A7-0266/2010
5.10.2010
RAPORT
Integreeritud merenduspoliitika – edusammude hindamine ja uued ülesanded
(2010/2040(INI))
Transpordi- ja turismikomisjon
Raportöör: Gesine Meissner
Arvamuse koostaja(*): Antonello Antinoro, kalanduskomisjon
(*) Kaasatud komisjon – kodukorra artikkel 50
PE 442.886v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................15
kalanduskomisjonI ARVAMUS (*) .............................................................................17
regionaalarengukomisjonI ARVAMUS ..................................................................21
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................25
(*) Kaasatud komisjon – kodukorra artikkel 50
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
„Integreeritud merenduspoliitika – edusammude hindamine ja uued ülesanded” kohta
( 2010/2040(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivi 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik
ELT L 164, 25.6.2008, lk.
19. ;
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika” ( KOM(2007)0575 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika eduaruanne” ( KOM(2009)0540 );
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti, mis on lisatud Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika eduaruandele ( SEK(2009)1343 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Integreeritud merenduspoliitika – vahend juhtimise parandamiseks Vahemerel” ( KOM(2009)0466 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika rahvusvahelise mõõtme laiendamine” ( KOM(2009)0536 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Suund mereseire integreerimisele: ühine teabejagamiskeskkond ELi merendusvaldkondadele” ( KOM(2009)0538 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) loomise analüüs” ( KOM(2008)0068 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa 2020. aastal.
Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” ( KOM(2010)2020 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Komisjoni 2010. aasta tööprogramm – aeg tegutseda” ( KOM(2010)0135 );
– võttes arvesse komisjoni valget raamatut „Kliimamuutustega kohanemine: Euroopa tegevusraamistik” ( KOM(2009)0147 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Mereala ruumilise planeerimise suunised: ühiste põhimõtete saavutamine Euroopa Liidus” ( KOM(2008)0791 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Suunised seoses integreeritud lähenemisviisiga merenduspoliitikas: integreeritud merendusalase juhtimise ja sidusrühmadega konsulteerimise parimate tavade toetamine” ( KOM(2008)0395 );
– võttes arvesse komisjoni teatist, mis käsitleb ELi Läänemere piirkonna strateegiat ( KOM(2009)0248 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa Liit ja Arktika piirkond“ ( KOM(2008)0763 );
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti „Euroopa merealaste teadmiste infrastruktuuri loomine: Euroopa merevaatlus- ja andmevõrku käsitlev tegevuskava” ( SEK(2009)0499 );
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti merendusandmete infrastruktuuri puudutava avaliku arutelu tulemuste kohta ( SEK(2010)0073 );
– võttes arvesse komisjoni talituste töödokumenti „Mereseiret käsitlev mitteametlik dokument”( SEK(2008)2737 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa mere- ja merendusuuringute strateegia Euroopa teadusruumi ühtne raamistik ookeanide ja merede säästva kasutamise toetuseks” ( KOM(2008)0534 );
– võttes arvesse komisjoni teatist „Strateegilised eesmärgid ja soovitused seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani” ( KOM(2009)0008 );
– võttes arvesse nõukogu 16. novembri 2009. aasta järeldusi integreeritud merenduspoliitika kohta;
– võttes arvesse nõukogu 17. novembri 2009. aasta järeldusi integreeritud mereseire kohta;
– võttes arvesse nõukogu 14. juuni 2010. aasta järeldusi integreeritud merenduspoliitika kohta;
– võttes arvesse Vahemere saastekaitse konventsiooni ja selle protokolle
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0128 . ;
– võttes arvesse Regioonide Komitee 17. ja 18. juuni 2009. aasta arvamust merenduse ja rannikualade paketi kohta;
– võttes arvesse oma 12. juuli 2007. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu tulevase merenduspoliitika kohta: Euroopa seisukoht ookeanide ja merede küsimuses
C 175 E, 10.7.2008, lk 531. ;
– võttes arvesse oma 20. mai 2008. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika kohta
C 279 E, 19.11.2009, lk.
30. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 48;
– võttes arvesse transpordi- ja turismikomisjoni raportit ja kalanduskomisjoni ning regionaalarengukomisjoni arvamusi ( A7-0266/2010 ),
A. arvestades, et ookeanid ja mered on äärmiselt mitmekesised ning neid mõjutavad paljud tegevused, huvid ja poliitikasuunad; arvestades, et merendusega seotud arvukate probleemide lahendamiseks vajalik oskusteave ning ka õigus kõnealuseid probleeme käsitleda kuuluvad paljudele erineva tasandi avalikele ja eraõiguslikele osalistele;
B. arvestades, et maailma ookeanid ja mered on üksteisega seotud ja üksteisest sõltuvad ning et sellele lisaks on ookeanide ja merede üha intensiivsem kasutamine laevandus-, kalandus-, energia-, turismi- ja teadusuuringute sektori poolt koos kliimamuutusega lisanud survet merekeskkonnale;
C. arvestades, et laevandus ja laevaehitustööstus annavad märkimisväärse panuse ELi riikide majanduslikku heaolusse ning pakuvad väärtuslikku teenust Euroopa ja kogu maailma tööstusele ja tarbijatele;
D. arvestades, et integreeritud lähenemisviis on selge vastus küsimusele, kuidas saavutada suurem ühtsus erinevates merd ja rannikualasid mõjutavates poliitikavaldkondades elluviidud meetmete ning nende ökosüsteemide ressursside keskkonnasõbraliku kasutamise vahel;
E arvestades, et merestrateegia raamdirektiiv kujutab endast integreeritud merenduspoliitika keskkonnaalast tugisammast; arvestades, et see lähenemisviis peaks olema paremini seotud teiste poliitikavaldkondadega;
F. arvestades, et edukas integreeritud merenduspoliitika peaks põhinema tipptasemel mereuuringutel, tehnoloogial ja innovatsioonil ning viima tsentraliseeritud lähenemisviisini otsuste tegemisel ja seega regulatiivsete volituste dubleerimise vähendamiseni, võttes samal ajal arvesse piirkondlikku ja kohalikku eripära;
G. arvestades, et integreeritud merendusalase juhtimise struktuurid peaksid tugevdama konkureerivate merega seotud tegevuste koordineeritud planeerimist, merendusvaldkondade strateegilist juhtimist, järelevalvetoimingute kvaliteeti ning seaduste jõustamist; arvestades, et selle eesmärgi täitmiseks on vaja määrata need struktuurid kindlaks, tagada nende nähtavus ja parandada nende koostööd läbipaistvas ja sidusas raamistikus;
