P7_TA(2011)0041
Campania jäätmekriis
B7-0073 , 0082 , 0084 ja 0085/2011
Euroopa Parlamendi 3. veebruari 2011. aasta resolutsioon Campania jäätmekriisi kohta
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse nõukogu 15. juuli 1975. aasta direktiivi 75/442/EMÜ jäätmete kohta EÜT L 194, 25.7.1975, lk 39.
, eriti selle artiklit 4;
–
võttes arvesse nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/689/EMÜ ohtlike jäätmete kohta EÜT L 377, 31.12.1991, lk 20.
, eriti selle artiklit 2;
–
võttes arvesse nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/31/EÜ prügilate kohta EÜT L 182, 16.7.1999, lk 1.
, eriti selle artiklit 11 ja II lisa;
–
võttes arvesse jäätmeid käsitleva direktiivi (2008/98/EÜ) ELT L 312, 22.11.2008, lk 3.
läbivaadatud raamistikku, eriti selle artikleid 17 ja 18;
–
võttes arvesse oma 19. novembri 2003. aasta resolutsiooni nõukogu direktiivi 75/442/EMÜ (jäätmete raamdirektiiv) järelraporti kohta ELT C 87 E, 7.4.2004, lk 400.
;
–
võttes arvesse oma 16. septembri 1998. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule jäätmekäitlust käsitlevate direktiivide kohaldamise kohta EÜT C 313, 12.10.1998, lk 99.
;
–
võttes arvesse oma petitsioonikomisjoni töödokumenti 28.–30. aprillil 2010. aastal Itaalias Campanias toimunud teabekogumismissiooni kohta PETI_DT(2010)442870.
;
–
võttes arvesse Itaalia Vabariigi seadust 123/2008, mis kuulutati välja 14. juulil 2008;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. novembri 2008. aasta direktiivi 2008/99/EÜ keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu ELT L 328, 6.12.2008, lk 28.
;
–
võttes arvesse Euroopa Kohtu 26. aprilli 2007. aasta otsust kohtuasjas C-135/05;
–
võttes arvesse Euroopa Kohtu 4. märtsi 2010. aasta otsust kohtuasjas C-297/08;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 191 ja 260;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiivi 2003/35/EÜ, milles sätestatakse üldsuse kaasamine teatavate keskkonnaga seotud kavade ja programmide koostamisse ELT L 156, 25.6.2003, lk 17.
, eriti selle artiklit 2;
–
võttes arvesse Århusi konventsiooni,
–
võttes arvesse kodukorra artikli 115 lõiget 5,
A.
arvestades, et Campania maakonna jäätmekriis on paljude Itaalia piirkondade, sealhulgas Lazio, Calabria ja Sitsiilia jäätmekäitluse probleemiderohke ajaloo üks keerukamaid peatükke, ning arvestades, et 1990. aastatel kuulutati välja jäätmekriis ning määrati ametisse asjaomased erivolituste ja -vahenditega valitsuse volinikud;
B.
arvestades, et Itaalia 31. detsembri 2009. aasta dekreet-seadusega nr 195 kuulutati erakorraline olukord ametlikult lõppenuks ja alates sellest kuupäevast anti jäätmemajanduse korraldamise õigus üle provintside ametivõimudele;
C.
arvestades, et Euroopa Parlamendi petitsioonikomisjon võttis 5. oktoobril 2010. aastal vastu töödokumendi, mis käsitleb 28.–30. aprillil 2010. aastal Itaalias Campanias mitmete selle piirkonna jäätmekäitluse probleemiga seotud petitsioonide tulemusel läbi viidud teabekogumismissiooni;
D.
arvestades, et pärast 2007. aasta suve kriisi, vahetult pärast petitsioonikomisjoni missiooni aruande vastuvõtmist puhkes piirkonnas uus kriis; arvestades, et sellest tulenevate erakorraliste meetmete – nagu näiteks uute prügilate avamine – teatavaks tegemisele järgnesid laiaulatuslikud protestid;
E.
