LÕPLIK
A6-0248/2006
18.7.2006
RAPORT
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
(2006/2002(INI))
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon
Raportöör:
Thomas Mann
Arvamuse koostaja (*):
Milan Gaľa , kultuuri- ja hariduskomisjon
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
PE 371.911v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................11
kultuuri- ja hariduskomisjoNI ARVAMUS ............................................................14
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoNI ARVAMUS .................................................19
MENETLUS..............................................................................................................................23
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta
( 2006/2002(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni töödokumenti "Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomise ettevalmistamine" ( SEC(2005)0957 );
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega luuakse ühtne tegevusprogramm elukestva õppe alal ( KOM(2004)0474 );
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus põhipädevuste kohta elukestvas õppes ( KOM(2005)0548 );
– võttes arvesse komisjoni teatist pealkirjaga "Hariduse ja koolituse kaasajastamine: oluline panus majandusliku õitsengu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kindlustamisse Euroopas – Nõukogu ja komisjoni ühise arenguaruande kavand töökava 'Haridus ja koolitus 2010'“ rakendamise kohta ( KOM(2005)0549 );
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta otsust nr 2241/2004/EÜ kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvuse ühtse ühenduse raamistiku kohta (Europass)
EÜT L 390, 31.12.2004, lk 6. ;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta
ELT L 255, 30.9.2005, lk 22. ;
– võttes arvesse Euroopa haridusministrite ühisdeklaratsiooni, mille nad võtsid vastu Bologna kohtumisel 19. juunil 1999. aastal ja milles seati eesmärgiks Euroopa kõrgharidusruumi loomine 2010. aastaks, et edendada Euroopa kodanike tööalast konkurentsivõimet ja liikuvust ning Euroopa kõrgharidussüsteemi rahvusvahelist konkurentsivõimet;
– võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2000. aastal Lissabonis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, milles seatakse Euroopa Liidu strateegiliseks eesmärgiks saada maailma kõige dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks, ning eelkõige võttes arvesse dokumenti „Haridus ja koolitus elamiseks ning töötamiseks teadmisteühiskonnas“;
– võttes arvesse komisjoni teatist „Euroopa muutmine elukestva õppe ruumiks“ ( KOM(2001)0678 );
– võttes arvesse nõukogu 27. juuni 2002. aasta resolutsiooni elukestva õppe kohta
EÜT C 163, 9.7.2002, lk 1. ;
– võttes arvesse 15. ja 16. märtsil 2002. aastal Barcelonas kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, eelkõige kokku lepitud eesmärki muuta 2010. aastaks Euroopa haridus- ja koolitussüsteemid üle kogu maailma kvaliteedi mõõdupuuks ning üleskutset jätkata tegutsemist vahendite loomiseks diplomite ja kvalifikatsioonide läbipaistvuse tagamiseks, edendades sealhulgas kutsehariduse ja kutseõppe valdkonnas samasuguste meetmete võtmist nagu Bologna protsessi raames;
– võttes arvesse Kopenhaagenis 29.–30. novembril 2002. aastal kohtunud Euroopa kutsehariduse ja kutseõppega tegelevate ministrite ning komisjoni deklaratsiooni Euroopa kutseharidus- ja kutseõppealase koostöö tõhustamise kohta (Kopenhaageni deklaratsioon) eesmärgiga suurendada vabatahtlikku koostööd kutsehariduse ja kutseõppe valdkonnas, et edendada vastastikust usaldust, läbipaistvust ning pädevuste ja kvalifikatsioonide tunnustamist, ning luues seeläbi aluse suuremale liikuvusele ja hõlbustades juurdepääsu elukestvale õppele;
– võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2002. aasta resolutsiooni Euroopa kutseharidus- ja kutseõppealase tõhustatud koostöö edendamise kohta
EÜT C 13, 18.1.2003, lk 2. ;
– võttes arvesse komisjoni teatist „Komisjoni oskuste ja liikuvuse tegevuskava“ ( KOM(2002)0072 );
– võttes arvesse nõukogu ja komisjoni 26. veebruari 2004. aasta ühist vahearuannet Lissaboni strateegia rakendamise kohta „Haridus ja koolitus 2010: Lissaboni protsessi edu põhineb kiiretel reformidel“, mis kutsus Lissaboni strateegia olulise osana arendama üleeuroopalist raamistikku, et võimaldada ja edendada kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvust, ülekandmisvõimalust ja tunnustamist;
– võttes arvesse 14. detsembri 2004. aasta Maastrichti kommünikeed, mis käsitles Euroopa kutseharidus- ja kutseõppe alase tõhustatud koostöö tuleviku prioriteete ning milles 32 Euroopa riigi kutsehariduse ja kutseõppega tegelevad ministrid, Euroopa tööturgude osapooled ja komisjon leppisid kokku, et seavad prioriteediks arendada avatud ja paindlikku kvalifikatsiooniraamistikku, mis põhineks läbipaistvusel ja vastastikusel usaldusel ning hõlbustaks kvalifikatsioonide tunnustamist ja ülekantavust, hõlmates nii kutseharidust ja kutseõpet kui ka üldharidust (kesk- ja kõrgharidus);
– võttes arvesse nõukogu ja Brüsselis 27.–28. mail 2004. aastal nõukoguga kohtunud liikmesriikide valitsuste esindajate järeldusi seoses ühtsete üleeuroopaliste põhimõtetega mitteformaalse ja informaalse õppe määratlemiseks ja tõendamiseks;
– võttes arvesse komisjoni töödokumenti „Lissaboni eesmärkide saavutamise suunas tehtud edusammud haridus- ja koolitusvaldkonnas – 2005. aasta aruanne“ ( SEK(2005)0419 );
– võttes arvesse 22.–23. märtsil 2005. aastal Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, mis juhtisid tähelepanu Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku vastuvõtmise tähtsusele 2006. aastal;
– võttes arvesse Budapestis 27.–28. veebruaril 2006. aastal peetud konverentsi „Euroopa kvalifikatsiooniraamistik: nõupidamise ja soovituste konverents“;