H. arvestades, et Euroopa Liit on maailma merenduses juhtival kohal ning et ta peaks ära kasutama integreeritud merenduspoliitikat ja selle saavutusi, et olla rahvusvahelise tasandi liikumapanevaks jõuks, parandada merendusalase tegevuse kavandamist, keskkonnakaitset ja heade merendustavade edendamist rahvusvahelistel foorumitel;
I. arvestades, et Euroopa rannikud ja äärepoolseimad saared etendavad erilist rolli seoses julgeoleku ning kaitsega keskkonnaohtude ja kuritegevuse eest,
Üldised märkused
1. tunneb heameelt komisjoni 2009. aasta oktoobris vastu võetud integreeritud merenduspoliitika paketi üle ja on seisukohal, et see annab õigeaegse ja optimismi sisendava ülevaate aastal 2007 vastu võetud tegevuskava ehk nn sinise raamatu rakendamisest, ning võtab samal ajal teadmiseks, et juba tehtud ja kavandatud uued algatused on täielikus kooskõlas sinise raamatu eesmärkidega ning nende loogiline tulemus; kinnitab kokkuvõttes merenduspoliitika integreeritud lähenemisviisi põhjendatust;
2. nõustub komisjoniga, et tugevad meretraditsioonid on üks Euroopa tugevustest; kutsub komisjoni ja liikmesriike seetõttu üles arendama edasi erinevate merendussektorite pakutavaid võimalusi, töötades välja ambitsioonika „sinise kasvu” strateegia; on seisukohal, et integreeritud merenduspoliitika peab edendama konkurentsivõimelist, sotsiaalset ja jätkusuutlikku liitu; on sellega seoses arvamusel, et integreeritud merenduspoliitika arendamine peab harmooniliselt hõlmama majandusarengu, kõrge tööhõive – eelkõige sektori atraktiivsuse tõstmisega noorte silmis koolitusmeetmete ja nn Merendus-Erasmuse käivitamise abil – ja keskkonnakaitse eesmärke; on seetõttu seisukohal, et integreeritud merenduspoliitika peaks olema vastastikku seotud ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide ja algatustega;
3. palub komisjonil seetõttu esitada aastaks 2013 rannikupiirkondade ja merendussektori rannikualade säästva arengu laiaulatuslik ja valdkonnaülene strateegia, mis põhineb võimaluste ja poliitiliste valikute põhjalikul uurimisel ning laiaulatuslikul konsulteerimisel sidusrühmadega; on seisukohal, et kõnealuse strateegia üheks osaks peaks olema uus ühtne lähenemisviis, et tugevdada Euroopa ülemaailmset juhtpositsiooni mere- ja merendusuuringutes, tehnoloogiaarenduses ja laevamehaanika erinevates valdkondades, nagu laevaehitus, mereressursside säästev areng, puhas laevandus ning merel toimuv energiatootmine ja selle tehnoloogiad; on seisukohal, et tuleb leida lahendusi rahvusvahelisel tasandil, et kaotada kõlvatu konkurentsi tavad laevaehitustööstuses;
4. kutsub komisjoni üles võtma meetmeid pärast Mehhiko lahes toimunud naftareostuse katastroofi ja looma õiguskindluse avamerel toimuva naftatootmise puhul Euroopas, esitades kooskõlastatud Euroopa tegevuskava hädaolukorraks valmisolekuks ning puurimisplatvormide ja tankerite põhjustatud katastroofidega toimetulekuks, rahvusvahelisel tasandil eeskätt piiriülese reostuse puhul; palub komisjonil julgustada liikmesriike rakendama täies ulatuses juba olemasolevat sellealast rahvusvahelist õiguslikku raamistikku, nagu see on määratletud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) asjaomastes konventsioonides, ning samaaegselt määrama kindlaks kõik võimalikud meetmed niisuguste katastroofide ennetamiseks ning võimalikud lüngad ELi ja liikmesriikide õiguses ning kohandama viivitamata kõiki asjakohaseid ELi meetmeid ja õiguse sätteid, võttes arvesse Mehhiko lahe ning Euroopa rannikualade ja merede erinevaid tingimusi;
5. nõuab tungivalt, et komisjon laiendaks Euroopa Meresõiduohutuse Ameti (EMSA) määruse läbivaatamise käigus EMSA volitusi avamererajatiste ohutuse kontrollimise ja naftareostuse koristamise osas;
6. peab sellega seoses tingimata vajalikuks võtta meetmeid, et vaadata läbi direktiiv 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta, kuna see ei hõlma „saastaja maksab” põhimõtte kohast vastutust avamerel toimuva naftatootmise puhul;
7. kutsub sellega seoses komisjoni üles uurima, kas tuleks laiendada EMSA volitusi ning kas ohutusnõuete järgimise kontrollimine avamerel toimuva naftatootmise puhul ja hädaolukorra lahendamise kavade läbivaatamine tuleks sellest tulenevalt määrata tema vastutusalasse;
8. tunneb heameelt komisjoni uuringu üle, mis käsitleb merepiirkondades läbiviidud ELi rahastatud projektide andmebaasi
Lõpparuanne.
Raamleping FISH/2007/04, erileping nr 4, detsember 2009. , ning kutsub komisjoni üles andma oma järgmises integreeritud merenduspoliitika eduaruandes põhjaliku ja süsteemse ülevaate kõigilt eelarveridadelt merendussektorite, rannikupiirkondade ja meredega seotud meetmetele eraldatud vahenditest;
9. palub komisjonil nõuda, et integreeritud merenduspoliitikale eraldataks tulevases finantsperspektiivis vajalikud rahalised vahendid, ning uurida kõiki rahastamise võimalusi, sealhulgas nii Regioonide Komitee ettepanekut rannikualade fondi kohta kui ka eri rahastamissüsteemide tulemuslikku kooskõlastamist;
10. toetab komisjoni esitatud kavatsust kasutada 50 miljonit eurot integreeritud merenduspoliitika rahastamiseks järgmise kahe aasta jooksul, et arendada edasi varasemaid projekte poliitiliste meetmete, juhtimise, jätkusuutlikkuse ja järelevalve valdkonnas;
Merenduse juhtimine
11. tunnustab liikmesriike ja piirkondi, kes on juba loonud merenduse integreeritud juhtimise poliitika ja struktuurid; palub kõigil liikmesriikidel, kelle integreeritud merenduspoliitika haldusstruktuurid on veel hajutatud, luua viivitamata merenduse ühtsed ja integreeritud haldusstruktuurid;
12. nõustub merenduse juhtimist käsitlevate komisjoni suuniste ja komisjoni analüüsiga viimastel aastatel tehtud edusammude kohta, mida ta peab lootustandvaks, kuid mitte veel piisavaks;
13. kutsub komisjoni, liikmesriike ja rannikualasid suurendama oma jõupingutusi integreeritud merenduspoliitika määratlemisel ja merenduse juhtimise asjakohaste struktuuride loomisel, mis võimaldab teha otsuseid parima kättesaadava teabe põhjal, kaasates kõiki huvitatud pooli ja järgides seeläbi paremini erinevaid poliitilisi eesmärke;
14. rõhutab vajadust välja töötada kohalikele vajadustele kohandatud arengustrateegiaid, milles lähtutakse altpoolt üles toimuvast konsultatsiooniprotsessist, ja loobuda kõigi suhtes sama lähenemise rakendamisest; on seepärast arvamusel, et eri valitsustasandite pädevuste kattumise ärahoidmiseks ning kohalike ja piirkondlike ametiasutuste, rannikualade kogukondade, kodanikuühiskonnas osalejate ja muude merendusega tegelevate sidusrühmade vahelise koostöö ja dialoogi edendamiseks tuleb merendust juhtida integreeritult; pooldab piirkondlike merealade strateegiliste lähenemisviiside kontekstis ELi merealade makropiirkondade strateegiate loomist ja arendamist;
