6.6.2011 B7-0347/2011 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
9.–10. juunil 2011. aastal Nižni Novgorodis toimuv ELi ja Venemaa tippkohtumine
Hannes Swoboda
,
Véronique De Keyser
,
Knut Fleckenstein
,
Kristian Vigenin
,
Pino Arlacchi
fraktsiooni S&D nimel
PE465.652v01-00 B7‑0347/2011 Euroopa Parlamendi resolutsioon 9.–10. juunil 2011. aastal Nižni Novgorodis toimuva ELi ja Venemaa tippkohtumise kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahelist partnerlus- ja koostöölepingut, mis jõustus 1997. aastal ja mida on pikendatud kuni selle asendamiseni uue lepinguga;
– võttes arvesse jätkuvaid läbirääkimisi uue lepingu üle, mis annab uue tervikraamistiku ELi ja Venemaa vahelisteks suheteks, ja 2010. aastal algatatud moderniseerimispartnerlust;
– võttes arvesse 31. mail 2003. aastal Peterburis toimunud ELi ja Venemaa 11. tippkohtumise järel tehtud ühisavalduses püstitatud ELi ja Venemaa eesmärke luua ühine majandusruum, ühine vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, ühine välisjulgeolekualase koostöö ruum ning ühine teadus- ja haridusruum, mis hõlmab ka kultuuriküsimusi;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi varasemaid raporteid ja resolutsioone Venemaa kohta ning ELi ja Venemaa suhete kohta, eriti 2009. aasta juunis vastu võetud resolutsiooni Rostovis Doni ääres toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise kohta;
– võttes arvesse ELi ja Venemaa inimõigusteteemalisi konsultatsioone;
– võttes arvesse ELi kõrge esindaja Catherine Ashtoni 24. mai 2011. aasta avaldust Mihhail Hodorkovski ja Platon Lebedevi kohtuasja kohta;
– võttes arvesse ELi–Venemaa parlamentaarse koostöökomisjoni kaasesimeeste 18. mail 2011. aastal Sotšis tehtud ühisavaldust;
– võttes arvesse 9.–10. juunil 2011. aastal Nižni Novgorodis toimuva ELi ja Venemaa tippkohtumise päevakorda;
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et ELi ja Venemaa suhted on vaatamata majanduskriisi tõsisele mõjule viimastel aastakümnetel pidevalt arenenud ning toonud kaasa sügava ja ulatusliku majandusintegratsiooni ning vastastikuse sõltuvuse, mis tulevikus kindlasti veelgi suureneb;
B. arvestades, et strateegilise partnerluse lepingu sõlmimine ELi ja Venemaa Föderatsiooni vahel on kahe partneri koostöö edasise arendamise ja tõhustamise seisukohast endiselt väga tähtis;
C. arvestades, et aasta pärast selle käivitamist 1. juunil 2010. aastal Rostovis Doni ääres toimunud tippkohtumisel väärib ELi ja Venemaa moderniseerimispartnerlus hindamist, et parandada veelgi selle tulemuslikkust;
D. arvestades, et Venemaa Föderatsiooni ühinemine Maailma Kaubandusorganisatsiooniga aitaks olulisel määral kaasa Venemaa ja Euroopa Liidu majandussuhete edasisele parandamisele ning ergutaks investeerimist;
E. arvestades, et energiavarustuse kindlus on Euroopa jaoks üks suuremaid väljakutseid ja Venemaaga tehtava koostöö üks tähtsamaid valdkondi; arvestades, et tuleb teha ühiseid jõupingutusi nii energia kui ka juba olemasolevate ja täiendavalt väljaarendatavate energia edastussüsteemide täielikuks ja tõhusaks kasutamiseks;
F. arvestades, et on oluline, et oma suhetes Venemaa Föderatsiooniga oleks EL oma seisukohtades üksmeelne, näitaks üles solidaarsust ja ühtsust ning rajaks need suhted vastastikustele huvidele ja ühistele väärtustele;
G. arvestades, et Venemaa Föderatsioonis toimuv areng tekitab endiselt muret seoses inimõiguste austamise ja kaitsmisega ning ühiselt kokkulepitud demokraatlike põhimõtete, eeskirjade ja korra järgmisega; arvestades, et Venemaa Föderatsioon on Euroopa Nõukogu ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni täisliige ning on sellega võtnud endale kohustuse järgida demokraatia põhimõtteid ja austada inimõigusi;