– võttes arvesse 16.–17. märtsil 2006. aastal Viinis toimunud Euroopa haridusministrite IX konverentsi „Hariduse tugevdamine Euroopas“ raames 17. märtsil 2006. aastal toimunud arutelude lõpptulemusi käsitlevat lõppkommünikeed, milles ministrid kinnitasid veelkord, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil on võimalik märkimisväärselt kaasa aidata kvalifikatsioonide läbipaistvamaks muutmisele, nende ülekantavusele ning tunnustamisele Euroopa tasandil, ning tõstsid esile selle rolli reformide käivitajana elukestva õppe toetamiseks laiemas Euroopa haridusruumis;
– võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2006. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, milles kinnitatakse, et haridus ja koolitus on otsustavad tegurid ELi pikaajalise konkurentsivõime ning sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse arendamisel ning et suurema liikuvuse ja tõhusa tööturu toetamiseks tuleb teha edusamme Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomisel;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitust hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
ELTs seni avaldamata. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse tööhõive ja sotsiaalkomisjoni raportit ning kultuuri- ja hariduskomisjoni ning siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamust ( A6-0248/2006 ),
A. arvestades, et ühtne Euroopa tasandi õppekeskkond ja tööturg on Lissaboni strateegias seatud eesmärkide saavutamise põhilisi eeldusi;
B. arvestades vajadust luua üleeuroopaline kvalifikatsioonide ja oskuste tunnustamise süsteem, austades samas Euroopa territoriaalset mitmekesisust ja piirkondade eriomadusi;
C. arvestades, et muuhulgas Bologna ja Kopenhaageni protsessi raames loodud kvalifikatsioonistruktuuridel põhineva Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomist tuleb tervitada kui kohast vahendit, mille abil toetada nõutavate kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvust, ülekantavust, tunnustamist ja kasutamist erinevates liikmesriikides ja erinevatel tasanditel ning mis hõlbustab kõigi kodanike juurdepääsu elukestva õppe võimalustele;
D. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil, mis on oskustel, tasemetele ja õpitulemustel põhinev üleeuroopaline tugisüsteem, on võimalik edendada asjakohaste mehhanismide kasutuselevõttu kvalifikatsiooninõuete kindlaksmääramiseks;
E. arvestades, et kvalifikatsiooni all tuleb mõista kõiki diplomeid, kvalifikatsioone ja tunnistusi ning töökogemust, mida tunnustatakse Euroopa Liidus;
F. arvestades, et teadmisteühiskonna ja demograafiliste muutustega seotud uute väljakutsete suhtes on Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku areng keskse tähtsusega, eriti seoses tööalase konkurentsivõime ja tööjõu geograafilise liikuvusega ELis, aga samuti – kooskõlas Lissaboni strateegiaga – konkurentsivõime ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamise seisukohast;
G. arvestades, et Euroopa Liidus arenev tööalane liikuvus (töötajate liikuvus ja ettevõtjate liikuvus) nõuab, et ühes liikmesriigis omandatud tunnistusi oleks võimalik tunnustada ja kasutada teises liikmesriigis vastaval tasemel;
H. arvestades, et pidev teadmiste, oskuste ning isiklike ja kutsealaste pädevuste uuendamine ning Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomine peaks aitama kaasa haridus- ja koolitussüsteemi ajakohastamisele ning seeläbi tööalase konkurentsivõime ja liikuvuse võimaluste suurendamisele Euroopas ning aitama parandada töötajate kindlustunnet töökoha suhtes, kusjuures Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks aitama kaasa suuremale läbipaistvusele omandatud kvalifikatsiooni tunnustamisel ja omandatavate kvalifikatsioonide ühtlustamisel, edendades üld- ja kutseharidussüsteemi arengut ning ühtlasi õppurite tööalase konkurentsivõime paranemist;
I. arvestades, et haridus- ja koolitusspetsialistide ja riiklike asutuste vahelise koostöö ning sobivate mehhanismide ja võrgustike puudumine, kehtivate õigusnormide puudulikkus ja piirangud, mida liikmesriikides sageli kohaldatakse asjakohastele eelarvevahenditele, on peamine takistus elukestva õppe põhimõtete elluviimisel, kõrghariduse ja tööhõive sidumisel ning uute teaduslik-tehniliste teadmiste kiiremal levitamisel töötajate hulgas ning raskendavad juba omandatud teadmiste ja pädevuste tõhusat kasutamist;
J. arvestades, et kvalifikatsioonid pole piisavalt läbipaistvad ning teistes riikides omandatud kvalifikatsiooni tunnustamise tase on madal;
K. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus osaleva 32 riigi ühine eesmärk on selgitada õppuritele ja õppejõududele teatud kvalifikatsioonini jõudmise peamisi teid; arvestades, et neile tuleb näidata, kuidas on võrdlustasemed vastastikku seotud, millisel määral on võimalik ülekandmine ning mille alusel otsustatakse kvalifikatsiooni tunnustamise üle;
L. arvestades, et põhimõtteliselt tuleks Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku rakendada esmalt vabatahtlikkuse alusel kui edasiviivat jõudu reformide teel, ilma et see tooks endaga kaasa juriidilisi kohustusi, kuid selle abil peab saama edendada riiklikul ja valdkondlikul tasandil väljastatud tunnistuste läbipaistvust ja ühtlustamist;
M. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik ei asenda vastavaid riiklikke raamistikke, vaid pigem täiendab neid; arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistikust peab saama laiem raamistik, mis hõlbustab koostööd liikmesriikide, tööturu osapoolte ja teiste sidusrühmade vahel rahvusvahelisel tasandil;
N. olles veendunud, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine saab olla edukas vaid siis, kui riiklike kvalifikatsioonide liigitamise juures Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku võrdlustasemetele tehakse usalduse ja läbipaistvuse alusel tihedat koostööd, kui asjakohaselt hinnatakse liikmesriikide eripära ja erivajadusi ning kui selle eesmärgiks on anda kasutajate ja osapoolte käsutusse vahend, mille abil kirjeldada omandatud ja omandatavaid kvalifikatsioone, säilitades samas õppetöö sõltumatuse ja autonoomsuse,
