnereid õiglaselt ja mittediskrimineerivalt, kergendama Euroopa investorite juurdepääsu Venemaa turule ja võtma arvesse keskkonnakaitset;
39. toetab eesistujariiki Saksamaad tema püüdlustes tagada energiavarustuse kindlus ning vähendada energiasõltuvust energiaalase koostöö ja edasise dialoogi abil Venemaaga, seades seega energiapartnerluse poliitika kindlatele ja usaldusväärsetele alustele, püüdes samas ka energiaallikaid mitmekesistada, seades siduvad eesmärgid energiatõhususe ning taastuvenergia ja alternatiivse energia osas; märgib, et sellise strateegia loomine on ELi ja Venemaa ühine huvi ning ELi jaoks on ohtlik muutuda liialt sõltuvaks maagaasist;
40. tervitab Kyoto protokolli ratifitseerimist Venemaa Föderatsiooni poolt 2004. aasta oktoobris; kutsub ELi ja Venemaa Föderatsiooni üles tegema tihedamat koostööd eesmärgiga edendada tehnilist innovatsiooni ja parandada energiasektori tõhusust ning kaaluda ühiselt tulevasi strateegiaid, mis aitaksid kasvuhoonegaase vähendada pärast protokolli kehtivuse kaotamist 2012. aastal;
41. on veendunud, et ainus võimalus Venemaa ratifitseeritud ametliku energialepingu asjus kokkuleppele jõuda on pidada läbirääkimisi raamdokumendi üle, s.t uue partnerlus- ja koostöölepingu raames; soovitab Euroopa energiaharta lepingu osad uude dokumenti üle võtta, kuna praegune olukord, kus puudub ametlik kokkulepe, on vastuvõetamatu;
42. toetab Venemaad ja ELi liikmesriike ühendava energiainfrastruktuuri parandavaid programme;
43. väljendab muret natsionalistlike ja monopolistlike arengusuundade pärast Venemaa energiavarude majandamises; on tõsiselt mures välis- ja eraettevõtetel Venemaa mandrilaval tulevasse arengusse investeerimisel esinevate raskuste pärast; kutsub Venemaad üles võtma omaks liberaalsema lähenemisviisi ja looma kõikidele võrdsed konkurentsitingimused, mis võimaldab välisettevõtetel Venemaa firmadega konkureerida vastavalt WTO eeskirjadele;
44. tunnistab, et lähipiirkondade jaotusinfrastruktuuri töökorras hoidmisse ja torujuhtmetesse investeeritakse märkimisväärne rahasumma; rõhutab sellegipoolest, et ekspertide arvamusel võib investeeringute, sh välisinvesteeringute puudumine põhjustada gaasi nappuse juba 2010. aastal;
45. kordab Euroopa Parlamendi üleskutset komisjonile ja liikmesriikidele võtta tõsiselt puudujäägi ohtu Venemaa gaasitarnes pärast 2010. aastat seoses ebapiisavate investeeringutega Venemaa energiainfrastruktuuri; toetab ELi ja Venemaa vahelist energiaalast dialoogi platvormina, mille raames tegeletakse vajalike investeeringutega Venemaa ja Euroopa energia infrastruktuuridesse, et tagada nii varustus- kui ka nõudluskindlus; rõhutab vajadust luua tõhusad ja õigeaegsed ELi ja Venemaa vahelise kriisisuhtluse mehhanismid; rõhutab ELi liikmesriikide vahelise sidususe, tiheda koostöö ja solidaarsuse olulist tähtsust energiaalases dialoogis; rõhutab, et EL järgiks turvalisuse suurendamist ja energiavarustuse mitmekesistamist käsitlevat paralleelstrateegiat ning ELi ja Venemaa vahelise koostöö tähtsust seoses keskkonnakaitse, energiatõhususe, energia kokkuhoiu ja taastuva energiaga;
46. kutsub Venemaad üles energiaallikate suhtes paralleelset hinnasüsteemi mitte kohaldama, mis on samuti WTO eeskirjadega vastuolus;
47. kutsub Venemaa Föderatsiooni tihedas koostöös ELiga investeerima oma tuumaelektrijaamade moderniseerimisse, eelkõige infrastruktuuri, uude tehnoloogiasse ja taastuva energia allikatesse, milles kajastuvad ühised eesmärgid julgeoleku, energiatõhususe, keskkonnakaitse ja rahvatervise valdkonnas;
48. avaldab veel kord toetust ELi turu avamisele Vene elektrienergia ekspordile, tingimusel et keskkonnadumpingu ohu vältimiseks ajakohastatakse asjaomaseid Venemaa turvalisusstandardeid ELi tasemele, eelkõige puudutab see tuumaelektrijaamu ja tuumajäätmete ohutut käitlemist ja ladustamist;
Transport
49. võtab arvesse peamiste üleeuroopaliste transporditelgede naaberriikidesse ja -piirkondadesse laiendamisega tegeleva kõrgetasemelise rühma arvamusi; toetab eriti ELi ja Venemaa vahelise transpordi infrastruktuuri arengut, s.t raudteetransporditingimuste ühtlustamist;
50. tervitab ELi ja Venemaa Föderatsiooni poolt Helsingis toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise ajal 24. novembril 2006 allkirjastatud lepingut, mis puudutab üle Siberi kulgevate lennuliinide olukorda; on arvamusel, et tänu sellele lepingule on võimalik normaliseerida ja parandada ELi ja Venemaa Föderatsiooni vahelisi suhteid lennutranspordi valdkonnas ning suurendada oluliselt Euroopa lennuettevõtjate konkurentsivõimet ja kergendada nende tegevust kujunevatel turgudel Aasias;
Teised erisektorid
51. peab teenuskaubandust ELi ja Venemaa tulevaste kaubandussuhete peamiseks osaks; nõuab ELi ja Venemaa seaduste lähendamist, eriti sellistes valdkondades nagu finantsteenused, telekommunikatsioon ja transport; nõuab samuti, et lõpetatakse Balti riikide suhtes praegu kehtivate diskrimineerivate raudteetariifide kohaldamine impordile ja ekspordile;
52. rõhutab finantssüsteemis stabiilsuse tagamise tähtsust, toetades usaldusväärse finantssektori ja finantsteenuste tarbijate tõhusa kaitse süsteemi kindlustamist õigusloome parandamise ja finantsteenuste pakkujate suhtes kohaldatavatele kõrgeimatele standarditele ja normidele vastavate meetmete tõhusa järelevalve ja rakendamise teel;
53. on arvamusel, et need reformid mõjutavad soodsalt investeerimiskeskkonda ja neil võib olla oluline roll Venemaa majanduskasvu jätkumises, muutes selle vähem sõltuvaks energiaekspordist ja energiahinnast;
54. rõhutab konkurentsi ja avatuse tähtsust finantsteenuste sektoris; väljendab sellega seoses muret asjaolu üle, et välismaiste pankade kontoritele litsentside andmise osas esineb takistusi;
