17.11.2011 RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK vastavalt kodukorra artikli 122 lõikele 5,
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
EFD ( B7‑0594/2011 )
GUE/NGL ( B7‑0596/2011 )
S&D ( B7‑0598/2011 )
ECR ( B7‑0599/2011 )
PPE ( B7‑0601/2011 )
ALDE ( B7‑0604/2011 )
Verts/ALE ( B7‑0606/2011 )
Iraan – hiljutised inimõiguste rikkumiste juhtumid
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Elmar Brok
,
Mario Mauro
,
Cristian Dan Preda
,
Filip Kaczmarek
,
Roberta Angelilli
,
Bernd Posselt
,
Tunne Kelam
,
Lena Kolarska-Bobińska
,
Monica Luisa Macovei
,
Elena Băsescu
,
Sari Essayah
,
Eija-Riitta Korhola
,
Zuzana Roithová
,
Sergio Paolo Francesco Silvestris
,
Eduard Kukan
,
Tokia Saïfi
,
Ria Oomen-Ruijten
,
Giovanni La Via
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Tadeusz Zwiefka
,
Kurt Lechner
,
Csaba Sógor
,
Bogusław Sonik
fraktsiooni PPE nimel
Véronique De Keyser
,
María Muñiz De Urquiza
,
Kathleen Van Brempt
,
Pino Arlacchi
,
Corina Creţu
,
Kristian Vigenin
,
Michael Cashman
fraktsiooni S&D nimel
Marietje Schaake
,
Alexander Graf Lambsdorff
,
Louis Michel
,
Edward McMillan-Scott
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Marielle De Sarnez
,
Robert Rochefort
,
Sonia Alfano
,
Leonidas Donskis
,
Sarah Ludford
,
Kristiina Ojuland
,
Ivo Vajgl
,
Johannes Cornelis van Baalen
,
Frédérique Ries
,
Izaskun Bilbao Barandica
fraktsiooni ALDE nimel
Tarja Cronberg
,
Barbara Lochbihler
,
Isabelle Durant
,
Rui Tavares
,
Raül Romeva i Rueda
,
Ulrike Lunacek
fraktsiooni Verts/ALE nimel
Charles Tannock
,
Geoffrey Van Orden
,
Peter van Dalen
,
Ryszard Antoni Legutko
,
Tomasz Piotr Poręba
,
Valdemar Tomaševski
,
Ryszard Czarnecki
,
Adam Bielan
,
Michał Tomasz Kamiński
fraktsiooni ECR nimel
Marie-Christine Vergiat
fraktsiooni GUE/NGL nimel
Bastiaan Belder
,
Jaroslav Paška
fraktsiooni EFD nimel
PE472.806v01-00 } PE472.808v01-00 } PE472.810v01-00 } PE472.811v01-00 } PE472.813v01-00 } PE472.816v01-00 } PE472.818v01-00 } RC1 Euroopa Parlamendi resolutsioon Iraani kohta – hiljutised inimõiguste rikkumiste juhtumid
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Iraani kohta, eelkõige neid, milles käsitletakse inimõigusi, eriti 7. septembri 2010. aasta ja 20. jaanuari 2011. aasta resolutsiooni,
– võttes arvesse ÜRO inimõiguste nõukogu resolutsiooni 16/9, millega kehtestatakse eriraportööri mandaat inimõiguste olukorra küsimustes Iraanis,
– võttes arvese 123 soovitust, mis esitati pärast inimõiguste nõukogu 2010. aasta veebruaris toimunud korrapärast läbivaatamist,
– võttes arvesse, et ÜRO inimõiguste nõukogu eesistuja nimetas 17. juunil 2011 ametisse Ahmed Shaheedi kui ÜRO eriraportööri inimõiguste olukorra küsimustes Iraanis, ning võttes arvesse vahearuannet, mille eriraportöör esitas 23. septembril 2011 ÜRO Peaassamblee 66. istungjärgule inimõiguste olukorra kohta Iraanis,
– võttes arvesse ÜRO peasekretäri 15. septembri 2011. aasta aruannet inimõiguste olukorra kohta Iraani Islamivabariigis, mille ta esitas ÜRO Peaassamblee 66. istungjärgule,
– võttes arvesse Iraani inimõiguste dokumentatsioonikeskuse 10. juuni 2011. aasta aruannet vägistamise kui piinamismeetodi kasutamise kohta Iraani vanglaametnike poolt,
– võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 15. ja 26. septembri 2011. aasta avaldusi inimõiguste advokaadi Nasrin Sotoudehi kinnipidamise kohta ja kuue sõltumatu filmitegija vahistamise kohta ning 18. oktoobri 2011. aasta avaldust filmitegija Jafar Panahile ja näitlejanna Marzieh Vafamehrile määratud karistuste kohta,
– võttes arvesse ELi piiravate meetmete tugevdamist 10. oktoobril 2011 reaktsioonina tõsistele inimõiguste rikkumistele Iraanis,
– võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 18. detsembri 2007. aasta resolutsiooni 62/149 ja 18. detsembri 2008. aasta resolutsiooni 63/168 surmanuhtluse kasutamisele moratooriumi kehtestamise kohta,
– võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelist pakti, konventsiooni rassilise diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta ja lapse õiguste konventsiooni, mille kõigiga Iraan on ühinenud,
– võttes arvesse Iraani Islamivabariigi põhiseadust, eelkõige selle artikleid 23–27 ja 32–35, milles nähakse ette sõnavabadus, kogunemisvabadus, ühinemisvabadus, õigus praktiseerida oma usku ning süüdistuse saanud ja kinnipeetud isikute põhiõigused,
– võttes arvesse kodukorra artikli 122 lõiget 5,
A. arvestades, et praegust inimõiguste olukorda Iraanis iseloomustab jätkuv ja süstemaatiline põhiõiguste rikkumine; arvestades, et inimõiguslased (eelkõige naiste, laste ja vähemuste õiguste eest seisjad), ajakirjanikud, blogijad, kunstnikud, üliõpilasliidrid, juristid, ametiühingute liikmed ja keskkonnakaitsjad elavad tõsise surve all ja neid ohustab pidevalt vahistamine;
B. arvestades, et kõige kiireloomulisemad mured puudutavad õigusemõistmises akumuleerunud puudusi, tavasid, mis võrduvad kinnipeetute piinamise või julma või alandava kohtlemisega, sealhulgas vägistamine, naiste ebavõrdne kohtlemine, usu- ja etniliste vähemuste tagakiusamine ning kodaniku- ja poliitiliste õiguste puudumine, eelkõige inimõiguslaste, juristide ja kodanikuühiskonna toimijate ahistamine ja hirmutamine;
C. arvestades, et Iraanis 2011. aasta esimesel poolel toimunud hukkamiste arvu poolest inimese kohta on see riik maailmas juhtival kohal surmanuhtluse kasutamises, kusjuures ülemaailmne suundumus on surmanuhtluse kaotamine;
D. arvestades, et olles küll kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelisele paktile alla kirjutanud ja keelustanud ametlikult alla 18aastaste isikute hukkamise, hukkab Iraan mitmete aruannete kohaselt rohkem alaealisi õigusrikkujaid kui ükski teine riik;
E. arvestades, et Iraani ametivõimud ei ole siiani täitnud ÜROs võetud kohustusi ja on keeldunud eriraportööriga koostööst; arvestades, et vahearuandes kirjeldatakse süstemaatilisi rikkumisi ning intensiivsemat ahistamiskampaaniat, väljendatakse muret surmanuhtluse kasvava kasutuse pärast väiksemate süütegude eest ning osutatakse asjaolule, et siiani on 2011. aastal toimunud vähemalt 200 ametlikku hukkamist ning 146 salajast hukkamist Ida-Iraani linnas Mashadis; arvestades, et 2010. aastal hukati Iraanis salaja enam kui 300 inimest;
F. arvestades, et Iraani vangide või kohtualuste sugulasi vahistatakse, kuulatakse üle ja ahistatakse, seda ka väljapool Iraani ja ELis; arvestades, et tuhanded iraanlased on riigist põgenenud ja leidnud pelgupaiga naaberriikides;
G. arvestades, et opositsiooniliidreid Mir Hossein Mousavit ja Mehdi Karroubit on peetud ebaseaduslikus koduarestis ning meelevaldselt kinni hoitud alates 14. veebruarist 2011; arvestades, et kõnealuseid liidreid koos nende poliitiliselt aktiivsete abikaasadega on aeg-ajalt sunniviisiliselt viidud teadmata kohta, kus nad ei ole saanud pidada sidet sõprade ega perekonnaga ning nad on olnud tõsises piinamisohus;
H. arvestades, et 2011. aasta veebruaris ja märtsis vahistati sadu inimesi ning vähemalt kolm inimest sai surma, kui tuhanded meeleavaldajad kogunesid tänavatele toetama demokraatiat pooldavat liikumist naabruses asuvates araabia riikides ning protestima opositsiooniliidrite Mir Hossein Mousavi ja Mehdi Karroubi vahistamise vastu;
I. arvestades, et 2011. aasta aprillis tapsid julgeolekujõud mitukümmend meeleavaldajat, kes olid põhiliselt etnilised araablased, ning vahistasid edelas asuvas Khūzestāni provintsis veel paarkümmend, ja arvestades, et mitukümmend inimest vahistati ja sai haavata Lääne-Aserbaidžaani provintsis toimunud keskkonnaalaste meeleavalduste käigus, kus protestiti Urmia järve kuivamise vastu;
