LÕPLIK
A6-0288/2005
10.10.2005
RAPORT
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
(2005/2030(INI))
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon
Raportöör:
Joachim Wuermeling
Arvamuse koostaja (*):
Angelika Beer , väliskomisjon
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
PE 357.956v03-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
BEGRÜNDUNG.........................................................................................................................8
väliskomisjonI ARVAMUS (*) .......................................................................................12
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS ............16
MENETLUS..............................................................................................................................19
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
kaitsealaste riigihangete Rohelise raamatu kohta
( 2005/2030(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 95 ja 296;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrust 2004/18/EÜ riiklike ehitus-, tarne- ja teenuslepingute sõlmimise korra kohta
ELT L 134, 30.4.2004, lk 114. , eelkõige selle artiklit 10;
– võttes arvesse Euroopa Kohtu kohtupraktikat
2 Eriti otsust kohtuasjas 222/84: Johnston, ja otsust kohtuasjas C-414/97: komisjon v .
Hispaania.
2 ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportit ja väliskomisjoni ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni arvamusi ( A6‑0288/2005 ),
A. arvestades, et asutamislepingu artikkel 296 sätestab erandi, kaitsmaks olulisi riiklikke julgeolekuhuvisid, mis on seotud relvade, laskemoona või sõjavarustuse tootmise või kaubandusega, ja et nimetatud artiklit tihti kuritarvitatakse, kuigi see sätestab, et antud erandi kohased meetmed ei või avaldada ebasoovitavat mõju selliste toodete konkurentsitingimustele ühisturul, mis ei ole mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks;
B. arvestades, et direktiivi 2004/18/EÜ artikkel 10 näeb ette, et vastavalt asutamislepingu artiklile 296 kohaldatakse nimetatud direktiivi kaitsealaste lepingute sõlmimiseks;
C. arvestades, et Euroopa Kohus on olnud arvamusel, et artikkel 296 ei tähenda mingit üldist ja automaatset erandit, et selle rakendamine peab olema igal konkreetsel juhul põhjendatud ning selle kohaldamine on põhjendatud ainult siis, kui see on vajalik oluliste julgeolekuhuvide kaitseks, kusjuures tõendamiskohustus lasub asjaomasel riigil;
D. võttes arvesse kaitsealaste riigihangete majanduslikku olulisust Euroopa siseturul, liikmesriikide pingelist eelarveseisu, eelarvekulutuste piiramisi, mida liikmesriigid peavad ette võtma ning kaitsekuludest tingitud olulist koormust maksumaksjatele;
E. olles teadlik kaitseturgude eripäradest, arvestades iseäranis riigi keskset rolli, relvahangete olulisust julgeolekule ja killustunud turustruktuuride eripärasid, nagu näiteks väga piiratud arvu pakkujaid ja nõudlust kuni monopoolsete seisunditeni välja;
F. arvestades, et killustunud relvastusturg Euroopas on ka üks Euroopa sõjalise võimsuse nõrkuse põhjus,
G. tõdedes, et relvastusturgude hermeetiline eraldatus on ka puuduliku standardimise põhjuseks ning on toonud seega kaasa süsteemide puuduliku koostöövõime Euroopas, raskendades koostööd rahvusvahelistel operatsioonidel;
H. arvestades, et 25 erineva hanke-eeskirja kehtimine on takistuseks Euroopa võimsuse tegevuskava ( European Capabilities Action Plan ) elluviimisel;
I. võttes arvesse asjaolu, et relvastuse ostjad on rõhuvas enamuses eranditult 25 liikmesriigi valitsused, kusjuures neist kuus riiki ostavad ära 90% vastavast varustusest ning on osaliselt ise kaitsetööstuse osanikud,
1. tervitab Rohelist raamatut ja toetab komisjoni tema jõupingutustes kaasa aidata Euroopa kaitsevarustusturu järkjärgulisele ülesehitamisele, mis on läbipaistvam ja avatum liikmesriikide vahel ja mis sektori spetsiifilisust arvestades muudaks selle majanduslikult tõhusamaks, konkurentsivõimelisemaks ning suurendaks kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide ühist julgeolekut;
2. suhtub tõsiselt ülesandesse tugevdada Euroopa ühtekuuluvust ka läbi koostöö kaitsetööstuses; see ülesanne on püstitatud asutamislepingutes, mida tuleb Euroopa põhiseaduse lepingus edasi arendada;
3. kutsub üles liikmesriike ja tööstust loobuma aastakümneid kestnud piirangutest üleeuroopalisele relvastusturule ning alustama innovatiivse strateegiaga uut koostööetappi;
4. nõustub komisjoniga, et praegune õiglase tagastamise poliitika (" juste retour ") ja hüvitused relvahanke valdkonnas põhjustavad ulatuslikku konkurentsi moonutamist ja ebaloomulikku tööjaotust tööstuspartnerite vahel ning takistavad suuresti riigihangete tõhusust;