55. on veendunud, õigusnormide lähendamisel põllumajandussektoris, eriti sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete alal tehtavat koostööd tuleb intensiivistada; rõhutab põllumajandustoodete, s.t kala, liha ja piimasaaduste Venemaale eksportimise tähtsust paljude liikmesriikide jaoks; nõuab tungivalt, et EL leiaks ühise lahenduse Venemaa turule eksportimisega kaasnevatele probleemidele, eriti sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete puhul;
56. kutsub Venemaad üles mitte kehtestama imporditud toodetele piiravaid looma- või taimetervisemeetmeid, mis on diskrimineerivad või põhinevad rangematel nõudmistel kui need, mida kohaldatakse kodumaiste toodete suhtes;
Suhted teiste kaubanduspartneritega
57. rõhutab, et ELi ja Venemaa vahelise strateegilise majanduspartnerluse arendamisel tuleks arvesse võtta Venemaa geopoliitilist asukohta; rõhutab vajadust integreerida ELi lähenemisviis Venemaale teistesse selles piirkonnas tehtavatesse jõupingutustesse, nagu Euroopa naabruspoliitikasse, Põhjamõõtme poliitikasse ja Musta mere strateegiasse;
58. tervitab Euroopa naabruspoliitika raames Musta mere piirkonna koostöö (nn Musta mere sünergia) algatust, mis kergendab piirkondlikku koostööd asjaomaste Musta mere piirkonna riikide, Venemaa Föderatsiooni ja ELi vahel energia, transpordi ja keskkonna valdkonnas ning edendab inimõiguste tunnustamist, demokraatiat ja head valitsemistava käsitlevat dialoogi;
59. tunnustab samuti võimalikku positiivset panust, mille võiks anda laiema piirkondadevahelise koostöö tugevdamine ELi ja Musta mere majanduskoostöö organisatsiooni vahel seoses uue Musta mere piirkonna koostöö (nn Musta mere sünergia) kontseptsiooniga;
60. rõhutab ELi ja Venemaa vahelise piirkondliku koostöö suurendamise tähtsust Põhjamõõtme raames, milles EL ja Venemaa koos Islandi ja Norraga on võrdsed partnerid; rõhutab vajadust luua konkreetseid partnerlusprojekte, et toetada ja tugevdada olemasolevaid koostööprojekte ja mitmepoolseid partnerlusi, eriti seoses Läänemeremaade koostööga, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi poolt sellekohases 16. novembri 2006. aasta resolutsioonis toetuse saanud Põhjamõõtme Läänemere piirkonna strateegiaga
Vastu võetud tekstid, P6_TA(2006)0494 . ; rõhutab Kaliningradi oblasti edasise majandusliku ja sotsiaalse arendamise kui ELi ja Venemaa vahelise tõhustatud majandus- ja kaubanduskoostöö mudeli tähtsust;
61. rõhutab kasutegureid, mida toob ELi ja Venemaa vaheliste suhete tugevdamine kaasa turismi valdkonnas, sest paljusid Musta mere piirkondi peetakse Venemaalt pärit puhkajate traditsioonilisteks sihtkohtadeks;
62. juhib tähelepanu tungivale vajadusele lahendada probleemid, mis on tekkinud seoses Lätit ja Venemaad (samuti teisi ELi ja Venemaa piiririike) ühendava infrastruktuuri parandamisega ning hoolitseda selle eest, et Euroopa Liit ja Venemaa toetaksid rahaliselt kahe olemasoleva piiriületuskoha ja ühe uue piiriületuskoha avamist; rõhutab, et ELi ja Venemaa vahelise koostöö lihtsustamiseks ja kiirendamiseks on vajalik arendada piiri-infrastruktuuri ka transiidiriikides, nagu näiteks Ukrainas;
63. on veendunud, et mõlemal partneril on ühine huvi stabiilse, turvalise ja demokraatliku naabruse vastu ja julgustab heanaaberlike suhete arendamist kaubandus- ja majanduskoostöö valdkonnas piirkonna riikide vahel; rõhutab, et inimõiguste ja Euroopa naabruspoliitika rakendamise ühine toetamine pakub mitmeid võimalusi mitmepoolseks koostööks, eeskätt idasuunalise tõhustatud naabruspoliitika kaudu, et edendada konstruktiivset koostööd keskkonna, energia, infrastruktuuri ja kaubanduse valdkonnas;
64. usub, et külmutatud konfliktide olemasolu ühises naabruses kujutavad kõnealuse piirkonna majanduslikule arengule olulist takistust ja nende lahendamise toetamine kooskõlas rahvusvahelise õiguse põhimõtetega, kaasa arvatud tekkivate majanduslike tagajärgede käsitlemine, peaks olema prioriteet majandusliku arengu ja jõukuse edasisel edendamisel ühises naabruses asuvates riikides;
o
o o
65. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning Venemaa Föderatsiooni valitsusele ja parlamendile.
SELETUSKIRI
Sissejuhatus
ELi ja Venemaa suhted on oluline ühenduspunkt.
Pärast majandusseisaku perioodi Nõukogude Liidu lõpuaastail ja sügavat tagasilangust 1990. aastatel on Venemaa majandus 1999. aastast alates tugevasti ja kiiresti kasvanud.
Venemaa SKT kasvas aastatel 1999‑2005 keskmiselt 6,7% aastas; 2006. aastal kasvas Venemaa SKT 6,5%.
Energia on Venemaa majandusliku tulemuslikkuse tuum.
Venemaa kontrollib üle 20% maailma teadaolevatest gaasivarudest ja 5% tõestatud naftavarudest.
Praegu võistleb ta Saudi Araabiaga kui maailma suurima naftatootja ja -eksportijaga; Venemaa on vaieldamatu liider gaasitootmises ja -ekspordis.
Venemaa on tohutult kasu lõiganud hüviste hüppelisest hinnatõusust maailmaturul.
2005. aastal moodustasid nafta ja gaas 63% Venemaa ekspordist ja andsid 37% riigi eelarvetuludest.
Venemaa on tänu oma uuele majanduslikule tugevusele võitnud eneseusalduse ja välja arendanud tugeva sõltumatuse tunnetuse.
Selle tagajärjel on ta muutunud eriti tundlikuks välisriikide kriitika suhtes tema sisepoliitika kohta.
Samal ajal on mõned vaatlejad täheldanud, et Venemaa reformid on viimasel ajal aeglustunud.
Pealegi sekkub valitsus üha enam Venemaa majandusse.
Kõige tipuks, kuigi Venemaal on aastakümneid olnud usaldusväärse nafta- ja gaasitarnija maine, on see maine viimastel kuudel rikutud.
2006. aasta alguses katkestas Venemaa hinnavaidlustes lühiajaliselt Ukraina gaasiga varustamise, mille mõjud ulatusid ka mõnedesse ELi liikmesriikidesse.