J. arvestades, et surve usuvähemustele, eelkõige bahaidele, usuvahetajatele ja teisitimõtlejaist Shia teadlastele üha kasvab; arvestades, et bahaid, olles ometi mittemoslemite suurim usuvähemus, kannatavad ränga diskrimineerimise all, sealhulgas haridusele juurdepääsu keelamine, ja arvestades, et nende seitsme vangistatud liidri kohtumenetlused jätkuvad ning üle 100 kogukonnaliikme on endiselt vahi all; arvestades, et aruannete kohaselt vahistati 2011. aasta esimeses pooles vähemalt 207 kristlast; arvestades, et sunniidi moslemeid diskrimineeritakse jätkuvalt seaduste ja tavadega, ja neil ei lasta täielikult järgida õigust praktiseerida oma usku; arvestades, et riiklikult toetatud laimukampaania (Shia) Nematullahi sufide vastu, mille raames kujutatakse kõiki müstitsismi vorme kui saatanast tulenevaid ja kiusatakse taga sufi kummardajaid, jätkub, ja selle silmatorkavaim näide on Kavaris 2011. aasta septembris toimunud relvastatud rünnak, mille käigus tapeti üks inimene ja mitu isikut sai tõsiselt vigastada;
K. arvestades, et islamist teise usku üle läinud inimesi on vahistatud, ja arvestades, et karistusseadustiku eelnõu artikliga 225 püütakse muuta surmanuhtlus kohustuslikuks süüdimõistetud meessoost usutaganejate puhul; arvestades, et protestandi pastorit Yousef Nadarkhanit ähvardab ikka hukkamine usust taganemise pärast;
L. arvestades, et Iraani revolutsiooniline kaardivägi, salateenistused ja Basij relvarühmitused etendavad aktiivset rolli Iraanis toimuvates ränkades ja julmades repressioonides;
M. arvestades, et lesbide, geide, bi- ja transseksuaalide kogukonda kuuluvad isikud seisavad silmitsi ahistamise, tagakiusamise, julmade karistuste ja koguni surmanuhtlusega; arvestades, et neid isikuid diskrimineeritakse nende seksuaalse sättumuse tõttu, sealhulgas tööhõive, eluaseme, hariduse ja tervishoiu ning sotsiaalse tõrjutuse osas;
N. arvestades, et tuntud üliõpilasaktivistidele Bahareh Hedayatile, Mahdieh Golroole and Majid Tavakolile määratud vanglakaristusi pikendati veel kuue kuu võrra, kui neile esitati süüdistus režiimivastases propagandas; arvestades, et 15. septembril 2011 sai poliitiline aktivist ja doktorant Somayeh Tohidlou 50 piitsahoopi, olles lõpetanud üheaastase vanglakaristuse kandmise Evini vanglas; arvestades, et pr Tohidlou oli juba lõpetanud 70päevase vanglakaristuse kandmise; arvestades, et mõlemad vanglakaristused ja 50 piitsahoopi olid blogimise ja muu interneti tegevuse eest määratud karistused; arvestades, et 9. oktoobril 2011 sai üliõpilasaktivist Payman Aref enne vanglast vabastamist 74 piitsahoopi, ja et süüdistuseks oli Iraani presidendi solvamine;
O. arvestades, et tuntud Iraani filmitegija Jafar Panahile määrati kuueaastane vanglakaristus, mille apellatsioonikohus jättis kehtima; arvestades, et tuntud näitlejanna Marzieh Vafamehrile määrati üheaastane vanglakaristus ja 90 piitsahoopi selle eest, et ta osales filmis, milles kujutati Iraanis tegutsevate kunstnike rasket olukorda; arvestades, et 17. septembril 2011 pidasid Iraani ametivõimud kinni kuus sõltumatut dokumentaalfilmide tegijat, Mohsen Shahrnazdari, Hadi Afaridehi, Katayoun Shahabi, Naser Safariani, Shahnam Bazdari ja Mojtaba Mir Tahmasebi, süüdistades neid BBC Pärsia talituse jaoks töötamises ning kõnealuse uudistekanali heaks spioneerimises;
