P6_TA(2004)0096
Türgi edusammud ühinemise suunas
A6-0063/2004
Euroopa Parlamendi resolutsioon 2004. aasta korralise aruande ja Euroopa Komisjoni soovituse kohta seoses Türgi edusammudega ühinemisettevalmistuses ( KOM(2004)0656 - C6-0148/2004 - 2004/2182(INI))
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse komisjoni 6. oktoobril 2004 esitatud 2004. aasta korralist aruannet ja soovitust Türgi edusammude kohta ühinemisettevalmistamises ( KOM(2004)0656 - C6-0148/2004 l) ELTs seni avaldamata.
;
–
võttes arvesse oma 1. aprillil 2004 vastu võetud resolutsiooni, mis käsitleb komisjoni 2003. aasta korralist aruannet Türgi edusammude kohta ühinemise suunas Vastu võetud tekstid.
P5_TA(2004)0274.
, ja oma eelnevaid resolutsioone sel teemal, mis on vastu võetud ajavahemikul 18. juuni 1987–1. aprill 2004;
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu kohtumiste (Kopenhaagen 21.–22. juuni 1993, Helsingi 10.–11. detsember 1999, Kopenhaagen 12.–13. detsembri 2002, Thessaloniki 19.–20. juuni 2003, Brüssel 12.–13. detsember 2003) järeldusi;
–
võttes arvesse oma kodukorra artiklit 45;
–
võttes arvesse välisasjade komisjoni raportit ja eelarvekomisjoni arvamust (A6–0063/2004);
A.
arvestades, et komisjon on jõudnud järeldusele, et Türgi vastab Kopenhaageni poliitilistele kriteeriumitele piisavalt ja soovitab ühinemisläbirääkimiste alustamist;
B.
arvestades, et Euroopa Ülemkogu otsustas 2002. a, et kui Türgi vastab Kopenhaageni poliitilistele kriteeriumitele, siis alustab Euroopa Liit (EL) ühinemisläbirääkimisi viivitamatult;
C.
arvestades, et eriti pärast 2002. aasta valimisi on Türgi seadusandlik ja institutsionaalne kord oluliselt Euroopa standarditele lähenenud;
D.
arvestades, et komisjon osutas, et Türgi ühinemine saab Türgi rahvaarvu, suuruse, geograafilise asukoha ning majandusliku, julgeolekualase ja sõjalise potentsiaali kombineeritud mõju tõttu olema varasematest laienemistest erinev;
E.
arvestades, et demokraatlik ja majanduslikult stabiilne Türgi tooks olulist kasu kogu Euroopale;
F.
võttes arvesse Helsingi ja Kopenhaageni Euroopa Ülemkogude järeldusi, milles tunnustati avalikult Türgi poliitilist tahet ELiga ühinemiseks ja anti Türgile selgesõnaliselt õigus täisliikme kandidaadi staatusele;
G.
arvestades, et komisjon paneb ette ühinemisprotsessi strateegia, mis rajaneb kolmel sambal, nimelt koostööl Türgi reformiprotsessi kindlustamiseks ja toetamiseks, ühinemisläbirääkimiste pidamise eritingimustel, sealhulgas läbirääkimistel valitsustevahelise konverentsi raames, kus otsuste vastuvõtmine peab toimuma ühehäälselt (peatükkide avamist ja sulgemist võimaldavatel kriteeriumitel ning võimalusel viia ühinemislepingusse sisse pikad üleminekuperioodid tööjõu vaba liikumise, põllumajanduse ja struktuuripoliitika rakendamise (Ühtekuuluvusfondi) osas, samuti erikokkulepped ja püsivad kaitsemeetmed) ning oluliselt tugevamal poliitilisel ja kultuuridialoogil ELi liikmesriikide ja Türgi rahvaste lähendamise eesmärgil;
H.
arvestades, et komisjon ei teinud ettepanekut ühinemisläbirääkimiste alustamise kuupäeva kohta ja osutas, et läbirääkimisprotsess on avatud protsess, mille tulemusi ei saa ette tagada;
I.
arvestades, et komisjon on teatanud, et reformiprotsessi pöördumatuses ning eriti selle rakendamises põhivabaduste suhtes on vaja veenduda pikema ajavahemiku vältel;
J.
arvestades komisjon väidet, et sõltumata läbirääkimiste või neile järgneva ratifitseerimisprotsessi tulemustest, peavad ELi ja Türgi suhted tagama Türgi jätkuva ja kindla seotuse Euroopa struktuuridega;
K.
arvestades, et komisjon teeb ettepaneku ühinemispartnerluse läbivaatamiseks 2005. aasta kevadel ning esitab alates 2005. aasta lõpust iga-aastase üldülevaate poliitiliste reformide kindlustamisest ja laiendamisest;
L.
arvestades, et vastavalt ELi lepingule esitab komisjon nõukogule (kes teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega) soovituse peatada läbirääkimised vabaduse, demokraatia, inimõiguste, põhivabaduste ja õigusriigi põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse põhimõtete tõsise ja järjekindla rikkumise korral;
M.
arvestades, et komisjon osutas, et EL peab määratlema oma 2014. aastale järgneva perioodi finantsperspektiivi enne, kui läbirääkimised on võimalik lõpetada;
N.
