14.6.2010 B7-0350/2010 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
Humanitaarabi laevastiku vastu suunatud Iisraeli sõjaline operatsioon ning Gaza blokaad
Véronique De Keyser
,
Adrian Severin
,
Hannes Swoboda
,
Corina Creţu
,
Proinsias De Rossa
,
Göran Färm
,
Richard Howitt
,
Ivailo Kalfin
,
Maria Eleni Koppa
,
Wolfgang Kreissl-Dörfler
,
Emilio Menéndez del Valle
,
María Muñiz De Urquiza
,
Pier Antonio Panzeri
,
Olga Sehnalová
,
Kristian Vigenin
fraktsiooni S&D nimel
PE441.932v01-00 B7‑0350/2010 Euroopa Parlamendi resolutsioon humanitaarabi laevastiku vastu suunatud Iisraeli sõjalise operatsiooni ning Gaza blokaadi kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Lähis-Ida kohta, eelkõige 16. novembri 2006. aasta resolutsiooni olukorra kohta Gaza sektoris, 11. oktoobri 2007. aasta resolutsiooni humanitaarolukorra kohta Gazas, 21. veebruari 2008. aasta resolutsiooni olukorra kohta Gaza sektoris ning 15. jaanuari 2009. aasta resolutsiooni olukorra kohta Gaza sektoris;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi presidendi Jerzy Buzeki 31. mai 2010. aasta avaldust;
– võttes arvesse Genfi konventsioone;
– võttes arvesse ÜRO julgeolekunõukogu 8. jaanuari 2009. aasta resolutsiooni 1860 ja 16. detsembri 2008. aasta resolutsiooni 1850;
– võttes arvesse ÜRO julgeolekunõukogu 1. juuni 2010. aasta avaldust;
– võttes arvesse ÜRO inimõiguste nõukogu 2. juuni 2010. aasta resolutsiooni Iisraeli sõjaväe tõsise rünnaku kohta humanitaarabilaevade konvoi vastu;
– võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Catherine Ashtoni 28. ja 31. mai 2010. aasta deklaratsioone;
– võttes arvesse Maailma Terviseorganisatsiooni peaassambleel 18. mail 2010. aastal vastu võetud resolutsiooni;
– võttes arvesse maailma toiduabi programmi ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 2009. aasta novembri aruannet olukorra kohta Gazas;
– võttes arvesse 1980. aasta Venezia deklaratsiooni;
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et Gazasse teel olnud humanitaarabi laevastiku vastu rahvusvahelistes vetes 31. mail 2010 toime pandud Iisraeli sõjalise operatsiooni tagajärjel sai surma üheksa tsiviilisikut ning haavata 38 tsiviilisikut ja seitse Iisraeli sõdurit;
B. arvestades, et piiriületuspunktid Gaza sektorisse ja sealt välja on olnud suletud alates 2007. aasta jaanuarikuust ning et inimeste ja kaupade liikumise tõkestamine on suurendanud vaesust, halvanud ülesehituse ja hävitanud majanduse Gaza sektoris, mis on kaasa toonud Hamasi ja teiste rühmituste poolt kontrollitava musta turu vohamise; arvestades, et blokaad pole saavutanud poliitilist eesmärki, milleks oli äärmuslaste õõnestamine, vaid on tabanud iseäranis elanikkonna kõige kaitsetumat osa, põhjustades selles piirkonnas elavate palestiinlaste humanitaarkriisi süvenemise ning radikaliseerumise kasvu;
C. arvestades, et Gaza sektori blokaadi võib käsitleda rahvusvahelise humanitaarõigusega vastuolus oleva kollektiivse karistusena;
D. arvestades, et 80% Gaza elanikest sõltub toiduabist, rohkem kui 60% on toiduga kindlustamata, tööpuuduse määr on umbes 50% ning sanitaar- ja keskkonnatingimused on murettekitavalt halvenenud;
E. arvestades, et selle aasta kolme esimese kuu jooksul on Gazasse sisenenud vaid 3 600 veoauto koormatäit toiduabi, sellal kui 2007. aasta esimese kolme kuu jooksul saabus toiduabi 36 000 koormat, ning arvestades, et Gazasse lubatakse viia vaid 81 toodet, samas kui Palestiina pagulasi Lähis-Idas toetava ÜRO abiorganisatsiooni UNRWA hinnangul oleks vaja vähemalt 6000 eri toodet, et rahuldada põhilisi humanitaarvajadusi;
F. arvestades, et Palestiina alad on suurimad ELi vahendite saajad kolmandate riikide hulgas ning sellel abil on olnud tähtis osa püüdlustes leevendada Gaza humanitaarkatastroofi; arvestades, et EL jätkab olulise humanitaarabi andmist Gaza sektoris, sealhulgas UNRWA kaudu;