P. arvestades, et alates 2009. aastast on vahistatud mitukümmend juristi oma tööülesannete täitmise eest, sealhulgas Nasrin Soutoudeh, Mohammad Seifzadeh, Houtan Kian ja Abdolfattah Soltani; arvestades, et Nobeli rahupreemia laureaat Shirin Ebadi on olnud sunnitud elama eksiilis pärast seda, kui ametivõimud sulgesid ta inimõiguskaitsjate keskuse, ja arvestades, et juristid, kes kaitsevad poliitilisi kinnipeetavaid ja süümevange, seisavad silmitsi üha suurema personaalse ohuga;
Q. arvestades, et Iraani ametivõimud on andnud teada, et nad töötavad interneti kallal, mis toimib avatud ülemaailmse internetiga paralleelselt ja on kavandatud seda viimaks asendama ning mis on kooskõlas islami põhimõtetega, vastates nn halal-võrgustiku kirjeldusele; arvestades, et nn halal-internet annaks Iraani ametivõimudele 100%se kontrolli kogu interneti andmevahetuse ja sisu üle, mis rikub tõsiselt sõnavabadust ning piirab ligipääsu info- ja sidevõrkudele;
R. arvestades, et arvukate aruannete kohaselt on ELi(-põhised) äriettevõtted andnud Iraani ametivõimudele tehnilist abi ja tellimusel valminud tehnoloogiat, mida on kasutatud inimõiguslaste ja aktivistide (internetis) jälgimiseks ja mis on inimõiguste rikkumistele oluliselt kaasa aidanud;
1. väljendab sügavat muret selle pärast, et inimõiguste olukord Iraanis üha halveneb, poliitvangide arv suureneb, jätkuvalt toimub palju hukkamisi, sealhulgas ka alaealiste hukkamisi, piinamine on laialt levinud, kohtuprotsessid on ebaõiglased ja kautsjoniks nõutakse ülemääraselt suuri summasid ning piiratakse rangelt teabe-, sõna-, kogunemis-, veendumus-, õppimis-, ja liikumisvabadust;
2. avaldab tunnustust kõigi iraanlaste vaprusele, kes võitlevad põhivabaduste, inimõiguste ja demokraatia põhimõtete kaitsmise nimel ning kes soovivad elada repressioonide- ja hirmuvabas ühiskonnas;
3. mõistab kindlalt hukka surmanuhtluse kasutamise Iraanis, ning palub Iraani ametivõimudel kehtestada vastavalt ÜRO Peaassamblee resolutsioonidele 62/149 ja 63/138 hukkamistele moratoorium, kuni surmanuhtlus on lõplikult kaotatud;
4. nõuab Iraani karistusseadustiku muutmist, et keelustada ihunuhtluse määramine kohtu- ja haldusorganite poolt; tuletab meelde, et ihunuhtluse kasutamine, mis tähendab tegelikult piinamist, on vastuolus kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artikliga 7; mõistab karmilt hukka üliõpilasaktivistide Somayeh Tohidlou ja Payman Arefi piitsutamise;
5. on valmis toetama lisasanktsioonide rakendamist nende isikute suhtes, kes panevad toime inimõiguste rikkumisi; kutsub ÜRO Julgeolekunõukogu põhiliikmestaatusega ELi liikmesriike üles kaaluma uurimise alustamist, et selgitada välja, kas Iraani ametivõimude poolt toimepandud kuriteod on inimsusevastased;
6. kutsub Iraani ametivõime üles vabastama kõik poliitvangid, sealhulgas poliitilised juhid Mir-Hossein Mousavi ja Mehdi Karroubi, inimõiguste valdkonna juristid Nasrin Sotoudehi ja Abdolfattah Soltani, üliõpilasaktivistid Bahareh Hedayati, Abdollah Momeni, Mahdieh Golroo ja Majid Tavakoli, ajakirjanik Abdolreza Tajiki, pastor Yousef Nadarkhani, filmitegijad Jafar Panahi ja Mohammad Rasoulofi ning kõik teised isikud, kes on kirjas ÜRO eriraportööri Ahmed Shaheedi aruandes inimõiguste olukorra kohta Iraanis;
7. mõistab sügavalt hukka kohtuprotsessi puuduliku õigluse ja läbipaistvuse ning sellega seotud inimeste puuduliku kutsealase väljaõppe ning kutsub Iraani ametivõime üles tagama õiglast ja avatud menetlust;
8. nõuab tungivalt, et Iraani valitsus lubaks viivitamatult Iraani ÜRO poolt ametisse nimetatud eriraportööri Ahmed Shaheedi, et tegeleda riigis jätkuva inimõiguste kriisiga; märgib, et valitsuse ja eriraportööri vahelise koostöö puudumine ning eriraportööri riiki sisenemise pidev keelustamine näitab, et valitsus ei kavatsegi võtta sisulisi meetmeid inimõiguste olukorra parandamiseks;
