A7-0066/2009
13.11.2009
***I
RAPORT
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend
(KOM(2009)0195 – C7‑0042/2009 – 2009/0058(COD))
Väliskomisjon
Raportöör: Franziska Katharina Brantner
PE 428.290v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus, v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ning ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Märgitud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
Õigusloomega seotud teksti muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes märgistatakse muudetud tekst paksus kaldkirjas .
Kui Euroopa Parlament soovib muutmisakti puhul muuta olemasolevat sätet, mida komisjoni ettepanekus ei muudeta, märgistatakse muutmata jäävad tekstiosad paksus kirjas .
Välja jäetav tekstiosa tähistatakse sümboliga [...].
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele abiks lõpliku teksti ettevalmistamisel ja tähistab neid õigusakti osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või väljajätmised mõnes keeleversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul on vaja vastavate osakondade nõusolekut.
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
SELETUSKIRI............................................................................................................................8
arengukomisjonI ARVAMUS ........................................................................................12
MENETLUS..............................................................................................................................15
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend
( KOM(2009)0195 – C7‑0042/2009 – 2009/0058(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: esimene lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2009)0195 );
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artikli 179 lõiget 1 ning artiklit 181a, mille alusel komisjon esitas ettepaneku Euroopa Parlamendile ( C7-0042/2009 );
– võttes arvesse Euroopa Kohtu 20. mai 2008 aasta otsust kohtuasjas C-91/05 Euroopa Ühenduste Komisjon v. Euroopa Liidu Nõukogu, millega tühistatakse nõukogu 2. detsembri 2004. aasta otsus 2004/833/ÜVJP ühismeetme 2002/589/ÜVJP rakendamise ja Lääne-Aafrika riikide majandusühendusele antava Euroopa Liidu toetuse kohta seoses kergrelvade moratooriumiga;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 55;
– võttes arvesse väliskomisjoni raportit ja arengukomisjoni arvamust ( A7‑0066/2009 ),
1. kiidab komisjoni ettepaneku muudetud kujul heaks;
2. palub komisjonil ettepaneku uuesti Euroopa Parlamendile saata, kui komisjon kavatseb seda oluliselt muuta või selle teise tekstiga asendada;
3. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile.
Muudatusettepanek
1
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 2
Määrus (EÜ) nr 1717/2006
Artikkel 4 – punkt 1 – alapunkt a
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
2) Artikli 4 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:
2) Artikli 4 punkti 1 alapunkti a esimene lõik asendatakse järgmisega:
„a) „nende õiguskaitse- ja kohtuorganite ning tsiviilametkondade suutlikkuse suurendamine, kes osalevad võitluses terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu, muu hulgas võitluses ebaseadusliku inim-, uimasti-, tulirelvade, väike- ja kergrelvade ning lõhkeainete kaubanduse vastu, samuti ebaseadusliku kaubanduse ja transiidi tõhusas kontrollis.”
„a) „nende õiguskaitse- ja kohtuorganite ning tsiviilametkondade suutlikkuse suurendamine, kes osalevad võitluses terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu, muu hulgas võitluses ebaseadusliku inim-, uimasti-, tulirelvade, väike- ja kergrelvade ning lõhkeainete kaubanduse vastu, samuti ebaseadusliku kaubanduse ja transiidi tõhusas kontrollis.”
Selgitus
Muudatusettepanek on tehnilist laadi ja selle eesmärk on täita ettepanekus sisalduvaid lünki.
Komisjon kavatses muuta (neljast lõigust) ainult esimese lõigu sõnastust.
Muudatusettepanek
2
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 2 a (uus)
Määrus (EÜ) nr 1717/2006
Artikkel 4 – punkt 3 – alapunkt b a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
2 a) Artikli 4 punkti 3 lisatakse järgmine alapunkt:
„b a) kodanikuühiskonna arendamine ja korraldamine ning selle osalemine poliitilises protsessis, mis hõlmab meetmeid naiste rolli suurendamiseks neis protsessides ning meetmeid sõltumatu, pluralistliku ja professionaalse meedia edendamiseks.”