arvestades, et vastavalt Euroopa Ülemkogu 2003. a juuni seisukohale on "liidu võime uusi liikmeid vastu võtta ja samal ajal Euroopa integratsiooni hoogsust säilitada on samuti oluline kaalutlus nii liidu kui kandidaatriikide üldistest huvidest lähtuvalt";
O.
arvestades, et komisjoni Türgi ühinemise mõju käsitleva uuringu tulemusena on selgunud, et Türgi ühinemine tugevdab vajadust ELi paljude valdkondade poliitika ulatusliku reformimise järele;
P.
arvestades, et Türgi valitsus on koostöös oma parlamendiga võtnud viimaste aastate jooksul vastu ja rakendanud olulisi põhiseaduslikke ja seadusandlikke muudatusi;
Q.
arvestades, et ühinemisläbirääkimiste alustamine peaks viitama sellele, et poliitilised kriteeriumid on täidetud ning et EL suudab Türgi kaasata ning samas Euroopa integratsiooni hoogsust säilitada ja arvestades, et liiduga ühinemise aluseks on olnud vastavus "kõigile" Kopenhaageni kriteeriumitele;
R.
arvestades, et uus kriminaalkoodeks ja vaheastme apellatsioonikohtute seadus võeti vastu 26. septembril 2004 ning ühingute seadus - 4. novembril 2004, otsust kriminaalmenetluse seaduse osas, õiguspolitsei tegevust määratlevat seadusandlust ega karistuste ja meetmete täideviimise seadust;
S.
arvestades, et vaatamata kahe põhiseaduse reformimise suure paketi osana 2001. ja 2004 a. sisse viidud olulistele muudatustele on Türgi säilitanud 1982. aastal vastu võetud põhiseaduse;
T.
arvestades, et reformide läbiviimisega peab sõjaliste kulutuste üle tagama praktilise ja täieliku parlamentaarse järelevalve ning auditite teostamise;
U.
arvestades, et Türgi valitsusasutustele ja inimõiguste organisatsioonidele on nii 2003. kui ka 2004. aastal teatatud sadadest piinamisjuhtudest ning ELi liikmesriigid rahuldasid 2003. aastal üle 2000 Türgi kodanike esitatud varjupaigataotluse;
V.
arvestades, et komisjon rõhutab õigusnormide ja rakendusmeetmete jätkuva kindlustamise ja laiendamise vajadust, eriti seoses nulltolerantsipoliitikaga võitluses piinamise ja väärkohtlemise vastu ning seoses sõnavabadust, pressivabadust, usuvabadust, naiste õigusi, laste õigusi (sealhulgas laste töö keelamist) ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) standardeid puudutavate seadusesätete rakendamisega;
W.
arvestades, et hoolimata suurtest reformiprogrammidest on haridus- ja väljaõppesüsteemid jätkuvalt puudulikud ning seetõttu on soovitav parandada ebasoodsaimas olukorras olevates piirkondades pakutavat haridust ning ka koolis käimist, eriti tütarlaste puhul;
X.
arvestades, et usuvabaduse kindlustamisel peaks Türgi läbi viima reformi, et kiirelt tagada kõikide usuliste kogukondade ja vähemuste võrdne kohtlemine, kaasa arvatud omandiõiguse, õigusliku seisundi, koolide ja siseadministratsiooni, keskkonnaplaneerimise reeglite ja vaimulikkonna väljaõppe vallas;
Y.
arvestades, et kurdi rahvas moodustab Türgi ühiskonna olulise osa ning seega tuleb nende õigusi täies ulatuses tunnustada;
Z.
arvestades, et hoolimata Euroopa Parlamendi korduvatest üleskutsetest Türgi valitsusele ei ole kreeka õigeusu Halki seminari senini taasavatud;
AA.
arvestades, et riigi kaguosa rahvastiku majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste vajaduste rahuldamise ühtne strateegia on siiani vastu võtmata ja riigisiseselt ringipaigutatud isikute naasmist riigi kaguossa on piiranud ja takistanud külade valvamise süsteem ja materiaalse toetuse vähesus;
BB.
arvestades, et Türgi peab veel kohaldama Euroopa Inimõiguste Kohtu täitmata otsuseid, kaasa arvatud omandiõiguse taastamine Loizidou kohtuasjas ja otsus Küprose-Türgi kohtuasjas;
CC.
arvestades, et Leyla Zana ja tema kolleegid on lõpuks ometi vabastatud ebaõiglasest vangistusest ning töötavad nüüd selle nimel, et kurde paremini Türgi poliitilisse ellu integreerida;
DD.
arvestades, et Türgi ja kurdi poliitilised jõud, kodanikuühiskonna organisatsioonid, usuorganisatsioonid ja mitmed väljapaistvad tegelased toetavad ühinemisläbirääkimiste alustamist ELiga lootes, et nende läbirääkimiste alustamine süvendav ja edendab reformiprotsessi Türgis;
EE.
arvestades, et Türgi ametivõimud pole ikka veel taasavanud Türgi-Armeenia piiri ning on seega käest lasknud võimaluse edendada heanaaberlikke suhteid Armeeniaga;
FF.
