LÕPLIK
A6-0325/2006
9.10.2006
RAPORT
ELi suhted Vaikse ookeani saartega – tugevdatud partnerluse strateegia
(2006/2204(INI))
Arengukomisjon
Raportöör:
Nirj Deva
PE 376.350v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................9
MENETLUS..............................................................................................................................11
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
ELi suhete kohta Vaikse ookeani saartega – tugevdatud partnerluse strateegia
( 2006/0000(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni 29. mai 2006. aasta teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele pealkirjaga "ELi suhted Vaikse ookeani saartega – tugevdatud partnerluse strateegia" ( KOM(2006)0248 );
– võttes arvesse nõukogu järeldusi ELi Vaikse ookeani strateegia kohta, mis üldasjade nõukogu 17. juulil 2006. aastal vastu võttis;
– võttes arvesse Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma (AKV) ning Euroopa Ühenduse vahel Cotonous 23. juunil 2000. aastal allkirjastatud partnerluslepingut (Cotonou leping)
Partnerlusleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, mis allkirjastati Cotonous 23. juunil 2000 (EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3). ;
– võttes arvesse Cotonou lepingu artiklit 89, milles on sätestatud: "Et aidata AKV saareriikidel üle saada looduslikest ja geograafilistest raskustest ning muudest arengutakistustest ja kiirendada nende arengut, kehtestatakse erisätteid ja -meetmeid";
– võttes arvesse ÜRO aastatuhande projekti aruannet "Investeerimine arengusse – tegevuskava aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks";
– võttes arvesse nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldust Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses: Euroopa konsensus
ELT C 46, 24.2.2006, lk 1. ;
– võttes arvesse Pariisi deklaratsiooni abi tulemuslikkuse kohta, mille kiitsid 2. märtsil 2005. aastal heaks arenenud riikide ja arenguriikide arengu eest vastutavad ministrid ning mitmepoolsete ja kahepoolsete arenguinstitutsioonide juhid;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi 23. märtsi 2006. aasta resolutsiooni majanduskoostöö lepingute (EPA) mõju kohta arengule
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0113 . ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse arengukomisjoni raportit ( A6‑0325/2006 ),
A. arvestades Euroopa riikide ajaloolisi sidemeid Vaikse ookeani piirkonnaga;
B. arvestades, et suurem osa Vaikse ookeani saareriike on suhteliselt hiljuti iseseisvunud;
C. arvestades, et EL on selles piirkonnas märkimisväärselt esindatud ülemereterritooriumide kaudu – Uus-Kaledoonia, Prantsuse Polüneesia, Wallis ja Futuna (Prantsusmaa) ning Pitcairni saared (Ühendkuningriik);
D. arvestades, et liikumine tuumavaba ja iseseisva Vaikse ookeani piirkonna eest (NFIP) võitleb kõikide tuumakatsetuste lõpetamise eest piirkonnas ja põlisrahvaste väärikuse austamise eest;
E. arvestades, et EL on selle piirkonna oluline rahastaja, kes on alates esimeste Vaikse ookeani riikide liitumisest esimese Lomé konventsiooniga aastal 1975 andnud abi kokku rohkem kui 1,8 miljardit eurot;