G. arvestades, et iisraellaste ja palestiinlaste vahelise püsiva rahu peamiseks aluseks jääb kahe riigi lahendus ning seepärast tuleks vältida ühepoolselt tehtavaid samme, mis võivad kahjustada seda väljavaadet; arvestades, et käimasolevad lähenemiskõnelused võivad viia otseste rahuläbirääkimiste taasalustamiseni eesmärgiga luua elujõuline Palestiina riik, mis elab rahus ja turvaliselt kõrvuti Iisraeli riigiga,
1. avaldab kaastunnet ohvritele ja nende perekondadele;
2. mõistab hukka 31. mail 2010. aastal toimunud rünnaku humanitaarabilaevastikule rahvusvahelistes vetes, mille käigus tapeti üheksa tsiviilisikut ja mitmed said haavata, ning peab väga kahetsusväärseks sellist vastuvõetamatut rahvusvahelise õiguse, eelkõige neljanda Genfi konventsiooni rikkumist;
3. nõuab, et kiiresti alustataks selle rünnaku erapooletut rahvusvahelist uurimist ning toetab ÜRO julgeolekunõukogu, ÜRO peasekretäri ja ÜRO inimõiguste ülemvoliniku selleteemalisi avaldusi ja algatusi; nõuab vastutuse ja kohustuse põhimõtete järgimist; nõuab, et komisjoni asepresident ja liidu kõrge esindaja ning ELi liikmesriigid võtaksid meetmeid tagamaks, et tehakse kõik vajalik selle nõude täitmiseks;
4. nõuab, et Iisrael viivitamata, täielikult ja alatiseks lõpetaks Gaza piiramise, mis on viinud humanitaarkatastroofini ja kasvava radikaliseerumiseni, mis hakkab kahjustama Iisraeli ja kogu piirkonna julgeolekut;
5. nõuab, et komisjoni asepresident ja liidu kõrge esindaja ning ELi liikmesriigid astuksid samme selle tagamiseks, et püsivalt avataks kõik piiriületuspunktid Gaza sektorisse ja sealt välja, kontrollides lõppkasutust rahvusvahelisel tasemel, et tõkestamata saaksid liikuda nii humanitaarabi ja kaubad, mida vajatakse ülesehituseks ja iseseisvaks majanduseks, kui ka rahavood, ning et inimesed saaksid vabalt liikuda;
6. toetab algatusi, mille kohaselt EL esitab nelikule kava eesmärgiga lõpetada Gaza piiramine ja lahendada Iisraeli mure julgeoleku pärast, tagades Rafah’ piiripunkti rahvusvahelise järelevalve, muu hulgas taaskäivitades selleks ELi piirihaldamise abimissiooni, ning pannes Gaza rannikut jälgima rahvusvahelise mereväeüksuse;
7. kutsub komisjoni asepresidenti ja liidu kõrget esindajat ning liikmesriike üles ümber hindama Euroopa Liidu piirihaldamise abimissiooni mandaati, lisades võimalusel merelise mõõtme ning arvestades praegust poliitilist olukorda ja kohapealseid julgeolekutingimusi;
8. tuletab meelde, et isegi kui EL on valmis laiendama oma abipaketti palestiinlastele, pole see tingimatu kohustus, ning rõhutab, et humanitaarabi tuleb anda küll tingimusteta, kuid EL peab etendama poliitilist rolli, mis tooks elujõulise Palestiina riigi loomisel reaalseid tulemusi, mis oleksid kooskõlas liidu märkimisväärse rahalise abiga ja majandusliku kaalukusega piirkonnas;
9. on veendunud, et ELi Lähis-Ida poliitika on vaja kiiremas korras põhjalikult ümber kujundada, et esile tuua otsustav ja järjekindel poliitiline roll, millega kaasnevad tõhusad diplomaatilised vahendid, selleks et saavutada rahu ja julgeolek selles naabruspiirkonnas, mis on ELi jaoks strateegilises mõttes väga oluline;
10. nõuab, et nõukogu astuks samme ELi–Iisraeli assotsiatsiooninõukogu viivitamatuks kokkukutsumiseks, et arutada praegust olukorda ELi–Iisraeli suhete taustal;
11. tunnustab UNRWA tööd ning teadlikuna rahalistest raskustest, mis seda organisatsiooni enne aasta lõppu ootavad, kutsub Euroopa Liitu ja rahvusvahelisi abiandjaid oma kohustusi täitma ning panust veelgi suurendama;
12. tunneb rahulolu Egiptuse olulise rolli üle piirkonnas ning ergutab kõiki teisi asjaomaseid riike, sealhulgas Türgit, jätkama jõupingutusi püsiva rahu ja stabiilsuse saavutamiseks Lähis-Idas;
13. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO peasekretärile, Lähis-Ida neliku eriesindajale Lähis-Idas, Araabia Liiga peasekretärile, Iisraeli valitsusele, Knessetile, Palestiina omavalitsuse presidendile ning Palestiina seadusandlikule kogule.
