P6_TA(2008)0458
Iga-aastane mõttevahetus vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala valdkonnas saavutatud edusammude üle (ELi lepingu artiklid 2 ja 39)
B6-0425/2008
Euroopa Parlamendi 25. septembri 2008. aasta resolutsioon, milles käsitletakse iga-aastast mõttevahetust vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala valdkonnas 2007. aastal saavutatud edusammude üle (ELi lepingu artiklid 2 ja 39)
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 2, 6 ja 39 ning Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikleid 13, 17–22, 61–69, 255 ja 286, mis moodustavad ELi ja ühenduse kui vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala arengu peamise õigusliku aluse;
–
võttes arvesse suuliselt vastatavaid küsimusi B6-0006/2008 ja B6-0007/2008 ;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 108 lõiget 5,
A.
arvestades, et liikmesriikidel on esmane vastutus oma kodanikele vabaduse, turvalisuse ja õiguse tagamise eest; arvestades siiski, et Maastrichti lepingu ja veelgi enam Amsterdami lepingu jõustumise järel on Euroopa Liit kohustatud aitama kaasa nende samade eesmärkide saavutamisele, arvestades Euroopa Liidu kodanike ootusi põhiõiguste kaitse ja õigusriigi põhimõtete Euroopa Liidus kohaldamise ning lojaalse ja tõhusa koostöö osas liikmesriikide vahel;
B.
arvestades, et Lissaboni lepingu ratifitseerimine on oluline ja pakiline eeltingimus tagamaks, et EL on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, kuna sellega paraneb oluliselt ELi meetmete õiguspärasus ja tõhusus;
C.
arvestades, et märkustes, mis tehti nii 26. novembri 2007. aasta ettevalmistaval kohtumisel riikide parlamentidega kui ka viimatise arutelu käigus 31. jaanuari 2008.aasta täiskogu istungil, rõhutati, kui oluline on hästi ette valmistada üleminek uuele õiguslikule raamistikule, tingituna 13. detsembril 2007. aastal Lissabonis allkirjastatud lepingu ratifitseerimisest, millega muudetakse Euroopa Liidu lepingut (EL leping) ja luuakse Euroopa Liidu toimimise leping (ELTL);
D.
arvestades siiski, et tõelise vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine ei ole veel kaugeltki lõpule viidud ning see seisab endiselt silmitsi suurte raskuste ja takistustega, nagu seda kinnitas komisjoni 2. juuli 2008. aasta teatis "Haagi programmi rakendamise kohta 2007. aastal" ( KOM(2008)0373 );
E.
arvestades, et – nagu nimetatud aruandes rõhutatakse ja vaatamata tervele reale olulistele meetmetele – ollakse Euroopa Ülemkogu poolt 2004. aasta Haagi kohtumisel loodud programmiga ajakavast oluliselt maas, ja eriti, et
–
endiselt annab tunda vastastikuse usalduse ja eelkõige solidaarsuse puudumine liikmesriikide vahel, eriti mis puudutab seadusliku ja ebaseadusliku sisserände alast poliitikat ning politseikoostööd ja õigusalast koostööd kriminaalasjades;
–
need probleemid mõjutavad ka mõnede vastu võetud meetmete ülevõtmise etappi, kuna "tulemused olid ebapiisavad järgmistes valdkondades: viisapoliitika, õiguskaitse- ja kohtuasutuste vaheline teabevahetus, organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemine ja selle ennetamine, kriisiohjamine Euroopa Liidus, politsei- ja tollikoostöö ning õigusalane koostöö kriminaalasjades";
F.
arvestades, et liikmesriigid ise mainivad neid probleeme seoses ettevalmistustöödega vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tulevase programmi jaoks ajavahemikuks 2010–2014, tunnistades, et järk-järgult välja arendatud
acquis
Euroopa siseasjade valdkonnas on paratamatult struktureerimata ja seda on Euroopa Liidu kodanikele raske selgitada; arvestades, et mõnikord on see isegi spetsialistide jaoks raskesti mõistetav ja et mõned neist vahenditest kattuvad ning mõnede meetmete õiguslik alus esineb eri õigusaktides; arvestades lõpuks, et järelevalve teostamine Euroopa Liidu direktiivide nõuetekohase rakendamise üle tervelt 27 liikmesriigis muutub järjest raskemaks ja aeganõudvamaks;
G.
