A6-0362/2008
22.9.2008
RAPORT
Veepuuduse ja põua probleem Euroopa Liidus
(2008/2074(INI))
Keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjon
Raportöör:
Richard Seeber
PE 405.955v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................13
regionaalarengukomisjonI ARVAMUS..................................................................15
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS............................19
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................24
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus
( 2008/2074(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni 18. juuli 2007. aasta teatist veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus (KOM(2007) 0414 (lõplik) – edaspidi "teatis");
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika raamdirektiiv;
ELT L 327, 22.12.2000, lk 1.
– võttes arvesse mõjuhindamise aruannet ja uurimusi, mille on koostanud Euroopa Keskkonnapoliitika Instituut ja Euroopa Keskkonnaagentuur;
– võttes arvesse oma 4. septembri 2003. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta, milles käsitletakse veemajanduse küsimust arengumaades ja ELi arengukoostöö prioriteete;
ELT C 76 E, 25.3.2004, lk 430.
– võttes arvesse oma 18. mai 2006. aasta resolutsiooni looduskatastroofide (tulekahjud, põuad ja üleujutused) kohta – põllumajanduslikud aspektid
ELT C 297E, 7.12.2006, lk 363. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit ja regionaalarengukomisjoni ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni arvamusi ( A6‑0362/2008 ),
A. arvestades, et veepuuduse ja põua geograafiline levikuala ei piirdu üksnes Euroopa Liiduga, vaid neil nähtustel on ka rahvusvahelise ulatusega tagajärgi ja nad kujutavad endast probleemi kogu maailma jaoks; arvestades, et juba praegu tuleb ette rahvusvahelisi konflikte, mille põhjuseks on vesi, ja üha suureneb oht, et selliseid konflikte esineb tulevikus sagedamini;
B. arvestades, et vesi on elutähtis ning ühine hüve, mida ei tohiks käsitleda üksnes kaubana; arvestades, et veepoliitika peaks lähtuma veele õiglase juurdepääsu tagamisest kõigile, sealhulgas tulevastele põlvkondadele;
C. arvestades, et veepuudus ja põud kujutavad endast koos vastavate sotsiaalmajanduslike ja keskkonnaalaste mõjudega ELi jaoks olulist raskust; viimase kolmekümne aasta põuaperioodidest tingitud majandusliku kahju kogumaksumus ulatub hinnanguliselt 100 miljardi euroni;
D. arvestades, et juba praegu mõjutab veepuudus ja põud mitmeid ELi piirkondi ja umbes üks viiendik ELi elanikkonnast elab riikides, mille elanikel tuleb nappide veevarudega toime tulla;
E. arvestades, et ühenduse riike erineval määral mõjutav kõrbestumine kahandab looduskeskkonna mitmekesisust ja mõjub halvasti mulla viljakusele ning põhjustab seega selle põllumajandusliku väärtuse langust;
F. arvestades, et veepuudus ja põud ei ole võrdselt terav probleem kõikides ELi piirkondades, vaid see on kõige suurem lõunapoolsemates liikmesriikides;
G. arvestades, et veepuudusest ja põuast tingitud probleemid avalduvad piirkonniti väga erinevalt; arvestades, et nende probleemide lahendamisel tuleks lähtuda piirkondlikest vajadustest;
H. arvestades, et veepuudust ja põuda on viimase kolmekümne aasta jooksul üha sagedamini ja raskemal kujul esinenud ning ilmselt halvendab olukorda veelgi kliimamuutus, mis tõenäoliselt soodustab nii ELis kui ka väljaspool seda hüdroloogilisi sündmusi, mis mõjutavad arvatavasti nii veevarude kvaliteeti kui ka nende kogust;
I. arvestades, et praegused veetarbimise harjumused ei ole säästvad ja ELis raisatakse ikka veel 20% veest selle ebaefektiivse kasutamise tõttu;
J. arvestades, et tugev põud, millega kaasneb väiksem sademetehulk, suurendab metsapõlengute ohtu, millest annavad tunnistust hiljuti Euroopa lõunaosa laastanud hävitavad tulekahjud;
K. arvestades, et ELis ei ole põhjalikku, tehnilistel ja teaduslikel andmetel põhinevat usaldusväärset hinnangut olemasolevate veevarude suuruse kohta; arvestades, et piirkondlikul tasandil ja aastaaegadest sõltuvat kõikumist kajastavate olemasolevate andmete hulk on väga piiratud;
L. arvestades, et veepuudus võib olla tingitud looduslikest teguritest, inimtegevusest või mõlema koosmõjust kas loodusvaru ülekasutamise pärast või vee kvaliteedi languse pärast; arvestades, et vee väärkasutus on üheks kõrbestumise põhjuseks;
M. arvestades, et turism suurendab nõudlust vee järele veelgi, seda eriti suveperioodil ja Euroopa lõunaosa rannikualadel;
N. arvestades, et üldsuse teadlikkuse suurendamine ja kodanikele vastavasisulise teabe erineval kujul kättesaadavaks tegemine, nt teabe- ja koolituskampaaniate kaudu, etendavad inimeste vee kasutamisega seotud harjumuste ja suhtumise muutmisel ning vett säästvate ja tõhusate veekasutuse käitumistavade väljakujunemisel olulist rolli;
O. arvestades, et ühisveevarustus on avalik põhiteenus, mis on seotud rahvatervisega ja mille osutamist ei tohiks katkestada;
P. arvestades, et veepuudus ja põud on keerukad keskkondlikud probleemid, mida tuleks reguleerida tihedas seoses muude keskkonnaprobleemidega ja viimaseid arvesse võttes;
Q. arvestades, et põllumajandus kannatab tootmissektorina teravalt veepuuduse ja põua tagajärgede all, täites samal ajal olulist rolli olemasolevate veevarude säästvas majandamises;
R. arvestades, et multifunktsionaalsel põllumajandusel on ELis oluline roll maastike, bioloogilise mitmekesisuse ja puhta vee säilitamisel ning ta vajab seetõttu rahalist toetust teatud meetmete võtmiseks ja teaduslikku nõustamist veemajanduse valdkonnas;
S. arvestades, et veepuudus ja põud on põllumajandusliku tooraine hinnatõusu põhjustav oluline tegur; arvestades, et tuleb tagada stabiilne toiduainetega varustamine;
T. arvestades, et põllumajandus vajab suuri veekoguseid ja sõltub seetõttu veevarustusest, tuleb põllumajandus kaasata vastutava osalejana integreeritud piirkondlikesse veemajanduse süsteemidesse, mis puudutab vee tasakaalustatud kasutamist, vee raiskamise lõpetamist, sobivate maastike ja põllukultuuride planeerimist ning vee kaitsmist reostumise eest;
U. arvestades, et põud soodustab ka teatavate taimekahjurite levikut, põhjustades saagikuse olulist vähenemist,
