LÕPLIK
A6-0051/2006
1.3.2006
RAPORT
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
(2005/2247(INI))
Rahvusvahelise kaubanduse komisjon
Raportöör:
Georgios Papastamkos
PE 367.917v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................14
arengukomisjonI ARVAMUS ........................................................................................20
majandus- ja rahanduskomisjonI ARVAMUS ......................................................24
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS ............28
pÕllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS ............................32
MENETLUS..............................................................................................................................39
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
Doha vooru hindamise kohta pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
( 2005/2247(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) ministrite konverentsi kuuendal istungjärgul 18. detsembril 2005 vastu võetud ministrite deklaratsiooni
Dokumendi number 05-6248, dokumendi tähis WT/MIN(05)/DEC). ;
– võttes arvesse 12.–15. detsembri 2005. aasta ja 25.–26. novembri 2004. aasta WTO parlamentaarse konverentsi lõppdeklaratsioone;
– võttes arvesse oma 1. detsembri 2005. aasta resolutsiooni Hongkongis toimuva Maailma Kaubandusorganisatsiooni kuuenda ministrite konverentsi ettevalmistamise kohta
Vastuvõetud tekstid, 1.12.2005, P6_TA(2005)0461 . ;
– võttes arvesse nõukogu järeldusi WTO Doha arengukava (DDA) kohta pärast üldasjade ja välissuhete nõukogu erakorralist istungit 18. oktoobril 2005 Luxembourgis (13378/05);
– võttes arvesse oma 12. mai 2005. aasta resolutsiooni vooru hindamise kohta Maailma Kaubandusorganisatsiooni peanõukogu 1. augusti 2004. aasta otsuse järel
Vastuvõetud tekstid, 12.5.2005, P6_TA(2005)0182 . ;
– võttes arvesse WTO peanõukogu 1. augusti 2004. aasta otsust
Dokumendi number 04-3297, dokumendi tähis WT/L/579). ;
– võttes arvesse WTO 14. novembri 2001. aasta Doha ministrite deklaratsiooni
Dokumendi number 01-5859, dokumendi tähis WT/MIN(01)/DEC/1). ;
– võttes arvesse oma 15. detsembri 1999. aasta resolutsiooni WTO kolmanda ministrite konverentsi kohta Seattle'is
EÜT C 296, 18.10.2000, lk 121. , 13. detsembri 2001. aasta resolutsiooni WTO Katari kohtumise kohta
EÜT C 177 E, 25.7.2002, lk 290. ning 25. septembri 2003. aasta resolutsiooni WTO viienda ministrite konverentsi kohta Cancúnis
ELT C 77 E, 26.3.2004, lk 393. ;
– võttes arvesse Sutherlandi aruannet "WTO tulevik: institutsioonilistele väljakutsetele vastamine uuel aastatuhandel"
Konsultatiivkogu aruanne peadirektor Supachai Panitchpakdile, WTO, detsember 2004. ;
– võttes arvesse oma 9. märtsi 2005. aasta resolutsiooni ettepaneku kohta nõukogu määruse vastu võtmiseks üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta
Vastuvõetud tekstid, 9.3.2005, P6_TA-PROV(2005)0066 . ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse rahvusvahelise kaubanduse komisjoni raportit ning regionaalarengukomisjoni, põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni, tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni ning majandus- ja rahanduskomisjoni arvamusi ( A6‑0051/2006 );
A. arvestades, et WTO mitmepoolne kaubandussüsteem aitab mitmepoolsete reeglite, eeskirjade ja vaidluste kohtuliku lahendamisega kaasa rahvusvahelise kaubanduse suuremale julgeolekule, läbipaistvusele ja stabiilsusele ning globaliseerumise paremale juhtimisele;
B. arvestades, et WTO ministrite konverents kohustas kõiki WTO liikmeid arenguvooruks, mille keskne eesmärk oleks edendada õiglasemat ja tugevamalt arengut soodustavat kaubandussüsteemi, mis põhineb mitmepoolsetel eeskirjadel;
C. arvestades, et Doha vooru edukas lõpetamine, mis toob kaasa tegeliku edasise turu avamise ja rangemad mitmepoolsed eeskirjad, võiks osutuda tähtsaks teguriks majanduskasvu, arengu ja tööhõive edendamisel kogu maailmas ning aidata tõhusalt kaasa arengumaade integreerimisele maailmamajandusse;
D. arvestades, et alates Doha vooru käivitamisest on EL etendanud läbirääkimistel juhtrolli ning esitanud usaldusväärseid ja olulisi pakkumisi läbirääkimiste kõikides valdkondades, kaasa arvatud põllumajandus, samas kui teised arenenud riigid ja enamarenenud arengumaad ei ole näidanud samasugust paindlikkust ega omapoolset kohustumist;
E. arvestades, et Doha vooru edukas lõpetamine, mis toob kaasa maailma kaubavahetuse ja teenuskaubanduse edasise vastastikuse liberaliseerimise, on tähtis tegur suurema kasvu, tööhõive ja konkurentsivõime edendamisel Euroopa Liidus ja Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisel;
F. arvestades, et Hongkongis määrati kindlaks kaks uut tähtaega: aprill 2006 kõikide üksikasjade osas kokkuleppele jõudmiseks ja juuli 2006 rakendamisajakavade kavandite esitamiseks;
G. arvestades, et jõupingutused pidada kinni Doha vooru lõpetamise tähtajast 2006. aastal ei tohiks ohustada eesmärki saavutada ambitsioonikas ja tasakaalustatud tulemus, milles kajastuvad Doha ministrite deklaratsioonis sätestatud arengueesmärgid;
H. arvestades, et kui läbirääkimisi ei suudeta lõpetada 2006. aastal, võib Doha voor kokku variseda, mis omakorda võiks ohustada mitmepoolset kaubandussüsteemi selle praegusel kujul ning tuua kaasa selle asendamise täielikult kahepoolsete ja piirkondlike kaubanduskokkulepetega, mis sageli rõhutavad arenenud maailma ja arengumaade vahelist tasakaalustamatust;
I. arvestades, et Doha voor peab jõudma läbirääkimiste kõigis valdkondades arengut soodustavate tulemusteni, seda eelkõige vaesemate ja haavatavate arengumaade huvides;
J. arvestades, et arengumaade olukord on väga erinev; nad peaksid võtma kohustusi ning saama eri- ja diferentseeritud kohtlemise osaliseks vastavalt oma arengutasemele ning üldisele ja sektoriviisilisele konkurentsivõimele, samal ajal kui vähimarenenud ja haavatavad maad ei peaks kohustusi võtma;
K. arvestades, et EL peaks vastama põllumajanduskaubanduse liberaliseerimise nõuetele viisil, mis tagab ELi põllumajandussektori jätkusuutlikkuse, konkurentsivõime ja multifunktsionaalse iseloomu;
L. arvestades, et kokkuleppele on jõutud põllumajandustoodete eksporditoetuste kaotamise lõpptähtajas (2013. aasta), ent omamaise toetuse ja turulepääsu valdkondades ei ole võrreldavaid edusamme saavutatud;
M. arvestades, et EL on selgelt maailma suurim arengumaadest pärit põllumajandustoodete importija;
N. arvestades, et geograafiliste tähiste kaitse on endiselt olulise tähtsusega ELi jaoks, kes kasutab konkurentsieelist paljude kõrgekvaliteetsete piirkondlike toodete puhul;
O. arvestades, et mittepõllumajandustoodete turulepääs tõotab olulist kaubanduslikku tulu ELile, aga ka arengumaadele, sest märkimisväärse osa nende kaubandusest moodustavad tööstuskaubad ning nende kaubandust teiste arengumaadega takistavad kõrged tariifsed tõkked;
P. arvestades, et turulepääsu takistavad ka olulised mittetariifsed tõkked;
Q. arvestades, et teenuste valdkonnas ei ole läbirääkimised andnud veel mingeid rahuldavaid tulemusi; arvestades, et ELi taotletav eesmärk on edasine liberaliseerimine, mille puhul säiliksid küll WTO liikmete riiklikud poliitilised eesmärgid ja nende õigus reguleerida avalikke teenuseid, kuid mis peaks sellest hoolimata võtma suunaandvalt arvesse arengumaade erivajadusi;
R. arvestades, et kaubanduse lihtsustamise ja dumpinguvastaste eeskirjade ning teiste WTO eeskirjade parandamine tuleks kasuks kõigile WTO liikmetele, suurendades õiguskindlust, alandades kaubandustehingute kulusid ning hoides ära kuritarvitusliku või protektsionistliku kasutuse;
S. arvestades, et globaliseerumisprotsessi ja WTO rolli esitatakse ja mõistetakse sageli valesti ning tuleb parandada WTO aruandekohustust ja läbipaistvust,
1. kinnitab veel kord oma kohustumist mitmepoolseks lähenemiseks kaubanduspoliitikale ja toetust WTO-le kui eeskirjadel põhineva rahvusvahelise kaubanduse tagajale; juhib tähelepanu sellele, et mitmepoolsete läbirääkimiste luhtumine ning üleminek kahepoolsetele/piirkondlikele kokkulepetele tooks kaasa ebavõrdse liberaliseerimisprotsessi ja ebaühtlase arengu ning oleks seega kahjulik, eriti vähimarenenud maadele;
2. taunib aeglast edasiminekut senistel läbirääkimistel ja ette määratud madalaid ambitsioone Hongkongi ministrite konverentsi tulemuste suhtes; märgib, et need madalad ambitsioonid võivad takistada Doha vooru andmast mõttekaid tulemusi; loodab, et ministrite deklaratsioon sillutab teed edasistele läbirääkimistele võtmevaldkondades;
3. usub, et ühiste edusammude soodustamiseks on vaja kõikide tähtsamate osalejate (sealhulgas ELi, USA ja kiiresti arenevate majandussüsteemide) suuremat kohustumist; palub kõikidel WTO liikmetel, eriti arenenud riikidel ja enamarenenud arengumaadel, osaleda konstruktiivselt tõelistes läbirääkimistes, et viia need eduka lõpuni; apelleerib eriti Euroopa Liidule, et ta omistaks lähikuudel toimuvate kahtlemata keerukate ja raskete läbirääkimiste ajal tähtsust vabamate ja õiglasemate kaubandussuhete saavutamisele kogu maailmas;
4. rõhutab, et olukorras, kus käesoleva vooru jooksul on paljud tähtajad arvestamata jäetud, tuleb vooru lõpetamise 2006. aasta tähtajast igal juhul kinni pidada;
5. taaskinnitab oma tugevat toetust arengu asetamisele DDA keskmesse ning kutsub arenenud riike ja enamarenenud arengumaid üles tegema kõik Doha deklaratsioonis esitatud auahnete eesmärkide saavutamiseks, et tagada, et uus kaubandusvoor on arenguvoor;
6. rõhutab, et voor ei tohi keskenduda ainult põllumajandusküsimustele ja seetõttu tuleks käsitleda läbirääkimiste võtmevaldkondi üheaegselt, vastavalt üheainsa kohustuse põhimõttele ning sarnaste kõrgete ambitsioonidega ja otsustavusega anda panus arengusse;
7. tervitab arengumaades saavutatud paremat organiseerimise ja eneseusalduse taset (eriti G-90 ja G-20);
8. rõhutab, et WTO raames toimuvatel põllumajandusläbirääkimistel komisjoni poolt võetavad kohustused ei tohi ületada praeguse ühise põllumajanduspoliitika raamistikku ega läbirääkimisvolitusi;
