20.1.2010 RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK Esitatud vastavalt kodukorra artikli 122 lõikele 5,
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
PPE ( B7‑0040/2010 )
ALDE ( B7‑0041/2010 )
Verts/ALE ( B7‑0051/2010 )
ECR ( B7‑0053/2010 )
GUE/NGL ( B7‑0054/2010 )
EFD ( B7‑0055/2010 )
Inimõiguste rikkumised Hiinas, eriti seoses Liu Xiaobo kohtuasjaga
Tunne Kelam
,
Mario Mauro
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Cristian Dan Preda
,
Bernd Posselt
,
Filip Kaczmarek
,
Eija-Riitta Korhola
,
Monica Luisa Macovei
,
Jean-Pierre Audy
,
László Tőkés
,
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
fraktsiooni PPE nimel
Renate Weber
,
Frédérique Ries
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Marielle De Sarnez
fraktsioon ALDE nimel
Heidi Hautala
,
Barbara Lochbihler
,
Helga Trüpel
,
Philippe Lamberts
,
Daniel Cohn-Bendit
fraktsiooni Verts/ALE nimel
Charles Tannock
fraktsiooni ECR nimel
Marie-Christine Vergiat
,
Gabriele Zimmer
fraktsiooni GUE/NGL nimel
Fiorello Provera
fraktsiooni EFD nimel
Edward McMillan-Scott
PE432.888v01-00 } PE432.889v01-00 } PE432.899v01-00 } PE432.901v01-00 } PE432.902v01-00 } PE432.903v01-00 } RC1 Euroopa Parlamendi resolutsioon inimõiguste rikkumiste kohta Hiinas, eriti seoses Liu Xiaobo kohtuasjaga
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Hiina kohta, eelkõige 13. detsembri 2007. aasta resolutsiooni ELi ja Hiina tippkohtumise ning ELi ja Hiina inimõigustealase dialoogi kohta ning 26. novembri 2009. aasta resolutsiooni Hiina kohta: vähemuste õigused ja surmanuhtluse rakendamine;
– võttes arvesse oma 6. septembri 2007. aasta resolutsiooni kolmandate riikidega peetavate inimõigustealaste dialoogide ja konsultatsioonide kohta;
– võttes arvesse eesistujariigi 19. detsembril 2008. aastal Euroopa Liidu nimel tehtud avaldust, mis käsitleb dokumenti ,,Harta 2008” ja inimõiguste kaitsjate vahistamist;
– võttes arvesse 2009. aasta mais Prahas toimunud ELi ja Hiina tippkohtumist;
– võttes arvesse eesistujariigi 26. juunil 2009 ja 14. detsembril 2009 Euroopa Liidu nimel tehtud avaldusi, mis käsitlevad Liu Xiaobo kohtu alla andmist;
– võttes arvesse 18.–19. novembril 2009. aastal toimunud ELi ja Hiina seminari ning ELi ja Hiina vahelist inimõigustealast dialoogi, mis toimus 20. novembril 2009;
– võttes arvesse eesistujariigi 29. detsembril 2009. aastal Euroopa Liidu nimel tehtud avaldust Akmal Sheikhi hukkamise kohta;
– võttes arvesse kodukorra artikli 122 lõiget 5,
A. arvestades, et 8. detsembril 2008. aastal pandi tuntud inimõiguslane ja õpetlane ning dokumendi ,,Harta 2008” kaasautor Liu Xiaobo Pekingis teadmata asukohas ,,paikse järelevalve” alla, mis on üks kohtueelse kinnipidamise vorme, mida võib rakendada kuni kuus kuud süüdistust esitamata;
B. arvestades, et Liu Xiaobo vahistati 23. juunil 2009 ja talle esitati järgmisel päeval süüdistus ,,riigivõimu kukutamise algatamises” vastavalt kriminaalkoodeksi artiklile 105;
C. arvestades, et Liu Xiaobo on üks nende 303 seast, kes kirjutasid alla petitsioonile ,,Harta 2008”, mis nõuab konstitutsioonilist reformi, demokratiseerimist ja inimõiguste kaitset ning mida hiljem toetasid oma allkirjaga rohkem kui 10 000 Hiina kodanikku;