15. kutsub komisjoni üles hindama põhjalikumalt ja tulemuspõhiselt merenduse juhtimise struktuuride kvaliteeti liikmesriikide ja piirkondade tasandil ning vahetama häid tavasid, et saavutada integreeritud merenduspoliitika eesmärgid; on arvamusel, et integreeritud ja läbipaistev merenduse juhtimine tagab optimaalse planeerimise, tekitab tugeva vastastoime ja soodustab piirideta ühise Euroopa mereruumi teket;
16. nõustub komisjoniga, et sidusrühmade kaasamine merenduspoliitika kujundamisse peaks olema juhtimisstruktuurides püsivamalt ette nähtud; kutsub sel eesmärgil kõiki rannikuäärseid liikmesriike, kes seda veel ei ole teinud, võimalikult kiiresti määrama integreeritud merenduspoliitika eest vastutavad riiklikud kontaktkeskused, reageerides sellega positiivselt komisjoni palvele; rõhutab, et see operatiivne võrgustik tuleks käivitada võimalikult kiiresti; toetab mitut valdkonda hõlmava foorumi loomist, et sidusrühmad saaksid vahetada arvamusi merenduse üle; palub kehtestada komisjoni ja piirkondade vahelise konkreetse partnerluse korra ja kinnitab veel kord oma toetust Euroopa merenduspäevale ning nõuab, et pöörataks rohkem tähelepanu ELi kodanike teavitamisele ja selle tagamisele, et üldsus kaasataks ELi integreeritud merenduspoliitika kõigisse aspektidesse;
17. tunneb heameelt Euroopa merendusklastrite võrgustiku üle ning palub komisjonil, liikmesriikidel ja piirkondadel toetada nimetatud uusi organisatsioone kõikidel tasanditel, eelkõige toetades nende innovatsioonisuutlikkust, kaasamist riigi ja ühenduse poliitikavaldkondadesse ja programmidesse, tugevdades riikidevahelist koostööd, kaasates rohkem VKEsid ning suurendades nende nähtavust;
18. kutsub liikmesriike ja komisjoni üles tugevdama rahvusvahelisel tasandil ja pädevatel foorumitel peetavat, integreeritud merenduspoliitikat ja teisi merendusalaseid küsimusi käsitlevat dialoogi, sealhulgas seoses Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni ratifitseerimise ja rakendamisega; teeb ettepaneku, et Vahemere Liidu liikmesriikide ministrid kohtuksid vähemalt kord aastas, et arutada integreeritud merenduspoliitikat;
19. palub Euroopa Liidul propageerida Vahemere Liidus ideed, et selle uue rahvusvahelise organisatsiooni kavasse võetaks kalanduse ja vesiviljeluse valdkonna ühiste heade tavade eeskirja projekt;
20. palub komisjonil tugevdada integreeritud merenduspoliitika rahvusvahelist mõõdet ning juhib komisjoni ja liikmesriikide tähelepanu asjaolule, et parandused sellistes valdkondades nagu töötingimused merel, julgeolek ja laevade mõju keskkonnale tuleks seada rahvusvaheliste organisatsioonide päevakorda ning ratifitseerida rahvusvaheliste kokkulepete kaudu sadama-, lipu- ja rannikuriikide poolt, et oleks võimalik saavutada laevanduse olukorra paranemine kogu maailmas;
21. palub komisjonil ja nõukogul toetada rahastamisvahendite kasutamist integreeritud merenduspoliitika elluviimisel ja selle poliitika lisamist ELi välispoliitika eesmärkidesse ning arendada sel eesmärgil asjakohaseid reostuse, ebaseadusliku kalastamise ja piraatluse vastu võitlemise algatusi;
Merede vesikonnaga seotud algatused ja strateegiad
22. tunneb heameelt komisjoni poolt siiani välja pakutud merede vesikonnaga seotud piirkondlike algatuste ja strateegiate üle; tunnistab, et integreeritud merenduspoliitika põhimõtete rakendamine nõuab nende muutmist eesmärgipärasteks strateegiateks ja konkreetseteks meetmeteks, mis vastavad iga asjaomase vesikonna ning Vahemere puhul selle arvukate alampiirkondade erivajadustele; kutsub üles jätkama dialoogi ja koostööd, et parandada erinevate merede vesikondades asuvate mere- ja rannikualade haldamist, näiteks Põhjamere, Läänemere, Atlandi, Musta mere ja Vahemere piirkonnas, ja palub komisjonil astuda koostöös liikmesriikidega kiireid samme, et kavandada ja tutvustada meetmeid nendes piirkondades;
23. kutsub komisjoni üles pöörama erilist tähelepanu Euroopa Liidu äärealadele, tänu kelle territoriaalvetele on Euroopa Liidul maailma suurim ainuõiguslik majandusvöönd; on seetõttu seisukohal, et nendel piirkondadel võiks olla määrav tähtsus integreeritud merenduspoliitika rahvusvahelises mõõtmes, ja palub komisjonil lisada meremõõde oma rahvusvahelistesse lepingutesse, mis sõlmitakse piirkondlike allrühmadega;
24. märgib, et suur osa Vahemere ja Musta mere vetest on väljaspool rannikuriikide jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste kohaldamisala, mistõttu nimetatud riikidel ei ole seadusandlikke ja täidesaatvaid volitusi väljaspool kõnealuseid alasid toimuva inimtegevuse reguleerimiseks integreeritud viisil;
25. kutsub seetõttu asjaomaseid rannikuäärseid riike üles lahendama piiriküsimusi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni alusel ning määrama kindlaks oma merevööndid;
Mereala ruumiline planeerimine
26. mõistab, et merepiirkondade halduse stabiilsus, prognoositavus ja läbipaistvus on otsustava tähtsusega majandustegevuse optimaalse ja säästva arengu ning uue majanduskasvu ja töökohtade tagamiseks merel, sh taastuvate energiaallikate, näiteks tuule- ja laineenergia edasiarendamiseks, piiramata tegevust traditsioonilisemates valdkondades;
27. on seisukohal, et üha tõhusamate ja omavahel konkureerivate mere taaskasutamisviiside haldamine ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi kohaselt eeldab kooskõlastatud, lihtsustatud ja piiriülest mereala ruumilist planeerimist neutraalse vahendina, mis võib oluliselt kaasa aidata merestrateegia raamdirektiivi rakendamisele ning hõlbustada mere eri kasutusviiside harmoonilist kooseksisteerimist;
28. tunneb heameelt merealade ruumilise planeerimise tegevuskava üle, mis lähtub ökosüsteemipõhisest lähenemisviisist ja kümne planeerimise põhimõtete väljatöötamisest, ning peab seda valdkonnaülest poliitilist vahendit integreeritud merenduspoliitika rakendamise jaoks esmatähtsaks; palub komisjonil esitada 2011. aastaks merealade ruumilise planeerimise direktiivi eelnõu või esildada seda tüüpi instrument, mis sobib kõige paremini mereala ruumilise planeerimise ja muude olemasolevate algatuste (rannikualade integreeritud majandamine, Natura 2000, merestrateegia raamdirektiiv) vahelise sidususe tagamiseks;
29. teeb ettepaneku hinnata võimalusi mereruumi kooskasutamiseks eri sektorite (nt laevandus, taastuv-/tuuleenergeetika ja vesiviljelus) poolt;
30. võtab teadmiseks Euroopa mereala ruumilise planeerimise ja selle kasutamise äärmise olulisuse rannikualade, eriti äärepoolseimate alade jaoks, ning juhib tähelepanu vajadusele kaitsta ökoloogiliselt kõige haavatavamaid biogeograafilisi merepiirkondi, võimaldades kalandussektoril samal ajal kalavarusid säästlikult kasutada;
Mereseire