9. usub, et on oluline, et komisjoni praegune pakkumine jääks tingimuslikult seotuks WTO Doha arengukavaga ja et säiliks võimalus võtta see läbirääkimiste jooksul tagasi, kui teised WTO partnerid ei esita rahuldavaid pakkumisi;
10. kinnitab veel kord vajadust arvestada ELi põllumajanduse multifunktsionaalset olemust;
11. tuletab meelde, et ühise põllumajanduspoliitika 2003. aasta reformi raames kärpis EL oluliselt kaubandust moonutavat omamaist toetust, ja nõuab, et teised kaubanduspartnerid võtaksid sellesuunalisi konkreetseid kohustusi; tervitab ministrite deklaratsioonis box-shifting 'ule kehtestatud piirangut, mis seisneb kohustuses asuda üldiselt vähendama kaubandust moonutavat omamaist toetust;
12. tuletab meelde ühise põllumajanduspoliitika reformi käsitleva Luxembourgi kokkuleppe ulatust ja rõhutab vajadust määratleda "rohelises kastis" sisalduvad meetmed, sealhulgas toodanguga sidumata toetus;
13. rõhutab ELi olulist pakkumist kaotada oma eksporditoetuste süsteem 2013. aastaks ning rõhutab, et teised WTO liikmed peavad astuma paralleelselt samme ekspordilaenude, riiklike kaubandusettevõtete ja toiduabi vallas; rõhutab, et 2013. aasta on selle protsessi lõppkuupäev, ja kutsub üles teostama olulist osa kärbetest ennetähtaegselt rakendusperioodi esimesel poolel;
14. tervitab suuri edusamme kokkuleppele jõudmisel raamistiku osas, millega määratakse kindlaks uued distsiplinaarmeetmed mitteerakorralise toiduabi dumpingu vältimiseks, mis on ekspordisubsiidiumi varjatud vorm, ja "seifi" loomist heauskse hädaabi nimetatud meetmetest erandlikuks väljaarvamiseks;
15. teeb ettepaneku teostada sõltumatut kontrolli rahvusvaheliseks kaubanduseks antava abi kõikide vormide üle (ekspordikrediidid, tagatistesüsteemid, riigiettevõtted, toiduabi jne); teeb ettepaneku, et selle kontrolli eesmärk oleks eristada humanitaaraspekte, mille üle tuleks teostada avalikku järelevalvet, ja aspekte, mis moonutavad konkurentsieeskirju rahvusvahelises kaubanduses ja mis tuleks kõrvaldada;
16. on arvamusel, et turulepääs on oluline valdkond nii läbirääkimistel kui ka ühise põllumajanduspoliitika reformi rakendamisel; usub, et antud tingimustes tuleks tollitariifide vähendamise üldraamistikku hinnata lähtuvalt kõikide WTO liikmete jõupingutustest põllumajandusläbirääkimiste erinevates teemavaldkondades ning Euroopa Liidu jõupingutustest omamaise toetuse ja ekspordikonkurentsiga seotud valdkondades, säilitades seejuures võimaluse kohaldada importtoodete suhtes samasuguseid nõudmisi kui omamaiste toodete suhtes;
17. osutab seoses turulepääsuga sellele, et vajalik on piiratud paindlikkus nii tariifide alandamise skeemi kui ka tundlike toodete määratlemise tõttu; tervitab eritoodete ja eri kaitsemehhanismi sõnastust, mis vastab arengumaade palvetele ning pakub neile teatavat tegutsemisruumi, et tagada toiduainetega kindlustatus ja maapiirkondade elatis; osutab sellega seoses ühiste erinäitajate kindlaksmääramisele;
18. tervitab kokkulepet arenenud riikide poolt puuvilla ekspordisubsiidiumide kaotamiseks 2006. aastaks, kuid rõhutab, et seda nõuti juba hiljutises WTO vaidluse lahendamise otsuses, ja märgib, et need moodustavad ainult väikese osa subsiidiumitest, mida USA annab oma puuvillatootjatele; tervitab tollimaksu- ja kvoodivaba turulepääsu tagamist vähimarenenud maadest pärit puuvillaekspordile, kuid osutab selle piiratud mõjule; rõhutab, kui tähtis on seetõttu saavutada positiivseid tulemusi omamaiste subsiidiumide vähendamisel ja kaotamisel; on arvamusel, et neid meetmeid tuleks täiendada talupidajate ja tööstuse tarvis struktuuritoetusreformi programmidega asjaomastes ELi piirkondades ning arengumaade tarvis arengutoetusmeetmega, mida võtavad Maailmapank ja Rahvusvaheline Valuutafond, ÜRO arenguprogramm ja muud rahvusvahelised organisatsioonid;
19. palub komisjonil kaaluda vähimarenenud maade jaoks "arengukasti" kasutuselevõtmise võimalust põllumajandusläbirääkimistel, et nad saaksid tegeleda toiduohutuse ja maapiirkondade tööhõive probleemidega, mis on põhiküsimused seoses vaesuse kaotamisega;
20. märgib, et Euroopa Liit peab tugevdama suhteid riikidega, kes jagavad liidu nägemust põllumajanduse kohta, eriti G10 riikidega ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidega; on sellega seoses seisukohal, et uutest kohustustest tulenevalt tuleks ühenduse turg avada ennekõike vähimarenenud maadele ja AKV riikidele; rõhutab, et täielikult tuleb arvesse võtta probleeme, mis on seotud nendele riikidele antud soodustusmäära vähenemisega;
21. on arvamusel, et kõik arengumaadele ja vähimarenenud maadele tehtud mööndused tuleks siduda tingimuslikult range kinnipidamisega päritolureeglitest ja kolmeetapilise kaubanduse tava vältimise mehhanismiga;
22. taunib seda, et edasiminekut ei ole olnud veinide ja kange alkoholi registri loomisel nii nagu ka geograafiliste tähiste kaitse laiendamisel teistele toodetele; tuletab meelde, et läbirääkimiste tasakaalustatud tulemus oleneb ka nendest punktidest;
23. nõuab mittepõllumajandustoodete turulepääsu üle peetavatel läbirääkimistel ambitsioonikate ja tasakaalustatud tulemuste saavutamist, mis kehtivate maksumäärade oluliste kärbete kaudu tagaksid uusi reaalseid turulepääsuvõimalusi, kaasa arvatud arengumaade omavahelises kaubanduses, võttes nõuetekohaselt arvesse haavatavate arengumaade nõutud eri- ja diferentseeritud kohtlemist; rõhutab, et põllumajandustoodete ja mittepõllumajandustoodete turulepääsuga seotud ambitsioonide vaheline ühendus peaks tähendama kärpeid kohaldatavates maksumäärades; kutsub enamarenenud arengumaid üles kandma oma osa vastutusest vastavalt oma arenguastmele, rõhutades samas, et tulemus peaks kajastama kokkulepitud mittetäieliku vastastikkuse põhimõtet;
24. tervitab kokkulepet kasutada Šveitsi skeemi tariifide vähendamiseks; rõhutab siiski, et sellise skeemi ühtlustavat mõju ei tohiks nõrgendada arvukate koefitsientide määratlemisega; pooldab valdkondlike algatuste jätkamist ELile ekspordi seisukohalt huvipakkuvates valdkondades;
25. tunnistab, et üksikasjalike eeskirjade kehtestamiseks ja läbirääkimiste lõpetamiseks on veel palju teha; rõhutab ka, et 30. aprilliks 2006 tuleb teha rasked otsused tollimaksude vähendamise üksikasjalike eeskirjade osas seoses koefitsientide arvu ja tasemega;
26. märgib, et on strateegiliselt tähtis, et kõik kaubanduspartnerid kõrvaldavad ka oma õigustamatud mittetariifsed tõkked, kuna need takistavad turulepääsu ja võiksid neutraliseerida võimaliku tollimaksude kärbetest saadava kasu, säilitades samal ajal vajaliku poliitilise tegutsemisruumi kaubandusväliste huvide kaitsmiseks; nõuab suuremaid jõupingutusi rahvusvahelise standardimise ja vastastikuse tunnustamise edendamisel; avaldab kahetsust, et Hongkongis ei tehtud kõnealuses punktis edusamme;
27. taunib edusammude puudumist teenuste valdkonnas ning nõuab läbirääkimiste intensiivistamist kahepoolsetel ja mitmepoolsetel tasanditel, võttes nõuetekohaselt arvesse nõrkade ja haavatavate majandussüsteemide huve ning nõrgendamata nende seisundit, sundides neid liberaliseerima täiendavaid teenustesektoreid; märgib, et WTO muudab praegu GATSi läbirääkimiste meetodi struktuuri; rõhutab õigeaegse mõju hindamise vajadust; avaldab kahetsus seoses tõsiasjaga, et lõppdeklaratsioonis ei püstitata kvantitatiivseid eesmärke muudetud pakkumiste esitamiseks; kinnitab veel kord, et olulise tähtsusega avalikud teenused, nagu tervishoiu-, haridus- ja audiovisuaalteenused, tuleks liberaliseerimisest välja arvata;
28. väljendab muret seoses tõsiasjaga, et teenuseid käsitlevate läbirääkimiste eduka lõpetamise vahetähtajad ei ole kooskõlas nendega, mis on kehtestatud üksikasjade lõpetamiseks ja ajakavade kavandite esitamiseks põllumajanduse ja mittepõllumajandustoodete turulepääsu valdkondades, ning et sellised erinevad ajakavad võivad muuta tasakaalustatud tulemuse saavutamise kõikides võtmevaldkondades raskemaks;
29. nõuab kindlalt, et EL jätkaks WTOs teenuste liberaliseerimise ja turgude avamise rõhutamist, eriti Euroopa majanduse jaoks tähtsates finants-, turismi- ja jaekaubandussektoris;
30. rõhutab kaubanduse, võla ja rahastamise vahelise seose uurimisel saavutatud edu ning palub komisjonil lisada oma WTO kaubanduspartneritele suunatud mitme- ja kahepoolsetesse taotlustesse uued ja muudetud finantsteenustega seotud GATSi kohustused, et kaubanduse liberaliseerimisest eelkõige finantsteenuste puhul saaksid kasu kõik asjaosalised pooled
31. märgib, et kõik WTO liikmed nõustusid uute õigusaktide koostamisel leidma kaubandust kõige vähem moonutavaid lahendusi, ja rõhutab siinkohal Euroopa Liidu juhtiva rolli tähtsust;
31. kinnitab veel kord, et läbirääkimiste edukas lõpetamine peab eelkõige vähimarenenud maade huvides ilmnema kohustuses konkreetseteks arengueelisteks kõigis läbirääkimiste valdkondades ning aitama kaasa 2015. aasta aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, vaesuse kaotamisele, globaliseerumise eeliste õiglasemale jaotamisele, arengumaade paremale turulepääsule ja arengumaade majanduslikule mitmekesistamisele ning et need ei tohi nõrgendada nende riikide kõige hapramaid majandussektoreid;
32. tervitab Hongkongis vastu võetud arengupaket, ehkki see ei olnud nii auahne kui oodatud; avaldab siiski kahetsust, et vähimarenenud maade toodete tollimaksu- ja kvoodivaba pääs teiste arenenud riikide turgudele, milles arvatakse välja 3% tariifiridadest, mis hõlmavad mõnesid vaeste riikide jaoks olulise tähtsusega tooteid, vähendab oluliselt vähimarenenud maade eeliseid; kutsub kõiki arenenud riike ja enamarenenud arengumaid üles järgima ELi algatuse "Kõik peale relvade" eeskuju, tagades vähimarenenud maadele 100% tollimaksu- ja kvoodivaba turulepääsu;
34. avaldab kahetsust seoses soodustuse vähenemise olulises küsimuses tehtava töö aeglase edenemisega; on arvamusel, et käesolevas voorus tuleks käsitleda ka kaubandussoodustuste vähenemise ja alanevate toormehindade probleeme; kutsub komisjoni üles andma positiivset panust võimalike lahenduste väljatöötamisse;
