6.6.2011 B7-0357/2011 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
ELi ja Venemaa tippkohtumine (9.–10. juuni 2011)
Elmar Brok
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Ria Oomen-Ruijten
,
Ioannis Kasoulides
,
Alojz Peterle
,
Tunne Kelam
,
Cristian Dan Preda
,
Jacek Saryusz-Wolski
,
Inese Vaidere
,
Vytautas Landsbergis
,
Krzysztof Lisek
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Paweł Zalewski
,
Michael Gahler
,
Nadezhda Neynsky
,
Zuzana Roithová
,
György Schöpflin
,
Andrzej Grzyb
,
Joachim Zeller
,
Giovanni La Via
fraktsiooni PPE nimel
PE465.662v01-00 B7‑0357/2011 Euroopa Parlamendi resolutsioon ELi ja Venemaa tippkohtumise (9.–10. juuni 2011) kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Venemaa Föderatsiooni kehtivat partnerlus- ja koostöölepingut EÜT L 327, 28.11.1997, lk 1.
ning 2008. aastal alustatud läbirääkimisi uue ELi ja Venemaa lepingu sõlmimiseks;
– võttes arvesse 31. mail 2003. aastal Peterburis toimunud ELi ja Venemaa 11. tippkohtumise järel tehtud ühisavalduses püstitatud ELi ja Venemaa ühist eesmärki luua ühine majandusruum, ühine vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, ühine välisjulgeolekualase koostöö ruum ning ühine teadus- ja haridusruum, mis hõlmab ka kultuuriküsimusi (nn neli ühist ruumi);
– võttes arvesse oma varasemaid Venemaad ning ELi ja Venemaa vahelisi suhteid käsitlevaid raporteid ja resolutsioone, eelkõige 17. veebruari 2011. aasta resolutsiooni õigusriigi põhimõtete järgimise kohta Venemaal Vastuvõetud tekstid, P7_TA-PROV(2011)0066 .
, 17. juuni 2010. aasta resolutsiooni ELi ja Venemaa tippkohtumise järelduste kohta, 12. novembri 2009. aasta resolutsiooni ettevalmistuste kohta 18. novembril 2009 Stockholmis toimuvaks ELi ja Venemaa tippkohtumiseks Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0064 .
, 17. septembri 2009. aasta resolutsiooni inimõiguste aktivistide mõrvade kohta Venemaal Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0022 .
ja 17. septembri 2009. aasta resolutsiooni energiavarustuse kindluse välisaspektide kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0021 .
;
– võttes arvesse ELi ja Venemaa inimõigustealaseid konsultatsioone ja 4. mail 2011. aastal toimunud viimast selleteemalist kohtumist;
– võttes arvesse 31. mail – 1. juunil 2010. aastal Rostovis Doni ääres toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumisel allkirjastatud kokkuleppeid ja tehtud ühisavaldusi;
– võttes arvesse 9.–10. juunil 2011. aastal Nižni Novgorodis toimuvat ELi ja Venemaa tippkohtumist,
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et Venemaa, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige, vastutab ühiselt koos ELiga stabiilsuse säilitamise eest maailmas, ning arvestades, et tõhustatud koostöö ja heanaaberlikud suhted ELi ja Venemaa vahel on eriti olulised nii Euroopa kui ka muude riikide stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu seisukohast;
B. arvestades, et EL ja Venemaa on nii majanduslikult kui poliitiliselt vastastikku sõltuvad; arvestades, et Euroopa Liit teeb jätkuvalt pingutusi, et süvendada ja arendada Euroopa Liidu ja Venemaa vahel suhteid, mis põhinevad kindlal pühendumisel demokraatia põhimõtetele ning põhi- ja inimõiguste ning õigusriigi põhimõtete austamisel;
C. arvestades, et paljusid rahvusvahelisi probleeme, eelkõige seoses Lähis-Ida, Liibüa, Iraani, terrorismi, energiavarustuse kindluse, kliimamuutuse ja finantskriisiga ei saa lahendada, kui ei ole vastutustundlikke suhteid ja koostööd Venemaaga;
D. arvestades, et peaaegu kolm aastat pärast konflikti Gruusiaga ei pea Venemaa endiselt kinni 12. augusti ja 8. septembri 2008. aasta lepingutest vägede väljaviimise kohta okupeeritud Gruusia aladelt Lõuna-Osseetias ja Abhaasias ning ei taga ELi järelevalvemissioonile täielikku ja piiramatut juurdepääsu neile aladele;
E. arvestades, et Venemaa on Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE), Euroopa Nõukogu ja ÜRO liikmena võtnud endale kohustuse austada ja rakendada nimetatud organisatsioonide aluspõhimõtteid,