31. loodab, et hästi koordineeritud ja integreeritud sammaste- ja sektoritevaheline ning piiriülene lähenemisviis mereseirele parandab liikmesriikide ning Euroopa Liidu huvide kaitset ning kaitset merereostuse ja õigusvastase tegevuse eest, tehes merel tegutsevatele asutustele kättesaadavaks erinevatest asjaomastest tegevusvaldkondadest pärineva kontrolli- ja järelevalvealase teabe, mis suurendab tõhusust;
32. kutsub komisjoni, liikmesriike, ELi asutusi, eelkõige Euroopa Meresõiduohutuse Ametit, ja asjakohaseid organisatsioone üles suurendama oma jõupingutusi koostöö ja kooskõlastamise parandamiseks ning vajalike muudatuste tegemiseks õigusaktidesse;
33. kutsub komisjoni koostöös liikmesriikidega üles tegema kindlaks ELi ja siseriiklikes õigusaktides ning asutuste volitustes sisalduvad tõkked, mis takistavad teabevahetust, õppima piirkondlikest ja riiklikest algatustest, uurimis- ja katsekatseprojektidest ning mereseire ja ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika operatsioonidest saadud kogemustest, et esitada 2010. aastal integreeritud mereseire tegevuskava ning selgitada, millistes valdkondades on võimalik teha koostööd kolmandate riikidega, eelkõige Vahemere piirkonna riikidega, kes on ratifitseerinud ÜRO mereõiguse konventsiooni, ning selles valdkonnas tegutsevate organisatsioonidega;
34. palub komisjonil nii ELi kui ka liikmesriikide huvides määratleda aegsasti enne järgmist finantsperspektiivi integreeritud mereseire raames ühise teabevahetuskeskkonna loomiseks vajalikud täiendavad finantsvajadused;
35. kutsub komisjoni üles esitama ühist teabevahetuskeskkonda silmas pidades ettepaneku mereseire integreerimise õigusliku raamistiku loomiseks;
36. kordab oma üleskutset liikmesriikide kontrolliasutuste, rannavalveteenistuste ja merevägede vahelise koostöö parandamiseks ning tuletab komisjonile meelde Euroopa Parlamendi poolt direktiivis 2008/56/EÜ aastaks 2005 esitatud nõuet viia läbi teostatavusuuring erinevate rannavalveteenistuste edasise koostöö või ühendamise kohta, pidades silmas eri seiresüsteemide paremat koostalitlusvõimet ning Euroopa rannavalve loomise perspektiive; näeb suurt potentsiaali Euroopa Meresõiduohutuse Ameti paremaks kaasamiseks rannikualade jälgimisse ja liikmesriikide ulatuslikumaks toetamiseks merereostuse allikate kindlakstegemisel;
Muud
37. kordab oma seisukohta ja nõudmisi, mida ta väljendas oma resolutsioonis strateegiliste eesmärkide ja soovituste kohta seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani;
38. palub komisjonil transpordi tulevikku käsitlevat kavandatavat valget raamatut silmas pidades võtta arvesse mereveo otsustavat rolli tänapäeva kaubanduses, edendada teiseste ja väiksema liiklustihedusega sadamate arendamist ning tegeleda piisavalt ELi ja muu maailma meretranspordi julgeolekumeetmete küsimusega investeerimise abil niisuguste mitmekihiliste riskijuhtimissüsteemide tugevdamisse, mis on suunatud ohtlikele veostele ja nende kontrollimisele;
39. rõhutab piirideta mereruumi tähtsust ning kutsub komisjoni ja liikmesriike üles:
– hindama ja säilitama väikesadamaid;
– laiendama lähimereveo võrgustikku, et muuta maismaatranspordi vahemaad võimalikult lühikeseks;
– toetama veoviisidele, veoste käitlemisele ja logistilistele lahendustele suunatud teadusuuringuid ja innovatsiooni, et leida lahendusi, mis vähendavad transpordile kuluvat aega ja käitlemiskulusid;
– toetama sadamate infrastruktuuride arengut,
40. palub komisjonil ühendada Euroopa merenduspoliitika ja siseveeteede poliitikavaldkonnad, et suurendada veetranspordi potentsiaali nii palju kui võimalik ning luua tõhusad ja mitmekesised transpordiliigid;
41. julgustab komisjoni, liikmesriike ja tööstust tugevdama jõupingutusi teadus- ja arendustegevuses, mis on seotud taastuvate energiaallikate kasutamise ja rakendamisega nii laevade liikumapaneva jõuna kui ka elektrienergia tootmiseks pardal;
42. nõuab tungivalt, et komisjon parandaks kohasel viisil meremeeste töötingimusi, rakendaks Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) meretöönormide konventsiooni ühenduse õiguses ja esildaks programmi, mis oleks suunatud meremeeste kvalifikatsioonile tõstmisele ja koolitusele ning eelkõige noorte, sealhulgas kolmandatest riikidest pärit noorte värbamisele;
43. palub komisjonil kaaluda kooskõlastatud Euroopa tööstuspoliitilist algatust, eesmärgiga suurendada konkurentsivõimet, toetada Euroopa laevaehituse püsimist tipptasemel, laevanduse ohutust, keskkonnasõbralikkust ja konkurentsivõimet piirideta ühises mereruumis, kasutades selleks samal ajal igakülgselt ära Euroopa konkurentsivõimelist laevaehitusvõimsust nn rohelise laevanduse põhimõtte kohaselt keskkonnasõbralikke tehnoloogiaid ja alternatiivseid laevakütuseid kasutades; palub liikmesriikidel ratifitseerida ohutut ja keskkonnasõbralikku laevade ringlussevõttu käsitleva Hongkongi 2009. aasta rahvusvaheline konventsioon;
44. on seisukohal, et lähtudes Euroopa Liidu toimimise lepingus sisalduvast viitest territoriaalsele ühtekuuluvusele ja selleks, et suurendada juurdepääsetavust, on ülimalt vajalik jätkata reisijate ja kaupade liikumise käsitlemist siseturupoliitika lahutamatu osana lähisõitude ja territooriumide vahelise merekabotaaži edendamise kaudu, tagades samaaegselt parema ühenduse mereliste äärealade, äärepoolseimate piirkondade, saarte, maismaa ja majanduskeskuste vahel; juhib samas kontekstis tähelepanu asjaolule, et on väga vajalik tegeleda ELi saarte piirkondade, eelkõige väikeste saarekogukondade probleemidega, mis on seotud inimeste ja kaupade transpordiga, toetades selleks meretranspordiühendusi, mida turg piisaval määral ei teeninda, ja tagades inimeste transpordiks, nende asukohast sõltumatult, sama kulu kilomeetri kohta; nõuab konkreetseid meetmeid äärepoolseimate piirkondade jaoks, milles võetaks arvesse nende eripära;
45. juhib tähelepanu meremajanduse erilisele tähtsusele suuri ainuõiguslikke majandusvööndeid omavate liikmesriikide jaoks ning vajadusele edendada meremajanduse klastrite arengut ja suurendada nende osakaalu majanduskasvus ja tööhõives ELi 2020. aasta strateegia kohaselt;
46. rõhutab, et kalandusel ja vesiviljelusel on oma kindel koht meremajanduses ning sageli äärealadel asuvate rannikualade arengus, mille majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast arengut peaks integreeritud merenduspoliitika abil suurendama;
47. nõuab, et integreeritud merenduspoliitikas võetaks arvesse kalanduse ja vesiviljelusega seotud piiranguid ning eriaspekte seoses merevaldkonna kasutamisega ja eelkõige nendeks tegevusteks vajalike alade kättesaadavusega ning vajadusega kaitsta mereelupaiku merekaitsealade loomise ja muude sellel eesmärgil võetud meetmete abil, pöörates erilist tähelepanu hästi planeeritud teadusuuringutele, milles võetakse täielikult arvesse iga mereala geograafilisi ja klimaatilisi iseärasusi;