F. arvestades, et Vaikse ookeani saarte foorumi 16 liikmesriiki võtsid vastu Vaikse ookeani piirkonna tegevuskava, mille eesmärk on tugevdada piirkonna koostööd ja integratsiooni ning mis keskendub majanduskasvu, säästva arengu, hea valitsemistava ja julgeoleku kindlustamisele regionalismi kaudu ning pakub võimalust tihedamateks ELi - Vaikse ookeani piirkonna suheteks;
G. arvestades, et Vaikse ookeani riikides ootavad lahendamist olulised probleemid, mis on tingitud kiirest elanikkonna kasvust, ebapiisavast varustatusest oskustööjõuga, aeglasest majanduskasvust, etnilistest pingetest, sotsiaalmajanduslikest erinevustest, vigadest valitsemisel ja maailmamajanduse suundumustest ning mis võivad kaasa tuua piirkonna vaesuse ja ebastabiilsuse suurenemise;
H. arvestades, et Vaikse ookeani piirkond omab olulisi loodusvarasid, kuid seal on väga keerulised maaomandisüsteemid, mis võivad mõnel juhul arengut takistada;
I. arvestades, et Vaikse ookeani piirkonna AKV riikides on täielikult väljakujundatud demokraatia, välja arvatud Tongas, mis on konstitutsiooniline monarhia,
1. tervitab komisjoni algatust koostada pärast 30 aastat kestnud koostööd esimene Vaikse ookeani piirkonda käsitlev ELi strateegia, mis on jätkuks esimese Lomé konventsiooni allkirjastamisele 1975. aastal ja 2000. aasta juunis sõlmitud Cotonou lepingule;
2. rõhutab, et piirkonna olulise rahastajana on ELil võimalik luua strateegia, mis aitab Vaikse ookeani saareriikidel saavutada aastatuhande arengueesmärke;
3. rõhutab piirkonna heterogeensust ning nõuab seetõttu komisjoni strateegia paindlikkust, tagamaks, et arenguabi suunatakse vastavalt riiklikele ja piirkondlikele prioriteetidele, mis võimaldab nii Vaikse ookeani rohkem arenenud kui ka vähem arenenud riikidel sellest võimalikult suurt kasu saada;
4. toetab komisjoni seisukohta, et on vaja tõhusamat poliitilist dialoogi Vaikse ookeani saarte foorumiga, mille juhid on võtnud vastu lepingu, millega foorum muudetakse rahvusvahelise õiguse alusel valitsustevaheliseks organisatsiooniks; rõhutab samal ajal, et tõhustatud piirkondliku tasandi dialoogis tuleb arvestada ka piirkonna kõige vaesemate riikide vajadusi;
5. rõhutab, et igas strateegias tuleb piisavalt arvestada kõikide Vaikse ookeani saareriikide, eriti kõige vaesemate riikide arenguvajadustega, et toetada nende jõupingutusi aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel;
6. tunnistab, et Vaikse ookeani piirkonda on õnnistatud ohtrate loodusvaradega, eriti kalapüügipiirkondade, mineraalide ja metsadega, ning et paljudes piirkonna riikides on majanduse alustalad põllumajandus ja turism; rõhutab seetõttu, et ökoloogiliselt ja majanduslikult jätkusuutlik areng peab olema nende võtmesektoritega seotud strateegia keskmes; rõhutab, et loodusvarade kasutamine peab aitama suurendada Vaikse ookeani riikide kogu elanikkonna sissetulekuid ning toetama eelkõige vaesuse vähendamist;
7. rõhutab kalandussektori hea juhtimise tähtsust selleks, et tõkestada ülepüüki ja kahjulike püügitehnikate kasutamist ning mitte lasta keskkonnaohtudel mereelu hävitada, eelkõige tuunipüügipiirkondade puhul, mis on Vaikses ookeanis ühed maailma rikkalikumad;
8. kiidab heaks piirkondliku lähenemisviisi, mida Vaikse ookeani saareriigid rakendavad piirkonna tuunipüügi haldamisel, ja julgustab ELi pidama läbirääkimisi kõikide tuunikalakokkulepete üle kogu piirkonna, mitte üksikute riikidega;