35. on seisukohal, et eri- ja diferentseeritud kohtlemine peab moodustama WTO kokkulepete lahutamatu osa; on ka seisukohal, et edasine järkjärguline arengumaade omavaheline turgude avamine, eriti piirkondlikus kaubanduses, ja kohustumine rangemateks mitmepoolseteks eeskirjadeks võib tulla kasuks arengumaade majanduslikule arengule ning nende integreerimisele maailmamajandusse;
36. rõhutab asjakohase tehnilise abi olulisust, et aidata arengumaadel sõnastada oma kaubandushuvid, osaleda tõhusalt läbirääkimistes, täita uusi kohustusi, kohaneda reformidega ja tõhusalt rakendada WTO eeskirju; rõhutab samuti vajadust julgustada nõrku ja haavatavaid majandussüsteeme integreerima kaubandust oma riiklikusse arengupoliitikasse ja vaesuse vähendamise strateegiasse, ilma et see konkureeriks teiste arengueesmärkidega; toetab algatuse "Aid for Trade" laiendamist arengumaadele, kes vajavad abi suutlikkuse suurendamiseks, et kasutada ära turulepääsu ja kaubanduseeskirjade parandamisest tulenevad eelised, eesmärgiga suurendada nende kaubanduse ja ekspordi mahtu, mitmekesistada vajadusel nende tootmisbaase ning asendada tollimaksust laekuvad vahendid teiste maksutuludega;
37. kutsub Euroopa Liitu üles tagama, et Hongkongis teatavaks tehtud täiendavat kaubandusabi rahastatakse uutest vahenditest finantsperspektiivi lisamise kaudu ja et sellega ei kaasne juba teisteks arengualgatusteks (nagu aastatuhande arengueesmärgid) eraldatud vahendite ümberpaigutamist; nõuab samal ajal suuremat sidusust erinevate abiandjate vahel;
38. tervitab WTO peanõukogu 6. detsembri 2005. aasta otsust TRIPS-lepingu muutmiseks eesmärgiga parandada arengumaade juurdepääsu ravimitele;
39. tervitab läbirääkimistel kaubanduse lihtsustamise üle seni tehtud edusamme; nõuab mitmepoolset kohustumist suurema õiguskindluse tagamiseks, eriti kaubanduse kaitsemeetmete ja võltsimiseeskirjade valdkonnas, ning kaubandusprotseduuride lihtsustamiseks ja kaasajastamiseks; rõhutab eesmärgipärase tehnilise abi erilist tähtsust selles valdkonnas;
40. nõuab TRIPS-lepingu WTO jõustamismehhanismide tugevdamist, mis on vajalikud võltsitud toodete müügiga ja ELi patendiõiguste rikkumisega võitlemiseks; nendib, et Euroopa intellektuaalomandi, sealhulgas geograafiliste tähiste kaitse on endiselt üks kõige olulisemaid küsimusi, mida tuleb WTOs käsitleda; tervitab selles kontekstis tõsiasja, et alates 1. aprillist 2006 töötab Pekingis Euroopa Komisjoni patendiametnik; rõhutab, et võltsitud toodete internaliseerimine mõjutab ebasoodsalt maksude laekumist arenenud riikides, aitab rahastada organiseeritud kuritegevust rahvusvahelisel tasandil ning vähendab leiutamise ja uuendamise stiimuleid kõikides riikides, ohustades seetõttu ELi tööstuse suuri investeeringuid kõrgtehnoloogilistesse toodetesse ja teenustesse;
41. kutsub komisjoni üles tegema oma kõnelustes teiste kaubanduspartneritega selgeks, et EL suhtub taunivalt WTO eeskirjade korrapärasesse rikkumisse, eriti seoses intellektuaalomandi, tootepiraatluse ja mittetariifsete kaubandustõketega;
42. nõuab rangemat distsiplinaarkorda seoses dumpinguvastaste ja muude eeskirjade küsimustega, et hoida ära kaubanduse kaitsevahendite kuritarvituslikku kasutust, säilitades samal ajal nende vahendite õiguspärase kasutuse ja tõhususe;
43. nõuab kindlalt, et kõik dumpinguvormid tuleb keelata ja määratleda ekspordina, mis toimub alla keskmisi tootmise kogukulusid jäävate hindadega, võttes arvesse kõiki eelnevate ja järgnevate subsiidiumide tüüpe ning ristsubsideerimist;
44. osutab vajadusele kaubanduse ja keskkonna õiguslike ja poliitikasüsteemide parandatud sidususe ning tõhustatud toetuse järele; nõuab edasiminekut keskkonnakaupadega kauplemise valdkonnas ning selgemaid eeskirju seoses WTO eeskirjade ja mitmepoolsete keskkonnakokkulepete vahelise suhtega;
45. rõhutab, kui tähtis on võtta Doha voorus arvesse kaubandusväliseid huve, nagu sotsiaalseid, keskkonna- ja kultuuriküsimusi;
46. pidades silmas sotsiaalse mõõtme kasvavat tähtsust kaubandussuhetes, avaldab kahetsust, et WTO ja ILO vaheliste ühenduste tugevdamine jäi ministrite deklaratsioonis taas kord mainimata; usub kindlalt standardite tähtsusse moodsas kaubandussüsteemis; kordab oma pikaajalist lubadust anda ILO-le WTO kohtumistel vaatleja staatus ja toetab kindlalt kõnealuses küsimuses ühise ILO-WTO alalise foorumi loomist;
47. kinnitab veel kord nõuet WTOd põhjalikult reformida ja integreerida see paremini ülemaailmse juhtimise üldisse raamistikku; nõuab paremat kooskõlastamist ja sidusust kõikide kaubanduse ja arengu valdkonnas tegutsevate rahvusvaheliste institutsioonide vahel, sealhulgas inimarengu, tervishoiu ja keskkonna eest vastutavad ÜRO organisatsioonid, ning kutsub kõiki WTO liikmeid üles andma organisatsioonile selge mandaadi tõhustatud koostööks;
48. toetab läbirääkimisi vaidluste lahendamise mehhanismi parandamise üle suurendatud tõhususe ja läbipaistvuse saavutamiseks, mille eesmärk on muu hulgas vaekogu koosseisu puudutavate eeskirjade ja menetluste parandamine, "järjestuse" küsimusega tegelemine, hüvitamismehhanismide soodustamine, kolmandate isikute õiguste suurendamine, apellatsioonikogule eelmisesse astmesse tagasisuunamise volituste andmine ja arengumaade juurdepääsu hõlbustamine;
49. nendib, et investeerimine, konkurents ja läbipaistvus riigihangetes jäävad olulisteks valdkondadeks, mille üle tuleb WTOs läbirääkimisi pidada;
50. teeb ELi läbirääkijatele ettepaneku alustada WTO raames ELi energiat käsitleva seisukoha formuleerimist, millega kehtestatakse suurem varustuskindlus ja tugevamad turujõud energia valdkonnas, mis hõlmab tööstuslikku kasutamist selles valdkonnas, hõlbustades investeeringuid arengumaades ning kõrvaldades kahekordsed hinnasüsteemid ja teised ekspordipiirangute vormid või maksud, mis ohustavad mitmete ELi tööstusharude püsimajäämist;
51. tuletab meelde tõsiasja, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) on ELi ja arengumaade majanduse selgroog, kuid nende püsimajäämine ülemaailmses kaubandussüsteemis nõuab eraomandiõiguste selgelt määratlemist, monopoolsete tasude piiride selget kindlaksmääramist ja nende õiguste tõhusat elluviimist, et need oleksid VKEdele teadusuuringutesse ja uuendustesse investeerimisel stiimuliks; teeb ettepaneku seada ELi kaubanduspoliitika eesmärgiks rahvusvahelise kaubanduse ja investeeringute riski vähendamine VKEde jaoks järgmiste meetmete abil: suurendada tunduvalt turulepääsu kiiresti arenevates riikides koos tollimaksude ja mittetariifsete tõkete tõhusa kõrvaldamisega nendes riikides, kõrvaldada piirangud Euroopa äritegevusele (investeerimine, asutamine, kauplemisõigus) ja luua tõhusamad WTO vahendamismehhanismid, et tegeleda mittetariifsete tõketega kiiresti ja tõhusalt;
52. teeb ettepaneku asetada rõhk majanduslikule ja sotsiaalsele prognoosile, et mõõta kvantitatiivselt ja kvalitatiivselt rahvusvahelistest kaubanduskokkulepetest tulenevate arengute majanduslikku ja sotsiaalset mõju; on seisukohal, et see otsustamisabi on oluline selleks, et aidata pidada läbirääkimisi ja näha ette kokkulepete majanduslikud tagajärjed, mis võivad mõjutada liikmesriike ja asjaomaseid majandussektoreid;
53. rõhutab, kui tähtis on soodustada avalikku ja poliitilist toetust WTO mitmepoolsele kaubandussüsteemile; märgib, et äriühingutel on õigustatud huvi nende äritegevust mõjutava poliitika kujundamisel ja et erinevate rühmade, sealhulgas VVOde osalemine on olulise tähtsusega WTO toimimise seisukohalt; rõhutab siiski, et ettevõtete ja VVOde prioriteedid mõjutavad WTO poliitilist tegevuskava ebaproportsionaalselt ning neil võib olla lõppdokumendis suurem roll kui demokraatlikult valitud parlamendiliikmetel; nõuab tungivalt, et komisjoni uuriks hoolikalt äriühingute ja VVOde rolli läbirääkimisprotsessis; nõuab suuremat läbipaistvust ning ettevõtete ja VVOde eesõiguste vähendamist; rõhutab, et vajalik on avalikkuse parem teavitamine ja laiem arutelu kodanikuühiskonnaga; kinnitab sellega seoses veel kord parlamentaarse mõõtme olulist panust demokraatliku kontrolli ja kodanikele avatuse tugevdamise vahendina;
54. rõhutab vajadust institutsiooniliste reformide järele, et parandada WTO toimimist, muu hulgas soovituste põhjal, mis sisalduvad eespool mainitud Sutherlandi aruandes;
55. rõhutab Parlamentidevahelise Liidu (IPU) töö tähtsust WTO demokraatliku mõõtme tugevdamisel; nendib siiski selle lõppdeklaratsioonide puudulikku arvessevõtmist WTO läbirääkijate poolt; võtab teadmiseks jõupingutused, mida ELi läbirääkijad on teinud IPU arvesse võtmiseks, kuid avaldab kahetsust seoses teiste WTO läbirääkijate puuduliku osalemisega;
56. on valmis oma liikmete erinevate kontaktide kaudu, mis neil on parlamendisaadikutega maadest, kellega ELil on ühised huvid, aitama positiivselt kaasa läbirääkimiste protsessile;
57. tervitab kolme tähtsama Hongkongis kohal olnud Euroopa institutsiooni tugevat ühtsusvaimu ja rõhutab kasu, mis tuleneb nendevahelise tiheda koostöö säilimisest nendel olulistel läbirääkimiste kuudel; kutsub nõukogu ja komisjoni üles jätkama parlamendi nõuetekohast kaasamist ning täielikku teavitamist ELi Hongkongi-järgsest strateegiast ja läbirääkimiste edenemisest, ka järgmise peanõukogu kohtumise ajal Genfis;
58. kinnitab veel kord, kui tähtis on WTO parlamentaarne mõõde WTO läbirääkimiste demokraatliku õiguspärasuse ja läbipaistvuse suurendamiseks, kuna parlamendiliikmed võivad olla oluliseks ühenduslüliks kodanikega, eelkõige teabeallikana ja nende mureküsimustele vastajana; tervitab WTO parlamentaarse konverentsi Hongkongi istungjärgu tulemusi; kutsub komisjoni ja nõukogu üles toetama aktiivselt Doha arenguvooru lõppdokumendis viidet, milles rõhutatakse seadusandjate rolli kaubanduspoliitika väljatöötamisel;
59. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide, ühinejariikide ja kandidaatriikide parlamentidele, WTO peadirektorile ja Parlamentidevahelise Liidu presidendile.