arvestades, et nagu nõukogu on Euroopa Parlament siiski veendunud, et Euroopa Liidul ei ole muud võimalust kui jääda vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala elluviimise juurde, mis puudutab riikide põhiseadusliku korra tuuma ja et liikmesriikidel on eriline huvi pidada dialoogi üksteisega, samuti Euroopa institutsioonidega;
H.
arvestades, et üleminekuperioodil kuni Lissaboni lepingu ratifitseerimise lõpuleviimiseni on vaja võtta enne 2009. aasta lõppu vastu teatavad üldmeetmed, mille – saades nende jaoks innustust Lissaboni lepingust – võiks endiselt vastu võtta praeguste aluslepingute kohaselt ja täielikult kooskõlas rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikliga 18 ning millega võiks vähendada eespool mainitud probleemide kahjulikke mõjusid; arvestades, et need sisaldaksid meetmeid, millega:
–
võtta arvesse institutsioonide menetlusi, struktuure ja otsuseid ning 12. detsembril 2007 Strasbourgis välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas
ELT C 303, 14.12.2007, lk 1l
sätestatud põhimõtteid ja eesmärke;
–
edendada otsustamise läbipaistvust Euroopa Liidu ja liikmesriikide tasandil, eriti seoses vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga, vastavalt Euroopa Kohtu hiljutisele kohtuotsusele õigusloome läbipaistvuse kohta (Turco kohtuasi
Euroopa Kohtu 1. juuli 2008. aasta otsus liidetud kohtuasjades C-39/05 P ja C-52/05 P: Rootsi Kuningriik ja Maurizio Turco
vs.
Euroopa Liidu Nõukogu.
);
–
kaasata liikmesriikide parlamente tulemuslikult vabadusel, turvalisusel ja õigusel
rajaneva ala loomisse ja elluviimisse, sealhulgas mis puudutab teiste
liikmesriikide ja Euroopa Liidu asutuste sellealase poliitika hindamist;
–
tagada ühenduse õiguse ülimuslikkus ELi õiguse suhtes (Euroopa Liidu lepingu artikkel 47) rahvusvaheliste lepingute sõlmimisel, eriti sanktsioonide puhul, mis mõjutavad kolmandate riikide kodanikke või mille puhul võidakse diskrimineerida Euroopa Liidu kodanikke (viisavabastus); Euroopa Parlament tuleks süstemaatiliselt kaasata politseikoostööd ja kriminaalasjades toimuvat õigusalast koostööd käsitlevate rahvusvaheliste lepingute sõlmimisse ELi poolt;
–
tugevdada lojaalset koostööd ja solidaarsust liikmesriikide vahel ELi poliitika ja meetmete rakendamisel, tugevdades ja demokratiseerides Schengeni koostöös ja terrorismivastases võitluses juba olemasolevaid vastastikuse hindamise mehhanisme;
–
algatada tõhustatud koostöö esimese samba raames, kui nõutavat ühehäälsust on võimatu saavutada (vt arutelu, mis käsitleb komisjoni 17. juuli 2006. aasta ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2201/2003 seoses kohtualluvusega ning abieluasjades kohaldatavat õigust käsitlevate eeskirjade kehtestamisega ( KOM(2006)0399 ));
–
arendada edasi Euroopa Liidu asutatud ametite algatuste ja liikmesriikide ametiasutustega tehtava koostöö praegu veel väljaarenemata ja ebakindlat olemust;
–
kujundada tõeline kommunikatsioonipoliitika, mis võimaldab Euroopa Liidu kodanikel olla paremini informeeritud Euroopa Liidu ja liikmesriigi tasandi algatustest ning tutvuda asjaomaste Euroopa Liidu ja liikmesriikide ametiasutustega, kelle poole nad võivad pöörduda, piiramata nende õigust kohtusse pöörduda, kui kodanike põhiõigusi on rikutud;
I.
