A7-0155/2011
15.4.2011
RAPORT
Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmise taotlus
(2010/2284(IMM))
Õiguskomisjon
Raportöör:
Bernhard Rapkay
PE 460.621v02-00
SISUKORD
ETTEPANEK VÕTTA VASTU EUROOPA PARLAMENDI OTSUS.......................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................5
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................10
ETTEPANEK VÕTTA VASTU EUROOPA PARLAMENDI OTSUS
Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmise taotluse kohta
( 2010/2284(IMM) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmise taotlust, mille Prantsusmaa ametiasutused esitasid 3. novembril 2010. aastal ja millest anti teada Euroopa Parlamendi täiskogu istungil 24. novembril 2010. aastal;
– olles vastavalt kodukorra artikli 7 lõikele 3 Bruno Gollnischi 26. jaanuaril 2011 ära kuulanud;
– võttes arvesse 8. aprilli 1965. aasta Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artiklit 9 ning otsestel ja üldistel valimistel esindajate Euroopa Parlamenti valimist käsitleva 20. septembri 1976. aasta akti artikli 6 lõiget 2;
– võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu 12. mai 1964. aasta, 10. juuli 1986. aasta, 15. ja 21. oktoobri 2008. aasta ning 19. märtsi 2010. aasta otsuseid
Otsus 101/63 kohtuasjas Wagner v Fohrmann ja Krier [1964] EKL 195, otsus 149/85 kohtuasjas Wybot v Faure jt [1986] EKL 2391, otsus T-345/05 kohtuasjas Mote v parlament [2008] EKL II-2849, otsus ühendatud kohtuasjades C-200/07 ja C-201/07 Marra v De Gregorio ja Clemente [2008] EKL I-7929 ning otsus kohtuasjas T-42/06 Gollnisch v parlament . ;
– võttes arvesse Prantsuse Vabariigi põhiseaduse artiklit 26;
– võttes arvesse kodukorra artikli 6 lõiget 2 ja artiklit 7;
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit (A7-0000/2011),
A. arvestades, et Prantsusmaa prokurör on esitanud Euroopa Parlamendi liikme Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmise taotluse, et uurida väidetava rassivaenu õhutamisega seotud süüdistust ning vajaduse korral tuua Bruno Gollnisch Prantsusmaa esimese astme kohtu, apellatsioonikohtu ja kassatsioonikohtu ette;
B. arvestades, et Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmine on seotud väidetava rassivaenu õhutamisega 3. oktoobri 2008. aasta pressiteates Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu fraktsiooni Front Nationali poolt, mille esimees Bruno Gollnisch oli;
C. arvestades, et vastavalt Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artiklile 9 on Euroopa Parlamendi liikmetel Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel; arvestades, et see ei takista Euroopa Parlamenti kasutamast õigust oma liikme puutumatus ära võtta;
D. arvestades, et Prantsuse Vabariigi põhiseaduse artikli 26 kohaselt võib parlamendiliiget kuriteo või väärteo toimepanemise eest arreteerida, tema vabadust võtta või piirata ainult selle parlamendikoja juhatuse nõusolekul, mille koosseisu ta kuulub.