EXPLANATORY STATEMENT
Ηράκλειτος [έφη] "το αντίξουν συμφέρον και εκ των διαφερόντων καλλίστην αρμονίαν και πάντα κατ΄ έριν γίνεσθαι"
Αριστοτέλης, Ηθικά Νικομάχεια, Θ2.1155 β 5
Heracleitus [said] that "'it is what opposes that helps and from different tones comes the fairest tune and all things are produced through strife"
Aristotle, Nicomachean Ethics, Book 8I
1.
The Hong Kong Ministerial Conference: limited expectations - modest results
The aim of this own-initiative report is to provide an assessment of the Doha Round following the 6th WTO Ministerial Conference in Hong Kong (13-18 December 2005).
The current round of multilateral trade negotiations has been going on since November 2001 and, given the collective ambition to conclude this round before the end of 2006, it has now entered its final phase.
The previous phases of the negotiations - from Doha to Hong Kong via Cancún and Geneva - have revealed wide differences in the expectations, approaches and strategies of the main participants, and highlighted the difficulties involved in trying to reach an ambitious and balanced outcome covering all negotiating areas.
As a result, progress has often proven elusive, many intermediate deadlines have been missed and negotiations have not been brought as much forward as one could have hoped and expected.
Because of the complete failure of the 5th Ministerial Conference in Cancún in September 2003 and the sketchy character of the Framework adopted by the WTO General Council in August 2004, the initial objective of the Hong Kong meeting was to consolidate the latter and to achieve a breakthrough by defining modalities in a number of key negotiating areas, such as agriculture, non-agricultural market access and services, and to agree on a significant development package, while encouraging progress in other chapters of the negotiations.
Due to a persistent stalemate on the key issue of agricultural market access and a lack of flexibility on the part of other major players, however, the level of ambition for this event had to be eventually scaled down and it became clear, even before the Ministerial Conference started, that only modest results could be achieved.
Parliamentary monitoring of the Hong Kong negotiations - the European Parliament being represented in Hong Kong by a delegation of MEPs - led to the adoption of a joint declaration by the Inter-Parliamentary Union and the European Parliament on 15 December 2005.
Although this contribution was undoubtedly positive, the current arrangements still fall short, in qualitative terms, of a proper forum to ensure WTO democratic accountability and openness.
The European Parliament delegation was assisted by the information provided by the Commission and the United Kingdom Presidency regarding the EU negotiating strategy and the general progress achieved in the negotiations before and during the Hong Kong Conference.
The present report comments upon the limited results achieved in Hong Kong.
It also draws attention to the considerable work that remains to be done, contains a message of support to the EU negotiators and is intended to focus attention in view of the next phases of the negotiations.
2.
Results of the Conference by Subject
This section is based on the text of the Ministerial Declaration, with special reference to EU negotiating positions.
2.1 Agriculture
The question of agricultural products was designated by a number of developing and developed countries as crucial to the negotiations as a whole, placing the EU and the US in particular on the defensive.
It was therefore necessary to break this deadlock if negotiations in other areas were to make any progress.
The Hong Kong Conference made a valuable contribution on certain aspects of this dossier as indicated below:
· Agreement was reached on the definitive elimination of all forms of export subsidies by 2013, the year in which current CAP arrangements are due to end.
In order to ensure parallelism between export refunds and other forms of export subsidies, such as export credits, exporting state trading enterprises and food aid, however, this date will only be confirmed upon completion of appropriate disciplines on these practices.
Other issues, such as the substantial subsidy cuts to be made before 2013, also remain to be settled.
· Regarding domestic support, there was agreement on the fixing of three bands for reductions and on greater linear cuts in the higher levels of support (higher bands).
There also appears to be some convergence concerning cuts to be made in Final Bound Total Aggregate Measure of Support (AMS), the overall cut in trade-distorting domestic support, and the de minimis limits.
A review of the Green Box criteria was also agreed.
· On the difficult issue of market access, i.e. the reduction of agricultural tariffs, no substantive progress was made.
There appears to be agreement on the adoption of four bands for structuring tariff cuts, but not on the limits of those bands, the magnitude of the cuts, and other issues such as the selection and special treatment of sensitive products, the operation of the Special Safeguard Mechanism, etc.
· Reference was made to the continuation of work in relation to geographical indications (establishment of a register for wines and spirits and extension of GI protection to other products), but no progress has been recorded on this issue of crucial importance for the EU.
· On the specific subject of cotton, it was agreed that export subsidies would be eliminated by developed countries in 2006, and that these countries would give duty and quota free access for cotton exports from LDCs from the commencement of the implementation period.
However, no progress was made on the important issue of domestic support.
2.2 Non-Agricultural Market Access (NAMA)
The limited progress made in the agricultural negotiations helped to satisfy, to a certain extent, the demand of the EU and other developed countries for the acceptance of a progressive reduction in tariffs, leading to the adoption of a 'Swiss Formula' for the elimination or reduction of tariffs.
There was also agreement on special treatment for developing countries, including asymmetrical reciprocity arrangements regarding tariff reductions.
While acceptance of the Swiss Formula is a particularly significant development, difficult decisions will have to be reached by 30 April 2006 regarding the magnitude of the tariff reductions (through the adoption of coefficients) and the establishment of base rates for commencing such reductions.
The Declaration also encourages members to submit proposals aimed at addressing the issue of non-tariff barriers (NTBs).
2.3 Services
On the subject of services, reference was simply made to progress achieved from the establishment of the GATS to the agreement of August 2004.
A statement was also issued by members concerning the intensification of the relevant negotiations in accordance with Annex C to the Hong Kong Ministerial Declaration.
The Conference failed to make any substantial headway regarding the further liberalisation of international trade in services, which means that spectacular progress must now be made, both on a plurilateral and bilateral basis, if the objectives of the Doha Round are to be achieved.
For the EU, progress in this sector is of vital importance to the development of its economy and to employment.
2.4 Trade and Development
Regarding support for developing countries and their smoother integration into the global economy, a number of decisions were taken, such as:
· The abolition, by 2008 or no later than the start of the implementation period, of tariff and quantitative restrictions for exports from the LDCs.
However, this concession will only be given by developed countries and developing countries "declaring themselves in a position to do so" and restrictions may be maintained for up to 3 percent of tariff lines.
The Ministerial Declaration also refers to measures to facilitate transactions and simplify rules of origin, increase technical support, encourage the creation of institutions, etc.
· The more active involvement of the WTO in efforts by international organisations and individual countries to implement ‘Aid for Trade’ arrangements enabling the LDCs to reinforce their production and export capacity and requisite commercial infrastructure.
· The reappraisal and further enhancement of the WTO’s strategy for the provision of Technical Assistance and Training Plans to developing countries.
2.5 Other Business
On all other matters (e.g. WTO rules, Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (TRIPS), environment, trade facilitation, implementation of existing agreements, small economies, trade and transfer of technology, e-commerce, cooperation with other international organisations, etc.), the Hong Kong Conference did not, essentially, add anything new, but merely reconfirmed the acquis and called on participating members to continue and step up the negotiations.
3.
Overall Assessment
Considered as a whole, the outcome of the Hong Kong Conference may, under the circumstances, be regarded as positive, although the actual results were modest, given the absence of any creative breakthroughs on many crucial issues.
A package of development measures was agreed upon and, even more importantly, members reiterated their commitment to a successful conclusion of the round by the end of 2006 and set a number of intermediate deadlines to achieve this objective.
The EU once again made a major contribution to this positive result by accepting a conditional commitment to 2013 as the end-date for the elimination of export subsidies.
It is not clear, however, that much has been obtained in return for this concession, whether in other chapters of the agriculture negotiations or in other key areas.
Major advanced developing countries continue to reject the EU proposal on agricultural market access, despite the considerable sacrifices this proposal entails for our rural communities, and they have thus far refused to make any meaningful concessions in NAMA and services.
This attitude is all the more worrying if one considers that these countries are those which maintain the highest levels of protection and hold the key to the development of poorer countries through the promotion of South-South trade.
Although development concerns should and will continue to remain at the heart of these negotiations, they should not be confused with the single-sided advancement of the interests of large agricultural exporters nor be allowed to serve as a cover for protectionism.
The EU has, along the different phases of the negotiations, exercised leadership in the adoption of measures in favour of the poorest members, such as those concerning access to medicines, duty-free quota-free access to markets for LDCs and cotton.
Although other members have also accepted commitments on these issues before and during the Hong Kong Ministerial Conference, these commitments are not as far reaching (duty-free quota-free access, cotton) or at the same advanced stage of implementation (access to medicines) as in the case of the EU.
The EU has also, alongside other developed country members, launched the idea of a "round for free" in favour of the poorest members which, as a result of all these initiatives, stand to obtain a lot, including in the form of increased aid for trade, and are expected to give little.
Further unilateral EU concessions in agriculture at this stage would clearly jeopardise the implementation of our reformed CAP and be of no or little benefit to those countries for which the development agenda has been designed.
It is time therefore that the attention of negotiators start shifting to other important areas of the negotiations, such as NAMA, services, but also trade facilitation and rules issues, with a view to defining modalities and disciplines which really make a difference in international trade.
This would be in the interest of the EU, whose participation in the Doha Round should remain consistent with the objectives of enhanced growth, employment and competitiveness laid out in its Lisbon Strategy.
It would also be in the interest of those many developing countries which enjoy actual or potential comparative advantages in industrial or services sectors and for which an "agriculture only" round would represent a major loss of opportunities.
4.
Beyond Hong Kong
The Hong Kong Conference showed that the road to a successful conclusion of the current round remains open.
However, this road is a bumpy one and may soon hit a dead end.
The political will seems to be there but positions still widely differ and the almost exclusive focus of the negotiations on agriculture thus far has not allowed the trade-offs across issues to materialise, which are so crucial at such an advanced stage.
Whether the very tight deadlines defined in Hong Kong can be met remains to be seen.
As WTO members engage into the last and most difficult phases of the negotiations, it would probably be useful to replace this whole process into a general perspective.
There should be an awareness on all sides that there is no viable alternative to the multilateral trading system when it comes to ensuring economic integration and development, the effective management of increased economic interdependency and the peaceful and fair settlement of disputes.
The successful conclusion of the Doha Round would strengthen and widen international trade and development, making the international trading system fairer and more effective for the benefit of all members.
Moreover, it would act as a barrier to the spread of protectionism.
Likewise, in an age where demand for international institutions and for the management of world politics outstrips supply, the success of the Doha Round could provide a significant impetus to international cooperation and integration as a whole.
While there is some room in the WTO for considerations related to the development of the poor countries of the South, environmental protection and social responsibility, it should be borne in mind that the WTO is not purely a development body and much less an environment or social-policy organisation.