5. nõustub komisjoniga, et Euroopa kaitseturg on vajalik selleks, et vähendada sõjalisi kulutusi ning muuta sõjaliste vahendite tootmine Euroopa maksumaksja huvides kulusäästlikumaks;
6. rõhutab vajadust, et just tõhusama Euroopa relvatööstuse taustal ei tohi muuta küsitavaks liidu rolli tsiviiljõuna;
7. rõhutab, et tööstuse suurenenud tootlikkus peab suurendama missioonil olevate Euroopa sõdurite kaitset ning Euroopa kodanike kaitset;
8. juhib tähelepanu sellele, et ELi tasandil tuleb rakendada kõiki jõupingutusi, et edendada kaitsealaste riigihangete ühtlustamist ja standardimist vastavalt kokkulepitud NATO-koostalitlusvõime standarditele ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika erivajadustele, ning et nimetatud protsessis tekkivaid vajakajäämisi tuleb Euroopa võimsuse tegevuskavas (ECAP) kõikide liikmesriikide poolt vaadelda prioriteedina;
9. nõustub komisjoniga, et kaitsealaste hangetega tegelevatele riigiasutustele tuleb avaldada survet artikli 296 kohase üldise erandi rakendamisest loobumiseks ning võtta meetmeid tagamaks olukorda, et kaitsealased riigihanked oleksid suuremal määral reguleeritud pigem Euroopa Ühenduse kui siseriiklike õigusaktidega;
10. on arvamusel, et komisjon peaks vastu võtma tõlgendusteatise, mis kajastaks tema otsustavust artikli 296 kuritarvitamise lõpetamisel, ning hakkama samaaegselt välja töötama uut kaitse eripäradele kohandatud direktiivi relvade, laskemoona ja sõjavarustuse riigihangete kohta vastavalt artiklile 296;
11. on arvamusel, et tõlgendusteatis ei peaks muutma artiklit 296, vaid tõlgendama Euroopa Kohtu asjakohast kohtupraktikat ja sisaldama eelkõige selgitusi reguleeritud tooterühmade, relvahangete puhul erandiga reguleeritud menetlusastmete ja oluliste julgeolekuhuvide ulatuse kohta;
12. peab rahvuslike julgeolekuhuvide piiravat tõlgendust kohaseks, pidades silmas liikmesriikide juba niigi olemasolevat vastastikust sõltuvust sellistes valdkondades nagu rahasüsteem või energeetika; tõstatab küsimuse, mil määral on praegu üldse võimalik rahvuslikud julgeolekuhuvid ühistest Euroopa julgeolekuhuvidest mõttekalt eraldada;
13. näeb ühe võimaliku lahendusena, arvestades tõsiasja, et artiklit 296 saab reformida üksnes asutamislepingu muutmisega, liikmesriikide endale võetavat kohustust, kohaldada nimetatud erandit vaid piiratud üksikjuhtudel; tervitab samaaegselt tööstuse lubadust osaleda kaitsealaste riigihangete tegevusjuhendi väljatöötamisel;
14. on teadlik sellest, et tavapärased riigihangete direktiivid on üksnes tingimisi sobivad riiklike tellimuste andmiseks relvastuse valdkonnas, millel on oma eripärad;
15. peab vajalikuks uue direktiivi puhul hangete korda arvestades kaaluda nii kohustuslikke kui ka valikulisi vahendeid; arvab, et rõhk tuleks asetada suurema läbipaistvuse ja õigluse saavutamisele riigihankelepingute sõlmimisel; varustuse tegeliku soetamise kõrval tuleb arvestada ka teisi aspekte, nagu teadus- ja arendustegevus, hüvituskokkulepped, tehniline hooldus, remont, relvastuse täiendamine ja koolitus;
16. peab nimetatud tellimuste andmise korra puhul läbirääkimiste võimalust oluliseks, eelkõige kui pole tegemist standardtoodetega;
17. peab eelnõu väljatöötamisel vajalikuks osapoolte tihedaid konsultatsioone ning osutab juba praegu majandusliku mõju uuringu ja välissuhete mõju uuringu vajadusele;
18. osutab antud sektoris tegutsevatele paljudele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kes paistavad silma kõrge spetsialiseerumise ja tootlikkusega, ning tahab saavutada, et just tsiviil- ja sõjalise topeltkasutusega tehnoloogiaga VKEd turu avamisest kasu saaksid;
19. nõuab tungivalt, et liikmesriigid teeksid komisjoniga aktiivset koostööd uue direktiivi väljatöötamisel ning seaksid Euroopa Kaitseagentuurile ülesandeks luua esimese sammuna kaitsealaste riigihangete tegevusjuhend artikli 296 määratletud tähenduses; arvab, et nimetatud tegevusjuhendit tuleks kohaldada artikli 296 alusel sõlmitavate lepingute suhtes, et tagada antud sektoris suurem konkurents ja läbipaistvus; arvab, et seejuures peab olema tagatud riikide parlamentide osalemine protsessis vastava siseriikliku seadusandluse alusel; on arvamusel, et tuleb pidada nõu Euroopa Parlamendiga;
20. on seisukohal, et tegevusjuhend peaks:
a) pakkuma liikmesriikidele teadus- ja arendustegevuse ning riigihangetega seotud nõupidamismehhanismi;
b) määratlema eeltingimused artikli 296 alusel kehtestatavatele eranditele ja tagama erandite tegemise ning teabe avalikustamata jätmise põhjuste nõuetekohase läbipaistvuse;
c) andma teavet piiriülese konkurentsi ja kaitsevarustuse piiriülese liikumise poliitika kohta;