1. tervitab komisjoni algatust Euroopa haridus- ja koolitussüsteemi ajakohastamiseks, jätkuvaks parandamiseks ja tõhustamiseks ning konsultatsioonide alustamiseks seoses Euroopa sertifitseerimissüsteemidele ühtse võrdlusraamistiku loomisega;
2. tervitab asjaolu, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik põhineb õpitulemustel, kajastab elukestva õppe komplekssust ning edendab riiklike ja valdkondlike reformide läbiviimist;
3. on arvamusel, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on kasulik vahend, mis võimaldab suurendada ja konsolideerida eri süsteemide usaldust üksteise vastu, ning toetab täielikult selle eesmärke – kvalifikatsioonide läbipaistvuse suurendamist Euroopa tasandil ning töötajate liikuvuse ja elukestva õppe edendamist;
4. kiidab heaks sellise süsteemi loomise, mis lähtub ühistest tasemetest, vahenditest ja põhimõtetest ning on ühteaegu paindlik ja elukestva õppe põhimõtteid arvestav, kuid palub komisjonil täpsustada seoseid kvalifikatsioonitasemete, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta) ning riiklikul ja piirkondlikul tasandil juba olemasolevate või loodavate mitteformaalse ja informaalse õppe tõendamise süsteemide vahel;
5. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku peamisi ülesandeid peab olema kvalifikatsioonide ülekandmise hõlbustamine ja soodustamine erinevate haridus- ja koolitussüsteemide vahel, et võimaldada riikidevahelist kutsealast liikuvust ning vastata paremini Euroopa tööturu pakkumisele ja nõudlusele; rõhutab lisaks sellele, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik kujutab endast kohast alusraamistiku, mille abil määrata kindlaks vastavused ja vahetada informatsiooni ühtse Euroopa-sisese kvalifikatsiooniraamistiku loomiseks;
6. märgib eelöeldule tuginedes, et komisjoni ettepanek on õige ja hädavajalik, isegi kui kvalifikatsiooniraamistiku läbipaistvus ei ole täielikult tagatud; nõuab Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus väljapakutud kaheksa võrdlustaseme läbivaatamist ja parandamist; on seisukohal, et kirjeldused tuleb sõnastada kokkuvõtlikumalt ja hõlpsamini arusaadavalt ning et erilist rõhku tuleb panna erinevate võrdlustasemete eristamisele, nii et kvalifikatsioone oleks võimalik selgelt liigitada;
7. rõhutab, et pädevused, mis on ära toodud kaheksa võrdlustaseme kirjeldustes, peaksid hõlmama teadmisi mitte üksnes sotsiaalsetel ja eetilistel, vaid ka kultuurilistel teemadel;
8. on seisukohal, et elukestva õppe korraldamine ja tõendamine on liikmesriikide pädevuses ning et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil on raske sellesse valdkonda sekkuda;
9. on seisukohal, et kolm horisontaalset valdkonda (teadmised, oskused ning isiklikud ja kutsealased pädevused) tuleks samuti läbi vaadata ning muuta selgemaks ja mõistetavamaks;
10. rõhutab lisaks, et õpitulemuste eri liigid on kokkuvõetuna osa haridusest kui tervikust, mida ei saa mõõta ainult igas üksikus valdkonnas saavutatud taseme järgi;
11. on kriitiline kolmanda horisontaalse valdkonda suhtes – isiklikud ja kutsealased pädevused – , kuna nn pehmete pädevuste objektiivne hindamine ja metoodiline liigitamine on kirjelduste alusel äärmiselt keeruline ning „isiklik pädevus” on tegelikult vastava põhiharidustaseme lisaväärtus; kutsub komisjoni üles tegema vastavaid parandusi;
12. juhib tähelepanu sellele, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku peamine ülesanne on aidata läbi viia kutseõppe tulemustel põhinevate sertifitseerimismenetluste liigitamist; nõuab seetõttu lihtsate ja praktiliste kirjelduste kasutamist ning võrdlustasemete arvu vähendamist; märgib, et senised kogemused näitavad, et mida killustatumad on võrdlustasemed ja mida arvukamalt on erinevaid kriteeriume, seda raskem on neid omavahel ühtlustada;
13. on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik ei ole praegu piisavalt tihedalt seotud tööturuga; märgib, et ehkki Euroopa kvalifikatsiooniraamistik suurendab nii Euroopa majanduse konkurentsivõimet kui ka aitab üksikisikutel ennast teostada, tuleb seoses Lissaboni eesmärkidega pöörata enam tähelepanu sellele, et parandada üksikisikute võimalusi leida tööd ja saavutada töötajate suurem kindlustunne töökoha suhtes; rõhutab, et kõigi kaheksa astme juures tuleb peatähelepanu pöörata oskustele, mis on saavutatavad erinevate õppimisviiside abil, ning võtta arvesse kutsealaseid oskusi ja kogemusi ning nende tegelikke rakendamisvõimalusi kõnesoleval kutsealal; nõuab seetõttu kirjelduste muutmist ning seda, et akadeemilise haridusega seotud Bologna kriteeriume mitte ainult ei arvestataks ega säilitataks, vaid neid ka täiendataks, võttes arvesse kutseõppe ja lisakoolituse süsteeme;
14. nõuab tungivalt, et muudetakse 6., 7. ja 8. võrdlustaseme senist automaatset liigitamist Bologna kvalifikatsiooniraamistiku kolme akadeemilise kraadi järgi (bakalaureus, magister ja doktor), nii et isiku tegelike teadmiste, oskuste ning isiklike ja erialaste pädevuste liigitamine toimuks õppimise kohast sõltumatult;
15. palub parandada Tabelit nr 2, mis peaks aitama võrdlustasemeid selgitada; on seisukohal, et kuna see käsitleb tavaharidust, tuleks see selgelt allutada tulemustepõhisele lähenemisviisile; tervitab seetõttu soovitusi suhtuda Tabelisse nr 2 ettevaatlikkusega; on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks üldise alusraamistikuna jätma detailsemad küsimused, nagu näiteks Tabeli nr 2 täpne liigendus, kohaliku ja riikliku tasandi osapoolte pädevusse;