D. arvestades, et Pekingi linna 1. rahvakohus mõistis Liu Xiaobo 25. detsembril 2009 süüdi ,,riigivõimu kukutamise algatamises” ja mõistis talle 11 aastat vanglakaristust, ning arvestades, et valitsus rajas süüdistuse Liu Xiaobo rollile ,,Harta 2008” koostamisel ja sellele allkirjade kogumisel ning kuuele Hiina valitsust kritiseerivale esseele, mis avaldati aastatel 2005–2007;
E. arvestades, et Liu Xiaobo abikaasa ja töötajad ligi tosinkonnast välissaatkonnast Pekingis taotlesid luba kohtuistungi jälgimiseks, kuid neile keelati pääs kohtusaali;
F. arvestades, et see otsus tõi kaasa hiinlastest veebipäevikupidajate, rahvusvaheliste kodanikuühiskonna rühmade ja välisriikide valitsuste ulatusliku kriitika, ning arvestades, et Liu Xiaobo on kohtuotsuse edasi kaevanud;
G. arvestades, et Tšehhi endist presidenti Vaclav Havelit, kes tahtis üle anda palvet Liu Xiaobo vabastamiseks, ei lastud Hiina Rahvavabariigi saatkonda Prahas;
H. arvestades, et Hiina võimud ei võtnud kuulda ELi ja selle liikmesriikide korduvaid nõudeid Akmal Shaikhi surmaotsuse muutmiseks;
I. arvestades, et mõned päevad tagasi tunnistas üks Hiina ametnik esimest korda, et Gao Zhiseng, kristlasest inimõiguslane ja Nobeli rahupreemia nominent, on kadunud;
J. arvestades, et 2009. aasta detsembris toimus Hiinas muidki inimõiguste rikkumisi, sealhulgas Guizhou inimõiguste foorumi liikmete tagakiusamine, et takistada neil läbi viimast kavandatud üritusi inimõiguste päeva tähistamiseks, ning reporteri ja Fazhi Morning Posti Shandongi endise büroojuhataja Qi Choghuai peksmine ja väärkohtlemine vangistuses;
K. arvestades, et enne riigi 60. aastapäeva tähistamist 1. oktoobril suurendasid Hiina ametivõimud aktivistide järelevalvet, tagakiusamist ja vangistamist, et ära hoida inimõiguste küsimuste tõstatamist nende poolt, ning arvestades, et Amnesty Internationali andmeil kohaldati sel põhjusel sadade aktivistide ja dissidentide suhtes erinevat liiki järelevalvet ja koduaresti;
L. arvestades, et 2009. aasta aprillis esitas Hiina Rahvavabariik dokumendi ÜROle, et saada toetust oma liikmesuse kandidatuurile inimõiguste nõukogus, selles dokumendis kinnitatakse, et Hiina Rahvavabariik ,,kohustub edendama ja kaitsma hiinlaste inimõigusi ja põhivabadusi”;
M. arvestades, et 13. jaanuaril 2010 teatas Google oma kavatsusest lõpetada koostöö Hiina internetitsensuuriga, keda ta seostab oma arvutisüsteemide vastu teadlikult korraldatud küberrünnakutega, mis ilmselt lähtusid Hiinast ja millega muu hulgas üritati tungida inimõiguslaste e-maili kasutajakontodele;
N. arvestades, et EL on Hiina suurim kaubanduspartner ja suurim investor Hiinas ning et Hiina on ELi suuruselt teine kaubanduspartner, ning arvestades, et kaubandus- ja majandussuhted on jätnud varju demokraatlike reformide, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtte austamise küsimuse;
O. arvestades, et 2000. aastal ellu kutsutud ELi ja Hiina vaheline inimõigustealane dialoog on seni saavutatud tühiseid tulemusi, ning arvestades, et tulemuste puudumise põhjuseks on ka kooskõlastamata ja ebatõhus ELi ühine välispoliitika Hiina suhtes,
