LÕPLIK
A6-0128/2007
10.4.2007
RAPORT
Aastaaruanne inimõiguste kohta maailmas 2006. aastal ja ELi poliitika selles küsimuses
(2007/2020(INI))
Väliskomisjon
Raportöör:
Simon Coveney
PE 384.496v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
ANNEX I..................................................................................................................................29
ANNEX II.................................................................................................................................56
ANNEX III................................................................................................................................64
MENETLUS..............................................................................................................................69
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
mis käsitleb aastaaruannet inimõiguste kohta maailmas 2006. aastal ja ELi poliitikat selles küsimuses
( 2007/2020(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse kaheksandat ELi aastaaruannet inimõiguste kohta (2006)
Nõukogu dokument 13522/1/06. ;
– võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 3, 6, 11, 13 ja 19 ning EÜ asutamislepingu artikleid 177 ja 300;
– võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni ja kõiki asjakohaseid rahvusvahelisi inimõigustealaseid dokumente
Vt käesoleva aruande lisa. ;
– võttes arvesse ÜRO hartat;
– võttes arvesse kõiki ÜRO inimõiguste konventsioone ja nende vabatahtlikke protokolle;
– võttes arvesse Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi jõustumist 1. juulil 2002 ning oma resolutsioone, mis on seotud Rahvusvahelise Kriminaalkohtuga
EÜT C 379, 7.12.1998, lk 265; EÜT C 262, 18.9.2001, lk 262; EÜT C 293 E, 28.11.2002, lk 88; ELT C 271 E, 12.11.2003, lk 576. ;
– võttes arvesse Euroopa Nõukogu inimkaubanduse vastu võitlemise konventsiooni ning ELi 2005. aasta kava inimkaubanduse tõkestamise ja selle vastase võitluse heade tavade, standardite ning korra kohta
ELT C 311, 9.12.2005, lk 1. ;
– võttes arvesse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni protokolli nr 13 surmanuhtluse kõikidel juhtudel kaotamise kohta;
– võttes arvesse piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis‑ ja karistamisviiside vastast ÜRO konventsiooni;
– võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat
EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1. ;
– võttes arvesse Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ja ELi partnerluslepingut ja selle muudatusi
EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3; ELT L 209, 11.8.2005, lk 27. ;
– võttes arvesse oma eelmisi resolutsioone inimõiguste kohta maailmas;
– võttes arvesse oma 16. märtsi 2006. aasta resolutsiooni inimõiguste nõukogu käsitlevate läbirääkimiste tulemuste ja ÜRO inimõiguste komisjoni 62. istungjärgu kohta
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2006)0097 . ;
– võttes arvesse oma 14. veebruari 2006. aasta resolutsiooni inimõiguste ja demokraatia klausli kohta Euroopa Liidu lepingutes
ELT C 290 E, 29.11.2006, lk 107. ;
– võttes arvesse kõiki oma kiireloomulisi inimõigustealaseid resolutsioone;
– võttes arvesse oma 18. jaanuari 2007. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu relvaekspordi toimimisjuhendi rakendussätte 8 kohase nõukogu seitsmenda ja kaheksanda aastaaruande kohta
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2007)0008 . ;
– võttes arvesse 2006. aasta detsembris Helsingis peetud ELi inimõiguste foorumi lõppjäreldusi;
– võttes arvesse 13. detsembril 2006 vastu võetud ÜRO puuetega inimeste õiguste ja väärikuse kaitse ning edendamise konventsiooni, millega on ette nähtud kohustus kaasata puudega inimeste huvid ja mured inimõigustegevusse kolmandate riikide suhtes;
– võttes arvesse 2006. aasta detsembris vastu võetud rahvusvahelist konventsiooni kõigi isikute sunniviisilise kadumise eest kaitsmise kohta;
– võttes arvesse Euroopa Liidu suuniseid rahvusvahelise humanitaarõiguse (IHL) järgimise edendamiseks
ELT C 327, 23.12.2005, lk 4. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse väliskomisjoni raportit ( A6‑0128/2007 ),
A. arvestades, et nõukogu ja komisjoni 2006. aasta ELi aastaaruanne inimõiguste kohta annab üldise ülevaate Euroopa Liidu institutsioonide tegevusest seoses inimõigustega Euroopa Liidus ja väljaspool seda;
B. arvestades, et Euroopa Parlamendi 2006. aasta aastaaruande eesmärk on läbi vaadata, hinnata ja vajaduse korral konstruktiivselt kritiseerida komisjoni ja nõukogu tegevust seoses inimõigustega ning Euroopa Parlamendi üldist tegevust, eriti juhtides tähelepanu selles valdkonnas unarusse jäänud teemadele;
C. arvestades vajadust tunnistada, et ELi sise- ja välispoliitika vahel on seos, kuivõrd ELi sisene inimõiguste olukord mõjutab ELi usaldusväärsust ja suutlikkust rakendada tõhusat välispoliitikat;
D. arvestades, et inimõiguste austamine ja demokraatlik valitsemissüsteem on paratamatult seotud ning et inimõiguste edendamine peaks olema ühendatud demokraatliku valitsemise edendamise ja rakendamisega;
E. arvestades, et tuleb püüelda selle poole, et kahepoolsete või piirkondlike kaubanduslepingute sõlmimisel pööratakse rohkem tähelepanu inimõiguste austamisele, isegi kui on tegemist oluliste kaubanduspartneritega;
1. tervitab seda, et Euroopa Liit on maailmaareenil järjest aktiivsem inimõiguste olukorra parandamisel ja demokraatia edendamisel üle kogu maailma; on seisukohal, et ELi viimatine laienemine 27 liikmesriigi ja 494 miljoni elanikuga liiduks on suurendanud ELi ülemaailmset tähtsust ja seega lisanud kaalu tema jõupingutustele inimõiguste ja demokraatia rahvusvahelisel edendamisel;
2. on seisukohal, et tuleb anda suurem prioriteet eesmärgile täiustada ELi võimet reageerida inimõiguste rikkumistele kolmandates riikides, milleks on oluline pöörata suuremat tähelepanu inimõigustepoliitikale ELi suhetes kolmandate riikidega, arvestades ka ELi sisepoliitika välismõju;
3. rõhutab jätkuvalt vajadust ühise, järjepideva ja läbipaistva poliitika järele, mida kõik ELi liikmesriigid rakendaksid kahepoolsetes suhetes nende kolmandate riikidega, kus inimõigusi korduvalt rikutakse või kus on arvestatav risk, et seda võidakse teha, ning kutsub liikmesriike üles arendama kahepoolseid kontakte nende riikidega kooskõlas ELi poliitikaga, eriti astuma aktiivseid samme inimõiguste austamise tagamiseks;
4. on seisukohal, et Põhiõiguste Ameti asutamisel saavutatud edu kujutab endast esimest sammu vastuseks Euroopa Parlamendi üleskutsele luua integreeritud eeskirjade ja asutuste raamistik eesmärgiga muuta põhiõiguste harta siduvaks ja tagada hartaga ette nähtud süsteemi järgimine; rõhutab tõsiasja, et Põhiõiguste Ameti mandaat katab ka neid riike, mis on sõlminud Euroopa Liiduga stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingu; usub, et ametil peaks olema pädevus abistada ELi välispoliitika elluviimisel, kui selleks on vaja hinnata inimõiguste olukorda kolmandas riigis;
(Nõukogu ja komisjoni koostatud) ELi 2006. aasta aastaaruanne inimõiguste kohta maailmas
5. toonitab ELi inimõiguste aastaaruande tähtsust ELi inimõigustepoliitika analüüsimisel ja hindamisel, pidades silmas inimõigusküsimuste üldist nähtavamaks muutmist;
6. tervitab 2006. aasta aruande esitamist nõukogu ja komisjoni poolt täiskogu istungil 2006. aasta detsembris paralleelselt sellega, kui Euroopa Parlament andis iga-aastase Sahharovi auhinna mõttevabaduse eest Aljaksandr Milinkevitšile, Valgevene vabaduse ja demokraatia eest võitlejale; on seisukohal, et selle tava sisseseadmisega on Euroopa Parlamendi täiskogu istungist saanud ELi inimõigustegevuse iga-aastane tulipunkt;
7. tunnustab ELi inimõigustega seotud tegevuse mahtu eri maailmajagudes, ent kordab oma üleskutset rohkem hinnata ELi vahendite ja algatuste kasutamist kolmandates riikides; tervitab hinnanguid, mida nõukogu ja komisjon on aruandes maininud; arvab, et tuleks välja töötada mehhanism, mis võimaldaks parlamendiliikmetel saada hindamistulemusi konkreetsete piirkondade kohta, nagu riigid, riikide grupid ja geograafilised piirkonnad, kuid leiab eelkõige, et niisugune mehhanism peaks võimaldama parlamendil arutada inimõiguste konkreetsete probleemsete alade hindamiste tulemusi kõige sobivamas raamistikus;
8. toonitab seda, kui olulised on jätkuvad jõupingutused edendamaks inimõiguste ja demokraatia süvalaiendamist ning nõukogu, Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja ELi liikmesriikide poliitika ja tegevuse kooskõla ja järjepidevust inimõiguste ja demokraatia valdkonnas;
9. peab positiivseks muutuseks seda, et kõnealuses aruandes püütakse vääriliselt hinnata Euroopa Parlamendi tegevust, kuid kordab Euroopa Parlamendi 2006. aasta inimõiguste resolutsioonis sisaldunud nõdmist, et tulevased eesistujariigid annaksid järgmises ELi aastaaruandes teada, kuidas nõukogu ja komisjon on arvesse võtnud Euroopa Parlamendi resolutsioone, sealhulgas kiireloomulisi resolutsioone seoses inimõiguste, demokraatia ja õgusriigi põhimõtte rikkumisega; võtab rahuloluga teadmiseks lõikes 13 nimetatud arengud;
10. kordab, et nõukogu ja komisjon peaksid tulevastes inimõiguste aastaaruannetes analüüsima seda, kuidas käsitletakse inimõigusi teistes ELi poliitikavaldkondades, näiteks ühises välis- ja julgeolekupoliitikas, arengu- ja kaubanduspoliitikas, immigratsioonipoliitikas ja teistes ELi välispoliitikaga seotud valdkondades, eriti nõukogu töörühmades ja koostöölepingutega loodud konkreetsetes mehhanimsides; leiab, et nad peaksid arvesse võtma ka Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuseid;
11. kutsub nõukogu ja komisjoni kaaluma võimalust järgida teatavate liikmesriikide valitsuste ja teatavate rahvusvaheliste valitsusväliste organisatsioonide lähenemisviisi, millest tulenevalt koostatakse igal aastal aastaaruande kontekstis inimõiguste rikkumisega seoses „erilist muret tekitavate riikide” üldnimekiri;
12. mõistab, et eriti inimõiguste valdkonnas peavad ELi sammud, näiteks demaršid kolmandate riikide suhtes, mõnikord olema salastatud; usub siiski, et aastaaruandesse tuleks lisada nende sammude loetelu, jättes võimalusi täiesti salastatud kahepoolseteks diplomaatilisteks kontaktideks teiste valitsustega;
13. tervitab ulatuslikumat nõupidamist Euroopa Parlamendiga ja liikumist nii nõukogu, komisjoni kui ka Euroopa Parlamendi seisukohti kajastava ELi aastaaruande koostamise suunas, olles seisukohal, et parlament peaks jätkuvalt avaldama ka enda aruande sel teemal; on selles kontektsis seisukohal, et tulevikus annaks eelnõu avatud arutelu asjaomases komisjonis Euroopa Parlamendile võimaluse täiustada aruande täpsust ja sisu;
Nõukogu ja komisjoni inimõigustealane tegevus rahvusvahelistel foorumitel
14. avaldab tunnustust ametist lahkuva Michael Matthiesseni – ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja isiklik esindaja inimõiguste küsimustes – eeskujulikule tööle 2006. aastal; toetab jätkuvalt kõrge esindaja uuet isiklikku esindajat Riina Kionkat tema jõupingutustes suurendada ELi nähtavust ja tugevdada ELi funktsiooni rahvusvahelistel inimõiguste foorumitel; eeldab, et kõrgem esindaja, nõukogu ja kõik liikmesriikide esindajad toetavad tema tööd alati ja täielikult;
15. on seisukohal, et ELi suutlikkus kriise ennetada, reageerida kriisidele ja neid ohjata ei ole praegu piisav; soovitab luua uue infrastruktuuri selliste siseriiklike konfliktide ennetamiseks ja ohjamiseks, mis nõuavad ennetavaid meetmeid, siseriiklike varajaste hoiatussüsteemide ja ennetava situatsiooniplaneerimise kasutuselevõtuks, eripersonali väljaõpetamiseks rahvusvaheliste konfliktide ohjamise missioonideks ning suuremat keskendumist selliste ühiskondade edendamisele, mis on struktuurilt suutelised elama rahus;
16. palub komisjonil julgustada liikmesriike allkirjastama ja ratifitseerima kõiki ÜRO ja Euroopa Nõukogu inimõiguskonventsioone ja nende vabatahtlikke protokolle; juhib ELi liikmesriikide tähelepanu vajadusele ratifitseerida võõrtöötajate ja nende pereliikmete õiguste kaitse rahvusvaheline konventsioon ning äsja vastuvõetud konventsioon kõigi isikute sunniviisilise kadumise eest kaitsmise kohta;
17. tunnustab ELi ja selle liikmesriikide aktiivset osalemist 2006. aastal inimõiguste ja demokraatia küsimustes mitmesugustel rahvusvahelistel foorumitel, sealhulgas äsja asutatud ÜRO inimõiguste nõukogus, ÜRO peaassambleel, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) ministrite nõukogus ning Euroopa Nõukogus;
18. tervitab nõukogu kavatsust tugevdada Euroopa Liidu ja Euroopa Nõukogu vahelisi suhteid; palub nõukogul ja komisjonil võtta arvesse soovitusi, mis on toodud Junckeri 11. aprilli 2006. aasta aruandes „Euroopa Nõukogu – Euroopa Liit – ühine ettekujutus Euroopa maailmajaost ”;
19. märgib, et uuel ÜRO inimõiguste nõukogul on potentsiaali kujuneda väärtuslikuks raamistikuks ELi mitmepoolsetele jõupingutustele inimõiguste vallas ning tunnistab, et oma esimese tegevusaata jooksul on inimõiguste nõukogu koostanud ambitsioonika tööprogrammi, mis sisaldab erimenetluste süsteemi kontrollimist ja säilitamist, kõiki riike hõlmava universaalse perioodilise läbivaatamismehhanismi loomist ja rakendamist, töömeetodite määratlemist ja inimõiguste edendamist ning kaitsmist, eriti kui neid õigusi on rikutud või on selline oht; avaldab siiski kahetsust, et ÜRO inimõiguste nõukogu ei ole asjakohaselt reageerinud inimõigustega seotud kriisidele kogu maailmas, sest mitmed riigid on kasutanud seda kui foorumit poliitilise surve avaldamiseks, mitte aga inimõiguste edendamiseks;
20. kutsub ELi välisministreid ja presidente kasutama oma poliitilist mõju tööks uue ÜRO inimõiguste nõukogu ees seisvate raskuste ületamise suunas; kinnitab vajadust selge poliitilise kava järele seoses liikmesriikide tegevusega ÜRO inimõiguste nõukogus; rõhutab, et ÜRO inimõiguste nõukogu ei tohi enam kasutada eri geograafiliste ja ideoloogiliste blokkide konfliktide poliitilise foorumina; seega kutsub ELi välisministreid ja eesistujariike töötama konsensuse saavutamise nimel ÜRO inimõiguste nõukogus, mis aitaks kaasata suuremat osa rahvusvahelisest kogukonnast panustama tõsiste inimõigusrikkumiste lahendamisse;
21. kordab oma üleskutset sõlmida inimõiguste leping Sri Lanka konflikti osaliste vahel ning lihtsustada seda tõhusa, sõltumatu vaatlusmissiooniga, millel oleks piiramatu ligipääs nii valitsuse kui ka Tamili Tiigrite kontrollitavatele aladele, nagu on soovitanud ÜRO eriraportöör Philip Alston; leiab, et Euroopa Liit peaks Tokyo doonorriikide konverentsi kaasesimehena võtma juhirolli konsensuse väljatöötamisel ÜRO inimõiguste nõukogule sel teemal esitatud ettepanekute osas;
22. tunnistab, et ELil on vaja tõhusamalt kasutada oma võimalusi, et edendada olulisi küsimusi ÜRO inimõiguste nõukogu päevakorras ja paremini häälestada oma lobitööd ja uute suhete loomist;
23. tuletab nõukogule meelde eespool mainitud 16. märtsi 2006. aasta resolutsiooni, milles tervitati ÜRO inimõiguste nõukogu loomist ja kutsuti ELi tegutsema selles institutsioonis teerajajana; tervitab selles kontekstis mehhanismi väljatöötamist eriistungiteks erakorralistele kriisidele ja inimõiguste rikkumistele reageerimiseks; tunneb siiski muret ÜRO inimõiguste nõukogu eriistungite juba praegu kõrge politiseeritustaseme pärast; kutsub säilitama ja kaitsma erimenetluste sõltumatust; tervitab universaalse perioodilise läbivaatamismehhanismi loomist ja soovitab seoses sellega hindamisportsessi kasutuselevõttu ÜRO sõltumatute mehhanismide soovituste elluviimise põhjal; õhutab sobivatel juhtudel kaasama sõltumatut kodanikuühiskonda, peab oluliseks kaasata inimõiguste rikkumiste ohvreid interaktiivsesse dialoogi rahvusvahelise üldsusega, eriti juhtudel, kui inimesed ei saa oma vaateid oma riigis väljendada; kutsub ÜRO inimõiguste nõukogu ELi liikmeid põhjendama oma hääle andmist kõikide resolutsioonide puhul;
24. rõhutab eriraportööride võimalikku positiivset funktsiooni ÜRO inimõiguste nõukogu struktuuris ning kutsub üles selliseid erimenetlusi jätkuvalt toetama; tunnistab siiski, et kui eriraportöörid peavad olema tõhusad, on vaja neid korralikult rahastada ja personaliga varustada; rõhutab, et nende sõltumatus tuleb säilitada;
25. nõuab tungivalt, et liikmesriigid oma kahepoolsetes suhetes ÜRO inimõiguste nõukogu liikmetega suunaksid positiivselt inimõiguste nõukogu kavat; tunnistab, et Euroopa Parlament ja EL peavad jätkama liitude loomist väljaspool Genfi, ennekõike mõjukate riikidega; on seisukohal, et Euroopa Parlamendil on vaja ka edaspidi korrapäraselt viibida ÜRO inimõiguste nõukogu koosolekutel;
26. väljendab pettumust seoses Darfuri käsitleva ÜRO inimõiguste nõukogu resolutsiooni nõrkusega; leiab, et Darfuri konflikt mõjutab jätkuvalt Kesk-Aafrika piirkonna stabiilsust ning kujutab ohtu rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule; mõistab hukka asjaolu, et ÜRO inimõiguste nõukogu delegatsioonil ei võimaldatud siseneda Sudaani, kuna ametivõimud ei andnud neile viisat; on seisukohal, et vägivalla leviku viivitamatu peatamine ja Darfuri inimeste kaitsmine peab jätkuvalt olema rahvusvahelise üldsuse kõrgeim prioriteet; tunnistab samuti, et pikaajalist julgeolekut saab tagada ainult piirkonna tülide poliitilise lahendamisega; kutsub nii nõukogu kui ka komisjoni töötama ÜRO inimõiguste nõukogus kõiki osalisi hõlmava igakülgse rahustrateegia nimel; kutsub Euroopa Liitu ja liikmesriike kasutama tõhusamalt oma mõjujõudu ÜRO inimõiguste nõukogu tasandil, et nõukogu võtaks vastu sobivad ja jõulised meetmed Darfuri humanitaarkatastroofi osas, vastuseks ÜRO inimõiguste nõukogu erimissiooni raportile;
27. väljendab muret seoses raskustega, mida kogesid ELi liikmesriigid Islami Konverentsi Organisatsiooniga rea ÜRO inimõiguste nõukogu resolutsioonide suhtes kokkuleppele jõudmisel; on seisukohal, et jätkuvalt lahendamata Iisraeli–Palestiina konflikt jääb üheks suuremaks komistuskiviks teel positiivsele koostööle;
28. väljendab muret, kuidas mõjub Palestiina tavainimestele ELi otsus katkestada abi andmine nii Palestiina Omavalitsuse kaudu kui ka otse, kuna omavalitsus ei täitnud õiguslikke tingimusi, ning kutsub laiendama ajutist rahvusvahelist mehhanismi ja jätkuvalt otsima sobivat konteksti otse antava abi jätkamiseks;
29. väljendab pettumust, et ei ole saavutatud mingeid positiivseid tulemusi, ei vabastamist ega ausat kohtumõistmist, viie Bulgaaria meditsiiniõe ja ühe palestiinlasest arsti asjus, kes võeti vahi alla ja mõisteti surma Liibüa režiimi poolt, süüdistatuna laste tahtlikus nakatamises AIDSi viirusega, julma füüsilise piinamise teel saadud ülestunnistuste alusel; märgib, et vaatamata komisjoni jätkuvatele püüdlustele lahendada see küsimus poliitilise dialoogi teel ning ravi võimaldamisega nakatunud lastele, on Liibüa režiimi seisukoht selles küsimuses täiesti kõigutamatu ning režiim jätkab provokatsiooniliste avalduste esitamist meedias; selle taustal kutsub komisjoni oma Liibüa suhtes rakendatavat poliitikat üle vaatama, et leida tulemuslikum lähenemisviis selle küsimuse kiireks lahendamiseks ning kaheksa aastat kestnud šokeeriva inimõiguste rikkumise lõpetamiseks;
30. julgustab ÜRO inimõiguste nõukogu ELi liikmeid uurima, kuidas nad võiksid oma aruteluaega tõhusamalt kasutada;
31. väljendab muret selle pärast, et hoolimata sellest, et nõukogu inimõiguste töörühm (COHOM) on suurendanud oma koosolekute arvu, on vaja rohkem aega ja ressursse ELi eesmärkide saavutamiseks ÜRO inimõiguste nõukogu tasandil; kutsub liikmesriike ja komisjoni tugevdama inimressursse Genfis;
32. kutsub liikmesriike mitte toetama rahvusvahelistel foorumitel vastutusrikastele kohtadele kandideerivaid riike, kus on süstemaatiliselt ja jõhkralt rikutud inimõigusi ja demokraatiat; kutsub liikmesriike pidama läbirääkimisi samamoodi meelestatud mõjukate riikidega, et blokeerida nende riikide valimine sellistele kohtadele; toetab üleskutset, et kõik kandidaatriigid peaksid tegema koostööd erimenetluste ja teiste ÜRO inimõiguste nõukogu kehtestatud mehhanismide raames; sellega seoses kutsub liikmesriike veel kord avaldama toetust liitumise tingimustele, mis seovad ÜRO inimõiguste nõukogu liikmeks astumise kohustusega anda välja alalised kutsed ÜRO mehhanismidele;
33. soovitab nõukogul kasutada eesmärgistatud sanktsioone, nagu on kehtestatud Valgevene režiimile, et karistada teistes riikides inimõiguste rikkumiste eest konkreetselt vastutavaid isikuid;
34. kordab oma palvet, et nõukogu selgitaks, kuidas sai võimalikuks, et Valgevene valiti 2005. aasta juunis Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) haldusnõukokku, kui neli suuremat ELi riiki on selle haldusnõukogu alalised liikmed; palub nõukogul selgitada, milliseid diplomaatilisi demarše ta enne kõnealust valimist rakendas ning kas ta kaalus Valgevene kandidatuurile vastu olemist;
35. võtab murega teatavaks, et ÜRO ekspertrühm märgib 2006. aasta oktoobri raportis, et seaduslikku teemandiärisse imbuvad Kimberley protsessi osalise Ghana kaudu sisse ebaseaduslikud teemandid Côte d'Ivoire’st; kutsub komisjoni kasutama oma positsiooni Kimberley protsessi juhina 2007. aastal, tugevdamaks mehhanisme ebaseaduslike teemantidega kaubitsemise tõkestamiseks; soovitab komisjonil püüelda konsensuse poole, mis nõuaks, et kõik teemandikaubanduse sektorid kehtestaksid süsteemi teemandite liikumise jälgimiseks kaevandusest kuni kauplusteni, et tagada vastutustundeline ja läbipaistev poliitika, kus garantiisid kontrolliks sõltumatu audiitor, ja et parandada töötlemata teemantide kaubanduse statistika täpsust, nii et oleks võimalik kiiresti teostada tõhusat analüüsi, tuvastamaks kauplemist ebaseaduslike teemantidega;
36. kutsub nõukogu ja komisjoni toetama 23. veebruaril 2007. aastal 46 riigi poolt allkirjastatud Oslo deklaratsiooni, mis taotleb 2008. aastaks rahvusvahelise lepingu sõlmimist kobarpommide tootmise, kasutamise, ümberpaigutamise ja ladustamise keelustamiseks vastavalt rahvusvahelise humanitaarõiguse põhimõtetele; kutsub nõukogu ja komisjoni astuma Euroopa Liidu tasandil samme, tagamaks, et liikmesriigid järgiksid Austria ja Belgia eeskuju kobarpommide keelustamisel ning et õhutada rahvusvahelisel tasandil riike, kes ei ole veel Oslo deklaratsioonile alla kirjutanud, seda tegema;
37. kutsub nõukogu ja komisjoni jätkama aktiivseid jõupingutusi Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi ratifitseerimise ja rakendusaktide vastuvõtmise edendamiseks kogu maailmas vastavalt ELi ühisele seisukohale 2003/444/ÜVJP
EÜT L 150, 18.06.03, lk 67.