16. nõuab, et senisest rohkem toetataks ja edendataks ühtseid üleeuroopalisi põhimõtteid mitteformaalse ja informaalse õppe andmise ja tõendamise kohta elukestva õppe valdkonnas, eelkõige seoses teaduslik-tehniliste teadmiste ja oskuste laiendamisega ning arvestades üksikute elukutsete, piirkondade ja riikide eripära; on seisukohal, et vältimatult tuleb pöörata erilist tähelepanu mitteformaalsel ja informaalsel teel saavutatud õpitulemuste hindamise meetoditele ja süsteemidele, kuna elukestva õppe raames toimub oskuste omandamine muuhulgas erinevates igapäevastes tööolukordades;
17. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku arendamise käigus tuleb sellesse sisse viia ühised võrdlusnäitajad, mis muudaksid elukestva õppe raames töötajatel ja koolitusel osalejatel kutsealase karjääri kujundamise lihtsamaks;
18. kutsub kõiki riike üles looma riiklikul või piirkondlikul tasandil oma kvalifikatsiooniraamistikke, mille tegevusest võtavad vastavalt vajadustele osa pädevad organisatsioonid ja asutused ning mille abil tagada vastavus Euroopa kvalifikatsiooniraamistikule; on seisukohal, et riikides, kus riiklikku kvalifikatsiooniraamistikku veel ei ole ja kus on tähelepanuta jäetud informaalne ja mitteformaalne kvalifikatsioon, oleks otstarbekas kehtestada Euroopa kvalifikatsiooniraamistik;
19. palub komisjonil käivitada põhimõtete ja mõistete ühtlustamise protsess;
20. palub seetõttu komisjonil selgitada Bologna protsessis sätestatud kvalifikatsiooniraamistiku ja Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku vahelisi seoseid ning täpsustada, kas Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus pakutud näitajad kujutavad endast ainsat võrdlusalust Euroopa elukestva õppe ühisruumi jaoks;
21. lükkab tagasi ettepaneku kehtestada normatiivsed kriteeriumid õpingute kulgemise ja kestuse ning haridusasutuste ja koolituskursuste asukoha suhtes;
22. on seisukohal, et tuleb leida rohkem vahendeid Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku toetamiseks, et võimaldada kodanike juurdepääsu sellele, keskendudes tulemustele, mida on andnud Kopenhaageni ja Bologna protsess, mille suhtes Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peab olema loogiliselt liigendatud lähtepunktiks; on ühtlasi seisukohal, et suurt tähtsust tuleb omistada tööle, mida on õppe ning kvalifikatsiooni ja oskuste omandamise valdkonnas teinud rahvusvahelised organisatsioonid ja Euroopa asutused, nagu Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon ja Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus; kutsub komisjoni üles edendama ECVETi süsteemi (üleeuroopaline ainepunktide kogumise ja ülekandmise süsteem kutseharidussfääris), jätkama Europassi arendamist ja edendamist, looma andmepanga Ploteus ning toetama uusi uuenduslikke lähenemisviise mitteformaalse ja informaalse õppe tunnustamiseks;
23. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles suurendama riiklike europassikeskuste rolli ja struktuuri ning hõlbustama europassikeskustel põhiülesannete täitmist ja Euroopa Liidu poolt kindlaks määratud eesmärkide saavutamist, pöörates erilist tähelepanu vahetult europassikeskuste hallatavate vahendite (Euroopa curriculum vitae , Europassi õpirände tunnistus) laiemale levitamisele ning Europassi süsteemi järkjärgulisele ülevõtmisele;
24. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine vabatahtlikkuse alusel nõuab sidusrühmade toetust ja pühendumust riiklikul ja valdkondlikul tasandil;
25. tõdeb, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku kui erinevate kvalifikatsioonisüsteemide ülekandevahendi puhul on vaja järjepidevust ja vastastikust usaldust; soovitab välja töötada põhimõtted läbipaistvate ja usaldusväärsete kvaliteedi tagamise mehhanismide loomiseks, et tekiks võrdlusalus, mis võimaldaks ELi kodanike kvalifikatsiooni vastastikust tunnustamist;
26. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik võib aidata oluliselt kaasa liikuvuse suurenemisele Euroopa tööturul, kui ühe liikmesriigi otsust liigitada teatud riiklikke kvalifikatsioone Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku teatud tasemele aktsepteeritakse teiste poolt; on seisukohal, et komisjoni ettepanek kohustada liikmesriike kvaliteedi tagamise raames pidama kinni teatud ühistest põhimõtetest on sidusrühmade poolt eri tasanditel tehtava eduka koostöö oluline eeldus; märgib siiski, et see on nii ainult juhul, kui ei teki kattumisi olemasolevate kvaliteeditagamise süsteemidega, nagu näiteks kvaliteedi tagamist käsitlevate standardite ja direktiividega;
27. on seisukohal, et vastastikune usaldus peaks olema ühteaegu liikmesriikide vahel Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku raames tehtava tõhustatud koostöö tulemus ja raamistiku tõhusa toimimise eeltingimus; on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku arendamiseks ja kohandamiseks on vajalik asjakohane katsetamisetapp, mõjuanalüüs ja täiendava hinnangu andmine; kutsub komisjoni üles välja töötama ja esitama selle eesmärgi saavutamiseks kohaseid meetodeid ja strateegiaid;
28. nõuab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku edasisel arendamisel võetaks arvesse konsultatsioonide käigus sidusrühmade esitatud nõudmisi muuta süsteemi arusaadavamaks;
29. kutsub komisjoni üles Euroopa Parlamendi tähelepanekute põhjal oma ettepanekut uuesti üle vaatama;
30. juhib tähelepanu laiaulatusliku ja tasakaalustatud teavitamis- ja levitamisstrateegia tähtsusele teadlikkuse ja huvi suurendamiseks Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eeliste suhtes;
31. on seisukohal, et edukas olemiseks peab Euroopa kvalifikatsiooniraamistikul olema lõpptarbijate, st kodanike, töötajate, tööandjate ning haridusasutuste jaoks praktiline väärtus;
32. palub komisjonil teavitada Euroopa Parlamenti riiklike konsultatsioonide tulemustest ning korraldada enne lõpliku ettepaneku esitamist edasisi asjakohaseid arutelusid;
33. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
SELETUSKIRI
Euroopa haridus- ja koolitussüsteemid peavad silmitsi seisma globaliseerumisega, et võimaldada kodanikel end teostada ning saada osa ELi rahvusvahelisest konkurentsivõimest.