V. arvestades, et komisjoni neljandas majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse aruandes määratletakse kliimamuutust, eriti põuda ja veepuudust, ühena uutest märkimisväärse territoriaalse mõjuga probleemidest, millele tuleb ühtekuuluvuspoliitika abil lahendus leida ning mis praeguseks mõjutab 11% Euroopa Liidu rahvastikust ja 17% liidu territooriumist,
1. annab teatisele omapoolse heakskiidu ja toetab esitatud poliitiliste valikuvõimaluste esimest kogu tulevaste meetmete võtmiseks, kuid tunneb siiski kahetsust, et selle kohaldamisala piirdub üksnes ELi ja selle liikmesriikidega; tuletab meelde, et veepuudus ja põud on rahvusvahelise ulatusega probleemid ja tuleb võtta asjakohaseid meetmeid;
2. rõhutab, et mitmeid piirkondi hõlmavatel ja piiriülestel vesikondadel võib olla tõsine piiriülene mõju jõe ülem- ja alamjooksu piirkondadele ning et seetõttu tuleb liikmesriikidel ning piirkondlikel ja kohalikel asutustel teha veepuuduse ja põua küsimuses vältimatult koostööd, tagades seega säästva ja õiglase veekasutuse; on seisukohal, et veepuuduse ja põua küsimuse spetsiifilisus eeldab kooskõlastatud tegevust ELi ja liikmesriikide tasandil ning piirkondlikul ja kohalikul valitsustasandil;
3. tunneb kahetsust asjaolu üle, et teatises piirdutakse vaid toetuse avaldamisega üldistele eesmärkidele ja tehakse üksnes piiratud arvul ettepanekuid konkreetsete meetmete võtmiseks ega esitata nende rakendamise kindlat ajakava veepuuduse ja põua all kannatavates piirkondades; kahetseb, et nende täitmiseks ei seatud realistlikke eesmärke ega tähtaegu ega pööratud tähelepanu tiheda koostöö vajadusele riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutustega; palub komisjonil esitleda käimasolevat programmi, eelkõige 2009. aasta eduaruannet ja ülevaadet Euroopa Liidu strateegiast ja selle arengust;
4. tõstab esile piirkondade kui tehnoloogilise uuendustegevuse tõukejõu olulisust vee küsimustes, arvestades tõhusa veetarbimise kasvavat tähtsust konkurentsivõimet määratleva tegurina; nõuab seepärast tungivalt, et piirkondlikud asutused kaaluksid tõhusa piirkondliku veemajanduse korraldamisel koostöö tegemist, teabevahetust ning strateegiliste partnerluste loomist nii riiklikul kui ka piirkondadevahelise rahvusvahelise koostöö tasandil;
5. kutsub piirkondlikke ja kohalikke ametiasutusi üles kasutama märkimisväärseid võimalusi, mida pakuvad struktuurifondid, ning investeerima olemasoleva infrastruktuuri ja tehnoloogia täiustamisse või uuendamisse (eelkõige piirkondades, kus torustike lekete tõttu vett raisatakse), hõlmates eelkõige keskkonnasäästlikke tehnoloogiaid, mis toetavad tõhusat veekasutust ja mida on võimalik siduda veeressursside integreeritud haldamisega, et tulla eelkõige toime tõhusa veekasutusega seotud väljakutsega (veesäästu ja korduvkasutamise mõttes) tööstuse ja põllumajanduse sektoris ning kodutarbijate puhul;
6. rõhutab sellega seoses, et raha eraldamine infrastruktuuridele peab olema suunatud veemajanduse ja kvaliteetse veevarustuse parandamisega seotud tegevuse läbiviimisele vastavalt olemasolevatele vajadustele;
7. tuletab meelde, et veevarude majandamisel tuleks esikohale seada nõudlusel põhinev lähenemisviis; on siiski arvamusel, et EL peaks veevarude majandamisel omaks võtma tervikliku lähenemisviisi, kombineerides nõudluse reguleerimise vahendid, veeringluses olemasolevate varude optimeerimise vahendid ja uute varude loomise vahendid, ning et see lähenemisviis peab ühendama keskkondlikud, sotsiaalsed ja majanduslikud kaalutlused;
8. täheldab, et pakkumisel põhinevaid meetmeid tuleks samuti arvesse võtta, pidades silmas majanduslikult ja keskkondlikult kõige tõhusama lahenduse saavutamist, pakkumise ja nõudluse vahelise tasakaalu optimeerimist ning katkematu ühisveevarustuse tagamist, sh põua tingimustes, vastavalt säästva arengu põhimõtetele; on arvamusel, et tuleks julgustada toimiva veekasutuse hierarhia kehtestamisele suunatud tegevust, ning et vee ümbersuunamine selle transportimiseks pikkade vahemaade taha ei peaks olema veepuuduse probleemi lahenduseks; rõhutab samas tähtsust, mis pakkumisega seonduvatel meetmetel võib olla veepuuduse ja põua tõttu enim kannatavatele piirkondadele, kus need võivad võtta traditsiooniliste võimaluste, nagu infrastruktuuri ehitamine veevärgi reguleerimiseks, või alternatiivsete ja uuenduslike lahenduste, nagu reovee säästlik korduvkasutamine või magestamine, vormi;
9. rõhutab Euroopa põllumajandustootjate rolli pinnase erosiooni ja kõrbestumise vastases võitluses ning palub, et tunnustataks Euroopa tootja olulist osa püsivast põuast mõjutatud või tuulega edasikanduva liiva tõttu ohustatud piirkondade taimkatte säilitamisel; rõhutab kasu, mida veekogumise seisukohalt toovad eriti püsikultuurid, viljapuuaiad ja viinamarjaistandused, heina- ja karjamaad ning metsakultuurid;
10. rõhutab veemajanduse küsimuse tähtsust mägipiirkondades ning kutsub komisjoni üles õhutama kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi edendama solidaarsustunnet alam- ja ülemjooksu piirkondade kasutajate vahel;
11. viitab ühelt poolt kliimamuutuse ning teiselt poolt veepuuduse ja põua ning kohalike veevarude säilitamisele ja kaitsmisele suunatud integreeritud piirkondliku tegevuse vahelisele seosele ning tunneb suurt muret selle võimalike mõjude pärast elanikkonna tervisele; nõuab, et kliimamuutuste vastu võitlemise poliitikate koostamisel võetakse arvesse nende mõju veevarudele; palub, et teostataks põhjalik uuring biokütuste arendamise ja veevarude olemasolu vahelise seose kohta; nõuab samuti, et koostataks konkreetne hinnang suure veetarbimisega seadmete kohta; rõhutab vajadust lisada vee teema kõikidesse poliitikavaldkondadesse ja töötada selle küsimuse käsitlemiseks välja üldine käsitusviis, mis hõlmaks kõiki ELi rahastamisvahendeid ja õigusakte; rõhutab samuti, et sellesse protsessi tuleb kaasata kõik poliitilised tasandid (riiklik, piirkondlik ja kohalik);
12. usub, et veepuudus ja põud ning kliimamuutus ja nendega seotud konkreetsed strateegiad tuleks omavahel siduda, pidades meeles, et kliimamuutusega kohanemise probleemid tuleb lisada vee raamdirektiivi rakendamise prioriteetide hulka;
13. nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid tunnistaksid, et metsade raadamine ja linnade piiramatu kasv on süüdi veepuuduse süvenemises; kutsub liikmesriike ja pädevaid asutusi üles võtma arvesse veega seotud küsimusi maakasutuse planeerimisel, eelkõige seoses majandustegevuse arendamisega tundlikes vesikondades, kaasa arvatud saartel ja äärepoolseimates piirkondades; rõhutab, et mis tahes veevarustus peab sõltumata tarbimise eesmärgist järgima vee õiglase tarifitseerimise põhimõtet, mille kaudu ergutatakse eelkõige äriühinguid vett tõhusamalt kasutama;
14. rõhutab, et ühenduse eelarve prioriteetide läbivaatamise käigus tuleks suuremat tähtsust omistada keskkonnameetmetele ning eelkõige poliitikale, mille eesmärk on võidelda kliimamuutuse tagajärgedega, nende seas põud ja veepuudus, tagades vajalike täiendavate vahendite olemasolu;
15. palub komisjonil võtta arvesse kliimamuutusest tingitud maakasutusele ja kliimamuutusega seotud energiakuludele avalduvate sotsiaalsete ja majanduslike mõjude sektoritevahelisi seoseid; innustab ELi kasutama objektiivseid ja majanduslikke näitajaid kõikide veekasutuse tõhususe hinnangute koostamisel;
16. tunnistab, et veepuudus ja põud mõjutavad vahetult majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust; on jätkuvalt seisukohal, et seda tuleks tulevase ühtekuuluvuspoliitika väljatöötamisel piisavalt arvesse võtta ning et selleks tuleb teha kättesaadavaks kõik vajalikud eelarvelised meetmed ja muud vahendid;
17. juhib tähelepanu asjaolule, et piirkonna majanduslik olukord, konkurentsivõime ja arenguvõimalused sõltuvad komisjoni teatises mainitud keerukatest keskkonnaküsimustest;
18. mõistab, kui oluline on õigusliku raamina veepoliitika raamdirektiiv, et saavutada Euroopa vete hea seisund, edendada piirkondadevahelist koostööd, säästvat veekasutust ja olemasolevate veeressursside kaitset ning aidata ühtlasi leevendada üleujutuste ja põudade tagajärgi; palub komisjonil ja liikmesriikidel kõnealuse direktiivi sätteid täies ulatuses rakendada ja tagada, et veepuuduse ja põua suhtes võetavatel meetmetel ei oleks negatiivset mõju veekvaliteedi eesmärkidele;
19. rõhutab vajadust selgitada kauakestva põua määratlust (vee raamdirektiivi kontekstis) ja selle mõju vee raamdirektiivi keskkonnaalaste eesmärkide saavutamisele põuaperioodide kestel ja pärast neid; juhib tähelepanu, et veepuudus ja põud on seotud, kuid erinevad nähtused, ning nende jaoks tuleks vastu võtta erinevad strateegiad;
20. rõhutab, et põua, pinnase erosiooni, kõrbestumise ja metsapõlengute vahel on tihe seos;
21. on arvamusel, et veepoliitika raamdirektiivis ette nähtud vesikondade majandamiskavad peaksid sisaldama ka põua ja muude ilmastikukatastroofide ohje ning kriisiohje meetmeid, mida on kohandatud vastavalt veepuuduse ja põua all kannatavate vesikondade konkreetsetele vajadustele, sealhulgas piiriülene koordineerimine, üldsuse kaasamine ja varajase hoiatamise süsteemid, mis toimivad eri tasanditel: nt Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil; rõhutab vajadust vältida tõkete loomist jõgede looduslikele voolusängidele üleujutuste vähendamise püüdlustes, ning innustab esitama ulatuslikumaid mõjuhinnanguid seoses vee looduslike vooluteede sulgemisega;
22. rõhutab metsade osa veeringluses ning metsade, rohumaade ja üles haritud maa tasakaalustatud vahekorra tähtsust säästva veemajanduse jaoks; rõhutab eelkõige kõrge viljakusega muldade ja kohandatud külvikorra rolli; hoiatab, et suurenev maakasutus ohustab põllumajandust, toiduvarusid ja säästvat veemajandust;
23. juhib tähelepanu, et kõrbestumine on tihedalt seotud metsamajandusega; nõuab tungivalt, et suuremal määral kasutataks ära metsastamist, et piirata ja leevendada äärmuslikku pinnase- ja põhjavee voolu ning võidelda mulla viljakuse languse ja erosiooni vastu;
24. soovitab ühenduse kodanikukaitse süsteemis sätestada sekkumine äärmuslikust põuast tingitud kriisiolukordades;
25. rõhutab kogu ELi ulatuses kättesaadava põhjavee koguse ja selle kasutamise eeskirjade ümberhindamise tähtsust, mille peamiseks eesmärgiks oleks põhjavee varude ratsionaalse kasutamise tagamine vastavalt asjaomase riigi vajadustele;
26. märgib, et teatises ei käsitleta mitmetes piirkondades heitveepuhastuse puudumisest tulenevaid probleeme;
27. rõhutab, et ei tohi unustada põhjaveevarude kaitsmise vajadust, kui need tahetakse kaasata üldisse veemajandussüsteemi;
28. palub nõukogul, liikmesriikidel ning piirkondlikel ja kohalikel asutustel võtta teatises arutluse all olnud küsimusi arvesse muude erinevate valdkondade poliitikas, et vältida veevarude kaitse puhul soovitule vastupidist mõju;
29. rõhutab, et ülemaailmne kogemus tõendab, et jõgede ümbersuunamine kahjustab pöördumatult ökoloogilisi ja hüdromorfoloogilisi tingimusi ning see võib tähendada, et inimesed peavad oma kodudest lahkuma ja et ettevõtted tuleb ümber paigutada, mis kahjustab sotsiaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust; palub liikmesriikidel hoiduda oma vesikondade tingimuste igasugusest halvendamisest ja austada täiel määral veepoliitika raamdirektiivi artiklites 1 ja 4 esitatud nõudeid ning palub, et komisjon rahastaks ELi vahenditest üksnes projekte, mille läbiviimisel järgitakse kõnealuseid nõudeid täies ulatuses;
30. nõuab tungivalt, et nõukogu võtaks viivitamatult vastu otsuse ettepaneku kohta võtta vastu määrus Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta ( KOM(2005)0108 ), et parandada nõuete ja toetuskõlblike juhtude määratlust, sealhulgas põuajuhtumite puhul, ja leevendada seega loodusõnnetusest põhjustatud kahjusid tulemuslikumalt, paindlikumalt ja kiiremini, arvestades ka seda, et Euroopa Parlament võttis oma seisukoha vastu juba 18. mail 2006
ELT C 297E, 7.12.2006, lk 331. ;
31. tunneb heameelt asjaolu üle, et veepuudusele ja põuale reageerides peab komisjon esmatähtsaks vee säästmist; nõuab sellega seoses tungivalt, et komisjon tagaks, et struktuurifondide kasutamine ei oleks kõnealuse prioriteediga vastuolus, kaasaks jätkusuutliku veemajanduse kriteeriumina, mida projektide läbiviimisel järgida tuleb, ning koguks tõendeid piirkondlike ja kohalike asutuste veesäästu kasutamise kohta ning vee raamdirektiivi nõuete täiel määral täitmise kohta nende poolt, enne kui neile eraldatakse struktuurifondidest rahalisi vahendeid;