9. tunnistab selle piirkonna riikide majandusvööndites tuuni kaugpüügile litsentsitasude kehtestamise tähtust, kuna need vööndid on Vaikse ookeani saareriikidele peamine tuluallikas, eelkõige väiksema sissetulekuga riikidele nagu Kiribati, Marshalli saared, Mikroneesia ja Tuvalu; on siiski mures, et vaid väike hulk saake töödeldakse majandusvööndites ning seetõttu jääb osa tulu saamata;
10. tervitab komisjoni ettepanekut suurendada jõupingutusi püügipiirkondade säästva haldamise edendamiseks, toetades piirkonna seire-, kontrolli- ja järelevalvesüsteeme, ning suurendada võimalusi võidelda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata püügi vastu;
11. soovitab Vaikse ookeani rohkem arenenud saareriikidel jätkata kohaliku töötlemise arendamist, luues seeläbi rohkem töökohti, ning uurida võimalust saada Euroopa Investeerimispangast sooduslaenu Vaikse ookeani saarte huve esindavatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, et tõsta töötlemisvõimsust eesmärgiga suurendada piirkonna tulusid; tervitab Vaikse ookeani foorumi kalandusameti (Pacific Forum Fisheries Agency) poolt läbi viidud kalavarude ja püügimahu hindamist, ning soovitab suurendada kohalikke laevastikke seal, kus püügimahtu saab tõsta;
12. palub komisjonil viia läbi ebaseadusliku ja ulatusliku tööstusliku metsaraietegevuse ja sellega seotud kaubanduse ökoloogilise ja sotsiaalse mõju hindamine Vaikse ookeani riikides;
13. kutsub komisjoni üles keskenduma bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ja sellega seotud kokkulepete, eriti kaitsealade tööprogrammi – mis on tõhus vahend Vaikse ookeani piirkonna metsa- ja mereökosüsteemide edasise hävitamise ja olukorra halvenemise ärahoidmiseks – kiirele rakendamisele;
14. kutsub komisjoni üles suurendama toetust ökoloogiliselt ja sotsiaalselt vastutustundlikule metsamajandamisele ning usaldusväärsete süsteemide rakendamisele, mis saavad anda Euroopa tarbijatele usaldusväärseid tagatisi, et ELi turul müüdavad puidutooted on tehtud jätkusuutlikest allikatest pärit puidust; rõhutab, et on tähtis minna ülemääraselt laiaulatuslikult tööstuslikult metsaraielt üle ökometsandusprojektidele, et suurendada kohalike kogukondade sissetulekut ja toetada vaesuse vähendamist;
15. toetab 2000. aasta septembris allkirjastatud konventsiooni Vaikse ookeani lääne- ja keskosa siirdekalade kaitse ja majandamise kohta, mille eesmärk on saavutada tuunipüügipiirkondade pikaajaline säästev kasutamine ja mis on märk koostööst Vaikse ookeani saareriikide ja kaugetes vetes kalastavate riikide vahel;
16. rõhutab, et Vaikse ookeani rohkem ja vähem arenenud saareriikidele ülitähtsaks välisvaluuta allikaks olevate maardlate haldamisse on vaja teha oluliselt suuremaid investeeringuid, et vältida varade enneaegset ammendumist, nagu juhtus Naurus, kus kaevandati 50 aastat järjest fosfaati;
17. palub komisjonil koostöös Vaikse ookeani saareriikidega tagada, et maksud ja tollimaksud, mida piirkonna nafta-, kaevandus- ja gaasiettevõtted maksavad erinevatele valitsustele, oleksid iga-aastastes finantsaruannetes täielikult avaldatud;
18. juhib tähelepanu turismi majanduslikule tähtsusele piirkonna jaoks, arvestades, et Vaikse ookeani saarte üks peamisi väärtusi on nende idülliline loodus; rõhutab, et piirkonna turismi edendamisega peab kaasas käima turismiteenuste kohaliku osaluse suurendamine, et tagada turismisektori jätkusuutlikkus ning maksimeerida kohaliku majanduse tulu;