Kvalifitseeritud haridus- ja koolitussüsteemid on vastuseks suurenevatele demograafilise arenguga seotud probleemidele.
Läbivaadatud Lissaboni strateegia raames rõhutasid ELi haridusministrid 2005. aastal Euroopa haridus- ja koolitussüsteemi kaasajastamise vajadust.
Seeläbi vastatakse paremini nõudlusele rahvusvahelistel tööturgudel.
Piiriülest liikuvust tööturul tuleb soodustada, läbilaskevõimet erinevate riiklike haridussüsteemide vahel tuleb hõlbustada.
ELi liikmesriigid seadsid 1999. aastal Bolognas endale eesmärgiks luua 2010. aastaks ühtne Euroopa kõrgharidusruum.
Seejärel loodi Euroopa ainepunktide ülekandmise süsteem (ECTS) ainepunktide riikidevaheliseks tunnustamiseks.
Barcelona tippkohtumine pani 2002. aasta märtsis aluse vastavale süsteemile kutsehariduse valdkonnas (ECVET – Euroopa ainepunktide kogumise ja ülekande süsteem kutseharidussfääris).
2002. aastal otsustasid ELi liikmesriigid Kopenhaageni konverentsil tõhustada täiendavalt koostööd Euroopa kutsehariduse valdkonnas.
Nõukogu ja komisjoni ühises vahearuandes tööprogrammi „Haridus ja koolitus 2010“ kohta 2004. aasta veebruaris nõuti Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomist ja 32 liikmesriigi haridusministrid uuendasid seda nõuet 2004. aasta detsembris.
Lisaks rõhutas Euroopa Ülemkogu 2005. aasta märtsis, et 2006. aastaks tuleb vastu võtta Euroopa kvalifikatsiooniraamistik.
Komisjon avaldas seepeale oma ettepaneku „Euroopa elukestva õppe kvalifikatsioonide raamistiku loomise suunas“.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peab looma alusraami, mis täidab kolme ülesannet:
esiteks peab see ühendama riiklikud ja valdkondlikud kvalifikatsioonide raamistikud, teiseks peab see tagama kutse- ja üldhariduslike kvalifikatsioonide tunnustamise, võrreldavuse ja ülekantavuse ja kolmandaks peab see kandma hoolt suurema läbipaistvuse, läbilaskevõime ja liikuvuse eest.
Kaheksa vertikaalset taset (võrdlustaset) seotakse Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus kolme horisontaalse valdkonnaga (teadmised, oskused, isiklikud ja kutsealased pädevused), nii et inimesi on võimalik õpitulemuste alusel paremini rühmitada.
Elukestev õpe mängib olulist rolli, et tagada konkurentsivõime ja ELi sotsiaalse ühtekuuluvuse säilimine.
Selle teostamist muudab siiski keerulisemaks puudulik kommunikatsioon ja koostöö puudumine haridus- ja koolitusekspertide ning ametiasutuste vahel erinevatel tasanditel.
Tõkked asutuste ja riikide vahel raskendavad juurdepääsu haridusele ja koolitusele ning juba omandatud teadmiste ja pädevuste tõhusat kasutamist.
Nimetatud probleeme põhjustavad esmajoones läbipaistvuse puudumine kvalifikatsioonide puhul, samuti välismaiste kvalifikatsioonide vähene tunnustamine ning korralduste puudumine, mis võimaldavad kodanikel kvalifikatsioonide ülekandmist riiklike ja valdkondlike kvalifikatsioonisüsteemide vahel.
Need takistused tuleb kõrvaldada Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil ning töötajatele ja tööandjatele tuleb võimaldada oma pädevuste paremat kasutamist.
Liikuvust erinevate liikmesriikide ja erinevate haridussüsteemide vahel tuleb hõlbustada.
Paljudes Euroopa ja kogu maailma riikides ja valdkondades võetakse praegu kasutusele erinevaid kvalifikatsiooniraamistikke (OECD 2003, 2004), mis on vastavalt riiklikele ja valdkondlikele eripäradele erinevalt kujundatud.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku peavad liikmesriigid põhimõtteliselt vabatahtlikult rakendama.
Raportöör kutsub liikmesriike üles koostama riiklikke kvalifikatsiooniraamistikke ja neid seostama Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga.
Paljud neist ei ole rakendanud riiklikku kvalifikatsiooniraamistikku, samuti ei ole neil kavas seda tulevikus teha.
Riiklik kvalifikatsiooniraamistik on alati vabatahtlik ja seda ei tule kohandada Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga ega sellega asendada.
Asjaolu tõttu, et mõned olemasolevatest riiklikest kvalifikatsiooniraamistikest järgivad sisendile suunatud lähenemisviisi ja jätavad seega tähelepanuta informaalsed ja mitteformaalsed kvalifikatsioonid, peaks tugevamini toetama ja soodustama nõukogu 1994. aasta mai otsust mitteformaalse ja informaalse õppimise tunnustamise kohta liikmesriikides.
On vältimatu pöörata eriliselt tähelepanu mitteformaalse ja informaalse õppimise hindamise meetoditele ja süsteemidele, kuna pädevuste areng pärast esmast väljaõpet toimub peamiselt igapäevases töösituatsioonis.
Informaalse õppimise all tuleb mõista õppimist, mis toimub igapäevaelus, töökohas, perekonnaringis või vabal ajal.