2006. aasta novembris levis kuuldus, et Venemaa võib püüda luua ülemaailmset gaasikartelli, kuhu kuuluvad Alžeeria, Katar, Liibüa, Kesk-Aasia riigid ja võimalik et Iraan, et võimendada oma kaalu poliitilistes tehingutes ELiga.
Venemaa ja Valgevene vahelise konflikti tõttu naftahinna ja transiiditasude kujunduse üle katkestati 2007. aasta jaanuaris ajutiselt Venemaa naftavarustus mõnda ELi liikmesriiki.
Sellele uuele olukorrale ühise lahenduse leidmine on osutunud ELi liikmesriikide jaoks raskeks, seda enam, et Venemaa on hakanud paljude ELi liikmesriikidega asju ajama kahepoolsel tasandil.
2007. aasta detsembris lõpeb partnerlus- ja koostöölepingu esialgne 10aastane periood ning Venemaa WTOga ühinemine läheneb.
See on ainulaadne võimalus rajada ELi ja Venemaa suhted uutele alustele ja luua nende kahe majandussüsteemi vahel lähedasemad suhted vastastikuseks hüvanguks.
Vastastikune majanduslik sõltuvus
ELi ja Venemaa üldiselt keerukatele suhetele vaatamata on üldtingimused Venemaa ja ELi majandussuhete tugevdamiseks soodsad.
Ei ole kahtlust, et EL ja Venemaa vajavad teineteist.
Kaubandus on Venemaa ja ELi vahel viimasel viiel aastal kasvanud üle 70%.
2005. aastal ulatus see üle 163 miljardi euro.
ELi ja Venemaa majandusstruktuurid täiendavad üksteist suuresti.
Energia
EL on kahtlemata Venemaa kõige tähtsam kaubanduspartner ja kaubandus temaga moodustab 52,9% Venemaa ekspordist ja impordist.
EL on kõige tähtsam Venemaa nafta- ja gaasiekspordi sihtkoht.
63% Venemaa naftaekspordist ja 62% Venemaa maagaasiekspordist läheb Euroopa Liitu.
Kuna Venemaa majanduslik heaolu sõltub suurel määral tema energiaekspordist, on tal suur huvi säilitada ELiga stabiilsed suhted.
Samamoodi on ELil vaja säilitada head suhted Venemaaga, kuna ta on väga sõltuv energiaimpordist ja Venemaa on ELi ainus suurim nafta- ja gaasitarnija.
30% ELi naftaimpordist (mis moodustab 27% ELi kogu naftatarbimisest) ja 50% tema gaasiimpordist (mis moodustab 25% gaasitarbimisest) tuleb Venemaalt.
Arvestuste kohaselt kasvab ELi sõltuvus energiaimpordist aastaks 2030 umbes 70% tasemele ja eeldatakse, et Venemaa osa selles jääb suureks.
Välisinvesteeringud
Pealegi on Venemaal oma energiasektoris tootmise kasvumäärade säilitamiseks ja suurendamiseks vaja kaasata rohkem välismaiseid otseinvesteeringuid.
Venemaa on juba võtnud meetmeid, et teha sektor välisinvestoritele atraktiivsemaks, muutes peamisi välismaiste otseinvesteeringute alaseid õigusakte, muutes maksuhalduse kiiremaks ja efektiivsemaks, võttes vastu OECD hea juhtimistava põhimõtted, reformides maaseadust, tolliseadustikku ja valuutaõigusnorme ning kõrvaldades rubla suhtes valuutavahetuskontrollid.
See on välismaiste otseinvesteeringute vooge viimastel aastatel märkimisväärselt kiirendanud, vaatamata väiksele tõrkele 2005. aastal.
2006. aastal ulatusid need hinnanguliselt 22,5 miljardi euroni.
EL on Venemaale suunatud välismaiste otseinvesteeringute kõige olulisem allikas.
See moodustab ligi 70% kõikidest Venemaale suunatud välisinvesteeringutest.
ELi otseinvesteeringud Venemaal on enam kui kahekordistunud aastatel 2002 (2,5 miljardit eurot) kuni 2004 (6,4 miljardit eurot).
Sellegipoolest kaasab Venemaa teiste tekkivate majandustega võrreldes ikka veel suhteliselt vähe välismaiseid otseinvesteeringuid, arvestades tema suurust ja arengutaset.
Pealegi tulenevad paljud seni registreeritud investeeringute sissevood tõenäoliselt pigem välismaal asuvatest Venemaa omanduses olevatest aktivatest, mis investeeritakse uuesti Venemaale, kui Venemaa majandusse värsket kapitali toovatelt välisinvestoritelt.
Ometi vajab Venemaa oma energiasektori arendamiseks suurtes summades välisinvesteeringuid.
Naftatoodangu kasv on Venemaal aastatel 2004–2005 järsult langenud ning Venemaa gaasitoodang on samuti seisakus.
Tootmise kasvumäärade säilitamiseks ja tõstmiseks kogu Venemaa energiasektoris – ja tagamaks, et see jätkab Venemaa majanduse tasemel hoidmist – tuleb avastada ja arendada uusi maardlaid ning varustada need uue tehnoloogia ja infrastruktuuriga.
EL võib pakkuda kapitali ja uut – sealhulgas taastuvenergia tehnoloogiat – energiatootmis-, -tarbimis- ja -tõhusustehnoloogiat (Venemaa tarbib SKT ühiku kohta 3–4 korda rohkem energiat kui teised samasuguse kliimaga riigid).
Kuid ELi ettevõtted kõhklevad vajalikke investeeringuid tegemast, kuna tajutakse üha suuremat riigi sekkumist energiasektorisse, suurt korruptsiooni avalikus halduses, läbipaistmatut ja ebaefektiivset õigussüsteemi ning ebakindlaid omandiõigusi.
Ühtlasi on, nagu näitas hiljutine buum kodumaises tarbimises, Venemaa ELi kaupadele ja teenustele suur turg, millel on märkimisväärne kasvupotentsiaal.
Nendel põhjustel on majandussuhete süvendamine Venemaa ja ELi mõlema vastastikune huvi.
Venemaa ühinemine WTOga
Venemaa ühinemine WTOga on selles suunas oluline samm.
Vastavad läbirääkimised on nüüdseks lõppjärku jõudnud.
Kahepoolsed turulepääsu lepingud sõlmiti ELiga 21. märtsil 2004 ja USAga 19. novembril 2006.
Venemaal tuleb veel kinnitada eelnevat kokkulepet Gruusiaga ja jõuda kokkuleppele Kambodža, Vietnami ja võimalik, et ka Saudi Araabiaga.
Kuigi WTOga ühinemise üldine mõju Venemaale sõltub ühinemistingimustest, milles Venemaa ja tema kaubanduspartnerid WTOs lõplikult kokku lepivad, tuleb Venemaal tõenäoliselt vähendada tariife ja teisi kaitsemeetmeid selliste imporditundlike tööstuste puhul nagu autod ja lennukid, ning ta peab avama põhilised finantsteenuste tööstused – panganduse ja kindlustuse – väliskonkurentsile.