48. tuletab meelde, et rannaalad ja saared on kliimamuutuse suhtes eriti tundlikud; rõhutab, et igasuguse arendustegevuse kavandamisel ühenduse ulatuslikul rannajoonel, sealhulgas rannalähedasel maismaal, tuleb arvesse võtta kliimamuutuse tagajärgi; soovitab tulevase regionaalpoliitika kujundamisel arvesse võtta tundlikkust kliimamuutuse suhtes, et mitte ohtu seada integreeritud merenduspoliitika rakendamist;
49. kutsub komisjoni üles integreerima sidusalt merendussektorisse süsinikdioksiidi vähendamise eesmärgid ja võtma seal kasutusele turupõhised majanduslikud vahendid, ning töötama välja kliimamuutust käsitleva valge raamatu järelmeetmena strateegia kliimamuutuse konkreetse mõju vähendamiseks ranniku- ja saarealadel;
50. kinnitab veel kord, et ühtse ökosüsteemipõhise lähenemisviisi raames on vaja vähendada kiiresti merekeskkonnale maismaa poolt avaldatavat kahjulikku mõju, nagu tööstuse ja põllumajanduse heitveed ning rannikualade halb majandamine;
51. kutsub liikmesriike üles täitma neile merestrateegia raamdirektiiviga seatud kohustused ning teostama 15. juuliks 2012 oma mereakvatooriumide keskkonnaseisundi hinnangu, määrama kindlaks keskkonnaalased eesmärgid ja koostama seireprogrammid; kutsub lisaks liikmesriike üles töötama välja ambitsioonikad meetmeprogrammid akvatooriumide hea keskkonnaseisundi saavutamiseks;
52. kutsub liikmesriike üles täitma neile merestrateegia raamdirektiivi artikliga 13 seatud kohustuse määrata kindlaks merekaitsealad; kutsub lisaks liikmesriike üles jälgima tõhusalt kaitsemeetmete järgimist;
53. võtab teadmiseks, et 1. juulist 2010 kehtivad uued laevakütuste vääveldioksiidisisalduse piirtasemed La Manche’i väinas ning Põhja- ja Läänemerel, mis kuulutati Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) otsuse alusel väävliheite kontrollpiirkondadeks; on sellest tulenevalt seisukohal, et kõiki Euroopa rannikualasid tuleb ühtmoodi kaitsta ning et uute vääveldioksiidisisalduse piirtasemete kohaldamine vaid mõnedes piirkondades võib kaasa tuua konkurentsi moonutamise; on seisukohal, et tuleks eelistada kogu ELi hõlmavaid ühtseid eeskirju ning et üleminekut meretranspordilt maismaatranspordile tuleb iga hinna eest vältida;
54. tunnistab, et mered on muutunud tohutu ja kiiresti kasvava hulga jäätmematerjali, millest suur osa on plastikust, ja kaotsi läinud transpordikonteinerite prügilaks; kutsub komisjoni üles edendama Euroopa ja rahvusvahelist arutelu, et uurida, milliste vahenditega saaks seda nähtust vähendada;
55. kutsub komisjoni üles koostama säästva ranniku-, saarte- ja mereturismi strateegiat, et suurendada nende piirkondade jätkusuutlikkust ja atraktiivsust sealse elanikkonna ja turistide jaoks, mis on looduse kaitsmise üks eesmärke sellistes merepiirkondades nagu Wattenmeer, ning sellega seoses kasutama täies ulatuses ära Lissaboni lepinguga ettenähtud turismi käsitlevaid sätteid ja edendama algatusi nagu Euroopa turismi tippkohtade (EDEN) võrgustik;
56. juhib tähelepanu asjaolule, et arvestades mere- ja rannikuturismi ja sellega seotud valdkondade tohutut arengu- ja kasvupotentsiaali, on rannikualad põhilisi turistide sihtkohti Euroopas, ning nõuab, et komisjon lisaks need küsimused oma jätkusuutliku ranniku- ja mereturismi strateegiasse;
57. rõhutab mere-/merenduspoliitika lisandväärtuse tähtsust koostöö tugevdamisel naabrite ning eelkõige liikmesriikide ja kandidaatriikide vahel;
58. tunneb heameelt nii Euroopa mere- ja merendusuuringute strateegia kui ka „Oceans of Tomorrow” teadusuuringute raamprogrammi raames tehtud ühiste projektikonkursside üle, sest need on konkreetsed märgid ühtsest lähenemisest integreeritud merenduspoliitika rakendamisele; teeb ettepaneku, et mereteadustest peaks saama kaheksanda teadusuuringute raamprogrammi keskne teema ning et tuleks luua Euroopa mereuurimisinstituut;
59. nõustub, et interdistsiplinaarse teadus- ja tehnoloogiapõhise teadmistebaasi loomine on Euroopa merede ja rannikute jaoks väga oluline; palub komisjonil ja liikmesriikidel koostöös piirkondlike ja kohalike osalejatega hinnata olemasolevaid andmebaase ja seireprogramme ning kiirendada oma jõupingutusi Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu (EMODNET) võimalikult peatseks käivitamiseks;
60. nõuab tungivalt, et komisjon aitaks liikmesriikidel käivitada kava laevavrakkide ja veealuste arheoloogiliste paikade uurimiseks ja kaardistamiseks – sest need kuuluvad ühenduse ajaloo- ja kultuuripärandi hulka – ja seega hõlbustada nimetatud paikade mõistmist ja uurimist ning aidata vältida nende rüüstamist, võimaldades seega nende nõuetekohast säilitamist;
61. tervitab hiljuti komisjoni poolt välja töötatud Euroopa mereatlast ja innustab sidusrühmi kasutama merendusalast foorumit koostöö tegemise uue võimalusena ning hõlmama tõhusamalt ka avalikkust;
62. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja Euroopa Komisjonile.
SELETUSKIRI
Me vajame uut merealast teadlikkust.
Euroopa Liidul on 320 000 kilomeetrit rannajoont ja tema elanikest üks kolmandik elab rannikul ning nende arv kasvab.
Meie majandustegevus merel ja rannikul annab 40% ELi SKP-st, ning kõikide prognooside kohaselt on selle valdkonna arenguvõimalused suured.
40% Euroopa sisekaubandusest ja 95% ekspordist väljapoole Euroopat toimub meritsi.
Keskkonnasõbralike ja ohutute laevade ehitus on oluline ning pakub suurt võimalust ELi laevaehitusele.
Meie mered peaksid olema jätkuvalt majanduskasvu mootoriks ja nende veel tõhusama kasutamisega kaasneb mitmeid nägemusi ja suuri ootusi.
Samal ajal on nad haavatavad ökosüsteemid, nagu äsja näitas Mehhiko lahe naftakatastroof, ning nad esindavad elukvaliteeti ja bioloogilist mitmekesisust, mida tuleb hoida ja teatud kohtades ka parandada.
Siiani on Euroopa Liidu poliitikat meresõidu, merenduse juhtimise, uute tehnoloogiate, rannikualade, avamere energia, kalanduse, merel valitseva avaliku korra kontrollimise ja säilitamise, turismi, merekeskkonna kaitse ja mereuuringute valdkonnas arendatud üksteisest eraldi.
Poliitikavaldkondade eraldi käsitlemine toob korduvalt kaasa selles, et võetakse vastuolulisi meetmeid, mis omakorda mõjutab negatiivselt merekeskkonda, seatakse põhjendamatuid nõudmisi merel toimuvatele konkureerivatele tegevustele, ning põhjustatakse ebatõhusust, vastuolusid ja kasutusviiside vastuolu.
Kui otsused võetakse vastu ühe sektori sees, on ka raskem mõista merenduse eri sektorite koostoimet ning kaardistada nendevahelist sünergiat, mis on siiani jäänud kasutamata.
Arvestades merenduses suurenevat konkurentsi, mere ja merendussektori olulisust meie tuleviku jaoks ning inimtegevuse kumulatiivset mõju mere ökosüsteemidele, ei ole ELi praegune otsuste tegemise killustatus merenduses enam piisav.