arvestades, et nimetatud üleminekuperioodil on Euroopa Liidu kodanike huvides veelgi olulisem võtta arvesse Lissaboni lepingus tehtud samme paremuse poole järgmistes valdkondades:
–
põhiõiguste kaitse, nagu see on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas;
–
Euroopa Kohtu kohtulik kontroll, kaasa arvatud politseikoostööd ja õigusalast koostööd käsitlevate õigusaktide üle;
–
demokraatlik kontroll, mis tuleneb Euroopa Parlamendi kaasotsustamisõiguse laiendamisest ja liikmesriikide parlamentide kaasamisest Euroopa Liidu õigusloomeprotsessi ning selle mõju hindamisse, kaasa arvatud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala käsitleva poliitika osas;
J.
arvestades, et kehtivate aluslepingute kohaselt on Euroopa Liidu kodanike õiguskaitsevahendid vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala meetmete suhtes endiselt piiratumad kui teistes ELi tegevusvaldkondades; arvestades, et Euroopa Kohtu pädevus on piiratud, eriti politseikoostöö ja õigusalase koostöö alal kriminaalasjades, ja arvestades, et lisaks piiravad mõned liikmesriigid endiselt Euroopa kohtute ja siseriiklike kohtute vahelist dialoogi selles valdkonnas; arvestades, et nõukogu peaks edasi lükkama põhiõigusi mõjutada võivate mis tahes meetmete vastuvõtmise seni, kuni Lissaboni leping on ratifitseeritud,
1.
kutsub Euroopa Ülemkogu, nõukogu ja komisjoni üles:
a)
algatama otsekohe protsessi vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala eelseisva mitmeaastase programmi (ajavahemikuks 2010–2014) prioriteetide kindlaksmääramiseks ambitsioonika ja sidusa lähenemisviisi alusel, ületades bürokraatliku mõtteviisi ja saades innustust Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud eesmärkidest ja põhimõtetest;
b)
ühinema Euroopa Parlamendiga tema dialoogis liikmesriikide parlamentidega prioriteetide üle ajavahemikuks 2010–2014, võttes arvesse Tampere ja Haagi programmide rakendamisel esilekerkinud probleeme, nõukogus tehtud tööd ja Euroopa Ülemkogu esimesi strateegilisi juhtnööre sisserände, varjupaigaküsimuste ja integratsiooni kohta; lähtudes sellest, et dialoogi esimene etapp viiakse lõpule Euroopa Parlamendi iga-aastasel mõttevahetusel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala valdkonnas 2008. aastal saavutatud edusammude üle ning sellest, et komisjon avaldab seejärel teatise, mõistes, et lõpliku programmi õigeaegne vastuvõtmine jääb Euroopa Parlamendi uue koosseisu ja Euroopa Ülemkogu ülesandeks;
c)
leppima Euroopa Parlamendiga kokku tekstide või ettepanekute nimekirjas, mille võiks või peaks vastu võtma esmajärjekorras enne Lissaboni lepingu jõustumist ja igal juhul enne Euroopa Parlamendi käesoleva ametiaja lõppu;
d)
saavutama edu läbirääkimistes seoses ettepanekutega politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas (millele laieneb edaspidi kaasotsustamismenetlus), püüdes saavutada poliitilist kokkulepet Euroopa Parlamendiga, ning tagama, et kui kokkulepe on saavutatud:
–
lükatakse õigusakti ametlik vastuvõtmine edasi kuni Lissaboni lepingu jõustumiseni
–
või nõukogu võtab kõnealused otsused või raamotsused vastu kehtiva Euroopa Liidu lepingu alusel, nõustudes nende uuesti vastuvõtmisega Lissaboni lepinguga muudetud Euroopa Liidu lepingu alusel, mis võimaldaks Euroopa Kohtul teostada täielikku kohtulikku kontrolli; kui poliitiline kokkulepe peaks olema juba saavutatud, nõustuks Euroopa Parlament mitte taasavama sisulisi läbirääkimisi, nagu seda tehakse õigusaktide ametliku kodifitseerimise menetluses 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe kiirendatud töömeetodi kohta õigusaktide ametlikuks kodifitseerimiseks, lõige 4, EÜT C 102, 4.4.1996, lk 2.