32. peab vajalikuks piirkondade ja riikidevahelise koostöö sisseviimist vooluveekogude integreeritud haldamiseks juhul, kui vooluveekogu läbib rohkem kui ühte liikmesriiki, eelkõige seoses põllumajandusega;
33. tuletab meelde, et ELis kaotatakse vee ebatõhusa kasutamise tõttu ligikaudu 20% veest; rõhutab ulatuslike investeeringute vajadust, et saavutada tehnilisi edusamme kõigis majandusharudes (keskendudes kõige intensiivsemale veetarbimisele ja harudele, kus vee kokkuhoiu potentsiaal on suurim); märgib, et kehv vee majandamine on veepuudust mõjutavaks probleemiks ja võib omada halvemaid tagajärgi põuaperioodil, kuid ei põhjusta seda, kuna põud on loodusnähtus;
34. arvestades, et põua ja veepuuduse probleem on tihedalt seotud pillava veekasutusega seonduva probleemidekompleksiga, teeb komisjonile ettepaneku võtta säästlik veekasutus ELi vahenditest antavate subsiidiumide saamise üheks eeltingimuseks;
35. innustab ELi toetama vee ja energia tarbimist vähendavaid tehnoloogiaid, parimaid lahendusi ja uuendusi, mille eesmärk on ühtlasi edendada ka vee efektiivset kasutamist;
36. pidades meeles, et lekkekaod ühisveevarustusvõrgus linnakeskustes võivad ületada 50%, palub komisjonil uurida linnade võrgustiku loomise edendamise võimalust, et innustada säästlikku veekasutust eesmärgiga vahetada häid tavasid, nagu korduvkasutus, säästev ja parandatud veekasutuse tõhusus ja ühiste näidispilootprojektide teostamine; samuti palub kohalikel ametiasutustel parandada vee jaotusvõrke, mis on amortiseerunud;
37. rõhutab, et 40% ELis kasutatavast veest oleks võimalik säästa; nõuab, et võetakse konkreetseid meetmeid ja juurutatakse rahalisi stiimuleid, mis toetaksid efektiivset ja säästvat veekasutust; samuti nõuab laiaulatuslikku mõõdikute paigaldamist vee tarbimise mõõtmiseks eesmärgiga innustada säästmist, korduvkasutust ja tõhusat ning mõistlikku veekasutust; innustab kõige enam mõjutatud liikmesriike kasutama osa oma struktuurifondide vahenditest veekasutuse ja vee kokkuhoiu parandamise projektidele; innustab vesikonda haldavaid ametiasutusi koostama kulutasuvuse analüüsi alternatiivsete veemajandamise meetmete kohta kõigis sektorites;
38. rõhutab vee raiskamise vastu võitlemise ja tasakaalustatud veekasutuse vajadust eelkõige korduvkasutuse kaudu, pidades meeles selle mitmekülgset väärtust: bioloogilist, sotsiaalset, keskkondlikku, sümboolset, kultuurilist ja maastiku ning turismiga seonduvat;
39. tuletab meelde, et veepoliitika raamdirektiivi artikli 9 lõikes 1 sätestatakse, et „Liikmesriigid võtavad arvesse veevarustusteenuste kulude […] põhimõtet […] ning [järgivad] eelkõige põhimõtet, et saastaja maksab” ja tagavad 2010. aastaks, et „veehinna kujundamise poliitika innustab küllaldaselt veekasutajaid kasutama veeressursse tõhusalt [ja] veekasutuse eri valdkonnad […] annavad piisava panuse veevarustusteenuste kulude katmisse”;
40. on arvamusel, et kuigi veemajanduse poliitika peab rajanema põhimõttel, et saastaja maksab, peaks sellega kaasnema meetmed, mis teevad lõpu vigastest seadmetest ja ebasobivatest põllukultuuridest ning maaharimissüsteemidest tingitud olulistele kadudele;
41. rõhutab, et mõnes riigis oleks põllumajanduse sektoris efektiivsema veekasutuse saavutamise valdkonnas võimalik veel suuri edusamme teha; loodab, et ühise põllumajanduspoliitika „tervisekontrolli” raames võetakse seda probleemi arvesse ja esitatakse konkreetsete meetmete võtmiseks ettepanekuid, mis toetaksid vee säästvat kasutust parimate olemasolevate tavade ja tehnoloogiate rakendamist, eriti maapiirkondade arengu edendamist, ergutavate stiimulite abil nõuetele vastavuse tagamise, „saastaja maksab” ja „kasutaja maksab” põhimõtete kohaldamise ning maaelu arengu programmide kaudu; on seisukohal, et Euroopa Liit peaks toetama veemajandust parandavaid meetmeid põllumajanduses, edendades niisutussüsteemide kaasajastamist veetarbimise vähendamiseks ja ergutades selle valdkonna teadusuuringuid;
42. rõhutab ühise põllumajanduspoliitika teise samba raames keskkonnaprogrammide rolli soodustuste kehtestamisel veevarude säästmist ja puhtust kaitsvatele põllumajanduslikele tavadele;
43. rõhutab asjaolu, et biokütuste tootmine kergitab nõudlust suurte veekoguste järele, ning rõhutab vajadust kontrollida pingsalt biokütuste kasutamise mõju ja vaadata korrapäraselt läbi Euroopa Liidu ja riiklikud biokütuste poliitikad;
44. juhib tähelepanu asjaolule, et peamised veekasutajad (nagu näiteks energiatootjad) ei tarbi vett ära, vaid lasevad vee pärast oma protsessides kasutamist veeringlusesse tagasi; rõhutab, et seda tehes on neil tugev mõju pinnavee kättesaadavusele, ökosüsteemidele ja rahva tervisele vee temperatuuri tõstmise tõttu; rõhutab vajadust võtta neid mõjusid arvesse;
45. tuletab meelde, et kui ELis tuleb veekasutust olulisel määral vähendada, siis on selles tähtis roll täita ka tarbijatel; kutsub seetõttu ELi üles algatama avalikku kampaaniat, et suurendada kodanike teadlikkust veeproblemaatika küsimuses ja toetada neid konkreetsete sammude astumisel;
46. juhib komisjoni tähelepanu sellele, et tõhus vee hinnapoliitika kavandamine, mis kajastab vee tõelist väärtust, võib innustada tarbijaid olema oma veekasutuses kokkuhoidlikumad;
47. rõhutab piirkondlike ja kohalike ametiasutuste ning kodanikuühiskonna organisatsioonide kaalukat rolli teadlikkuse tõstmise kampaaniates ja koolitustegevuse korraldamises;
48. kutsub komisjoni ning liikmesriikide piirkondi ja linnu üles edendama ELis vett säästvate käitumistavade arendamist vihmavee kogumise edendamise ja vee säästmise osas elanikkonna teadlikkuse tõstmise kampaaniate korraldamise teel, näiteks sobivate koolitusprogrammide kaudu; palub komisjonil edendada vee säästmiseks (kaasa arvatud vihma- ja heitvee puhastamine), tõhusa veekasutuse suurendamiseks ja põuariski ohjamiseks võetavate meetmete osas parimate tavade vahetamist piirkondade, linnade ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel;
49. peab vajalikuks edendada tootjatele suunatud teabe-, teadlikkuse ja koolituskampaaniaid, et aidata aktiivselt kaasa veevarude säästvale majandamisele;
50. on arvamusel, et toodete veetarbimise märgistussüsteem, mis on juba olemas energiatõhususe kohta, oleks sobiv vahend säästlikuma veetarbimise saavutamiseks, kuid rõhutab, et:
a) niisugune süsteem peaks olema vabatahtlik ja