arvestades, et esialgset lahendust, mis seisnes jäätmepallide ja orgaaniliste jäätmete tootmises, ei rakendatud õigesti, mistõttu tekkis olukord, kus jäätmepalle ei olnud võimalik hävitada; arvestades, et kuna jäätmeid ei filtreeritud ega sorteeritud, eksisteerib praegu hinnanguliselt üle seitsme miljoni tonni ökopalle, mille kvaliteet ei vasta normidele;
F.
arvestades, et esimene jäätmepõletusseade võeti Acerras kasutusele alles 2010. aasta märtsis ning selle tööd on häirinud jäätmete sortimiseks ja töötlemiseks vajaliku infrastruktuuri puudumine ning jätkuvalt tekitab muret jäätmete põletamisel tekkiva mürgise tuha kõrvaldamise probleem;
G.
arvestades, et jäätmete vähendamisel ja olmejäätmete ringlussevõtul on saavutused olnud väga tagasihoidlikud ning majapidamis- ja muid jäätmeid tuuakse prügilatesse endiselt valimatult, mõnel juhul ilmselt läbisegi mitut liiki tööstusjäätmetega;
H.
arvestades, et paljud prügilad on kuulutatud strateegilise tähtsusega aladeks, millega takistatakse kodanikke, linnapeasid ja kohalikke ametivõime, sealhulgas politseid, kontrollimast, mida prügilatesse tegelikult viiakse;
I.
arvestades, et jäätmekriisiga tegelemise peamine tunnusjoon on tava mitte arvesse võtta eeskirju ja kontrollimeetmeid, sealhulgas näiteks keskkonnamõjude hindamist ja riigihankeid käsitlevaid õigusakte; arvestades, et volinikele on antud õigus otsustada käitiste, prügilate ja põletusseadmete asukoha üle ning äriühingutega lepingute sõlmimise üle, kusjuures neil ei ole kohustust konsulteerida kohalike ametivõimude ja elanikega ega teavitada neid langetatud otsustest; arvestades, et erivolinikega seotud jäätmekäitluse süsteem on saanud suure kriitika osaliseks ja käimas on mitmed kohtulikud uurimised, ning arvestades, et suur osa elanikkonnast peab jäätmekäitluse erivolinike tegevust läbipaistvuse ja institutsioonilise järelevalve puudumise tõttu pigem probleemi osaks kui lahenduseks;
J.
arvestades, et vastavalt Århusi konventsioonile on kodanikel õigus saada teavet oma piirkonna olukorra kohta ja ametivõimudel on kohustus seda teavet jagada ning motiveerida kodanikke vastutustundlikult suhtuma ja käituma; arvestades, et direktiivi 2003/35/EÜ kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et üldsusele antakse õigeaegsed ja tõhusad võimalused võtta osa koostatavate kavade ja programmide ettevalmistamisest, muutmisest ja läbivaatamisest;
K.
arvestades, et kodanikele, kes protestisid olukorra vastu või püüdsid välja pakkuda alternatiivseid lahendusi, ei pööratud nõuetekohaselt tähelepanu; arvestades, et riigi poliitiline juhtkond pani jäätmehoidlad ja Acerra jäätmepõleti tugeva sõjaväelise kontrolli alla; arvestades, et selle vastu korraldatud hiljutistel avalikel meeleavaldustel toimus meeleavaldajate vahistamisi, mis annab tunnistust sellest, et kodanike ja ametivõimude suhted on kahjustatud ning et kodanike rahulolematus muutub aja jooksul suuremaks;
L.
arvestades, et Euroopa Komisjon otsustas 2007. aastal peatada 2006.–2013. aasta rahastamisperioodist 135 miljoni euro suuruse toetuse väljamaksmise jäätmeprojektide edendamiseks, nagu ka 10,5 miljoni euro väljamaksmise 2000.–2006. aasta rahastamisperioodist, kuni jäätmekriisiga tegelevate erivolinike süsteemi ei ole kaotatud;
M.