Selgitus
Kodanikuühiskonnale tuleb pakkuda abi mitte üksnes kriisi ajal, nagu on sätestatud algses stabiliseerimisvahendis, vaid ka pikaajaliselt stabiilsete koostöötingimuste kontekstis kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise valdkonnas.
Muudatusettepanek
3
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 2 b (uus)
Määrus (EÜ) nr 1717/2006
Artikkel 4 – punkt 3 – teine a lõik (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
2 b) Artikli 4 punkti 3 lisatakse järgmine lõik:
„Käesoleva punkti kohaseid meetmeid võib vajaduse korral rakendada ELi rahutagamispartnerluse abil.”
Selgitus
Stabiliseerimisvahendis tuleks viidata ELi rahutagamispartnerlusele, mille komisjon on juba loonud kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise valdkonnas.
Muudatusettepanek
4
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 − punkt 4
Määrus (EÜ) nr 1717/2006
Artikkel 24 – punkt c
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
c) mitte üle 5 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 3 kohastele meetmetele.”.
c) mitte üle 10 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 3 kohastele meetmetele , tingimusel et suurendamine on rahutagamispartnerluse ja siseressursside käesoleva läbivaatamisega kooskõlas .”.
Selgitus
Kuigi ELil on vajalikud eriteadmised rahu tagamiseks ja konfliktide lahendamiseks, ei investeerita sellesse suhtelisse eelisesse siiski piisavalt.
Arengukomisjon teeb ettepaneku tõsta kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise protsenti viielt kümnele.
SELETUSKIRI
1.
Arvamus muutmismääruse kohta
Väliskomisjon (AFET) väljendab heameelt komisjoni ettepaneku üle võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend ( KOM(2009)0195 ), kuna see on osa ulatuslikumast ELi rahalise välisabi läbivaatamisest.
Esiteks nõustub AFET sellega, et algse määruse artikli 3 lõike 2 punkti i ning artikli 4 punkti 1 alapunkti a on vaja muuta, et viia need kooskõlla Euroopa Kohtu 20. mai 2008. aasta otsusega, milles leiti, et ühendus võib rakendada väike- ja kergrelvade leviku vastaseid meetmeid arengukoostöö poliitika alusel.
Lisaks teeb raportöör nõukogu nimel eesistujariigile ettepaneku töötada koos komisjoni ja parlamendiga välja deklaratsioon Euroopa konsensuse kohta väike- ja kergrelvi puudutava ELi tegevuse toetuseks, milles võetaks arvesse asjaomaste institutsioonide vastavaid pädevusi.
Teiseks on AFET arvamusel, et algse määruse artikli 4 punkti 1 kohaste meetmete rakendamise jaoks kavandatava maksimaalse rahalise eraldise suurendamisega seitsmelt protsendipunktilt kümnele peab kaasnema komisjoni selgem strateegia (kaasa arvatud komisjoni ja nõukogu vaheline tööjaotus vastavalt Euroopa Kohtu otsusele Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse kohtuasjas) ning Euroopa Parlamendile aruandmine sihtotstarbeliste rahaliste vahendite rakendamise ja kavandatavate projektide sisu kohta.
Kolmandaks nõustub AFET sellega, et artikli 4 punkti 3 kohaste hanke- ja toetuslepingute sõlmimise konkursil saab osaleda üldistel alustel.
Täiendavaid aspekte, mida komisjoni ettepanekus ei märgita, käsitletakse raportis.
Tehakse ettepanek lisada algse määruse artiklisse 4 selgesõnaliselt kodanikuühiskond kui pikaajaline abisaaja stabiilsete koostöötingimuste kontekstis kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise valdkonnas.
Lisaks tuleks määruses viidata ELi rahutagamispartnerlusele, mille komisjon on juba loonud.
