18.11.2009 B7-0142/2009 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
Päritolu märkimine
Carl Schlyter
fraktsiooni Verts/ALE nimel
PE428.760v01-00 B7‑0142/2009 Euroopa Parlamendi resolutsioon päritolu märkimise kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse nõukogu 27. juuni 2005. aasta määrust (EÜ) nr 980/2005 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta ELT L 169, 30.6.2005, lk 1.
;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.
;
– võttes arvesse üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT 1994) IX artiklit ja XXIV artikli lõiget 5;
– võttes arvesse nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määrust (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1.
, ja komisjoni 2. juuli 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 2454/93 EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.
, millega kehtestatakse rakendussätted nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2913/92, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik, kus sätestatakse Euroopa Ühenduse mittesooduspäritolu eeskirjade süsteem;
– võttes arvesse nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määrust (EMÜ) nr 918/83, millega kehtestatakse ühenduse tollimaksuvabastuse süsteem EÜT L 105, 23.4.1983, lk 1.
;
– võttes arvesse oma 9. veebruari 2009. aasta resolutsiooni Euroopa VKEde rolli suurendamise kohta rahvusvahelises kaubanduses;
– võttes arvesse oma 6. juuli 2006. aasta resolutsiooni päritolu märkimise kohta;
– võttes arvesse oma 11. detsembri 2007. aasta kirjalikku deklaratsiooni teatavate kolmandatest riikidest imporditavate toodete päritolu märkimise kohta;
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et ELil ei ole praegu ühtlustatud sätteid ega ühtseid tavasid päritolu märkimise kohta ühenduses; arvestades, et liikmesriikides kehtivate õigusnormide erinevuse ja selgete ühenduse eeskirjade puudumise tõttu on selle valdkonna õiguslik raamistik killustatud;
B. arvestades, et riiklikud meetmed, mis teevad kohustuslikuks teistest liikmesriikidest pärit kaupade päritolu märkimise, on keelatud, kuid kolmandatest riikidest pärit kaupade päritolu kohustusliku märkimise kohta sellist piirangut ei ole;
C. arvestades, et mitmed ELi peamised kaubanduspartnerid, nagu Ameerika Ühendriigid, Hiina, Jaapan ja Kanada, on kehtestanud kohustuslikud päritolu märkimise nõuded;
D. arvestades, et Lissaboni tegevuskavas seadis EL endale eesmärgiks tugevdada liidu majandust muu hulgas ühenduse tööstuse konkurentsivõime parandamisega maailma majanduses; arvestades, et konkurentsivõimeliselt globaliseerunud turumajandust saab pidada õiglaseks üksnes juhul, kui see põhineb ühistel sotsiaalsetel ja keskkonnaalastel eeldustel ja väärtustel ning toimib tootjatele, eksportijatele ja importijatele kehtestatud selgete reeglite alusel;
E. arvestades, et päritolu märkimise kava eesmärk on anda ELi tarbijatele täielik teave ostetavate toodete päritoluriigi kohta; arvestades, et tarbijad saaksid seega seostada neid tooteid vastava riigiga üldiselt seostuvate sotsiaalsete, keskkonna- ja ohutusstandarditega, kui puuduvad rahvusvaheliste kaubanduseeskirjade raames kokku lepitud siduvad standardid;
F. arvestades, et ettepanek, millega kehtestatakse ELis päritoluriigi kohustusliku märkimise süsteem, piirdub piiratud hulga imporditud toodetega, nagu tekstiilitooted, ehted, rõivad, jalatsid, nahktooted, lambid ja valgustid, klaastooted, keraamika ning käekotid, mille puhul päritoluriigi märkimise nõue annab lõpptarbijale otsustamiseks väärtuslikku teavet;
G. arvestades, et hädavajalik on tagada võrdsed tingimused ELi peamiste kaubanduspartneritega, kes on rakendanud päritolu märkimise nõuded;
H. arvestades, et Lissaboni lepingu jõustumine 1. detsembril 2009 seab nõukogu ja parlamendi selles küsimuses võrdsetele alustele; arvestades, et sellega seoses on kohaldatav Lissaboni lepingu artikli 207 kohane seadusandlik tavamenetlus,
1. kordab, et tarbijakaitse eeldab läbipaistvaid ja kooskõlastatud kaubanduseeskirju, mille hulka kuulub ka päritolu märkimine;
2. palub komisjonil ja nõukogul võtta kõik vajalikud meetmed, et tagada võrdsed tingimused kaubanduspartneritega, kes on rakendanud päritolu märkimise nõuded;
3. palub komisjonil ja nõukogul luua asjakohased tollijärelevalve- ja jõustamismehhanismid;
4. nõuab tungivalt, et liikmesriigid säilitaksid ühenduse sidusa lähenemise kõnealusele küsimusele, et ELi tarbijad võiksid saada täielikumat ja täpsemat teavet; on seisukohal, et kohustuslik päritolu märkimine on oluline samm sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tootmis- ja töötlemisstandardite kohta täielikuma teabe esitamise suunas;
5. ergutab komisjoni koos liikmesriikidega jõuliselt sekkuma, et kaitsta tarbijate seaduslikke õigusi ja ootusi, kui on tõendeid ELi-väliste tootjate või importijate poolse petliku või eksitava päritolumärgistuse kasutamise kohta;
6. on arvamusel, et ettepanek võtta vastu nõukogu määrus, millega kehtestatakse Euroopa Liidus teatavate kolmandatest riikidest imporditud kaupade päritoluriigi märkimise kohustus (päritolu märkimine), on põhialus läbipaistvuse, tarbijale asjakohase teabe andmise ning rahvusvahelise kaubanduse eeskirjade ühtsuse eesmärgi saavutamiseks; peab teise sammuna oluliseks laiendada määrusega hõlmatavate toodete nimekirja kõigile peamistele imporditavatele tarbekaupadele;
7. on seisukohal, et alates 1. detsembrist 2009 peaks ametlikult algama Lissaboni lepingus sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohane konsulteerimine ning arvamuste vahetus Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel ning edasiseks viivitamiseks ei ole mingit õigustust;
8. palub komisjonil oma ettepanekut mitte muuta ja esitada see Lissaboni lepingu artikli 207 kohaselt uuesti Euroopa Parlamendile kohe pärast nimetatud lepingu jõustumist;
9. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