arvestades, et jäätmete vähendamisel ja kodumajapidamisjäätmete ringlussevõtul on enamiku linnade saavutused olnud väga tagasihoidlikud; arvestades, et mõnes linnas on tehtud suuri edusamme majapidamisjäätmete sortimisel ja kogumisel, ehkki jäätmemajandus tugineb endiselt põhiliselt prügilatele ja jäätmete põletamisele, mis ei ole kooskõlas uue jäätmete raamdirektiivi (2008/98/EÜ) suunistega; arvestades, et praegu hinnatakse üht jäätmekäitluskava, et teha kindlaks, kas see on kooskõlas jäätmeid käsitlevates ELi õigusaktides sätestatud põhimõtetega jäätmekäitluse hierarhia ning prügilate ja jäätmepõletite ohutu kasutamise kohta;
N.
arvestades, et ei ole teostatud kontrolle kodumajapidamisjäätmete kvaliteedi üle ja ohtlike jäätmete ebaseaduslikesse kaadamiskohtadesse kaadamise üle; arvestades, et kuna otsuste tegemisel prügilate rajamise kohta sellistesse kohtadesse nagu Chiaiano ei ole nõuetekohaselt arvesse võetud geoloogilisi ja hüdroloogilisi tegureid, on tagajärjeks ümbruskonna pinnase ja põhjavee allikate suur saastumise oht; arvestades, et sellega rikutakse jäätmete raamdirektiivi artikleid 17 ja 18 ning prügilaid käsitlevat direktiivi;
O.
arvestades, et Euroopa Kohus märkis 26. aprillil 2007. aastal kohtuasjas C-135/05 tehtud otsuses, et Itaalia Vabariik ei ole täitnud ühenduse õigusaktidest tulenevaid kohustusi – esiteks ei ole ta rakendanud kõiki vajalikke meetmeid, millega tagada jäätmete taaskasutamine või kõrvaldamine ilma inimeste tervist ohtu seadmata ning keskkonnaohtlikke protsesse ja meetodeid kasutamata, ning teiseks ei ole ta keelustanud jäätmete mahajätmist, kaadamist või kontrollimata kõrvaldamist; arvestades, et oma hiljutises, 4. märtsi 2010. aasta kohtuasjas C-297/08 tehtud otsuses tunnistas Euroopa Kohus, et kuna Itaalia Vabariik ei ole Campania maakonnas võtnud kõiki vajalikke meetmeid, ei ole ta täitnud direktiivi 2006/12/EÜ artiklitest 4 ja 5 tulenevaid kohustusi;
P.
arvestades, et komisjon ei ole saanud Campania maakonna jäätmekäitluskava lõppversiooni, mis oleks kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega; arvestades, et Euroopa Parlament on aga teadmiseks võtnud jäätmekäitluskava projekti, mis esitati pärast ettenähtud tähtaega, 31. detsembrit 2010;
Q.
arvestades, et Euroopa Parlament nõudis juba oma 16. septembri 1998. aasta resolutsioonis jäätmekäitlust käsitlevate direktiivide kohaldamise kohta, et liikmesriikide vastu, kes ei täida kõiki asjaomaste direktiivide sätteid, algatataks süstemaatiliselt rikkumismenetlused ja igas kvartalis esitataks nimekiri Euroopa Kohtu menetluste kohta, mis on algatatud nende liikmesriikide vastu, kes ei ole oma kohustusi täitnud, kaasa arvatud juba lahendatud kohtuasjade loetelu ja kohtu määratud trahvide nimekiri; ning arvestades, et parlament nõudis oma 19. novembri 2003. aasta jäätmete raamdirektiivi järelaruannet käsitlevas resolutsioonis kehtivate jäätmealaste õigusaktide rakendamise põhjalikku ja pidevat jälgimist ning kooskõlastamist,
1.
nõuab, et kiiresti selgitataks välja ELi kriteeriumidele vastav jätkusuutlik lahendus – nimelt sellise jäätmekäitluskava rakendamine, mille aluseks oleks jäätmehierarhiast kinnipidamine kooskõlas direktiiviga 2008/98/EÜ; palub komisjonil Euroopa Parlamenti pidevalt teavitada muutustest, sealhulgas ka jäätmekäitluskava rakendamisest ning Euroopa Kohtu 4. märtsi 2010. aasta otsuse ja ELi eeskirjade täitmisest;
2.