Nõusolekut ei taotleta raske kuriteo toimepaneku korral, väärteolt tabamise korral või lõpliku süüdimõistva kohtuotsuse puhul;
E. arvestades, et Euroopa Parlament ei ole käesoleva juhtumi puhul leidnud tõendeid fumus persecutionis’e kohta, s.t tal puudub alus piisavalt tõsiseks ja täpseks kahtluseks, et juhtumi eesmärk on tekitada poliitilist kahju parlamendiliikmele;
F. arvestades, et Prantsusmaa ametiasutuste taotlus ei ole seotud Bruno Gollnischi poliitilise tegevusega Euroopa Parlamendi liikmena; arvestades, et see on seotud hoopis Bruno Gollnischi kui Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu liikme piirkondlikku ja kohalikku laadi tegevusega, milleks talle anti mandaat otsestel ja üldistel valimistel ja mis ei ole seotud Euroopa Parlamendi liikme mandaadiga;
G. arvestades, et Bruno Gollnisch on andnud selgituse selle kohta, miks avaldas tema fraktsioon Rhône-Alpes’i piirkonna volikogus inkrimineeriva pressiteate, öeldes et selle kirjutas piirkonna Front Nationali meeskond, teiste seas selle teabejuht, kellel olid „volitused kõneleda Front Nationali valitud ametnike nimel”; arvestades, et parlamentaarse puutumatuse kohaldamine sellises olukorras laiendaks põhjendamatult eeskirju, mille eesmärk on hoida ära sekkumist Euroopa Parlamendi töösse ja sõltumatusse;
H. arvestades, et mitte Euroopa Parlament, vaid pädevad kohtuasutused peaksid otsustama, austades kõiki demokraatlike garantiisid, mil määral on Prantsusmaa seadust rassivaenu õhutamise kohta rikutud ja millised on selle õiguslikud tagajärjed;
I. arvestades, et käesoleval juhul on seetõttu asjakohane soovitada parlamentaarne puutumatus ära võtta,
1. otsustab Bruno Gollnischi puutumatuse ära võtta;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev otsus ja vastutava parlamendikomisjoni raport viivitamatult Prantsuse Vabariigi pädevale ametiasutusele ja Bruno Gollnischile.
SELETUSKIRI
1.
Taust
President teatas 24. novembri 2010. aasta istungil kodukorra artikli 6 lõike 2 kohaselt, et sai Prantsusmaa ametiasutuste poolt 3. novembril 2010 saadetud kirja, milles taotletakse Bruno Gollnischi parlamentaarse puutumatuse äravõtmist.
President edastas taotluse kodukorra artikli 6 lõike 2 alusel õiguskomisjonile.
Lyoni apellatsioonikohtu prokurör palub Euroopa Parlamendil võtta ära parlamendiliikme Bruno Gollnischi puutumatus seoses kohtu poolt läbi viidava kriminaaluurimisega.
Uurimine puudutab hagi ja hüvitusnõuet ( plainte avec constitution de partie civile ), mille rassismi ja antisemitismi vastu võitlev rahvusvaheline liit (League Against Racism and Anti-Semitism, edaspidi LICRA) esitas 26. jaanuaril 2009 nimetu isiku vastu rassiviha õhutamise eest
Ajakirjandusvabadust käsitleva 29. juuli 1881. aasta seaduse (muudetud) artikkel 24. .
Juhtumi taust on järgmine.
3. oktoobril 2008 avaldas Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu fraktsioon Front National, mille esimees oli Bruno Gollnisch, internetis pressiteate pealkirjaga „Piirkonna oma „affaire des fiches”: silmakirjateenrid on solvunud”.
Pärast pressiteate ilmumist saatis Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu esimees Jean-Jack Queyranne siseminister Michèle Alliot-Marie’le kirja, milles kritiseeris riigiteenistujate seas läbi viidud küsitlust, mille eesmärk oli uurida, kas muud kui ristiusku tunnistavad töötajad on palunud oma tööaegu või teenistustingimusi muuta, et nad saaksid oma usku praktiseerida.
LICRA väidab oma kaebuses, et 10. oktoobril 2008 Lyonis peetud pressikonverentsil andis Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu fraktsiooni Front National esimees Bruno Gollnisch selgituse inkrimineeriva pressiteate kohta, mille avaldas tema fraktsioon Rhône-Alpes’i piirkonna volikogus, öeldes et selle kirjutas piirkonna Front Nationali meeskond, teiste seas selle teabejuht, kellel olid „volitused kõneleda Front Nationali valitud ametnike nimel”.
LICRA oli seisukohal, et järgmised laused kujutavad endast rassivaenu õhutamist:
„[Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu reaktsioon] eirab tegelikkust, sest inimesed, kes tähistavad paastuaja lõppu (päeval paast, mis korvatakse öösel) vara hävitades ja põlema pannes ning kivisid loopides, ei tundu olevat kristlased.