See annab ELi äriettevõtetele võimalusi.
Venemaal võib selliste kohanduste tulemuseks olla töökohtade kaotamine nendes valdkondades ja Venemaa valitsusel võib olla vaja anda lühiajaliselt töötuskindlustust ja muud kohanemisabi.
Pikas perspektiivis aga viitab majandusteooria ja samasuguse ülemineku läbi teinud majanduste kogemus, et kaubanduse liberaliseerimise tulemuseks on tõhusam Venemaa majandus ja keskmise Venemaa kodaniku kõrgem elatustase.
Pealegi kinnitaks Venemaa WTOga ühinemise kaudu potentsiaalsetele investoritele kodus ja võõrsil, et ta on kindlameelselt otsustanud integreeruda maailma majandusse stabiilse, prognoositava raamistiku alusel.
See muudab seega Venemaa investeerimiseks turvalisemaks kohaks nii Venemaa kui ka ELi ettevõtetele.
Samal ajal annab WTO mitmepoolse foorumi, kus Venemaa saab lahendada vaidlusi teiste WTO liikmetega.
WTO liikmena on Venemaal hääleõigus eeskirjade koostamise ja rakendamise üle.
Nendel põhjustel peaks EL veel alla kirjutamata lepingute sõlmimist tagant kiirustama.
Õigusliku raamistiku väljaarendamine
EL ja Venemaa peaksid samuti keskenduma nelja ühise ruumi tegevuskavade rakendamisele ja alustama esimesel võimalusel läbirääkimisi uue partnerlus- ja koostöölepingu üle.
Energiasuhted tuleks asetada Venemaaga partnerlus- ja koostöölepingute tuumikusse.
Kuigi Venemaa keeldub energiaharta lepingut sõlmimast, märkis president Vladimir Putin 2006. aasta oktoobris Lahtis toimunud tippkohtumisel, et Venemaa ei ole selle põhimõtete vastu.
Seega tuleks koostada veel üks dokument, millesse võetakse need põhimõtted, parandades samas teatud artikleid.
Nimetatud dokument peaks seejärel moodustama partnerlus- ja koostöölepingute läbirääkimiste osa.
Üldiselt peaks uus partnerlus- ja koostööleping tugevdama seaduse jõudu energiaküsimustes, seades kõik osalevad valitsused seaduste järgimises võrdsesse olukorda, minimeerides seega kaubavahetuse ja investeeringutega seonduvaid riske.
Vabakaubandusleping
Lisaks peaks EL ja Venemaa majandussuhete edasiviimiseks, kui Venemaa on juba WTOga ühinenud, jätkama võimaliku vabakaubanduslepingu asjus maakuulamisrääkimisi, mida alustati ELi ja Venemaa tippkohtumisel Sotšis 2006. aasta mais.
Põhjalik ja kõikehõlmav vabakaubandusleping edendaks ELi ja Venemaa vaheliste kaubandus- ja investeerimissuhete mitmekesistamist, mis on praegu liiga kitsalt keskendunud energiasektorile.
Samas annaks vabakaubandusleping võimaluse tugevama, ELi ja Venemaa vastastikusel huvil põhineva partnerluse loomiseks energiakaubanduses ja -investeeringutes.
18.4.2007
väliskomisjon I ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
ELi majandus- ja kaubandussuhete kohta Venemaaga
( 2006/2237(INI) )
Arvamuse koostaja:
Jan Marinus Wiersma
ETTEPANEKUD
Väliskomisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. rõhutab, et ELi ja Venemaa suhted on kriitilises seisus; nõuab seetõttu konstruktiivseid ja tulemusele orienteeritud suhteid Venemaa ja ELi vahel, kuid mitte iga hinna eest; juhib tähelepanu sellele, et Euroopa Liit ei jaga Venemaaga mitte üksnes majandus- ja kaubandushuvisid ja pühendumist demokraatiale, inimõigustele ja õigusriigi põhimõtetele, vaid ka eesmärki tegutseda rahvusvahelisel areenil ning ühises naabruses; väljendab siiski kahetsust, et ELil ja Venemaal ei ole õnnestunud saada üle omavahelisest usalduse puudusest;
2. on veendunud, et konstruktiivsed suhted tähendavad tõelist ja vastastikust pühendumist jätkuvate küsimuste lahendamisele ja majanduslike huvide, ühise naabruse turvalisuse ja demokraatia lähenemisele, järgides samal ajal Euroopa Nõukogu põhimõtteid, millele nii liikmesriigid kui ka Venemaa on alla kirjutanud; on seisukohal, et Venemaa ja ELi liikmesriikide ühine Euroopa Nõukogu liikmelisus toetab nende jagatud väärtusi ja pühendumust tema põhikirjas ja konventsioonides sätestatud eesmärkidele: inimõiguste laiendamine ja kaitsmine, demokraatia edendamine ja õigusriigi toetamine kogu Euroopas; julgustab nii ELi liikmesriike kui ka Venemaad osalema aktiivselt Euroopa Nõukogus, kasutades seda ühe platvormina nimetatud eesmärkide praktiliseks elluviimiseks; võtab teadmiseks, et Euroopa Inimõiguste Kohtus on algatatud arvukad kohtuasjad Venemaa vastu; rõhutab viimase rolli Euroopa Nõukogu liikmesriikide kohususte täitmisel;
3. toetab ELi inimõigusi käsitleva konsulteerimise jätkumist ja parandamist Venemaaga ning nõuab Euroopa Parlamendi ning samuti Euroopa ja Venemaa valitsusväliste organisatsioonide kaasamist kõnealusesse protsessi; on seisukohal, et inimõiguste olukord Venemaal, eelkõige sõnavabaduse ja meedia sõltumatuse, valitsusväliseid organisatsioone käsitlevate õigusaktide ja inimõiguste kaitsjate kohtlemise, rassismi ja ksenofoobia osas, peaks olema ELi-Venemaa poliitilise tegevuskava lahutamatu osa;
4. rõhutab seetõttu, et uuel ELi-Venemaa lepingul põhinev igakülgne ELi ja Venemaa strateegiline partnerlus peaks edendama ühiseid väärtusi, demokraatlikku valitsemistava, õigusriigi põhimõtteid ja heanaaberlikku poliitikat, vastastikust turulepääsu ja turueeskirjade järgimist; loodab, et tugevamad majandussuhted, mis põhinevad vastastikkusel ja mille eesmärk on suurendada vastastikust usaldust, käivad käsikäes koostööks muudes ühist huvi pakkuvates valdkondades vajalike poliitiliste tingimustega ning vähendavad tõenäosust, et kumbki partner segab majanduslikud huvid poliitiliste põhjendustega; rõhutab seetõttu korduvalt, et ELi ühine Venemaa-poliitika ja liikmesriikide kahepoolsed suhted Venemaaga peaksid lähtuma ühiselt kokku lepitud põhimõtetest;
