9.5.2011 B7-0321/2011 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK suuliselt vastatavate küsimuste B7‑0306/2011 , B7‑0307/2011 , B7‑0308/2011 , B7‑0310/2011 , B7‑0311/2011 ja B7‑0313/2011 alusel
vastavalt kodukorra artikli 115 lõikele 5
Naftahindade tõusust tulenev Euroopa kalandussektori kriis
Isabella Lövin
,
Raül Romeva i Rueda
,
Jean-Paul Besset
fraktsiooni Verts/ALE nimel
PE465.609v01-00 B7‑0321/2011 Euroopa Parlamendi resolutsioon naftahindade tõusust tuleneva Euroopa kalandussektori kriisi kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni teatist, mis käsitleb Euroopa Liidu kalalaevastike abistamist kõrgetest kütusehindadest tulenevate majanduslike tagajärgedega kohandumisel (KOM(2008)453);
– võttes arvesse komisjoni 24. juuli 2007. aasta määrust (EÜ) nr 875/2007;
– võttes arvesse komisjoni rohelist raamatut ühise kalanduspoliitika reformi kohta (KOM(2009)163);
– võttes arvesse kodukorra artikli 115 lõiget 5 ja artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et tõusnud naftahinnad mõjutavad samaväärselt kõiki fossiilkütustest sõltuvaid sektoreid, välja arvatud lennundust ja laevandust (sealhulgas kalandus), sest need ei kuulu kütuse energiamaksu kohaldamisalasse (nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ) ning seetõttu mõjutab kütusehinna tõus neid proportsionaalselt vähem kui muude sektorite puhul;
B. arvestades, et rohkem kui 70% Euroopa kalavarudest on ülepüütud;
C. arvestades, et kütusetoetused, sealhulgas vabastus kütusemaksudest aitavad teadaolevalt kaasa ülepüügile ja võivad olla selle majanduslik katalüsaator, sest madalad tegevuskulud võimaldavad jätkata ülepüütud või kahanenud kalavarude püüdmist;
D. arvestades, et komisjoni teatise (2008)453 kohaselt mõjutab kütusehindade tõus kõige rohkem neid, kes tarbivad kõige rohkem energiat, näiteks traalerid, mille kütusekulu ulatub mõnel juhul 60% lossitud kala väärtusest, samal ajal kui mõju seisevpüünist kasutatavatele kalalaevadele on palju väiksem, sest nende kütusekulud moodustavad ainult 5–10% lossitud kala väärtusest;
E. arvestades, et olukorda süvendab paljude kalurite võimetus kajastada oma tegevuskulusid müügihinnas turu praeguse struktuuri ja korporatsioonide vahendajate valitseva seisundi tõttu;
F. arvestades, et maailma kalalaevastiku osa ülemaailmsest naftatarbimisest hinnatakse vähemalt 1,2%-le;
G. arvestades, et vähese tähtsusega abi kalandussektoris (komisjoni 24. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 875/2007) kümnekordistati juba 2007. aastal 3000 eurolt 30 000 eurole;
H. arvestades, et EL on tunnustanud valitsustevaheline kliimamuutuste rühm järeldusi selle kohta, et tööstusriigid peavad vähendama oma kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2020. aastaks 25–40% võrreldes 1990. aasta tasemega ning et Euroopa Ülemkogu on kindlaks määranud ELi eesmärgi vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aastaks 80–95%;
I. arvestades, et Euroopa Parlament kutsus oma 25. novembril 2010 vastu võetud resolutsioonis ELi üles suurendama oma 2020. aasta kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärki 30%-ni;
J. arvestades, et ELi liikmesriigid kohustusid 2010. aasta oktoobris Nagoyas toimunud bioloogilise mitmekesisuse alasel tippkohtumisel kaotama keskkonnale kahjulikud toetused hiljemalt 2020. aastaks;
K. arvestades, et G-20 juhid võtsid 2009. aastal kohustuse kaotada järk-järgult ebatõhusad fossiilkütuste toetused keskpikas perspektiivis;
L. arvestades, et paljudes liikmesriikides on kasutatud kättesaadavaid ELi toetusi liiga sageli selleks, et toetada suuremahuliste, energiamahukate ja keskkonda kahjustavate kalalaevastike rajamist, lähtudes oletusest, et energia jääbki odavaks;
M. arvestades, et kõrge energiakulu ei ole ajutine, vaid pigem struktuurne ja püsiv nähtus, ning arvestades, et sektor peab sellele vastavalt kohanduma;
N. arvestades, et teatavad liikmesriigid on algatanud projekte oma laevastike kütusekulu vähendamiseks ning arvestades, et selliseid uuendusi tuleb toetada;
O. arvestades, et Maailma Kaubandusorganisatsiooni Doha vooru raames peetud aruteludel keskenduti sellele, kuidas kaotada moonutavad toetused kalandussektoris,
1. järeldab seega, et Euroopa kalalaevastik tuleb võimalikult kiiresti ümber korraldada, loobuda energiamahukatest ja keskkonda kahjustavatest kalalaevadest ja püügivahenditest ning võtta kasutusele kahjutumad tavad, mis nõuavad vähem energiat ning on pikemas perspektiivis säästvamad keskkonna, ühiskonna ja majanduse seisukohast;
2. kutsub komisjoni üles algatama uuringut selle kohta, millist mõju avaldaks liikmesriikidelt kohustuse võtmine vabastada laevakütus maksudest, kehtestada laevakütusele minimaalne energiamaks ja lisada meretranspordi sektor ELi heitkogustega kauplemise süsteemi;
3. on seisukohal, et suuremate riiklike vahendite eraldamine kalandussektorile suurema kütusekulu tõttu edastaks ühise kalanduspoliitika reformimise käigus vale signaali ning ajendaks kalalaeva omanikke kasutama võimsamaid ja rohkem kütust tarbivaid mootoreid;
4. on seisukohal, et kütusetoetused, sealhulgas saamata jäänud maksutulu, toovad kaasa väiksemad kulud, mis taastavad kasumlikkuse ja loovad stiimuli kalastamise jätkamiseks saagi vähenemisest hoolimata, mis toob kaasa ülepüügi, laevastiku ülekapitaliseerimise, sektori vähenenud majandusliku tõhususe ning kaotatud ressursid;
5. on veendunud, et vähese tähtsusega abi suurendamine 30 000 eurole, et kompenseerida kütusehindade tõusu, takistaks kalandussektorit kohaneda kütusehindade vältimatu pideva tõusuga, mis mõjutab kõiki fossiilkütustest sõltuvaid sektoreid, pidades silmas, et kalandussektor on tänu maksuvabastustele võrreldes muude sektoritega vähem haavatavam;
6. on veendunud, et kütusetoetuste suurendamine valitsemiskulude üldise vähendamise ajal ja sellele järgnevad G-20 juhtide lubadused kõrvaldada järk-järgult kütusetoetused ja Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmete kokkuleppe kalandustoetuste viimise kohta Maailma Kaubandusorganisatsiooni korra alla kahjustab suure tõenäosusega ELi juhtrolli toimuvas läbirääkimisprotsessis, saates signaali, mis ergutaks teisi riike samuti toetusi suurendama ja aitama kaasa nõiaringi loomisele, mis on juba liiga palju vähendanud kahjustavate kalapüügitavade tegevuskulusid, põhjustades seeläbi katastroofilist ülepüüki;
7. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja Euroopa kalandussektori organisatsioonide esindajatele.