juhib tähelepanu sellele, et jäätmeid käsitlevate ELi õigusaktide järgimine Campanias nõuab väga suurt jõupingutust, et vähendada jäätmete hulka ja panna põhirõhk jäätmete tekke vältimisele ning jäätmete vähendamisele, taaskasutusele ja ringlussevõtule ning tagada piisav infrastruktuur, ning märgib, et eriti just selles, valdavalt põllumajanduslikus piirkonnas tuleb rohkem tähelepanu pöörata eelkõige orgaaniliste jäätmete taaskasutusele; soovitab kontrollida andmeid ja kasutusele võtta heade tavade vahetamise süsteemi;
3.
on seisukohal, et Itaalia ametivõimude võetud erandlikud pikaajalised meetmed, sealhulgas erivolinike ametisse nimetamine ning jäätmehoidlate minek „strateegiliselt tähtsate” aladena sõjaväe kontrolli alla, on olnud kahjulikud, ning leiab, et jäätmekäitluse läbipaistmatu korraldamine riiklike institutsioonide poolt on pigem suurendanud kui vähendanud organiseeritud kuritegelike ühenduste osalemist nii piirkonna ametlikus jäätmekäitluses kui ka ebaseaduslikus tööstusjäätmete kõrvaldamises; nõuab seetõttu mitmesuguste vastutavate asutuste tegevuse läbipaistvuse tunduvat suurendamist;
4.
rõhutab, et oluline on taastada usaldus, milleks saab kasutada struktureeritud dialoogi üldsuse ja mitmesuguste ametiasutuste vahel ning eri valitsustasandite vahel; taunib ametivõimude poolt esitatud kriminaalsüüdistusi mõnede ühiskonnaliikmete vastu, kes rahumeelselt demonstreerivad uute prügilate avamise vastu, ning mõistab hukka julgeolekuüksuste vägivalla meeleavaldajate vastu; on veendunud, et selle piirkonna jäätmeprobleemidele saab püsiva lahenduse leida ainult siis, kui kodanikke kaasatakse ja teavitatakse aktiivselt kogu protsessi vältel;
5.
kinnitab tõsiasja, et komisjon ei luba praegu Campania tarbeks mõeldud vahendeid kasutada ja need antakse kasutada siis, kui jäätmekäitluskava on tõeliselt kooskõlas ELi õigusaktidega;
6.
juhib tähelepanu seitsmele miljonile tonnile jäätmepallidele, mille koostist praegu uuritakse ja mis on kuhjatud kogumisplatsidele, eelkõige Taverna del Rés, ning rõhutab, et ülimalt tähtis on need teisaldada ja hävitada, niipea kui on nõuetekohaselt kindlaks tehtud nende täpne koostis; nõuab, et jäätmepallide hävitamine toimuks jäätmekäitluse asjakohaseid mooduseid kasutades ning et seda tehtaks jäätmekäitluskava raames, kohtades, mis on täpselt ette nähtud iga käitlustoimingu jaoks, ja õiguspäraselt;
7.
märgib, et viivitamatult tuleb tähelepanu pöörata lahtisele ja ebaseaduslikule sega- ja identifitseerimata jäätmete ladestamisele Ferandelle ligidal, ning nõuab range halduskontrolli kehtestamist; tuletab pädevatele asutustele meelde, et neil tuleb täies vastavuses direktiiviga tööstusheidete kohta (direktiiv 2010/75/EL) kehtestada range kontroll teatavat liiki tööstusjäätmete töötlemise üle, olenemata nende päritolust; juhib veel tähelepanu sellele, et rajada tuleb eriotstarbelised jäätmehoidlad, mis vastaksid ELi direktiivides sätestatule ning millega tagataks asjakohase infrastruktuuri väljakujundamine tööstus-, ohtlike ja mürgiste jäätmete tarbeks; nõuab, et selgitataks, miks ei kasutata orgaaniliste jäätmete jaoks kavandatud vastuvõtukohta, ja nõuab selle kasutussevõtmist eeldusel, et see vastab jäätmekäitluse direktiivis kehtestatud kriteeriumidele; nõuab, et kontrollitaks erakätes olevaid, nõuetekohase loata tegutsevaid prügilaid ning võetaks asjakohaseid meetmeid, et tagada nende vastavus ELi eeskirjadele;
8.