b) olemasolevaid märgistusi ja märgistusskeeme tuleks tarbijate liigse teabega segadusse ajamise vältimiseks arvesse võtta;
51. nõuab tungivalt, et vee tõhusa kasutamise kriteeriumid peaksid võimaluse korral muutuma hoonete ehitusstandardite osaks;
52. ergutab kõiki pooli arendama välja jätkusuutliku veemajanduse vabatahtliku märgistamissüsteemi ja koostama vabatahtlikud vee kokkuhoiu programmid eri majandusharudes (näiteks põllumajandus, turism, tootmine);
53. juhib tähelepanu asjaolule, et vee tegelikku väärtust kajastav tõhus hinnapoliitika võib innustada tarbijaid vett säästlikumalt kasutama;
54. on seisukohal, et vesi peab jääma avalikuks hüveks ja riikide suveräänsuse põhielemendiks, mis peaks olema kõigile kättesaadav õiglaste nn sotsiaalsete ja keskkonnahindadega, võttes eelkõige arvesse iga riigi konkreetset olukorda ja erinevaid olemasolevaid põllumajandussüsteeme ning põllumajanduse sotsiaalset rolli;
55. palub komisjonil kaaluda 2009. aastal katseprojekti rahastamist, mille eesmärk on Euroopas kõrbestumist ja steppide tekkimist vältivate meetmete väljatöötamist käsitlevate uurimuste teostamine, jälgimine ja kontrollimine, seega ka kahjude ärahoidmine erosiooni, tuulekande, põllumajanduse ja bioloogilise mitmekesisuse valdkonnas ja mullakaitse parandamine ning mulla viljakuse ja selle võime suurendamine juhtida vett ja sekvestreerida süsinikku; kinnitab usaldusväärsete ja läbipaistvate andmete kogumise tähtsust tõeliselt tõhusa poliitika jaoks;
56. tervitab Euroopa põuavaatlussüsteemi ja varajase hoiatamise süsteemi väljatöötamist; rõhutab selle peamisi eesmärke, eelarvet ja kavandamist käsitleva laiendatud arutelu tähtsust;
57. palub komisjonil toetada Euroopa põuavaatluskeskuse tegevuse alustamist Euroopa Keskkonnaagentuuri raames ning rõhutab, et see peaks töötama üleriigiliste andmete täiendamise suunas piirkondliku ja kohapealse sesoonse standardteabega sademete ja sektoriülese veetarbimise kohta, et toetada usaldusväärsete strateegiliste otsuste langetamist;
58. rõhutab huumuserikka mulla, kohandatud külvikordade süsteemi ning metsa, rohumaa ja viljelusmaa tasakaalustatud suhte olulisust säästlikuks veemajanduseks; hoiatab, et kasvav maakasutamine kujutab endast ohtu põllumajandusele, toiduainetega kindlustatusele ja säästlikule veemajandusele; hoiatab, et kasvav maakasutamine kujutab endast ohtu põllumajandusele, toiduainetega kindlustatusele ja säästlikule veemajandusele;
59. kutsub komisjoni üles toetama liikmesriike tsüklilistest põudadest ja tulekahjudest mõjutatud piirkondade metsa uuendamisel, mis põhineb nende biokliima ja ökoloogilise eripära austamisel, ning loodab, et maapiirkondade ja linnamaastike rehabilitatsiooni käsitletakse tähtsa küsimusena, võttes asjakohaselt arvesse kohalikku eripära;
60. on seisukohal, et veepuudus ja tsüklilised põuad on muutnud tulekahjud sagedasemaks ja laastavamaks, suurendades mitmete liikide haavatavust ja hävimisohtu, mis on iseloomulikud Lõuna-Euroopa riikide metsadele, mis sageli kujutavad endast nende riikide peamist loodusvara;
61. rõhutab, et Euroopa põllumajandusmudeli kavandamisel tuleks arvesse võtta kõige sagedasemaid ja teravamaid keskkonnaohte, samuti veepuudust ja põuda ning et sellega seoses peaks tulemuslik kriisiohjamismehhanism kujutama endast Euroopa ühise põllumajanduspoliitika olulist osa;
62. on seisukohal, et metsade ja põllumajandusliku tootmise keskkonnaalane väärtus tuleb ümber hinnata kliimamuutuse kontekstis, kus on äärmiselt oluline tasakaalustada kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemine metsaga kaetuse suurendamisega, mille panust süsiniku talletajana tuleb arvesse võtta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisega seotud kõikides poliitikavaldkondades;
63. toetab komisjoni pingutusi jätkata veepuuduse ja põua probleemide esiletõstmist rahvusvahelisel tasandil eriti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kõrbestumise vastu võitlemise konventsiooni ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni kaudu;
64. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
SELETUSKIRI
Veeküsimus puudutab tervet ühiskonda.
Vesi on inimeste, loomade ja taimede elu eeltingimus ning hädavajalik ressurss majanduse jaoks.
Siiski on vee puhul tegemist napi ressursiga.
Veeressursside, vee ökosüsteemide ning joogi-ja pesuvee kaitsmine kujutavad endast keskkonnakaitse nurgakive.
Seega on selle väärtusliku ressursi tõhusa kaitse tagamiseks vajalikud Euroopa tasandil kooskõlastatud meetmed.
Viimase kolmekümne aasta jooksul on ekstreemseid ilmastikutingimusi sagedamini ette tulnud.
Viimastel aastatel on sagedasemad ekstreemsed vihmahood põhjustanud mõnes Euroopa osas üleujutusi, samal ajal tabasid teisi piirkondi põuad ja kuumalained.
Üha tugevamini avalduvate kliimamuutuse mõjude tõttu võib juhtuda, et tulevikus kannatavad veepuuduse all kuni 3,2 miljardit inimest.
Euroopa Keskkonnaagentuuri 2007. aastal tehtud hinnangute kohaselt elab juba üks kolmandik eurooplastest veestressi all kannatavatel aladel, kus nõudlus vee järele on suurem kui pakkumine.
Viimase kolmekümne aasta põudade kogumaksumus ulatus 100 miljardi euroni ja ainuüksi 2003. aasta põua maksumus ELi majandusele oli 8,7 miljardit eurot.
Kolm suurimat probleemi, millele EL peaks lahenduse leidma, on liigne, mittesäästev ja ebaefektiivne veekasutus ning sellest tingitud raiskamine, puudulik probleemi teadvustamine ja lõimitud lähenemisviisi puudumine veeküsimuse käsitlemisel.
Kliimamuutus ei ole ainuke väljakutse, millega Euroopa peab toime tulema.
Üha napimatest veeressurssidest hoolimata suureneb liigne, mittesäästev ja ebaefektiivne veekasutus peaaegu kaks korda kiiremini kui maailma elanikkond.
Ainuüksi Euroopa raiskab vähemalt 20% oma veest ebaefektiivse kasutuse tõttu.
Üks võimalus selle probleemi lahendamiseks oleks veepoliitika raamdirektiivi ja selle hinnakujundust käsitlevate sätete täieulatuslik rakendamine.
Vajalikud on ka investeeringud vett säästvate tehnoloogiate arendamisse.
Automaatse tarbevee hulga suurendamise asemel tuleks eelistada nõudlusel põhinevaid meetmeid.
Pakkumisel põhinevaid meetmeid tuleks arvesse võtta üksnes siis, kui kõik efektiivse veekasutuse edendamise, veenõudluse reguleerimise parandamise ja teavitusmeetmete võimalused on ära kasutatud.