d) andma teavet ausa konkurentsi ja riigiabi eeskirjade kohta, et vältida konkurentsimoonutusi;
e) esitama kriteeriumid töövõtjate sobivuse ja valiku hindamiseks ning teisteks olulisteks mehhanismideks;
f) sätestama kriteeriumid, et luua alus Euroopa kaitsevarustusturule, millest lähtuvalt võiks keskpikas perspektiivis sõltuvalt turu arengust välja töötada direktiivi;
g) kehtestama üldised suunised, kuidas kujundada korvamismeetmetega seotud tavasid;
21. nõuab tungivalt, et komisjon teeks Euroopa Kaitseagentuuriga tihedat koostööd, et luua eelnevaga paralleelselt terviklik tegevuskava koos sellega seotud valdkondades nagu varustuskindlus, üleandmine ja eksport kaasnevate meetmetega, mida on vaja võrdsete konkurentsitingimuste loomiseks Euroopa-sisese tasakaalustatud konkurentsi ja usaldatava statistilise turuteabe huvides;
22. on arvamusel, et edukad saavutused ühises välis- ja julgeolekupoliitikas ning siseturul on loonud usalduse söandada viimaks ometi astuda uusi samme antud tähtsas valdkonnas;
23. juhib tähelepanu reale takistustele hankekonkurssideks, mis ei ole tingitud riigihankekonkursside olemusest endast, nagu
– piiriülese relvakaubanduse piirangud ELi sees,
– riiklike tellimuste otsuste poliitiline mõjutamine,
– riigi tugev mõju relvatööstusettevõtetele,
– puudujäägid abirahade kontrollimisel,
– puudulik teaduskoostöö (ka ELi teaduspoliitikas),
– puuduvad turutingimused globaalsel tasandil,
ning palub komisjonil kõrvuti selle algatusega võtta vastavaid meetmeid nimetatud probleemidega tegelemiseks;
24. tunnistab, et kaitsealaste riigihangete probleemid ELis on osaliselt seotud Ameerika Ühendriikidega tõelise kahepoolse koostöö puudumisega; esitab seetõttu küsimuse, kas Euroopa kaitsealaste riigihangete asutustel tuleks soovitada sooritada rohkem oste Euroopas; on veendunud, et uusi ELi õigusakte kaitsealaste riigihangete valdkonnas ei tohiks kasutada vahendina, mis võimaldab USA korporatiivsetel huvidel ühepoolselt mõjutada Euroopa kaitsealaste riigihangete turgusid;
25. viitab samaaegselt siiski põhitingimusele, et kõik liikmesriigid nõukogu poolt 25. aprillil 2005 vastu võetud ümbertöötatud ELi tegevusjuhendi kaitseotstarbelise varustuse ekspordi kohta vastu võtavad ja sellest kinni peavad; kutsub komisjoni üles, nimetatud juhendist kinnipidamist kontrollima ja hindama;
26. palub komisjonil ja Euroopa Kaitseagentuuril esitada pikaajalisi ettepanekuid, näidates, kuidas tihedamad sidemed ELi ja USA, aga ka selliste riikide nagu Ukraina ja teatud sektorites ka Venemaa riigihangete turgude vahel võivad kaasa tuua nii suurema valiku kui ka tõhusama spetsialiseerumise;
27. palub komisjonil uurida, mil määral liigitavad liikmesriigid kahesuguse kasutusega vahendeid ja tehnoloogiat teatud juhtudel sõjaliseks, vältides sellega ELi riigihankeid käsitlevate õigusaktide kohaldamist;
28. rõhutab Euroopa Kaitseagentuuri ja teiste praegu relvahangetega tegelevate asutuste juhtivat rolli;
29. jagab arvamust, et kaitsevarustuse turu killustatuse lõpetamisel paraneb tööstuse konkurentsivõime tänu suurematele tootepartiidele, teadusuuringute suuremale tasuvusele ning paremale turustatavusele maailmaturul; rõhutab samaaegselt aga, et liikmesriikide poolt 1998. aastal tegevusjuhendisse sisse viidud vabatahtlikke ekspordipiiranguid kolmandatesse riikidesse tuleb täiel määral kohaldada;
30. peab turu avamist eelduseks, et tugevdada ELi majanduslikult kandevõimelist relvatööstust, arendada autonoomset ja tootlikku tööstuslikku baasi kulusäästlikumateks hangeteks ning tagada vajalikud kaitsevõimsused; on samaaegselt arvamusel, et relvatööstuse paratamatult tekkiv kontsentreerumine peab olema komisjoni intensiivse konkurentsiõigusliku järelevalve ja kontrolli all (konkurentsi peadirektoraat), et masstootmise eelised valdkondlike monopolide ja sellega seotud ettevõtete turuvõimu tõttu ohtu ei satuks;
31. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele.
BEGRÜNDUNG
I. Gegenstand des Grünbuches
Im September 2004 hat die Kommission ein Grünbuch zur Beschaffung von Verteidigungsgütern vorgelegt, welches sich zum Ziel gesetzt hat, zu einem "schrittweisen Aufbau eines transparenteren und offeneren europäischen Marktes für Verteidigungsgüter (…) zwischen den Mitgliedsstaaten"
Vgl.
Grünbuch zur Beschaffung von Verteidigungsgütern KOM(2004)608, S.3. beizutragen.
Das Grünbuch ist Teil der von der Kommission Anfang 2003 verabschiedeten Strategie "in Richtung einer Politik der Europäischen Union im Bereich Verteidigungsgüter".
Damit sollen eine effizientere Nutzung der Ressourcen im Verteidigungsbereich erreicht sowie die Wettbewerbsfähigkeit der europäischen Industrie verbessert werden.