Lisaks teeb AFET ettepaneku tõsta kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise protsenti viielt kümnele.
2.
Seisukoht parlamendile aruandmise ning parlamendi õiguse suhtes, mis käsitleb teabe saamist
Lisaks ettepanekule algse määruse muutmise kohta annavad komisjoni aastaaruanne stabiliseerimisvahendi rakendamise kohta aastal 2008 ning komisjoni vahekokkuvõtte välistegevuse rahastamisvahendite kohta ka hea võimaluse hinnata Euroopa Parlamendi juurdepääsu teabele.
Sellega seoses avaldab raportöör komisjonile kiitust algse määruse artikli 23 kohase aastaaruandluse täiustamise ja eelkõige projekti spetsifikatsioonide lisamise eest.
Siiski ei olnud aruanded abimeetmete sisu kohta artikli 4 kohaste stabiilsete tingimuste kontekstis ajavahemikul 2006–2009 piisavad.
Raportöör ergutab komisjoni parlamendile esitatavaid aruandeid täiustama, eelkõige projekti kavandamise, arendamise, rakendamise ja läbivaatamise osas.
Kuigi parlament saab komisjonilt teavet kriisiolukordadele reageerimiseks (artikkel 3) vastuvõetud eriabimeetmete kohta (artikkel 6), ei ole see piisav, et anda aru algse määruse artikli 6 lõikes 6 sätestatud laiemas strateegilises ja analüütilises plaanis.
Seepärast palub raportöör komisjonil kinnitada parlamendile veel kord, et komisjon järgib oma 2006. aasta deklaratsiooni stabiliseerimisvahendi kohta, mis käsitleb õigeaegse juurdepääsu küsimust teabele artikli 3 kohaselt vastuvõetud eriabimeetmete kohta ning et artikli 4 punkti 1 alusel vastuvõetud meetmed terrorismivastase ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas on vastavuses rahvusvahelise inimõigusi käsitleva õiguse ja humanitaarõigusega.
Raportöör soovib komisjonile meelde tuletada parlamendi õigust teabe saamisele komiteemenetluse korras, millele viidatakse algse määruse artiklis 22.
Täiendavalt palutakse komisjonil ja nõukogul edastada igakuiseid teatisi samuti parlamendi poliitika- ja julgeolekukomiteele.
Selline täiendus oleks kooskõlas praeguse Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigi Rootsi avaldusega suurendatud läbipaistvuse kohta.
3.
Seisukoht kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise suhtes
Raportöör on seisukohal, et komisjon peaks parandama oma strateegilist kavandamist ning suurendama artikli 4 punkti 3 kohaselt loodud rahutagamispartnerlusele eraldatud raha väljamakseid.
Rahaline abi tuleks lisaks suurtele projektidele keskendada tasakaalustatud viisil ka väiksematele ja keskmise suurusega projektidele.
Komisjon on teretulnud tegema ümberkorraldusi oma halduspersonali seas, et võimaldada kõnealuse artikli kohaste meetmete tarbeks eraldatud eelarve nõuetekohast täitmist.
4.
Seisukoht stabiliseerimisvahendi rakendamiseks eraldatud rahalise summa suhtes
Rahastamispakett stabiliseerimisvahendi rakendamiseks (artikkel 24) ajavahemikul 2007–2013 on 2 062 000 000 eurot.
Kuid ajavahemikul 2010–2013 stabiliseerimisvahendist toiduainete rahastamisvahendisse ümberpaigutatud vahendid on nimetatud summat vähendanud 240 miljoni euro võrra.
Tagamaks, et Euroopa Liidul on eelarverubriigis 4 olemas täielikud rahalised vahendid, et täita oma rolli rahvusvahelisel areenil vastavalt Euroopa kodanike ootustele, nõuab raportöör tungivalt, et komisjon esitaks kava määrusega ettenähtud algse summa taastamise kohta.