H. arvestades, et EL ja Venemaa saaksid teha ja peaksid tegema aktiivset koostööd, et tagada rahu ja stabiilsus maailmas ja Euroopa kontinendil, eriti ühises naabruses, ning selleks, et leida rahvusvahelise õiguse alusel rahumeelne lahendus pikaleveninud konfliktidele ühises naabruses (Lõuna-Kaukaasias ja Moldova Vabariigis),
1. kinnitab veel kord oma veendumust, et Venemaa jääb strateegilise koostöö arendamisel üheks Euroopa Liidu kõige tähtsamaks partneriks ning et ELil on Venemaaga peale majanduslike ja kaubanduslike ühishuvide ka ühine eesmärk teha tihedat koostööd nii ühises naabruses kui ka ülemaailmsel tasandil;
2. märgib, et Nižni Novgorodis toimuval tippkohtumisel keskendutakse nii ELi kui ka Venemaa ühistele väljakutsetele (näiteks majandus- ja finantskriis, moderniseerimispartnerlus, WTOga ühinemine, energia ja energiajulgeolekuga seotud küsimused, liikuvus ja viisavaba reisimine ELi ja Venemaa vahel, rahvusvahelised ja piirkondlikud küsimused, koostöö kriisiohjamise, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtte valdkonnas);
3. tunneb heameelt algatuse üle esitada moderniseerimispartnerluse kohta ühine eduaruanne aasta pärast kõnealuse vahendi loomist Rostovis Doni ääres toimunud tippkohtumisel, et määrata kindlaks konkreetsed projektid partnerluse muutmiseks toimivaks reaalsuseks selle põhivaldkondades; kutsub komisjoni ja Venemaa valitsust üles partnerlust üksikasjalikumalt välja töötama, et Venemaa moderniseerimisel 21. sajandil tuginetaks demokraatlikele väärtustele ja õigusriigi põhimõttele, mis saavutatakse ajakohase mitmekesise ja dünaamilise majanduse arendamise ning kodanikuühiskonna aktiivse kaasatuse edendamise teel;
4. kordab ELi kohustust teha tõsist tööd rahandusalase konsolideerumise ja konkurentsivõimelisuse valdkonnas ning tugevdada ELi 2020. aasta strateegia raames majandusstruktuure ja -kasvu; märgib huviga, et kogu maailma majanduse taastumine on muutumas isereguleerivamaks, kuigi kõrgemad toorainehinnad takistavad edasist kasvu, nagu on esitatud Deauville’is toimunud G8 kohtumise kokkuvõtvates märkustes; rõhutab oma veendumust, et moderniseerimispartnerlus võib edendada reforme ja anda uue tõuke ELi ja Venemaa vahelistele suhetele, arendada mõlemale poolele kasulikku koostööd kaubanduse, majanduse ja energiajulgeoleku alal ning aidata samal ajal kaasa kogu maailma majanduse taastumisele;
5. avaldab toetust Venemaaga tulevikus pragmaatilisemate suhete arendamisele, seades jätkuvalt tähelepanu keskmesse ELi ja Venemaa vahelise uue lepingu õigeaegse sõlmimise ning keskendudes selgelt määratletud praktilisele koostööle, ühisprojektidele ning seni võetud kohustuste ja sõlmitud kokkulepete täitmisele; märgib, et ELi ja Venemaa uue lepingu üle peetud läbirääkimiste varasemate voorude käigus on tehtud edusamme, ning kutsub pooli üles rakendama tõeliselt jagatud ühistel väärtustel ning huvidel põhinevat lähenemisviisi;
6. tunneb heameelt selle üle, et EL ja Venemaa viimistlesid lõplikult 2010. aasta detsembris kahepoolse kokkuleppe, millega võimaldatakse Venemaal ühineda Maailma Kaubandusorganisatsiooniga (WTO), ja kutsub komisjoni üles toetama Venemaa kandidatuuri WTO liikmeks saamiseks, pidades silmas ELi ja Venemaa majandussuhete tähtsust; tunneb heameelt G8 riikide väljendatud kavatsuse üle teha Venemaa valitsusega tihedat koostööd, et viia Venemaa WTOga ühinemine lõpule 2011. aastal; kutsub Venemaa ametivõime üles võtma vastu stabiilse ja õiglase õigusraamistiku äritegevuse nõuetekohaseks reguleerimiseks; rõhutab hästi arenenud kohtusüsteemi ja korruptsioonivastase võitluse kui riigi moderniseerimise võtmetegurite tähtsust;
