14.11.2007
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 4 esitanud
– Eija-Riitta Korhola fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Robert Evans ja Pasqualina Napoletano fraktsiooni PSE nimel,
– Annemie Neyts-Uyttebroeck, Sajjad Karim, Marios Matsakis ja Philippe Morillon fraktsiooni ALDE nimel,
– Inese Vaidere, Jan Tadeusz Masiel, Ryszard Czarnecki, Ewa Tomaszewska, Adam Bielan ja Mieczysław Edmund Janowski fraktsiooni UEN nimel,
– Jean Lambert fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– André Brie ja Jaromír Kohlíček fraktsiooni GUE/NGL nimel,
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– Verts/ALE ( B6‑0472/2007 )
– UEN ( B6‑0473/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0474/2007 )
– PSE ( B6‑0477/2007 )
– ALDE ( B6‑0478/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0479/2007 )
Pakistan
Euroopa Parlamendi resolutsioon Pakistani kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse Euroopa Ühenduse ja Pakistani Islamivabariigi vahel 24. novembril 2001. aastal sõlmitud ja 2004. aastal jõustunud partnerluse ja arengu koostöölepingut (mida nimetatakse ka kolmanda põlvkonna koostöölepinguks), eriti selle lepingu artiklit 1, milles on sätestatud, et „inimõiguste ja demokraatia põhimõtete austamine […] on käesoleva lepingu oluline element”;
–
võttes arvesse ELi ja Pakistani 8. veebruari 2007. aasta ühisdeklaratsiooni eelnimetatud koostöölepingu kohta, milles mõlemad osapooled kohustusid arendama laialdast ametlikku poliitilist dialoogi, mis hõlmab terrorismivastast võitlust, tuumarelva leviku tõkestamist, inimõigusi ja head valitsemistava;
–
võttes arvesse nõukogu 8. novembri 2007. aasta deklaratsiooni erakorralise seisukorra kehtestamise kohta Pakistanis ja ELi kõrge esindaja Javier Solana 4. novembril 2007 tehtud avaldust ning Euroopa Liidu missioonijuhtide Islamabadis 4. novembril 2007 tehtud avaldust;
–
võttes arvesse ÜRO peasekretäri 5. novembri 2007. aasta avaldust inimõiguste ja opositsiooniaktivistide (sealhulgas ÜRO eriraportööri usu- ja mõttevabaduse küsimustes) kinnipidamise kohta Pakistanis;
–
võttes arvesse Briti Rahvaste Ühenduse välisministrite 12. novembri 2007. aasta teadaannet, et nad peatavad Pakistani osalemise, kui president Musharraf ei taasta 22. novembriks 2007 põhiseaduslikku korda;
–
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone inimõiguste ja demokraatia kohta Pakistanis, eelkõige 12. juuli 2007. aasta ja 25. oktoobri 2007. aasta resolutsioone;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4,
A.
arvestades, et president Musharraf andis 3. novembril 2007 välja ajutise põhiseadusliku korralduse, millega peatati põhiseaduse ja õigusriigi põhimõtete kehtivus ja asendati need sõjaseisukorraga;
B.
arvestades, et nimetatud samm astuti vahetult enne ülemkohtu eeldatud otsust presidendi kolmanda ametiaja õiguspärasuse kohta, kui president on endiselt sõjaväe ülemjuhataja; arvestades, et paljud juristid ja muud murelikud kodanikud kogunesid protestiks tänavatele, neist mitut tuhandet peksti julmalt ja peeti kinni;
C.
arvestades, et president Musharrafi viimase aja sammud võivad suurendada ebastabiilsust riigis ning õhutada sellega äärmuslust ja vägivalda; olles äärmiselt mures ohu pärast rahule ja stabiilsusele Pakistani naabruses ja kogu piirkonnas;
D.
arvestades, et Pakistani ülemkohus pole veel esitanud oma otsust küsimuse kohta, kas president Musharrafi valimine vastas põhiseadusele;
C.
arvestades, et tühistatud on ajakirjandusvabadus, kohtuvõimu sõltumatus, sõna- ja kogunemisvabadus ning poliitilise tegevuse vabadus kui tsiviliseeritud poliitilise süsteemi tunnused;
1.
nõuab seetõttu ühemõtteliselt sõjaseisukorra lõpetamist ja Pakistani 1973. aasta põhiseaduse viivitamatut uuesti rakendamist;
2.
väljendab solidaarsust tuhandete juristide, kodanikuühiskonna ja inimõiguslaste ning väljapaistvate poliitiliste liidrite õiguspäraste protestiavaldustega; mõistab hukka politsei vägivalla protestijate vastu ja alusetute terrorismisüüdistuste põhjal või süüdistusi esitamata toimepandud ulatuslikud vahistamised,
3.