Rahvusvahelise Kriminaalkohtu suhtes ja tegevuskavale; tervitab Rooma statuudi hiljutist ratifitseerimist Tšaadi poolt, mille tulemusel osalisriikide arv suurenes 1. jaanuari 2007. aasta seisuga 104-le; kutsub Tšehhi Vabariiki kui ainsat ELi liikmesriiki, kes ei ole veel Rooma statuuti ratifisteerinud, seda viivitamata tegema; samuti kutsub nõukogu ja komisjoni julgustama kolmandaid riike edendama oma territooriumil üleminekulisi õigussüsteeme, mis aitaks kindlustada õiguslikku kaitset jõhkrate inimõigusrikkumiste ohvritele;
38. tervitab seda, et viited Rahvusvahelisele Kriminaalkohtule on lisatud mitmesse uude Euroopa naabruspoliitika tegevuskavva (Egiptuse, Jordaania, Moldova, Armeenia, Aserbaidžaani, Gruusia, Liibanoni ja Ukrainaga) ning on läbirääkimiste teemaks seoses mitme teise riigiga sõlmitavate uute tegevuskavade, aga ka partnerlus- ja koostöölepingutega; avaldab täielikku toetust sellele, et komisjon rahastab Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (EIDHR) kaudu teiste hulgas Rahvusvahelise Kriminaalkohtu koalitsiooni, organisatsiooni "Ilma õiguseta ei ole rahu", Rahvusvahelise Inimõiguste Föderatsiooni ja ülemaailmse tegevuse eest võitlevate parlamendisaadikute võrgustiku (Parliamentarians for Global Action) tegevust, edendamaks Rooma statuudi ratifitseerimist ja rakendamist;
39. hindab vääriliselt ülemaailmset tähtsust, mida omaks Rooma statuudi ratifitseerimine USA poolt; kutsub veel kord nõukogu ja komisjoni kasutama kõiki olemasolevaid vahendeid, õhutamaks USAd Rooma statuudile alla kirjutama ja seda ratifitseerima, samuti kategooriliselt hukka mõistma USA püüdlusi takistada teisi riike statuuti ratifisteerimast ja pakkuda kolmandatele riikidele paralleeelseid kahepoolseid eristaatuslepinguid;
40. kutsub kõiki liikmesriike tegema täies ulatuses koostööd rahvusvaheliste kriminaalkohtu süsteemidega, eriti põgenike kohtu alla andmises;
41. kutsub kõiki liikmesriike panustama aktiivselt ajutistesse rahvusvahelistesse õigussüsteemidesse, eriti neisse, mida rahastatakse vabatahtlikult;
42. rõhutab, et ülalnimetatud ajutised rahvusvahelised õigussüsteemid ei tohi kunagi kalduda kõrvale inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamisest, kuna ainult nii saab tagada õigluse ohvrite suhtes ja takistada kõige tõsisemate inimõigusrikkumiste jätkuvat karistamatust;
Tulemused seoses ELi inimõigusi käsitlevate suunistega
43. hindab jätkuvaid jõupingutusi, mida tehakse ELi viies inimõigusi käsitlevas suunises esile tõstetud meetodite ja poliitiliste prioriteetide rakendamiseks ning iga sellise suunise kohta mõjuhinnangu koostamist, milles hinnatakse suunise tulemuslikkust muutuste esilekutsumisel kolmandates riikides; väljendab muret seoses korrapäraste teadetega selle kohta, et ELi liikmesriikide saatkondadel kolmandates riikides ja ELi lähetustel on vähe teadmisi nende suuniste kohta või puuduvad sellised teadmised üldse;
44. palub komisjonil tagada, et kogu komisjoni personal, eriti arengupoliitika valdkonna välitöötajad oleksid piisavalt teadlikud inimõigusi käsitlevatest suunistest; tunnustab vajadust suurema läbipaistvuse järele seoses sellega, kuidas eri suuniseid hallatakse, sealhulgas tagasisidega üksikjuhtudel ning teabega valitsusväliste organisatsioonide sammude kohta; kutsub korrapäraselt ja läbipaistvalt hindama ELi suuniste rakendamist, millega on seotud Euroopa Parlament, et võimaldada tal vastutuses aktiivselt osaleda;
45. avaldab tunnustust eesistujariigi Saksamaa võetud ülesandele kehtestada ELi inimõigussuunised laste õiguste kohta; õhutab Saksamaad konsulteerima parlamendi, komisjoni ja kodanikeühiskonnaga suuniste üksikasjade üle ja vajaduse korral kooskõlastama tegevust tulevase eesistujariigi Portugaliga suuniste lõpliku kehtestamise nimel, mis peaks aitama tõhusalt lõpetada laste tööjõu kasutamise, keskendudes peamiselt laste õpetamisele ja harimisele, mis on üks aastatuhande arengueesmärkidest;
46. märgib, et ELi suunised puuudutavad eri riike erineval moel ning et suuniste rakendamiseks erinevates tingimustes on vaja eraldi plaane;
47. märgib ära ELi eriesindajate ja ELi välislähetuste vastutuse ELi suuniste edendamisel; julgustab kasutama proaktiivsemat lähenemisviisi kõnealuste suuniste edendamiseks kõikidel tasanditel; rõhutab ressursi- ja personaliprobleemi olemasolu ELi lähetustel kolmandates riikides seoses teadlikkusega suunistest, suuniste täitmise seire ja suuniste rakendamisega; kutsub liikmesriikide esindusi kolmandates riikides ja komisjoni delegatsioone oma tegevust tõhusamalt kooskõlastama, jagades struktuure ja isikkoosseisu, et luua tõelised "Euroopa Liidu saatkonnad" kogu maailmas ning tunnistama oma vastutust inimõiguste valdkonnas;
Surmanuhtlus
48. nõuab tungivalt, et eesistujariigid toetaksid jätkuvalt lähenemisviisi, mille kohaselt edendatakse surmanuhtluse kaotamist, pidades esmatähtsaks teatavat arvu riike, mille puhul on olemas tõenäosus soodsaks poliitiliseks muutuseks;
49. kutsub eesistujariike avalikustama, millistele riikidele on neil kavas keskenduda seoses ELi suunistega surmanuhtluse kohta „muudatuste teel olevate riikide” kampaania raames, mis on suunatud riikidele, mille poliitika surmanuhtluse osas võib muutuda; kutsub nõukogu ja komisjoni ostima suuremat toetust praeguse ÜRO Peaassamblee püüdlustele saavutada üldine moratoorium surmanuhtlusele, mis viiks selle täielikule kaotamisele, kaasa arvatud selle kohtulik määramine; nõuab tungivalt, et nõukogu ajakohastaks neid 1998. aastast pärit suuniseid, et oleks võimalik arvesse võtta sellest ajast saadik välja arenenud uusi elemente ja strateegiaid;
50. soovitab nõukogul algatada kõnealuste suuniste läbivaatamise, kusjuures sellisel läbivaatamisel võiks ette näha ELi sekkumise eriti murettekitavatel üksikjuhtudel, mis ei ole hõlmatud ÜRO miinimumstandarditega vastavalt nendele suunistele;
51. kutsub eesistujariiki julgustama neid riike, kes ei ole alla kirjutanud kodaniku‑ ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti (ICCPR) teisele vabatahtlikule protokollile, seda tegema, samuti neid liikmesriike, kes ei ole alla kirjutanud Euroopa inimõiguste konventsiooni protokollile nr 13 surmanuhtluse kohta
7. veebruari 2007. aasta seisuga olid Hispaania, Itaalia, Läti, Poola ja Prantsusmaa Euroopa inimõiguste konventsiooni protokollile nr 13 surmanuhtluse keelustamise kohta alla kirjutanud, kuid mitte seda ratifitseerinud ; tunnistab sellega seoses, et suuniseid surmanuhtluse kohta saaks rakendada järjepidevamalt, kui liikmesriigid sellistele protokollidele ja konventsioonidele alla kirjutaksid ja need ratifitseeriksid;
52. tervitab surmanuhtluse vastase kolmanda maailmakongressi korraldamist Pariisis (1.−3. veebruar 2007) ning seob end selle kongressi lõppdeklaratsiooniga; väljendab kavatsust jätkata kongressiga seotud tööd, eriti arendades surmanuhtluse vastase ülemaailmse kampaania parlamentaarset mõõdet ning tõstatades kõnealust küsimust parlamentidevaheliste delegatsioonide ja parlamentaarsetes ühisassambleedes osalemise kaudu; kutsub nõukogu ja komisjoni kasutama iga võimalust toetada piirkondlike surmanuhtluse keelustamise koalitsioonide moodustamist, eriti just Araabia maades;
53. tervitab Peruus asuvate ELi esinduste koordineeritud ja avalikku reaktsiooni ettepanekutele surmanuhtluse pikendamiseks riigis, mis olid vastuolus Peruu põhiseaduse ja Ameerika inimõiguste konventsiooniga, kui head näidet surmanuhtlust käsitlevate ELi suuniste tõhusast kasutamisest;
54. tervitab Euroopa Parlamendi, komisjoni, asjaomaste liikmesriikide ja valitsusväliste organisatsioonide tõhusat tegevust – nii avalikku kui ka diplomaatilist – , et kindlustada Pakistani presidendi iseseisvat otsust muuta ära 18 aastat surmamõistetuna Pakistani vanglas hoitud Briti kodaniku Mirza Tahir Hussaini surmaotsus ning ta vabastada; kutsub ELi jätkuvalt tõstatama surmanuhtlust käsitleva suunisega seotud üksikjuhtumeid ja soovitab nõukogul ning komisjonil kasutada selles suhtes tulemuslikult parlamendi mõõdet, otsides abi parlamentidevaheliste delegatsioonide tõhusast ja õigesti ajastatud sekkumisest;
Piinamine ja muu julm, ebainimlik või alandav kohtlemine
55. tervitab piinamisvastase konventsiooni (OPCAT) vabatahtliku protokolli jõustumist 22. juunil 2006; märgib, et protokollile
Alla kirjutanud, kuid mitte ratifitseerinud (2007. aasta jaanuari seisuga): Austria (2003), Belgia (2005), Küpros (2004), Soome (2003), Prantsusmaa (2005), Saksamaa (2006), Itaalia (2003), Luksemburg (2005), Holland (2005), Portugal (2006) ja Rumeenia (2007).
Alla kirjutanud ja ratifitseerinud: Eesti, Hispaania, Malta, Poola, Rootsi, Sloveenia, Taani, Tehhi Vabariik ja Ühendkuningriik.