Veepuuduse probleemi lahendus ei tohiks olla vee transportimine pikkade vahemaade tagant ja piiriülene transport peaks ka edaspidi jääma eranditult vastava liikmesriigi pädevusse.
Kõnealuse kerkiva probleemi ulatust arvesse võttes torkab silma asjakohase teabe ja laiaulatusliku teadlikkust suurendava kampaania puudumine.
Vastutustundlike, vett säästvate ja tõhusalt kasutavate käitumistavade väljakujundamine nõuab aktiivset teadlikkuse tõstmise poliitikat, mis haaraks kõik veesektoris osalejaid.
Teave, haridus ja koolitus on esmased valdkonnad, kus tuleb tegutseda.
Selle väljakutsega toimetulekuks on mitmeid võimalusi.
Märgistus pakendil kui üldsusele veetõhususe ja jätkusuutlike veemajandustavade kohta sihipärase teabe jagamise tõhus viis on vaid üks võimalik rada, mida mööda astuda.
Vee teema tuleb lisada kõikidesse poliitikavaldkondadesse ja töötada selle küsimuse käsitlemiseks välja tõeliselt lõimitud lähenemisviis.
Sellesse protsessi tuleb kaasata kõik poliitilised tasandid (riiklik, piirkondlik ja kohalik).
Üha kasvavat veepuuduse probleemi tuleb kõikides ELi poliitikavaldkondades ja kõikide ELi rahastamisvahendite kasutamisel arvesse võtta.
Lõpuks ei piirdu veepuuduse ja põudade geograafiline levikuala üksnes Euroopa Liiduga ja neil on ka rahvusvahelise ulatusega tagajärgi.
Juba praegu tuleb ette rahvusvahelisi konflikte, mille põhjuseks on vesi, ja üha suureneb oht, et selliseid konflikte esineb tulevikus sagedamini.
Seetõttu on veepuuduse ja põua probleemi silmas pidades vajalik võtta vastu laiaulatuslikum lähenemisviis.
2.6.2008
regionaalarengukomisjonI ARVAMUS
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonile
veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus
( 2008/2074(INI) )
Arvamuse koostaja:
Iratxe García Pérez
ETTEPANEKUD
Regionaalarengukomisjon palub vastutaval keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
A. arvestades, et neljandas ühtekuuluvusaruandes määratletakse kliimamuutust, eriti põuda ja veepuudust, ühena uutest märkimisväärse territoriaalse mõjuga probleemidest, mida ühtekuuluvuspoliitika peab lahendama ja mis praeguseks mõjutab 11 % Euroopa Liidu rahvastikust ja 17 % selle territooriumist;
B. arvestades, et veepuuduse ja põua mõju Euroopa Liidus on teatavates piirkondades teravam ja seda tunnevad kõige enam vaeseimad piirkonnad, põhjustades maa kasutamata jätmist, metsatulekahjusid ja muldade degradeerumist ning takistades oluliselt niisuguste piirkondade elanike sotsiaalset ja majanduslikku arengut, ning arvestades, et veepuuduse ja põua majanduslik mõju on väljakutseks Lissaboni eesmärkide ja ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide täitmisele,
1. nõuab tungivalt, et nõukogu võtaks viivitamatult vastu otsuse ettepaneku kohta võtta vastu määrus Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta ( KOM(2005)0108 ), eesmärgiga parandada nõuete ja toetuskõlblike juhtude määratlust, sealhulgas põuajuhtumite osas, ja seega leevendada loodusõnnetusest põhjustatud kahjusid tulemuslikumal, paindlikumal ja kiiremal viisil, võttes arvesse ka seda, et Euroopa Parlament võttis oma seisukoha vastu juba 2006. aasta mais; juhib sellega seoses tähelepanu asjaolule, et põuariskide paremaks haldamiseks tuleb optimeerida ELi solidaarsusfondi ja Euroopa kodanikukaitse mehhanismi kasutamist ning liikmesriigid ning piirkondlikud ja kohalikud asutused peaksid kohaldama praegust veepoliitika raamdirektiivi (direktiiv 2000/60/EÜ);
2. tunneb heameelt asjaolu üle, et veepuudusele ja põuale reageerides peab komisjon esmatähtsaks vee säästmist; nõuab sellega seoses tungivalt, et komisjon tagaks, et struktuurifondide kasutamine ei oleks kõnealuse prioriteediga vastuolus, kaasaks jätkusuutliku veemajanduse kriteeriumina, mida projektid täitma peavad, ning koguks tõendeid piirkondlike ja kohalike asutuste veesäästu täiel määral kasutamise kohta ning vee raamdirektiivi nõuete täiel määral täitmise kohta nende poolt enne neile struktuurifondidest rahaliste vahendite andmist;
3. tunnistab, et veepuudus ja põud mõjutavad vahetult majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust; on jätkuvalt seisukohal, et seda tuleks tulevase ühtekuuluvuspoliitika väljatöötamisel piisavalt arvesse võtta ning et selleks tuleks kättesaadavaks teha kõik vajalikud eelarvelised meetmed ja muud vahendid;
4. rõhutab, et mitmeid piirkondi hõlmavatel ja piiriülestel vesikondadel võib olla tõsine piiriülene mõju jõe ülem- ja alamjooksu piirkondadele ning et seetõttu tuleb liikmesriikidel ning piirkondlikel ja kohalikel asutustel vältimatult teha koostööd veepuuduse ja põua küsimuses, tagades seega säästva ja õiglase veekasutuse; on seisukohal, et veepuuduse ja põua küsimuse spetsiifilisus eeldab kooskõlastatud tegevust ELi ja liikmesriikide tasandil ning piirkondlikul ja kohalikul valitsustasandil;
5. kutsub piirkondlikke ja kohalikke asutusi üles kasutama märkimisväärseid võimalusi, mida pakuvad struktuurifondid, ning investeerima olemasoleva infrastruktuuri ja tehnoloogia täiustamisse või uuendamisse (eelkõige piirkondades, kus torustike lekete tõttu vett raisatakse), hõlmates eelkõige keskkonnasäästlikke tehnoloogiaid, mis edendavad tõhusat veekasutust ja mida on võimalik siduda veeressursside integreeritud haldamisega, et tulla eelkõige toime tõhusa veekasutusega seotud väljakutsega (veesäästu ja korduvkasutamise mõttes) tööstuse ja põllumajanduse sektoris ning kodutarbijate osas;
6. on sellega seoses jätkuvalt seisukohal, et raha eraldamine infrastruktuuridele peab olema suunatud veemajanduse ja kvaliteetse veevarustuse parandamisega seotud tegevuse läbiviimisele vastavalt olemasolevatele vajadustele;
7. rõhutab, et ülemaailmne kogemus tõendab, et jõgede ümbersuunamine kahjustab pöördumatult ökoloogilisi ja hüdromorfoloogilisi tingimusi ning see võib tähendada, et inimesed peavad oma kodudest ära kolima ja et ettevõtted tuleb ümber paigutada, mis kahjustab sotsiaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust; palub liikmesriikidel hoiduda oma vesikondade tingimuste igasugusest halvendamisest ja austada täiel määral veepoliitika raamdirektiivi artiklites 1 ja 4 esitatud nõudeid ning palub, et komisjon rahastaks ELi vahenditest üksnes projekte, mis järgivad kõnealuseid nõudeid täiel määral;
8. märgib, et komisjoni teatises veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus ( KOM(2007)0414 ) ei käsitleta mitmetes piirkondades heitveepuhastuse puudumisest tulenevaid probleeme;
9. rõhutab, et ei tohiks unustada põhjaveevarude kaitsmise vajadust, kui need tahetakse kaasata üldisse veemajandussüsteemi;
10. nõuab tungivalt kõigi mõistlike hea rahvatervise nõuetele vastavate vihmavee kogumise süsteemide toetamist;