arvestades, et Türgi ametivõimud ei ole veel täitnud Euroopa Parlamendi 18. juuni 1987. a resolutsioonis esitatud nõudmisi muude Armeeniaga seotud küsimuste osas;
GG.
arvestades, et Armeenia Rahvusmausoleumi taasavamine palveränduritele Anatolia põhjaosas, vähemuskeelte kasutamise keelu kaotamine, kaasa arvatud kurdi ja armeenia keeled, ja Türgi ajaloolase Halil Berktay imetlusväärne töö genotsiidi uurimisel ning riiklike suhete taaskehtestamine Armeenia Vabariigiga tähendavad olulisi samme edasi, kuid see protsess tuleb viia oma loogilise lahenduseni, avades uuesti piiri Türgi ja Armeenia vahel;
HH.
arvestades, et seoses Küprose küsimusega laiemas tähenduses on rahvusvaheline üldsus jätkuvalt mures Türgi keeldumise tõttu tunnustada Küprose Vabariiki ja asjaolu tõttu, et Põhja-Küprosel asub üle 30 000 Türgi sõduri;
II.
arvestades, et kui Türgi jätkab demokratiseerumise protsessi ja sotsiaal-majanduslikku arengut, siis selle tulemusena võib riik:
–
mängida olulist rolli seoses mitmete riikidevaheliste küsimustega (energia, veevarud, transport, piiri haldamine, võitlus terrorismiga);
–
avaldada positiivset mõju ilmalike demokraatlike riikide arengule islamimaailmas vastukaaluna usulisele fundamentalismile;
–
liitumisel ELiga avaldada positiivset mõju mitmete potentsiaalselt ebastabiilsete naaberpiirkondade välispoliitikale, nagu näiteks Vahemeremaad, Lähis-Ida, Kaukaasia ja Kesk-Aasia;
1.
tervitab poliitilist reformiprotsessi Türgis ja heakskiidetud põhiseaduslikke ja seadusandlikke jõustunud muudatusi, samuti progressi nende reformide ellurakendamisel pärast 5. juuni 2003. aasta Euroopa Parlamendi resolutsiooni ELT C 68 E, 18.3.2004, lk 592.
Türgi Euroopa Liiduga ühinemise taotluse kohta on sellest hoolimata arvamusel, et Türgi võimud peavad vastu võtma ja rakendama veelgi enam reforme ning viima käimasolevad reformid ellu, et täita poliitilisi kriteeriume täielikult;
2.
tervitab Türgi ametivõimude muljetavaldavaid jõupingutusi saavutada Türgi õigusnormide ja institutsioonide oluline Euroopa standarditele lähenemine;
3.
tervitab Türgi majanduse positiivset arengut, mis eelkõige avaldub makromajandusliku tasakaalustamatuse vähenemises ja kasvu kiirenemises;
4.
tervitab Türgi valitsuse ja Türgi rahva poolt valitud esindajate suure enamuse poolt üles näidatud jätkuvalt tugevat motivatsiooni ja poliitilist tahet läheneda ELile; tervitab märkimisväärset toetust, mis ilmneb rahvaküsitlustest;
5.
märgib rahulolevalt, et viimaste aastate jooksul on Türgi täitnud mitmed Euroopa Parlamendi resolutsioonides sisalduvad soovitused ja nõuded, mis muuhulgas puudutavad: surmanuhtluse täielikku kaotamist, oluliste põhiõiguste ja vabaduste laiendamist, rahvusliku julgeolekunõukogu rolli vähendamist ja erakorralise seisukorra lõpetamist riigi kaguosas, minnes sellega vastavusse mitmete Euroopa Parlamendi resolutsioonides sisalduvate soovitustega; avaldab siiski kahetsust nii kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelises paktis kui ka majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelises paktis väljendatud reservatsioonide üle;
6.
väljendab tingimusteta toetust Türgi kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja üksustele, kes tegutsevad põhiõiguste- ja vabaduste kaitsmise ning edendamise nimel; kutsub nõukogu ja oKomisjoni üles tugevdama koostööd selliste organisatsiooniga jälgides, kuidas Türgi täidab Kopenhaageni poliitilisi kriteeriumeid;
7.
tunnistab, et Türgi ametivõimude poolt läbi viidud reformid on suurendanud valitsusväliste organisatsioonide tegevusulatust, eelkõige seoses inimõiguste edendamisega, ja kutsub Türgi valitsust üles hoogustama jõupingutusi, et lõpetada täielikult inimõiguste aktivistide ja organisatsioonide mis tahes laadi hirmutamine ja ahistamine;
8.
tervitab eelkõige kauaoodatud kriminaalkohtumenetluse reformi, mis tugevdab kaitse õigusi; on siiski arvamusel, et Türgi uue kriminaalkoodeksi artikkel 305, millega on ette nähtud sanktsioonid väidetava "rahvuslike põhihuvide ohustamise" eest ja mille selgitavas märkuses on selgesõnaliselt sihikule võetud sõnavabadus, eelkõige seonduvalt Küprose ja Armeenia küsimustega, on kokkusobimatu 1950. aasta inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga; seepärast kutsub üles seda artiklit tühistama;
9.
tervitab endise Demokraatliku Partei liikme Leyla Zana ja tema kolleegide vabastamist ja nõuab uut õiglast ja õiguspärast kohtuprotsessi ja kõikide mittevägivaldse arvamuse väljendamise eest süüdi mõistetud isikute viivitamatut vangistusest vabastamist;
10.