5. rõhutab WTO ja Venemaa vaheliste läbirääkimiste lõpuleviimise tähtsust; väljendab tunnustust seoses ELi ja Venemaa vahel sõlmitud kahepoolse lepinguga, kuid rõhutab vajadust järgida hoolikalt ühiselt kokkulepitud raamistikku; rõhutab, et diskrimineeriv kaubanduspoliitika, näiteks topelttollide poliitika, ei ole kooskõlas põhimõtetega, millel rajanevad ELi ja Venemaa vahelised kaubandussuhted; väljendab muret seoses sellega, et Euroopa investeeringutel ei ole Venemaal sama õiguskaitse taset ja turule juurdepääsu, nagu võimaldatakse Vene investoritele ELis;
6. on mures sotsiaalse ja poliitilise polariseerumise ja demokraatliku ruumi piiramise pärast riigiduuma valimistel 2007. aasta detsembris ja presidendivalimistel 2008. aasta märtsis; palub Venemaa ametiasutustel tagada Vene rahva õiguse vabadele valimistele, luues vaba ja õiglase valimisprotsessi jaoks vajalikud tingimused tagamaks, et opositsiooniparteidel oleks võimalus viia läbi kampaania ja järgida sõnavabaduse põhimõtet; toetab poliitilise pluralismi arengut Venemaal; rõhutab, et meediavabadus on keskse tähtsusega, kui valimisi tahetakse näidata vabade ja õiglastena;
7. on mures selle pärast, et politiseeritud kohtuprotsesside pidamine, nagu Mihhail Hodorkovski ja Platon Lebedevi juhtumite puhul, võib vähendada usku õigusriigi põhimõtetesse, moonutada turumajandust Venemaal ja takistada Venemaa majandussuhteid ELiga;
8. rõhutab ELi ja Venemaa vahelise piirkondliku koostöö suurendamise tähtsust Põhjamõõtme raames, milles Venemaa koos Islandi ja Norraga on võrdsed partnerid; rõhutab vajadust luua konkreetseid partnerlusprojekte, et toetada ja tugevdada olemasolevaid koostööprojekte ja mitmepoolseid partnerlusi, eriti seoses Läänemeremaade koostööga, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi poolt sellekohases 16. novembri 2006. aasta resolutsioonis toetud Põhjamõõtme Läänemere piirkonna strateegiaga
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2006)0494 . ; rõhutab Kaliningradi oblasti edasise majandusliku ja sotsiaalse arendamise kui ELi ja Venemaa vahelise tõhustatud majandusliku ja kaubandusalase koostöö mudeli tähtsust;
9. on veendunud, et mõlemal partneril on ühine huvi stabiilse, turvalise ja demokraatliku naabruse vastu ja julgustab heanaaberlike suhete arendamist kaubanduse ja majanduskoostöö valdkonnas piirkonna riikide vahel; rõhutab, et ühiselt elluviidavad inimõigused ja Euroopa naabruspoliitika pakuvad mitmeid võimalusi mitmepoolseks koostööks, eeskätt idasuunalise tõhustatud naabruspoliitika kaudu, et edendada konstruktiivset koostööd keskkonna, energia, infrastruktuuri ja kaubanduse valdkonnas;
10. usub, et külmutatud konfliktide olemasolu ühises naabruses on kõnealuse piirkonna majanduslikule arengule oluline takistus ja nende lahendamise toetamine kooskõlas rahvusvahelise õiguse põhimõtetega, kaasa arvatud tekkivate majanduslike tagajärgedega tegelemise abil, peaks kujutama endast prioriteeti majandusliku arengu ja jõukuse edasise edendamise eesmärgil ühises naabruses asuvates riikides;
11. väljendab muret ELi edusammude puudumise pärast uue partnerlus- ja koostöölepingu läbirääkimiste mandaadi sõnastamisel; palub ELil ja Venemaal lahendada põhilised kaubandusvaidlused, võimaldades ELil ja Venemaal edasi liikuda; rõhutab, et Venemaaga tulemuslike läbirääkimiste eeltingimus on kõikide liikmesriikide kokkulepitud ühine seisukoht ning on oluline vältida kahepoolseid lepinguid, mis kahjustaksid tõelist ELi ühisstrateegiat; kutsub Venemaad üles kõrvaldama kaubandustõkked, mille tõttu teatavad ELi liikmesriigid ei saa kõnealust mandaati vastu võtta;
12 . julgustab tolli- ja kaubandusprotseduuride edasist arendamist, et võimaldada kiiremat kaupade liikumist ELi ja Venemaa vahel; tunnistab, et seda on võimalik saavutada tolliteenistuste vahelise elektroonilise teabevahetuse kaudu, millega kaasnevad tänapäevased riskijuhtimise tavad, mille puhul austatakse vajadust kaitsta kaubanduslikke ja muid andmeid ning ärisaladust; usub, et see aitab asjaomastel riikidel suurenenud majandustegevusest ja julgeolekust kasu saada; juhib tähelepanu sellele, et kõnealuse protsessi hõlbustamiseks ja Venemaa, ELi ning liikmesriikide kaasamiseks tuleks luua katseprojektid;
13. on seisukohal, et nõukogu, komisjon ja liikmesriigid ei tohiks tõhustada Venemaaga kaubandussuhteid Venemaaga piirnevate riikide arvelt, et vältida olukordi, kus Moskva ametiasutused kasutavad kaubandussuhteid ELiga karistamise ettekäändena või alternatiivina kauplemisele nende riikide tavapäraste turgudega, kellega on esile kerkinud poliitilised pinged, nagu Poolast pärit põllumajandustoodete ning Moldova ja Gruusia veini impordikeelu juhtumi puhul;
14. tervitab komisjoni poolt esitatud ambitsioonikat energiapaket kui sammu edasi, tuletab meelde, et vähemalt keskpikas perspektiivis jääb Euroopa majandus energia impordist sõltuma, mis toob endaga kaasa ohu, et tarnijad osalevad energiaga seotud väljapressimises; rõhutab vajadust luua püsivad suhted Venemaa kui ühe peamise energiatarnijaga läbipaistvas, vastastikku kasulikus strateegilises raamistikus, mis põhineb vastastikkusel ja mittediskrimineerimisel seoses turulepääsu ja vastastikuse turueeskirjade järgimisega; näeb õiglaste, turvaliste ja läbipaistvate energiaalaste suhete peamise eesmärgina tootmise, transpordi ja jaotamise vallas vastastikust sõltuvust; tunneb muret hiljutiste gaasitarnete katkestuste pärast mitmetesse naaberriikidesse ning rõhutab, et ELi ja Venemaa vaheline strateegiline energiaalane partnerlus peaks takistama energia ekspordi ja riigi kontrollitavate energiaettevõtete kasutamise välispoliitika vahendina; rõhutab, et energiaharta põhimõtted ja G8 järeldused tuleks lülitada uude ELi ja Venemaa vahelisse kokkuleppesse, nagu Euroopa Ülemkogu mitteametlikul kohtumisel Lahtis 2006. aastal kokku lepiti; rõhutab samal ajal energiaharta Venemaa-poolse viivitamatu ratifitseerimise tähtsust; rõhutab vajadust lojaalse koostöö järele ELi liikmesriikide vahel Venemaad kaasavate energiaalaste projektide vastuvõtmisel ja elluviimisel;