It is in fact a specialised organisation with specific terms of reference regarding international trade.
Overloading its agenda with matters beyond the confines of ‘trade-related issues’ and overemphasising them in the Doha Declaration has made the negotiations even more difficult.
These difficulties tend to be exacerbated by a lack of democracy in the WTO’s relations with civil society and insufficient efforts of communication and information.
Moreover, the direction taken by negotiations so far, set against the increasingly heterogeneous composition of the WTO, has shown that moves to regulate those areas of its members’ domestic economic policies which have a trade-policy dimension meet with resistance, causing negotiations to become bogged down and resulting in persistent breakdowns in communication.
During the pre-Hong Kong negotiations, and at the conference itself, the EU has continued to promote a comprehensive vision of the Doha round, seeking at the same time a further liberalisation of international trade in goods and services and the strengthening of multilateral trade rules and disciplines, while encouraging and supporting the development efforts of the world's poorest countries.
Thanks to the indefatigable efforts of the Commission's team of able negotiators, the unity of its Member States, and the support of the European Parliament, the EU was able to submit important, credible and constructive proposals on all the subjects covered by the Hong Kong negotiations.
The EU will certainly continue its efforts during the months to come and should become even more actively involved in efforts to ensure the successful conclusion of the Round.
The EU's negotiating springboard and objective reference framework is provided by the regulatory acquis of its internal market.
The cognitive projection of the European governance model – based on the characteristics of normative power – at the larger scale of world trade governance runs contrary to the less regulatory and less binding WTO system.
The more stable and comprehensive the WTO regulatory system becomes, the greater the resulting global convergence, and the closer the multilateral trading system will come to the European model of external action.
20.2.2006
arengukomisjonI ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
Doha vooru hindamise kohta pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
2005/2247(INI)
Arvamuse koostaja:
Maria Martens
ETTEPANEKUD
Arengukomisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tuletab meelde, et 2001. aasta Doha WTO ministrite deklaratsioon seab arengumaade vajadused Doha arenguprogrammi (DDA) põhiprioriteediks, et võimaldada neil maailmamajandusse integreeruda;
2. kordab, et kaubandus võib olla arengu ja vaesuse vähendamise saavutamisel tähtis ning tõhus vahend, mis peab koos teiste arenguvahenditega aitama kaasa aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele;
3. arvab, et Hongkongis toimunud ministrite konverents ei ole praegu nimetatud eesmärgi elluviimisel edu saavutanud ja hoiatab, et pärast USA presidendi kaubanduse edendamise volituste lõppemist (Trade Promotion Authority ("fast track")) 2007. aastal võivad läbirääkimised veelgi keerulisemaks muutuda; kordab siiski, et jõupingutused pidada kinni Doha vooru lõpetamise tähtajast 2006. aastal ei tohiks kahjustada eesmärki saavutada arengule suunatud tulemus;
4. tervitab eri-ja diferentseeritud kohtlemise valdkonnas (SDT) saavutatud edu, kuid rõhutab, et palju on veel vaja teha ja et SDT, andes vähimarenenud ning ohustatud riikidele erilised privileegid, peaks olema tõeline arenguvahend, mis moodustab WTO lepingute lahutamatu ja siduva osa;
5. tervitab ekspordisubsiidiumite, sh toiduabi vormis antavate subsiidiumite ning teiste eksporditoetuste süsteemide kaotamist põllumajanduses kõikide arenenud riikide poolt hiljemalt aastaks 2013; samuti tervitab olulise osa kärbete eelnevat jaotamist rakendusperioodi esimesel poolel ja palub arenenud riikidel nendele lubadustele kindlaks jääda; nõuab tungivalt, et komisjon ja teised arenenud WTO liikmesriigid töötaksid lõpuni välja kaubandust moonutavate põllumajandusalaste riiklike toetuste ja tariifide olulise vähendamise sätted;
6. tervitab eritoodete ja eri kaitse mehhanismi (SSM) kokkulepet, tunnustades arengumaade vajadust kaitsta toiduainetega kindlustatust, maapiirkondade arengut ja vaeste talunike sissetulekuid;
7. avaldab kahetsust, et Hongkongi leping on piiratud puuvilla ekspordisubsiidiumite kaotamisele ning see ei tegele riiklike toetustega, mis moodustavad suurima osa kaubandust moonutavatest toetustest;
8. palub komisjonil kaaluda vähimarenenud riikide jaoks “arengukasti” rakendamise võimalust põllumajandusläbirääkimistel, et nad saaksid tegeleda toiduohutuse ja maapiirkondade tööhõive probleemidega, mis on põhiküsimused seoses vaesuse likvideerimisega;
9. rõhutab mittepõllumajandustoodete turulepääsu tähtsust arengumaade jaoks, säilitades õiguse reguleerida ökoloogiliselt tundlikke valdkondi; nõuab tungivalt, et arenenud ja arenevad riigid aitaksid sellele protsessile kaasa vastavalt nende arenguastmele, tagades vähimarenenud riikidele turulepääsu ja ergutades põhja-lõuna ja lõuna-lõuna suunal toimuvat kaubandust; rõhutab, et vähimarenenud ja ohustatud riigid ei peaks olema sunnitud võtma mingisuguseid kohustusi;
10. võtab teadmiseks Šveitsi meetodit käsitleva lepingu tariifide alandamiseks NAMAs ning märgib, et see peab täielikult austama põhimõtet „vähem kui täielik vastastikkus“;
11. on pettunud, et "arengupakett", mis annab vähimarenenud riikidele tollimaksuvaba ja kvootideta juurdepääsu arenenud riikide turgudele aastaks 2008, ei ole järginud täielikult ELi algatust "Kõik peale relvade" (EBA), aga hoopis piirab vähimarenenud riikide toodete turulepääsu 97% ulatuses (välistades umbes 300 tariifirida) – see on küllaldane, et jätta mõned vähimarenenud riigid ilma kõikide oma toodete turulepääsust;
12. rõhutab, et järkjärguline hästi reguleeritud teenuste liberaliseerimine võiks viia suurema majanduskasvu ja töökohtade loomiseni; rõhutab siiski, et kõikide WTO liikmesriikide võime reguleerida oma teenusesektoreid peaks olema kaitstud, seda eriti kõige tähtsamate teenusesektorite puhul nagu tervishoid ja haridus; teenustekaubanduse läbirääkimisteks veel mitte valmis olevatele riikidele peaksid olema tagatud soodustussätted;
13. kutsub komisjoni üles võtma nõuetekohaselt arvesse soodustuste vähenemist DDA läbirääkimistel ja kaaluda, millised meetmed tuleks kasutusele võtta, et tagada ELi soodustuste tõhususe jätkumine, seda eriti vaeseimate riikide jaoks; on sügavalt mures, eriti ELi suhkrurežiimi reformi ja selle mõjude pärast Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidele ja palub komisjonil täita oma Hongkongis võetud kohustust anda igal aastal nendele riikidele vähemalt 190 miljonit eurot kaasnevate meetmete jaoks;
14. mõistab sügavalt hukka tõsiasja, et siiani pole Doha arenguvoorus adekvaatselt tegeldud kauba hindade languse probleemiga;
15. tervitab Aid for Trade programmi kui arengupaketi ühte osa, mis annab vähimarenenud riikidele (eelkõige LDCdele) kaubandusega seotud abi; kritiseerib siiski tugevalt tõsiasja, et väljakuulutatud programm põhineb juba lubatud abil; palub Euroopa Liidul tagada, et tema panust rahastataks uutest allikatest ja et neid vahendeid kasutataks selleks, et toetada kaubandusprogramme arengumaades, mis neid kõige enam vajavad;
16. tervitab intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingusse (TRIPS) tehtud muudatust, mis lubab riikidel, kellel on ebapiisav ravimitootmise suutlikkus, importida jätkuvalt patenteeritud geneerilisi ravimeid ja palub kõigil liikmetel Doha deklaratsioon täies ulatuses rakendada ja hoiduda kaubanduslepingute läbirääkimistest, mis lähevad kaugemale, kui Dohas kokku lepiti; nõuab kiiret ülevaadet, et hinnata kasutusel olevate meetmete efektiivsust;
17. rõhutab tehnilise abi andmise ja suutlikkuse suurendamise tähtsust arengumaadele, mis vajavad abi, et saada tulu paranenud turulepääsust turule, mitmekesistada oma toodangut, asendada tollimaksust laekuvad vahendid ja täita WTO kohustusi, ja tunnustab kaubanduse edendamises saavutatud edu potentsiaalset kasu arengumaadele;
18. kahetseb WTO läbirääkimiste protsessi demokraatliku vastustuse ja läbipaistvuse puudumist ja nõuab WTO parlamentaarse mõõtme tugevdamist;
19. rõhutab mitmepoolse kaubandusraamistiku tähtsust; rõhutab, et läbipaistvat WTO-sisest otsuste tegemist, paremat vastutussüsteemi valitud rahvuslikele esindajatele, paranenud võimalusi avalikuks kontrolliks ja laiemat konsulteerimist kodanikuühiskonnaga on vaja selleks, et garanteerida aus eeskirjade põhine süsteem rahvusvaheliseks kaubanduseks ja võimaldada vaesematel riikidel tugevdada oma häält kaubandusläbirääkimistel; lisaks rõhutab, et vähimarenenud riigid peaksid saama oma läbirääkimisvõime suurendamiseks vajalikku toetust.
MENETLUS
Pealkiri
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
Menetluse number
2005/2247(INI)
Vastutav komisjon
INTA
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
DEVE 15.12.2005
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Maria Martens 1.12.2005
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
20.2.2006
Vastuvõtmise kuupäev
20.2.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
19
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrete Auken, Thierry Cornillet, Alexandra Dobolyi, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Ģirts Valdis Kristovskis, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, María Elena Valenciano Martínez-Orozco, Anna Záborská.
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
John Bowis, Milan Gaľa, Ana Maria Gomes, Fiona Hall, Manolis Mavrommatis, Zbigniew Zaleski and Gabriele Zimmer.
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Robert Evans.