1. nõuab Liu Xiaobo viivitamatut ja tingimusteta vabastamist ning väljendab oma solidaarsust tema rahumeelsete aktsioonide ja algatustega demokraatlike reformide ja inimõiguste kaitsmise toetuseks; mõistab teravalt hukka kohtuliku tagakiusamise, mille ohvriks ta langes;
2. avaldab samal ajal oma poolehoidu nende hiinlaste suhtes, kes on avalikult väljendanud oma rahulolematust Liu Xiaobo karistamisega;
3. kutsub Hiina Rahvavabariigi võime üles järgima inimõiguste nõukogu ees võetud kohustusi ning täitma ÜRO deklaratsiooni inimõiguste kaitsjate kohta, mille ÜRO peaassamblee võttis vastu 9. detsembril 1998;
4. nõuab, et Hiina Rahvavabariik austaks inimõigusi ja põhivabadusi ning ratifitseeriks kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti;
5. taunib asjaolu, et üldise korrapärase läbivaatamise käigus 2009. aasta juunis lükkas Hiina tagasi kõik ÜRO liikmesriikide tehtud soovitused, mis käsitlevad sõna- ja ühinemisvabadust, kohtunike sõltumatust, juriidilise kutseala tagatisi, inimõiguslaste kaitset, rahvusvähemuste õigusi, surmanuhtluse tühistamist, töö kaudu ümberkasvatamise kaotamist, piinamise keelamist, meediavabadust ja tõhusaid abinõusid diskrimineerimise vastu;
6. mõistab teravalt hukka Akmal Shaikhi hukkamise ja kinnitab oma täielikku ja kauaaegset vastuseisu surmanuhtlusele mis tahes asjaoludel; on veendunud, et surmanuhtluse kaotamine kuulub lahutamatu osana inimõiguste austamise ja inimväärikuse kaitse juurde kõikides riikides;
7. väljendab heameelt Google’i kavatsuse üle lõpetada koostöö Hiina võimudega interneti filtreerimisel ja tsenseerimisel ning nõuab teistelt kompaniidelt samasugust käitumist; kutsub Hiina Rahvavabariiki üles täielikult austama sõnavabadust internetis; väljendab solidaarsust Hiina internetikasutajatega, keda kõige enam mõjutab Google’i kavandatav lahkumine;
8. rõhutab, et Hiina valitsus avaldas 2009. aasta aprillis oma esimese riikliku inimõiguste tegevuskava (2009–2010), mille eesmärk on paremini kaitsta kodanike õigusi, ära hoida omavolilisi kinnipidamisi, keelustada tunnistuste väljapressimine piinamisega ja tagada õiglane ja avalik kohtupidamine;
9. rõhutab, et Hiina inimõiguste olukord on jätkuvalt tõsiselt murettekitav ning kutsub nõukogu ja komisjoni üles tõstatama Liu Xiaobo küsimust järgmisel ELi ja Hiina tippkohtumisel; võtab teadmiseks eelmised inimõigustealased dialoogid Hiinaga ning ELi ja Hiina inimõiguste dialoogi 20. novembril; nõuab rangeid järelmeetmeid selliste dialoogide vahelisel ajal, et tagada soovituste rakendamine;
10. rõhutab, et vaja on algatada ELi ja Hiina inimõigustealase dialoogi põhjalik hindamine ja tugevdamine; nõuab, et inimõiguste kaitsjate küsimusi tõstatataks korrapäraselt nende dialoogide käigus, ja rõhutab 2008. aasta Sahharovi auhinna laureaadi Hu Jia vangistust ning tema abikaasa Zeng Jinyani tagakiusamist;
11. on arvamusel, et Hiinaga majandussuhete arendamise kõrval tuleb pidada tõhusat poliitilist dialoogi, ning nõuab, et inimõiguste austamine oleks lahutamatu osa uuest raamlepingust, mille üle käivad praegu läbirääkimised Hiinaga;
12. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, Euroopa Liidu Nõukogu eesistujale, komisjonile ning Hiina Rahvavabariigi presidendile, peaministrile ja Rahvaesindajate Kogule.