Auch ist dies ein Schritt, um die Verbesserung der militärischen Ausrüstung im Rahmen der Europäischen Sicherheits- und Verteidigungspolitik zu unterstützen.
1.
Um eine besser koordinierte Politik der EU auf dem Gebiet der Verteidigung zu erreichen hatte die Kommission Anfang 2003 eine allgemeine Mitteilung "in Richtung einer Politik der Europäischen Union im Bereich Verteidigungsgüter" verabschiedet.
In dieser Mitteilung wird argumentiert, dass mit einer gemeinsamen europäischen Verteidigungsgüterpolitik das Defizit der operativen Fähigkeiten Europas im Gebiet der Verteidigung verringert werden kann.
Diese Mitteilung formuliert einige Maßnahmen zur Erreichung dieses Zieles.
Unter anderem sind dies
- die Formulierung eines Konzepts zur Normung europäischer Verteidigungsgüter,
- die Vereinfachung europäischer Genehmigungssysteme, um die Verbringung wehrtechnischer Komponenten zwischen den EU-Ländern zu erleichtern,
- die (eingeschränkte) Anwendung von Wettbewerbsvorschriften im Verteidigungssektor und
- die Optimierung der Beschaffung von Verteidigungsgütern auf einzelstaatlicher und auf EU-Ebene, wobei das übergeordnete Ziel einheitliche Vorschriften für die Beschaffung von Verteidigungsgütern ist.
Das nun von der Europäischen Kommission vorgelegte Grünbuch zur öffentlichen Auftragsvergabe im Rüstungswesen ist eine dieser Maßnahmen und kann auch nur einer von vielen Bausteinen der europäischen Verteidigungskooperation sein.
2.
Der seit 1992 bestehende europäische Binnenmarkt ermöglicht den freien Warenverkehr innerhalb der Grenzen der Europäischen Union.
Als ein wichtiges Element sind öffentliche Auftraggeber verpflichtet, Beschaffungen ab einer gewissen Höhe europaweit auszuschreiben.
Jedoch unterliegt die Beschaffung von Gütern, die dem wesentlichen Sicherheitsinteresse eines Staates dienen, laut dem Ausnahmetatbestand von Artikel 296 EG-Vertrag
Artikel 296 EG-Vertrag:
(1) Die Vorschriften dieses Vertrags stehen folgenden Bestimmungen nicht entgegen: (a) Ein Mitgliedstaat ist nicht verpflichtet, Auskünfte zu erteilen, deren Preisgabe seines Erachtens seinen wesentlichen Sicherheitsinteressen widerspricht; (b) jeder Mitgliedstaat kann die Maßnahmen ergreifen, die seines Erachtens für die Wahrung seiner wesentlichen Sicherheitsinteressen erforderlich sind, soweit sie die Erzeugung von Waffen, Munition und Kriegsmaterial oder den Handel damit betreffen; diese Maßnahmen dürfen auf dem Gemeinsamen Markt die Wettbewerbsbedingungen hinsichtlich der nicht eigens für militärische Zwecke bestimmten Waren nicht beeinträchtigen.
(2) Der Rat kann die von ihm am 15.
April 1958 festgelegte Liste der Waren, auf die Absatz 1 Buchstabe b Anwendung findet, einstimmig auf Vorschlag der Kommission ändern. nicht den Bestimmungen des europäischen Binnenmarkts.
Da jedoch eine genaue Interpretation des Artikels 296 fehlt, wird bei öffentlichen Aufträgen fast systematisch von dieser Ausnahmeregelung Gebrauch gemacht.
Besonders problematisch ist der Gebrauch dieser Ausnahmereglung bei so genannten "dual use" Gütern, welche sowohl zu militärischen als auch zu zivilen Zwecken benutzt werden.
Hier kann man als Beispiele Verpflegung, Computer, Fahrzeuge, Kleidung etc. nennen.
II.
Die Optionen
Im Grünbuch werden zwei mögliche Instrumente zur Erreichung des Zieles eines transparenteren und offeneren europäischen Marktes für Verteidigungsgüter genannt:
1.
Die bestehende Ausnahme nach Art. 296 EGV könnte durch eine Mitteilung der Kommission zu Auslegungsfragen erläutert werden.
Darin könnte eine genauere Abgrenzung der Aufträge, die unter die Ausnahmeregeln des Artikels 296 fallen, erfolgen.
2.
Daneben könnten neue spezifische Regeln (in Form einer Richtlinie) aufgestellt werden für eine Koordinierung der Vergabe für Aufträge, die unter die Ausnahmeregelungen des Artikels 296 fallen, aber dennoch die Besonderheit dieser Aufträge berücksichtigen.
Die Ziele einer neuen Richtlinie wären
(1) eine höhere Rechtssicherheit bei Aufträgen im Verteidigungssektor,
(2) eine umfangreichere Information auf Gemeinschaftsebene über die betreffenden Aufträge
(3) eine Einführung der notwendigen Flexibilität bei der Auftragsvergabe.
Demgegenüber wird von Teilen der Industrie die Implementierung eines freiwilligen "Code of Conduct" (Verhaltenskodex) im europäischen Verteidigungsgütermarkt unter der Aufsicht der Europäischen Verteidigungsagentur (European Defence Agency - EDA) vorgeschlagen.