Seega ei ole Iirimaa, Kreeka, Leedu, Läti, Slovakkia ja Ungari siiani protokollile alla kirjutanud ega seda ratifitseerinud. on seni alla kirjutanud ainul 19 ja selle ratifitseerinud 9 liikmesriiki; kutsub ELi liikmesriike, kes ei ole protokollile alla kirjutanud ega seda ratifitseerinud, seda järgmisel aastal tegema;
56. tervitab rahvusvahelist konventsiooni kõigi isikute sunniviisilise kadumise eest kaitsmise kohta, mis võeti vastu 2006. aasta 20. detsembril ÜRO Peaassambleel ning mis on allakirjutamiseks avatud 6. veebruarist 2007; palub kõikidel ELi liikmesriikidel see viivitamata allkirjastada ja ratifitseerida;
57. soovitab, et Euroopa Liit hakkaks piinamist käsitlevate suuniste alusel tõstatama piinamise üksikjuhtumeid samamoodi, nagu ta on surmanuhtlust käsitleva suunise alusel teinud surmanuhtluse juhtumitega;
58. kiidab heaks nõukogu otsuse avalikustada teatavate demaršide tingimused ning tunnustab seda kui edusammu suurema läbipaistvuse suunas; palub nõukogul ja komisjonil eriti arvesse võtta järeldusi ja soovitusi Euroopa Parlamendi uuringus piinamist ja muud julma, ebainimlikku või alandavat kohtlemist või karistamist käsitlevate ELi suuniste kohta;
59. rõhutab, et ehkki need suunised võeti vastu juba 2001. aastal, on poliitiliste dialoogide, deklaratsioonide ja demaršide kasutamine tegeliku piinamispraktika suhtes olnud minimaalne; soovib, et tulevased eesistujariigid viiksid läbi piinamist käsitlevate suuniste hindamist ja kavandamist; kutsub nõukogu võtma suuniste edasise hindamise käigus arvesse allkomisjoni poolt selle teema uurimise järel esitatud soovitusi; julgustab ELi kõnealust rakendusala laiendama, eriti töötama välja menetluse üksikjuhtumite kindlakstegemiseks ja nende suhtes demaršide rakendamiseks valitud riikides;
60. soovitab eesistujariikidel Saksamaal ja Portugalil jätkata demaršide esitamist, kui ja seal kus see on asjakohane; rõhutab siiski, et demaršidest üksi ei piisa ning tuleks järjepidevalt ja pärast kohaliku olukorra põhjalikku analüüsi võtta lisameetmeid, näiteks tugevdades suhteid kodanikuühiskonna rühmadega, mis tegutsevad piinamise ja väärkohtlemise valdkonnas, kaaludes tõhusaid viise käsitlemaks piinamise ja väärkohtlemise üksikjuhtumeid lisaks nendele, mis puudutavad tuntud inimõiguslasi, ning tagades kolmandates maades piinamise ja väärkohtlemise vastu võitlemisele pühendunud ELi lähetuste tegevuse järjepidevuse ja jätkuvuse;
61. rõhutab, et eesistujariigi või nõukogu sekretariaadi korrapärane kohalolek asjaomastes ÜRO komisjonides, samuti edasine koostöö Euroopa Nõukogu ja selle piinamise tõkestamise komiteega võib olla oluline ja kasulik sisend otsuste tegemisel seoses demaršidega teatavate riikide suhtes;
62. nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon jätkaksid demarše kõikide ELi rahvusvaheliste partnerite suhtes seoses piinamist ja väärkohtlemist keelustavate rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimisega, samuti piinamisohvrite taasturavi sätetega; kutsub Euroopa Liitu käsitlema piinamise ja väärkohtlemise vastu võitlemist kui oma inimõiguspoliitika põhiprioriteeti, eriti ELi suuniste ja muude ELi vahendite, näiteks EIDHRi laiendatud rakendamise kaudu ning tagades, et ELi liikmesriigid ei piirduks diplomaatiliste kinnitustega kolmandate riikide puhul, kus on reaalne oht, et inimesi piinatakse või väärkoheldakse;
63. kinnitab, et naiste suguelundite moonutamine rikub inimõigust füüsilisele puutumatusele ning on mures katsete pärast võrdsustada sellist moonutamist tavapärase meditsiinipraktikaga;
Lapsed ja relvakonfliktid
64. tervitab seda, et 2006. aasta aprillis määrati ametisse ÜRO peasekretäri eriesindaja laste ja relvakonfliktide küsimuses mandaadiga määratleda strateegiad relvakonfliktidest mõjutatud laste füüsiliseks kaitsmiseks ning rahvusvaheliste lastekaitsestandardite ja -normide täieliku rakendamise tagamiseks;
65. tervitab konverentsi „Free Children from War” ühist korraldamist Prantsusmaa välisministri ja UNICEFi poolt 2007. aasta veebruaris ning relvajõudude või relvastatud rühmitustega seotud lapsi käsitlevate Pariisi põhimõtete ja suuniste vastuvõtmist kui olulist sammu motiveerimaks rahvusvahelist kogukonda edendama kaitset, suurendama teadlikkust ja muutma relvakonfliktidesse kaasatud laste küsimus keskseks rahu hoidmisel ja sisseseadmisel;
66. kutsub liikmesriike ratifisteerima lapse õiguste konventsiooni vabatahtlikke protokolle;
67. tervitab eesistujariigi Austria poolt 2006. aasta aprillis vastu võetud rakendusstrateegiat, milles esitatakse konkreetsed tegevussoovitused, ja avaldusi, et inimõigusküsimusi tuleks käsitleda süstemaatiliselt Euroopa ruumi arenguplaani kavandamise algetappidel; tunnustab Soome eesistumisperioodi jõupingutusi rakendusstrateegia elluviimise osas; avaldab kahetsust, et ELi kasutada olevaid poliitilisi vahendeid (nagu demaršid ja poliitilised dialoogid) ei ole kasutatud nende kogu potentsiaali ulatuses alates suuniste vastuvõtmisest 2003. aastal;
68. rõhutab, kui tähtis on jätkuvalt keskenduda lisaks rakendusstrateegiale ka suunistele, kuivõrd suunised on holistilisemad; avaldab kahetsust, et eesistujariik Soome esitas väga vähe demarše ja astus väga vähe muid samme seoses laste ja relvakonfliktidega ega rakendanud rakendusstrateegiat; nõuab kindlalt, et EL säilitaks kõrgetasemelised kvaliteedi- ja analüüsistandardid laste ja relvakonfliktide seotuse seirel ja sellest teatamisel; soovitab tungivalt komisjonil ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal tagada, et edaspidised eesistujariigid oleks sellest rakendusstrateegiast täielikult teadlikud;
69. palub komisjonil ja nõukogul koostada lähetuste juhtidele määratud küsimuste loetelu, mis oleks neile abiks korraliste aruannete esitamisel; palub komisjonil ja nõukogul moodustada nimekiri kriteeriumitest, mille põhjal otsustada, kas riik on „prioriteetne” või mitte, ning palub komisjonil ja nõukogul rohkem konsulteerida sidusrühmadega, et uurida nende arvamusi; nõuab tungivalt, et komisjon ja nõukogu koostaksid rakendusstrateegia soovitustes viidatud dokumendi ettepanekutega selle kohta, kuidas rakendada ÜRO julgeolekunõukogu resolutsioon S/RES/1612 (2005);
70. kutsub komisjoni paremini kajastama suuniste eesmärke, süvalaiendades laste ja relvakonfliktide küsimust kõikides valdkondades, sealhulgas arengukoostöös;
71. tervitab komisjoni poolt 2006. aasta hakul tehtud algatusi valida finanstseerimiseks naiste ja laste inimkaubanduse vastu võitlevad ning relvakonfliktides tundlike rühmade, eriti laste huve kaitsvad projektid;
72. tervitab ka seda, et 2006. aasta detsembris võeti vastu ELi desarmeerimise, demobiliseerimise ja reintegreerimise toetuskontseptsioon, mis sisaldab tugevaid ja süstemaatilisi viiteid lastele, ning (ECHO kaudu antud) EÜ toetust UNICEFi juhitud protsessile, mille käigus vaadati läbi „Kaplinna põhimõtted” laste desarmeerimise, demobiliseerimise ja reintegreerimise kohta;
Inimõiguste kaitsjad
73. rõhutab, et inimõiguste kaitsjaid käsitlevate ELi suuniste täielik rakendamine tuleb seada prioriteediks ning 2006. aasta juunis vastu võetud nõukogu soovitustele, mis lisandusid suuniste rakendamise esimesele läbivaatamisele eesistujariigi Austria poolt, peavad järgnema konkreetsed meetmed; julgustab nõukogu hõlbustama asjakohaseid järeldemarše ning üksikisikute nimel astutud sammude mõju hindamist ELi demarše käsitleva keskse andmebaasi loomise abil;
74. rõhutab, et ELil on vaja tõsta nii Brüsselis, pealinnades kui ka lähetuste tasandil kõikide ELi tegutsejate teadlikkuse taset seoses kõnealuste suuniste olemasolu, eesmärgi, sisu ja tegeliku kohaldamisega; tunnistab, et sisemise teadlikkuse suurendamise eesmärk peaks olema luua sügavam arusaam inimõiguste kaitsjate tööst; kutsub komisjoni ja liikmesriike korraldama piirkondlikele ametkondadele, aga ka delegatsioonide, saatkondade ja konsulaatide personalile nende suuniste kohaldamise kohta koolitusseminare, kusjuures algetapis osaleksid ka inimõiguste kaitsjad, samuti teadmiste vahetamist heade tavade kohta seoses rahalise ja mitterahalise abi osutamisega inimõiguste kaitsjatele; on seisukohal, et nõukogu soovitatud idee anda välja viisasid tõsises ohus olevatele inimõiguste kaitsjatele peaks olema oluline prioriteet;
75. rõhutab seda, kui oluline on teha kõnealuste suuniste rakendamise käsiraamat kättesaadavaks kohapeal tegutsevatele inimõiguste kaitsjatele; julgustab nõukogu inimõiguste töörühma levitama „ELi suuniseid inimõiguste kaitsjatele” piirkondlikele büroodele ja saatkondadele/delegatsioonidele nendes ELi keeltes, mida kasutatakse kolmandates riikides kui lingua franca ’t, ja peamistes ELi-välistes keeltes; rõhutab, et ELi lähetused peavad looma proaktiivsemalt kontakte kohalike inimõiguste kaitsjatega;
76. kutsub nõukogu ja komisjoni süstemaatiliselt tõstatama inimõiguste kaitsjate olukorra küsimust kõikides poliitilistes dialoogides, sealhulgas kahepoolsetes dialoogides ELi liikmesriikidega; kutsub nõukogu süstemaatiliselt teavitama Euroopa Parlamenti suuniste rakendamisest kohapeal ning kaasama parlament täielikult nende suuniste hindamisse; tervitab seda, et üks Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse prioriteete on inimõiguste kaitsjate kaitsmine, mis hõlmab kiireloomuliste kaitsemeetmete vastuvõtmist ELi poolt; tervitab ka ELi ülemaailmse kampaania algatust naissoost inimõiguste kaitsjate toetuseks; võtab teadmiseks aruanded ja soovitused, mille on esitanud ÜRO eriesindaja inimõiguste kaitsjate küsimuses;
Suunised kolmandate riikidega inimõiguste teemal peetavate dialoogide ja tunnustatud konsultatsioonide kohta
77. rõhutab, et Euroopa Liidu ülemaailmne inimõiguste ja demokraatia edendamise strateegia ei saa põhineda ainult riikide kahepoolsetel ja mitmepoolsetel suhetel, vaid peab kaasama ja hõlmama ka võimalikult paljusid valitsusväliseid osalisi, kaasa arvatud parlamendiliikmeid, akadeemikuid, intellektuaale, ajakirjanikke, demokraatlike väärtuste kaitsjaid, aktiviste, valitsusväliste organisastioonide juhte ja arvamuskujundajaid;
78. tervitab seda, et nõukogu on koostanud dokumendi, milles antakse ülevaade inimõigusi käsitlevate dialoogide ja konsultatsioonide kohta; palub nõukogul arvesse võtta praegu koostamisel olevat Euroopa Parlamendi omaalgatuslikku aruannet kolmandate riikidega inimõiguste teemal peetavate dialoogide ja konsultatsioonide hindamise kohta; avaldab seoses sellega kahetsust, et nõukogu hinnang salastati, ning palub nõukogul vastata jaatavalt kutsele töötada koos Euroopa Parlamendiga välja süsteem, mille kohaselt saaks hoida Euroopa Parlamendi valitud liikmeid kursis salastatud tegevusega; soovitab veel kord, et sellise süsteemi eeskujuks võiks võtta süsteemi, mida kasutatakse Euroopa Parlamendi valitud liikmete teavitamiseks salastatud materjalidest julgeoleku ja kaitse valdkonnas; on seisukohal, et üldiselt tuleks ininmõiguseid käsitlevat dialoogi planeerida ja pidada läbipaistvalt, otsides selle eesmärgi saavutamiseks sobivaid vahendeid;
79. rõhutab vajadust tugevdada ja parandada oluliselt ELi ja Hiina vahelist inimõiguste dialoogi; on teadlik, et Hiina on otsustanud lasta kõik surmanuhtluse otsused ülemkohtul uuesti läbi vaadata, kuid on siiski mures, et enamik hukkamistest kogu maailmas viiakse läbi Hiinas; rõhutab, et inimõiguste olukord Hiinas teeb jätkuvalt tõsist muret; kutsub nõukogu andma Euroopa Parlamendile arutelude järgsel avalikul istungil üksikasjalikumat teavet; rõhutab seda, kui tähtis on uuesti rõhutada eelmistes dialoogides tõstatatud punkte; toetab komisjoni ja nõukogu nende praegustes kaalutlustes selle kohta, kuidas kõnealust dialoogi täiustada; märgib, et olulistele reformidele vaatamata on poliitika ja inimõigustega seoses jätkuvalt murettegevaid probleeme, näiteks sellistes küsimustes nagu poliitvangid, sunniviisiline töö, väljendusvabadus ja religioon, religioossete ja etniliste vähemuste õigused, Laogai laagrisüsteem ja väidetav elundite kogumine; märgib, et Pekingi olümpiamängude lähenedes tuleks sellistele küsimustele pöörata rohkem tähelepanu; soovitab tungivalt ELil tagada, et kaubandussuhted Hiinaga oleks seotud inimõiguste reformidega, ning kutsub nõukogu teostama igakülgset inimõiguste olukorra hindamist enne mis tahes uute partnerluse ja koostöö raamlepingute lõplikku väljatöötamist; kutsub nõukogu ja komisjoni tõstatama Tiibeti küsimust ning toetama aktiivselt dialoogi edendamist Hiina valitsuse ja dalai-laama saadikute vahel;
80. tunneb suurt muret selle pärast, et inimõigusi käsitlev dialoog Iraaniga on katkenud juba 2004. aastast Iraani-poolse koostöö puudumise tõttu; avaldab kahetsust, et nõukogu sõnul ei ole edusamme tehtud; kutsub Iraani alustama uuesti dialoogi ja ELi määratlema kriteeriumid eesmärgiga saavutada kõnealuses valdkonnas tegelikke edusamme; kutsub komisjoni rakendama kõiki tegevusi, mida nõuab Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus, et edendada kontakte ja koostööd Iraani kodanikeühiskonnaga ning toetada jätkuvalt demokraatiat ja inimõigusi; väljendab sügavat muret seoses inimõiguste olukorra halvenemisega Iraanis ning juhib tähelepanu eriti inimõiguste kaitsjate vastaste repressioonide ägenemisele; mõistab samal ajal hukka asjaolu, et Iraan rakendab jätkuvalt surmanuhtlust rahvusvahelisi standardeid rikkuvatel tingimustel, ning taunib eriti alaealiste seaduserikkujate hukkamist; kutsub nõukogu väljendama muret inimõiguste olukorra üle riigis kõikide kontaktide korral Iraani valitsusega ning keskendama jõupingutused inimõiguslaste, eriti naiste kaitsmisele; samuti veenma Iraani kehtestama viivitamata surmanuhtlusele moratoorium, mis oleks esimene samm selle keelustamise suunas;
81. võtab teadmiseks ELi ja Venemaa vahel inimõiguste teemal peetavate konsultatsioonide jätkumise; toetab nõukogu eesmärki arendada need konsultatsioonid avameelseks ja tõeliseks inimõiguste dialoogiks ELi ja Venemaa vahelning kutsub kaasama sellesse protsessi Euroopa Parlamenti ja Euroopa ning Venemaa valitsusväliseid organisatsioone; väljendab kahetsust, et EL saavutas ainult piiratud edu poliitiliste muutuste taotlemisel, tõstatades keerulisi teemasid nagu olukord Tšetšeenias, kohtunikkonna karistamatus ja sõltumatus, inimõiguslaste kohtlemine, meedia sõltumatus ja sõnavabadus, etniliste vähemuste kohtlemine, õigusriigi põhimõtete austamine ja inimõiguste kaitse relvajõududes, diskrimineerimine seksuaalse orientatsiooni alusel ja teised teemad; on mures, et Venemaa seadused piiravad valitsusväliste organisatsioonide tegevust; mõistab hukka tõsiasja, et ajakirjanikke ja inimõiguslasi on ähvardatud ning on jätkuvalt šokeeritud Anna Politkovskaja mõrvast; loodab, et Venemaa võtab meetmeid sõnavabaduse kaitsmiseks ja ajakirjanike ning inimõiguslaste ohutuse tagamiseks; leiab sellega seoses, et EL peaks pidama Venemaa koostööd ÜRO inimõigussüsteemidega ja asjakohaste inimõiguskonventsioonide ratifitseerimist prioriteediks; tunneb muret väidete pärast, et 2006. aasta novembris Londonis surnud Aleksandr Litvinenko mürgitamise taga on Venemaa valitsus; väljendab muret seoses uute süüdistuste esitamisega Jukose endise juhi Mihhail Hodorkovski vastu, kes arreteeriti 2003. aastal, ja on samuti mures tema väidetava kohtlemise pärast vangistuses; soovitab tungivalt komisjonil ja nõukogul tõstatada neid teemasid kohtumistel Venemaa ametivõimudega kõrgeimal tasandil ning uues partnerluse ja koostöö lepingus; soovitab komisjonil lisaks inimõigusklauslile määratleda selgemad kohustused ja seada sisse tõhusamad vaatlussüsteemid, et saavutada reaalset edu inimõiguste olukorra parandamisel;
82. tervitab nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendi seniseid püüdlusi võidelda inimõiguste rikkumistega Valgevenes; rõhutab, et see poliitika peab jätkuma, erilise rõhuasetusega sõnavabaduse ja rahumeelsete koosolekute ning ühingute vabaduse rikkumisele, samuti rahvusvähemuste õiguste rikkumisele; juhib tähelepanu vajadusele toetada poliitilist opositsiooni, keda represseeritakse;
83. kutsub tungivalt komisjoni ja nõukogu moodustama inimõiguste allkomisjone kõikides naaberriikides inimõiguste ja demokraatia edendamiseks, nagu need on loodud Marokos ja Jordaanias ning praeguse seisuga kavandamisel Egiptuses, Tuneesias ja Liibanonis; kordab oma soovi, et parlament oleks nende koosolekute ettevalmistamisega seotud ning nende tulemustest õigeaegselt informeeritud;
84. tunnustab katseid alustada inimõiguste teemal dialoogi Usbekistaniga, ent märgib, et see on osutunud võimatuks seetõttu, et Usbekistan ei ole olnud suuteline sellist dialoogi konstruktiivselt käsitlema; leiab seoses sellega, et inimõiguste dialoogi alustamine Usbekistaniga ei peaks viima riigile kehtestatud sanktsioonide tühistamiseni, kui inimõiguste ja demokraatia vallas ei saavutata edu; kutsub seega nõukogu inimõiguste olukorda igakülgselt hindama, enne kui langetada mis tahes otsuseid;
85. on kindel, et hiljutised edusammud kuuepoolsetel kõnelustel aitavad luua soodsamat poliitilist kliimat, milles oleks võimalik taasalustada inimõiguste dialoogi Korea Demokraatliku Rahvavabariigiga; kutsub komisjoni ja nõukogu jõuliselt püüdlema selle eesmärgi poole kõikides kontaktides ja kõnelustel Korea DRVga;