;
2.
pakub välja järgmised prioriteedid valdkondades, millele üleminekuperioodil laieneb või hakkab laienema kaasotsustamis-/nõusolekumenetlus:
Põhiõigused ja kodakondsus
–
läbipaistvamate kriteeriumide sõnastamine ELi tasandil, eelkõige juhuks, kui ELi meetmed võivad piirata liikmesriikide põhiseadustes sätestatud tagatisi (Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 52 ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 8), ning Euroopa Kohtu poolt taunitud Euroopa Liidu meetmete läbivaatamine (vt kohtuasju T-228/02: Organisation des Modjahedines du peuple d'Iran
vs.
nõukogu; T-47/03: Sison
vs
. nõukogu; T-253/04: KONGRA-GEL jt
vs.
nõukogu; T-229/02: PKK
vs.
nõukogu, mustade nimekirjade kohta);
–
süstemaatiliselt sellega arvestamine, et Euroopa Liidu õigusaktid ning liikmesriikide rakendusmeetmed mõjutavad põhiõigusi, eelkõige seoses võitlusega terrorismi vastu, võttes arvesse hiljuti liikmesriikide poolt komisjonile asjaomastes küsimustes saadetud vastuseid;
–
ettevalmistavate kõneluste algatamine läbirääkimisvolituste kindlaksmääramiseks ELi ühinemiseks Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga (Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõige 2);
–
Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti tegevuskava läbivaatamine, võttes arvesse institutsioonide ja eelkõige Euroopa Parlamendi poolt osutatud prioriteete politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas ning ELi üldpõhimõtete järgimise vallas (Euroopa Liidu lepingu artikkel 7) (vt institutsioonidevaheline deklaratsioon, mis võeti vastu samaaegselt nõukogu 15. veebruari 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 168/2007, millega asutatakse Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet ELT L 53, 22.2.2007, lk 1.
);
–
õigusloomega seotud ettepaneku esitamine, et piirata otsest ja kaudset diskrimineerimist, mis mõjutab Euroopa Liidu kodanike liikumist, nende juurdepääsu õigusabile riigis, mis ei ole nende päritoluriik, ning konsulaar- ja diplomaatilist kaitset kolmandates riikides (ELTL artikkel 20);
–
ELi institutsioonide käsitletava teabe ja dokumentide läbipaistvust ja konfidentsiaalsust puudutava ettepaneku esitamine;
–
andmekaitset käsitleva ettepaneku esitamine (sätestades praegu sammaste alusel eristatud sätete konsolideerimise) vastuseks murele andmekaitsestandardite kiire nõrgenemise pärast Euroopa Liidus, pidades eriti silmas ebapiisavaid kaitsestandardeid andmete Atlandi-ülese edastamise puhul, ning tungiv nõue nõukogule võtta vastu raamotsus andmekaitse kohta kolmanda samba raames kooskõlas Euroopa Parlamendi soovitustega;
–
ELis põhiõiguste kaitsega tegelevate institutsioonide ja eelkõige nõukogu sisestruktuuride tugevdamine (nõukogu põhi- ja kodanikuõiguste ajutise töörühma muutmine alaliseks töörühmaks, nagu seda pakkus eesistujariik Sloveenia);
–
liikmesriikidevahelise dialoogi tõhustamine (EÜ asutamislepingu artikkel 66) halduskoostöö abil, üksteise õigussüsteemide tundmine, dialoogi algatamine liikmesriikide parlamentide ja Euroopa Parlamendi vahel, eelkõige juhul, kui on raskusi vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala mõjutavate Euroopa strateegiate ja meetmete rakendamisega;
Euroopa õigusruum
–
isikute õigusi kriminaalmenetluses käsitleva õigusloomega seotud ettepaneku läbivaatamine (ELTL art 69a);
–
ettepaneku esitamine kuriteo- ja terrorismiohvrite õiguste kohta (ELTL art 69a);
–
nii tagaselja võetud meetmete kui tõendite vastastikuse tunnustamise parandamine liikmesriikide hulgas (ELTL art 69a);
–
karistusregistrite ühendamine;
–
Europoli, Eurojusti ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku staatuse läbivaatamine uue õigusliku aluse valguses;
Piirikaitse
–
sobivate meetmete vastuvõtmine, et tagada Schengeni informatsioonisüsteemi teise põlvkonna (SIS II) täielik kasutussevõtmine ning Prümi lepinguga Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Madalmaade Kuningriigi ja Austria Vabariigi vaheline eelkõige terrorismi-, piiriülese kuritegevuse ja ebaseadusliku rände vastases võitluses piiriülese koostöö tõhustamise leping, 27.5.2005.