tervitab asjaolu, et Türgi valitsus on teinud seaduste muudatusi, mis võimaldavad erakeeleõppekeskustel oma õppetööd läbi viia teistes emakeeltes peale türgi keele (kurdi, tšerkessi, armeenia jt) ning avada ja hoida töös teistes keeltes saateid edastavaid jaamu; kutsub Türgi valitsust üles eemaldama kõiki vähemuskeelse ringhäälingu ja hariduse alal allesjäänud piiranguid;
11.
nõuab tungivalt, et Türgi laiendaks tegelikkuses neid õiguslikke muudatusi ja nende rakendamist mittemoslemi vähemustele (kreeklastele, armeenlastele, juutidele, assüürlastele) mõeldud haridusele ja ringhäälingule;
12.
kutsub Türgit üles märgatavalt parandama oma ettekujutust etnilistest ja religioossetest vähemustest, näiteks tõstes esile nende panust riigi kultuuripärandisse; palub, et eelkõige Türgi ametivõimud kaaluks mõne sellise erilise panuse (nt Hasankeyf, Ani, Zeugma või Aghtamar) kui sobiva kandidaadi UNESCO maailmapärandi nimekirja kandmist;
13.
nõuab sellega seoses Türgi valitsuselt ELi keskkonna- ja inimõiguste standardite rakendamist suurprojektide puhul, näiteks tammiehitusel Munzur'i orus ja Ilisu's ning kullakaevandamisel Bergama's, kus ajalooline pärand ja ainulaadne väärtuslik maastik on ohustatud;
14.
nõuab Türgi ametivõimudelt tungivalt kõigil tasanditel ja kõigis aspektides "nulltolerantsi" lähenemisviisi täielikku rakendamist piinamisjuhtude täielikuks kaotamiseks, kuna Türgi valitsusasutusele ja inimõiguste organisatsioonidele teatatakse endiselt piinamisjuhtudest ning nulltolerantsi lähenemisviisi kasutatakse tegelikkuses ebapiisavalt;
15.
soovitab Türgi valitsusel kriminaalkohtumenetluse seadust reformides tühistada piirangute statuut kõikide kriminaalasjade suhtes menetluse alustamisel; kutsub Türgi kohtunikkonda ja eelkõige prokuröre üles keskenduma väidetava piinamise juhtumitele, arvestades et käesoleval hetkel on algatatud vaid mõned kohtulikud uurimised ja kohtuasjad piinamises kahtlustatavate isikute vastu; kutsub Türgit üles tugevdama inimressursse prokuratuuris, et saavutada tulemusi;
16.
kutsub Türgi ametivõime üles sellega seoses kahekordistama oma jõupingutusi kõnealuse lähenemise tõhusamaks rakendamiseks ja eelkõige asuma resoluutsemale seisukohale kohtu alla andmise suhtes kehtiva immuniteedi küsimuses ning rõhutab vajadust hoogustada politsei- ja relvajõudude liikmete suhtumise muutmiseks kavandatud harivaid programme, eesmärgiga tagada range seaduse järgimine;
17.
kutsub Türgi siseministeeriumi üles võtma tavaks algatada kohe ja põhimõtte pärast haldus- ja distsiplinaaruurimine iga politseiametniku suhtes, keda süüdistatakse piinamises või väärkohtlemises;
18.
kutsub Türgi ametivõime üles jõustama ühingute seadust, uut kriminaalkoodeksit ja vaheastme apellatsioonikohtute seadust ning võtma vastu otsust kriminaalmenetluskoodeksi osas, õiguspolitsei tegevust määratlevat seadusandlust ning karistuste ja meetmete täideviimise seadust;
19.
kutsub Türgi ametivõime üles märgatavalt reformima sihtasutuste seadust, olles konsulteerinud, nagu on kohane kõikide taoliste seaduste puhul, organisatsioonidega, keda see seadus puudutab, näiteks asjaomased valitsusvälised organisatsioonid ja erinevad religioossed kogukonnad;
20.
kutsub välisasjade komisjoni ja selle inimõiguste allkomisjoni üles jälgima inimõiguste olukorda Türgis, eriti kohapealsete meetmete rakendamist, eelkõige mis puudutab nulltolerantsi põhimõtte rakendamist piinamise puhul, ümberasustatud isikute tagasivõtmise protseduuri kooskõlas rahvusvaheliste organisatsioonidega, naiste suhtes toime pandava vägivalla vastase kampaania elluviimist ja seadusandluse rakendamist, vähemuste õiguste kaitset ja edendamist, usuvabadust, sõnavabadust ja õigust vabale ajakirjandusele ning ametiühingute loomise õigust;
21.
toonitab üleskutset reformida valimissüsteemi, vähendades kümneprotsendilist künnist, et tagada Kõrgemas Riiklikus Assamblees laiem poliitiliste jõudude, sealhulgas peamiselt kurdi parteide esindatus;
22.
väljendab muret DEHAPi kohtuasja ja partei võimaliku lagunemise pärast; kutsub Türgi ametivõime üles austama õigust sõnavabadusele, samuti õigust moodustada demokraatlike poliitilisi parteisid, nagu seda on DEHAP;
23.