86. võtab teadmiseks komisjoni ja nõukogu läbirääkimised seoses Türgi ühinemisega ning probleemid, millega on kokku puututud; tunneb muret praeguseks saavutatud vähese edu pärast ja vajaduse pärast keskenduda Türgis rohkem inimõiguste küsimustele, eriti usuvabaduse teemal kõikide religioossete kogukondade jaoks ja nende omandiõiguse teemal, vähemuste kaitse, sõnavabaduse ja riigi kaguosas paikneva kurdi vähemuse inimõiguste teemal; mõistab hukka ajakirjanik Hrant Dinki traagilise mõrvamise 2007. aasta jaanuaris, mis kujutab endast näidet rahvusmeeleolude kasvamisest Türgi ühiskonna teatud osades; kuid tunneb heameelt mõrva jõulise hukkamõistu üle kogu riigis, kaasa arvatud valitsuse poolt ja kurjategijate kiire vahistamise üle; julgustab Türgi valitsust muutma Türgi karistusseadustiku artiklit 301, mis selgelt piirab ajakirjanduse väljendusvabadust;
87. palub nõukogul ja komisjonil, eriti konfliktijärgsetes olukordades, kaasa arvatud olukorrad, kus naiste ja tütarlaste vägistamist kasutati sõjarelvana ning kus naistevastane vägivald on ikka veel levinud, võtta arvesse partnerriikide püüdlusi mõista kohut minevikus toime pandud inimõiguste rikkumiste üle ja pidada seda tõendiks praegusest pühendumisest inimõiguste austamisele;
88. rõhutab, et ELi institutsioonid peaksid inimõiguste dialoogide ja konsultatsioonide käigus käsitlema kõiki murettekitavaid juhtumeid, mis on seotud inimõiguste ja põhiõiguste rikkumise ning diskrimineerimisega; rõhutab selliste dialoogide ja konsultatsioonide tähtsust, kui on tegemist levinud ja/või süstemaatiliste rikkumistega ning tunnistab, et rahvusvaheline surve võib etendada rolli edasiste rikkumiste ärahoidmisel;
89. märgib murelikult, et Euroopa Parlamendi osalemine inimõiguste teemal peetavates dialoogides ja konsultatsioonides ei ole alati nii igakülgne kui peaks ning julgustab nõukogu ja komisjoni avama kõnealuseid dialooge Euroopa Parlamendi liikmete suuremale osalemisele;
Nõukogu ja komisjoni tegevuse, sealhulgas kahe eesistumisperioodi tulemuste üldine analüüs
90. tunnustab Soome ja Austria kui eesistujariikide koostööd eesmärgiga tagada kooskõlastatud lähenemine inimõiguste ja demokraatia teemadele; ootab, et eesistujariigid Saksamaa, Portugal ja Sloveenia seda koostööd jätkaksid;
91. toetab nõukogu ja komisjoni seisukohta seoses jätkuva inimõiguste ja demokraatia rikkumisega Birmas/Myanmaris ning ELi pühendumist seatud eesmärkide saavutamisele, nimelt seadusliku, demokraatlikult valitud tsiviilvalitsuse moodustamisele, kes austab oma rahva inimõigusi ja taastab normaalsed suhted rahvusvahelise üldsusega; nõuab tungivalt, et komisjon ja nõukogu tugevdaksid ELi ühist seisukohta, võttes vastu tõhusamaid ja eesmärgistatud sanktsioone, arvestades tõsiasja, et olukord Birmas/Myanmaris halveneb jätkuvalt; julgustab nõukogu ja komisjoni – Birma/Myanmari küsimuse ühise seisukoha raames –tegutsema rohkem ennetamise suunas ASEANi riikide ja Birma/Myanmari naaberriikidega, et paluda neil kasutada nende mõjuvõimu vastutustundlikult, saavutamaks muutusi paremuse suunas; ootab ÜRO inimõiguste nõukogult ennetavaid algatusi, mis võiksid seisneda selleteemalise eriistungi korraldamises; kutsub nõukogu ja komisjoni õhutama Hiinat, Indiat ja teisi riike, kes varustavad sõjalist huntat jätkuvalt relvade ja muu toetusega, seda tegevust peatama ning ühinema rahvusvahelise üldsuse püüdlustega saavutada Birmas/Myanmaris muudatusi paremuse poole; võtab teatavaks ÜRO julgeolekunõukogu senised püüdlused seoses jätkuva humanitaarkriisiga; kutsub tungivalt nõukogu ja komisjoni otsima konsensust Hiina, Venemaa ja Lõuna-Aafrikaga siduva resolutsiooni osas, mis nõuab kolmepoolset dialoogi riikliku rahu- ja arengunõukogu, Rahvusliku Demokraatialiiga ja etniliste rahvuste vahel, ning kõikide poliitvangide vabastamist, kaasa arvatud Aung San Suu Kyi;
92. väljendab kahetsust, et nõukogu ja komisjon ei ole suutnud astuda otsustavaid samme, veenmaks Etioopa valitsust vabastama kohe ja tingimusteta kõik valitud parlamendiliikmed ja teised poliitvangid ning täitma oma kohustusi inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete osas; tuletab meelde mitmeid Euroopa Parlamendi resolutsioone Etioopia kohta, mis on vastu võetud alates Etioopa 2005, aasta valimistest, mida vaatles EL, ja eriti viimast resolutsiooni, mis kiideti heaks 2006. aasta novembris
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0501 . ;
93. kutsub nõukogu ja komisjoni üles avaldama Senegali valitsusele survet, et hõlbustada Hissène Habré Belgiale väljaandmist, et vastata kohtulikele süüdistustele massiliste inimõiguste rikkumiste kohta;
94. tunnistab, et Iraagis jätkuval sõjal on arvestatavad tagajärjed inimõiguste olukorrale ning praegune habras poliitiline olukord on keerukat laadi; osutab Euroopa Parlamendi poolt Iraagi teemal vastu võetud aruannetele ja resolutsioonidele ning nendes sisalduvatele soovitustele; nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon pidevalt hindaksid seda, kuidas EL saaks konstruktiivsemalt kaasa aidata stabiilsuse saavutamisele Iraagis; märgib täieliku hämmastusega EÜ Humanitaarameti (ECHO) poolt Iraagile humanitaarabi andmise peatamist hoolimata kohutavast olukorrast, mis vaevab kannatavaid Iraagi elanikke ja Iraagi pagulasi;
95. avaldab komisjonile tunnustust ELi-sisese inimkaubanduse probleemi esiletõstmise eest ja nõuab tungivalt, et võetaks vajalikud meetmed inimkaubanduse, eelkõige naiste ja lastega kauplemise vastu võitlemiseks; nõuab tungivalt, et komisjon käsitleks jätkuvalt nende liikmesriikide vastutust, kes ei ole pidanud kinni inimkaubanduse vastastest konventsioonidest, millega nad on ühinenud, ja direktiividest, eriti nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivist 2004/81/EÜ elamisloa väljaandmise kohta pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud
EÜT L 261, 06.08.04, lk 19. ; rõhutab samuti, et inimkaubanduse vastases võitluses tuleb ohvrite suhtes võtta inimõigustest lähtuv seisukoht; avaldab eesistujariigile Austriale tunnustust eriti selle eest, et korraldati mitmeid inimkaubanduse vastaseid algatusi, sealhulgas ELi ekspertide konverents ELi inimkaubandust käsitleva kava rakendamise kohta 2006. aast ajuunis, ning võtab teadmiseks selle kahepäevase konverentsi järeldused ja soovitused;
96. avaldab kahetsust, et eesistujariik Soome ei korraldanud neljandat koosolekut ELi kontaktpunktide võrgus seoses genotsiidi, inimsusevastaste kuritegude ja sõjakuritegude eest vastutavate isikutega, mis kujutab endast väärtuslikku vahendit ELi liikmesriikide vahelise koostöö tugevdamiseks rahvusvaheliste kuritegude siseriiklikul uurimisel ja kohtu ette toomisel; juhib tähelepanu nimetatud võrku käsitlevates nõukogu järeldustes sisaldunud lubadusele korraldada igal eesistumisperioodil üks koosolek ning kutsub üles eelmistel ELi kontaktpunktide võrgu koosolekutel esitatud lõppjäreldusi tõhusalt rakendama; palub, et iga eesistujariik teeks sellest standardse punkti oma programmis;
97. tervitab komisjoni teatist „Euroopa Liidu lapse õiguste strateegia väljatöötamine” ( KOM(2006)0367 ); loodab, et komisjon annab sellega tugeva aluse lapse kõige põhilisemate õiguste kaitsmiseks kavandatud tõhusamale ja kõikehõlmavale poliitikale; tunneb siiski muret rahvusvahelisel tasandil näha oleva suureneva lapse õiguste austamise puudumise pärast;
98. taunib asjaolu, et vägivald on Darfuris kontrollimatult jätkunud ja Sudaani valitsust ei peeta vastutavaks selle eest, et ta ei ole korduvalt täitnud rahvusvahelisi nõudeid ega kaitsnud oma kodanikke vägivalla eest, tervitades samal ajal Rahvusvahelise Kriminaalkohtu poolt välja antud süüdistusi; avaldab kahetsust, et EL ei ole võtnud rohkem ühepoolseid meetmeid seoses kriisiga Darfuris ega ole püüdnud jõulisemalt veenda Sudaani valitsust lubama riiki rahvusvahelisi rahuvalvejõude; rõhutab, et selleks, et näidata Sudaani valitsusele, et tema suusõnalistele kohustustele peavad järgnema kõikehõlmavad ja kestvad jõupingutused eesmärgiga peatada vägivald Sudaanis, ja et rahvusvaheline üldsus ei aktsepteeri seda, kui Sudaan edaspidi ei pea kinni oma kohustusest ja vastutusest kaitsta oma kodanikke, on vaja jätkuvat diplomaatilist survet; nõuab tungivalt, et nõukogu lepiks kokku Khartoumi režiimi suhtes kehtestatavate konkreetsete sihtotstarbeliste sanktsioonide kava täpses ajakavas, kui rahvusvahelise üldsuse nõuetest kinni ei peeta; nõuab tungivalt, et EL aitaks (ja avaldaks teistele survet, et ka nemad aitaksid) rahvusvahelisi rahuvalvejõude ning aitaksid kaasa Darfurist ülelennu keelutsooni kehtestamisele ning tagaks, et Aafrika Liit saab piisavalt ressursse ja abi oma mandaadi täitmiseks; palub, et Euroopa Liit avaldaks survet ÜRO rahuvalvemissiooniks Tšaadis tugeva mandaadiga kaitsta tsiviilelanikkonda; palub, et liikmesriigid, nõukogu ja komisjon võtaksid endale kohustuse ja pakuksid Darfuri elanikele tõhusat kaitset humanitaarkatastroofi eest;
99. nõuab käitumisjuhise koostamist, milles käsitletakse missioonipiirkondades, kus on relvastatud konflikt, viibivate sõjaväelise ja tsiviilrahuvalve ning humanitaartöötajate käitumisnorme, ja nõuab tungivalt, et kaasataks sanktsioonid, mis on kehtestatud eeldatavate kõrgete käitumisnormide rikkumise tulemusel, eriti seoses mis tahes soopõhise vägivallaga;
100. tervitab seda, et viis liikmesriiki on määranud ametisse inimõiguste erisaadikud uute inimõigusalaste kontaktide loomiseks kolmandates riikides, ning märgib ära selles valdkonnas jätkuva töö; palub teistel liikmesriikidel kaaluda samasuguse sammu astumist;
101. palub komisjonilt ja nõukogult ülevaadet riikide kohta, kes ei ole välja andnud alalisi kutseid kõikidele ÜRO eriasutustele, eriettekandjatele ja eriesindajatele;
102. tervitab uue dokumendi, mis sisaldab ELi ametlikku nimekirja „probleemsed vangid/kinnipeetavad”, kasutamist mõningate konkreetsete riikide suhtes; kordab oma palvet, et nõukogu koostaks ELi ametliku nimekirja „Omavolilised kinnipidamised” kõikide kolmandate riikide suhtes, kus esineb inimõiguste alaseid probleeme, ning tõstaks asjakohase nimekirja esile igal poliitilise dialoogi raames toimuval kohtumisel; palub komisjonil teavitada Euroopa Parlamenti kõikidest sellistest nimekirjadest;
103. tervitab asjaolu, et komisjon ja nõukogu koostavad ja korrapäraselt ajakohastavad konkreetsetes küsimustes „tähelepanu all olevate riikide” nimekirju, eriti surmanuhtluse küsimuses „muudatuste teel olevate” riikide nimekirju, seoses piinamisega „tähelepanu all olevate riikide” nimekirju ning nimekirju riikide kohta, kus inimõiguste kaitsjate ja demokraatia toetajate olukord on eriti muret tekitav;
104. on üllatunud, et nõukogu sekretariaat ei ole siiani kinni pidanud üldasjade nõukogu 12. detsembri 2005. aasta otsustest, et nõukogu poolt täiendatud ELi inimõigusalased teabelehed tuleb teha kättesaadavaks kõikidele ELi institutsioonidele
Nõukogu 12. detsembri 2005. aasta järeldused, 15293/1/05 REV 1, lisa, lk 14. ; loodab võimalikult kiiresti kätte saada nende teabelehtede ajakohase versiooni;
105. tervitab seda, et nõukogu on tunnistanud, et hiljuti vastu võetud rahvusvaheline puuetega inimeste õiguste konventsioon võimaldab ELil pöörata edaspidi tähelepanu puuetega inimeste õiguste edendamisele ja kaitsmisele EList väljaspool, ja uues konventsioonist tulenevalt nõuab, et EL jälgiks tõhusamalt puuetega inimeste inimõiguste olukorda kolmandates riikides eesmärgiga anda tähtsaimatest tulemustest aru 2009.–2010. aastaks;
106. nõuab kindlalt, et kõikides inimõigusi ja demokraatiat käsitlevates diskussioonides kolmandate riikidega, aktides, dokumentides ja aruannetes, sealhulgas aastaaruannetes, käsitletakse selgesõnaliselt diskrimineerimisküsimusi, sealhulgas küsimusi seoses etniliste vähemuste, usuvabaduse, sealhulgas diskrimineeriva tegevusega vähemususundite suhtes, ja käsitletakse selgesõnaliselt etniliste ja rahvusvähemuste õiguste, naiste inimõiguste, laste õiguste, põlisrahvaste õiguste, puudega, sealhulgas vaimse puudega inimeste õiguste ning kõikide seksuaalsete sättumustega inimeste õiguste, mis hõlmavad täielikult vajaduse korral ka nende organisatsioone nii Euroopa Liidus kui ka kolmandates riikides, kaitsmist ja edendamist;
107. on seisukohal, et aktiivne poliitika inimõiguste edendamiseks ei saa piirduda juhtumitega, mis kõige rohkem avalikkuse tähelepanu köidavad; juhib tähelepanu sellele, et riikliku kontrolli äärealadel, laste, vanurite ja haigete jaoks ette nähtud suletud institutsioonides ja vanglates esineb raskeid õiguste rikkumisi; juhib tähelepanu vajadusele, et Euroopa Liit seaks nimetatud institutsioonide suhtes sisse enesekontrolli;
108. palub nõukogul ümber hinnata terroristlike rühmituste nimekirja koostamise korra ning samuti kaaluda selget meetodit rühmituste kõrvaldamiseks sellest nimekirjast, kui nad sealt kõrvaldamist väärivad (arvestades nende suhtumist, ajalugu ja tegevust);
109. on seisukohal, et õiguslikult siduva koodeksiga kinitatud, selge, tõhus ja kooskõlastatud ühine relvaekspordi kontrolli poliitika võiks etendada otsustavat rolli terrorismivastases võitluses, konfliktide ennetamises, piirkondade stabiilsuse tagamisel ja inimõiguste edendamisel, ning kutsub ELi eesistujariiki, nõukogu, komisjoni ja liikmesriike jätkuvalt toetama rahvusvahelist relvakaubanduslepingut;
110. rõhutab, et käesolevas etapis, kus ELil ei ole võimalik Valgevenele naabruspoliitikas täielikku osalust pakkuda, peaks EL tegema siiski kõik, et leida asjakohased viisid edaspidiste demokraatiavastaste arengute ja inimõiguste rikkumiste ärahoidmiseks kõnealuses ELi naaberriigis; kutsub seetõttu nõukogu ja komisjoni üles jälgima hoolikalt olukorda Valgevenes ja suurendama oma toetust kodanikuühiskonna tegevustele, valitsusvälistele organisatsioonidele ja poliitilisele opositsioonile;
Komisjoni välisabiprogrammid
Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus (EIDHR)
111. tervitab komisjon ja nõukogu nõustumist Euroopa Parlamendiga viimase tungival nõudmisel selles, et demokraatia ja inimõiguste ülemaailmseks edendamiseks on vaja spetsiaalset rahastamisvahendit (EIDHR);
112. tervitab komisjoni konsultatsioone valitsusväliste organisatsioonide ja kodanikuühiskonnaga uue EIDHRi rakendamise suhtes; kutsub üles täielikule läbipaistvusele selle vahendi raames raha kulutamise ning projektide valimise ja hindamise viisides;
113. tervitab demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi alusel (kõnealuse algatuse raames hiljuti kehtestatud sihtmeetmete hulgas) uue meetme vastuvõtmist, tehes võimalikuks võtta inimõiguste kaitsjate kaitseks kiireloomulised meetmed ilma vajaduseta pakkumismenetluse järele; kutsub komisjoni üles kõnealust uut meedet kiiresti ja tõhusalt rakendama;
114. märgib, et 2006. aastal Euroopa Liidu valimisvaatluslähetuste tarvis kulutatud EIDHRi raha moodustas 23% kogu kasutatud EIDHRi rahast (35 176 103 eurot) ning sellised lähetused saadeti 13 riiki, sealhulgas Acehi, Fidžisse ja Kongo Demokraatlikkusse Vabariiki;
115. märgib, et suur osa (49%) kogu EIDHRi rahastamisest, mis eraldati 2006. aastal sõlmitud projektilepingute raames, läks suurtele temaatilistele projektidele ning ainult väike osa (24%) EÜ delegatsioonide rakendatavatele mikroprojektidele; loodab, et uus rahastamisvahend võimaldab komisjonil rahastada neid valitsusväliseid organisatsioone, millel on võtmeroll inimõiguste ja demokraatia eedendamisel oma riigis, kuid mida riigi võimud ametlikult ei tunnusta;
116. muretseb jätkuvalt, et kodanikuühiskonna organisatsioonide kui rahastamise saajate halduskulusid tuleb vähendada ning raha väljamaksmise paindlikkust suurendada, võimaldades abi ümberjaotamist, väiksemat abi rohujuuretasandi organisatsioonidele ja registreerimata valitsusväliste organisatsioonide rahastamist;
117. soovitab komisjonil koostada selged suunised, et potentsiaalsed abisaajad saaksid aru eesmärkidest ja kvalifitseerumiskriteeriumidest;
Abiprogrammid üldiselt
118. tervitab asjaolu, et komisjon on alustanud inimõiguste austamise, demokraatia ja õigusriigi põhimõtete ja heade haldustavadega seotud küsimuste süvalaiendamist, kavandades kohtumisi ja dokumente, töötades samal ajal välja aktide, riigistrateegiate, siseriiklike näidisprogrammide, sektoriprogrammide, üksikprojektide ja hinnangute õiguslikke aluseid; tervitab seda, et projekte ja programme ette valmistavatele ametnikele on antud suunised selliste küsimuste süvalaiendamiseks;
119. tervitab seda, et komisjon (koostöötalitus EuropeAid) on asunud tellima uuringut selle kohta, kuidas süvalaiendada oma tegevust mitmes haldusalas, nagu demokratiseerimine, inimõiguste edendamine ja kaitse, õigusriigi ja õigusemõistmise tugevdamine, kodanikuühiskonna volituste suurendamine, haldusreform, sealhulgas korruptsiooni tõkestamine, detsentraliseerimine ja kohalikud omavalitsused; avaldab toetust komisjoni tööle selle uuringu kujundamisel praktiliseks vahendiks, mida saaks kasutada valitsemistegevuse süvalaiendamisel EÜ arengukoostööks, millest võidaksid programmijuhid delegatsioonide ja peakorterite tasandil ning konsultandid, kes on kaasatud EÜ programmide kavandamisse või rakendamisse; ootab selle uuringu kättesaamist pärast seda, kui see on lõplikult vormistatud;
120. tervitab fakti, et komisjon on asunud koostama haldusprofiile kõikide AKV rühma riikide tarvis seoses 10.