19. tunnistab kasu, mida piirkonda teenindavate odavlennufirmade loomine on Vaikse ookeani saarte majandusele toonud, ning nõuab, et "avatud taeva" poliitikat takistavad asjaolud kõrvaldataks ja samal ajal arendataks õhutransporti ratsionaalselt, et suurenenud lennuliiklusest tingitud heitmed ja muud keskkonnamõjud oleksid minimaalsed;
20. rõhutab, et enamasti käib igal aastal märkimisväärne hulk turiste ainult rikkamates riikides, kus on paremal tasemel infrastruktuur ja kuhu läheb rohkem lende; rõhutab, et sellisel juhul tuleb arenguabi jätkuvalt kasutada infrastruktuuri rahastamiseks ja jätkusuutliku turismi edendamiseks;
21. palub komisjonil asetada kümnenda Euroopa Arengufondi raames rakendatavate projektide puhul rõhk haridus- ja tehnilise väljaõppe süsteemide toetamisele nendes piirkonna riikides, mille arengut pärsivad puudused selles valdkonnas;
22. tunnistab põllemajanduse tähtsust piirkonna peamise sissetulekuallikana (sh eksporditulu), elatusvahendite tagajana ja tööandjana;
23. rõhutab, et globaliseerumine koos ELi turule sooduspääsu kaotamisega on juba avaldanud piirkonnale ja eelkõige Fidžile suurt majanduslikku mõju;
24. rõhutab, et vähem arenenud riikides, mis tulevad toime peamiselt ainult elatust andva põllumajanduse abil, peaks toimuma järk-järguline üleminek põhikultuuride tootmiselt müügiks tootmisele, et rohkem põllumajandustooteid eksporditaks, ning et tuleks uurida toiduainete töötlemise ja pakendamise teenuste käivitamise võimalust;
25. rõhutab, et oskustööjõud on Vaikse ookeani riikide majanduskasvu oluline eeltingimus ja palub seepärast komisjonil toetada riiklikke poliitikaraamistikke, mille eesmärk on pakkuda kutseõppevõimalusi ja muud spetsiaalselt kavandatud koolitust, et toetada kohalikku tööstust Vaikse ookeani riikides;
26. rõhutab ELiga toimuva piirkondliku kaubanduse tähtsust – sh piirkondlike kaubanduslepingute, nagu Vaikse ookeani riikide kaubanduskokkulepete (PICTA) ja Vaikse ookeani piirkonna tihedamate majandussuhete kokkuleppe (PACER), ning majanduskoostöö lepingu (EPA) alusel – piirkonna majandusliku jõukuse suurendamiseks;
27. pidades silmas selliste kaubanduskokkulepete juhtimis- ja halduskulusid, sealhulgas Vaikse ookeani strateegia rakendamist Vaikse ookeani saareriikide ja piirkondlike organisatsioonide, nagu Vaikse ookeani foorumi sekretariaadi poolt, kutsub komisjoni üles andma selliste kokkulepete õigeaegse ja tõhusa eluviimise jaoks asjakohast rahalist ja tehnilist abi;
28. toetab komisjoni hinnangut piirkonna olulisemate osalejate, nagu Austraalia, Uus-Meremaa, Ameerika Ühendriikide ja Jaapani tähtsuse kohta, arvestades, et nad on Vaikse ookeani riikide olulised rahastajad ja kaubanduspartnerid, ning kinnitab, et kahepoolsed suhted ELi ja nende riikide vahel paranevad läbi suurema kohaloleku Vaikse ookeani piirkonnas;
29. toetab komisjoni hinnangut, et abiandmise parem koordineerimine piirkonna teiste partnerite nagu Austraalia ja Uus-Meremaaga suurendaks abiandmise tulemuslikkust;
30. rõhutab asjaolu, et Vaikse ookeani piirkond on geopoliitiliselt tähtis, ning väljendab muret, et riikidevaheline rivaliteet võib soosida madala kvaliteediga poliitiliselt seotud abi pikemaajalise arengu, ressursside säästliku kasutamise ja hea valitsemistava arvelt;