Bei dieser Diskussion geht es also weder um Außen, Sicherheits- oder Verteidigungspolitik im Allgemeinen, sondern nur um den spezifischen Binnenmarktaspekt, der Beschaffung von Gütern und Dienstleistungen in diesem Bereich.
III.
Bewertung des Grünbuchs
Das im Grünbuch zur Beschaffung von Verteidigungsgütern aufgeführte Ziel, die europäische Verteidigungspolitik effizienter und somit wettbewerbsfähiger zu gestalten, wird vom Berichterstatter für gut geheißen.
Es ist für das Ziel eines gemeinsamen Marktes ohne Zweifel notwendig, Maßnahmen zu treffen, die Handelshemmnisse in der Verteidigungsindustrie abbauen.
Die Europäische Verfassung hat im Artikel I-41 Absatz 3 festgelegt, dass die Mitgliedsstaaten sich verpflichten, "ihre militärischen Fähigkeiten zu verbessern".
Die Vorteile einer gemeinsamen europäischen Verteidigungspolitik liegen auf der Hand: Momentan betragen die europäischen Ausgaben für Verteidigung etwa 160 Milliarden Euro.
Es ist notwendig, eine höhere Effizienz der Ausgaben zu erreichen.
Anbieter können Größenvorteile erzielen, wenn die nachgefragte Menge groß genug, also gebündelt ist.
So können erhebliche Steuermittel eingespart werden.
Gerade auch in der kostenintensiven Forschung ist ein solches Vorgehen in Zukunft unumgänglich.
Europa muss sich auch ein Stück weit von seiner Abhängigkeit vom amerikanischen Markt lösen und gemeinsam eigene Lösungen anstreben.
Zudem ist es von essentieller Bedeutung, einen gemeinsamen technologischen Standard anzustreben, damit Einsatztruppen unterschiedlicher Staaten miteinander kooperieren können.
So nutzen die Mitgliedstaaten momentan noch höchst unterschiedliche Funksysteme, was die gemeinsame Arbeit enorm erschwert.
Nicht zuletzt tragen gemeinsame Verteidigungsstrukturen auch zu einer verstärkten politischen Integration und höherer Solidarität innerhalb der Europäischen Union bei.
Die Vorschläge in diesem Grünbuch stellen aus diesen Gründen einen wichtigen Schritt in Richtung einer effizienten gemeinsamen Verteidigungspolitik dar.
1.
Wenn das Ziel der Öffnung des europäischen Verteidigungsmarktes akzeptiert wird, ist es folgerichtig, den Ausnahmetatbestand des Artikels 296 genauer zu definieren, damit sein missbräuchlicher Gebrauch eingedämmt wird.
Es ist also notwendig, den Anwendungsbereich des Artikels 296 durch eine genauere Interpretation (Trennlinie) klarer zu umreißen.
Dabei steht außer Frage, dass der Kernbereich der sicherheitssensiblen Güter unberührt bleibt.
Der Ausnahmetatbestand für eindeutig militärische Güter bleibt bestehen.
Es geht lediglich darum, den Gebrauch des Artikels 296 für nicht eindeutig militärische Güter einzudämmen, so dass der Binnenmarkt und die Vorschriften der neuen Richtlinie 2004/18/EG über die Koordinierung der Verfahren zur Vergabe öffentlicher Bauaufträge, Lieferaufträge und Dienstleistungsaufträge bei unproblematischen Anschaffungen im Verteidigungsbereich greift.
2.
Weiterhin hält es Ihr Berichterstatter für erwägenswert, eine Richtlinie zu entwerfen, welche neben dem klassischen Binnenmarkt einerseits und dem Ausnahmesektor des Artikels 296 andererseits ein gegebenenfalls optionales Instrument schafft, in dem die besonderen Bedürfnisse des Verteidigungssektors (hier u.a. nationale Sicherheit, Versorgung und Vertraulichkeit) Rechnung getragen, jedoch gleichzeitig ein Wettbewerb zwischen den Mitgliedsstaaten ermöglicht wird.
Der von der Industrie vorgebrachte Vorschlag eines freiwilligen "Code of Conduct" hält der Berichterstatter nicht für zielführend, da eine solche Regelung rechtlich nicht bindet und somit die Wirkung begrenzt bliebe.
Auf der anderen Seite wird das Bedenken geltend gemacht, dass mit einer Öffnung der Auftragsvergabe, der zweite Schritt vor dem ersten gemacht wird.
Die Industrien in den verschiedenen Ländern seien sehr unterschiedlich aufgebaut, z.
B. mit einer privatisierten Verteidigungsindustrie in Deutschland und einer staatlichen Industrie in Frankreich.
Diesem Argument muss jedoch entgegen gehalten werden, dass auch im Telekommunikations- und Energiebereich zum Zeitpunkt der Öffnung der Märkte die Verhältnisse sehr unterschiedlich waren und in diesen Fällen der Binnenmarkt letztendlich zu einem Wettbewerb geführt hat.
Jedem Vorschlag zu einem Problem im Rüstungsbereich würde wahrscheinlich entgegengehalten, andere Maßnahmen müssten zuerst getroffen werden.
Irgendwo müssen wir einmal beginnen.
IV.
Fazit
Der Berichterstatter ist die Ansicht, dass die Öffnung des europäischen Verteidigungsmarktes notwendig ist.
Die von der Kommission erwogenen Maßnahmen, insbesondere eine Interpretation des Artikels 296 EG-Vertrag und eine Richtlinie über öffentliche Aufträge in sicherheitsrelevanten Bereichen gehen in die richtige Richtung.