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
20.2.2006
majandus- ja rahanduskomisjonI ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
Doha vooru hindamise kohta pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
( 2005/2247(INI) )
Arvamuse koostaja:
Margarita Starkevičiūtė
ETTEPANEKUD
Majandus- ja rahanduskomisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. soovitab komisjonil suurendada jõupingutusi, et WTO läbirääkimistel edasi liikuda, võttes arvesse nende mitut sektorit hõlmavat laadi; avaldab kahetsust, et WTO läbirääkimisi puudutav poliitiline tähelepanu on ELis keskendunud pigem põllumajandus- ja tekstiilitoodetele ning et millegipärast on eiratud kaubanduslike teenuste, sealhulgas finantsteenuste ja intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide kaugelt märkimisväärsemat majanduspotentsiaali;
2. märgib, et rahastamise, sealhulgas paljude uuenduslike finantstoodete halb kättesaadavus takistab arengumaade majanduskasvu; tuletab sellega seoses meelde, et ELi riigid ei saa rakendada finantsteenuste kaubanduse tohutut potentsiaali; kinnitab ELi ja arenguriikide valitsuste vahelise tehnilise ja halduskoostöö tähtsust, et parandada kohalike õiguslike ja reguleerivate raamistike kvaliteeti eelkõige seoses finantsteenustega;
3. märgib, et WTO lepingust saadava kasu ja kahju vahel peaks valitsema õiglane tasakaal;
4. märgib, et kuna eelnevalt on teada ELi suhteliselt kindlad läbirääkimispositsioonid, võivad need tekitada läbirääkimistel põhjendamatuid eeliseid ja tuleks uurida, milliseid strateegiaid niisuguste põhjendamatute eeliste vältimiseks kasutada;
5. leiab, et finantsteenuste kaubandus, nagu muude teenuste kaubandus, peaks saama tuge kindlate teenuskaubanduse üldlepingu (GATS) loendisse kantud kohustustest, mis on seotud piiriüleste kaubatarnete, tarbimise, äritegevuse ja füüsiliste isikute liikumisega; Hongkongi ministrite deklaratsioonis (deklaratsioon) esitatud tegevuskava aitab finantsteenuste turgude liberaliseerimist oluliselt edendada; WTO liikmed peaksid võtma eesmärgiks järgmiste kohustuste täitmise: i) täielik juurdepääs turule 1. liigi puhul, mis tähendab, et kapitalituruga seotud teenuste osutajatel ja tarbijatel on lubatud tegutseda piiriüleselt kvantitatiivsete piirangute, majandusvajaduste testimise ja kodakondsusel põhineva diskrimineerimiseta, ii) 2. liigi puhul tagamine, et nende tarbijad saavad kapitalituruga seotud teenuste saamiseks liikuda väljaspool nende territooriumi; iii) 3.liigi puhul tagamine, et välismaistel teenuseosutajatel on teiste liikmete territooriumil ettevõtte asutamise ja tegutsemise õigus ilma kvantitatiivsete piirangute, majandusvajaduste testimise, ettevõtluse vormi piirangute, välismaise omandi piirnormide või piirideta ja kodakondsuse alusel diskrimineerivate meetmeteta, iv) 4. liigi puhul tagamine, et kõik finantsteenustega seotud meetmed kiidetakse heaks ja rakendatakse õiglaselt, diskrimineerimiseta, läbipaistvalt ja tõhusalt; järeldab, et kriiside vältimiseks tulevikus peab finantsjärelevalvet ja pangasüsteeme arenguriikides tugevdama;
6. tervitab WTO Doha arenguvooruga antud võimalust kaotada äritegevuse piirangud, parandada regulatiivset läbipaistvust ja suurendada õiguskindlust ELi standarditele vastavate õigusnormide kehtestamise kaudu;
7. kiidab heaks deklaratsioonis väljendatud kohustuse kaotada mittetariifsed tõkked; rõhutab, et need on rahvusvahelise kaubanduse moonutamise olulised allikad ja kutsub seetõttu üles nende kõrvaldamisele rohkem tähelepanu pöörama eelkõige NAMA läbirääkimistel;
8. kinnitab veel kord finantsturgude regulatiivsete standardite mitmepoolse tunnustamise tähtsust ning sellega seoses rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite ja kapitalinõuete eeskirjade vastastikust tunnustamist ja järgimist ELi ja Ameerika Ühendriikide vahel;
9. toetab näidisloendite kasutamist, et aidata WTO liikmetel koostada ajakavasid finantsteenuseid puudutavate kohustuste osas, et saavutada kõige tulemuslikum võimalik kommertsmõju ja ergutada majanduskasvu ning töökohtade loomist nii arenenud kui arengumaades, sealhulgas reguleeriva raamistiku hindamist kooskõlas näiteks IMFi finantssektori hindamisprogrammiga, mida kohaldatakse riikide suhtes, kellele taotlus on esitatud; märgib piiriülese ühinemise ja ettevõtete ostude järjest suurenevat tähtsust rahvusvahelistes majandussuhetes; tunnistab selles osas ettevõtete üldjuhtimise normide otsustavat osa ja nõuab seetõttu ettevõtete üldjuhtimisele suurema tähelepanu pööramist WTO läbirääkimisvoorudes; märgib eri riikide puudulike konkurentsiraamistike võimalikku kaubandust moonutavat mõju; nõuab, et WTO suurendaks järelevalvet turgu valitseva seisundi kuritarvitamise ja kuritahtliku käitumise üle;
10. tunnistab, et arengumaad võivad vajada piisavalt paindlikku raamistikku õigusaktide järk-järguliseks kehtestamiseks üleminekuperioodide käigus; usub siiski, et selliseid meetmeid ei tohiks kasutada vahendina, et riiki ülemaailmse konkurentsi eest kaitsta;
11. arvestab aja ja kiirusega, mida arenguriigid vajavad oma finantsturgude avamiseks;
12. märgib, et riigid võivad võtta meetmeid ettevaatusabinõuna, sealhulgas investorite, hoiustajate ja kindlustusvõtjate kaitseks ning finantssüsteemi terviklikkuse ning stabiilsuse säilitamiseks;
13. rõhutab kaubanduse, võla ja rahastamise vahelise seose uurimisel saavutatud edu ja palub komisjonil lisada oma WTO kaubanduspartneritele suunatud mitme- ja kahepoolsetesse taotlustesse uued ja muudetud GATSi finantsteenustega seotud kohustused, et kaubanduse liberaliseerimisest eelkõige finantsteenuste puhul saaksid kasu kõik asjaosalised pooled;
14. rõhutab, et hiljutised kogemused on näidanud, et kapitali liikumise liberaliseerimine ei peaks toimuma enne pangandussektorite avamist väliskonkurentsile ja järelevalvesüsteemide uuendamist. teeb ettepaneku need kogemused liberaliseerimismeetmete rakendamise tähtaegade kehtestamisel arvesse võtta.
MENETLUS
Pealkiri
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
Menetluse number
2005/2247(INI)
Vastutav komisjon
INTA
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
ECON 2.2.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Margarita Starkevičiūtė 13.12.2005
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
13.2.2006
20.2.2006
Vastuvõtmise kuupäev
20.2.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
27
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Wolf Klinz, Guntars Krasts, Joseph Muscat, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, John Purvis, Karin Riis-Jørgensen, Dariusz Rosati, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Harald Ettl, Klaus-Heiner Lehne, Thomas Mann, Diamanto Manolakou, Corien Wortmann-Kool
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
21.2.2006
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonI ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
Doha vooru hindamise kohta pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
( 2005/2247(INI) )
Arvamuse koostaja:
Paul Rübig
ETTEPANEKUD
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tervitab 2005. aasta Hongkongi WTO ministrite konverentsi tulemusi kaubanduse lihtsustamise valdkonnas; rõhutab tolli- ja piiriületusmenetluse lihtsustamise ja ühtlustamise tähtsust kogu maailmas; nõuab tungivalt, et kõik WTO liikmesriigid teeksid edasisi jõupingutusi läbirääkimiste pidamiseks WTO kaubanduse lihtsustamise kokkuleppe üle, mille tulemusel paraneks reaalselt ELi ettevõtjate kauplemine kolmandate riikidega;
2. väljendab pettumust, et neljast Singapuri küsimusest kolm (investeeringute kaitse, konkurentsipoliitika ja riigihangete läbipaistvus) ei ole enam Doha vooru päevakorras; rõhutab, et Singapuri küsimuste ja nendega seonduvate küsimuste rakendamine riiklikul tasandil ning samuti mitme- ja/või mõnepoolsel tasandil kohaldatavatesse reeglitesse puutuv vajab selgitamist, kaasa arvatud tõhusad jõustamismehhanismid;
3. loodab, et komisjoni poolt välja kuulutatud muutus teenuseid käsitlevate läbirääkimiste läbiviimises, mille kohaselt traditsioonilist altpoolt tulevat nn nõudmiste ja pakkumiste algatust täiendatakse mitmepoolsete läbirääkimistega, avaldab ELi teenuste sektorile positiivset mõju; kinnitab, et liikmesriikide volitused reguleerida individuaalselt oma üldhuviteenuseid peaksid jääma selles läbirääkimistevoorus käsitlemata;
4. meenutab oma eelnevaid Singapuri küsimustega seonduvaid resolutsioone, mis keskenduvad 1999. aasta Seattle'i ja 2003. aasta Cancúni WTO ministrite konverentside läbikukkumise põhjuste väljaselgitamisele; usub seetõttu, et EL peaks nõudma nende küsimuste tõstmist peamisteks läbirääkimisvaldkondadeks WTO ja/või mõnepoolsel tasandil, ning et neid peaks käsitlema üheaegselt tööstuskaupadega kauplemise ja teenuste turgude avamise küsimusega, käsitledes samal ajal rändlustasusid ja telekommunikatsioonisektori standardeid;
5. soovitab komisjonil pärast Doha vooru lõppemist hinnata teise põlvkonna autonoomse telekommunikatsioonikokkuleppe kasulikkust WTO raames, et luua tugevam ja avatum rahvusvaheline telekommunikatsiooniturg; palub, et komisjon esitaks Euroopa Parlamendile ja selle vastutavale komisjonile selles küsimuses aruande hiljemalt 2006. augustiks;
6. tervitab "kauplemise abi" lubadust, aga nõuab WTO-sisese raamlepingu sõlmimist, mis peaks määrama selle rakendusala: eelkõige, milleks seda kasutatakse ning selle rakendamist ja saajaid reguleerivad eeskirjad, koos rakendusmehhanismiga; kordab oma seisukohta, et selleks, et ületada puudusi infrastruktuuris, tõsta tootekvaliteeti ja siduda vähimarenenud maade eksporditavad kaubad ja teenused rahvusvahelise turustusahelaga, keskendudes samal ajal VKEde partnerlusele, peaks turuletulek olema seotud tehnilise abiga;
7. tervitab Hongkongis vastu võetud algatust vähimarenenud maade tollimaksuvabastuse osas; rõhutab, et maailma vaeseimad riigid vajavad rahvusvahelises kaubanduses osalemiseks paremat juurdepääsu turgudele ning see eeldab, et OECD riigid kohustuksid WTOs täitma siduvat „Kõik peale relvade” kokkulepet; kutsub esilekerkivaid riike üles avama oma turgusid WTOs ning alustama läbirääkimisi juurdepääsu osas tööstusturgudele enamsoodustusrežiimi alusel; rõhutab, et WTO süsteem peab pigem toestama kui takistama lõuna-lõuna-suunalist kaubandust;
8. rõhutab, et maailma kaubandusläbirääkimistel on peamine eesmärk partnerite otsing ja nagu Hongkongi ministrite konverentsi tulemused on näidanud, ei pruugi sobivate ettepanekute tegemine üksi olla piisav edukateks läbirääkimisteks; nõuab tungivalt, et komisjon uuriks hoolikalt VVOde rolli läbirääkimiste protsessis; avaldab kahetsust, et lõppdokumendi osas võivad VVOd etendada olulisemat rolli kui demokraatlikult valitud parlamendiliikmed;
