21.2.2005
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 108 lõikele 5 esitanud
– Maria Martens ja Nirj Deva fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Luis Yañez-Barnuevo García, Enrique Barón Crespo, Miguel Angel Martínez Martínez ja Kader Arif fraktsiooni PSE nimel,
– Fiona Hall ja Johan Van Hecke fraktsiooni ALDE nimel,
– Frithjof Schmidt, Marie-Hélène Aubert, Margrete Auken ja Carl Schlyter fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– Luisa Morgantini fraktsiooni GUE/NGL nimel,
– Brian Crowley fraktsiooni UEN nimel,
asendades järgnevate fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– PPE-DE (B6‑0103/2005),
– Verts/ALE (B6‑0105/2005),
– UEN (B6‑0107/2005),
– GUE/NGL (B6‑0110/2005),
– PSE (B6‑0116/2005),
– ALDE (B6‑0118/2005).
Võitlus näljahäda ja vaesusega
Euroopa Parlamendi resolutsioon näljahäda ja vaesuse vastase võitluse kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse 20. septembri 2004. a New Yorgi deklaratsiooni näljahäda ja vaesuse vastu võitlemise kohta, mille on allkirjastanud 111 riigi valitsused, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid;
–
võttes arvesse 8. septembri 2000. a millenniumi deklaratsiooni, milles sätestatakse millenniumi arengueesmärgid kui rahvusvahelise üldsuse ühised kriteeriumid vaesuse kõrvaldamiseks, ja ÜRO millenniumi projekti „Investeerimine arengusse: millenniumi arengueesmärkide saavutamise praktiline kava,“ mis anti käiku 18. jaanuaril 2005. a Brüsselis;
–
võttes arvesse ÜRO Kaubanduse ja Arengukonverentsi 2002. a vähimarenenud maade kohta koostatud aruannet pealkirjaga „Vaesuse küüsist põgenemine“;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 108 lõiget 5;
A.
arvestades, et ülima vaesuse käes kannatab enam kui miljard inimest, kes elavad vähem kui 1 dollariga päevas ja erinevus sissetulekutes inimese kohta maailma vaeseimates ja rikkamates riikides on viimase 25 aasta jooksul enam kui kahekordistunud;
B.
arvestades, et tunnustatakse abi, võlakergenduste ja kaubanduse omavahelist seotust ning kõigi kolme suhtes rakendatavad abinõud peavad üksteist täiendama, et võimaldada tõelist arengut;
C.
arvestades, et millenniumi arengueesmärkide saavutamiseks on hinnanguliselt vajalik vähemalt kahekordistada rahvusvahelist abi (hetkel 50 miljardit dollarit); ja arvestades, et kaks kolmandikku arengumaadest kulutab võlakohustuste täitmisele enam kui esmatasandi sotsiaalteenustele;
D.
arvestades, et ELis ja selle liikmesriikides on millenniumi arengueesmärkide täitmise osas mahajäämus ning kõik, välja arvatud neli liikmesriiki, peavad saavutama arenguabi määra 0,7% SKTst;
E.
arvestades, et 2005. aastal tuleb vastu võtta suuri väljakutseid, kui G8 eesistuja keskendub Aafrikale ja kliimamuutustele, ÜRO nendib maailma vähest edasiminekut millenniumi arengueesmärkide suunas ja detsembris toimub WTO Hong Kongi parlamentaarne konverents, mis on Doha arenguvooru oluline verstapost;
F.
arvestades, et OECD jaotab arengumaad vastavalt rahvamajanduse kogutulule inimese kohta viide kategooriasse, vaeseimad neist on vähimarenenud riigid; arvestades, et EL ja enamus selle liikmesriike ei pea vaeseimate riikide arengule kulutamist prioriteediks;
Abi määrad ja tõhusus
1.
avaldab tõsist muret selle üle, et viis aastat pärast millenniumi arengueesmärkide kinnitamist ÜROs ei ole Aafrikas Sahara kõrbest lõunasse jääva ala osas täidetud mitte ühtegi eesmärki kaheksast, mille tähtaeg on 2015 ega olda ka selle poole teel; rõhutab, et kui rahvusvaheline üldsus ei suurenda arenguabi andmise kvaliteeti ja kvantiteeti oluliselt, siis jäävad millenniumi arengueesmärgid saavutamata paljudes vähimarenenud maades, eelkõige Sahara kõrbest lõunasse jääval alal;
2.
õnnitleb ELi liikmesriike, kes on ületanud arenguabi 0,7%-lise SKT määra Taani (0,84%), Madalmaad (0,81%), Luksemburg (0,8%), Rootsi (0,7%). , kiidab heaks viie liikmesriigi tegevuse, kes on määranud ajakava ametliku arenguabi antud taseme saavutamiseks, Belgia (aastaks 2010), Soome (aastaks 2010), Prantsusmaa (aastaks 2012), Hispaania (aastaks 2012), Ühendkuningriik (aastaks 2013). ja eelkõige neid uusi liikmesriike, kes on arengueelarvet oluliselt suurendanud; soovitab tungivalt liikmesriikidel, kes ei ole suutnud seatud määra saavutada ega määranud vastavat ajakava, teha seda viivitamatult;3.
kutsub komisjoni üles kasutama tulevast teatist arengurahastamise kohustuste hindamise kohta selleks, et teha ettepanek ELi ajakava koostamiseks võimalikult paljudele ELi liikmesriikidele saavutamaks 0,7%-line määr aastaks 2010 ja määramaks uutele liikmesriikidele kaugemad eesmärgid; nõuab iga-aastaste vaheastme eesmärkide kehtestamist ametliku arenguabi suurendamiseks, mille täitmist jälgiks üldasjade ja välissuhete või majandus- ja rahandusministrite nõukogu;
4.