Seoses õpieesmärkide, -aja või õppimise edendamisega ei ole see struktureeritud ja ei vii tavaliselt sertifitseerimiseni, aga võib siiski olla sihipärane.
Mitteformaalne õppimine on õppimine, mis ei toimu haridus- või koolitusasutuses ja tavaliselt ei vii sertifitseerimiseni, samal ajal on süstemaatiline ja õppija seisukohast sihipärane.
Raportöör kritiseerib:
· et puudub selge seos tööturuga.
Kui Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku üks eesmärk seisneb Euroopa majanduse konkurentsivõime tõstmises, tuleb Lissaboni eesmärkide tõttu pöörata suuremat tähelepanu üksikisiku töövõimele;
· väljundil põhinevat lähenemisviisi nõuet, st õpitulemustele suunatud raamistikku on võimalik tagada vaid siis, kui kvalifikatsioonid liigitatakse vastavalt nende tähtsusele tööalase konkurentsivõime jaoks.
Seega peab Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku ettepanek lisaks formaalsetele diplomitele, informaalsetele ja mitteformaalsetele kvalifikatsioonidele võtma eelkõige arvesse kutsealast kogemust ja sellega kaasnevat pädevuste laiendamist;
· et komisjoni esitatud eelnõu on seega ühekülgne, kui see seostub ülekaalukalt kõrgharidusega ja jätab tähelepanuta kutsehariduse kaasamise.
Võrdlustasemete 6, 7 ja 8 kirjeldused lähtuvad selgelt Bologna protsessi eesmärkidest ja on seega automaatselt seotud kõrgharidusega.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks kõrg- ja kutsehariduse võrdväärsuse eeldusel andma impulsse;
· et läbivalt ei kaasata Bologna ja Kopenhaageni protsesside tulemusi.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peab moodustama sidusalt kujundatud lähenemisviisi, et luua üksteisega kooskõlastatud süsteem;
· et selguse ja arusaadavuse nõue ei ole kvalifikatsiooniraamistiku puhul osaliselt tagatud.
Nii vajalikud nagu on Euroopa kvalifikatsiooni raamistiku kaheksa taset, seda kokkuvõtlikumalt tuleks sõnastada nende kirjeldused;
· et kolme horisontaalset valdkonda – teadmised, oskused ning isiklikud ja kutsealased pädevused – eraldatakse kunstlikult.
Teadmised ja oskused saab kokku võtta valdkonna „isiklikud ja kutsealased pädevused“ alla, kuna kõigi kolme valdkonna eesmärgiks on pädevused.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eduks on absoluutselt vajalik, et liikmesriigid ja tööturu osapooled teevad Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku teostamisel koostööd usalduse alusel ja luuakse konkreetne kasu lõpptarbija jaoks, ning samuti kodanike, töötajate ja tööandjate ning haridusspetsialistide jaoks.
29.5.2006
kultuuri- ja hariduskomisjoNI ARVAMUS
tööhõive- ja sotsiaalkomisjonile
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
( 2006/2002(INI) )
Arvamuse koostaja (*):
Milan Gaľa
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
ETTEPANEKUD
Kultuuri- ja hariduskomisjon palub vastutaval tööhõive- ja sotsiaalkomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tervitab Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomist omandatud kvalifikatsioonide ülekandmise ja tunnustamise lihtsustamiseks ning elukestva õppe, läbipaistvuse, liikuvuse ja paindlikkuse edendamiseks haridus- ja koolitussüsteemides;
2. hindab seda potentsiaali, mis on Euroopa kvalifikatsiooniraamistikul metaraamistiku, ülekandevahendi ja suunisena riiklike ja valdkondlike kvalifikatsioonisüsteemide jaoks;
3. tervitab asjaolu, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik põhineb õpitulemustel, kajastab elukestva õppe komplekssust ning edendab riiklike ja valdkondlike reformide läbiviimist;
4. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine vabatahtlikkuse alusel nõuab sidusrühmade toetust ja pühendumust riiklikul ja valdkondlikul tasandil;
5. nõuab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku edasiarendamisel võetaks arvesse konsultatsioonide käigus sidusrühmade poolt nõutud selgitusi;
6. soovitab koostada kaheksa sihttaseme kirjeldused nii, et need oleksid läbipaistvamad, kasutajasõbralikumad ja täielikult rakendatavad;
7. rõhutab, et pädevused, mis on ära toodud kaheksa sihttaseme kirjeldustes, peaksid sisaldama teadmisi mitte üksnes sotsiaalsetel ja eetilistel, vaid ka kultuurilistel teemadel;
8. nõuab mitteformaalse ja informaalse hariduse hindamise süsteemide lülitamist elukestva õppe raamistikku;
9. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peab põhinema Bologna ja Kopenhaageni protsesside raames tehtud eeltööl ning olema seotud Euroopa tasandil välja töötatud ning üksikisikut toetavate vahenditega, nagu Europass, Ploteus ja ainepunktide ülekande süsteem;
10. juhib tähelepanu laialdase ja hästi üles ehitatud teavitamis- ja levitamisstrateegia tähtsusele, et suurendada teadlikkust ja huvi Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eeliste suhtes;
11. peab parimaks lahenduseks koostada riiklikud kvalifikatsiooniraamistikud ning siduda need Euroopa kvalifikatsiooniraamistikuga, et riiklikke kvalifikatsioone oleks lihtsam Euroopa sihttasemetega vastavusse viia;
12. tõdeb, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku kui erinevate kvalifikatsioonisüsteemide ülekandevahendi puhul on vaja järjepidevust ja vastastikust usaldust;
13. soovitab välja töötada põhimõtted läbipaistvateks ja usaldusväärseteks kvaliteedi tagamise mehhanismideks, et tekiks võrdlusalus, mis võimaldaks ELi kodanike kvalifikatsioonide vastastikust tunnustamist;
SELETUSKIRI
Kavandatud Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eesmärk on luua metaraamistik, mis võimaldab siduda kvalifikatsioonisüsteemid riiklikul ja valdkondlikul tasandil.