Raportöör tuletab komisjonile meelde stabiliseerimisvahendi raames ühenduse võetud kohustusi, näiteks inim- ja majandusarenguks vajalike stabiilsete tingimuste soodustamine ning inimõiguste, demokraatia ja põhivabaduste edendamine, mis on ELi välistegevuse peamised eesmärgid.
Sellega seoses palub ta komisjonil esitada kava, mis käsitleb rahaliste vahendite kasutuselevõttu väljaspool stabiliseerimisvahendit loodud erakorralise välisabi vahendite või mehhanismide jaoks, et vältida stabiliseerimisvahendi jaoks ette nähtud vahendite kasutamist.
Viimaseks nõutakse komisjonilt tungivalt suurendada eelarvevahendite madalaid väljamakseid lähitulevikus, võttes aluseks nende kasutamise strateegilise visiooni.
5.
Seisukoht ELi vahendamisvõime suhtes
Et EL saaks tulemuslikult osaleda tsiviilkonfliktide ärahoidmises, on tungivalt vaja professionaalset vahendamisorganit, mis toimiks sarnaselt ÜRO poliitikaosakonna (DPA) vahendamise tugiüksusele.
Vahendamise tugiüksus pakub tehnilist, rahalist ja logistilist tuge rahumissioonidele.
See tugevdab piirkondlike ja allpiirkondlike organisatsioonide vahendamisvõimet ning institutsionaliseerib konfliktide ohjamise alase teabe.
Vahendamise tugiüksust toetab valvemeeskond, mille moodustavad üleminekuperioodi õigusemõistmisele, põhiseadusega seonduvatele ning võimu ja rikkuse jagamise küsimustele spetsialiseeruvad vahendamise asjatundjad.
Algse määruse artiklid 3 ja 4 loovad kindla õigusliku aluse alalise vahendamise tugiorgani loomisele ELi egiidi all.
Praegu ei ole komisjoni ega nõukogu reservis piisavalt kriisiolukordades vahendamise eksperte.
Samuti puudub ELi ja ELi toetusel toimivatel vahendajatel logistiline ja ekspertide tugi.
Selle tagajärjel ei kasutata ELi ja ELi toetusel toimuvate missioonide väljaõppes vahendamiskogemuste süstemaatilist analüüsi.
Täiendavalt tuleb kehtestada üldised juhised, mis käsitlevad ELi vahendamist poliitilistes kriisides ja vägivaldsetes konfliktides.
Raportöör on arvamusel, et kavandamisega tegelevate töötajate arvu tuleb suurendada, eelkõige seoses välisteenistuse loomisega.
Stabiliseerimisvahendi raportööri jaoks on eriti oluline saada rohkem teavet komisjoni arvamuse kohta seoses stabiliseerimisvahendi juhtimisvastutuse lisamisega.
6.
Seisukoht komisjoni strateegilise kavandamise suhtes
Raportöör on arvamusel, et komisjon peaks täiustama strateegilist kavandamist stabiliseerimisvahendi rakendamise osas.
Komisjon peaks eelkõige esitama üksikasjad rakendamiseks valitud organite kohta ning samuti esitama valiku põhjendused.
Ka peab komisjon iseloomustama oma strateegiat ÜRO ja selle ametite suhtes.
Raportöör soovib teada, milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta, et kõnealust koostööd tugevdada.
Lisaks ei ole selge, kuidas kavatseb komisjon korraldada omandatud kogemuste hindamissüsteemi.
Kas partnerluste küsimuses toimub samuti strateegiline kavandamine?
Raportöör nõuab suuremat kooskõla rahastamise mehhanismidega, mis ei kuulu stabiliseerimisvahendisse, eelkõige Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatusega, nagu ka arengufondidega.
Lõpetuseks palub raportöör komisjonil paremini selgitada tähtsusjärjekorda seadmist stabiliseerimisvahendi jaoks olukordade ja projektide valikul.