seonduvate otsuste jõustumine;
–
Frontexi tugevdamine ja komisjoni uute piirikontrolli käsitlevate ettepanekute mõju hindamine;
–
Frontexi teabe tugevdamine kolmandate riikidega allkirjastatud kokkulepete kohta ja ühisoperatsioonide hindamisaruannete kohta ning inimõiguste austamise tagamine piirikontrollide puhul; Frontexi mandaadi muutmine, et lisada sellesse merepäästeoperatsioonid;
–
struktureeritud koostöö sisseseadmine Frontexi ja ÜRO pagulaste ülemvoliniku (UNHCR) vahel, et lihtsustada asjaomast tegevust, võttes arvesse inimõiguste kaitset;
Rände- ja varjupaigaküsimused
–
komisjoni ja nõukogu kiired ja ambitsioonikad meetmed ELi edumeelse strateegia taganttõukamiseks järgmistes valdkondades:
–
seadusliku rände alal: eelseisev seadusliku rände pakett (ühtne sinise kaardi taotlemise menetlus, hooajatöötajad, ettepanek ettevõttesiseselt ümberpaigutatavate töötajate ja tasustatud praktikantide kohta ning teised);
–
ebaseadusliku rände alal: ettepanekud sanktsioonide ja ELi ümberasumiskava kohta;
–
varjupaigaküsimustes: II etapi rakendamine, nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ (liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõudeid käsitleva) ELT L 326, 13.12.2005, lk 13.
ning nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (miinimumnõudeid, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta) ELT L 304, 30.9.2004, lk 2.
läbivaatamine ning Euroopa varjupaigataotlejate tugiameti loomine;
–
seadusliku rände kanalite avanemisel ning rändajate ja varjupaigataotlejate põhiõiguste kaitse ühiste standardite määratlemisel ELis põhineva ühenduse rände- ja varjupaigapoliitika arendamine;
–
kõikide 18. detsembril 1990. aastal ÜRO Peaassambleel vastu võetud kõigi võõrtöötajate ja nende pereliikmete õiguste kaitse rahvusvahelise konventsiooniga kehtestatud sätete kaasamine EÜ otsustesse ja raamotsustesse;
3.
tervitab ettepanekut diskrimineerimisvastase paketi lõpuleviimiseks ning nõuab tungivalt, et nõukogu tegutseks Lissaboni lepingu vaimus ja kaasaks Euroopa Parlamendi soovitused;
4.
on seisukohal, et edaspidi tuleks liikmesriikide parlamendid ja kodanikuühiskond kaasata struktureeritult nimetatud õigusloome meetmete väljatöötamisse ning nimetatud poliitikavaldkondade hindamisse liikmesriikides; palub seda eesmärki silmas pidades vaadata komisjonil ja nõukogul koos Euroopa Parlamendiga uuesti läbi võrgustikud, ametid ja vahendid, mille ülesanne on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud poliitika mõju hindamine, ning aidata kaasa tihedamale suhtlusele Euroopa kodanikuühiskonnaga;
5.
rõhutab, et Lissaboni lepingus tunnustatakse Euroopa Parlamendi rolli vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud poliitikat puudutavate rahvusvaheliste lepingute sõlmimisel; palub seoses sellega:
–
õigeaegset konsulteerimist Euroopa Parlamendiga kõikide kolmandate riikidega sõlmitavate lepingute osas, mis ei ole sõlmitud 31. detsembriks 2008;
–
Euroopa Parlamendi korrapärast teavitamist käimasolevatest läbirääkimistest;
–
kiires korras arutelu korraldamist vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välismõõtme üle, kuna EL on loomas
de facto
politsei- ja õigusalast koostööd kolmandate riikidega, eriti USAga, kahepoolsete kokkulepete kaudu terves reas küsimustes, vältides seejuures ametlikke demokraatlikke otsustusmenetlusi ja parlamentaarset kontrolli;
o
o o
6.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning kutsuda nimetatud parlamente üles esitama oma märkusi, soovitusi ja ettepanekuid 15. novembriks 2008, et nendega jõutaks arvestada 2008. aasta detsembri iga-aastases mõttevahetuses vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal 2008. aastal tehtud edusammude üle.