31. palub komisjonil möönda, et eriti Paapua Uus-Guineas, Saalomoni saartel, Vanuatus ja Uus-Kaledoonias (Prantsusmaa ülemereterritoorium) on maaomandisüsteemid väga keerulised ja takistavad arengut; nõuab seepärast tungivalt, et komisjon toetaks nimetatud riikide ja territooriumi poolt algatatud riiklikke maareforme;
32. palub komisjonil teha algatusi, et võidelda HIV/AIDSi kiire leviku vastu piirkonnas, mis on üha suurem probleem sellistes riikides nagu Paapua Uus-Guinea;
33. juhib tähelepanu piirkonna neljale malaariast mõjutatud riigile – Paapua Uus-Guineale, Saalomoni saartele, Vanuatule ja Ida-Timorile; nõuab tungivalt, et komisjon looks selle probleemi vastu võitlemiseks programmid, mis tagavad, et malaaria vastu on olemas piisav kaitse, näiteks mõjutatud riikide malaariasääskede vastaste voodivõrkudega varustamise abil;
34. rõhutab, et abi tõhusaks üleandmiseks on hädavajalik edendada kogu Vaikse ookeani piirkonnas head valitsemistava, et vältida korruptsiooni, mis on üks peamisi takistusi aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel, ja saavutada säästev areng; rõhutab vajadust luua riiklikud institutsioonid ning kehtestada läbipaistvad ja kindlad menetlused, et arenguabi jõuaks piirkonnas kavandatud saajateni;
35. jagab komisjoni seisukohta, et poliitiline ebastabiilsus ja konfliktid võivad piirkonna majandusarengule hävitavalt mõjuda, eriti turismist saamata jäänud tulu ja majandusliku infrastruktuuri purustamise tõttu;
36. rõhutab, et Euroopa Liidu ja Vaikse ookeani saareriikide vaheline tugevdatud partnerlus peab kajastuma suuremas toetuses nende riikide parlamentidele, et suurendada nende võimalusi ja rolli piirkonna poliitilise stabiilsuse tagamisel;
37. juhib tähelepanu Vaikse ookeani riikide kaitsetusele loodusõnnetuste vastu ja loodusõnnetuste hävitavale mõjule nende majandusele; toetab seetõttu komisjoni ettepanekut luua piirkondlik katastroofivalmiduse programm;
38. toetab komisjoni seisukohta, et Vaikse ookeani saareriigid on väga huvitatud kliimamuutuste vastu võitlemisest, arvestades merepinna tõusu võimalikku mõju piirkonnale; võtab teadmiseks Vaikse ookeani saarte raamistiku kliimamuutuste vastu võitlemiseks (2006–2015) kui piirkondliku mehhanismi, millega toetatakse reageeringuid kliimamuutustele, ning nõuab ELi ja Vaikse ookeani piirkonna vahel tihedamat dialoogi, et võidelda kliimamuutuste vastu ja tegeleda sellega seotud probleemidega;
39. juhib tähelepanu olukorrale Ida-Timoris, mida tabas 2006. aasta mais ja juunis vägivallalaine, ning avaldab lootust, et komisjon aitab tihedas koostöös rahvusvahelise üldsusega Ida-Timori juhtidel tegeleda kriisi aluseks olevate probleemidega – muu hulgas on vaja tagada poliitiline stabiilsus ja sotsiaalne areng, vähendada vaesust ja lepitada erinevad ühiskonnarühmad;
40. tervitab nõukogu 17. juuli 2006. aasta järeldusi ELi Vaikse ookeani strateegia kohta ning nende keskendumist vaesuse kaotamisele, aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, tööjõu arendamisele ja tervishoiuküsimustele; taunib siiski, et nõukogu võttis järeldused vastu ilma Euroopa Parlamendi seisukohta ära ootamata;
41. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ELi liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning Vaikse ookeani piirkonna riikide valitsustele ja parlamentidele.