7. peab kahetsusväärseks asjaolu, et väljakuulutatud Venemaa ja ELi vahelise viisavaba reisimise tegevuskava eelseisval ELi ja Venemaa tippkohtumisel kavandatu kohaselt ei esitata, kuna tegevuskava dokument valmis küll 2011. aasta mai alguses, kuid vajab heakskiitmist kõigi 27 liikmesriigi poolt; kinnitab pühendumist pikaajalisele eesmärgile – viisavabale reisimisele ELi ja Venemaa vahel –, mis põhineb sisule ja praktilistele edusammudele keskenduval järkjärgulisel lähenemisviisil; tunneb heameelt ELi–Venemaa parlamentaarse koostöökomisjoni raames vastuvõetud otsuse üle nõuda viisavabaduse kehtestamist esmase sammuna nii ELi kui ka Venemaa passi omavate isikute suhtes, kes on sündinud aastal 1989 või pärast seda;
8. rõhutab energiaalase koostöö vastastikust tähtsust Venemaa ja ELi jaoks, kuna see kujutab endast potentsiaalset võimalust edasiseks kaubandus- ja majanduskoostööks ELi ja Venemaa vahel; rõhutab, et selline koostöö peaks tuginema vastastikuse sõltuvuse ja läbipaistvuse põhimõtetele, samuti võrdsele juurdepääsule turgudele, infrastruktuurile ja investeeringutele; kordab, et EL on huvitatud tasakaalustatud kolmepoolsest ELi, Venemaa ja Ukraina vahelisest lahendusest ELi-suunaliste gaasivoogude osas;
9. kutsub nõukogu ja komisjoni üles tagama, et energiaharta lepingu ning sellele lisatud transiidiprotokolli põhimõtted lisatakse uude ELi ja Venemaa partnerluslepingusse; tunneb heameelt asjaolu üle, et 2011. aasta veebruaris allkirjastati ajakohastatud varajase hoiatamise mehhanism, mis võimaldab veelgi parandada kooskõlastamist pakkumise või nõudlusega seotud hädaolukordades; tunneb heameelt kokkuleppe üle luua gaasivaldkonna nõuandev kogu, mille kaudu antaks muu hulgas ka tööstuse panus Venemaa ja Euroopa gaasiturgudel toimuvatesse arengutesse;
10. tunneb heameelt Ukraina presidendi Viktor Janukovitši hiljutise avalduse üle, milles ta toetas oma riigi Euroopa Liiduga ühinemise poole püüdlemist ja seda, et jäetakse avatuks võimalused osaleda edaspidi ELi integratsiooniprotsessis palju tugevamalt; peab kahetsusväärseks asjaolu, et Venemaa püüab kasutada kütusehindasi selleks, et ahvatleda Ukrainat astuma Valgevene ja Kasahstaniga tolliliitu, samal ajal kui endine Nõukogude Liidu vabariik püüab tihendada majandus- ja poliitilisi sidemeid ELiga;
11. kutsub üles pidama arutelusid, mis käsitlevad kliimamuutust ning konkreetse koostöö võimalusi niisuguste meetmete osas, mille eesmärk on vähendada kasvuhoonegaase, parandada energiatõhusust ja arendada säästvat energeetikat; rõhutab vajadust jõuda konsensusele küsimuses, kuidas edendada kliimamuutuseteemaliste rahvusvaheliste läbirääkimiste protsessi;
12. tunneb heameelt komisjoni jõupingutuste üle taotleda ELi partnerite pühendumist kõrgeimatele ohutusstandarditele, tuumaelektrijaamade ambitsioonikale stressitestimisele ja tõhustatud rahvusvahelisele koostööle; ootab pärast enneolematut maavärinat ja tsunamit, mis tabas Jaapanit ja põhjustas praeguse tuumakriisi Fukushima tuumaelektrijaamas, et ELi ja Venemaa tippkohtumisel antaks uus tõuge rahvusvaheliste tuumaohutusnõuete karmistamisele;
13. rõhutab, kui tähtis on Venemaaga inimõiguste teemal ELi ja Venemaa inimõigustealaste konsultatsioonide raames toimuv pidev arvamuste vahetus vahendina, mis aitab kõikides koostöövaldkondades tugevdada omavahelist koostoimimisvõimet, ning nõuab kõnealuste kohtumiste vormi täiustamist, et suurendada tulemuslikkust, pöörates erilist tähelepanu rassismi- ja ksenofoobiavastastele ühismeetmetele, ja seda, et kõnealune protsess avataks Euroopa Parlamendi, riigiduuma ja inimõigustega tegelevate valitsusväliste organisatsioonide tulemuslikule panusele, olenemata sellest, kas dialoog toimub Venemaal või mõnes ELi liikmesriigis; tunneb heameelt Venemaa välisministeeriumi otsuse üle määrata ametisse inimõigustealase dialoogi erisaadik;