Nii sündis integreeritud merenduspoliitika kontseptsioon, mille raames ühelt poolt püütakse määrata kindlaks otsuste tegemise raamistik, mis ulatuks kõigile tasanditele, ning teiselt poolt arendada välja mitut valdkonda hõlmavat poliitilist vahendit.
Selle kohaselt on integreeritud merenduspoliitika eesmärk:
– suurendada erinevate poliitikavaldkondade sidusust;
– töötada välja paremaid kontrollimeetmeid ja sektoriülesed vahendeid (integreeritud mereseire, mereala ruumiline planeerimine, rannikualade integreeritud majandamine, integreeritud merendusalase teadmistebaasi loomine ja merega seotud piirkondlikud strateegiad);
– kasutada merede ja merendussektori pakutavaid võimalusi keskkonnaalaselt ja majanduslikult jätkusuutlikult ning tõhusal viisil;
– vältida liikmesriikide erinevate riiklike ja piirkondlike asutuste tehtavat kahekordset tööd regulatiivsete volituste raames;
– hõlbustada merel toimuvate konkureerivate tegevuste ja merealade strateegilise juhtimise kooskõlastatud planeerimist;
– tagada ELi merestrateegia raamdirektiivis ette nähtud ökosüsteemipõhise lähenemisviisi rakendamine;
– koguda usaldusväärset teavet ja võrreldavaid statistilisi andmeid merepoliitika kujundamiseks kõigil tasanditel.
Raportööri seisukoht
Euroopa Parlament on võtnud seisukoha integreeritud merenduspoliitika kohta juba kaks korda (Piecyki I ja II raport).
Raportöör soovib ühelt poolt kinnitada oma üldiselt positiivset hinnangut, mida Euroopa Parlament on väljendanud oma viimastes resolutsioonides integreeritud merenduspoliitika kohta, ja teiseks hinnata sinise raamatu tegevuskavas visandatud meetmeid ning määratleda uusi väljakutseid.
Raportöör keskendus integreeritud merenduspoliitikat käsitlevas ettepanekus nõutud haldus- ja juhtimisstruktuuridele ning valdkonnaülestele vahenditele, näiteks mereala ruumilisele planeerimisele, integreeritud järelevalvele ja merealastele teadmistele.
Nende edukas rakendamine on selle eelduseks, et mere ja rannikuga seotud Euroopa Liidu poliitikat ja meetmeid, näiteks kalandus-, transpordi-, keskkonna-, energia-, ettevõtluse ja teadusuuringute valdkonnas, kavandatakse sidusamalt ja tõhusamalt.
Euroopa Parlament võiks antud valdkonnas hinnata ja nõuda paljusid muid valdkondlikke meetmeid.
Raportöör teab probleeme
vt Euroopa Parlamendi 5. mai 2010. aasta resolutsiooni strateegiliste eesmärkide ja soovituste kohta seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani. , mis seonduvad võitlusega väävli ja lämmastiku oksiidide ning laevadelt lähtuva tahke heite vastu, merede reostamisega maismaalt, meremeeste keeruliste elu- ja töötingimustega, piraatlusega, kalavarude taastamiseks võetud meetmete sotsiaal-majanduslike tagajärgedega või ökosüsteemi kaitsmisest puudutatud kaluritega.
Raportöör teab ja tervitab ka meretranspordi kasvuprognoose, merealaseid uuringuid, meremajandust ja rannikuturismi, kalanduse rolli kasvava rahvaarvuga maailma toitmisel ning kõigi eespool nimetatud valdkondadega seotud võimalusi tööturul.
Siiski peaks Euroopa Parlament võtma raportööri arvates seisukoha järgmistes küsimustes:
1.
Kas Euroopa Parlament toetab jätkuvalt integreeritud merenduspoliitika kontseptsiooni?
2.
Kas Euroopa Parlament on arvamusel, et integreeritud merenduspoliitikat rakendatakse ja kohaldatakse ELis piisavalt kiiresti?
3.
Kas Euroopa Komisjon, nõukogu ja liikmesriigid teostavad (ka Euroopa Parlamendi poolt suures ulatuses heakskiidetud) tegevuskava rahuldavalt?
4.
Kuidas on läinud sektoriüleste vahendite (integreeritud mereseire, mereala ruumiline planeerimine, rannikualade integreeritud majandamine, integreeritud merendusalase teadmistebaasi loomine ja merega seotud piirkondlikud strateegiad) rakendamine?
5.
Milliseid meetmeid tuleks täiendavalt võtta?
19.7.2010
kalanduskomisjonI ARVAMUS (*)
transpordi- ja turismikomisjonile
„Integreeritud merenduspoliitika – edusammude hindamine ja uued ülesanded” kohta
( 2010/2040(INI) )
Arvamuse koostaja (*): Antonello Antinoro
(*) Kaasatud komisjon – kodukorra artikkel 50
ETTEPANEKUD
Kalanduskomisjon palub vastutaval transpordi- ja turismikomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. juhib tähelepanu sellele, kui oluline on lisada kalandus- ja akvakultuuripoliitika integreeritud merenduspoliitikasse tervikliku poliitikavaldkonnana, mis ei ole allutatud teistele poliitikavaldkondadele, et reageerida kõige asjakohasemal viisil nii ühiskonna ees tervikuna kui ka kalandussektori ees seisvatele keskkonna- ja majandusküsimustele;
2. kordab vajadust võtta kasutusele valdkonnaülesed lähenemisviisid kalapüügile, vesiviljelusele, et muu hulgas optimeerida Euroopa mereala ruumilist planeerimist, toetada merealadega seotud teadmiste arendamist ja tagada ühtne mereseire;
3. nõuab eelkõige, et integreeritud merenduspoliitikas võetaks arvesse kalanduse ja vesiviljelusega seotud piiranguid ning eriaspekte seoses merevaldkonna kasutamisega ja eelkõige nendeks tegevusteks vajalike alade kättesaadavusega ning vajadusega kaitsta mereelupaiku merekaitsealade loomise ja muude sellel eesmärgil võetud meetmete abil, pöörates erilist tähelepanu hästi planeeritud teadusuuringutele, milles võetakse täielikult arvesse iga mere vesikonna geograafilisi ja klimaatilisi iseärasusi;
4. rõhutab eriti tungivat vajadust viia läbi valdkondadevahelisi teadusprogramme, mille eesmärk on sobivalt ühendada kõik merekeskkonnas toimuvad tegevused, nii mereökosüsteemide kaitsmise kui ka uute tehnoloogiate uurimise valdkonnas (valikulisemad püügivahendid, keskkonnasõbralikumad mootorid, vangistuses kasvatavate liikide arendamine jne), sest see on kalandus- ja vesiviljelussektorile otseselt kasulik;
5. on arvamusel, et piirkondliku koostöö tugevdamine on vältimatu, kui tahetakse saavutada mere- ja rannikualade ressursside säästvat ning senisest tõhusamat haldamist, eelkõige siis, kui kõik merepiirkonna tegevusalad on täielikus vastastikuses sõltuvuses, nagu see on mitmes mere vesikonnas, näiteks Vahemere ja Balti mere piirkonnas;
6. on teadlik sellest, et Vahemere-äärsetele Euroopa riikide ja Vahemere piirkonna muude riikide vaheliste piiride määramine on poliitiliselt keeruline ja tundlik teema, mis võib ohustada tõeliselt integreeritud merenduspoliitika loomist Vahemere piirkonnas, eelkõige kalavarude majandamise alal;
7. palub seetõttu Euroopa Liidul taotleda Vahemere Liidus, et selle uue rahvusvahelise organisatsiooni kavasse võetaks kalanduse ja vesiviljeluse valdkonna ühiste heade tavade eeskirja projekt;