arvab, et uue põhiseaduse väljatöötamine on ELi liikmesusega kaasneva väga põhjaliku muutuse täiendav ja ilmselt vajalik peegeldus, ning märgib, et kaasaegne põhiseadus võib moodustada aluse Türgi riigi moderniseerimiseks;
24.
toonitab vajadust jätkata jõupingutusi, et kindlustada pädeva ja sõltumatu kohtusüsteemi olemasolu, ning kutsub Türgi võime üles tagama, et kõik muudatused seadusandluses rakenduvad kiiresti, eriti need, mis puudutavad inimõiguste kaitsmist ja toovad kaasa muudatused menetlustavades kõikidel kohtusüsteemi tasanditel;
25.
kutsub Türgi valitsust üles reformima uurimisteenistusi, andes asjaga seotud ülesannete täitmise üle sõltumatutele uurimisteenistustele, kellele tuleks anda ka piisavalt ressursse, et võimaldada neil tõhusalt tegutseda kõikides Türgi piirkondades, ja uurida igal ajal mis tahes politsei kinnipidamisasutust, tehes tihedat koostööd Türgi sõltumatute valitsusväliste inimõiguste organisatsioonidega;
26.
väljendab tugevat toetust Türgi kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja üksustele, kes tegutsevad põhivabaduste kaitsmise ja edendamise nimel;
27.
kutsub Türgi võime üles tegelema aktiivselt korruptsioonivastase võitlusega, seda tulenevalt korruptsiooni endiselt tugevast mõjust majanduslikule, poliitilisele ja sotsiaalsele elule; tervitab Türgi võimude jõupingutusi korruptsioonivastases võitluses, sh OECD altkäemaksu andmise vastu võitlemise konventsiooni ja ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni ratifitseerimist ja Euroopa Nõukogu Riikide Korruptsioonivastase Ühenduse (GRECO) liikmeks astumist;
28.
tervitab soolise võrdõiguslikkuse põhimõtte edendamise reforme ja juhib tähelepanu edusammudele naiste õiguste kaitsel uues kriminaalkoodeksis, kuid kordab muret, et koduvägivald ja muud naistevastase vägivalla vormid on endiselt laialt levinud, eriti riigi vähem arenenud piirkondades ja maapiirkondades, ning soovitab Türgi võimudel tungivalt tagada ohvritele täielik õiguslik kaitse ning juriidiline ja majanduslik abi, ning toetus turvakodude ja muude sarnaste tugistruktuuridele ja nendega tegelevatele mittetulundusühingutele; kutsub Komisjon üles toetama selliseid jõupingutusi ELi abiprogrammide raames; kutsub Türgi võime üles algatama programme naiste kirjaoskamatuse kaotamiseks;
29.
kutsub Türgi ametivõime üles astuma alalisse dialoogi Euroopa Parlamendiga naisõiguste küsimuses Türgis ja märkida, et Euroopa Parlamendis tuleb 2005. a arutlusele resolutsioon naiste rolli kohta Türgi sotsiaalses, majanduslikus ja poliitilises elus;
30.
tervitab asjaolu, et Türgi võimud on teinud muudatusi kriminaalkoodeksisse eesmärgiga tunnistada kehtetuks kõik õiguslikud sätted, mis väljendavad leebet käsitlust auküsimustest ajendatud kuritegude suhtes; sellegipoolest rõhutab vajadust luua tingimused, mis tagaksid inimestele täieliku turvalisuse ja konfidentsiaalsuse võimude teavitamisel sellistest tegudest, ning kindlustada, et auküsimustest ajendatud kuritegusid uuritakse ja menetletakse nõuetekohaselt;
31.
soovitab tungivalt kõikidel asjaga seotud pooltel lõpetada viivitamatult vaenutegevus riigi kaguosas; kutsub Türgi valitsust üles väljendama suuremat aktiivsust, et otsida lepitust nende kurdi jõududega, kes on otsustanud relvade kasutamise lõpetada;
32.
kutsub Türgi võime üles suurendama jõupingutusi, et tagada nende naiste, kelle vaba juurdepääsu põhi- või keskharidusele takistavad nende perekondlikust või kultuurilisest taustast tulenevad raskused, täielik võimalus nõuda oma õigust haridusele;
33.
rõhutab, et üldine olukord riigi kaguosas on alates 1999. aastast paranenud, seda nii turvalisuse kui ka põhiõigustest kinnipidamise seisukohast; kutsub Türgi valitsust üles välja töötama plaane, mis annavad inimestele, kes seda soovivad, võimaluse pöörduda tagasi oma küladesse ja linnadesse riigi kaguosas ja tegeleda tõsiselt probleemidega, mis on praegu põhjustatud külade valvamise süsteemist; soovitab tungivalt Türgil relvitustada külade valvurid ja kaotada külade valvamise süsteem; kutsub Türgit üles tegema tihedat koostööd selliste rahvusvaheliste organisatsioonidega nagu ÜRO, EL ja Euroopa Nõukogu, et toetada ja kiirendada riigisiseselt ümberasustatud isikute tagasipöördumist kooskõlas ÜRO riigisisese ümberasustamise juhtpõhimõtetega; soovitab tungivalt võimudel välja töötada integreeritud regionaalarengu kontseptsioon riigi kaguosa kui piirkonna majanduslikuks arendamiseks ja edendada üleüldist ühiskonna moderniseerimist;
34.