on eriti mures selle pärast, et on vahistatud rohkem kui 3000 kodanikku, kelle hulgas on poliitiliste parteide juhte, juriste, ajakirjanikke, inimõiguste kaitsjaid ja kodanikuühiskonna esindajaid; nõuab Pakistani Rahvapartei esimehe Benazir Bhutto, sõltumatu inimõiguste komisjoni esimehe Asna Jahangiri ja ÜRO eriraportööri usu- ja mõttevabaduse küsimustes I. A. Rehmani viivitamatut vabastamist koduaresti alt; on ärevuses selle pärast, et ÜRO peasekretäri eriesindaja inimõiguste aktivistide olukorra küsimustes Hina Jilani vahistamiskäsk on endiselt jõus;
4.
nõuab kohtuliku sõltumatuse taastamist kohtusüsteemi taastamise teel; nõuab kõikide advokatuuri liikmete viivitamatut vabastamist, kes vahistati pärast rahumeelseid tänavaproteste; mõistab hukka ülemkohtu esimehe Chaudhry ebaseadusliku koduaresti ja ülemkohtu advokatuuri esimehe Atizas Ahsani vangistuse;
5.
kutsub president Musharrafi veelkord üles austama ülemkohtu otsust – kui see on taaskehtestatud – tema presidendiks valimise vastavuse kohta põhiseadusele; kutsub president Musharrafi üles astuma sõjaväe ülemjuhataja kohalt tagasi enne presidendi ametivande andmist uueks ametiajaks ja enne parlamendi poolt talle antud õiguse olla nii tsiviil- kui ka sõjaväe juht lõppemist 15. novembril 2007;
6.
nõuab kõikide meediapiirangute ja poliitiliste sündmuste meedias vaba kajastamise piirangute tühistamist;
7.
kutsub Pakistani valitsust üles kehtestama vajalikke tingimusi vabade, õiglaste ja läbipaistvate valimiste tagamiseks kava kohaselt; juhib sellega seoses tähelepanu president Musharrafi 11. novembri 2007. aasta avaldusele, mille kohaselt provintside assambleede ja rahvusassamblee valimised toimuvad hiljemalt 9. jaanuaril 2008;
8.
nõuab, et kooskõlas põhiseadusega ja kõikide opositsiooniparteidega konsulteerides moodustataks täiesti neutraalne ajutine valitsus, mis jälgiks valimisi, ja et muudetaks valimiskomisjoni koosseisu; kutsub üles võimaldama valimistel osaleda kõikide poliitiliste parteide juhtidel, kaasa arvatud endisel peaministril Nawaz Sharifil, kellel tuleks lubada Pakistani naasta ja valimiste käigus aktiivselt osaleda;
9.
tuletab meelde, et valimisprotsessi usaldusväärsus sõltub poliitvangide, sealhulgas luureagentuuride poolt ebaseaduslikult kinni peetavate vangide vabastamisest ja poliitiliste vastaste kadumise lõppemisest, vastavalt ülemkohtu direktiivile; on seisukohal, et sõna-, liikumis-, ühinemis- ja kogunemisvabadus peab olema täielikult tagatud ja kõik seadusi austavatele parteidele kehtestatud piirangud peavad olema kõrvaldatud;
10.
rõhutab, et Euroopa Parlamendi vaatlejate delegatsiooni saatmine Pakistani parlamendi valimistele ELi vaatlusmissiooni raames sõltub sellest, kas Pakistani ametiasutused täidavad vabade ja õiglaste valimiste korraldamise põhilisi eeltingimusi; rõhutab sellega seoses, et sõjaseisukorras ette valmistatud ja toimunud valimised oleks selge signaal ebademokraatlikust protsessist;
11.
kutsub komisjoni üles kaaluma hoolikalt järgmise tutvumismissiooni saatmist, juhul kui sõjaseisukord tühistatakse, et hinnata ELi pikaajalise valimiste vaatlemise missiooni saatmise otstarbekust;
12.
toetab täielikult nõukogu 8. novembri 2007. aasta deklaratsioonis esitatud selgeid põhimõtteid, mille alusel tuleb hinnata põhiseadusliku korra taastamist Pakistanis;
13.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles nõudma Pakistani valitsuselt kõigist koostöölepingus kirja pandud põhimõtetest, eriti demokraatia ja inimõiguste klauslist kinnipidamist; palub komisjonil esitada koostöölepingu täitmise kohta aruanne;
14.
kutsub sellega seoses komisjoni üles kaaluma abi suurendamist Pakistanile hariduse, vaesuse vähendamise, tervishoiu ja päästetööde jaoks, suunates vahendeid ilmalike valitsusväliste organisatsioonide kaudu;
15.
kutsub kõiki liikmesriike üles pidama täielikult kinni Euroopa Liidu relvaekspordi toimimisjuhendist;
16.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele, Pakistani valitsusele ja ÜRO peasekretärile.