8. nõuab integreeritud merenduspoliitika ja ühise kalanduspoliitika institutsiooniliste osalejate vaheliste sidemete arendamisest ühise kalanduspoliitika piirkonnastumise eesmärgiga seoses, et integreeritud merenduspoliitika ja ühise kalanduspoliitika koostoimet saaks kasutada eriti kalastusvöönditel põhineva lähenemisviisi raames;
9. nõuab ühtlasi integreeritud merenduspoliitika moodustavate eri poliitikavaldkondade (kaasa arvatud ühine kalanduspoliitika) vaheliste koostöömehhanismide tugevdamist, mis põhineksid eelkõige igas liikmesriigis loodud ühtsetel konsulteerimispunktidel ning koondaksid kõigis seotud valdkondades tegutsejaid, võimaldades seega tõelist dialoogi eespool nimetatud poliitikavaldkondade vahel;
10. rõhutab, et soov integreeritud merenduspoliitika abil toetada majanduslikult ja sotsiaalselt elujõulist Euroopa kalandussektorit, mis on keskkonnasõbralik ja on ühtlasi ka kalanduses osalejate jõukuse allikas, aitab samuti kaasa ühenduse tööhõive- ja majandusarengu, sealhulgas kaubanduspoliitika edule, ning ELi varustamisele kvaliteetsete toiduainetega, mille osas esineb ELis tõsiseid puudujääke;
11. nõuab, et kõigis integreeritud merenduspoliitikaga seotud tegevustes võetakse arvesse ressursside tõhusa kasutamine, säästva tootmise ja tarbimise põhimõtteid;
12. rõhutab, et kalandusel ja vesiviljelusel on oma kindel koht meremajanduses ning sageli äärealadel asuvate rannikualade arengus, mille majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast arengut peaks integreeritud merenduspoliitika abil suurendama;
13. võtab teadmiseks Euroopa mereala ruumilise planeerimise ja selle kasutamise äärmise olulisuse rannikualade, eriti äärepoolseimate alade jaoks, ning juhib tähelepanu vajadusele kaitsta ökoloogiliselt kõige haavatavamaid biogeograafilisi merepiirkondi, võimaldades kalandussektoril samal ajal kalavarusid säästlikult kasutada;
14. kinnitab veel kord, et ühtse ökosüsteemipõhise lähenemisviisi raames on vaja vähendada kiiresti merekeskkonnale maismaa poolt avaldatavat halba mõju, nagu tööstuse ja põllumajanduse heitveed ning rannikualade halb majandamine; rõhutab lisaks vajadust luua kiiresti merekaitsealade võrgustik;
15. rõhutab sihipäraste ja terviklike mereuuringute ja innovatsiooni edendamise tähtsust, mis aitab tõhusamalt rahuldada ettevõtjate vajadusi ning säilitada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust; kutsub komisjoni üles uurima võimalusi suurendada 8. raamprogrammi raames rakendusuuringute toetamist, näiteks uurimisprogrammide horisontaalse kooskõlastamise, asjakohasema rahastamise või Euroopa mereuurimisinstituudi loomise abil;
16. palub komisjonil ja liikmesriikidel hinnata viivitamatult veel kord avamere naftapuurplatvormide, avamere tuuleparkide tegevusest, liiva ja kruusa kaevandamisest ja muudest ruumi võtvatest tegevustest tulenevaid riske, pidades silmas kalandussektori, kalurite ja rannikukogukondade nõrka positsiooni;
17. nõuab, et kalandussektor kaasataks tihedamalt Euroopa merendusklastrite tegevusse ja et ta osaleks selles aktiivsemalt;
18. toetab komisjoni esitatud kavatsust kasutada 50 miljonit eurot integreeritud merenduspoliitika rahastamiseks järgmise kahe aasta jooksul, et arendada edasi varasemaid projekte poliitiliste meetmete, juhtimise, jätkusuutlikkuse ja järelevalve valdkonnas;
19. rõhutab vajadust hinnata ja vajaduse korral rahuldada rannikuäärsete liikmesriikide täiendavaid finantsvajadusi ELi vete mereseire valdkonnas;
20. nõuab tungivalt, et integreeritud merenduspoliitika rahastamine tagataks ELi eelarve tasandil kõigi selle poliitikaga seotud sektorite proportsionaalse osaluse alusel, võttes arvesse ELi eelarve erinevat rakendamist eri poliitikavaldkondades;
21. nõuab, et pöörataks rohkem tähelepanu ELi kodanike teavitamisele ja selle tagamisele, et üldsus kaasatakse ELi integreeritud merenduspoliitika kõigisse aspektidesse;
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
14.7.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
19
2
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Josefa Andrés Barea, Antonello Antinoro, Alain Cadec, João Ferreira, Carmen Fraga Estévez, Pat the Cope Gallagher, Marek Józef Gróbarczyk, Carl Haglund, Iliana Malinova Iotova, Werner Kuhn, Isabella Lövin, Guido Milana, Maria do Céu Patrão Neves, Ulrike Rodust, Struan Stevenson, Catherine Trautmann, Jarosław Leszek Wałęsa
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Izaskun Bilbao Barandica, Luis Manuel Capoulas Santos, Raül Romeva i Rueda, Ioannis A. Tsoukalas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 187 lg 2)
Veronica Lope Fontagné
27.7.2010
regionaalarengukomisjonI ARVAMUS
transpordi- ja turismikomisjonile
„Integreeritud merenduspoliitika – edusammude hindamine ja uued ülesanded” kohta
( 2010/2040(INI) )
Arvamuse koostaja: Georgios Stavrakakis
ETTEPANEKUD
Regionaalarengukomisjon palub vastutaval transpordi- ja turismikomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. lähtudes Euroopa Liidu toimimise lepingus sisalduvast viitest territoriaalsele ühtekuuluvusele ja selleks, et suurendada juurdepääsetavust, peab ülimalt vajalikuks jätkata reisijate ja kaupade liikumise käsitlemist siseturupoliitika lahutamatu osana lähisõitude ja territooriumide vahelise merekabotaaži edendamise kaudu, tagades samaaegselt parema ühenduse mereliste äärealade, äärepoolseimate piirkondade, saarte, maismaa ja majanduskeskuste vahel; samas seoses juhib tähelepanu sellele, et on vajalik tegeleda ELi saarte piirkondade, eelkõige väikeste saarekogukondade probleemidega, mis on seotud inimeste ja kaupade transpordiga, toetades selleks meretranspordiühendusi, mida turg piisaval määral ei teeninda, ja tagades asukohast sõltumata inimeste transpordiks sama kulu kilomeetri kohta; nõuab konkreetseid meetmeid äärepoolseimate piirkondade jaoks, milles võetakse arvesse nende eripära;
2. tuletab meelde, et rannaalad ja saared on kliimamuutuse suhtes eriti tundlikud; rõhutab, et igasuguse arendustegevuse kavandamisel ühenduse ulatuslikul rannajoonel, sealhulgas rannalähedasel maismaal, tuleb arvesse võtta kliimamuutuse tagajärgi; soovitab tulevase regionaalpoliitika kujundamisel arvesse võtta tundlikkust kliimamuutuse suhtes, et mitte ohtu seada integreeritud merenduspoliitika rakendamist;
3. juhib tähelepanu sellele, et merendussektori tugevdamiseks, säästva majandusarengu ja uute töökohtade loomiseks merealadel, saarelise asendi negatiivse mõju vähendamiseks ning parimate tavade vahetamiseks ja levitamiseks tuleb piirkondlikku merendusalast koostööd edendada integreeritult; rõhutab sellega seoses regionaalpoliitika panust selle piirkondliku koostöö eesmärgi abil; nõuab terviklikku ja kergesti arusaadavat rannaalade ja merede kaitsesüsteemi, mis oleks abiks regionaalplaneerimisel;