kutsub Türgi valitsust üles kaotama 1951. aasta pagulaste staatust käsitleva Genfi konventsiooni geograafilist reservatsiooni;
35.
kutsub Türgi ametivõime üles rakendama ILO standardeid ametiühingute õiguste osas ja võtma vastu rohkem õigusakte laste tööjõuna kasutamise keelustamiseks;
36.
kutsub Türgi valitsust üles kõrvaldama kõiki takistusi, mis ei võimalda ametiühingutel organiseeruda, ja toetama ühinemisvabadust, tunnistades kehtetuks nõude saada uue organisatsiooni asutamiseks esmane luba valitsuselt, ja siluma teed tõelise sotsiaaldialoogi mõõtme arendamise suunas, mis on majandusliku ja sotsiaalse mudeli üks sammas;
37.
kutsub Türgi valitsust üles piirama käimasolevate reformide abil täiendavalt sõjaväe poliitilist rolli;
38.
tervitab rahvusvahelise õiguse siseriikliku õiguse suhtes ülimuslikkuse põhimõtte lülitamist Türgi põhiseadusesse, mis puudutab Euroopa inimõiguste konventsiooni, ning kutsub Türgi ametivõime üles kõiki selle sätteid tunnustama ning viima koheselt ellu Euroopa Euroopa Inimõiguste Kohtu seni täitmata otsused;
39.
kutsub Türgit üles edendama lepitusprotsessi Armeenia rahvaga, tunnustades armeenlaste vastu toime pandud genotsiidi, nagu väljendatud Euroopa Parlamendi varasemates resolutsioonides Türgi ELi kandidaadistaatuse kohta (18. juunist 1987 kuni 1. aprillini 2004);
40.
usub, et Türgi ja Armeenia valitsused peavad jätkama lepitusprotsessi, mida võib toetada sõltumatute ekspertide kahepoolne komitee, et jätta seljataha traagilised minevikukogemused, ning nõuab, et Türgi valitsus taasavaks piiri Armeeniaga võimalikult kiiresti;
41.
kutsub komisjoni ja nõukogu üles nõudma Türgi ametivõimudelt 1915. aastal toimunud armeenlaste genotsiidi ajaloolise fakti ametlikku tunnistamist ning Türgi ja Armeenia vahelise piiri kiiret avamist vastavalt Euroopa Parlamendi 1987-2004. aastatel vastu võetud resolutsioonidele;
42.
piirkondliku stabiilsuse jätkuva parandamise ning naabritega paremate suhete edendamise kontekstis kutsub Türgit üles olema tähelepanelik nende riikide veenõuete suhtes, viidates eelkõige Iraani ja Iraagi Ala-Mesopotaamia soodele, mille veevoolu Atatürgi tammi rajamine on oluliselt vähendanud; nõuab Türgilt ühiste töörühmade loomist naaberriikidega, sh Süüriaga, et tagada Türgist algavate jõgede vee aus ja võrdne jaotamine;
43.
kordab oma üleskutset Türgi ametivõimudele lõpetada viivitamatult igasugune usuvähemuste vastane diskrimineeriv ja neile raskusi tekitav tegevus, sealhulgas seoses omandiõiguse ja õigusliku seisundiga, koolide ja siseadministratsiooniga, keskkonnaplaneerimise eeskirjade ning vaimulikkonna väljaõppega, ning nõuab, et selle rakendamise selge märk oleks Kreeka õigeusu Halki vaimuliku seminari viivitamatut taasavamine ja oikumeenilise patriarhi vaimulikutiitli avalik kasutamine; kutsub Türgit üles neid raskusi silmas pidades tegutsema kooskõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu asjakohase pretsedendiõigusega; nõuab aleviitide tunnustamist ja kaitsmist, sealhulgas Cem-majade kui religioossete keskuste tunnustamist, ja religioosse hariduse vabatahtlikuks muutmist ning mitte ainult sunna religiooni hõlmamist; nõuab kõikide Türgi kristlike vähemuste ja ühenduste (sh Istanbuli, Imvrose ja Tenedose kreeklased) põhiõiguste kaitsmist;
44.
austades Küprose kreeka kogukonna demokraatlikku tahet kahetseb, et lahenduseni ei ole jõutud ja kutsub Türgi ametivõime üles säilitama konstruktiivset lähenemist Küprose küsimusele Annani plaanil põhineva õiglase lahenduse alusel ja ELi aluspõhimõtetest lähtudes ning viima peatselt ning kooskõlas ÜRO asjakohaste resolutsioonidega ja konkreetse ajakava kohaselt välja oma väed; uskudes, et Türgi vägede selline väljaviimine on vajalik samm pingete edasiseks vähendamiseks, pooltevahelise dialoogi jätkamiseks ja kestva lahenduse ettevalmistamiseks, kutsub Türgi ametivõime tunnustama Küprose Vabariiki; pöörab Türgi ametivõimude tähelepanu asjaolule, et läbirääkimiste näol on tegu valitsustevaheliste läbirääkimistega ühelt poolt Türgi ja teiselt poolt 25 ELi liikmesriigiga.