15 kordab Euroopa Parlamendi üleskutset komisjonile ja liikmesriikidele võtta tõsiselt puudujäägi ohtu Venemaa gaasitarnes pärast 2010. aastat seoses ebapiisavate investeeringutega Venemaa energiainfrastruktuuri; toetab ELi ja Venemaa vahelist energiaalast dialoogi platvormina, mille alusel tegeletakse vajalike investeeringutega Venemaa ja Euroopa energia infrastruktuuridesse, et tagada nii varustus- kui ka nõudluskindlus; rõhutab vajadust luua tõhusad ja õigeaegsed ELi ja Venemaa vahelise kriisisuhtluse mehhanismid; rõhutab ELi liikmesriikide vahelise sidususe, tiheda koostöö ja solidaarsuse olulist tähtsust energiaalases dialoogis; rõhutab, et EL järgiks turvalisuse suurendamist ja energiavarustuse mitmekesistamist käsitlevat paralleelstrateegiat ning ELi ja Venemaa vahelise koostöö tähtsust seoses keskkonnakaitse, energiatõhususe, energia kokkuhoiu ja taastuvenergiaga;
16. kutsub Venemaa Föderatsiooni ametiasutusi üles rakendama kõik vajalikud meetmed ELile tehtavate energiatarnete tagamiseks ja eelkõige uuendama toorõli tarneid Mažeikiai naftatöötlemistehastele Leedus, mis katkestati 2006. aasta 3. augustil;
17. märgib, et Venemaa majanduskasv põhineb olulisel määral ressursside ekspordil; märgib, et majanduslik ja poliitiline stabiilsus on lahutamatult seotud; on seisukohal, et tugevdatud ELi ja Venemaa vaheline majanduskoostöö soodustab tasakaalustatud ning mitmekülgset majandusarengut Venemaal; on tõsiselt mures Venemaa valitsuse suundumuse pärast suurendada oma aktsiaid strateegilise tähtsusega äriühingutes;
18 . rõhutab vajadust kasutada kõiki kommunikatsiooni vorme Venemaa Föderatsiooniga eesmärgiga julgustada Venemaa ametiasutusi tagama tõeline inimõiguste kaitse, erilise viitega liikumisvabadusele, vabadele valimistele, sõnavabadusele ja rahvusvähemuste õiguste, eriti grusiinide ja tšetšeenide õiguste austamisele, mida praegu pidevalt rikutakse;
19. tervitab hiljutist ELi ja Venemaa vahelist viisade väljastamise lihtsustamise lepingut, kuid rõhutab, et tihedamad majanduskontaktid nõuavad ambitsioonikamat viisarežiimi lihtsustamist, hõlmates ka tavalised heausksed reisijad, kes ei kuulu ühtegi varem kindlaksmääratud kategooriasse, ja pikas perspektiivis liberaliseerimist;
20. tuletab meelde, et EL ja Venemaa peaksid tegema koostööd mitmepoolsete lahenduste saavutamise suunas; tervitab Venemaa poolset konstruktiivsest lähenemisviisi kuue riigi läbirääkimistel Koreaga; palub Venemaal näidata üles sarnast konstruktiivsest suhtumist Kosovo lõpliku staatuse osas püsiva lahenduse leidmisel kooskõlas ÜRO seisukohaga; mõistab hukka Venemaa sõjavarustuse müümise Iraanile ja Venemaa soovimatuse lõpetada Iraani varustamine Vene relvade ja sõjandusalase oskusteabega.
MENETLUS
Pealkiri
ELi majandus- ja kaubandussuhted Venemaaga
Menetluse number
2006/2237(INI)
Vastutav komisjon
INTA
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET 28.9.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
J.M. Wiersma
17.10.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
22.03.2007
12.4.2007
Vastuvõtmise kuupäev
12.4.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
25
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Christopher Beazley, Panagiotis Beglitis, Michael Gahler, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Bogdan Klich, Eugen Mihăescu, Francisco José Millán Mon, Cem Özdemir, Tobias Pflüger, Bernd Posselt, Jacek Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Siwiec, Antonio Tajani, Jan Marinus Wiersma, Konrad Szymanski
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Tunne Kelam, Aloyzas Sakalas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Wieslaw Stefan Kuc, Marcin Libicki
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
13.4.2007
majandus- ja rahanduskomisjon I ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
majandus- ja kaubandussuhtete kohta ELi ja Venemaa vahel
( 2006/2237(INI) )
Arvamuse koostaja:
Robert Goebbels
ETTEPANEKUD
Majandus- ja rahanduskomisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
A. arvestades, et NSVL kadumine, paljude endiste liiduvabariikide iseseisvumine ja endise kommunistliku bloki lagunemine muutsid Euroopa ja Aasia poliitilist geograafiat põhjalikult ning kulub veel kümneid aastaid, enne kui täielikult saab makstud nõukogude süsteemi kokkukukkumise hind (Umberto Eco);
B. arvestades, et Vene Föderatsioon, mis 1991. aasta detsembris asendas Vene Nõukogude Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi, jääb enam kui 17 miljoni ruutkilomeetrise pindalaga maailma kõige suuremaks riigiks; arvestades, et 150 miljonist elanikust on venelasi veidi üle 80%; arvestades, et ligikaudu 30 miljonit inimest kuulub suurde hulka erinevatesse rahvusgruppidesse, mis on teinekord kaasa toonud raskete tagajärgedega relvakonflikte, nagu näiteks Tšetšeenias;
C. arvestades, et Vene Föderatsiooni poliitilistele probleemidele lisanduvad olulised majanduslikud ja ühiskondlikud probleemid, mis tulenevad stagneerunud plaanimajanduse hädavajalikust, kuid halvasti korraldatud liberaliseerimisest;
D. arvestades, et president Jeltsini võimuloleku ajal läbi viidud privatiseerimine lõppes sageli Vene rahvuslike varade jaotamisega mõnele tuhandele oligarhile ja kleptokraadile;
E: arvestades, et 90ndaid aastaid iseloomustas hüperinflatsioon, mis päädis rubla 75% devalveerimisega 1998. aasta augustis, mis viis föderatsiooni peaaegu pankrotti;
F. märkides, et pärast Vladimir Putini presidendiametisse valimist ja tagasivalimist on energiahindade tõusu arvestades Venemaa majanduslik olukord oluliselt paranenud ning aastatel 1999–2005 oli keskmine aastane sisemajanduse kogutoodangu kasv 6,7%;
G. arvestades, et Vene Föderatsioon on Euroopa Liidu geograafiline naaber ning et see on ja jääb liidu oluliseks partneriks ning et Euroopa Liit ja Venemaa jagavad seetõttu vastutust ja võimalusi, mis peaks viima üha tugevnevale majanduskoostööle ning vastastikku kasulikule partnerlusele;