SELETUSKIRI
Komisjoni 2006. aasta strateegia on esimene ametlik strateegia ELi - Vaikse ookeani piirkonna suhete üle 30-aastases ajaloos, selle eesmärk on tugevdada poliitilist dialoogi, keskenduda rohkem arengukoostööle ja suurendada abiandmise tulemuslikkust.
Ajalooliselt on Euroopal olnud Vaikse ookeani piirkonnas suur mõju koloniaalvõimu ja kultuuriliste sidemete kaudu ning hilisemal ajal Lomé konventsiooni ja Cotonou lepingu kaudu, mis seovad ELi AKV riikidega poliitiliselt ja arengukoostöö ning kaubanduse kaudu.
Piirkonnana on see muutumas nii majanduslikult kui poliitiliselt järjest dünaamilisemaks ning on kohandumas Hiina mõjuvõimu suurenemisega.
Paljusid Vaikse ookeani saari on õnnistatud ohtrate loodusvaradega, olgu need siis mineraalid või kalapüügipiirkonnad, samal ajal kui teised on kasutanud oma idüllilise looduse eeliseid, et teenida välisvaluutat turismi kaudu.
Vaikne ookean haarab enda alla 35% planeedi pinnast.
Vaikse ookeani saarte AKV riikide ning Prantsusmaa ja Ühendkuningriigi ülemereterritooriumide asend, mis toob piirkonnale küll ülisuurt kasu kalapüügipiirkondade ja turismi kaudu, kaasab samas ka negatiivseid tagajärgi, kuna riigid ja territooriumid on isoleeritud „kauguse türannia” tõttu.
Piirkonna piires on Paapua Uus-Guinea Samoast 4500 km ja Prantsuse Polüneesiast 8000 km kaugusel.
Sidevahendite, lennuliikluse ja infrastruktuuri areng on aidanud neid probleeme pisut leevendada.
Vaikse ookeani saared on kaitsetud tugevate tormide ees, paljud neist asuvad võimsate keeristormide teel.
Tsunamid ja vulkaanipursked on riikides nagu Paapua Uus-Guinea tavalised ning neil võib olla arengule hävitav mõju.
Paljud saartest on poliitiliselt nõrgad, nagu seda on näidanud sõjaväelised riigipöörded Fidžil, konflikt Paapua Uus-Guineas ning praegused rahutused Ida-Timoris.
Murettekitavalt on piirkonnas hakanud nüüd levima HIV/AIDS.
Võttes arvesse, et Vaikse ookeani saared on arenguriigid ja et EL annab umbes neljandiku arenguabist nimetatud piirkonnale, on oluline, et meil oleks suhetes Vaikse ookeani saareriikidega ühtne poliitika.
Peamise abiandjana on ELil võimalus luua strateegia, mis toetab Vaikse ookeani saari teel aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele aastaks 2015.
Säästev areng võtmesektorites:
Vaikse ookeani piirkonda on õnnistatud ohtrate loodusvaradega, pidades eriti silmas kalapüügipiirkondi, mineraale ja metsi, samal ajal kui paljudes Vaikse ookeani saareriikides on majanduskasvu alustalad põllumajandus ja turism.
Hoolika majandamise korral on neil sektoritel potentsiaali tagada piirkonnas pikaajaline püsiv majanduskasv.
Seetõttu on oluline, et mis tahes strateegia nimetatud piirkonna jaoks edendab nende võtmesektorite ökoloogiliselt ja majanduslikult säästvat arengut ja tagab, et loodusvarade kasutamisest saab kasu kogu Vaikse ookeani saareriikide elanikkond.
Piirkonda puudutava strateegia väljatöötamisel tuleb tõdeda, et kuigi kõik Vaikse ookeani saareriigid on liigitatud arenguriikideks, erinevad need nii majanduslikult kui poliitiliselt.