Euroopa Arengufondi programmiga; nõuab siiski suuremat läbipaistvust valitsemisprofiilide arendamise protsessis, mis peab hõlmama tõelist ja tõhusat konsulteerimist kõikide sidusrühmade, kaasa arvatud AKV partnerite ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega; kutsub komisjoni üles kaasama valitsuse tegevus sotsiaalse valitsemise sektorisse põhiliste sotsiaalteenuste osutamisel kogu elanikkonnale;
121. tervitab majanduskoostöö ja arengukoostöö finantsinstrument (ECDCI) jagamist kaheks nii, et arengumaad on nüüd tööstusmaadest eraldatud; tunneb siiski jätkuvalt muret selle üle, et nüüd ei hõlma ükski rahastamisvahend konfliktide ärahoidmist;
Inimõigusi ja demokraatiat käsitlevate klauslite rakendamine välislepingutes
122. tuletab meelde oma eespool mainitud 14. veebruari 2006. aasta resolutsiooni inimõiguste ja demokraatia klausli kohta kõikides Euroopa Liidu lepingutes; märgib esmareaktsiooni korras, et komisjon on juhtinud tähelepanu mitmele meetmele kõnealuse klausli kohaldamise täiustamiseks, nagu inimõiguste komisjonide järkjärguline laiendamine rohkematesse kolmandatesse riikidesse; juhib tähelepanu sellele, et nõukogu ei ole eespool mainitud resolutsioonile veel konkreetset vastust andnud, eelistades klausli jätkuvat rakendamist üldisemas välispoliitilises kontekstis, tervitab seda, et kolmandates riikides asuvate komisjoni lähetuste juhtidelt nõutakse nende mandaadi raames inimõiguste konkreetsemat rõhutamist; on siiski mures komisjoni hiljutise ettepaneku pärast pakkuda Indiale ELi ja India vahelist vabakaubanduslepingut käsitlevate läbirääkimiste taustal erandit reeglist, et kõik ELi lepingud peavad sisaldama inimõiguste ja demokraatia klauslit; on seisukohal, et selline samm oleks samm tagasi ja see võiks kehtestada edaspidiste kaubanduslepinguid käsitlevate läbirääkimiste jaoks muret tekitava pretsedendi; palub siiski, et komisjon ja nõukogu võtaksid selge seisukoha 14. veebruari 2006. aasta resolutsioonis sisalduvate üksikasjalike ettepanekute suhtes; rõhutab eelkõige vajadust kehtestada inimõigustega seotud kohustuste täitmise seiremehhanism, korrapärane hindamine ning arenev kohustuste mittetäitmise eest kohaldatavate karistuste süsteem, et tagada inimõiguste ja demokraatia klausli nõuetekohane rakendamine ELi poolt kolmandate riikidega sõlmitavates lepingutes;
123. märgib, et komisjon kavatseb demokraatiaklausli rakendamise parandamiseks koostada uued meetmed, nagu inimõiguste komisjonide järkjärguline laiendamine, et hõlmata suuremat arvu kolmandaid riike, või üleskutse ELi delegatsioonide juhtidele kõikjal maailmas panna suuremat rõhku inimõigustele; märgib siiski, et on vajalik, et komisjon esitaks strateegilise poliitilise plaani ja konkreetse õigusloomega seotud algatuse demokraatia klausli kõikehõlmavaks reformiks, nagu on osutanud Euroopa Parlament, mis on strateegiline probleem ja mis puudutab Euroopa Liidu üldist lähenemisviisi inimõiguste küsimusele;
124. juhib nõukogu ja komisjoni erilist tähelepanu vajadusele kaasata inimõiguste klausel süstemaatiliselt kõikidesse uue põlvkonna sektoripõhistesse lepingutesse, nagu näiteks kaubanduslepingud, et kõnealuste lepingute raames toetada edaspidi inimõiguste edendamist, kaitset ja teostamist;
Inimõiguste süvalaiendamine
125. toetab jätkuvalt nõukogu jõupingutustes inimõiguste ja demokraatia süvalaiendamiseks kogu ELi tegevuses, eriti keskendudes ELi inimõigusi käsitleva suuniste kogumi korrapärasele läbivaatamisele ja rakendamisele;
126. juhib tähelepanu sellele, et arvukatel sisepoliitika valdkondadel, eelkõige nendel, mis on seotud varjupaiga, sisserände ja terrorismivastaste meetmetega, on suur mõju inimõiguste austamisele kolmandates riikides; on seisukohal, et tuleb teha suuremaid jõupingutusi tagamaks, et kõnealused sisepoliitika valdkonnad on kooskõlas inimõiguste ja riigisisese humanitaarõigusega; märgib, et Euroopa Inimõiguste Kohtu loodud kohtupraktika kohaselt ei või Euroopa riigid ühelgi juhul saata üksikisikuid tagasi riikidesse, kus on oht, et neile saab osaks piinamine või julm, ebainimlik või alandav kohtlemine;
127. tervitab nõukogu ja komisjoni jätkuvat tööd, mille eesmärk on tugevdada ELi inimõiguspoliitika ja teiste rahvusvaheliste poliitikate omavahelist kooskõla; peab selle kooskõla tugevdamist väga tähtsaks usaldusväärse ELi inimõiguspoliitika järgimisel; peab Euroopa jaoks vajalikuks rääkida tulevikus ühel häälel; kiidab heaks (eesistujariigi Soome ja komisjoni poolt 2006. aasta detsembris korraldatud) ELi inimõiguste foorumi keskse teema „Inimõiguste ja demokraatia süvalaiendamine Euroopa Liidu poliitikas”;
128. kutsub komisjoni jätkama tihedat seiret seoses üldiste soodustuste süsteemi „GSP+” raames toetuste andmisega riikidele, kellel on ilmnenud tõsiseid probleeme ILO kaheksa konventsiooni rakendamisega põhiliste tööstandardite osas seoses kodaniku- või poliitiliste õiguste rikkumise või vangide töö kasutamisega; palub komisjonil välja töötada kriteeriumid GSP soodustuste andmisest keeldumiseks inimõigustega seotud alustel;
129. mõistab tingimusteta hukka kõik laste ekspluateerimise vormid, nii seksuaalse ärakasutamise, sealhulgas lastepornograafia ja lasteseksi turism, vormis või sunniviisilise töö vormis, koos kõikide inimkaubanduse vormidega; märgib nördimusega laste seksuaalse ärakasutamise – eelkõige Interneti kasutamise tulemusel – tõelise vähendamise puudumist; on seisukohal, et käesolevaga pannakse toime raskeid kriminaalkuritegusid, mille toimepanijad tuleb vastutusele võtta ja karistada;
130. nõuab tungivalt, et komisjon jätkaks äriühingute sotsiaalse vastutuse edendamist Euroopa ja kohalike äriühingute seas; palub nõukogul teatada Euroopa Parlamendile igasugusest tagasisidest ÜRO peasekretäri eriesindajalt ettevõtluse ja inimõiguste alal, milles selgitatakse hargmaiste äriühingute ja teiste äriettevõtjate vastutuse standardeid seoses inimõigustega;
131. tervitab üldasjade nõukogu 13. novembri 2006. aasta lõppjäreldusi seoses soolise võrdõiguslikkuse ja selle süvalaiendamisega kriisiohje valdkonnas;
132. tunnustab asjaolu, et sisserändepoliitika on saanud Euroopa Liidu sise- ja välispoliitilise tegevuskorra prioriteediks ja et Euroopa Liit on oma dokumentides püüdnud seostada sisserännet ja arengut ning tagada, et austataks sisserändajate põhiõigusi; väidab siiski, et reaalsus ei tunnista dokumente; väljendab eelkõige rahutust seoses tõsiasjaga, et kolmandate riikidega, kellel ei ole kodanike tagasivõtmise käsitlemiseks ja nende õiguste kaitsmiseks seaduslikku ja institutsioonilist süsteemi, sõlmitakse lepinguid ebaseaduslike sisserändajate tagasivõtmiseks; kutsub nõukogu ja komisjoni üles andma Euroopa Parlamendile lühidalt teada edusammudest, mida on tehtud alates kolmandate riikidega ebaseadusliku sisserände vastu võitlemisel tehtavat koostööd käsitleva esimese iga-aastase seire- ja hindamisaruande avaldamisest aastal 2005; soovitab, et Euroopa Parlament oleks algusest peale kaasatud, kui tagasivõtmise lepingute üle tuleb läbirääkimisi pidada ja need sõlmida; ning väidab lühidalt, et rändepoliitika peab olema ühine poliitika ja eelkõige pigem ennetav kui karistuspoliitika;
133. kordab, kui tähtis on ELi sisepoliitika, millega edendatakse rahvusvahelist inimõiguste järgimist, ja toonitab, et liikmesriikide õigusaktid peaks olema muu hulgas kooskõlas kohustustega, mis tulenevad Genfi konventsioonidest, piinamisvastasest konventsioonist, genotsiidikonventsioonist ja Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudist; tervitab edusamme, mida on mõnedes liikmesriikides tehtud üldise jurisdiktsiooni kohaldamisel; julgustab nõukogu, komisjoni ja liikmesriike kaasama sise- ja välispoliitika suurema sidususe poole püüdlemisel raskete rahvusvaheliste kuritegude eest karistamatuse vastu võitlemine ELi ühise vabadusel, turvalisusel ja julgeolekul rajaneva ala arengusse;
Euroopa Parlamendi sekkumise tõhusus inimõigustega seotud juhtumites
134. tervitab parlamendi olulist rolli inimõiguste valdkonnas ning inimõiguste ja demokraatia olukorra parandamisele pühendumise kindlustajana kogu maailmas, teiste institutsioonide tegevuse vaatlemise ja eriti Sahharovi auhinna väljaandmise kaudu;
135. palub nõukogul ja komisjonil võtta teadmiseks Euroopa inimõiguste ja demokraatia ülikoolidevahelise keskuse uurimus pealkirjaga: „Beyond Activism: The impact of the resolutions and other activities of the European Parliament in the field of human rights outside the European Union”, mis valmis 2006. aasta oktoobris;
136. tervitab väliskomisjoni raames tegutseva inimõiguste allkomisjoni tegevust, sealhulgas korrapäraseid aruandeid, arvamuste vahetusi, arvukaid kuulamisi, ekspertide tunnistusi ja uuringuid; soovitab, et kõnealuse töö mõju saaks laiendada, kui ühendada see süstemaatiliselt teiste komisjonide tööga, nagu eelarvekomisjon ja rahvusvahelise kaubanduse komisjon , arengukomisjon ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon, naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjon ning eelarvekomisjon;
137. tunnustab asjaolu, et Euroopa Parlamendi allkomisjon on jätkanud tegelemist ELi rahastamisvahendite hindamise ja rakendamisega inimõiguste ja demokraatia valdkonnas, keskendudes eelkõige ELi suunistele piinamise kohta, ja vastutuse seadmist komisjonile ja nõukogule nende tegevuse eest nimetatud valdkonnas, püsiva dialoogi loomist rahvusvaheliste institutsioonidega inimõiguste küsimustes, erialateadmiste platvormi loomist, ja samal ajal jätkanud väliskomisjoni raportitele inimõiguste ja demokraatia aspektide lisamist, algatusraportite koostamist inimõigustega seotud erivahendite kohta, inimõiguste küsimuste süvalaiendamist Euroopa Parlamendi erinevates organites (komisjonid ja delegatsioonid), Sahharovi auhinna määramise menetluse organiseerimist ja ettevalmistamist ning platvormi loomist alalise dialoogi jaoks kodanikuühiskonna esindajatega;
138. rõhutab liikmesriikide parlamentidega tehtava tõhustatud koostöö tähtsust, pidades silmas inimõiguste alaste poliitikavaldkondade koordineerimist ja jälgimist; on seisukohal, et inimõiguste allkomisjon peaks otsima avatud kommunikatsioonikanaleid ja organiseerima kohtumisi ELi liikmesriikide ja ka kolmandate riikide parlamentide analoogsete komisjonidega;
139. nõuab inimõiguste allkomisjonile konstruktiivsemat funktsiooni kiireloomuliste teemade väljavalimiseks järjepidevate ja läbipaistvate kriteeriumide väljatöötamisel, et tagada, et Euroopa Parlamendi sekkumised on õigeaegsed ja maksimaalselt mõjusad; soovitab kiireloomuliste resolutsioonide arutelud ja hääletusajad ümber korraldada nii, et nõukogu saaks osaleda;
140. soovitab täielikult rakendada suunised, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi delegatsioonide visiite kolmandatesse riikidesse;
141. soovitab tõlkida inimõiguste teemalised resolutsioonid ja teised võtmetähtsusega dokumendid sihtriikides kasutusel olevatesse keeltesse;
142. tervitab inimõiguste allkomisjoni, väliskomisjoni, arengukomisjoni ja Euroopa Parlamendi presidendi aktiivset tegevust vastuseismisel ebaõigluse juhtumitele kogu maailmas, eriti Sahharovi auhinna andmise kaudu; on seisukohal, et Euroopa Parlament peaks seadma eesmärgiks rohkem kui ainult hetkelise tähelepanu ning paremini täitma tekitatud ootusi, näiteks pidades süstemaatiliselt sidet varasemate laureaatidega ja jätkates nende tegevuse toetamist; on seisukohal, et Euroopa Parlament peaks lihtsustama Sahharovi auhinna laureaatide võrgustiku loomist korrapäraste koosolekutega Euroopa Parlamendis, selleks et Sahharovi preemia laureaadid seoksid end Euroopa Parlamendi tegevusega inimõiguste valdkonnas; on sügavalt pettunud Birma ja Kuuba võimude reageeringus parlamendi palvele saata delegatsioon külastama varasemaid Sahharovi auhinna laureaate;
143. palub inimõiguste allkomisjonil tõsta avalike kuulamiste profiili, suurendades Euroopa Parlamendi saadikute kohalolekut ja meedia tähelepanu; esitab allkomisjonile üleskutse kutsuda jätkuvalt kohale silmapaistvaid eksperte ja olulisi isikuid ning kaaluda kutsete esitamist kolmandate riikide esindajatele ja ELi lähetuste juhtidele; palub, et allkomisjon teeks kõikidest oma kohtumistest ja keskusteludest tegevuskokkuvõtte, et oleks võimalik hiljem kontrollida võetud kohustusi ja saadud teavet ning kavandatud poliitilisi võimalusi;
144. tervitab parlamendi poolt vastu võetud resolutsioone, milles nõutakse Guantánamo kinnipidamiskeskuse sulgemist, ning Euroopa Parlamendi kaasabi tähelepanu juhtimiseks nimetatud keskusele ja sellega seotud inimõigusprobleemidele; kutsub nõukogu ja komisjoni üles nõudma tungivalt, et Ameerika Ühendriikide valitsus kas esitaks kinnipeetavatele süüdistuse või vabastaks nad kooskõlas rahvusvahelise õigusega; on mures, et Guantánamo kinnipidamiskeskuse olemasolu fakt iseenesest saadab negatiivse signaali selle kohta, mismoodi terrorismivastast võitlust peetakse;
145. leiab, et parlamendi inimõiguste ja demokraatia alast tööd saaks edendada, seades paika tegevusprioriteedid, keskendudes neile teemadele, mille puhul on võimalik saavutada ulatuslik poliitiline konsensus; on seisukohal, et allkomisjon peaks moodustama väikesed töörühmad iga inimõigusi käsitleva suunise jälgimiseks; on seisukohal, et olemasolevaid formaalseid volitusi, eriti eelarvepädevust ja nõusoleku andmise õigust saaks paremini ära kasutada inimõiguste edendamiseks;
146. soovitab, et erinevaid poliitikavaldkondi Euroopa Parlamendis võiks paremini ühendada inimõiguste, eelarve ja rahvusvahelise kaubanduse eest vastutavate komisjonide töö kaudu nii, et eelarve- ja kaubandusküsimusi integreeritakse paremini inimõigustega seotud probleemide kajastamisesse, et muuta viimati nimetatu saavutamise mõttes reaalsemaks ja et paremini kooskõlastada seda Euroopa Parlamendi ametlike volitustega;
147. kutsub nõukogu üles saatma Euroopa Parlamendi liikmetele süstemaatiliselt kutseid ettevalmistavatele ja teabekoosolekutele, näiteks nendele, mida korraldatakse valitsusväliste organisatsioonidega dialoogide pidamiseks inimõiguste teemal kolmandate riikidega ja ka Euroopa naabruspoliitika allkomisjonidega inimõiguste teemal;
148. peab prioriteetseks jätkuvat tihedat koostööd Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, eelkõige ÜRO inimõiguste nõukogu, ning Euroopa Nõukogu esindajate ja organitega; on seisukohal, et samuti on tähtis luua tihedamaid tööalaseid sidemeid AKV, Euroopa-Vahemere parlamentaarse assamblee ja EUROLATi parlamentaarse assambleega, et vahetada erialateadmisi ja tagada suurem sidusus seoses tegevusega inimõiguste ja demokraatia valdkonnas;
149. tervitab ajutise komisjoni tööd, mis käsitleb Euroopa riikide väidetavat ärakasutamist LKA poolt vangide transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks, ja eriti kõnealuse komisjoni raportit, mis on vastu võetud 2007. aasta 14. veebruaril
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2007)0032 .. ; tervitab eriti jõupingutust sellega seotud teabe kogumisel, väidete uurimisel ning suurema tähelepanu juhtimisel erakorralisele üleviimisele ja ELi riikide kasutamisele LKA lennukite poolt ohvrite transportimisel kui inimõiguste rikkumisele ning rahvusvahelise õiguse rikkumisele; võtab teadmiseks nõukogule, tema peasekretärile / kõrgele esindajale ja liikmesriikidele adresseeritud kriitika ning soovitused; märgib pädevate komisjonide rolli eelnimetatud raporti asjakohase poliitilise järelkontrolli tagamisel; nõuab, et EL ja liikmesriigid teeksid kõikidel tasanditel koostööd, mõistmaks hukka erakorralise üleviimise praktikat nii praegu kui ka tulevikus;
150. tervitab resolutsiooni vastuvõtmist, mis käsitleb dalitite inimõiguste alast olukorda Indias
Vastuvõetud tekstid , P6_TA(2007)0016 . ;
Inimõigustega seotud tööle pühendatud ressursid
151. tervitab tõsiasja, et komisjon tähtsustab kolmandates riikides asuvate komisjoni delegatsioonide juhtide mandaatides nüüd rohkem inimõigusi;
152. tervitab asjaolu, et ELi eriesindajate mandaatide uuendamise protsessi käigus on kõikidele mandaatidele lisatud viide inimõigustele;
153. soovitab anda kõikide nõukogu määratud eriesindajate käsutusse rohkem inimressursse inimõiguste valdkonnas;
°
° °
154. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜROle, Euroopa Nõukogule, OSCEle, resolutsioonis nimetatud riikide valitsustele ja peamiste inimõigusalaste valitsusväliste organisatsioonide büroodele Euroopa Liidus.
ANNEX I
ANNEX I - INDIVIDUAL CASES RAISED BY THE EUROPEAN PARLIAMENT
FOLLOW-UP OF CASES RAISED BY THE EUROPEAN PARLIAMENT BETWEEN 2000 AND APRIL 2006
PEOPLE RELEASED
Algeria
Ahmed Benaoum
Head of the Erraï Elarm press group, acquitted by a court in Oran on 19 June 2005.
Mohamed Benchicou
Editor of “Le Matin”, he was sentenced to two years of imprisonment on 14 June 2004 for infringement of the law concerning exchange control and capital movements, while his newspaper went into compulsory liquidation in June 2004.
He was released on 14 June 2006.
Belarus
Paval Mazhejka
Journalists from the newspapers “Pahonia”and “Rabočy”; all sentenced to between 6 and 9 months in prison.
Mr Mazhejka is currently working as a press officer for Mr Milinkevitch, laureate of the Sakharov Prize 2006.
Mikola Markievic
Viktar Ivaskievic
Valery Levonesky
Promoters of a demonstration on 1 May 2004, sentenced for defamation and insult of the president in a satirical leaflet.
The European Parliament called on the Belarussian authorities to immediately release them and all other imprisoned political opponents of the regime in its resolutions adopted on 16 September 2004 and on 10 March 2005.
Alexander Vacilyev
Belarus (continued)
Mikhail Marynich
A prominent opposition activist, former Minister for External Economic Relations, Ambassador and presidential candidate in 2001, released on parole on 14 April 2006 after almost two years of imprisonment .
The European Parliament in its resolutions adopted on 10 March and on 16 February 2006 considered that he in fact was convicted for political reasons rather than for committing a crime.
Cambodia
Sam Rainsy
A politician, accused of libel and slander.
The National Assembly overturned his immunity and he was convicted.
He was pardoned by King Norodom on 5 February 2006 and returned to Cambodia on 10 February 2006.
In its resolution of 10 March 2005, the European Parliament focused on the case of three parliamentarians of the liberal Sam Rainsy Party, whose immunity was lifted on 3 February 2005 by the National Assembly of Cambodia.
The European Parliament called upon the government of Cambodia for the immediate and unconditional release of Cheam Chany and re-imposition of the immunity of the members of the opposition parties.
Cheam Channy
Member of the Sam Rainsy Party, he was stripped off his immunity and convicted.
He was pardoned by King Norodom on 5 February 2006 and released on 6 February 2006.
Chea Poch
Member of the Sam Rainsy Party, stripped off his immunity and convicted.
He returned home in August 2005; he is said to be hiding, but his true fate remains unknown.
China
Mgr Francis An Shuxin
Auxiliary bishop of the diocese of Baoding, Hebei, aged 54; released in August 2006 after 10 years of arbitrary detention.
The European Parliament demanded in its resolution of 8 September 2005, the unconditional release of all Chinese catholics incarcerated because of their religious convictions, and the immediate cessation of all kinds of violence towards them.
Francis An Shuxin was the only one released.
Cuba
Oscar Espinsa Chepe
Political prisoner, released on 30 November 2004.
The imprisonment of dissidents in Cuba gave special rise of concern to the European Parliament, which sharply denounced the ongoing breach of fundamental rights by the local regime, for instance in its resolution adopted on 17 November 2004.
Paul Riveiro
Political prisoner, poet, released on 30 November 2004.
Edel Jose Garcia
Political prisoner, journalist, released on 30 November 2004.
Indonesia/Aceh
Muhammad Nazar
Human rights activist, released in August 2005
Iran
Leyla Mafi
Girl aged about 20, charged with acts contrary to chastity; released in February 2006.
Akbar Ganji
Journalist, sentenced to six years of imprisonment in July 2001, released on 17 March 2006.
Both President Borrell and the chair of the Delegation for Relations with Iran sent letters to the Ambassador of Iran concerning the situation of Ganji.
During its visit to Teheran on 21-24 April 2005, the Bureau of the EP Delegation was not allowed to visit him.
Akbar Ganji was released on 17 March 2006.
Hanif Mazroi
Journalist, released on 11 November 2004.
In resolutions adopted on 28 October 2004 and on 13 January 2005 the European Parliament expressed its concerns on the fundamental rights of journalists in Iran.
Rozbeh Ebrahimi
Journalist, released on 26 November 2004.
Hassan Yuseffi Eshkevari
Journalist, released in February 2005 after serving about two thirds of his prison sentence.
Saleh Kamrani
Iranian Azerbaijani lawyer and human rights defender, released on 18 September 2006.
With regard to the situation of Iranian minorities, the European Parliament adopted a resolution on 15 November 2006, in which the Iranian authorities were called upon to eliminate all forms of discrimination based on religious or ethnic grounds or against persons belonging to minorities.
Masoud Bastani
Journalist, released on 22 January 2006.
In its resolution adopted on 15 November 2006, the European Parliament raised concerns regarding various human rights violations in Iran and among others called for the release of all imprisoned journalists and webloggers, including Masoud Bastani.
Iran (continued)
Omid Memariam
Blogger journalists.
They were detained without being formally charged and their access to lawyers and to their family members was refused.
They were arrested in a crackdown on news websites and spent several months in prison in 2004; later they were released on bail.
The European Parliament in resolutions adopted on 13 January 2005, on 28 October 2004 and on 12 February 2004 repeatedly expressed its concerns on the situation of fundamental rights of journalists in Iran.
In its resolutions of 28 October 2004 and 13 January 2005 it demanded the Iranian Parliament to repeal all criminal provisions dealing with the peaceful expression of opinions and provisions affecting the press.
The European Parliament also called upon the authorities to release all prisoners prosecuted or sentenced for press- and opinion-related offences.
The European Parliament urged in particular the release of online journalists who allegedly contributed to the content of reformist orientated Internet sites.
Javad Ghoam Tamayomi
Sharam Rafihzadeh
Rozbeh Ebrahimi
Iraq
Simona Torretta
Italian aid workers, released on 16 September 2004.
The European Parliament was concerned about the constant threat of abduction of aid workers and journalists, as reflected also by its resolution adopted on 16 September 2004.
Simona Pari
Christian Chesnot
French journalists, kidnapped on 20 August 2004, released in December 2004.
Both hostages were released on 21 December 2004, as a result of media pressure and public protests.
Georges Malbrunot
Maldives
Mohamed Nasheed
Member of the Parliament, released on 22 September 2006.
He was among those prominent political leaders who were mentioned by a resolution of the European Parliament of 16 September 2004, which criticised the Maldives for the large-scale incommunicado detention practices and demanded the release of pro-democracy reformers.