14. võtab teadmiseks Moskva linnakohtu otsuse jätta jõusse Mihhail Hodorkovski ja Platon Lebedevi kohtuasjas langetatud otsus, olenemata karistuse mõningasest vähendamisest täiendava kuue aasta pikkuselt vanglakaristuselt viieaastasele vanglakaristusele; tunneb heameelt president Medvedevi otsuse üle uurida kõnealust kohtuasja presidendi inimõiguste nõukogus; kordab oma veendumust, et tõelise poliitilise, majandusliku ja sotsiaalse moderniseerimise toimumiseks tuleks Venemaal viia ellu reformid, mis on suunatud niisuguse läbipaistva, sõltumatu ja usaldusväärse kohtusüsteemi loomisele, mis sisendab usaldust ja on vaba poliitilisest sekkumisest;
15. võtab teadmiseks, et Euroopa Inimõiguste Kohus tunnistas oma 31. mai 2011. aasta otsuses, et Hodorkovski kohtuasi võib tõstatada teatavaid kahtlusi ametivõimude tegelike kavatsuste osas, ja aktsepteeris Hodorkovski kaebuse seoses õigusvastase kinnipidamise ja halva kohtlemisega vanglas, kuid leidis ühtlasi, et Hodorkovski ei tõendanud, et talle esitatud süüdistus seoses pettuse ja maksudest kõrvalehoidumisega oli poliitiliselt motiveeritud;
16. peab ülimalt kahetsusväärseks asjaolu, et Moskva linnavõimud keelasid kuuendat aastat järjest ära geiparaadi korraldamise, olgugi et Euroopa Inimõiguste Kohtu 2011. aasta aprillis langetatud lõplikus otsuses kohustati Venemaad edaspidi niisuguste kogunemiste korraldamist lubama; peab kahetsusväärseks asjaolu, et Euroopa välisteenistus ei toetanud avalikult paraadi korraldajaid, ning kutsub Euroopa Ülemkogu eesistujat, kõrget esindajat ja komisjoni asepresidenti ning komisjoni presidenti üles avaldama ELi ja Venemaa tippkohtumisel oma muret kõige kõrgemal tasandil; ootab, et ELi delegatsioonid ja diplomaadid rakendaksid tulevikus aktiivselt vahendeid, millega edendada ja kaitsta homo-, bi- ja transseksuaalide (LGBT-inimeste) kõiki inimõigusi, sh avalike toetusavalduste kaudu;
17. kutsub Venemaa ametivõime üles tagama vastavalt Euroopa Nõukogu ja OSCE liikmete poolt aktsepteeritud normidele, et 2011. aasta detsembris toimuvad paralamendivalimised oleksid vabad ja õiglased, et tagada opositsiooniparteidele võimalus kõnealustel valimistel osaleda ja korraldada võistluslik valimiskampaania, järgides täies ulatuses sõnavabaduse põhimõtet; kutsub Venemaad üles looma OSCE/ODIHRi ja Euroopa Nõukogu standardite kohaselt valimiste piisava ja tõhusa jälgimise võimaluse;
18. tunneb heameelt Venemaa presidendi Medvedevi jätkuva Liibüa kriisi osas hiljuti võetud seisukoha üle, mille kohaselt jagab ta arvamust, et Gaddafi ja tema valitsus ei suutnud täita oma kohustust kaitsta Liibüa elanikkonda ja on kaotanud kogu legitiimsuse; märgib huviga asjaolu, et Venemaa lähetas revolutsioonikantsi Banghāzī oma saadiku ja jagab arvamust, et konfliktile tuleb leida kiire lahendus ja see ellu viia;
19. kutsub eesistujat, nõukogu ja komisjoni üles tegema koos Venemaa valitsusega ühiseid algatusi, mille eesmärk on tugevdada julgeolekut ja stabiilsust ühises naabruses, eelkõige ühismeetmetega, mille eesmärk on lahendada konflikt Moldova Vabariigis ja erandlikud probleemid Lõuna-Kaukaasias, hõlmates ka kõikide varasemate kohustuste rakendamist;
20. kutsub Venemaa Föderatsiooni üles etendama konstruktiivset rolli Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni raames osana ülemaailmsest püüdlusest takistada Iraani katseid uraani rikastamise osas ja muid tuumaalaseid tegevusi, mille eesmärk on tuumarelvade tootmine;
21. tunneb heameelt Venemaa Föderatsiooni ja USA vahelise uue strateegilise relvastuse vähendamise lepingu (START) ratifitseerimise üle 22. detsembril 2010. aastal; kutsub üles jätkama Venemaa Föderatsiooni ja Ameerika Ühendriikide vahelist ulatuslikku julgeolekuteemalist dialoogi, mis hõlmab ka raketitõrjekilbi loomise küsimust;
22. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, OSCE-le, Euroopa Nõukogule ning Venemaa Föderatsiooni presidendile, valitsusele ja parlamendile.
