Suuliselt vastatav küsimus O-0174/2010
komisjonile
Kodukorra artikkel 115
João Ferreira
,
Willy Meyer
fraktsiooni GUE/NGL nimel
Guido Milana
Teema: Olukord Lääne-Saharas
Meile sai teatavaks, et mõnede Lääne-Sahara suuremate okupeeritud linnade ümbruses on viimastel nädalatel toimumas midagi enneolematut: üle 12 000 sahrawi mehe, naise ja lapse on oma linnadest lahkumas, jättes need sõna otseses mõttes tühjaks, ning püstitavad El Aaiúni, Es-Smara ja Boujdouri lähistele telklaagreid.
See aina laienev liikumine on territooriumi põliselanike uus viis protesteerida talumatu poliitilise ja sotsiaal-majandusliku olukorra vastu.
Lisaks sellele, et sahrawid on kõikvõimalike repressioonide, diskrimineerimise ja väärkohtlemise ohvrid, koheldakse neid omaenese kodumaal kolmanda järgu kodanikena.
Okupeeritud aladel elavad sahrawid on oma loodusvarade kahanemise ja rüüstamise tunnistajaks, saamata nende ebaseaduslikust kasutamisest mitte mingisugust kasu.
Niisugune olukord koos kõiksuguste piirangute ja asjaoluga, et Maroko keeldub kategooriliselt lubadamast ÜRO-l korraldada vaba ja õiglast rahvahääletust, on esile kutsunud ulatusliku protestilaine.
Maroko sõjavägi, politsei ja eripolitseinikud valvavad hiljuti püstitatud laagreid ning takistavad nende vee ja toiduga varustamist.
Paljud inimesed kannatavad ebainimlikest tingimustest põhjustatud haiguste all.
Vabastusrinde Polisario hinnangul võib kriitilise olukorra jätkumine viia ettearvamatute tagajärgedega humanitaarkatastroofini.
1.
Kas komisjon on olukorrast teadlik?
2.
Millised järeldused teeb komisjon tekkinud olukorrast ja kuidas see mõjutab ELi ja Maroko suheteid?
3.
Kas komisjon kavatseb nõuda, et Maroko valitsus:
– viiks telklaagrite piirkonnast ära oma julgeolekujõud ja lubaks kõikide humanitaarsaadetiste vaba läbipääsu kaitsetu tsiviilelanikkonnani?
– lõpetaks sahrawi rahvast diskrimineeriva poliitika ja nende inimõiguste rikkumise ning samuti Lääne-Sahara loodusvarade rüüstamise?
– austada oma rahvusvahelisi kohustusi ja lubada Lääne-Sahara inimestel vabal ja õiglasel rahvahääletusel piiranguteta otsustada oma tuleviku üle, mis on ainus võimalik viis konflikt lõpetada?