See eirab tegelikkust, sest kristlased ei pannud Rooma linna põlema.”
ning
„Vasakpoolsed olid tol ajal religiooni vastu, kuid nende praegune eesmärk on toetada seda, et islam tungiks meie isamaale ja hävitaks meie kultuuriväärtused.
Islam on usund, mille tolerantsust, inimõiguste ja vabaduse austamist on selgelt näha kõikjal seal, kus see võimul on – Saudi Araabias, Iraanis, Afganistanis, meie äärelinnades ning peagi võib-olla kogu Prantsusmaal vabamüürlaste ja vasakpoolsete õnnistusel.”
Kohtulik uurimine käivitati 22. jaanuaril 2009 nimetu isiku vastu, keda kahtlustatakse rassivaenu õhutamises.
Prantsuse ametiasutused väidavad, et Bruno Gollnisch, osutades enda kui Euroopa Parlamendi liikme puutumatusele, keeldus vastamast kutsetele, mida saatsid uurijad ja seejärel eeluurimiskohtunik, kes soovisid koostada protokolli eeluurimise jaoks ( procès-verbal de première comparution ).
Kuna 17. novembril 2009 väljastatud kutset saabuda eeluurimiskohtusse ( mandat de comparution ) ega 11. mail 2010 väljastatud korraldust tuua asjaomane isik eeluurimiskohtuniku ette ( mandat d'amener ) ei täidetud, edastas eeluurimiskohtunik asja käsitlemiseks prokuratuurile.
Õiguskomisjonis toimunud kuulamisel väitis Bruno Gollnisch, et teda ähvardati korduvalt vahistada ning et politsei saadeti sel eesmärgil piirkonna volikogu hoonesse, kus teda parajasti ei viibinud.
Prokurör taotleb Euroopa Parlamendi liikme Bruno Gollnischi puutumatuse äravõtmist, et uurida rassismi ja antisemitismi vastu võitleva rahvusvahelise liidu esitatud süüdistust ning vajaduse korral tuua Bruno Gollnisch esimese astme kohtu, apellatsioonikohtu ja kassatsioonikohtu ette.
2.
Euroopa Parlamendi liikmete puutumatust käsitlevad aktid ja menetlus
8. aprilli 1965. aasta Euroopa ühenduste privileegide ja immuniteetide protokolli artiklid 8 ja 9 on järgmised:
Artikkel 8:
Euroopa Parlamendi liikmeid ei või üle kuulata, nende suhtes tõkendit kohaldada ega neid kohtumenetlusele allutada nende poolt oma kohustuste täitmisel avaldatud arvamuste või antud häälte tõttu.
Artikkel 9:
Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal on Euroopa Parlamendi liikmetel:
a) oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel;
b) teise liikmesriigi territooriumil immuniteet tõkendite ja kohtumenetluse suhtes.
Euroopa Parlamendi liikmete immuniteet kehtib ka siis, kui nad sõidavad Euroopa Parlamendi istungipaika ja sealt tagasi.
Immuniteedile ei saa tugineda, kui parlamendiliige tabatakse õiguserikkumiselt, ning see ei takista Euroopa Parlamendil kasutamast õigust oma liikme immuniteet ära võtta.
Prantsusmaa põhiseaduse artiklis 26
Artiklit on muudetud 4. augusti 1995. aasta seadusega nr 95-880. on sätestatud:
„Parlamendiliiget ei tohi jälitada, läbi otsida, arreteerida, kinni pidada või kohtulikult karistada tema poolt töökohustuste täitmisel avaldatud arvamuse või hääletamistulemuse alusel.
Parlamendiliiget võib kuriteo või väärteo toimepanemise eest arreteerida, tema vabadust võtta või piirata ainult selle parlamendikoja juhatuse nõusolekul, mille koosseisu ta kuulub.
Nõusolekut ei taotleta kuriteolt või väärteolt tabamise korral või lõpliku süüdimõistva kohtuotsuse puhul.