11. palub nõukogul, liikmesriikidel ning piirkondlikel ja kohalikel asutustel võtta ülalmainitud veepuuduse ja põua probleemi käsitlevas teatises arutluse all olnud küsimusi arvesse muude erinevate valdkondade poliitikas, et vältida veevarude kaitse osas soovitule vastupidist mõju;
12. nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid tunnistaksid, et metsade raadamine ja linnade piiramatu kasv on süüdi veepuuduse süvenemises; kutsub liikmesriike ja pädevaid asutusi üles võtma arvesse veega seotud küsimusi maakasutuse planeerimisel, eelkõige seoses majandustegevuse arendamisega tundlikes vesikondades, kaasa arvatud saartel ja äärepoolseimates piirkondades; rõhutab, et mis tahes veevarustus peab sõltumata tarbimise eesmärgist järgima vee õiglase tarifitseerimise põhimõtet, mille kaudu ergutatakse äriühinguid eelkõige vett tõhusamalt kasutama;
13. palub komisjonil toetada Euroopa põuavaatluskeskuse tegevuse alustamist Euroopa Keskkonnaagentuuri raames ning rõhutab, et see peaks töötama üleriigiliste andmete täiendamise suunas piirkondliku ja kohapealse sesoonse standardteabega sademete ja sektoriülese veetarbimise kohta, et toetada usaldusväärsete strateegiliste otsuste langetamist;
14. tõstab esile piirkondade kui tehnoloogilise uuendustegevuse tõukejõu olulisust vee küsimustes, arvestades veetarbimise tõhususe kasvavat tähtsust konkurentsivõimet määratleva tegurina; nõuab seepärast tungivalt, et piirkondlikud asutused kaaluksid tõhusa piirkondliku veemajanduse korraldamiseks nii riiklikku kui ka rahvusvahelist piirkondadevahelist koostööd, teabevahetust ning strateegilist partnerlust;
15. kutsub komisjoni ning liikmesriikide piirkondi ja linnu üles edendama ELis vett säästvate käitumistavade arendamist vihmavee kogumise edendamise ja vee säästmise osas elanikkonna teadlikkuse tõstmise kampaaniate korraldamise teel, näiteks sobivate koolitusprogrammide kaudu; palub komisjonil edendada vee säästmiseks (kaasa arvatud vihma- ja heitvee puhastamine), tõhusa veekasutuse suurendamiseks ja põuariski ohjamiseks võetavate meetmete osas parimate tavade vahetamist piirkondade, linnade ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel;
16. juhib tähelepanu asjaolule, et piirkonna majanduslik olukord, konkurentsivõime ja arenguvõimalused sõltuvad komisjoni teatises mainitud keerukatest keskkonnaküsimustest;
17. juhib tähelepanu asjaolule, et vee tegelikku väärtust kajastav tõhus hinnapoliitika võib suunata tarbijaid vett säästlikumalt kasutama.
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
29.5.2008
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
45
2
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Emmanouil Angelakas, Stavros Arnaoutakis, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Wolfgang Bulfon, Bairbre de Brún, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Zita Gurmai, Gábor Harangozó, Mieczysław Edmund Janowski, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Florencio Luque Aguilar, Sérgio Marques, Jan Olbrycht, Markus Pieper, Pierre Pribetich, Wojciech Roszkowski, Elisabeth Schroedter, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Kyriacos Triantaphyllides, Lambert van Nistelrooij, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Bernadette Bourzai, Jan Březina, Den Dover, Emanuel Jardim Fernandes, Fernando Fernández Martín, Francesco Ferrari, Louis Grech, Ramona Nicole Mănescu, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Zita Pleštinská, Samuli Pohjamo, Christa Prets, Jürgen Schröder, Richard Seeber, Bart Staes, László Surján, Manfred Weber
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Manuel Medina Ortega, Nicolae Vlad Popa
25.6.2008
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjon
veepuuduse ja põua probleemi kohta Euroopa Liidus
( 2008/2074(INI) )
Arvamuse koostaja:
Esther Herranz García
ETTEPANEKUD
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon palub vastutaval keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
A. arvestades, et põllumajandus kannatab tootmissektorina teravalt veepuuduse ja põua tagajärgede all, omades samal ajal olulist rolli olemasolevate veevarude säästvas majandamises;
B. arvestades, et veepuudus ja põud ei ole võrdselt terav probleem kõikides ELi piirkondades, vaid see on kõige teravam lõunapoolsemates liikmesriikides;
C. arvestades, et veepuudus ja põuad on põllumajandusliku tooraine hinnatõusu süvendav märkimisväärne tegur, ning võttes arvesse vajadust tagada elanikkonna stabiilne varustatus toiduainetega;
D. arvestades, et põllumajandus vajab suuri veekoguseid ning kuna ta seetõttu sõltub veevarustusest, tuleb põllumajandus kaasata vastutava osalejana integreeritud piirkondlikesse veemajanduse süsteemidesse, mis puudutab vee tasakaalustatud kasutamist, vee raiskamise lõpetamist, sobivate maastike ja põllukultuuride planeerimist ning vee kaitsmist reostumise eest;
E. arvestades, et multifunktsionaalsel põllumajandusel on ELis oluline roll maastike, bioloogilise mitmekesisuse ja puhta vee säilitamisel ning ta vajab seetõttu rahalist toetust teatud meetmete osas ja teaduslikku nõustamist veemajanduse valdkonnas;
F. arvestades, et põuad ise soodustavad teatavate taimekahjurite levikut, põhjustades saagikuse olulist vähenemist,
1. pooldab Euroopa Liidu suuremat toetust veemajanduse parandamisele põllumajandusmaadel ja loomakasvatusettevõtetes, soodustades vett säästvate ja tõhusa veekasutusega rajatiste ning niisutussüsteemide kasutuselevõtmist; palub, et komisjon tõhustaks seitsmenda raamprogrammi raames teadusuuringuid, arendustegevust ja innovatsiooni, pöörates eriti tähelepanu veepuudusest ja põudadest suuremal määral mõjutatud aladele ning võttes arvesse arenguid biotehnoloogia vallas; nõuab samuti põuda taluvate põllukultuuride ulatuslikumat arendamist;
2. rõhutab põllumajandusega tegeleva Euroopa elanikkonna rolli pinnase erosiooni ja kõrbestumise vastases võitluses ning palub, et tunnustataks Euroopa tootja otsustavat osa püsivatest põudadest mõjutatud või tuulega edasikanduva liiva poolt ohustatud piirkondade taimkatte säilitamisel; rõhutab kasu, mida veevõtmise seisukohalt toovad eriti püsikultuurid, viljapuuaiad ja viinamarjaistandused, heina- ja karjamaad ning metsakultuurid;
3. rõhutab veemajanduse küsimuse tähtsust mägipiirkondades ning kutsub komisjoni üles õhutama kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi edendama solidaarsustunnet alam- ja ülemjooksu piirkondade kasutajate vahel;