1. kutsub ELi ja Venemaad üles kasutama eelseisvat tippkohtumist võimalusena intensiivistada läbirääkimisi uue partnerlus- ja koostöölepingu valdkonnas, mis põhineks ELi ja Venemaa vastastikusel sõltuvusel, ning rõhutab oma kindlat toetust ulatusliku ja õiguslikult siduva lepingu sõlmimisele, mis hõlmab poliitilist, majanduslikku ja sotsiaalset süsteemi ning sisaldab sellest tulenevalt kõiki demokraatia, õigusriigi ja inim- ja põhiõiguste austamisega seotud aspekte, mis peaksid sillutama teed mõlemapoolselt kasuliku tulemuseni Venemaaga, tingimusel, et Venemaa on valmis võtma meetmeid, et tõhustada õigusriigi põhimõtete järgimist ja inimõiguste austamist;
2. avaldab veel kord toetust moderniseerimispartnerlusele, kuid rõhutab ühtlasi vajadust jõuda kokkuleppele järgmiste meetmete osas, võttes arvesse ELi ja Venemaa nn nelja ühise ruumi kontekstis seni saavutatud tulemusi ja vajakajäämisi; toetab eriti koostööd teadus- ja arendustegevuse valdkonnas ning rõhutab, et neli ühist ruumi toetuvad vastastikkuse põhimõttele; kutsub seetõttu üles võtma eelseisval ELi ja Venemaa tippkohtumisel meetmeid konkreetsete eesmärkide sõnastamiseks; toob sellega seoses esile vajaduse kaasata ja rakendada partnerlus- ja koostöölepingu raames juba sõnastatud inimõiguste standardid, ning rõhutab, et oluline on lahendada kohtusüsteemi tõhusa ja sõltumatu toimimisega seotud probleemid ning tugevdada võitlust korruptsiooni vastu; rõhutab, et EL on valmis igati kaasa aitama, et parandada Venemaal sõltumatult toimiva õigusriigi süsteemi tõhusust; väljendab heameelt selle üle, et Venemaa teatas otsusest allkirjastada Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) konventsioon, mis käsitleb võitlust välisriigi ametnikele rahvusvahelistes äritehingutes antava altkäemaksu vastu;
3. avaldab veel kord toetust Venemaa ühinemisele Maailma Kaubandusorganisatsiooniga (WTO), mis looks võrdsed tingimused mõlema poole äriringkondadele ning hõlbustaks ja liberaliseeriks kaubandust maailmamajanduses; rõhutab, et WTOga liitumise eeltingimuseks on see, et Venemaa täidab kõiki WTO eeskirju ja loobub mis tahes protektsionistlikest meetmetest, sh kõrvaldab enne WTOga ühinemist kaubanduse häirijad, nagu Venemaa, Kasahstani ja Valgevene tolliliit, mille tõttu on kasvanud konsolideeritud tasud;
4. võtab teadmiseks Euroopa Liidu ja Venemaa vahel jätkuva dialoogi viisarežiimi edasise lihtsustamise üle; rõhutab, et kõnealune dialoog peaks olema kooskõlas idapartnerluses osalevate riikide viisarežiimi lihtsustamise protsessiga; kutsub kõrget esindajat ja komisjoni üles veenma Venemaad loobuma passide väljastamisest okupeeritud Lõuna-Osseetia ja Abhaasia kodanikele; rõhutab, et ära tuleb hoida igasugune oht Euroopa julgeolekule; väljendab heameelt 19. mail 2011. aastal Peterburis toimunud alalise partnerlusnõukogu arutelu üle, mis käsitles ühiste meetmete loetelu koostamist; nõuab edasist koostööd ebaseadusliku sisserände küsimuses, paremat kontrolli piiripunktides ning teabevahetust terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse valdkonnas;
5. rõhutab energiavarustuse kindluse olulisust ja on arvamusel, et Venemaa energiapoliitika ELi liikmesriikide ja ühiste naaberriikide suhtes on näitaja, mille kaudu tuleb ilmsiks Venemaa tegelik tahe järgida moderniseerimis- ja demokratiseerimisprotsessi; loodusvarade tarnet ei tohiks kasutada poliitikavahendina; nõuab energiaharta ja transiidiprotokolli põhimõtete lisamist uude partnerlus- ja koostöölepingusse, et tagada kõigile ELi liikmesriikidele usaldusväärne ja turvaline ning ühesugustel standarditel põhinev energiavarustus; rõhutab, et sellise koostöö aluseks peaksid olema vastastikuse sõltuvuse ja läbipaistvuse põhimõtted, samuti võrdne juurdepääs turgudele, infrastruktuurile ja investeeringutele; tunneb heameelt selle üle, et ka Venemaal on huvi õiguslikult siduva energeetikaalase raamistiku vastu; nõuab ELi ja Venemaa vahel tihedat koostööd tooraine ja haruldaste muldmetallide varude, eriti otsustava tähtsusega toorainevarude valdkonnas, ning kutsub sellega seoses üles järgima rahvusvahelisi eeskirju, eriti WTO eeskirju;