võtab teadmiseks jätkuva diskussiooni ja erinevad algatused teemal „arengu rahastamise innovatiivsed viisid“; kutsub komisjoni ja ELi liikmesriike üles pöörama tähelepanu kõikidele seesugustele algatustele, olgu nad riigilt või erasektorist pärinevad, kohustuslikud või vabatahtlikud, universaalsed või piiratud; rõhutab, et kõik sellised rahalised vahendid peavad lisanduma valitsuse kohustusele anda 0,7% SKTst ametlikule arenguabile;
5.
kahetseb, et 2003. aastal eraldati algharidusele vaid 2,4% ja esmatasandi tervishoiule 3,8% ELi arengukulutustest, seda hoolimata parlamendi pidevatest üleskutsetest suurendada selliseid kulutusi vähemalt 20%-ni; kutsub seetõttu komisjoni üles parandama osalust millenniumi arengueesmärkide täitmises, et tagada tervishoiule ja haridusele kulutatava arenguabi oluline suurenemine;
6.
nõuab olemasoleva abi paremat kasutamist, eelkõige prioriteetide korrastamist, andjatega seotud abi andmise lõpetamist ning rahaliste vahendite ühendamist rahvusvaheliselt, et vabastada täiendavad rahalised vahendid aitamaks vaeseimaid riike; nõuab tungivalt, et ühe- ja mitmepoolsed abistajad ühtlustaksid tegevuse, suunaksid abi vastavalt riigi prioriteetidele ja tagaksid mõõdetavad tulemused,
7.
kordab EÜ asutamislepingu artiklis 178 toodud ühenduse vajadust hinnata süstemaatiliselt ex ante mõju-uuringutega, kas arengupoliitika eesmärke ei kahjusta muud poliitilised meetmed;
8.
tunnistab, et vaesusele ei ole kõigile üheselt sobivat lahendust, kuid nõuab jätkusuutlikku poliitilist pühendumust, läbipaistvust ja aruandekohustust, et vähendada korruptsiooni, suutlikkuse suurendamist, et saavutada hea valitsemistava eesmärk, ja partnerlust kõigi poolte vahel;
9.
kutsub ELi ja selle liikmesriike üles tagama, et arenguabi jääks suunatuks vaesuse leevendamisele ja millenniumi arengueesmärkide saavutamisele; kutsub seetõttu ELi üles haarama juhtohje ÜRO millenniumi projekti raporti „Investeerimine arengusse: millenniumi arengueesmärkide saavutamise praktiline kava“ rakendamisel;
10.
sellega seonduvalt kutsub komisjoni üles muutma ELi arengukulutusi tõhusamaks ja läbipaistvamaks, eelarvestades suuri uue raha summasid, et võimaldada ELi abil panustada globaalsetesse algatustesse ning pöörata erilist tähelepanu millenniumi projekti soovitustele „kiire võidu algatusteks“ (nt malaariavastased võrgud ja ravimid, õppemaksu keelustamine algkoolides ja väiketalunike väetistega varustamine), mis tooks kiiret ja laiaulatuslikku edasiminekut miljonite inimeste elustandardi tõstmisel arengumaades;
Võlakergendused
11.
tervitab G8 ja teiste ELi liikmesriikide eeskuju anda maailma vaeseimatele riikidele kahe- ja mitmepoolsete võlgade osas kuni 100%-list võlakergendust;
12.
rõhutab, et prioriteet peaks olema vähimarenenud riikide võlakergendused ja võlakergendused riikides, kus need võimaldavad millenniumi arengueesmärke saavutada; samuti rõhutab, et võlakergendusi tuleks anda valitsustele, kes austavad inimõigusi ja head valitsemistava ning tingimusel, et sellise võlakergenduse arvelt säästetud raha suunatakse ühiskonna vaeseimate liikmete abistamiseks;
Rahvusvaheline kaubandus
13.
on seisukohal, et vaesuse ja näljahäda algpõhjuste kõrvaldamise tõhus viis on vaba, õiglane ja keskkonnasäästlik mitmepoolne kaubandussüsteem; kutsub ELi üles edendama sellist süsteemi kui vahendit vaesuse leevendamiseks, tagades samas vaeseimatele riikidele parema ligipääsu turule ja võimaldades piisavat kaubandusega seotud tehnilist abi, sealhulgas suutlikkuse suurendamine, et maksimeerida kaubandusest tulenevaid arenguvõimalusi;
14.
rõhutab vajadust kaitsta arengumaade väheste kogemustega põllumajandussektorit, samuti ei tohiks vaeseimatelt riikidelt nõuda kaubanduse kahepoolset liberaliseerimist;
15.
kutsub ELi üles astuma kindlaid samme võitluseks vaesusega, tagades järjepidevuse kaubanduses, arengukoostöös ja ühtses põllumajanduspoliitikas, et ennetada mis tahes otsest või kaudset negatiivset mõju arengumaade majandusele;
Kokkuvõte
16.
kutsub ELi ja rahvusvahelist üldsust üles vaatlema millenniumi arengueesmärke mitte lõppeesmärgina, vaid kui olemist poolel teel täieliku vaesuse kõrvaldamiseni;
17.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide ja kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele, AKV-ELi nõukogule ja parlamentaarsele ühisassambleele, ÜROle, Aafrika Liidule, IMFile, Maailmapangale, G8 riigipeadele ja Pariisi klubi valitsustele.