9. kutsub Iraani ametivõime üles näitama, et nad on täielikult pühendunud koostööle rahvusvahelise kogukonnaga, et parandada inimõiguste olukorda Iraanis, ning kutsub Iraani valitsust üles täitma kõiki kohustusi, mis ta on võtnud nii rahvusvaheliste õigusaktide kui ka rahvusvaheliste konventsioonide raames, millele ta on alla kirjutanud; rõhutab vabade ja õiglaste valimiste olulisust;
10. kutsub Iraani ametivõimusid üles vabastama viivitamatult Iraani kunstiinimeste kogukonna kinnipeetud liikmed ning lõpetama selle kogukonna kiusamise kinnipidamise või muude ahistamise viiside näol; märgib, et selline kohtlemine on vastuolus rahvusvaheliste inimõiguste põhimõtetega, mida Iraan on vabatahtlikult nõustunud järgima; rõhutab, et õigus sõnavabadusele läbi kunsti ja kirjanduse on sätestatud ka Iraani poolt allkirjastatud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artiklis 19;
11. kutsub Iraani üles võtma meetmeid, et tagada usu- ja veendumusvabaduse täielik austamine, sealhulgas tagades, et õigusaktid ja tavad on täielikus kooskõlas kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artikliga 18, ning rõhutab, et selle kohaselt tuleb tingimusteta ja täielikult garanteerida kõigile õigus soovi korral usku vahetada;
12. kutsub Iraani üles võtma viivitamatult meetmeid tagamaks, et Bahai kogukonna liikmeid kaitstakse diskrimineerimise vastu igas valdkonnas, et nende õiguste rikkumisi viivitamata uuritakse, et nende toimepanijad võetakse vastutusele ning et kogukonna liikmetele tagatakse tõhusad õiguskaitsevahendid;
13. väljendab oma muret (Euroopa päritolu) tsensuuri-, filtreerimis- ja järelevalvetehnoloogiate kasutamise pärast, mille eesmärk on kontrollida ja tsenseerida teabe- ja kommunikatsioonivoogusid ning jälitada kodanikke, peamiselt inimõiguste kaitsjaid; kutsub Euroopa ettevõtteid üles järgima oma sotsiaalset vastutustunnet ning mitte varustama Iraani kaupade, tehnoloogiate ja teenustega, mis võiksid ohustada Iraani kodanike tsiviil- ja poliitilisi õigusi;
14. rõhutab, et vaba juurdepääs teabele ja sidevahenditele ning tsenseerimata juurdepääs internetile (internetivabadus) on universaalsed õigused ning demokraatia ja sõnavabaduse seisukohalt asendamatud, tagades läbipaistvuse ja vastutuse, nagu teatas ÜRO inimõiguste nõukogu 6. mail 2011. aastal;
15. kutsub Iraani ametivõime üles tühistama või muutma kõiki õigusakte, mis näevad ette või võivad põhjustada inimeste diskrimineerimise, vastutuselevõtmise ja karistamise nende seksuaalse sättumuse või soolise identiteedi tõttu, ning tagama, et viivitamatult ja tingimusteta vabastatakse kõik, keda peetakse kinni vaid vastastikusel nõusolekul põhineva seksuaalsuhte või seksuaalse sättumuse tõttu;
16. kutsub liikmesriike üles tagama nende riigist põgenenud Iraani kodanikele turvapaika, näiteks nn varjupaigalinna algatuse kaudu;
17. kutsub Iraani ametivõimusid üles tunnistama vastuvõetavaks rahumeelse protesti ning tegelema arvukate probleemidega, millega Iraani inimesed silmitsi seisavad; väljendab erilist muret tulevase ökoloogilise katastroofi pärast Urmia järve piirkonnas ning nõuab tungivalt, et valitsus võtaks otsustavaid meetmeid, et proovida stabiliseerida piirkonna keskkonnaseisundit, millest sõltuvad miljonid iraanlased;
18. kutsub ELi esindajaid ja komisjoni asepresidenti ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat alustama Iraani ametivõimudega uuesti inimõiguste alaseid kõnelusi;
19. nõuab tungivalt, et Euroopa välisteenistus keskenduks Iraani vanglates kinnipeetavatele ELi kodanikele ning teeks kõik võimaliku, et tagada nende heaolu ja vabastamine;
20. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, ÜRO peasekretärile, Iraani kõrgeima juhi kantseleile, Iraani ülemkohtu esimehele ning Iraani valitsusele ja parlamendile.