Paljude Vaikse ookeani saarte jaoks on põllumajandustooted peamisteks ekspordiartikliteks rahvusvahelistele turgudele, tarnides kaupu nagu suhkur, kopra, banaanid, kookospähklid, palmiõli.
Samal ajal toimub teiste, tihti kõige väiksemate ja isoleeritumate saarte jaoks kogu põllumajanduslik tegevus üksnes elatuse andmiseks, olles nende vaesemate saarte jaoks toidu, töö ja sissetuleku allikaks.
Erinevusi esineb vastavate Vaikse ookeani saarte vahel ka maavaralasundeid silmas pidades.
Mõned on halva majandamise tõttu suutnud oma maavarad praktiliselt ammendada, sõltudes nüüd üksnes impordist, samal ajal kui teised konfliktist haavatud on suutnud oma majandusliku edu kõrgeid toorainehindu edukalt ära kasutades ümber pöörata.
Üks piirkonna peamisi väljakutseid on kalapüügipiirkondade säästev majandamine.
Tuunikala on Vaikses ookeanis eriti rikkalikult, kolmandik maailma püügist – väärtuses 2 miljardit eurot – toimub Vaikse ookeani saareriikide majandusvööndites.
Enamik tuunikalast püütakse kaugpüügi korras, mis nõuab laevadelt majandusvööndis kalastamiseks litsentsitasude maksmist, mis on paljudele saartele peamiseks sissetulekuallikaks.
Paapua Uus-Guinea, Fidži, Saalomoni Saared, Samoa, Prantsuse Polüneesia ja Kiribati on kõik kasutanud litsentsitasude eeliseid, rajades kohaliku töötleva tööstuse ja riikide laevastikud.
Siiski hinnatakse, et üksnes viiendik väljapüütavast tuunikalast töödeldakse tegelikult antud vööndis.
Turism kaldub eelistama rohkem arenenud saari, millel on soodsam geograafiline asend ja arenenud infrastruktuur – paljudel saartest on lennurajad, kuid vähesed on tegelikult sellisel tasemel, et reaktiivmootoriga reisilennukid seal maanduda saaks.
Hiljutised poliitilised pinged ja konfliktid saartel on samuti toonud kaasa turistide arvu dramaatilise languse, rõhutades vajadust demokraatia ja hea valitsemistava järele piirkonnas selleks, et tagada nimetatud võtmesektori jätkusuutlikkus.
Võttes arvesse erinevusi Vaikse ookeani saareriikide vahel on oluline, et mis tahes strateegia nimetatud piirkonna jaoks peab olema piisavalt paindlik tagamaks, et arenguabi suunatakse vastavalt riiklikele ja piirkondlikele prioriteetidele, saavutades seejuures suurima mõju nii rohkem arenenud kui ka vähem arenenud riikidele.
Dialoogi tihendamine Vaikse ookeani saartega ja parem koordineerimine piirkonnas olevate partneritega saab abiandmise tulemuslikkuse suurendamisel üksnes kasuks tulla.
MENETLUS
Pealkiri
ELi suhted Vaikse ookeani saartega – tugevdatud partnerluse strateegia
Menetluse number
2006/2204(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
DEVE 7.9.2006
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
PECH 7.9.2006
ITRE 7.9.2006
ENVI 7.9.2006
INTA 7.9.2006
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
PECH
ITRE 12.9.2006
ENVI 6.9.2006
INTA 11.9.2006
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Nirj Deva 21.3.2006
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
10.7.2006
28.8.2006
Vastuvõtmise kuupäev
3.10.2006
Lõpphääletuse tulemused
+
-
25
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrete Auken, Alessandro Battilocchio, Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Alexandra Dobolyi, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Gay Mitchell, Luisa Morgantini, José Javier Pomés Ruiz, Horst Posdorf, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Anna Záborská, Mauro Zani.
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Milan Gaľa, Manolis Mavrommatis, Anne Van Lancker, Anders Wijkman, Gabriele Zimmer.
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev
9.10.2006
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