This resolution also called for reforms to give way to democratisation and the respect of human rights.
Sudan
Dr Mudawi Ibrahim Adam
The Chairperson of the Sudanese Social Development Organisazion (SUDO), he was arrested several times, the last time shortly before he was due to travel to Ireland to receive Front Line's Human Rights Defender award from the President of Ireland.
He was released on 16 May 2006 after two weeks of detention.
The European Parliament condemned his arrest and called on the Sudanese authorities to release him and others without delay in its resolution adopted on 12 May 2005.
Syria
Hasan Zeino
Civil activist, arrested in July 2005 for his membership to the unlicensed National Democratic Gathering.
He was released at the end of 2006 following a presidential amnesty.
On 8 October 2005 the European Parliament passed a resolution on several individual cases in Syria, with mention to these persons.
Yassin al-Hamwi
Civil activist, arrested in July 2005 after funding the Committee of the Families of Prisoners of Opinion and Conscience in Syria.
He was released in August 2005 and convicted on 27 September 2006 to ten days in prison.
Muhammad Ali al-Abdullah
The civil activist was arrested and released at the same time at with the same circumstances as Yassin al-Hamwi.
Haytham Al-Hamwi
Civil activist, arrested in 2003 and sentenced to four years imprisonment after an allegedly unfair trial.
He was released in November 2005, following a presidential amnesty.
Muhammad Ali Al-Abdullah
The civil activist was arrested and released at the same time than Yassin al-Hamwi and in the same circumstances.
Khalil Hussein
Civil society activists, arrested and tortured in May 2006 after signing a petition for improved Syrian-Lebanese relations.
Khalil Hussein and Suleyman Shummar were released on 25 September 2006.
They still are believed to be in imminent danger of arrest on the same or similar charges.
Fateh Jamous was released on 12 October 2006.
Dr Sawafan Tayfour, Nidal Derwiche and Ghalem Amer were also released on 28 July 2006.
In a resolution adopted on 15 June 2006, the European Parliament urged the Syrian authorities to release immediately all activists still detained on grounds of signing the referred petition.
Dr Safawan Tayfour
Fateh Jamous
Nidal Derwiche
Suleiman Shummar
CASES OF CONCERN
Algeria
Farid Alilat
Journalists working for a privately owned French language newspaper sentenced for violating the media law.
The European Parliament in its resolution adopted on 9 June 2005 called on the Algerian authorities to release the journalists sentenced to imprisonment for libel without delay and to end judicial persecution of the Algerian private media for their opinions, also to halt the legal proceedings initiated against the Algerian private media.
Fouad Boughanem
Haakim Laâlam
Abla Cheérif
Hassane Zerrouky
Youssef Rezzoug
Yasmine Ferroukhi
Hafnaoui Ghoul
Belarus
Vieronika Cherkasova
Journalist, stabbed to death in her home in Minsk on 20 October 2004.
Despite all the evidence suggested that she was assassinated because of her professional activity, the authorities accused her son and her stepfather.
In its resolution of 28 October 2004, the European Parliament urged the Belarussian authorities to investigate thoroughly her murder.
In its resolution adopted on 7 July 2005 furthermore, the European Parliament strongly condemned the Belarussian regime’s indiscriminate attacks on the media, journalists, members of the opposition, human rights activists, and on any other person who criticises the President and the regime; Ms Cherkasova was mentioned in this resolution as well.
Mikola Statkievic
Leader of the Belarussian Social Democratic Party; sentenced to three years of corrective labour on 31 May 2005; later the sentence was shortened to two years.
Both political leaders were arrested together with about 50 other demonstrators and freed after strong criticism from of the European Parliament on 1 and 4 November 2004 respectively.
The European Parliament reiterated its call on the Belarussian authorities for their immediate release in its resolution of 10 March 2005.
None of them were released and they will probably serve their full term.
Paval Seviarynec
Leader of the Malady Front; sentenced to three years of corrective labour on 31 May 2005, which sentence later was shortened to two years
Yuri Zakharenko
Former Minister of Interior, disappeared.
The European Parliament called for an independent inquiry to their disappearance in its resolution of 10 March 2005.
Their present situation still remains unknown.
Victor Gonchar
Deputy chairman of the 13th Supreme Soviet of Belarus, disappeared
Dmitry Zavadski
Camera-man of the Russian Television Channel ORT, disappeared.
Anatoly Krasovsky
Businessman, disappeared.
Burma (Myanmar)
Daw Aung San Suu Kyi
Sakharov Prize laureate of 1990, has been under house arrest since 31 May 2003.
She spent 10 of the last 16 years in detention without trial.
In May 2006, her detention order was extended by one year.In December 2005, the NLD submitted an appeal to the junta, claiming her house arrest was legally flawed.
The European Parliament in its resolutions of 11 March 2004, of 16 September 2004 and of 12 May 2005, continued to urge for the release and for ensuring full freedom of movement and expression for Daw Aung San Suu Kyi and other leading NLD members as well as for other political prisoners held by the ruling junta.
Heavy pressure from the European Union and the US government lead to reopening constitutional talks in February 2005.
On 14 December 2006, the European Parliament adopted a resolution on the situation in Burma, demanding her immediate and unconditional release as well as of all the other political prisoners.
On 17 January 2007, the Presidency made a declaration on behalf of the European Union on the release of five student leaders and the situation of Suu Kyi.
The Parliament's planned ad-hoc delegation to Burma to hand over the Sakharov Prize to her, was informed that the Burmese authorities would allow for a visit to the country, but not to meet with Suu Kyi.
Therefore the visit of the delegation is pending.
Hkun Htun Oo
Chair of the Shan Nationalities League for Democracy, held in prison since February 2005 and sentenced to 90 years of imprisonment.
The European Parliament in a resolution adopted on 17 November 2005 demanded the immediate release and full freedom of movement and of expression for all political prisoners held by the State Peace and Development Council.
General Hso Hten
President of the Shan State Peace Council, held in prison since February 2005 and sentenced to 109 years of imprisonment.
Cambodia
Kem Sokha
President of the Cambodian Centre for Human Rights (CCHR).
On 3 February 2006, the government lawyers officially withdrew criminal complaints against them.
The European Parliament in resolutions adopted on 13 January 2005, on 10 March 2005 and on 19 January 2006 reiterated its strong condemnation of the human rights situation in Cambodia.
Pa Nguon Teang
Acting Director of the Cambodian Centre for Human Rights and Radio Director.
Rong Chhung
President of the Cambodian Independent Teachers´ Association.
Cambodia (continued)
Mam Sonando
Director of the Beehive Radio.
Prince Sisowath Thomico
Secretary to former King Sihanouk.
Chea Mony
President of the Free Trade Union of Workers.
Ea Channa
Deputy Secretary General of the Student’s Movement for Democracy Criminal.
Crimial charges remained pending against him.
He has been in exile in Northern countries since the beginning of 2006.
The European Parliament in its resolutions of 13 January 2005, of 10 March 2005 and of 19 January 2006, reiterated its strong condemnation of the human rights situation in Cambodia, where in the recent years human rights activists, journalists, trade unionists and opposition supporters have been intimidated, arrested and killed, creating a climate of political violence in the country.
Men Nath
President of the Cambodian Independent Civil Servant’s Association.
He has been in exile in Northern countries since the beginning of 2006.
Say Bory
Advisor to the former Prime Minister, King Sihanouk.
He is free to carry out his activities in Cambodia, although criminal charges remain pending against him.
China
James Su Zimin
Bishop of the diocese of Baoding, Hebei, aged 74, disappeared in 1997.
Later on he was seen in a hospital in 2003 being watched by policemen.
The European Parliament in its resolution of 8 September 2005 demanded the unconditional release of all Chinese catholics imprisoned because of their religious convictions and the immediate cessation of all kinds of violence against them.
The resolution also mentioned the disappeared and arrested clergy members.
Han Dingxian
Diocese of Yongnian/Handan, Hebei, aged 67; disappeared in January 2006 after being held in house arrest.
Cosma Shi Enxiang
Diocese of Yixian, Hebei, aged 83; disappeared in 2001.
Philip Zhao Zhendong
Diocese of Xuanhua, Hebei, 86; had been detained between 2000 and June 2004 and was arrested again in December 2004; his fate remains unknown
Paul Huo Junlong
Administrator of the diocese of Baoding, aged 50; arrested in August 2004 and has been under house arrest since January 2006.
Zhang Zhenquan
Diocese of Baoding, Hebei.
Ma Wuyong
China (continued)
Fr Li Wenfeng
Diocese of Shijiazhuang, Hebei; arrested in October 2003.
The European Parliament in its resolution of 8 September 2005 demanded the unconditional release of all Chinese catholics imprisoned because of their religious convictions and the immediate cessation of all kinds of violence against them.
The resolution also mentioned the disappeared and arrested clergy members.
Fr Liu Heng
Fr Dou Shengxia
Fr Chi Huitian
Diocese of Baoding, Hebei.
Fr Kang Fuuliang
Diocese of Baoding, Hebei; arrested in July 2003.
Chen Guozhen
Pang Guangzhao
Yin Ruose
Li Shunjun
Fr Lu Xiaozhou
Diocese of Wenzhou, Zhejiang; arrested in June 2003.
Fr Lin Daoming
Diocese of Fuzhou, Fujian; arrested in May 2003.
Fr Zheng Ruipin
Diocese of Fuzhou, Fujian; arrested in April 2003, imprisoned at an undisclosed location.
Fr Pang Yongxing
Diocese of Baoding, Hebei.
Fr Ma Shunbao
Fr Wang Limao
Fr Liu Deli
Convicted to six years of imprisonment in 2001.
Pastor Zhang Rongliang
One of the founders of the China for Christ church; convicted to seven and a half years of imprisonment in 2006; currently he is in a very bad health condition.
Cuba
Oswaldo Paya Sardinas
Sakharov Prize laureate of 2002, author of the Manifesto ‘Todos Unidos’, which is the origin of the Varela Project calling for a referendum on open elections and for the freedom of speech, for freedom for political prisoners and for free enterprise.
He has been systematically denied to leave Cuba and to accept the invitations issued by the European Parliament and by other European Union institutions.
In January 2007, he appealed to the EU to support a resolution at the UNHCR demanding the Cuban government to liberate all Cuban political prisoners.
Mr. Oswaldo Payá is up to this day subjected to close surveillance by the intelligence services and by members of the communist organizations in Havana.
The European Parliament planned an ad-hoc delegation to Cuba, which would hand over the Sakharov Prize to Mr Paya Sardinas and to the Ladies In White.
The Cuban authorities condemned the interventionist attitude of the Parliament and refused to be subjected to any pressure.
With its various resolutions of 17 March 2004, of 22 April 2004, of 28 April 2005, of 2 February 2006, the European Parliament renewed its invitation to Mr Payá and reiterated its call to the Cuban authorities to permit him to travel to Europe in order to visit the Community institutions.
Ladies in White (Damas de Blanco)
Sakharov Prize laureates of 2005.
Wives and mothers of the 75 independent journalists and dissidents arrested in March 2003, they continue to demand the immediate release of their relatives.
59 of them whom are still in prison.
Many of the Ladies in White suffer severe repression by the authorities, especially those who live in the countryside.
Some of them suffered “acts of repudiation”, received threats and were even physically attacked in the past months.
The women are usually obstructed from travelling to Havana when a Ladies in White event takes place.
On the International Human Rights Day on 10 December 2006, some were forced to travel in secret at night in order to avoid police control.
Egypt
Dr Ayman Nour
Former journalist and lawyer, now leader of Al-Ghad Party and member of the Egyptian Parliament, was sentenced to 5 years of imprisonment on 24 December 2005.
Following the protests of the European Parliament in its resolution of 23 February 2005 and of other international organisation, he was released on bail on 11 March 2005.
Ten days later he was formally charged with forging signatures in an effort to obtain formal party status for his Al-Ghad camp.The European Parliament in its resolution of 9 February 2006 strongly urged the Egyptian authorities to ensure that he is not subjected to torture or to other forms of ill-treatment and that he is given prompt, regular and unrestricted access to his lawyers, his doctors (as he is diabetic) and his family.
In its resolution of 6 April 2006, the European Parliament renewed its demand on his release and also expressed its concern regarding his trial at the Court of Cassation on 18 May 2006.
A letter of concern was sent on 22 May 2006.
The European Parliament also proposed an ad hoc delegation to visit him if he remains in prison following the Court hearing.
Ethiopia
Mesfin Woldemariam
Founder and former President of the Ethiopian Human Rights Council, the country’s first independent human rights organisation, arrested in May 2005.
His trial resumed in February 2006.
Under Ethiopian law, the possible sentence ranges from three years’ imprisonment to the capital punishment.
He was nominated to the Sakharov Prize in 2006.
The European Parliament in its resolution of 17 May 2001 raised the cases of eminent human rights activists and political prisoners in Ethiopia and focused on these two cases.
In its resolution of 15 November 2006 the European Parliament called on the Ethiopian authorities to refrain from acts of intimidation and harassment and to immediately and unconditionally release all political prisoners.
Berhanu Nega
Well-known economist and the leader of the main opposition Coalition for Unity and Democracy (CUD) party, arrested in May 2005.
His rial resumed in February 2006.
Under Ethiopian law, his possible sentence ranges from three years of imprisonment to capital punishment.
Iran
Emadeddin Baghi
Iranian writer and critic, subject to a travel ban since 4 October 2004.
He tried to travel to France in 2006 to receive a Human Rights prize, but he did not succeed.
The European Parliament urged the authorities in its resolution of 28 October 2004 to immediately lift the travel ban imposed on him.
Hossein Ghazian
Journalists, imprisoned
The European Parliament in its resolution of 28 October 2004, condemned the imprisonment of these prominent journalists, which act clearly obstructs the right to freedom of expression.
Abbas Abdi
Reza Alidjani
Taghi Rahmani
Hoda Rezazadeh-Saber
Ensalfali Hedayat
Zhila Izadi
13 years old girl, initially convicted to death by stoning, which sentence was later reduced to 55 lashes.
In its resolution of 28 October 2004 the European Parliament denounced these two cases of minors sentenced to death and urged the Iranian authorities to respect the provisions of he International Covenant on the Rights of the Child, which Iran is party to.
Futhermore the resolution called on Iran to prevent any further application of the death penalty to minors.
In addition, the European Parliament called on the Iranian authorities to immediately end all stoning penalties and to provide evidence that they were willing to implement their publicly declared moratorium on stoning.
Bakhtiar Izadi
Her 15 years old brother, convicted to 150 lashes, which sentence was later reduced to 55 lashes.
Kazakhstan
Altynbeck Sarsenbayev
A prominent politician and the co-chairman of the True Ak Zhol opposition party, murdered on 13 February 2006, together with his bodyguard and driver.
In its resolution of 16 March 2006 the European Parliament condemned these murders and expressed its great concerns regarding the imprisonment of opposition activists and journalists for holding a rally on 26 February 2006 in memory of Altynbeck Sarsenbayev.
The European Parliament called on the Kazakh authorities to carry out the investigation into the circumstances of his death in a full, independent and transparent manner.
According to the International Helsinki Federation of Human Rights, an investigation was carried out by the authorities on this murder and some suspects were found guilty, but the investigation and the trial did not see into the whole truth of this case.
Nurkadilov Zamanbek
Opposition leader, was found shot dead in unexplained circumstances on 12 November 2005.
He died after he had accused the government of corruption.
The official investigation concluded that he had committed suicide.
Laos
Pa Fue Khang
Local escort of a journalist team.
The Belgian journalist, Thierry Falise and the French camera-man, Vincent Reynaud, were arrested together with their Laotian escorts while producing a report on the Hmong ethnicity, which assembled to the US during the Vietnam war and has a long history of resistance and aspirations to independence vis-à-vis the Laotian government.
After the Western reporters were released on 9 July 2003, the escorts of the journalists were subjected to a collective trial, the outcome of which was predetermined and which did not allow for legal representation.
Pa Fue Khang and Thao Moua face a 15 and 12 years imprisonment in Samkhe prison, one of most cruel prison of Laos.
The third guide arrested managed to escape.
Thao Moua
Local escort of a journalist team.
Maldives
Dr Mohamed Munavvar
Member of the Parliament, former Attorney General
In its resolution adopted of 16 June 2004, the European Parliament sharply criticised the large-scale detention incommunicado used in the Maldives and demanded the release of pro-democracy reformers.
The resolution also urged the authorities to give way to democratisation and to the respect of human rights.
Following demonstrations on 12 and 13 August 2004 in the capital, Male, which were directed against the slow pace of political reforms of president Gayoom´s government, at least 69 people were detained.
On 22 August 2004 the government allegedly released 62 detainees, while hundreds remained to be detained.
According to Amnesty International the exact numbers of political prisoners are difficult to assess.
An EU delegation visiting the Maldives was denied access.
The above mentioned resolution of the European Parliament raised the case of prominent leaders of the Maldives Democratic Party detained in August 2004.
Ali Faiz
Member of the Parliament
Ilyas Hussein
Member of the Parliament
Ahmed Shafeeq
Member of the Parliament
Ahmed Adil
Member of the Parliament
Dr Hussein Rasheed Hassan
Member of the Parliament, member of the National Human Rights Commission
Ibrahim Hussain Zaki
A widely respected diplomat and former secretary-general of the South Asian Association for Regional Cooperation (SAARC).
Ibrahim Ismail
Member of the Parliament
Ahmed Athif
Member of the Parliament
Gasim Ibrahim
Member of the Parliament, former President of the SAARC Chamber of Commerce and the pro-reform candidate of Speaker of the Maldivian Parliament.
Husnoo Alsnood
Lawyer and member of the National Human Rights Commission .
Fathimeen Nisreen
Mohammed Niyaz
Ahmed Ibrahim Didi
Mohamed Zaki
Ibrahim Zaki
Maria Manike
Jennifer Latheef
Aminath Najeeb
Asad Whaeed
Pakistan
Javed Hashmi
Leader of the opposition Alliance for the Restoration of Democracy, sentenced to 23 years in prison in April 2004.
He was convicted for having allegedly prepared a critical letter on the military staff.
The supporters of the Alliance reckon the verdict to be politically motivated.
He is still imprisoned.
He was released on parole for two days in December 2006 to attend the wedding of his daughter.
The European Parliament expressed its concerns on his detention several times, for instance in resolutions adopted on 22 April 2004.
It called for his immediate release and stressed that politically motivated trials and sentences could not be accepted.
Philippines
Francisco Larranaga
European citizen, sentenced to death for rape and murder of two sisters.
His death sentence was confirmed in July 2005 without further possibilities for appeal.
However, on 21 November 2005, the Spanish Defence Minister José Bono received assurances from Philippine President Gloria Macapagal-Arroyo that Larrañaga would not be executed while she remained in power.
He is still imprisoned.
At this point it is still unclear whether he would fall under the category of former death row inmates who may get parole at some stage, or he would have to remain in prison indefinitely.
The European Parliament asked the President of the Philippines to exercise her power by granting an absolute pardon to him and securing his immediate release from prison.
Furthermore, the European Parliament called for a review of the legal procedure in this case and asked for a fair trial to be held respecting all legal, penal and jurisdictional guarantees.
The European Parliament also asked for commuting the death penalty of the prisoners on death row, particularly the 18 child offenders.
The death penalty was abolished in the Philippines in June 2006.
Mr Larranaga submitted a communication to the United Nations Human Rights Committee, which condemned in September 2006 the violation of the authorities of Philippines of Articles 6, 7 and 14 of the International Covenant on Civil and Political Rights.
Russia
Stanislav Dmitriyevsky
Chief executive for the Russian-Chechen Friendship Society and editor in chief for the Nizhni Novgorod newspaper “Pravo-zaschita” (“Human Rights Activism”), sentenced to two years suspended imprisonment because he published Aslan Mashkado´s appeal for peace in Chechnya.
The Russian-Chechen Friendship Society (RCFS) was deregistered due to a Russian Supreme Court decision in January 2007.
On 19 January 2006, the European Parliament called for dropping all charges against him.
Furthermore, the European Parliament urged the Russian authorities to respect the freedom of the media and journalists and recalled its precedent calls on Russia to protect human rights defenders, who were increasingly under attack.
The resolution also called for granting access to Chechnya to UN Special Rapporteurs and other international human rights monitors, independent media and international humanitarian organisations and also to provide all the necessary security conditions for carrying out their work.
Sudan
Amouna Mohamed Ahmed
The four girls were attacked on 6 March 2006 outsidethe Al Shareif camp.