Küprose Vabariik on üks nendest liikmesriikidest.
Läbirääkimiste avamine tähendab ilmselgelt Küprose tunnustamist Türgi poolt;
45.
kutsub nõukogu täitma oma lubadusi ja lõpetama Küprose türgi kogukonna isolatsiooni; ootab kahe majandusabi andmist puudutava määruse kiiret vastuvõtmist ja kaubandust saare põhjaosaga;
46.
meenutab Türgi ametivõimudele vajadust lahendada püsivad vaidlusküsimused naaberriikidega vastavalt ÜRO põhikirjale ja asjakohastele lepingutele; samuti meenutab Türgi ametivõimudele heanaaberlike suhete mõju laienemisele ja hoidumist ähvardustest ning pingeid tekitavast sõjalisest tegevusest; vastavalt Euroopa Ülemkogu Helsingi kohtumise järeldustele tuleb lahenduseni mittejõudmise korral tõsiste piiride määramise probleemidega pöörduda Rahvusvahelise Kriminaalkohtu poole, et saada lõppotsus; samuti kutsub Türgi ametivõime üles tühistama kõik olemasolevad piirangud Küprose lipu all sõitvatele laevadele, mis osalevad kaubanduses ELi liikmesriigiga;
47.
kutsub komisjoni üles kaasama muudetud ühinemispartnerlusse kõik vajalikud poliitilised reformid ning rõhutab vajadust jätkuva ja efektiivse ühenduse abi järele, mis põhineb muudetud ühinemispartnerlusel ja on kohandatud võimalikult suurel määral Türgi vajadustega lähtudes vastavusest Kopenhaageni kriteeriumitele;
48.
nõuab, et komisjon, nõukogu ja liikmesriigid võtaksid kõik vajalikud meetmed, et Euroopa põhiseadus võiks jõustuda ja EL saaks täita sujuva toimimise eeltingimused ning suurendada uute liikmesriikide vastuvõtmise suutlikkust;
49.
tervitab komisjoni soovitust jälgida seadusereformide rakendamist ning vabaduse, demokraatia, inimõiguste, põhivabaduste ja õigusriigi põhimõtete austamist Türgis; ja kohustust soovitada nende põhimõtete tõsise ja järjepideva rikkumise korral läbirääkimiste peatamist vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa põhiseadusele; soovitab tungivalt komisjonil ja nõukogul edaspidi Euroopa Parlamendiga konsulteerida;
50.
meenutab 21.–22. juuni 1993. a Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldusi, mis kehtestasid Kopenhaageni kriteeriumid ELi liikmelisusele ja kutsub nõukogu üles oma otsuses Türgiga läbirääkimise alustamise kohta sätestama, et liidu suutlikkus Türgit kui liiget vastu võtta ning samas Euroopa integratsiooni hoogsust säilitada on oluline liitumiskriteerium nii liidu kui kandidaatriikide seisukohtadest lähtuvalt;
51.
julgustab Türgi ametivõime jätkama reforme, mille eesmärgiks on inimõiguste kaitse tugevdamine, näiteks elanikele võimaluse andmine esitada kaebus sõltumatule organile; peab sellega seonduvalt oluliseks ombudsmani ametikoha loomist lähitulevikus;
52.
rõhutab sellega seoses kohtuametnike ja kohtunike vahetus- ja koolitusprogrammide ning ühenduse õiguse alastel sümpoosionidel osalemise tähtsust, mida Türgi on hakanud korraldama koostöös nii ELi kui ka mõnede selle liikmesriikide ning Euroopa Nõukoguga;
53.
märgib huviga tehtud edusamme majanduskriteeriumite alal, eelkõige Türgi vastavust acquis communautaire'ile energiasektoris, tööstuspoliitikas, teaduse ja telekommunikatsiooni vallas; kuid on seisukohal, et erinevates valdkondades on see olnud ebaühtlane, mis teeb vajalikuks vähemalt nelja reformi läbiviimise: tõhustatud haldussuutlikkus ühenduse acquis' sisseviimiseks ja jõustamiseks, oma tegevuses sõltumatu riigiabi asutuse loomine, teadus- ja uurimistöö suurem rahastamine, kuna Türgi suutlikkus on jätkuvalt piiratud tänu kulutuste madalale protsendile sisemajanduse kogutoodangust ja telekommunikatsioonisektori muudetud õiguslik raamistik, mille eesmärk on muuta turustruktuuri, kus domineerivad suured ja mõjuvõimsad ettevõtted;
54.
kutsub komisjoni ja nõukogu üles jätkama igal aastal Türgi võimaliku ühinemisega seotud mõju-uuringu teostamist, viima läbi teisi vajalikke uuringuid ning esitlema oma järeldusi Euroopa Parlamendile ja ELi liikmesriikide parlamentidele;
55.
rõhutab, et ainult näidates valmidust võtta kindlameelse rakendamise ja jätkuva reformi abil omaks ELi väärtused, suudab Türgi tagada reformiprotsessi pöördumatuseja saada ELi avaliku arvamuse vajaliku toetuse; ootab komisjonilt ja nõukogult faktide abil tõestamist, et see on saavutatud;
56.