H. arvestades, et nii Venemaal kui Euroopa Liidul õnnestub vastastikust kauba- ja muud laadi vahetust vältida vaid väga suurte raskuste hinnaga ning mõlema partneri huvides on luua tasakaalustatud koostööraamistik, mis võimaldaks suhete harmoonilist arengut;
I. arvestades, et 2005. aastal ulatus Euroopa Liidu kaubavahetuse käive Venemaaga 263 miljardi euroni, moodustades Euroopa Liidu kaubavahetusest 7,3%, mis muudab Venemaa Euroopa Liidu suuruselt kolmandaks kaubanduspartneriks pärast USAd ja Hiinat, kuid enne Jaapanit;
J. arvestades, et Venemaa majanduslik tõus on võimaldanud viimasel tasuda kõik võlad Rahvusvahelisele Valuutafondile ja Pariisi klubile ning luua reservfondi, kuhu on alates 2004. aastast kogunenud 100 miljardit dollarit;
K. arvestades, et samal perioodil on Venemaa suurendanud importi Euroopa Liidust ning kaubavahetus Euroopa Liiduga moodustab kuni 52% Venemaa väliskaubanduse käibest;
L. arvestades, et alates 2005. aasta veebruarist on Vene võimud sidunud rubla vääringukorviga, milles euro osakaal üha suureneb (2006. aasta keskpaigas 40%, 2007. aasta lõpuks eeldatavasti 52%), ning Venemaal on eurodes üle 100 miljardi euro suurune reserv;
M. arvestades, et Venemaa territooriumil on 6,1% maailma teadaolevatest naftavarudest ja 26,7% maagaasivarudest; arvestades, et Venemaa katab 25% Euroopa Liidu gaasi- ja naftavajadusest; arvestades, et hoolimata alternatiivsete energiaallikate kasutamise suurenemisest, kasvab ka järgmise 20 aasta jooksul – ehkki aeglasemalt – Euroopa Liidu nõudlus fossiilkütuste järele; arvestades, et sõltuvus Venemaa energiavarudest on uutes liikmesriikides isegi suurem kui vanades, kuna 60–100% nende energiavajadusest katab Venemaa; arvestades, et nimetatud riikide tuumakütuse vajaduse katab samuti suures osas Venemaa;
N. arvestades, et Euroopa Liidu eesmärk on kiirendada üleminekut mõõduka süsinikutarbimisega majandusmudelile, kasutades üha enam taastuvaid energiaallikaid ja soodustades nafta, gaasi ja kivisöe säästlikumat ja puhtamat kasutamist; arvestades, et kooskõlas subsidiaarsuspõhimõttega võetakse mõnes liikmesriigis tarvitusele kolmanda ja isegi neljanda põlvkonna tuumareaktoreid;
O. arvestades, et Euroopa Liidu energiatõhusus on kümme korda suurem kui Venemaal (Euroopa Liidus 145,9 tonni naftaekvivalenti SKT 1 miljoni dollari kohta; Venemaal 1316,5 tonni naftaekvivalenti SKT 1 miljoni dollari kohta); arvestades, et CO 2 heited elaniku kohta olid Euroopa Liidus 8,4 tonni aastas ja Venemaal 10,4 tonni aastas,
P. arvestades, et Euroopa Liidu loomulik huvi on aidata Venemaal energiasektorit muuta, püüdes saavutada energia kokkuhoidu ja energiatõhusust ning Tšernobõli tüüpi tuumapargi asendamist ohutumate reaktoritega;
Q. arvestades, et Vene föderatsiooni energeetikaministeeriumi hiljutises uuringus jõuti tõdemusele, et esmane sisenõudlus suureneb 2020. aastaks ligikaudu 25%, aga et lõplikku nõudlust on võimalik energiasektori majandusliku ümberkorraldamise abil vähenda 40–45%, kasutades energia kokkuhoiu ja energiatõhususe seisukohast parimat olemasolevat tehnoloogiat;
R. arvestades, et Euroopa Liidu säästliku arengu strateegia kohustab liitu abistama tarnijariikidel, eeskätt Venemaal, energiaturgu reformida, edendades energiasäästlikkust, võimalikult suurt tehnoloogilist energiatõhusust ning keskkonnasõbralikku ja võimalikult vähe kasvuhoonegaase tekitava tehnoloogia kasutamist soosivaid hinnamehhanisme;
S. arvestades, et Kyoto protokolli allkirjastamist Venemaa poolt (kes on ise suur saastaja) tuleb pidada oluliseks edusammuks, kuna Euroopa Liit nõudis seda 2004. aastal Venemaaga peetud kahepoolsetel läbirääkimistel WTO liikmelisuse üle; on sellele vaatamata mures seetõttu, et Venemaa pole rakendanud konkurentsieeskirju, võimaldades näiteks erinevaid energiahindu ning rikkudes intellektuaalomandi õigusi;
T. arvestades, et Venemaa allkirjastas energiaharta lepingu – kuid pole seda veel ratifitseerinud –, mis tagab laiaulatusliku rahvusvahelise õigusliku raamistiku sellistes küsimustes nagu kaubandus, investorite kaitse, transiit, energiatõhusus ja vaidluste lahendamine energiasektoris;
U. arvestades, et energiaharta lepingu transiidiprotokolli eesmärk on suurendada vastastikku kasulikke energiavarude transiidivooge reguleerivaid õiguspõhimõtteid;
V. arvestades, et Venemaa gaasitarned võivad kannatada investeeringute puudumise tõttu olemasolevasse infrastruktuuri ja uute ühenduste ehitamisse; arvestades, et rahvusvahelisel õigusel põhineva investeerimiskorra loomine oleks nii Venemaa kui Euroopa Liidu majanduse huvides,
Koostöö Venemaaga ja solidaarsus ELi liikmete vahel
1. tunnistab Venemaa olulisust kaubanduspartnerina, märkides, et ELi laienemine on seda rolli veelgi tugevdanud, ning rõhutab vajadust tulevikus kaubandussidemeid tõhustada; EL ja Venemaa on teineteisest sõltuvad ning korralikult toimivast partnerlusest saaksid kasu mõlemad pooled;
2. toetab ulatuslikumat koostööd Venemaa ja Euroopa Liidu vahel kõikides majandusvaldkondades vastastikuse kasulikkuse, mitte-diskrimineeriva läbipaistvuse ja vastastikkuse põhimõtte alusel, eelkõige seoses juurdepääsuga turule ja investeerimiskliimaga; usub, et nimetatud põhimõtteid tuleks nõuetekohaselt kajastada uues EL-Venemaa partnerlus- ja koostöölepingus;
3. on seisukohal, et liikmesriikide Vene-poliitikat tuleks muuta solidaarsemaks, et võtta ühelt poolt arvesse uute ja haavatavamate liikmesriikide olukorda ning teisalt Venemaa suurenenud investeeringuid uute liikmesriikide strateegilistesse sektoritesse; on seisukohal, et sellise solidaarsuse puhul tuleb arvestada Venemaa vahetus läheduses asuvate liikmesriikide huvidega, eelkõige seoses nafta- ja gaasitarbimise, torujuhtmete paigutuse, põllumajandustoodete ekspordi ja erinevate keskkonnakaitseaspektidega;