31.8.2005
väliskomisjonI ARVAMUS (*)
Saaja: siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
( KOM(2004)0608 – 2005/2030(INI) )
Arvamuse koostaja: Angelika Beer
(*) Tõhustatud koostöö komisjonide vahel – kodukorra artikkel 47
ETTEPANEKUD
Väliskomisjon palub vastutaval siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tervitab komisjoni teatist ning ergutab komisjoni püüdlusi "aidata kaasa liikmesriikide vahelise läbipaistvama ja avatuma Euroopa kaitsevarustusturu (EDEM) järkjärgulisele ülesehitamisele, mis vastaks küll sektori eripärale, kuid muudaks selle majanduslikult tõhusamaks";
2. nõustub komisjoniga, et praegune juste retour poliitika ja sõjaväehangete tasaarvestus viib ulatuslikule konkurentsi moonutamisele ja töö kunstlikule jaotamisele tööstuspartnerite vahel ning takistab suuresti riigihangete tõhusust;
3. nõustub komisjoniga, et Euroopa kaitseturgu on vaja sõjanduskulude vähendamiseks, arvestades turu suurust ning arenenud tehnoloogia ja suurte investeeringute vajadust;
4. juhib tähelepanu sellele, et ELi tasandil tuleb teha jõupingutusi NATO heakskiidetud koostalitusvõime ja koostöö standardite kooskõlastamise ja ühtlustamise suurendamiseks kaitsealaste riigihangetega seotud küsimuste asjus EJKP erivajaduste kohaselt ning selle käigus peaks olema kõikide liikmesriikide prioriteet likvideerida ECAPi puudujäägid;
5. nõuab tungivalt, et komisjon tegutseks EÜ asutamislepingu artikli 296 tähtsuse vähendamise nimel;
6. nõuab tungivalt, et komisjon teeks jõupingutusi EÜ asutamislepingust artikli 296 kõrvaldamise nimel, mis oleks komisjoni püüdluste peaeesmärk ühtse reguleeriva raamistiku loomisel kaitsealaste riigihangete jaoks Euroopas; ergutab samas kõiki jõupingutusi, et vähendada selle artikli tähtsust ja palub komisjonil süvitsi kaaluda ja põhjalikult arutada artikli sisu ning üldise erandi rakendamist enne selle tagasivõtmist;
7. nõustub seni komisjoniga, et tuleks teha jõupingutusi, et veenda riiklikke kaitsealaste hangete asutusi lõpetama artikli 296 kohaldamise suhtes tehtud üldise erandi rakendamine ja võtma meetmeid tagamaks, et kaitsealased riigihanked oleksid suuremal määral hõlmatud pigem ühenduse õigusaktidega kui üksnes riiklike õigusaktidega;
8. märgib, et olemasolevate siseriiklike ja ühenduse eeskirjade järgi on mõned riiklikud kaitseturud suuresti avatud konkurentsile, samas kui teised on peaaegu täielikult suletud; nõuab tungivalt, et valitsused võtaksid riiklikul tasandil vastu otsused oma kaitseturgude avamiseks laiemale konkurentsile;
9. toetab täielikult komisjoni 23. septembri 2004. aasta rohelises raamatus esitatud ettepanekuid; komisjon peaks võtma vastu tõlgendava teatise, milles kinnitatakse kavatsust lõpetada artikli 296 kuritarvitamine ja koostada paralleelselt uus direktiiv, mis on kohandatud artikli 296 kohaselt toimuvate relvade, laskemoona ja sõjavarustuse hangete eripärale;
10. nõuab tungivalt, et liikmesriigid teeksid komisjoniga käesoleva direktiivi osas aktiivselt koostööd ja teeksid Euroopa Kaitseagentuurile (EDA) ülesandeks töötada ühenduse meetmete täiendusena välja tegevusjuhend kaitsealaste riigihangete kohta, mida hõlmab artikkel 296;
11. rõhutab, et need tegevussuunad on täiendavad, kuna nad on üldjuhul suunatud kaitsealaste riigihangete turu erinevatele osadele ning konkreetsemalt võivad Euroopa Kaitseagentuuri tegevusjuhendiga seotud ettevalmistused anda direktiivi edasiarendamiseks sobivaid tulemusi; väljendab muret liikmesriikide poliitilise tahte puudumise üle tunnistada vajadust konkreetse direktiivi järele ja palub neil mitte lasta edusammudel tegevusjuhendi osas takistada tööd direktiivi kallal;
12. nõuab tungivalt, et komisjon teeks Euroopa Kaitseagentuuriga paralleelselt tihedat koostööd tervikliku tegevuskava loomisel koos sellega seotud valdkondades (tarnimise, üleandmise, ekspordi, riigiabi ja korvamismeetmete turvalisus) kaasnevate meetmetega, mida on vaja võrdsete tingimuste loomiseks Euroopa-sisese õiglase konkurentsi jaoks;
13. palub komisjonil tunnustada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete rolli ning nende panust kahesuguse kasutusega ja sõjalise otstarbega kaupade tootmisse kaitse- ja julgeolekukasutuseks;
14. tunnistab, et kaitsealaste riigihangete probleemid ELis on osaliselt seotud Ameerika Ühendriikidega tõelise kahepoolse koostöö puudumisega; esitab seetõttu küsimuse, kas Euroopa kaitsealaste riigihangete asutustel tuleks sooritada rohkem oste Euroopas; on veendunud, et uusi ELi kaitsealaseid riigihankeid ei tohiks kasutada vahendina, mis võimaldab USA korporatiivsetel huvidel ühepoolselt tungida Euroopa kaitsealaste riigihangete turgudele;
15. palub komisjonil ja Euroopa Kaitseagentuuril esitada pikaajalisi ettepanekuid, näidates, kuidas tihedamad sidemed ELi ja USA, aga ka selliste riikide nagu Ukraina ja teatud sektorites ka Venemaa riigihangete turgude vahel võivad kaasa tuua nii suurema valiku kui ka tõhusama spetsialiseerumise;
16. nõustub komisjoniga, et ELi kaitsevarustuspoliitika peaks põhinema eetika ja õigluse põhimõtete nõuetekohasel arvessevõtmisel ja austamisel relvakaubanduses; seda silmas pidades ergutab komisjoni esitama ettepanekuid kaitsealaste riigihangete kooskõlla viimiseks ELi relvaekspordi tegevusjuhendist kinnipidamise vajadusega; kordab, et senikaua, kuni tegevusjuhend ei ole õiguslikult siduv, ei täida see oma eesmärki parandada läbipaistvust ja aidata kaasa ÜVJP eetilisusele;
17.