kutsub selles kontekstis komisjoni ja nõukogu üles andma igal aastal Euroopa Parlamendile ja ELi liikmesriikide parlamentidele aru Türgi edusammude kohta poliitiliste kriteeriumite täitmisel ning lisama aruandesse kõik tõendatud piinamisjuhtumid, millest antud aastal teatatud on, ja Türgi varjupaigataotlejate arvu, kes selle aasta jooksul ELi liikmesriikidesse vastu võeti;
57.
nõuab tungivalt, et komisjon soovitaks pärast läbirääkimiste alustamist erinevate peatükkide osas vabaduse, demokraatia, inimõiguste, põhivabaduste ja õigusriigi austamise põhimõtete tõsise ja järjekindla rikkumise korral ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga läbirääkimised vastavalt Euroopa Liidu lepingule peatada;
58.
märgib, et ühinemisläbirääkimised Türgiga oleks võimalik lõpetada vaid pärast ELi finantsperspektiivi määratlemist 2014. aastale järgnevaks perioodiks;
59.
märgib, et Türgi ELiga liitumise mõju eelarvele on võimalik täielikult hinnata alles siis, kui Türgiga peetavate finantsläbirääkimiste tingimused on 2014. aastast edasiste finantsperspektiivide kontekstis määratletud;
60.
rõhutab, et komisjoni soovitusel viia ühinemislepingusse sisse pikad üleminekuajad, erikokkulepped näiteks struktuuripoliitika ja põllumajanduse alal ning püsivad tagatised tööjõu vaba liikumise alal ei tohiks avaldada negatiivset mõju Türgi jõupingutustele acquis' ülevõtmisel;
61.
peab Euroopa Liidu vastuvõtuvõimet kui osa Kopenhaageni kriteeriumitest eeltingimuseks ja arvab seepärast, et Euroopa Liit peab omalt poolt olema poliitiliselt ja institutsiooniliselt reformisuutlik;
62.
rõhutab ELi kodanike arvamuse tähtsust võimaliku ühinemislepingu osas; seetõttu soovitab tungivalt Türgi valitsusel ja komisjonil alustada kolmanda samba valguses kampaaniaid nii ELi kui ka Türgi kodanike teavitamiseks vahetusprogrammide ja massiüritustega, mis suurendavad teadlikkust integratsiooniprotsessist ning edendavad vastastikust mõistmist; ootab komisjonilt konkreetseid ettepanekuid selle protsessi tõhusaks toetamiseks ja ELi ja Türgi ühiskondade vahelise tihedama poliitilise ja kultuurilise dialoogi edendamist; rõhutab, et Türgi üleminekuprotsess ELi kriteeriumitele peab olema teostatud õiglasel ja läbipaistval viisil;
63.
rõhutab, et läbirääkimiste alustamine on pikaajalise protsessi algus, mis oma iseloomult on lahtine protsess ning ei saa tagada, et see viib "a priori" automaatselt ühinemiseni; samas rõhutab, et läbirääkimiste eesmärgiks on Türgi ELi liikmelisus, kuid selle eesmärgi täitmine sõltub mõlema poole püüdlustest; seetõttu ei ole ühinemine läbirääkimiste alustamise automaatne tagajärg;
64.
on arvamusel, et võimaliku ühinemise kontekstis on Türgi ametivõimud kohustatud tõestama, et nad suudavad tõepoolest täita Kopenhaageni kriteeriumeid ning kinnitada pikemas perspektiivis, et reformiprotsess, mida tuleb jätkata ja rakendada, on fundamentaalne ja pöördumatu;
65.
kutsub Türgi ametivõime üles ergutama Euroopa Parlamendi sagedaste visiitide toimumist ja Euroopa Parlamendiga dialoogi pidamist ilma piiranguteta;
66.
on seisukohal, et vaatamata sellele, kas läbirääkimised lõpetatakse edukalt või mitte peavad ELi ja Türgi suhted tagama Türgi jätkuva ja kindla seotuse Euroopa struktuuridega;
67.
on seisukohal, et liitumisläbirääkimiste avamist tuleks soovitada seni, kuni nõustutakse, et:
–
läbirääkimiste esimese etapis tuleb prioriteediks seada poliitiliste kriteeriumite äielik täitmine; seetõttu algavad läbirääkimised ministrite tasandil poliitiliste kriteeriumite täitmisele hinnangu andmisega, eelkõige inimõiguste ja täielike põhivabaduste vallas nii teoorias kui ka praktikas, tekitades samas võimaluse lisada läbirääkimiste kavasse teisi peatükke;
–
lähtuvalt komisjoni nõudmistest tuleb enne läbirääkimiste alustamist võtta vastu kuus olulist õigusakti;
–
kõik komisjoni poolt kavandatud mehhanismid tiheda jälgimise, intensiivse poliitilise dialoogi ja vajadusel läbirääkimiste võimaliku peatamise tagamiseks on täiel määral tõhusad;
68.
võttes arvesse komisjoni ettekandes toodud üldisi edusamme ja selle resolutsiooni sätteid, kutsub Euroopa Ülemkogu üles alustama Türgiga viivitamatult läbirääkimisi;
69.
teeb oma presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile, Euroopa Nõukogu peasekretärile, Euroopa Inimõiguste Kohtu presidendile ning Türgi valitsusele ja parlamendile.