The aggression lead to the death of the attacker and the police referred the case of the four girls to the Prosecution Attorney with charges of murder.
Amouna Mohamed Ahmed should be tried soon.
The three other girls were released.
In its resolution adopted on 6 April 2006, the European Parliament called on the Government of Sudan to release the girls.
The Parliament also considered that the girls should be given appropriate care as victims of attempted rape in a resolution..
Fayza Ismail Abaker
Houda Ismail Abdel Rahman
Zahra Adam Abdela
Syria
Riad Seif
Member of Parliament, detained
On 8 November 2005, the European Parliament passed a resolution concerning several individual cases in Syria; these persons were also mentioned therein.
Mamoun al-Homsi
Member of Parliament, detained
Riad al-Hamood
Kurdish civil society activists, Arab language teacher and active member of the Committee for Rival of Civil Society, arrested on 4 June 2005.
He was sentenced in April 2006 to five years of prison.
Tunisia
Maître Mohammed Abbou
Well-known lawyer and human rights defender, sentenced to three and a half years in prison on 28 April 2005 because of publishing critical articles causing “defamation of the judiciary” and “public disorder”.
His lawyers reportedly were denied on a number of occasions to visit him in prison.
The European Parliament in its resolution of 29 September 2005 condemned this conviction, who was sentenced for Later the European Parliament adopted a new resolution on his case and on the general situation of human rights in Tunisia on 15 June 2006.
A letter of concern was sent on February 2007 expressing preoccupation with regards to the situation of Mr Abbou.
Vietnam
Thich Huyen Quang
Roman catholic priests, held in the Z30A camp for more than 18 years.
In its resolution of 1 December 2005, the European Parliament expressed its concern about the dramatic conditions suffered by prisoners in the Z30A camp in Xuan Loc, in particular by these religious leaders.
Thich Quang Do
Pham Minh Tri
Nguyen Duc Vinh
Ngo Quang Vinh
Member of the Buddhist Hoa Hao sect, aged 87, held in the Z30A camp for more than 18 years.
FOLLOW-UP OF CASES BETWEEN APRIL 2006 AND MARCH 2007
Bangladesh
Salah Uddin Shoaib Choudhury
Journalist and director of the newspaper "Weekly Blitz", which promotes dialogue among the religions and for the recognition of Israel.
He was arrested on 29 November 2003.
He is in danger of being sentenced to death at his trial for sedition, which was due to open on 13 November 2006.
In its resolution of 15 November 2006, the European Parliament called for the review of his trial and for his release.
The charges against him are contrary to all standards of international law and to all conventions on violations of press freedom.
The resolution was also deploring recent acts of violence and strongly condemned the physical attacks on journalists, NGO staff, trade unionists and others.
The resolution also expressed disapproval regardig the violence related to the forthcoming general elections and the transition.
Cambodia
Hu Vuthy
President of the Free Trade Union of Workers in the Kingdom of Cambodia (FTUWKC) at the Suntex garment factory, was shot dead on 24 February 2007.
The European Parliament adopted a resolution on 15 March 2007, which condemned the killing of Hy Vuthy and all other acts of violence against trade unionists as well as urged the Cambodian authorities to launch an urgent, impartial and effective investigation into these murders.
Chea Vichea
FTUWKC President at the Trinunggal Komara factory, was murdered in May 2004.
Ros Sovannarith
FTUWKC President, was shot dead in January 2004.
Yim Ry
A worker at a garment factory, was killed on 13 June 2003, when the police shot into the crowd of protesting workers.
Bulgaria
Michael Shields
A 18 years-old British citizen, subjected to an unfair trial and sent to prison in Bulgaria, in spite of the fact that another person confessed to the crime in question.
A letter of concern was sent on 13 June 2006.
Guatemala
Eduardo José D'Aubuisson Munguía
Members and the driver of the Central American Parliament (Parlacen).
They were brutally murdered as they were driving to the Parlacen plenary session.
The alleged murderers were subsequently killed in prison among suspicious circumstances.
These killings were expressly mentioned by the European Parliament resolution on Guatemala adopted on 14 March 2007.
William Rizziery Pichinte Chávez
José Ramón González Rivas
Gerardo Napoleón Ramírez
Ecuador
Mirek Krygier
Polish citizen, imprisoned.
A letter of concern was sent on 15 November 2006.
Iran
Keyvan Ansari
Prisoner of conscience.
In a resolution adopted on 15 November 2006, the European Parliament raised concerns regarding various human rights violations in Iran, including the ill-treatment of political prisoners, the prosecution of juvenile offenders, also concerning the issue of minority rights, freedom of religion and of the press, and women's rights.
In the resolution, the Iranian authorities were called on to unconditionally release all prisoners of conscience; these five persons were explicitly mentioned.
Keyvan Rafii
Prisoner of conscience.
Kheirollah Derakhshandi
Prisoner of conscience.
Abolfazl Jahandar
Prisoner of conscience.
Koroush Zaim
Prisoner of conscience.
Abdullah Suleymani
Executed on 19 December 2006
Despite the European Parliament resolution adopted on 15 November 2006 and the exchange of letters between President Borrell and the Iranian embassy in Brussels, the Iranian authorities decided to execute these persons.
Malek Banitamim
Executed on 19 December 2006
Ali Matouri Zaadeh
Executed on 19 December 2006
Mohammad Jaab Pour
Executed on 24 January 2007
Abdulamir Farjallah Jaab
Executed on 24 January 2007
Alireza Asakreh
Executed on 24 January 2007
Khalaf Derhab Khudayrawi
Executed on 24 January 2007
Abdulreza Sanawati Zergani
Executed on 14 February 2007
Qasem Salamat
Executed on 14 February 2007
Majed Alboghubaish
Executed on 14 February 2007
Farshid Yadollahi
Lawyers, imprisoned while defending Sufis in Qom
In its resolution of 15 November 2006, the European Parliament also addressed the freedom of religion and expressed concerns about the arrests of these persons.
Omid Behrouzi
Ayatollah Sayad Hossein Kazemeyni Boroujerdi
He was advocating for years that politics and religion should be separated; he was arrested reportedly with more than 400 of his followers.
Motjaba Saminejad
Imprisoned journalist/webblogger.
In tits resolution of 15 November 2006, the European Parliament called for the release of all imprisoned journalists and webloggers.
Ahmad Raza Shiri
Imprisoned journalist/webblogger.
Arash Sigarchi
Imprisoned journalist/webblogger.
Iran (continued)
Akbar Mahdavi Mohammadi
Student activist, died as a result of his hunger strike
The resolution adopted on 15 November 2006 strongly condemned the open call by President Ahmadinejad for a purge of liberal and secular academics in the universities and called for all those expelled to be allowed to return and to teach according to the elementary rights of academic freedom.
Valiollah Feyz
Political prisoner, died as a result of his hunger strike
The European Parliament deeply deplored the death of these two activists.
Manoucher Mohammadi
Student activist, imprisoned
The European Parliament called for his release, requesting that students should not be barred from higher education due to their peaceful political activities.
Mausavi Khoini
A letter of concern was sent on 20 October 2006.
Delara Darabi
Sentenced to death and on death row .
They were minors (17 years old), when committing the crimes in question.
Regarding their case, a letter of concern was sent on 17 April 2006.
Shahram Pour Mansouri
Kobra Rahmanpoor
Convicted in January 2002 and is still uncertain about when the sentence is to be executed, if at all.
These four women were sentenced to death despite Iran is a party to the International Covenant on Civil and Political Rights, therefore it is obliged under international law to abolish the death penalty.
In addition, two of the convicted are minors.
A letter of concern was sent on 13 July 2006 regarding their case.
Nazanin Mahabad Fatehi
Convicted in March 2005 for killing one of the three men, who tried to rape her and her cousin.
She was released on 15 January 2007, after the court of appeal declared her innocence.
However, she still has to pay compensation of € 25.000.
Fatemeh Hagigat Prozheh
Delara Darabi
She broke into an house with her partner, allegedly killed the woman, whose house she and her partner broke into.
She denied the crime but.
She is still imprisoned, on death row.
On 20 January she attempted suicide in her cell.
Sa'id Masouri
Sentenced to death and awaiting execution, she has been held in solitary confinement in Section 209 of Evin Prison since late 2004
With regards to their case a letter of concern was sent on 17 May 2006.
Khaled Hardiani
Sentenced to death and on death row, involved in hijacking a plane in 2001
Farhang Pour Mansouri
Sentenced to death and on death row, involved in hijacking a plane in 2001
Shahram Pour Masori
Sentenced to death as a minor and on death row, involved in hijacking a plane in 2001
Israel
Jigo Faust
A letter of concern was sent on 29 August 2006
Ziyad Hmeidan
Student and human rights worker, detained in May 2005
A letter of concern was sent on 20 July 2007.
North Korea
Son Jong Nam
He is Christian believer.
He was reportedly tortured by the National Security Agency, and was then sentenced to death for alleged reasons without a trial and without procedural safeguards required by the international human rights law.
In a resolution adopted on 15 June 2006, the European Parliament urged the government of the DPRK to provide information on his case and not to proceed with his execution.
The European Parliament also called on the government of North Korea to comply with the principles set out in the international human rights treaties it has ratified (such as the International Covenant on Civil and Political Rights) and incorporate these principles into domestic law, to abolish the death penalty and to release all people detained or imprisoned for the peaceful exercise of fundamental human rights.
Pakistan
Tahir Hussain
British citizen, released on 17 November 2006 after spending 18 years on death row for the murder of a taxi driver in 1988.
A letter of concern was sent on 20 November 2006.
Russia
Mikhael Khodorkovsky
Russian citizen, convicted after an unfair trial and subjected to difficult prison conditions; detained in a prison in Siberia.
With regards to their case, a letter of concern was sent on 22 November 2006.
Platon Lebedev
Russian citizen convicted after an unfair trial and subjected to difficult prison conditions.
Suffers from serious health problems.
Anna Politkovskaya
Journalist, murdered on 7 October 2006.
A highly respected investigative reporter, known as the symbol of honest journalism in Russia, she was awarded many prizes, among others the Prize Olof Palme.
She courageously stood up defending human life and dignity.
She exposed and objectively reported on various forms of crimes against humanity, especially in Chechnya.
In its resolution of October 2006, the European Parliament paid tribute to her work and merits.
The European Parliament called on the Russian authorities to conduct an independent and efficient investigation to find and punish those responsible for this cowardly crime.
The President of the Parliament also expressed his concerns regarding the issue in a letter of concern.
In November 2006, a hearing took place on the Subcommittee on Human Rights on Human rights defenders in Russia.
At the EU-Russia Summit, the European Union insisted that Russia must to respect human rights in every field of its cooperation of the EU-Russia cooperation.
Russia (continued)
Galina Kozlova
Board member of Mari Ušem, which is a national organisation for the Mari Finno-Ugric minority in Russia.
She is also the editor of the literary magazine Ontšõko.
She was attacked on 25 January 2007, which act - according to her - could not be considered as a simple robbery attempt.
His husband, Valdimir Kozlov, was nominated to the Sakharov Prize.
In its resolution of 17 March 2007 the European Parliament strongly condemned this attack and also the continuing harassment and assaults on activists, leading cultural figures and independent journalists in Mari El.
Sri Lanka
Lieutenant General Sarath Fonseka
Commander of the Sri Lankan Army, he suffered an assasination attempt on 25 April 2006.
In a resolution adopted on 18 May 2006, the European Parliament severely condemned the renewed campaign of attacks by the LTTE, the high number of human rights violations committed by both sides and the constant breaches of the ceasefire agreement.
The Parliament also considered that tensions have been deliberately exacerbated by this assassination attempt , and the attack on the Batticaloa district office of the Sri Lanka Monitoring Mission (SLMM) on 13 January 2006 in a deliberate attempt to undermine the ceasefire agreement.
Lakshman Kadirgamar
Minister of Foreign Affairs, assassinated in August 2005.
Joseph Pararajasingha
Member of the Parliament, assassinated in December 2005.
Syria
Anwar al Bunni
Lawyer
In May 2006 several civil society activists were arrested and tortured because of signing a petition for improving the Syrian-Lebanese relations in view of the UN Security Council Resolution n° 1680,.
There were also these persons among them.
In its resolution of 15 June 2006, the European Parliament urged Syrian authorities to reconsider all cases of political prisoners and to release immediately all prisoners of conscience.
The Parliament also requested that all detained or imprisoned persons are given prompt, regular and unrestricted access to their lawyers, doctors and families.
The European Parliament pointed out that respect for human rights constitutes a vital component of any future EU-Syria Association Agreement and called on Syria to respect its commitments within the framework of the Barcelona Process and along the lines of the European Neighbourhood Policy.
Michel Kilo
Writer, released on 19 October 2006, but he was brought before the Criminal Court in Damascus again on 31 October 2006 to face new charges.
His trial was postponed, for the second time, to 19 February 2007
Kamal Al-Labwani
Peace activist, he is facing a life sentence for expressing his views.
Mahmoud Issa
Civil society activist, detained for signing the petition.
Professor Suleiman Achmar
Civil society activist, detained for signing the petition.
Muhammad Mahfud
Civil society activist, detained for signing the petition.
Mahmoud Meri'i
Civil society activist, detained for signing the petition.
Yasser Melhem
Civil society activist, detained for signing the petition.
Omar Adlabi
Civil society activist, detained for signing the petition.
Tibet
Kelsang Namtso
Nun, seventeen years old, killed by the Chinese People’s Armed Police Force (PAP).
On 30 September 2006 more than 70 Tibetans attempted to cross the glaciated Nangpa Pass in the Himalayan region of Tibet, approximately two hours walk from the Nepalese border, in order to seek refugee status in Nepal.
Against the rule of international law, the PAP opened fire to the unarmed Tibetan civilians,including women and children.
Video and photo evidence of the incident shows that the Tibetan group was moving slowly away from the Chinese forces firing on them, did not approach the Chinese forces and did not represent a threat to them.
There were unconfirmed eyewitness reports of more than one death.
A group of Tibetans, including children, was arrested after continuing to flee.
On 25 October 2006, the European Parliament adopted a resolution condemning the excessive use of force by the Chinese People’s Armed Police Force in firing upon unarmed Tibetan civilians, including children.
It urged the Chinese authorities to guarantee that the Tibetans detained during the incident would not be ill-treated in detention and that international human rights and humanitarian law standards were being respected.
The Parliament also called upon the Chinese authorities to conduct a full investigation into the events at Nangpa Pass and to ensure that those responsible for any crimes committed, were to be brought to justice.
Pancen Lama
Regarding their case, a letter of concern was sent on 9 October 2006.
Tanzin Delek
Turkey
Behic Asci
Lawyer, started a hunger strike on 5 April 2005 to show solidarity with the political prisoners subjected to poor Turkish prison conditions.
On 22 January 2007, after 293 days, he stopped the strike, but announced his intention to resume it later.
A letter of concern was sent on 15 November 2006.
Michal Majevski
Polish citizen arrested in July 2006.
He was a minor when committing the crime and the punishment was disproportionate.
A letter of concern was sent on 28 September 2006.
Jonathan Sugden
Well-known expert on Turkey, detained by Turkish security forces and was subjected to deportation.
A letter of concern was sent on 24 April 2006.
United States of America
Pablo Ibar
Spanish citizen found guilty of murder and condemned to death by the Court of Florida in 2000.
On 9 March 2006, the Supreme Court reaffirmed his conviction and refused to grant him a new trial.
A letter of concern was sent on 26 April 2006.
Allen W. Bridgers
Sentenced to death, on death row.
A letter of concern was sent on 6 July 2006.
Yemen
Ali Al-Dailami
A letter of concern was sent on 26 October 2006.
Vietnam
Nguyen Van Ly
Catholic priest and co-editor of the underground online magazine Tu do Ngôn luan (Free Speech).
He was imprisoned from May 2001 to early 2005.
He was arrested again on 19 February 2007 and is currently under house arrest.
Nguyen Gia Thieu
Sentenced to 20 years of imprisonment and a fine of 25 million USD.
A letter of concern was sent on 27 July 2006.
ANNEX II
ANNEX II.