4. rõhutab, et tõhusate kõneluste pidamiseks Venemaaga on äärmiselt oluline ühise seisukoha kokku leppimine kõigi liikmesriikide vahel ning kahepoolsed kontaktid ei tohiks kahjustada ELi Venemaa-strateegiat;
Energia
5. rõhutab vajadust arendada ja rakendada Euroopa ühist energiastrateegiat, lisades menetlusi, varustajaid ja tarbijaid, et luua läbipaistev ja jätkusuutlik energiasüsteem ning suurendada energiavarustuse piirkondlikku mitmekesisust; märgib, et sellise strateegia loomine on ELi ja Venemaa ühine huvi ning ELi jaoks on ohtlik muutuda liialt sõltuvaks maagaasist; rõhutab, et EL peab jätkama teiste energiaressursside, sealhulgas tuumaenergia kasutamist;
6. avaldab veelkord toetust ELi turu avamisele Vene elektrienergia ekspordile, tingimusel et keskkonnadumpingu ohu vältimiseks ajakohastatakse asjaomaseid Venemaa turvalisusstandardeid ELi tasemele, eelkõige puudutab see tuumaelektrijaamu ja tuumajäätmete ohutut käitlemist ja ladustamist;
7. märgib, et tuumaenergia osakaalu vähendamine Euroopa Liidu energiaallikate hulgas suurendab otseselt EL sõltuvust välisvarustajatest ja eelkõige Venemaa gaasist;
8. on seisukohal, et vajalik on energiaharta ning energiaharta transiidiprotokolli ratifitseerimine Venemaa poolt; on seisukohal, et kui Venemaa seda ei tee, on soovitav sõlmida Venemaaga nimetatud valdkonnas strateegilise partnerluse leping;
Ärikliima
9. on seisukohal, et tõhus ja laiapõhjaline majanduskoostöö Venemaa ja ELi vahel peaks põhinema vabaturu põhimõtetel; kutsub Venemaad jätkama turureforme, hoiduma majanduse politiseerimisest ning austama riiklike ja eraasutuste sõltumatust;
10. on seisukohal, et Venemaa peaks tagama majandustegevuse põhinemise vabal ja avatud konkurentsil ning hoiduma riigipoolsest sekkumisest; rõhutab, et Vene ettevõtjad peavad järgima ELi konkurentsiõigust samadel tingimustel nagu teised rahvusvahelised ettevõtjad, kes ELi siseturul tegutsevad;
11. julgustab komisjoni alustama Venemaaga läbirääkimisi WTO eeskirjade kohase piirkondliku vabakaubanduslepingu sõlmimiseks;
12. märgib, et arvestades kohtusüsteemi puudusi, on praegune ärikliima Venemaal ebakindel; märgib samas, et WTO liikmelisus annaks olulise signaali välisinvestoritele ning aitaks sel viisil tugevdada ja mitmekesistada kaubandussidemeid;
13. kutsub Euroopa Komisjoni üles jätkama ja tugevdama dialoogi Venemaa võimuesindajatega ja majanduspartneritega kaubandus- ja majanduskoostöö probleemide üle, eelkõige seoses tehniliste normide ja tolliprotseduuride ühtlustamise, teenuste liberaliseerimise, monopolide kaotamise, pangasüsteemi avamise ja vastastikuste tagatiste loomisega otse- ja portfelliinvesteeringute jaoks, ning tagama, et Venemaa kehtestaks meetmed intellektuaalse omandi rakendamiseks, et vähendada enne Venemaa ühinemist WTOga oluliselt intellektuaalse omandi õiguste rikkumist;
Rahapoliitika
14. märgib, et Venemaa majanduslikku seisundit arvestades oleks asjakohane minna valuutakorvil põhineva vääringu juurest üle ujuva kursiga iseseisvale rublale;
Ülevõtmine
15 . nõuab tungivalt, et komisjon sõlmiks läbirääkimiste tulemusel Venemaaga piiriületuskorda käsitlevaid lepinguid, et hõlbustada kaupade ja inimeste vaba liikumist; märgib, et 24. novembri 2006. aasta Helsinki kokkuleppe saavutamist kuludega sidumata maksude tühistamiseks Euroopa lennundusettevõtjatele Siberi õhuruumi ületavate lendude puhul 2013. aastaks tuleb pidada edusammuks, kuna sellised maksud kujutasid endast nimetatud ettevõtjate diskrimineerimist.
MENETLUS
Pealkiri
ELi majandus- ja kaubandussuhted Venemaaga
Menetluse number
2006/2237(INI)
Vastutav komisjon
INTA
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
ECON 28.9.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Robert Goebbels 25.9.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
23.1.2007
28.2.2007
Vastuvõtmise kuupäev
10.4.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
41
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Jonathan Evans, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Donata Gottardi, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Christoph Konrad, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Cristobal Montoro Romero, Lapo Pistelli, Post Joop, John Purvis, Alexander Radwan, Dariusz Rosati, Heide Rühle, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Olle Schmidt, Lydia Shouleva, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Gianluca Susta
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Jorgo Chatzimarkakis, Mia De Vits, Harald Ettl, Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk, Thomas Mann, Maria Petre, Gianni Pittella
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
MENETLUS
Pealkiri
ELi majandus- ja kaubandussuhted Venemaaga
Menetluse number
2006/2237(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
INTA 28.9.2006
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
ECON 28.9.2006
AFET 28.9.2006
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Godelieve Quisthoudt-Rowohl 23.11.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
27.2.2007
21.3.2007
11.4.2007
Vastuvõtmise kuupäev
21.5.2007
Lõpphääletuse tulemused
+
-
21
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Kader Arif, Christofer Fjellner, Glyn Ford, Béla Glattfelder, Ignasi Guardans Cambó, Jacky Henin, Sajjad Karim, Ģirts Valdis Kristovskis, Erika Mann, Helmuth Markov, Vural Öger, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Gianluca Susta, Zbigniew Zaleski
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Jean-Pierre Audy, Panagiotis Beglitis, Elisa Ferreira, Małgorzata Handzlik, Eugenijus Maldeikis
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Sepp Kusstatscher
Esitamise kuupäev
24.5.2007
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