taunib varasemat otsust prügilate avamise kohta Vesuvio rahvuspargis asuvatel kaitsealadel, näiteks Terzignos; on kindlalt vastu igasugustele nende prügilate laiendamise kavadele ning hindab positiivselt otsust mitte avada teist prügilat Terzignos (Cava Vitiello);
9.
märgib, et vastavalt komisjoni seisukohale ei tähenda prügilate rajamine Natura 2000 aladele iseenesest ELi õigusaktide rikkumist, ning märgib lisaks, et selleks kavandatud või juba kasutusel olevad alad, mis asuvad rahvusparkides, Natura 2000 aladel ja UNESCO maailmapärandi nimekirja kuuluvatel aladel, on kooskõlas ELi õigusaktidega; tõstatab küsimuse, kas see mitte ei ohusta keskkonda ja tervist; on seisukohal, et prügilate rajamine loodus- või kultuuripärandi kaitsealadele ei ole kooskõlas keskkonnaalaste õigusaktidega; palub komisjonil muuta jäätmete kohta käivaid ELi õigusakte, et kategooriliselt keelata prügilad Natura 2000 aladel; teeb komisjonile ettepaneku taotleda Euroopa Kohtult kohtumäärust, juhul kui Natura 2000 aladel looduskaitsealustes piirkondades laiendatakse olemasolevaid prügilaid või avatakse uusi;
10.
nõuab, et Itaalia valitsus tegutseks selles asjas kooskõlas ELi õigusaktidega ning eelkõige täidaks Euroopa Kohtu kahte viimast kohtuotsust, peaks kinni Euroopa Komisjoni seatud täitmistähtaegadest ja kõrvaldaks kõik tõestatud ELi õiguse rikkumised, vastavalt oma kohustusele võtta meetmeid ELi õigustiku järgimise tagamiseks kõigil tasanditel;
11.
palub komisjonil teha kõik endast oleneva jälgimaks, et Itaalia pädevad ametiasutused tagaksid tõhusalt jäätmete nõuetekohase kogumise, sorteerimise ja käitlemise, korraldades selleks näiteks süstemaatilisi kontrolle, ning nõuaksid et piirkondlikud ametiasutused esitaksid usaldusväärse kava; palub komisjonil kaasata kontrollkäikudesse Euroopa Parlamendi delegatsiooni;
12.
rõhutab, et jäätmemajanduse arendamise ja rakendamise eest vastutavad Itaalia ametiasutused; on seisukohal, et Campania mitmesuguste jäätmetega reostatud ladustamiskohtade puhastamise koormat ei peaks kandma mitte maksumaksjad, vaid – järgides põhimõtet „saastaja maksab” – need, kelle süü läbi reostus on tekkinud;
13.
märgib, et Itaalia ei teatanud määratud tähtajaks, 26. detsembriks 2010,direktiivi 2008/99/EÜ (keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu) ülevõtmisest, kuid eeldab, et Itaalia järgib direktiivi täiel määral ning kohaldab direktiivis loetletud jäätmealaste rikkumiste eest sanktsioone, sealhulgas juriidiliste isikute suhtes, kui vastavad tingimused on täidetud;
14.
kutsub komisjoni üles jälgima arenguid ja kasutama talle antud volitusi, sealhulgas õigust esitada hagi karistusmaksete määramiseks (vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 260), viisil, mis oleks kooskõlas Euroopa Kohtu 12. juuli 2005. aasta otsusega kohtuasjas C-304/02 (
komisjon v. Prantsusmaa
, EKL I-2005, lk 6263), kindlustades seeläbi, et Campania ametivõimud täidavad viivitamatult Euroopa Kohtu asjaomast otsust ning tagavad esmajoones, et olemasolevad prügilad vastavad ELi õigusnormidele;
15.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning Itaalia valitsusele ja parlamendile.