See võrdlusstruktuur hõlbustab üksikisikute kvalifikatsioonide ülekandmist ja tunnustamist.
Komisjoni töödokument toodi avalikkuse ette 2005. aasta juulis.
Komisjon konsulteeris tööprogrammis “Haridus ja koolitus 2010” osaleva 32 riigiga, Euroopa sotsiaalpartneritega, asjaomaste Euroopa liitude, valitsusväliste organisatsioonide ja võrgustikega ning erinevate majandusharude (näiteks info- ja sidetehnoloogia, ehitus, turundus jm) üleeuroopaliste liitudega.
Arvamuse koostaja tunneb heameelt, et vastukajad koos Euroopa Parlamendi raportiga võetakse arvesse Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku lõpliku sisu ja ülesehituse kindlaksmääramisel enne ametliku/lõpliku ettepaneku esitamist 2006. aasta lõpul.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine on oluline samm eesmärgi saavutamise suunas pakkuda kõigil tasanditel reaalseid ja atraktiivseid võimalusi elukestvaks õppeks.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku arendatakse ja rakendatakse vabatahtlikkuse alusel ning sellega ei kaasne mingeid õiguslikke kohustusi.
Seetõttu peab arvamuse koostaja vajalikuks rõhutada, kui oluline on riiklikul ja valdkondlikul tasandil sidusrühmade aktiivne toetus ja pühendumine Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku edukaks toimimiseks.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on kavandatud ülekandevahendina, mis suurendab läbipaistvust ja toetab vastastikust usaldust.
Seetõttu peaks ta võimaldama kvalifikatsiooniraamistike ja -süsteemide ühendamist riiklikul ja valdkondlikul tasandil.
Enamikus riikides toob see protsess ilmselt kaasa üldise riikliku kvalifikatsiooniraamistiku väljatöötamise.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks koosnema kolmest põhiosast.
Tuuma moodustaks õpitulemustel põhinevate ühiste võrdlusaluste 8-tasemeline süsteem.
Neid sihttasemeid toetaks terve hulk vahendeid, mis põhinevad üksikisikute vajadustel (Euroopa integreeritud ainepunktide ülekande ja kogumise süsteem elukestvaks õppeks, Europass, õppimisvõimaluste andmebaas Ploteus).
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik sisaldaks ka ühiste põhimõtete ja menetluste kogumit suunistega koostööks sidusrühmade vahel eri tasanditel, pöörates erilist tähelepanu kvaliteedi tagamisele, tunnustamisele, juhendamisele ja põhipädevustele.
Selles kontekstis tuleb arvesse võtta Bologna ja Kopenhaageni protsesside kogemust ja tulemusi ning luua ühtlasi seosed Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku ja Euroopa tasandil loodud/loodavate vahendite vahel.
Kvalifikatsioonid igal Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tasemel on määratletud, lähtudes kolme tüüpi õpitulemustest: teadmised, oskused ja laiemad pädevused, mida kirjeldatakse kui isiklikke ja erialaseid tulemusi.
Arvamuse koostaja nõuab muu hulgas mitteformaalse ja informaalse hariduse hindamise meetodite ja süsteemide lülitamist elukestva õppe raamistikku ning rõhutab laialdase ja hästi üles ehitatud teavitamis- ja levitamisstrateegia tähtsust, et suurendada õppijate ja kodanikuühiskonna kui terviku teadlikkust ja huvi ning näidata, millist konkreetset kasu saavad Euroopa kvalifikatsiooniraamistikust üksikisikud, tööturg ning haridus- ja koolitussüsteemid.
Arvamuse koostaja peab vajalikuks leppida kokku kvaliteedi tagamise põhimõtted, mida liikmesriigid peavad täielikult ja läbipaistval moel järgima, ning usub, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku pidev ajakohastamine ja nõuetekohane katsetamine on vajalik, et lihtsustada koostööd ja vastastikust õppimist.
Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on kindlasti konstruktiivne algatus, mis peaks oluliselt kaasa aitama kvalifikatsioonide läbipaistvuse, ülekantavuse ja tunnustamise parandamisele Euroopa tasandil.
Ühtlasi peaks ta edendama riiklikke ja valdkondlikke reforme elukestva õppe toetamiseks ning kujunema oluliseks teguriks õpilaste ja töötajate liikuvuse seisukohast.
MENETLUS
Pealkiri
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
Menetluse number
2006/2002(INI)
Vastutav komisjon
EMPL
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
CULT 19.1.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
19.1.2006
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Milan Gaľa 7.2.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
20.3.2006
Vastuvõtmise kuupäev
29.5.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
23
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Maria Badia I Cutchet, Christopher Beazley, Ivo Belet, Marie-Hélène Descamps, Milan Gaľa, Vasco Graça Moura, Lissy Gröner, Luis Herrero-Tejedor, Ruth Hieronymi, Manolis Mavrommatis, Marianne Mikko, Ljudmila Novak, Christa Prets, Karin Resetarits, Pál Schmitt, Nikolaos Sifunakis, Helga Trüpel, Thomas Wise, Tomáš Zatloukal
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Gyula Hegyi, Nina Škottová, Grażyna Staniszewska, Jaroslav Zvěřina
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Catherine Trautmann
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
__
22.6.2006
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoNI ARVAMUS
tööhõive- ja sotsiaalkomisjonile
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
(2006/2002)
Arvamuse koostaja:
Stefano Zappalà
ETTEPANEKUD
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon palub vastutaval tööhõive- ja sotsiaalkomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
A. arvestades, et ühtne Euroopa õppekeskkond ja tööturg on Lissaboni strateegias seatud eesmärkide saavutamise põhitegurid;
B. arvestades vajadust luua Euroopa kvalifikatsioonide ja oskuste tunnustamise süsteem, austades samas Euroopa territooriumi mitmekesisust ja tugevust;
C. arvestades, et (oskustel, tasemetel, õpiväljunditel põhineva) ühtse tugiraamistiku, Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil saab toetada mehhanismide kasutuselevõtmist, mis võimaldavad kindlaks teha kvalifikatsiooninõuded;
D. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on Brügge-Kopenhaageni protsessi ja Bologna protsessi lõikepunkt ning sellest lähtuvalt võetakse ettepanekus pakutud näitajate puhul arvesse elukestva õppe täit keerukust, haarates ka Dublini tunnused;
E. arvestades, et kvalifikatsiooni all tuleb mõista kõiki diplomeid, kvalifikatsioone, tunnistusi ja töökogemust, mida tunnustatakse Euroopa Liidus,
1. on arvamusel, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on kasulik vahend, mis võimaldab suurendada ja konsolideerida eri süsteemide usaldust üksteise vastu ning toetab täielikult raamistiku eesmärke, nimelt kvalifikatsioonide läbipaistvuse saavutamist Euroopa tasandil, töötajate liikuvust ja elukestvat õpet;
2. kiidab heaks ühistest tasemetest, vahenditest ja põhimõtetest koosneva paindliku ning seejuures elukestva õppe põhimõtetest lähtuva süsteemi korralduse, kuid palub komisjonil täpsustada suhet kvalifikatsioonitasemete, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi 2005/36/EÜ ning riiklikul ja piirkondlikul tasandil juba olemasolevate või loodavate mitteametliku õppe ja vabahariduse tõendamise süsteemide vahel;
3. märgib, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus esineb mõningaid olulisi puudusi, mida on vaja parandada:
- ei ole selge, kellele raamistik on suunatud;
- ülesehitus ja keel on liiga keerulised ning seetõttu ei saa osa Euroopa kodanikke selle sisust aru;
- "kvalifikatsiooni" mõiste on mitmetähenduslik ning võib sarnaste terminite vahel segadust tekitada.