4. rõhutab sidususe vajadust mere- ja maa-ala ruumilise planeerimise vahel, milles võetakse arvesse ökosüsteemipõhist lähenemisviisi; märgib, et piirkondlik koostöö on piiriüleste tundlike merealade kaitsmisel eriti tähtis;
5. arvestades sellega, et merepiirkondadel, sealhulgas rannaaladel, saartel ja äärepoolseimatel piirkondadel, on oma eripära, millele tuleb leida vastav lahendus, rõhutab vajadust välja töötada kohalikele vajadustele kohandatud arengustrateegiaid, milles lähtutakse altpoolt üles toimuvast konsultatsiooniprotsessist, ja loobuda kõigi suhtes sama lähenemise rakendamisest; on seepärast arvamusel, et eri valitsustasandite pädevuste kattumise ärahoidmiseks ning kohalike ja piirkondlike ametiasutuste, rannakogukondade, kodanikuühiskonnas osalejate ja muude merendusega tegelevate sidusrühmade vahelise koostöö ja dialoogi edendamiseks tuleb merendust juhtida integreeritult; selle taustal pooldab piirkondlike merealade strateegiliste lähenemisviisidega seoses ELi merealade makropiirkondade strateegiate loomist ja arendamist;
6. sellele vaatamata soovitab komisjonil laiemate geograafiliste alade, sealhulgas eri liikmesriikide alade ühiste probleemide, prioriteetide ja ülesannete lahendamise viisina analüüsida seoses ELi 2020. aasta strateegiaga võimalust edendada makropiirkondlikku lähenemisviisi, mis põhineb struktuurifondide määruse eesmärgil 3, milles on märgitud, et iga makropiirkondlik strateegia tuleb lülitada ELi regionaalpoliitikasse, mille tulemuseks on koordineeritud poliitika kogu ELi territooriumi jaoks; toonitab vajadust analüüsida kõnealuse strateegia lisandväärtust niisuguse eesmärgi täitmisele, mis seisneb territoriaalses ühtekuuluvuses liidu territooriumil; seda tuleks teha ka merenduspoliitika puhul, et edendada ELi merenduspoliitika arengut ja paremat rakendamist ranna- ja äärepoolseimates piirkondades aladel sidusa ja tervikliku strateegia raames;
7. juhib tähelepanu meremajanduse erilisele tähtsusele suuri ainuõiguslikke majandusvööndeid omavate liikmesriikide jaoks ning vajadusele edendada meremajanduse klastrite arengut ja suurendada nende osakaalu kasvus ja tööhõives ELi 2020. aasta strateegia kohaselt;
8. teeb ettepaneku süvendada koostööd saarte ja rannaalade küsimustes ning tõhustada võimaliku integreeritud lähenemisviisi üksikasjalikku kavandamist merenduspoliitikale ja –meetmetele, et edendada saarte ja rannaalade iseloomulikke omadusi ja prioriteete integreeritud merenduspoliitika raames;
9. toetab kaugete merepiirkondade ja saarte integratsiooni nn meremaanteedesse, et edendada säästvat liiklust, transpordiliikide ühistamist ja siseturgu; sellega seoses teeb ettepaneku pidada esmatähtsaks piirkondlike algatuste arendamist Euroopa merepiirkondade meremagistraalide raames, et soodustada uute merepõhiste ja eri transpordiliikidel põhinevate logistikaahelate kasutuselevõttu Euroopas ning tugevdada merekaubanduse arengut; samas raamistikus palub komisjonil alustada mõju hindamist meremagistraalide arvu suurendamise soovi ja tingimuste kohta;
10. arvestades eelkõige rannaalasid ähvardavate ohtudega, juhib tähelepanu sellele, kui olulised on meresõidu ohutusmeetmed, mille kehtestamiseks on vajalikud merenduspoliitikat ja -meetmeid ning muude poliitikavaldkondade vahelist koostööd hõlmavad ühised pingutused ELi tasandil;
11. palub komisjonil seada äärepoolseimad piirkonnad kui liidu eelpostid oma vastavates merepiirkondades kõige tähtsamale kohale merenduspoliitika rahvusvahelise mõõtmes, nagu on ette nähtud komisjoni 26. mai 2004. aasta teatises, teha äärepoolseimate piirkondade osas tihedamat koostööd ( KOM(2004)0343 ) ja esitada piirkondlik merendusstrateegia äärepoolseimate piirkondade jaoks; on seetõttu seisukohal, et nendel piirkondadel võiks olla määrav tähtsus integreeritud merenduspoliitika rahvusvahelises mõõtmes, ja palub komisjonil lisada meremõõde oma rahvusvahelistesse lepingutesse, mis sõlmitakse piirkondlike allrühmadega;
12. tunnistab, et merest saadava energia tootmise laiendamine avaldab negatiivset mõju vaba aja veetmisele, turismile, kalapüügile ja kaubaveole ning soovitab piirkondadel teha koostööd nende huvide kaitsmiseks, pöörates erilist tähelepanu kalapüügile, millel on eriline koht rannaalade meremajanduses.
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
13.7.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
39
1
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
François Alfonsi, Luís Paulo Alves, Charalampos Angourakis, Catherine Bearder, Victor Boştinaru, Zuzana Brzobohatá, John Bufton, Alain Cadec, Salvatore Caronna, Francesco De Angelis, Tamás Deutsch, Rosa Estaràs Ferragut, Danuta Maria Hübner, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Seán Kelly, Evgeni Kirilov, Petru Constantin Luhan, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska, Riikka Manner, Iosif Matula, Erminia Mazzoni, Miroslav Mikolášik, Lambert van Nistelrooij, Franz Obermayr, Jan Olbrycht, Wojciech Michał Olejniczak, Markus Pieper, Monika Smolková, Georgios Stavrakakis, Csanád Szegedi, Nuno Teixeira, Michael Theurer, Michail Tremopoulos, Oldřich Vlasák, Kerstin Westphal, Hermann Winkler, Joachim Zeller
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Karima Delli, Ivars Godmanis, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Vilja Savisaar, Elisabeth Schroedter
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
28.9.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
33
5
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Inés Ayala Sender, Georges Bach, Antonio Cancian, Michael Cramer, Luis de Grandes Pascual, Saïd El Khadraoui, Carlo Fidanza, Knut Fleckenstein, Jacqueline Foster, Mathieu Grosch, Juozas Imbrasas, Dieter-Lebrecht Koch, Georgios Koumoutsakos, Werner Kuhn, Eva Lichtenberger, Marian-Jean Marinescu, Gesine Meissner, Hella Ranner, Vilja Savisaar-Toomast, Olga Sehnalová, Debora Serracchiani, Brian Simpson, Dirk Sterckx, Keith Taylor, Silvia-Adriana Ţicău, Thomas Ulmer, Peter van Dalen, Dominique Vlasto, Artur Zasada, Roberts Zīle
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Burkhard Balz, Philip Bradbourn, Spyros Danellis, Zita Gurmai, Jan Mulder, Dominique Riquet, Laurence J.A.J. Stassen, Ramon Tremosa i Balcells, Corien Wortmann-Kool, Janusz Władysław Zemke
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 187 lg 2)
Jutta Steinruck