9. avaldab kahetsust, et Hongkongi ministrite konverents ei toonud kaasa konkreetseid tulemusi Euroopa ettevõtetele; juhib tähelepanu asjaolule, et tööstusturule pääsemist käsitlevate läbirääkimiste käigus ei võetud vastu otsuseid ei tööstuskaupade tollimaksude vähendamise osas ega konkreetsete tööstussektoriga seotud edasist turulepääsu parandavate kokkulepete osas; taunib seda, et mittetariifsete tõkete likvideerimise osas ei toimunud edasiminekut ning et teenuseid käsitlev kokkulepe oli „pelgalt miinimumplaan”, mis ei paku edasiseks liberaliseerimiseks konkreetseid garantiisid; rõhutab samuti, et kui turulepääsu küsimustes ei toimu tuleval aastal märkimisväärset edasiminekut, kaotavad Euroopa ettevõtted arvukalt uusi ärivõimalusi suure kasvupotentsiaaliga esilekerkivates riikides;
10. võtab teadmiseks kokkuleppe Šveitsi valemi kohta tollimaksude vähendamiseks mittepõllumajandustoodete turulepääsu (NAMA) osas, jättes lahtiseks koefitsientide arvu ja väärtuse; kordab, et vastu võetud valem peab ühelt poolt võimaldama vähekaitstud arengumaadel kaitsta oma nõrku sektoreid ja teiselt poolt võimaldama konkreetsetel Euroopa sektoritel nagu mootorsõidukisektor säilitada oma konkurentsivõimet;
11. meenutab mitmepoolse reeglitel põhineva süsteemi alusloogikat: "turgude liberaliseerimine võib luua võimalusi, kuid ei garanteeri majanduslikku edu ja rahvusvahelise kaubanduse hüvede õiglast jaotumist"; rõhutab vajadust tugevdada WTO vaidluste lahendamise mehhanisme, suurendades WTO liikmete soovi pidada kinni reeglitest ja rakendusmehhanismidest, mis tagavad vaba, õiglase ja konkurentsivõimelise ülemaailmse turu;
12. teeb ELi läbirääkijatele ettepaneku alustada WTO raames ELi energiat käsitleva seisukoha formuleerimist, millega kehtestatakse suurem varustuskindlus ja tugevamad turujõud energia valdkonnas, mis hõlmab tööstuslikku kasutamist selles valdkonnas, hõlbustades investeeringuid arengumaades ja kõrvaldades kahekordse hinnapoliitika ja teised ekspordipiirangute vormid või maksud, mis ohustavad mitmete ELi tööstusharude püsimajäämist;
13. kutsub ELi läbirääkijad üles, et nad nõuaksid TRIPS-lepingu osas WTO rakendusmehhanismide tugevdamist, mis on vajalikud piraattoodete müügi ning ELi patendiõiguste rikkumise vastases võitluses; märgib, et Euroopa intellektuaalomandi, sealhulgas geograafiliste tähiste kaitsmine on jätkuvalt üks kõige olulisemaid küsimusi, mis vajab WTOs käsitlemist; tervitab seoses sellega uudist, et komisjon saadab alates 1. aprillist Pekingisse patendiametniku; juhib tähelepanu asjaolule, et piraattoodete internaliseerimine on avaldanud negatiivset mõju maksude laekumistele arenenud maades, aidanud rahastada rahvusvahelist organiseeritud kuritegevust, vähendanud uuenduslikke ja loomingulisi algatusi kõikides riikides ning võib kahjustada ELi tööstusettevõtete suuremahulisi investeeringuid kõrgtehnoloogilistesse toodetesse ja teenustesse;
14. meenutab tõsiasja, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) on ELi ja arengumaade majanduse selgroog, kuid nende püsimajäämine ülemaailmses kaubandussüsteemis nõuab eraomandiõiguste selgelt määratlemist, monopoolsete tasude piiride selget paikapanemist ja nende õiguste tõhusat elluviimist, et need oleksid VKEdele teadusuuringutesse ja uuendustesse investeerimisel stiimuliks; teeb ettepaneku seada ELi kaubanduspoliitika eesmärgiks rahvusvahelise kaubanduse ja investeeringute riski vähendamine VKEde jaoks, suurendades selleks suurel määral turulepääsu esilekerkivates riikides koos tariifsete ja mittetariifsete tõkete tõhusa kõrvaldamisega nendes riikides, samuti kõrvaldades piirangud Euroopa äritegevusele (investeerimine, asutamine, kauplemisõigus) ja luues tõhusamad WTO vahendamismehhanismid, et tegeleda mittetariifsete tõketega kiiresti ja tõhusalt;
15. rõhutab WTO parlamentaarse mõõtme olulisust ning kutsub komisjoni ja nõukogu üles aktiivselt toetama Doha vooru lõppdokumenti märke lisamist, mis rõhutaks seadusandjate rolli kaubanduspoliitika kavandamisel.
MENETLUS
Pealkiri
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
Menetluse number
2005/2247(INI)
Vastutav komisjon
TRADE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
ITRE 15.12.2005
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Paul Rübig 13.12.2005
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
31.1.2006
21.2.2006
Vastuvõtmise kuupäev
21.2.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
39
6
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
John Attard-Montalto, Šarūnas Birutis, Jan Březina, Jerzy Buzek, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Adam Gierek, Norbert Glante, Umberto Guidoni, András Gyürk, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Vincenzo Lavarra, Pia Elda Locatelli, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Jean-Pierre Audy, María del Pilar Ayuso González, Ivo Belet, Françoise Grossetête, Edit Herczog, Mieczysław Edmund Janowski, Erika Mann, Lambert van Nistelrooij, Vittorio Prodi
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
...
20.2.2006
pÕllumajanduse ja maaelu arengu komisjonI ARVAMUS
rahvusvahelise kaubanduse komisjonile
Doha vooru hindamise kohta pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
( 2005/2247(INI) )
Arvamuse koostaja:
Joseph Daul
ETTEPANEKUD
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon palub vastutaval rahvusvahelise kaubanduse komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
A. arvestades Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmesriikide poolt WTO kuuendal ministrite kohtumisel Hongkongis 13.–18. detsembril 2005 vastu võetud ministrite deklaratsiooni ja eriti tööplaani järgnevateks kuudeks;
B. arvestades Euroopa Liidu soovi säilitada Euroopa põllumajandusmudelit sellisena, nagu see määratleti 23. juuni 2003. aasta Luxembourgi kokkuleppes ühise põllumajanduspoliitika reformi kohta;
C. arvestades, et Euroopa Liidul on maailma ühe suurema organisatsioonina põllumajandustoodete ja toiduainete tootmise ning kaubanduse valdkonnas huvi osaleda WTO mitmepoolsete läbirääkimiste teel kaubanduseeskirjade väljatöötamisel ja ülemaailmse kokkuleppe saavutamisel kõigi sektorite ja läbirääkimiste osapoolte vahel;
1. tervitab Euroopa Liidu üksmeelsust WTO kuuendal ministrite kohtumisel; tuletab meelde, et ministrite Hongkongi deklaratsioon on vaid üks etapp Doha arengukavast ning selles kontekstis on vältimatu eesmärk tasakaalu saavutamine läbirääkimiste erinevate teemavaldkondade vahel; kahetseb siiski ministrite deklaratsiooni piiratud ulatust arengu osas, samuti asjaolu, et Euroopa Liidu peamised partnerid ei ole erinevalt ühenduse 28. oktoobril 2005. aastal tehtud olulisest panusest teinud põllumajanduse osas üldist ettepanekut;
2. tunnistab eesseisvate tähtaegade olulisust kõneluste eeskirjade määratlemiseks ning vajadust tasakaalustatud kohustuste järele põllumajanduse valdkonnas; tuletab komisjonile meelde, et need eeskirjad ei tohi mingil juhul ohustada ei Euroopa põllumajandusmudelit ega ka põllumajanduse multifunktsionaalset olemust;
3. tuletab meelde, et ühenduse tootjate vahel juba kokku lepitud jõupingutused ühise põllumajanduspoliitika järkjärguliseks reformimiseks annavad olulise panuse kõnelustevooru lõpetamiseks;
4. on arvamusel, et see on Euroopa Liidule kasulik püüdlustes tasakaalustatud kokkuleppe saavutamiseks ning sellest tulenevalt oleks kohane vähendada liidu kohustusi põllumajandusalaste kõneluste muudes valdkondades, eelkõige turulepääsu osas;
5. tuletab meelde, et ühenduse tootjate vahel juba kokku lepitud jõupingutused ühise põllumajanduspoliitika järkjärguliseks reformimiseks annavad olulise panuse kõnelustevooru lõpetamiseks; on arvamusel, et see on Euroopa Liidule kasulik püüdlustes tasakaalustatud kokkuleppe saavutamiseks ning sellest tulenevalt oleks kohane vähendada liidu kohustusi põllumajandusalaste kõneluste muudes valdkondades, eelkõige turulepääsu osas;
6. tuletab meelde Luxembourgi kokkuleppe ulatust ühise põllumajanduspoliitika reformi puhul ning rõhutab vajadust määratleda nn rohelises kastis sisalduvad meetmed, mille hulgas on ka toodanguga sidumata toetused;
7. on seisukohal, et Euroopa Liidus on juba tehtud märkimisväärseid jõupingutusi kaubavahetust moonutavate siseriiklike toetuste vähendamiseks ning seega peavad 30. aprilliks koostatavad eeskirjad olema piisavalt ranged, mis kohustaks teisi tööstusriike, eriti kõige olulisemaid nende seas, läbi viima sisepoliitilisi reforme;
8. rõhutab, kui tähtis on kõikide WTO liikmete kohustus kaotada 2013. aastaks kõik eksporditoetused mis tahes kujul, samuti täpsete ja kohustuslike reeglite koostamine sarnaste mõjudega meetmete kohta, nagu riiklikud äriettevõtted või ekspordimonopolid, ekspordikrediidid ja toiduabi;
9. juhib komisjoni tähelepanu eksporditoetuste kaotamise eeskirjade adekvaatse määratlemise vajadusele, kuna need mõjutavad turgude juhtimist; palub sellega seoses komisjonil esitada parlamendile aruande oma kavatsuste kohta antud küsimuses, et säilitada ühenduse põllumajandussektorite majanduslik ja sotsiaalne tasakaal;
10. on arvamusel, et turulepääs on oluline valdkond nii läbirääkimistel kui ka ühise põllumajanduspoliitika reformimisel; usub, et antud tingimustes tuleb tollitariifide vähendamise üldraamistik määratleda lähtuvalt WTO kõikide liikmete jõupingutustest põllumajandusalaste kõneluste erinevates teemavaldkondades ning Euroopa Liidu jõupingutustest siseriiklike toetuste ja ekspordikonkurentsiga seotud valdkondades, säilitades võimaluse kohaldada importtoodete suhtes samasuguseid nõudmisi kui siseriiklike toodete suhtes;
11. soovitab, võttes arvesse WTO raamistikus väljapakutud põllumajandustoodete tollitariifide märkimisväärset vähendamist, et turulepääsu tingimuste kindlaksmääramine toimuks vaid tõkestaval alusel, vältimaks majanduslikku, keskkonna- ja sotsiaalset dumpingut; sellest johtuvalt teeb ettepaneku kohaldada sisseveetavate põllumajandustoodete tollitariifide kaotamist eelkõige erikaitseklausliga juhul, kui tootmistingimused on vastuolus inimõigustega, rahvusvaheliste lepetega või loomastiku ja keskkonna kaitsmist käsitlevate Euroopa Liidu õigusaktidega; teeb ettepaneku seostada tooted, mille suhtes tollitariifide kaotamist kohaldatakse, toiduohutusega ja maaelu arenguga arengumaades, et vältida kriiside puhkemist;
12. kutsub komisjoni üles liikmesriikide majandushuvides koostama tundlike põllumajandustoodete nimekirja, millele kehtestataks vähem liberaalsed tingimused kui teistele toodetele, et seeläbi kohaldada erikaitseklauslit põllumajandustoodetele, mille kaitsetollid ei ole enam piisavad või ei oleks enam piisavad pärast nende vähendamise kohustuse kohaldamist, arvestades läbiviidud analüüse;