Parlamendiliikme vahi all pidamine, temalt vabaduse äravõtmine või selle piiramine või parlamendiliikme jälitamine peatatakse parlamendikoja istungi ajaks, juhul kui parlamendikoda, kuhu parlamendiliige kuulub, seda taotleb.
Asjaomane parlamendikoda võib eelneva lõike kohaldamise võimaldamiseks koguneda vajadusel lisaistungiteks.”
Euroopa Parlamendi menetlust reguleerivad kodukorra artiklid 6 ja 7.
Artiklite asjaomased sätted on järgmised:
Artikkel 6 – Puutumatuse äravõtmine:
1.
Oma eesõiguste ja puutumatusega seotud volituste rakendamisel taotleb parlament eelkõige enda kui demokraatliku legislatiivkogu terviklikkuse säilitamist ja oma liikmete sõltumatuse tagamist nende ülesannete täitmisel.
2.
Kui mõne liikmesriigi pädev ametiasutus on esitanud presidendile mõnelt parlamendiliikmelt puutumatuse äravõtmise taotluse, teatatakse esitatud nõudest parlamendi istungil ning see suunatakse edasi vastutavale komisjonile. (...)
Artikkel 7 – Puutumatusega seonduvad menetlused:
1.
Vastutav komisjon vaatab puutumatuse äravõtmise ning eesõiguste ja puutumatuse kaitsmise taotlused läbi viivitamatult nende esitamise järjekorras.
2.
Vastutav komisjon teeb soovitusliku ettepaneku, kas võtta vastu otsus puutumatuse äravõtmise taotluse või eesõiguste ja puutumatuse kaitsmise taotluse rahuldamise või tagasilükkamise kohta.
3.
Vastutav komisjon võib paluda asjaomasel ametiasutusel anda mistahes informatsiooni või selgitusi, mida komisjon peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas puutumatus tuleks ära võtta või seda tuleks kaitsta.
Kõnesolevale parlamendiliikmele antakse võimalus anda selgitusi; ta võib esitada mistahes dokumente või muid kirjalikke tõendeid, mida ta peab asjakohaseks.
Teda võib esindada teine parlamendiliige. (...)
6.
Eesõiguste või puutumatuse kaitsmise korral teeb vastutav komisjon kindlaks, kas asjaolud kujutavad endast administratiivset või muud piirangut, mis takistab parlamendiliikme vaba liikumist parlamendi koosoleku toimumise kohta või sealt tagasi või arvamuse väljendamist või hääletamist tema mandaadiga seotud ülesannete täitmisel, või kuuluvad need siseriiklikust õigusest väljaspool asuva privileegide ja immuniteetide protokolli artikli 10 regulatsiooni alla; vastutav komisjon teeb ettepaneku, et asjaomane ametiasutus teeks vajalikud järeldused.
7 Vastutav komisjon võib esitada põhjendatud arvamuse taotluse esitanud ametiasutuse pädevuse ja taotluse vastuvõetavuse kohta, kuid ei võta mingil juhul seisukohta selle kohta, kas parlamendiliige on süüdi või mitte või kas arvamused või teod, milles teda süüdistatakse, õigustavad tema vastutuselevõtmist, seda isegi siis, kui komisjon on nõude läbivaatamisel juhtumi asjaolusid üksikasjalikult tundma õppinud. (...)
3.
Kavandatud otsuse põhjendus
Protokolli artikli 9 kohta tuleb tõdeda, et kuna menetlus puudutab Prantsusmaal toimunud väidetavat kuritegu ja Bruno Gollnisch oli selle toimumise ajal Prantsuse kodanik, on ainus kohaldatav säte järgmine: „Euroopa Parlamendi istungjärkude ajal on Euroopa Parlamendi liikmetel: a) oma riigi territooriumil samasugune immuniteet nagu selle riigi parlamendi liikmetel” .
Kohaldatav Prantsuse seadus on Prantsusmaa põhiseaduse artikkel 26, ning eelkõige selle teine lõik, milles on sätestatud:
„Parlamendiliiget võib kuriteo või väärteo toimepanemise eest arreteerida, tema vabadust võtta või piirata ainult selle parlamendikoja juhatuse nõusolekul, mille koosseisu ta kuulub.