4. on seisukohal, et metsade ja põllumajandusliku tootmise keskkonnaalane väärtus tuleb ümber hinnata kliimamuutuse kontekstis, kus on äärmiselt oluline tasakaalustada kasvuhoonegaaside heitkoguste suurenemine metsaga kaetuse suurendamisega, mille panust süsiniku neeldjana tuleb arvesse võtta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisega seotud kõikides poliitikavaldkondades;
5. on seisukohal, et vesi peab jääma avalikuks hüveks ja riikide suveräänsuse põhielemendiks, mis peaks olema kõigile kättesaadav õiglaste nn sotsiaalsete ja keskkonnahindadega, võttes eelkõige arvesse iga riigi konkreetset olukorda ja erinevaid olemasolevaid põllumajandussüsteeme ning põllumajanduse sotsiaalset rolli;
6. kinnitab, et veemajanduse poliitika, mis põhineb peamiselt põhimõttel „tarbija maksab”, on mõistetud läbikukkumisele, kui sellega ei kaasne veevarude parem kasutamine nii, et kõigepealt kõrvaldatakse rajatistes esinevate tõrgete tagajärjel jaotussüsteemides tekkivad olulised lekked; palub, et vee hinna määramine ei ohustaks põllumajandusettevõtete elujõulisust, mille püsimine on vajalik omavarustatuse tagamiseks Euroopa Liidus;
7. peab vajalikuks, juhul kui vooluveekogu läbib rohkem kui ühte liikmesriiki, piirkondade ja riikidevahelise koostöö sisseviimist vooluveekogude integreeritud haldamiseks, eelkõige seoses põllumajandusega;
8. peab vajalikuks edendada tootjatele suunatud teabe-, teadlikkuse ja koolituskampaaniaid, et aidata aktiivselt kaasa veevarude säästvale majandamisele;
9. usub, et kliimamuutust ja põudade süvenemist arvesse võttes on vajalik kasutusele võtta Euroopa vaatlussüsteem, mis võimaldaks muu hulgas põllumajandusliku tegevuse paremat planeerimist, et põllumehed saaksid võtta sobivaimaid abinõusid oma tootmise säilitamiseks;
10. rõhutab huumuserikka mulla, kohandatud külvikordade süsteemi ning metsa, rohumaa ja viljelusmaa tasakaalustatud suhte olulisust säästlikuks veemajanduseks; hoiatab, et kasvav maakasutamine kujutab endast ohtu põllumajandusele, toiduainetega kindlustatusele ja säästlikule veemajandusele;
11. nõuab tungivalt, et komisjon ja nõukogu võtaksid arvesse vajadust luua abi osutamise mehhanismid tsüklilistest põudadest, tulekahjudest ja veepuudusest mõjutatud põllumajandustootjatele, eesmärgiga hoida ära kliimamuutusest tulenevad uued suured katastroofid ja vähendada miinimumini nende tagajärgi;
12. kutsub komisjoni üles toetama liikmesriike tsüklilistest põudadest ja tulekahjudest mõjutatud piirkondade metsa uuendamisel, mis põhineb nende biokliima ja ökoloogilise eripära austamisel, ning loodab, et maapiirkondade ja linnamaastike rehabilitatsiooni käsitletakse tähtsa küsimusena, võttes asjakohaselt arvesse kohalikku eripära;
13. rõhutab ühise põllumajanduspoliitika teise samba raames keskkonnaprogrammide rolli soodustuste kehtestamisel veevarude säästmist ja puhtust kaitsvatele põllumajanduslike tavadele;
14. nõuab tungivalt, et komisjon ja nõukogu looksid ELi poolt rahastatava avaliku põllumajanduskindlustussüsteemi, eesmärgiga tagada põllumajandustootjatele minimaalne sissetulek katastroofide puhul, nagu põud, tulekahjud ja üleujutused ning kaitsta selliste ohtude ja kriiside eest, nagu hiljuti Lõuna-Euroopa riikides aset leidsid;
15. rõhutab vajadust arendada tõhusat metsatulekahjude ennetamise poliitikat, kinnitades veel kord, et komisjon peab toetama liikmesriike tulekahjude seire ja ennetamise osas, rahastades eelkõige asjakohaseid metsatulekahjude ennetusmeetmeid, nagu tuletõkestusvööndid, metsarajad, juurdepääsukohad, veevõtukohad ja metsakorralduse programmid;
16. on seisukohal, et veepuudus ja tsüklilised põuad on muutnud tulekahjud sagedasemaks ja laastavamaks, suurendades mitmete liikide haavatavust ja hävimisohtu, mis on iseloomulikud Lõuna-Euroopa riikide metsadele, mis sageli kujutavad endast nende riikide peamist loodusvara;
17. taunib liikmesriikide riigipeade ja valitsusjuhtide lühinägelikkust, kui otsustati maaelu arendamiseks mõeldud dotatsiooni vähendada ning leiab, et teise samba raames ettenähtud vahendid on liiga piiratud, et tulla toime kliimamuutusest tulenevate uute väljakutsetega; soovitab komisjonil uurida oma tulevases valges raamatus, mis käsitleb kohanemist kliimamuutusega, võimalust võtta kasutusele spetsiaalne fond ennetustegevuse rahastamiseks kõikide asjaomaste majandusharude sh põllumajanduse huvides;
18. rõhutab, et ühenduse eelarve prioriteetide läbivaatamise käigus tuleks suuremat tähtsust omistada keskkonnameetmetele ning eelkõige poliitikale, mille eesmärk on võidelda kliimamuutuse tagajärgedega, nende seas põuad ja veepuudus, tagades vajalike täiendavate vahendite kättesaadavuse;
19. rõhutab, et Euroopa põllumajandusmudeli kavandamisel tuleks arvesse võtta kõige sagedasemaid ja teravamaid keskkonnaohte, samuti veepuudust ja põuda ning et sellega seoses peaks tulemuslik kriisiohjamismehhanism kujutama endast Euroopa ühise põllumajanduspoliitika olulist osa.
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
25.6.2008
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
35
2
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Vincenzo Aita, Bernadette Bourzai, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Giuseppe Castiglione, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Michl Ebner, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Lutz Goepel, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Esther Herranz García, Lily Jacobs, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Véronique Mathieu, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, James Nicholson, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Alyn Smith, Petya Stavreva, Witold Tomczak, Donato Tommaso Veraldi, Janusz Wojciechowski, Andrzej Tomasz Zapałowski
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Katerina Batzeli, Ilda Figueiredo, Wiesław Stefan Kuc, Astrid Lulling, Maria Petre, Brian Simpson
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Paulo Casaca
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
9.9.2008
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
54
5
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Pilar Ayuso, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Anne Ferreira, Monica Frassoni, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Aldis Kušķis, Marie-Noëlle Lienemann, Peter Liese, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Carl Schlyter, Richard Seeber, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Donato Tommaso Veraldi, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Inés Ayala Sender, Kathalijne Maria Buitenweg, Bairbre de Brún, Duarte Freitas, Genowefa Grabowska, Jutta Haug, Erna Hennicot-Schoepges, Alojz Peterle, Robert Sturdy
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Armando França, Florencio Luque Aguilar, Salvador Domingo Sanz Palacio