Millised on komisjoni valikukriteeriumid?
Kas otsused põhinevad näiteks poliitika, nähtavuse või rahastajate koordineerimise küsimustel?
11.11.2009
arengukomisjonI ARVAMUS
väliskomisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend
( KOM(2009)0195 – C7-0042/2009 – 2009/0058(COD) )
Arvamuse koostaja: Eva Joly
LÜHISELGITUS
Stabiliseerimisvahendi kehtestamisega on suurendatud ELi võimet reageerida nii kriisiolukordadele kui ka olukordadele, kus kriis on puhkemas.
Stabiliseerimisvahendi abil püütakse selliseid olukordi lahendada, võttes sealjuures arvesse ELi horisontaal-ja geograafilisi eesmärke ja prioriteete, ning samas ühitada neid meetmeid ühenduse geograafia valdkonna poliitika ning selle eesmärkide ja vahenditega.
Arengukoostöö vallas peavad need eesmärgid olema kooskõlas lõppeesmärgiga – võitlusega vaesuse ja selle põhjuste vastu.
Ollakse valdavalt ühel meelel, et areng ei saa toimuda ebakindlas keskkonnas.
Siiski valitseb teatav rahvusvaheline kokkulepe selle suhtes, milliseid turvalisuse valdkonnas võetavaid meetmeid saab lugeda arengupoliitika osaks: muu hulgas on OECD arenguabikomitee määratlenud ka põhimõtte, et sõjalise valdkonna meetmed jäetakse ametliku arenguabi mõistest välja.
Kergrelvade ebaseadusliku kasutamise ja nendele juurdepääsu vastu võitlemise meetmed jäeti algselt stabiliseerimisvahendi reguleerimisalast välja, sest tookord menetles seda küsimust Euroopa Kohus
Kohtuasi C-91/05 nõukogu 2. detsembri 2004. aasta otsuse 2004/833/ÜVJP (ühismeetme 2002/589/ÜVJP rakendamise ja Lääne-Aafrika riikide majandusühendusele antava Euroopa Liidu toetuse kohta seoses kergrelvade moratooriumiga) tühistamiseks. .
Kohtu sõnul „peab meede ... selleks, et see saaks kuuluda nimetatud [arengukoostöö] poliitikavaldkonda, aitama kaasa kõnealuse poliitika majanduslike ja sotsiaalsete eesmärkide saavutamisele
Kohtuasja C-91/05 otsuse paragrahv 67, milles tsiteeritakse ka kohtuasja C-268/94 paragrahve 44, 60, 63 ja 73 sama küsimuse kohta. ”, mis tagab Euroopa tasandi arengukoostööpoliitika vastavuse OECD arenguabikomitee ametliku arenguabi mõistele.
Komisjoni ettepanekuga, mis moodustab osa välisvahendite vahekokkuvõttest, tahetakse selle kohtuasja lahendile reageerida, lisades stabiliseerimisvahendi reguleerimisalasse ka meetmed väike- ja kergrelvade ebaseadusliku kasutamise ning nendele juurdepääsu vastu võitlemiseks.
Selle vahendi õigusliku aluse moodustavad EÜ asutamislepingu artikkel 179, mis käsitleb arengukoostööd, koos artikliga 181a, mis puudutab majandus-, rahandus- ja tehnilist koostööd kolmandate riikidega.
Seetõttu saab väike- ja kergrelvadega seotud meetmeid, mis jäävad arengukoostöö valdkonnast välja, viia ellu vastavalt artiklile 181a.
Pidades silmas eelpool selgitatud põhjuseid, ei ole arengukomisjonil vastuväiteid ettepanekus sisalduvatele muudatustele, mis puudutavad väike- ja kergrelvi.
Viimastel aastatel on saanud üha selgemaks, et rahu tagamise ja konfliktide lahendamise tsiviilosal on stabiliseerimisprotsessi edukuse seisukohast tähtis roll.