Nõusolekut ei taotleta kuriteolt või väärteolt tabamise korral või lõpliku süüdimõistva kohtuotsuse puhul.”
Asjaolu, et asjaomases riiklikus seaduses ei ole sätestatud puutumatuse äravõtmise kriteeriume, ei takista Euroopa Parlamenti kohaldamast oma kindlaid põhimõtteid, et otsustada, kas võtta ära oma parlamendiliikme puutumatus.
Käesoleva juhtumi puhul ei leidnud parlamendikomisjon tõendeid fumus persecutionis ’e kohta, s.t tal puudub alus piisavalt tõsiseks ja täpseks kahtluseks, et juhtumi eesmärk on tekitada poliitilist kahju parlamendiliikmele.
Teiseks ei puuduta kõnealune juhtum Bruno Gollnischi poliitilist tegevust Euroopa Parlamendi liikmena.
See on seotud hoopis Bruno Gollnischi kui Rhône-Alpes’i piirkonna volikogu liikme piirkondlikku ja kohalikku laadi tegevusega, milleks talle anti mandaat otsestel ja üldistel valimistel
Prantsusmaa valimisseadus, artiklid L336–338. ja mis ei ole seotud Euroopa Parlamendi liikme mandaadiga
Vt parlamendi 6. oktoobri 1998. aasta resolutsiooni hr Le Peni puutumatuse äravõtmise taotluse kohta, C 328, 26.10.1998, lk 0015–0031 ning sellega seotud kodukorra, valimistekontrolli ja immuniteedikomisjoni raportit. .
Kolmandaks on Bruno Gollnisch andnud selgituse inkrimineeriva pressiteate kohta, mille avaldas tema fraktsioon Rhône-Alpes’i piirkonna volikogus, öeldes et selle kirjutas piirkonna Front Nationali meeskond, teiste seas selle teabejuht, kellel olid „volitused kõneleda Front Nationali valitud ametnike nimel”.
Parlamentaarse puutumatuse kohaldamine sellises olukorras laiendaks põhjendamatult eeskirju, mille eesmärk on vältida sekkumist Euroopa Parlamendi töösse ja sõltumatusse.
Ning lõpuks ei peaks mitte Euroopa Parlament, vaid pädevad kohtuasutused otsustama, austades kõiki demokraatlike garantiisid, mil määral on Prantsusmaa seadust rassivaenu õhutamise kohta rikutud ja millised on selle õiguslikud tagajärjed.
Tuleb meeles pidada, et parlamendiliikme puutumatuse äravõtmise otsusega võimaldab Euroopa Parlament üksnes pädeval riiklikul ametiasutusel kohtumenetlust alustada – tingimusel, et parlamendi tööd ega sõltumatust ei kahjustata –, ilma et seda meedet saaks pidada mingiks seisukohavõtuks parlamendiliikme süü või selle kohta, kas asjaomased teod või arvamused on piisav põhjus menetluse alustamiseks
Otsus T-507/10 R Uspaskich , seni avaldamata; vt ka Euroopa Parlamendi kodukorra artikli 7 lõiget 7. .
Seetõttu on käesoleva juhtumi puhul asjakohane soovitada parlamentaarne puutumatus ära võtta.
4.
Kokkuvõte
Kirjeldatud asjaolude valguses ning vastavalt kodukorra artikli 6 lõikele 2, olles kaalunud parlamendiliikme puutumatuse äravõtmise poolt- ja vastuargumente, soovitab õiguskomisjon Euroopa Parlamendil Bruno Gollnischi parlamentaarse puutumatuse ära võtta.
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
11.4.2011
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
9
2
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Marielle Gallo, Klaus-Heiner Lehne, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Francesco Enrico Speroni, Alexandra Thein, Diana Wallis, Cecilia Wikström, Zbigniew Ziobro, Tadeusz Zwiefka
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Kurt Lechner, Eva Lichtenberger