Palub komisjonil jätkata Euroopa Parlamendiga antud teemal koostööd ning säilitada võimalikult kõrge eelneva konsulteerimise ja läbipaistvuse tase;
18. palub komisjonil uurida, kas liikmesriigid liigitavad kahesuguse kasutusega vahendeid ja tehnikat teatud juhtudel sõjaliseks, vältides sellega ELi riigihankeid käsitlevate õigusaktide kohaldamist.
MENETLUS
Pealkiri
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
Menetluse number
2005/2030(INI)
Vastutav komisjon
IMCO
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
AFET 10.3.2005
Tõhustatud koostöö
jah
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Angelika Beer 8.12.2004
Arutamine komisjonis
26.5.2005
4.7.2005
29.8.2005
Ettepanekute vastuvõtmise kuupäev
30.8.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
42
5
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Angelika Beer, Panagiotis Beglitis, Monika Beňová, André Brie, Elmar Brok, Ryszard Czarnecki, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Camiel Eurlings, Anna Elzbieta Fotyga, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Toomas Hendrik Ilves, Jelko Kacin, Ioannis Kasoulides, Helmut Kuhne, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Cecilia Malmström, Emilio Menéndez del Valle, Francisco José Millán Mon, Baroness Nicholson of Winterbourne, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Paweł Bartłomiej Piskorski, Bernd Posselt, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Emil Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Maciej Siwiec, Hannes Swoboda, Geoffrey Van Orden, Ari Vatanen, Luis Yañez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Árpád Duka-Zólyomi, Alexandra Dobolyi, Giovanni Claudio Fava, Alexander Lambsdorff, Rihards Pīks, Aloyzas Sakalas, Inger Segelström, Alexander Stubb
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
31.8.2005
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS
Saaja: siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
( 2005/2030(INI) )
Arvamuse koostaja:
Gunnar Hökmark
ETTEPANEKUD
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon palub vastutaval siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tervitab kaitsealaste riigihangete paremate konkurentsireeglite kehtestamiseks ja Euroopa kaitsevarustusturu (EDEM) olukorra parandamiseks tehtud jõupingutusi; rõhutab, et eeltoodu on konkurentsivõimelise ja Euroopa Liidus toimuva kõrgelt arenenud teadus- ning arendustegevusega Euroopa kaitsetööstuse kindlustamise eeltingimus; märgib, et kaitseturud on väga killustatud nii nõudmise kui pakkumise osas tänu viimasel ajal välja kujunenud julgeolekustrateegiate selgelt riiklikule olemusele; rõhutab, et EDEMi arendamiseks on vajalikud ühtlustatud nõuded, järjepidevus ja liigselt koormavate reguleerivate menetluste vältimine;
2. rõhutab, et turu killustatus iseenesest takistab ausa konkurentsini ja hästi toimiva ühtse turuni jõudmist; rõhutab, et ausa konkurentsi mõlemapoolsus on selle tagamise eeltingimus kõikides liikmesriikides kõikidele ELi tootjatele; märgib, et kulutusi kaitsevarustusele on oluliselt vähendatud, samal ajal kui turg on riiklike äriühingute, riigitoetuste ja konkurentsi puudumise tõttu endiselt killustatud ja moonutatud, mis viib teadusele ja arendustegevusele tehtavad kulutused tasakaalust välja, võrreldes toodetavate kogustega;
3. märgib, et kaitseturu peamine ning tehnoloogiliselt huvipakkuv osa on reguleeritud artikli 296 erandiga, mis teeb vajalikuks selle osa kaasamise jõupingutustesse parema konkurentsi ja ühtsete turukorralduseeskirjade poole pürgimisel;
4. on skeptiline tõlgendusteatisega saavutatava suhtes, kuna see vaid selgitab kehtivat õiguslikku raamistikku ega näe ette põhjalikumaid muudatusi, mille tegemine on vajalik; tervitab uue direktiivi kehtestamise ideed, kuid osutab, et ausa konkurentsi tagamiseks vajavad lahendamist probleemid, mis on seotud riigiomandisse kuuluva tööstusega ja riigi osalemisega, samuti muude turumoonutustega; arvab, et sellise direktiivi puhul tuleks artiklit 296 rakendada vaid nii palju, kui tingimata on vajalik;
5. teeb ettepaneku esimese ja viivitamatu sammu astumiseks, millega tehtaks Euroopa Kaitseagentuurile ülesandeks töötada välja EDEMi tegevusjuhend nende valdkondade jaoks, mis on reguleeritud artikli 296 erandiga ja teostada järelevalvet selle rakendamise üle õigustega kontrollida juhendi järgimist liikmesriigi poolt ja anda sellele hinnang; tunneb, et käitumisjuhend, mis ei oleks õiguslikult siduv, võiks kehtestada nõuded, mille täitmine direktiivi abil oleks keerukas ja kehtiva õigusliku raamistiku tõlgendamise teel võimatu; usub, et üks käitumisjuhendi eesmärke peaks olema avada EDEMi raamistikus vastastikkus USA ja ELi vahel;