Erinevaid tasemeid kirjeldavates tabelites kasutatakse läbisegi seosetult nii õppe kui ka tööga seotud mudeleid;
- näitajate (järelikult ka õpiväljundite) liigendamine eri tüüpi elementideks (teadmised, oskused, pädevus) võib edendada teadmiste eraldi omandamise alast lähenemist, samas kui haridus peaks olema suunatud just nende teadmiste ühendamisele (oskus konkreetses kontekstis tegutseda);
4. on arvamusel, et pakutud tasemete kindlaksmääramine ja sisu ei ole Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eesmärkide saavutamiseks piisavalt täpsed;
5. arvab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku optimaalseks toimimiseks on vaja kõikides liikmesriikides kindlaks määrata ühtsed, arusaadavad ja elukestva õppe põhimõtetest juhinduvad riiklikud kvalifikatsioonide ja tunnistuste andmise süsteemid;
6. nõuab, et komisjon käivitaks kontseptuaalse lähenemise ja terminoloogia ühtlustamise protsessi;
7. kutsub komisjoni üles käivitama meetodite ühtlustamise ja haridussüsteemide lähendamise protsessi eesmärgiga parandada isikute vaba liikumist;
8. palub seetõttu komisjonil selgitada Bologna protsessis sätestatud kvalifikatsiooniraamistiku ja Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku vahelist suhet ning täpsustada, kas Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus pakutud näitajad kujutavad endast elukestva õppe ühise Euroopa ruumi jaoks ainsat võrdluspunkti;
9. arvab, et elukestva õppe poliitika arendamise tõttu tuleb kiiresti kindlaks määrata õppelaenude ning mitteformaalse õppe ja vabahariduse kontekstis omandatud oskuste tunnustamise ühised põhimõtted;
10. lükkab tagasi määravate kriteeriumide kehtestamise õpingute kulgemise ja kestuse osas ning haridusasutuste ja koolituskursuste asukoha osas;
11. leiab, et komisjon peab looma tiheda sideme Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku süsteemi ja Europassi süsteemi vahel, et tagada kutsekvalifikatsiooni saanud isikutele kutsekvalifikatsioonide konkreetsem ja kergem kasutamine;
12. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles suurendama riiklike europassikeskuste rolli ja struktuuri ning hõlbustama europassikeskuste põhiülesannete täitmist ja Euroopa Liidu poolt kindlaks määratud eesmärkide saavutamist, pöörates erilist tähelepanu vahetult europassikeskuste hallatavate vahendite (Euroopa curriculum vitae , Europassi õpirände tunnistus) laiemale levitamisele ning Europassi süsteemi järkjärgulisele ülevõtmisele;
13. kutsub komisjoni üles vaatama Euroopa Parlamendi sõnastatud märkuste põhjal läbi oma ettepanekut.
MENETLUS
Pealkiri
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
Menetluse number
2006/2002(INI)
Vastutav komisjon
EMPL
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
IMCO
19.1.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Stefano Zappalà
21.2.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
19.4.2006
29.5.2006
20.5.2006
Vastuvõtmise kuupäev
20.6.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
-:
0:
21
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Charlotte Cederschiöld, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Henrik Dam Kristensen, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Arlene McCarthy, Toine Manders, Zita Pleštinská, Giovanni Rivera, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Andreas Schwab, József Szájer, Bernadette Vergnaud, Jaroslav Zvěřina
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
André Brie, Benoît Hamon, Joseph Muscat, Stefano Zappalà
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
...
MENETLUS
Pealkiri
Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomine
Menetluse number
2006/2002(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
EMPL 19.1.2006
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
CULT 19.1.2006
IMCO 19.1.2006
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
CULT 19.1.2006
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Thomas Mann 27.10.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
3.5.2006
22.6.2006
Vastuvõtmise kuupäev
11.7.2006
Lõpphääletuse tulemused
+
-
43
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Jan Andersson, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Harald Ettl, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Sepp Kusstatscher, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Mario Mantovani, Ana Mato Adrover, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Pier Antonio Panzeri, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda, Jean Spautz, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Edit Bauer, Mihael Brejc, Udo Bullmann, Françoise Castex, Magda Kósáné Kovács, Lasse Lehtinen, Marianne Mikko, Luca Romagnoli, Agnes Schierhuber, Elisabeth Schroedter, Marc Tarabella, Patrizia Toia, Georgios Toussas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev
18.7.2006
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