6. rõhutab, et oluline on saavutada Venemaa eelseisvate parlamendivalimistega seoses vabad ja õiglased valimised, mis põhineksid Euroopa Nõukogu ja OSCE kehtestatud valimisstandardite järgimisel; väljendab rahulolematust selle üle, et opositsiooniparteidel võib valimisteks registreerumisel esineda takistusi ning kutsub Venemaad üles võtma meetmeid, et rakendada Euroopa Nõukogu ja OSCE kehtestatud valimisstandardid; nõuab tungivalt, et Venemaa ametivõimud lubaksid OSCE-t ja Euroopa Nõukogu pikaajalisele valimisvaatlusele ning kutsub kõrget esindajat ja asepresidenti üles nõudma kõnealuse missiooni korraldamist;
7. kordab uuesti, et Venemaa peab viivitamata rakendama demokraatia, õigusriigi, inimõiguste austamise ja meediavabaduse põhimõtted, mis on koostöö aluseks; kutsub Venemaad üles võtma konkreetseid meetmeid, et parandada inimõiguste olukorda ja kaitsta ajakirjanikke, inimõiguslasi ja opositsiooni esindajaid vägivalla ja hirmutamise eest; toonitab, kui oluline on jätkuv ja siiras dialoog inimõiguste teemal ELi ja Venemaa inimõigustealaste konsultatsioonide raames, ning kordab oma üleskutset parandada selgelt määratletud dialoogi struktuuri, nii et see võtaks arvesse ka individuaalseid juhtumeid ja et seeläbi saaks tõhustada nende tulemuslikkust; rõhutab vajadust jätkata tihedaid kontakte ja toetusprogramme kodanikuühiskonna arendamiseks Venemaal; väljendab sügavat muret valitsusväliste organisatsioonide ja inimõiguslaste olukorra pärast Venemaal;
8. tunneb muret inimõiguste süveneva rikkumise pärast Venemaal ning õigusriigi ja sõltumatu kohtusüsteemi puudumise pärast; kritiseerib Venemaa apellatsioonikohtu 26. mai 2011. aasta otsust Mihhail Hodorkovski ja tema äripartneri Platon Lebedevi suhtes ning käsitleb seda poliitiliselt motiveeritud kohtuotsuste jätkumisena; mõistab hukka poliitilise sekkumise kohtuprotsessi; tunneb heameelt Euroopa inimõiguste kohtu otsuse pärast kõnealuses asjas ja Anna Politkovskaja arvatava mõrvari vahistamise pärast; nõuab lisaks põhjalikku ja sõltumatut uurimist seoses Sergei Magnitski ja teiste poliitvangide vangistamise ja surmaga; tunneb heameelt süüdimõistvate kohtuotsuste üle seoses Anastasija Baburova ja Stanislav Markelovi mõrvamisega ning kutsub Venemaa ametivõime üles jätkama tööd kõnealuse juhtumiga;
9. väljendab muret surmaga lõppenud vahejuhtumite pärast Mägi-Karabahhis ning kiidab heaks G8 partnerite 26. mail 2011. aastal avaldatud ühisavalduse, milles rõhutatakse kokkuleppe saavutamist otsustavate meetmete võtmise osas, et jõuda Mägi-Karabahhi konflikti rahumeelse lahenduseni; kutsub Venemaad üles täitma oma kohustused konflikti lahendamiseks; nõuab tungivalt, et kõrge esindaja ja asepresident võtaks meetmeid, et hoida ära konflikti võimalik ägenemine, ning nõuab sanktsioonide kehtestamist kõigi osaliste suhtes, kes rikuvad Biškeki relvarahukokkulepet;
10. kutsub Venemaad üles pidama kinni kokkulepetest, mille ta on allkirjastanud, täitma kõiki kuuepunktilise relvarahukokkuleppe tingimusi ja viima oma relvajõud viivitamata välja Gruusia okupeeritud aladelt Lõuna-Osseetias ja Abhaasias;
11. kutsub Venemaad üles võtma konstruktiivset seisukohta Transnistria ja sealselt konflikti käsitlevate läbirääkimiste küsimuses, ning on arvamusel, et Transnistria on proovikiviks sellele, kuidas toimib ELi ja Venemaa vastastikune toetus ummikseisus konfliktide lahendamisel;
12. märgib, et Venemaa, kellel on ÜRO Julgeolekunõukogus vetoõigus, peab täitma oma kohustusi rahvusvaheliste kriiside korral ning tagama täielikult oma naaberriikide suveräänsuse ja seda austama;
13. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, Venemaa Föderatsiooni valitsusele ja parlamendile, Euroopa Nõukogule ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioonile.