LIST OF RESOLUTIONS
List of resolutions adopted by the European Parliament between July 1999 and April 2006, and relating directly or indirectly to human rights violations in the world
(http://www.europarl.europa.eu/comparl/afet/droi/others/default.htm)
Country
Date of adoption of resolution
AFRICA
ALGERIA
18.01.2001 / 17.05.2001 /30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 09.06.2005 / 16.02.2006
ANGOLA
17.02.2000 / 15.03.2001 /14.06.2001 / 06.09.2001 / 11.04.2002 / 04.07.2002
BURUNDI
18.11.1999 / 17.02.2000 (UNCHR) / 07.09.2000 / 07.02.2002 (UNCHR) / 23.10.2003 / 30.01.2003 (UNCHR) / 15.01.2004 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
CAMEROON
20.01.2000 / 17.05.2001 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
CENTRAL AFRICAN REPUBLIC
14.06.2001 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
CHAD
20.01.2000 / 14.06.2001 / 24.02.2005 (UNCHR) / 15.03.2006
COTE D'IVOIRE
20.01.2000 / 16.11.2000 / 14.12.2000 / 10.10.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) 10.02.2004 (UNCHR) / 18.11.2004 / 24.02.2005 (UNCHR)
CONGO (BRAZZAVILLE)
30.01.2003 (UNCHR)
DEMOCRATIC REPUBLIC OF CONGO
17.02.2000 (UNCHR)/ 18.01.2001 (UNCHR) / 15.02.2001 / 13.12.2001 / 07.02.2002 / 07.02.2002 (UNCHR) / 13.06.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) /15.05.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 16.12.2004 / 24.02.2005 (UNCHR)
DJIBOUTI
16.12.1999
EQUATORIAL GUINEA
18.05.2000 / 13.06.2002 / 16.01.2003
ERITREA
07.02.2002 / 18.11.2004 / 24.02.2005 (UNCHR)
ETHIOPIA
17.05.2001 / 07.07.2005 / 15.12.2005 /16.11.2006
GUINEA
15.02.2001 / 15.02.2007
LIBERIA
04.09.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 14.12.2006
LIBYA
10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 14.04.2005 / 18.01.2007
MADAGASCAR
07.02.2002 / 16.05.2002
MAURITANIA
06.09.2001 / 24.02.2005 (UNCHR) / 06.07.2007
MOROCCO
10.02.2004 (UNCHR)
MOZAMBIQUE
14.12.2000
NAMIBIA
05.04.2001
NIGERIA
15.02.2001 / 15.11.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) / 11.04.2002 / 05.09.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 13.03.2003 / 05.06.2003 / 22.04.2004
RWANDA
18.11.1999 / 17.02.2000 (UNCHR)
SENEGAL
17.11.2005
SIERRA LEONE
16.12.1999 / 17.02.2000 (UNCHR) / 18.05.2000 / 07.09.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 24.02.2005
SOMALIA
05.04.2001 / 04.07.2002 / 24.02.2005 (UNCHR) / 06.07.2006
SOUTH AFRICA
05.07.2001
SUDAN
17.02.2000 (UNCHR) / 18.01.2001(UNCHR) / 21.11.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 16.09.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 12.05.2005 / 06.04.2006 / 28.09.2006 / 15.02.2007
TANZANIA
05.07.2001
TOGO
16.09.1999 / 06.09.2001 / 13.12.2001 / 08.04.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 24.02.2005 / 12.05.2005
TUNISIA
15.06.2000 / 14.12.2000 / 14.03.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 29.09.2005 / 15.12.2005 / 15.06.2006
UGANDA
17.02.2000 (UNCHR) / 06.07.2000 / 03.07.2003
WESTERN SAHARA
16.03.2000 / 14.04.2005 / 27.10.2005
ZIMBABWE
13.04.2000 / 18.05.2000 / 06.07.2000 / 15.03.2001 / 06.09.2001 / 13.12.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) /14.03.2002 / 16.05.2002 / 04.07.2002 / 05.09.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 13.02.2003 / 05.06.2003 / 15.01.2004 / 10.02.2004 (UNCHR) / 16.12.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 07.07.2005 / 07.09.2006
ASIA
AFGHANISTAN
16.12.1999 / 17.02.2000 (UNCHR)/ 05.10.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 14.06.2001 / 13.12.2001 / 05.09.2002 / 12.02.2004 / 24.02.2005 (UNCHR)
AZERBAIJAN
09.06.2005 / 27.10.2005 / 16.02.2006
BANGLADESH
21.11.2002 / 14.04.2005 / 16.11.2006
BURMA (MYANMAR)
16.09.1999 / 18.05.2000 / 07.09.2000 / 16.11.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 04.10.2001 / 13.12.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) / 11.04.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 13.03.2003 / 05.06.2003 / 04.09.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 11.03.2004 / 16.09.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 12.05.2005 / 17.11.2005 / 14.12.2006
CAMBODIA
17.12.2000 / 18.01.2001 / 06.09.2001 / 07.02.2002 / 11.04.2002 / 13.03.2003 / 03.07.2003 / 12.02.2004 / 13.01.2005 / 24.02.2005 (UNCHR) / 10.03.2005 / 01.12.2005 / 19.01.2006 / 15.03.2007
CHINA
20.01.2000 / 17.02.2000 (UNCHR) / 18.01.2001 (UNCHR) / 15.02.2001 / 05.04.2001 (UNCHR) / 07.02.2002(UNCHR)/ 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 07.07.2005 / 08.09.2005 / 07.09.2006 / 15.02.2007
BEIJING'S APPLICATION TO HOST THE 2008 OLYMPIC GAMES
05.07.2001
EAST TIMOR
16.09.1999 / 18.11.1999 / 17.02.2000 (UNCHR)/ 18.01.2001 (UNCHR) / 04.10.2001 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 15.06.2006
FIJI
06.07.2000 / 14.12.2006
GEORGIA
18.12.2003 / 26.10.2006
HONGKONG
19.12.2002 / 15.12.2005
INDIA
16.03.2000 / 07.02.2002 / 16.05.2002 / 10.02.2004 (UNCHR) / 16.12.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 01.02.2007
INDONESIA
16.12.1999 / 18.01.2001 (UNCHR) / 13.12.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) / 16.05.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 05.06.2003 / 20.11.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
KALIMANTAN
15.03.2001
MOLUCCAN ISLANDS
07.10.1999 / 20.01.2000 / 06.07.2000
KASHMIR
16.03.2000 / 17.11.2005
KAZAKHSTAN
13.02.2003 / 23.10.2003 / 16.03.2006
KYRGYZSTAN
14.03.2002 / 23.10.2003 / 12.05.2005
LAOS
15.02.2001 / 15.11.2001 / 03.07.2003 / 01.12.2005
MALAYSIA
14.06.2001 / 13.06.2002
MONGOLIA
07.02.2002 (UNCHR)
MALDIVES
16.04.2004
NEPAL
07.09.2000 / 14.06.2001 / 13.12.2001 / 13.06.2002 / 24.10.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 23.10.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 24.02.2005 / 29.09.2005 / 18.05.2006
NORTHERN KOREA
07.02.2002 (UNCHR) / 16.01.2003 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 15.06.2006
PAKISTAN
18.11.1999 / 15.02.2001 / 05.04.2001 / 10.02.2004 (UNCHR) / 12.02.2004 / 22.04.2004 / 24.02.2005 (UNCHR)
PHILIPPINES
18.05.2000 / 18.12.2003 / 17.11.2005
SOLOMON ISLANDS
06.07.2000
SOUTHERN CAUCASUS
(Armenia, Azerbaijan and Georgia )
04.10.2001
SRI LANKA
18.05.2000 / 14.03.2002 / 20.11.2003 / 07.09.2006
TAIWAN
13.04.2000 / 15.05.2003 / 07.07.2005 / 18.05.2006
TAJIKISTAN
23.10.2003
TIBET
17.02.2000 (UNCHR) / 13.04.2000 / 06.07.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 07.02.2002 (UNCHR) / 19.12.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004(UNCHR) / 18.11.2004 / 13.01.2005 / 24.02.2005 (UNCHR) / 15.12.2005 / 26.10.2006 / 15.02.2007
TURKMENISTAN and CENTRAL ASIA
15.03.2001 / 23.10.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
UZBEKISTAN
04.10.2001 / 23.10.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 09.06.2005 / 27.10.2005 / 26.10.2006
VIETNAM
16.11.2000 / 05.07.2001 / 04.10.2001 / 11.04.2002 / 15.05.2003 / 20.11.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 01.12.2005
AUSTRALIA
AFGHAN REFUGEES / ASYLUM
06.09.2001
EUROPE
BELARUS
07.10.1999 / 05.07.2001 / 13.06.2002 / 04.07.2002 / 10.02.2004 (UNCHR) / 28.10.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 10.03.2005 / 07.07.2005 / 29.09.2005 / 16.02.2006 / 06.04.2006
BULGARIA
15.12.2005
BOSNIA-HERZEGOVINA (Banja Luca)
17.05.2001
CYPRUS
05.04.2001
FEDERAL REPUBLIC OF YUGOSLAVIA
17.02.2000 (UNCHR) / 16.03.2000 / 15.06.2000 / 14.12.2000
FORMER YUGOSLAV REPUBLIC OF MACEDONIA (FYROM)
05.10.2000
IRELAND (Immigration)
13.12.2001
KOSOVO
22.07.1999 / 16.09.1999 / 07.10.1999 / 18.11.1999 / 17.02.2000 (UNCHR) / 17.02.2000 / 15.06.2000 / 15.02.2001 / 01.04.2004
MALTA (Refugees camps)
06.04.2006
MOLDOVA
14.03.2002 / 11.04.2002 / 18.12.2003 / 24.02.2005 / 16.03.2006
ROMANIA
15.12.2005 / 05.09.2006
RUSSIA
18.11.1999 / 17.02.2000 (UNCHR) / 18.01.2001 (UNCHR) / 18.01.2001 / 07.02.2002 / 07.02.2002 (UNCHR) / 04.07.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 26.05.2005 / 15.12.2005 / 15.06.2006 / 25.10.2006 / 13.12.2006 / 15.02.2007 / 15.02.2007 / 15.03.2007
RUSSIAN REPUBLIC OF CHECHNYA
07.10.1999 / 18.11.1999 / 20.1.2000 / 17.02.2000 / 17.02.2000 (UNCHR) / 16.03.2000 / 13.04.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 15.02.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) / 16.01.2003 / 30.01.2003 (UNCHR) / 03.07.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 19.01.2006
RUSSIAN REPUBLIC OF DAGESTAN
16.09.1999
RUSSIAN REPUBLIC OF MARI EL
12.05.2005
SERBIA AND MONTENEGRO
16.09.2004 / 07.07.2005 / 29.09.2005
TURKEY
22.07.1999 / 13.04.2000 / 07.09.2000 / 18.01.2001 / 13.12.2001 / 15.05.2003 / 22.04.2004 / 28.09.2005 / 16.02.2006 / 27.09.2006
UKRAINE
11.03.2004 / 28.10.2004 / 02.12.2004 / 13.01.2005 / 06.04.2006
AMERICA
ARGENTINA
04.07.2002
BOLIVIA
23.10.2003 / 09.06.2005
CENTRAL AMERICA
16.11.2000
CHILE
14.12.2000
COLOMBIA
07.09.2000 / 18.01.2001 (UNCHR) / 04.10.2001 / 07.02.2002 (UNCHR) / 14.03.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
CUBA
30.01.2003 (UNCHR) / 10.04.2003 / 04.09.2003 / 10.02.2004 (UNCHR) / 22.04.2004 / 17.11.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 02.02.2006
GUATEMALA
18.05.2000 / 14.06.2001 / 11.04.2002 / 10.04.2003 / 07.07.2005 / 15.03.2007
HAITI
15.01.2004 / 10.02.2004 (UNCHR) / 11.03.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 14.12.2006
MEXICO
05.04.2001
NICARAGUA
16.12.1999
PARAGUAY
15.06.2000
PERU
16.03.2000 / 15.06.2000 / 05.10.2000 / 19.01.2006
UNITED STATES
17.02.2000 / 13.04.2000 / 06.07.2000 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) 22.04.2004 / 15.12.2005 / 16.02.2006 / 13.06.2006 / 14.02.2007 / 14.02.2007
VENEZUELA
13.02.2003 / 11.03.2004
MIDDLE EAST
EGYPT
20.01.2000 / 14.06.2001 / 04.07.2002 / 05.09.2002 / 10.04.2003 / 19.01.2006 / 16.02.2006 / 06.04.2006
IRAN
16.09.1999 / 17.02.2000 (UNCHR) / 13.04.2000 / 18.05.2000 / 07.02.2002 (UNCHR) / 24.10.2002 / 21.11.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 12.02.2004 / 28.10.2004 / 13.01.2005 / 24.02.2005 (UNCHR) / 15.02.2006 / 16.11.2006
IRAQ
20.01.2000 / 13.04.2000 / 06.07.2000 / 07.02.2002 (UNCHR) / 30.01.2003 (UNCHR)/ 10.02.2004 (UNCHR) / 16.09.2004 / 24.02.2005 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 06.04.2006 / 15.02.2007
ISRAEL
19.12.2002 / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR)
JORDAN
16.02.2006
KUWAIT
16.12.1999
LEBANON
10.03.2005
PALESTINE
16.11.2006
SAUDI ARABIA
17.02.2000 (UNCHR) / 18.01.2001 (UNCHR) / 07.02.2002 (UNCHR) / 30.01.2003 (UNCHR) / 10.02.2004 (UNCHR) / 24.02.2005 (UNCHR) / 10.03.2005
SYRIA
13.06.2002 / 08.09.2005 / 15.06.2006 / 26.10.2006
MISCELLANEOUS
UNITED NATIONS
EU's rights, priorities and recommendations for the session of the UN Commission on Human Rights in Geneva
17.02.2000 (56th) / 18.01.2001 (57th)/ 07.02.2002 (58th)/ 30.01.2003 (59th) / 10.02.2004 (60th) / 24.02.2005 (61st) /
UN Outcome of the negotiations on the Human Rights Council and on the 62nd session of the UNCHR
16.03.2006
UN World Food Summit
16.05.2002
UN World Day to Overcome Extreme Poverty
04.10.2001
UN Conference on Least Developed Countries
05.04.2001
Reform of the UN
09.06.2005
Reform of the UN, Millennium Development Goals
29.09.2005
Small arms and lights weapons (UN prepcom)
26.05.2005
International Convention for the Protection of All Persons from Enforced Disappearance
1st session, UNHRC, 29.06.2006
The right to development
1st session, UNHRC, 30.06.2006
Human rights and extreme poverty
2nd session, UNHRC, 27.11.2006
Human rights in the occupied Syrian Golan
2nd session, UNHRC, 27.11.2006
Israeli settlements in the Occupied Palestinian Territory, including East Jerusalem, and in the occupied Syrian Golan
2nd session, UNHRC, 27.11.2006
DEATH PENALTY
Death Penalty in the World
07.10.1999 / 18.11.1999 / 16.12.1999 /
13.04.2000 / 06.07.2000 / 26.10.2000 /
05.07.2001
Moratorium on capital punishment
01.02.2007
Abolition of Death Penalty in Japan, South Korea and Taiwan
13.06.2002
INTERNATIONAL
CRIMINAL COURT
16.12.1999 / 18.01.2001 / 28.02.2002 /
04.07.2002 / 26.09.2002 / 24.10.2002
CHILDREN
Trafficking in Children and Child Soldiers
03.07.2003
Forced Child Labour (Africa)
17.05.2001 / 17.11.2005
Child Labour in the Production of Sports Equipment
13.06.2002
EU Position for the Session of the UN GA on the Rights of Child
11.04.2002
UN GA Special Session on the Rights of Child
05.07.2001
European Parliament resolution on the 10th Anniversary of the UN Convention on the Rights of the Child
18.11.1999
Children kidnapped by their parents
15.03.2001
RACISM AND XENOPHOBIA
17.02.2000 / 16.03.2000 (European Union) / 16.03.2000 (Candidate Countries) / 06.07.2000 / 03.10.2001 (World Conference against Racism)
PRESS FREEDOM
17.05.2001
COMBATTING TERRORISM
24.10.2002 / 14.02.2007 (CIA)
Detainees in Guantanamo Bay
07.02.2002 / 10.03.2004/ 28.10.2004 / 16.02.2006 / 13.06.2006
MINES AND BOMBS
Review of Ottawa Treaty on anti-personnel mines
22.04.2004
Cluster Bombs
13.12.2001
Landmines
07.07.2005
REFUGEES
Refugees - Channel Tunnel
11.04.2002
Refugees (Lampedusa and Western Sahara)
14.04.2005
Sakharov Prize (monitoring)
14.12.2006
WOMEN
Women in South-East Europe
22.04.2004
Female Genital Mutilation
20.09.2001
Harassment at the Workplace
20.09.2001
Violence towards Catholic Nuns
05.04.2001
FREEDOM OF EXPRESSION, RESPECT OF RELIGIOUS BELIEFS
16.02.2006
Freedom of expression on the Internet
06.07.2006
Homophobia
19.01.2006
Aung San Suu Kyi and Leyla Zana
(Sakharov Prize Laureates)
13.12.2001
Sport products for the Olympic games
22.04.2004
Mediterranean
20.11.2003 / 12.02.2004 / 23.02.2005
ANNEX III
ANNEX III - BASIC TEXTS
INTERNATIONAL HUMAN RIGHTS INSTRUMENTS
DATE
OF
ADOPTION
UNITED NATIONS
http://www.un.org
Human Rights Council :
http://www.ohchr.org/english/bodies/hrcouncil/
Charter of the United Nations
24 October 1945
Convention on the Prevention and Punishment of the Crime of Genocide
9 December 1948
Universal Declaration on Human Rights
10 December 1948
First Geneva Convention "for the Amelioration of the Condition of the Wounded and Sick in Armed Forces in the Field"
first adopted in
1864 , last revision on 12 August
1949
Second Geneva Convention "for the Amelioration of the Condition of Wounded, Sick and Shipwrecked Members of Armed Forces at Sea"
12 August
1949
Third Geneva Convention "relative to the Treatment of Prisoners of War"
first adopted in 1929 , last revision on 12 August
1949
Fourth Geneva Convention "relative to the Protection of Civilian Persons in Time of War"
12 August
1949
International Covenant on Civil and Political Rights
16 December 1966
Optional Protocol to the International Covenant on Civil and Political Rights
16 December 1966
Second Optional Protocol to the International Covenant on Civil and Political Rights, aiming at the abolition of the death penalty
15 December 1989
International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights
16 December 1966
International Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimination
21 December 1965
Protocol Additional I to the Geneva Conventions of
12 August
1949 , and relating to the Protection of Victims of Non-International Armed Conflicts
8 June 1977
Protocol Additional II to the Geneva Conventions of
12 August
1949 , and relating to the Protection of Victims of Non-International Armed Conflicts
8 June 1977
Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women
18 December 1979
Optional Protocol to the Convention on the Elimination of Discrimination against Women
6 October 1999
Convention on the Rights of the Child
20 November 1989
Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on the involvement of children in armed conflicts
25 May 2000
Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on the sale of children, child prostitution and child pornography
25 May 2000
Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment
10 December 1984
Optional Protocol to the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment
18 December 2002
UN Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and Discrimination Based on Religion or Belief
25 November 1981
UN Declaration on the Right and Responsibility of Individuals, Groups and Organs of Society to Promote and Protect Universally Recognised Human Rights and Fundamental Freedoms
9 December 1998
UN Declaration on Human Rights Defenders
9 December 1998
United Nations Millennium Declaration
8 September 2000
International Convention Against Enforced Disappearances
20 December 2006
UNITED NATIONS CONFERENCES
World Conference on Human Rights (Vienna)
Declaration and Programme of Action
25 June 1993
World Conference on Women and Development (Beijing)
Declaration and Platform for Action
September 1995
World Conference against Racism, Racial Discrimination, Xenophobia and Related Intolerance (Durban)
Declaration and Programme of Action
8 September 2001
ROME STATUTE OF THE INTERNATIONAL CRIMINAL COURT
http://www.ohchr.org/english/law/criminalcourt.htm
1 July 2002
INTERNATIONAL LABOUR ORGANISATION
http://ilolex.ilo.ch
Minimum Age Convention
26 June 1973
Convention on Indigenous and Tribal Peoples
27 June 1989
Convention to eliminate the Worst Forms of Child Labour
17 June 1999
EUROPEAN PARLIAMENT
http://www.europarl.europa.eu/comparl/afet/droi/others/default.htm
Annual Human Rights Reports
1983 - 2005
Resolution on the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the European Union's role in promoting human rights and democratisation in third countries (COM (2001) 252)
25 April 2002
Resolution on the Commission communication on EU election assistance and observation (COM (2000) 191 - C5-0259/2000 )
15 March 2001
Resolution on countering racism and xenophobia in the European Union, on the Commission communication: "Countering racism, xenophobia and anti-Semitism in the candidate countries" (COM (1999) 256 – C5-0094/1999 ), and on the World Conference against Racism
16 March 2000
Resolution on the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on “The European Union and the external dimension of human rights policy: from Rome to Maastricht and beyond” (COM (1995) 567 – C4-0568/1995 )
17 December 1998
Resolution on the report from the Commission on the implementation of measures intended to promote observance of human rights and democratic principles (for 1995) (COM (1996) 672 - C4-0095/1997 )
19 December 1997
Resolution on setting up a single co-ordinating structure within the Commission, responsible for human rights and democratisation
19 December 1997
Resolution on the communication from the Commission on the inclusion of respect for democratic principles and human rights in agreements between the Community and third countries (COM (1995) 216 – C4-0197/1995 )
20 September 1996
Charter of Fundamental Rights of the European Union
European Parliament resolution on the human rights and democracy clause in European Union agreements
14 February 2006
COUNCIL
http://ue.eu.int/cms3_fo/showPage.asp?id=822&lang=en&mode=g
http://www.europa.eu.int/pol/rights/index_de.htm
Guidelines for EU policy towards third countries on the death penalty of 29 June 1998
29 June 1998
Regulations (EC) No 975/1999 and (EC) No 976/1999 on the development and consolidation of democracy and the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms
Official Journal L 120 , 08/05/1999 P. 0001 - 0014
29 April 1999
Cotonou Agreement
23 June 2000
Guidelines for EU policy towards third countries on torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment
9 April 2001
Conclusions on the communication from the Commission to the Council and the European Parliament on the European Union's role in promoting human rights and democratisation in third countries (COM (2001) 252)
25 June 2001
EU guidelines on Human rights dialogues
13 December 2001
Action Plan to follow-up on the Common Position of 22 January 2001 on the International Criminal Court
27 May 2002
Common Position amending Common Position of 22 January 2001 on the International Criminal Court
20 June 2002
Conclusions on human rights and democratisation in third countries, together with practical measures endorsed for the implementation of the Council's conclusions of 25 June 2001
10 December 2002
EU Common Position on the International Criminal Court
16 June 2003
EU Guidelines on Children in Armed Conflicts
8 December 2003
EU Guidelines on Promoting Compliance with International Humanitarian Law
23 December 2005
COMMISSION
http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/eidhr02_04.htm
COUNCIL OF EUROPE
http://conventions.coe.int
Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms
Protocol No. 13 to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms, concerning the abolition of the death penalty in all circumstances
4 November 1950
3 May 2002
MENETLUS
Pealkiri
Aastaaruanne inimõiguste kohta maailmas 2006. aastal ja ELi poliitika selles küsimuses
Menetluse number
2007/2020(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
AFET 12.2.2007
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Simon Coveney 28.11.2006
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
25.1.2007
28.2.2007
19.3.2007
22.3.2007
Vastuvõtmise kuupäev
27.3.2007
Lõpphääletuse tulemused
+
-
52
4
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Roberta Alma Anastase, Robert Atkins, Christopher Beazley, Panagiotis Beglitis, Bastiaan Belder, Vito Bonsignore, Elmar Brok, Marco Cappato, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Hélène Flautre, Hanna Foltyn-Kubicka, Michael Gahler, Jas Gawronski, Bronisław Geremek, Maciej Marian Giertych, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Jana Hybášková, Anna Ibrisagic, Ioannis Kasoulides, Helmut Kuhne, Vytautas Landsbergis, Willy Meyer Pleite, Francisco José Millán Mon, Philippe Morillon, Pasqualina Napoletano, Baroness Nicholson of Winterbourne, Vural Öger, Ioan Mircea Paşcu, Alojz Peterle, João de Deus Pinheiro, Bernd Posselt, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, Katrin Saks, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Saryusz-Wolski, György Schöpflin, Hannes Swoboda, István Szent-Iványi, Antonio Tajani, Charles Tannock, Inese Vaidere, Kristian Vigenin, Josef Zieleniec
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Kinga Gál, Milan Horáček, Anneli Jäätteenmäki, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Jaromír Kohlíček, Aloyzas Sakalas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev
4.4.2007
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