Kuigi ELil on sellel alal vajalikud eriteadmised, ei investeerita sellesse suhtelisse eelisesse siiski piisavalt.
Seetõttu teeb arengukomisjon ettepaneku muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend) artikli 24 punkti c, et tõsta kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise protsenti viielt kümnele.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Arengukomisjon palub vastutaval väliskomisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Muudatusettepanek
1
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 4
Määrus (EÜ) nr 1717/2006
Artikkel 24 – punkt c
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
c) mitte üle 5 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 3 kohastele meetmetele.”.
c) mitte üle 10 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 3 kohastele meetmetele.”.
Selgitus
Kuigi ELil on vajalikud eriteadmised rahu tagamiseks ja konfliktide lahendamiseks, ei investeerita sellesse suhtelisse eelisesse siiski piisavalt.
Arengukomisjon teeb ettepaneku tõsta kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamise protsenti viielt kümnele.
MENETLUS
Pealkiri
Stabiliseerimisvahend
Viited
KOM(2009)0195 – C7-0042/2009 – 2009/0058(COD)
Vastutav komisjon
AFET
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
DEVE
14.7.2009
Arvamuse koostaja
nimetamise kuupäev
Eva Joly
1.9.2009
Arutamine parlamendikomisjonis
6.10.2009
Vastuvõtmise kuupäev
10.11.2009
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
28
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Thijs Berman, Michael Cashman, Corina Creţu, Véronique De Keyser, Nirj Deva, Catherine Greze, Enrique Guerrero Salom, Eva Joly, Filip Kaczmarek, Franziska Keller, Gay Mitchell, Norbert Neuser, Bill Newton Dunn, Maurice Ponga, David-Maria Sassoli, Birgit Schnieber-Jastram, Michèle Striffler, Alf Svensson, Patrice Tirolien, Ivo Vajgl, Gabriele Zimmer
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Harlem Désir, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Isabella Lövin, Miguel Angel Martínez Martínez, Vincent Peillon, Cristian Dan Preda, Åsa Westlund
MENETLUS
Pealkiri
Stabiliseerimisvahendi muutmine
Viited
KOM(2009)0195 – C7-0042/2009 – 2009/0058(COD)
EP-le esitamise kuupäev
21.4.2009
Vastutav komisjon
istungil teada andmise kuupäev
AFET
14.7.2009
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
DEVE
14.7.2009
INTA
14.7.2009
Arvamuse esitamisest loobumine
otsuse kuupäev
INTA
1.9.2009
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Franziska Katharina Brantner
16.9.2009
Arutamine parlamendikomisjonis
29.9.2009
Vastuvõtmise kuupäev
10.11.2009
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
45
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Bastiaan Belder, Franziska Katharina Brantner, Frieda Brepoels, Elmar Brok, Arnaud Danjean, Michael Gahler, Marietta Giannakou, Andrzej Grzyb, Anna Ibrisagic, Ioannis Kasoulides, Tunne Kelam, Nicole Kiil-Nielsen, Maria Eleni Koppa, Vytautas Landsbergis, Krzysztof Lisek, Ulrike Lunacek, Mario Mauro, Francisco José Millán Mon, Alexander Mirsky, María Muñiz De Urquiza, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Kristiina Ojuland, Justas Vincas Paleckis, Pier Antonio Panzeri, Ioan Mircea Paşcu, Vincent Peillon, Alojz Peterle, Cristian Dan Preda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Nikolaos Salavrakos, Adrian Severin, Marek Siwiec, Ernst Strasser, Hannes Swoboda, Zoran Thaler, Inese Vaidere, Boris Zala
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Nikolaos Chountis, Göran Färm, Evgeni Kirilov, Georgios Koumoutsakos, Barbara Lochbihler, Emilio Menéndez del Valle, Vittorio Prodi, Tokia Saïfi, György Schöpflin, Luis Yáñez-Barnuevo García