13. kahetseb, et Euroopa Liit ei ole jõudnud lisada ministrite ühisdeklaratsiooni ega oma eelolevate kuude töökavasse nn kaubandusväliste murede tunnustamist; kutsub komisjoni üles seda küsimust eelolevatel läbirääkimistel prioriteediks seadma;
14. peab kahetsusväärseks, et vastavalt WTO üldnõukogu poolt 1. augustil 2004 vastu võetud raamistikule ei ole midagi kokku lepitud kõneluste põllumajanduslike küsimuste ploki mittekaubanduslike aspektide kohta, ning peab geograafiliste tähiste kaitse laiendamisel ja kindlustamisel saavutatud edusamme ikka ebapiisavateks;
15. on veendunud, et komisjon peab kindlalt kaitsma "mittekaubanduslikku laadi kaalutlusi" kõnelustel Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO), et saavutada kõnealuses küsimuses ülemaailmne konsensus; arvab, et komisjon peaks püüdlema selle poole, et ka riikides, mis ei kuulu Euroopa Liitu, kiidetaks heaks meie mittekaubanduslikku laadi nõuded;
16. märgib, et instituut d'Elevage et de Médecine Vétérinaire des Pays Tropicaux hindas Euroopa põllumajandustootjate kantavaid kulutusi loomade heaolu nõuetele ja muudele kaubandusvälistele muredele vastamiseks ligikaudu 10 miljardile eurole; rõhutab suurt konkurentsimoonutust, mille all Euroopa põllumajandustootjad kannatavad seni, kuni imporditud toodetele ei kohaldata samu nõudeid kui kodumaistele toodetele; märgib, et hüvitamine nn rohelise kasti maksete kaudu ei ole soovitav lahendus, sest selline rahastamine osutub eeldatavasti suuresti ebapiisavaks;
17. peab möödapääsmatuks, et põllumajandusalaste kõneluste raamesse kuuluksid ka arutelud rahvusvahelise veini ja kangete alkohoolsete jookide registri loomise ning selle teistele toodetele laiendamise üle; on arvamusel, et see register võiks koos teiste kõrgekvaliteediliste toodetega olla alus Euroopa poliitikale kvaliteettoodete edendamiseks maailmaturul; nõuab ühtlasi, et täiel määral võetaks arvesse Euroopa toodangu eksportimisega seotud huvisid;
18. märgib, et Euroopa Liit peab tugevdama suhteid riikidega, kes jagavad liidu nägemust põllumajanduse kohta, eriti G10 ja Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidega; on seisukohal, et uutest kohustustest tulenevalt tuleks ühenduse turg avada ennekõike vaeseimatele ja AKV riikidele; tuletab meelde, et silmas tuleb pidada ka kõnealustele riikidele praegu kehtivate soodustariifide kaotamisest tulenevaid probleeme;
19. tuletab meelde, et Doha arengukava eesmärk on arengumaade parem integreerimine rahvusvahelisse kaubandusse; on seisukohal, et selle eesmärgi saavutamiseks on vaja tööstusriikide ja arenevate riikide aktiivset osalust; tervitab Hongkongis saavutatud kokkulepet seoses turgude avamisega vähimarenenud riikide toodangule ning ministrite kohtumisel tehtud esimesi edusamme Aafrika riikide tõstatatud puuvillaküsimuse lahendamisel; peab siiski Ameerika Ühendriikide kohustusi selgelt ebapiisavaiks; tuletab komisjonile meelde vajadust leida tõstatatud probleemidele kohasemaid lahendusi;
20. usub, et on soovitatav eristada arengumaid ja nõuda neilt liberaliseerimise osas nende arengutasemele, majanduslikule potentsiaalile, tööstuse ja ekspordi konkurentsivõimele vastavaid kohustusi; arvab, et suured põllumajandustootjad ja suureksportijad (nagu India, Brasiilia või Hiina) peaksid kehtestama liberaalsemad tingimused võrreldes näiteks ainult toiduainete importijatega;
21. usub, et arengumaadele või vähimarenenud riikidele tehtud mis tahes mööndused peaksid olema ranges kooskõlas nii päritolureeglite kui ka kolmeetapilise kaubanduse tavade ennetamismehhanismiga;
22. usub, et komisjon peab läbipaistvuse huvides tagama kõneluste ajal liikmesriikide pideva teavitamise, eriti hädavajalike kohustuste võtmisel kõneluste vältel; arvab, et komisjoni kõneluste mandaadi tõhusat kohaldamist peavad kinnitama regulaarsed konsultatsioonid Euroopa Liidu 25 liikmesriigiga;
23. palub komisjonil teavitada põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni Euroopa Liidu antavate soodustuste hinnangulistest majanduslikest ja sotsiaalsetest mõjudest; palub komisjonil anda nimetatud parlamendikomisjonile korrapäraselt aru kõneluste edenemise kohta;
24. palub põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni esimehel edastada käesolev arvamus rahvusvahelise kaubanduse komisjoni esimehele.
SELETUSKIRI
Maailma Kaubandusorganisatsiooni kuues ministrite konverents lõppes WTO liikmesriikide ühise deklaratsiooni vastuvõtmisega.
Nimetatud deklaratsioon, millega kinnitatakse WTO üldnõukogu 1. augusti 2004. aasta otsust, on oluline etapp Doha arengukava protsessis, mis on sätestatud neljanda ministrite kohtumise lõpetanud 14. novembri 2001. aasta deklaratsioonis.
WTO liikmed võtsid ühisdeklaratsiooni vastu tänu Euroopa Liidu sihikindlusele määratleda täpsed kohustused, mis võimaldaksid vaeseimaid riike paremini kaasata maailmakaubanduse kasvu.
Partnerid võtsid Euroopa Liidu seisukohta arvesse tänu ühenduse institutsioonide – parlamendi, nõukogu ja komisjoni – üksmeelele.
Ühtsus on praegusel hetkel veelgi tähtsam, kuna ministrite deklaratsioonis soovitakse kõneluste kiirendamist, mis võimaldaks kõnelustevooru lõpetada käesoleva aasta lõpuks.
Kuuendal ministrite konverentsil leppisid WTO liikmesriigid kokku kolmes peamises punktis, võimaldades kõnelustel jätkuda:
1. kõikide eksporditoetuse vormide ja mis tahes ekspordimeetmetega seotud samaväärsete reeglite paralleelne ja järkjärguline kaotamine 2013. aasta lõpuks;
2. erikorra kehtestamine vähimarenenud riikide toodangu turulepääsuks, mis on nende riikide jaoks märkimisväärne esimene etapp, olenemata asjaolust, et avamine kehtib ainult 97 protsendile tariifiridadest;
3. puuvillaprobleemi lahendamise alustamine, mis on Aafrika riikide jaoks väga tundlik küsimus.
Lisaks sätestati ministrite deklaratsioonis tööplaan, mis sisaldab järgmisi põllumajandusega seotud tähtaegu:
30. aprilliks 2006 peavad läbirääkijad vastu võtma täpsed eeskirjad järgmistes valdkondades:
- siseriiklik toetus: vööndite määratlemine järkjärgulise vähendamise elluviimiseks, samuti vähendamise määrade kehtestamine nii toetuse kogumäärale kui ka kaubavahetust moonutavate siseriiklike toetuste üldisele vähendamisele;
- ekspordikonkurents: ekspordikrediidi või kindlustusprogrammide, ekspordiga tegelevate riiklike äriettevõtete ja toiduabiga, samuti eksporditoetuse kõikide vormide paralleelse ja järkjärgulise kaotamisega seotud eeskirjade kehtestamine;
- turulepääs: tollitariifide vähendamise vööndite ja tollitariifide vähendamise määrade kehtestamine, tundlike kaupade ja spetsiaalselt arengumaadele mõeldud kaupade käsitlemine, erikaitse klausli mehhanism;
- arengumaade erinev ja individuaalne kohtlemine põllumajandusalaste kõneluste kolmes valdkonnas.
31. juuliks 2006 peavad WTO liikmesriigid esitama eelkirjeldatud eeskirjadest lähtuvad konkreetsed ettepanekud.
Arutelud soodustuste nimekirjade üle peavad toimuma käesoleva aasta sügisel, et oleks võimalik Dohas alustatud kõnelustevoor lõpetada 31. detsembriks 2006.
Seega on oluline, et Euroopa Liit osaleks aktiivselt aruteludel kõneluste korra üle, kuna selle põhjal koostatakse soodustuste nimekirjad.
Kaubandusläbirääkimiste kokkulepe on võimalik ainult kolmepoolse tasakaalu saavutamisel:
- kõneluste üldine tasakaalustatus, et austada nn ühe kohustuse põhimõtet;
- põllumajandusalaste kõneluste tasakaalustatus, kus võetakse arvesse Euroopa Liidu tootjate poolt juba tehtud jõupingutusi reformide elluviimiseks ning säilitatakse reformitud ühine põllumajanduspoliitika ja põllumajanduse multifunktsionaalne olemus;
- tasakaal Maailma Kaubandusorganisatsiooni liikmete kohustuste vahel, võttes arvesse nende võimalusi kõnelustel osalemiseks ja ka arengutaset.
Selleks on tingimata vaja hinnata arengumaade eristamise viise ning vähendada kaubanduse liberaliseerimisega kaasnevaid tagajärgi riikide jaoks, kellel on Euroopa Liiduga sooduslepingud, mis kaotavad nüüd kehtivuse.
Ühtekuuluvust, mille olemasolu Euroopa Liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni kuuendal ministrite kohtumisel tõestas, tuleb seega säilitada.
Selleks on oluline, et komisjon annaks Euroopa Parlamendi põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonile aru kõneluste edenemiseks vajalike meetmete kohta.
MENETLUS
Pealkiri
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
Menetluse number
2005/2247(INI)
Vastutav komisjon
INTA
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AGRI 15.12.2005
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Joseph Daul 23.11.2005
Arutamine parlamendikomisjonis
20.2.2006
Vastuvõtmise kuupäev
20.2.2006
Lõpphääletuse tulemused
+: 21
–: -
0: -
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Marie-Hélène Aubert, Peter Baco, Katerina Batzeli, Joseph Daul, Albert Deß, Carmen Fraga Estévez, Jean-Claude Fruteau, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Albert Jan Maat, Mairead McGuinness, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Marc Tarabella, Jeffrey Titford
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Jan Mulder, James Nicholson, Zdzisław Zbigniew Podkański
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
MENETLUS
Pealkiri
Doha vooru hindamine pärast Hongkongis toimunud WTO ministrite konverentsi
Menetluse number
2005/2247(INI)
Menetluse alus kodukorras
art 45
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
INTA 15.12.2005
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
DEVE 15.12.2005
ECON 2.2.2006
ITRE 15.12.2005
AGRI 15.12.2005
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
ei
Raportis sisalduv(ad) muu(d) resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Georgios Papastamkos 13.6.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
23.11.2005
25.1.2006
21.2.2006
Vastuvõtmise kuupäev
22.2.2006
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
24
2
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Jean-Pierre Audy, Enrique Barón Crespo, Daniel Caspary, Françoise Castex, Nigel Farage, Christofer Fjellner, Glyn Ford, Béla Glattfelder, Jacky Henin, Syed Kamall, Sajjad Karim, Erika Mann, Helmuth Markov, David Martin, Javier Moreno Sánchez, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Bogusław Rogalski, Tokia Saïfi, Robert Sturdy, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, Zbigniew Zaleski
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Panagiotis Beglitis, Jorgo Chatzimarkakis, Pierre Jonckheer, Maria Martens, Zuzana Roithová, Antolín Sánchez Presedo, Frithjof Schmidt
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Seán Ó Neachtain
Esitamise kuupäev – A6
1.3.2006
A6-0051/2006