6. on seisukohal, et tegevusjuhend peaks: a) pakkuma liikmesriikidele teadus- ja arendustegevuse ning riigihangetega seotud nõupidamismehhanisme; b) määratlema eeltingimused artikli 296 alusel kehtestatavatele eranditele ja tagama erandite tegemise ja teabe avalikustamata jätmise nõuetekohase läbipaistvuse; c)andma teavet piiriülese konkurentsi ja kaitsevarustuse piiriülese liikumise poliitika kohta; d) andma teavet ausa konkurentsi ja riigiabi eeskirjade kohta, et vältida konkurentsimoonutusi; e) loetlema kriteeriumid töövõtja sobivuse ja valiku hindamiseks ning teisteks olulisteks mehhanismideks; f) sätestama kriteeriumid, et luua alus Euroopa kaitsevarustusturule, millest lähtuvalt võiks keskpikas perspektiivis sõltuvalt turu arengust välja töötada direktiivi; g) kehtestama üldised suunised, kuidas kujundada korvamismeetmetega seotud tavasid;
7. arvab, et Euroopa Kaitseagentuur koos komisjoniga peaks kaalutlema, kuivõrd oleks võimalik ühendada Euroopa kaitsealaste riigihangete turgu Ameerika, teiste NATO riikide ja ka muude ELi väärtusi jagavate riikide turgudega ning valitud sektorites ka Vene turuga, et saavutada suurem konkurents ning suurem tehnoloogiline tõhusus;
8. arvab, et Euroopa Kaitseagentuur ja komisjon peaksid oma ettepanekute tegemisel eelkõige arvestama produktiivsete väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete olukorraga;
9. usub, et Euroopa Kaitseagentuuril peaks olema õigus kontrollida liikmesriike, anda nende tegevusele hinnang ja tagada koordineerimine seonduvalt NATO nõuetega; samuti võiks tegevusjuhend aidata kaasa nii olemasolevate riiklike menetluste ühtlustamisele kui ka vajalike finantsaspektide suhtes kokkuleppimisele; rõhutab, et liikmesriigid peaksid ühiselt kaitsevarustuse järele oleva nõudmise koordineerimiseks sisse seadma vastava menetluse ja selle järgimist kontrollima.
MENETLUS
Pealkiri
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
Menetluse number
2005/2030(INI)
Vastutav komisjon
IMCO
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
ITRE 13.12.2004
Tõhustatud koostöö
ei
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Gunnar Hökmark 17.3.2005
Arutamine komisjonis
15.6.2005
Ettepanekute vastuvõtmise kuupäev
30.8.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
37
6
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Ivo Belet, Šarūnas Birutis, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Den Dover, Lena Ek, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Umberto Guidoni, András Gyürk, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Nils Lundgren, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Dorette Corbey, Jan Christian Ehler, Norbert Glante, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Edit Herczog, Gunnar Hökmark, Lambert van Nistelrooij, Pier Antonio Panzeri, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Vittorio Prodi
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
MENETLUS
Pealkiri
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta
Viited
2005/2030 (INI)
Menetlusalus
Art. 45
Vastutav komisjon loa andmisest istungil teada andmise kuupäev
IMCO 10.3.2005
Nõuandev komisjon / Nõuandvad komisjonid
istungil teadaandmise kuupäev
AFET 10.3.2005
ITRE 10.3.2005
Arvamuse esitamisest loobumine
otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teadaandmise kuupäev
AFET 10.3.2005
Raportis sisalduv(ad) resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Joachim Wuermeling 30.11.2004
Ersetzte(r) Berichterstatter(in)
Arutamine parlamendikomisjonis
15.3.2005
12.7.2005
5.10.2005
Vastuvõtmise kuupäev
5.10.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
35
1
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Mia De Vits, Bert Doorn, Nigel Farage, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Anna Hedh, Edit Herczog, Pierre Jonckheer, Henrik Dam Kristensen, Alexander Lambsdorff, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Toine Manders, Arlene McCarthy, Manuel Medina Ortega, Bill Newton Dunn, Béatrice Patrie, Zita Pleštinská, Guido Podestà, Giovanni Rivera, Zuzana Roithová, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Leopold Józef Rutowicz, Andreas Schwab, Eva-Britt Svensson, József Szájer, Marianne Thyssen, Jacques Toubon, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler, Phillip Whitehead, Joachim Wuermeling
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Alexander Stubb, Diana Wallis
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
10.10.2005
A6‑0288/2005
