LÕPLIK
A6-0323/2007
17.9.2007
RAPORT
Kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitilised prioriteedid
(2006/2250(INI))
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon
Raportöör:
Javier Moreno Sánchez
PE 380.872v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................16
VÄHEMUSE ARVAMUS.........................................................................................................21
väliskomisjonI ARVAMUS.............................................................................................22
arengukomisjonI ARVAMUS........................................................................................26
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................30
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta
( 2006/2250(INI) )
Euroopa Parlament ,
- võttes arvesse komisjoni teatist kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta ( KOM(2006)0402 );
- võttes arvesse komisjoni teatist „Poliitikakava seadusliku rände kohta” ( KOM(2005)0669 ) ja oma selleteemalist .. septembri 2007. aasta
P6_TA-PROV(2007)0xxx. resolutsiooni;
- võttes arvesse Regioonide Komitee 26. veebruari 2007. aasta arvamust „Seadusliku sisserände, ebaseadusliku sisserände vastase võitluse ja Euroopa rändevõrgustiku tuleviku tegevuskava” (CdR 233/2006 (lõplik));
- võttes arvesse 4. ja 5. novembril 2004. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi ning nendele lisatud Haagi programmi
Euroopa Ülemkogu järelduste I lisa punkt 3. ;
- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Üldine lähenemisviis migratsioonile üks aasta hiljem: Euroopa tervikliku rändepoliitika poole” ( KOM(2006)0735 );
- võttes arvesse 15. ja 16. detsembril 2006. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi „Üldine lähenemisviis migratsioonile: Aafrikale ja Vahemere piirkonna riikidele suunatud esmatähtsad meetmed”, nagu seda taaskinnitati 14. ja 15. detsembril 2006. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu järeldustes;
- võttes arvesse 21. ja 22. juunil 2007. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi ning valitsustevahelise konverentsi mandaati justiits- ja siseküsimuste valdkonnas;
- võttes arvesse oma 9. juuni 2005. aasta resolutsiooni seadusliku ja ebaseadusliku ümberasumise vaheliste seoste ja ümberasujate lõimimise kohta
ELT C 124 E, 25.5.2006, lk 535. ;
- võttes arvesse oma 28. septembri 2006. aasta resolutsiooni ELi ühise sisserändepoliitika kohta
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0386 . , milles ta avaldas kahetsust, et „nõukogu ei ole seitsme aasta jooksul pärast Euroopa Ülemkogu kohtumist Tamperes ning Euroopa Parlamendi arvukatele nõudmistele vaatamata suutnud ühist sisserändepoliitikat määratleda”;
- võttes arvesse oma 15. veebruari 2007. aasta resolutsiooni Iraagi pagulaste kohta
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2007)0056 . ;
- võttes arvesse nõukogu 5. oktoobri 2006. aasta otsust 2006/688/EÜ vastastikuse teabesüsteemi loomise kohta seoses liikmesriikide meetmetega varjupaiga ja sisserände valdkondades
ELT L 283, 14.10.2006, lk 40. ;
- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust nr 862/2007 ühenduse rände- ja rahvusvahelise kaitse alase statistika kohta
ELT L 199, 31.7.2007, lk 23. ;
- võttes arvesse 10.–11. juulil 2006. aastal Rabatis toimunud rände- ja arenguteemalise Euroopa ja Aafrika ministrite konverentsi tulemusi;
- võttes arvesse 22.–23. novembril 2006. aastal Tripolis toimunud Euroopa ja Aafrika ministrite konverentsi raames vastu võetud Aafrika ja Euroopa Liidu ühisdeklaratsiooni rände ja arengu kohta;
- võttes arvesse nõukogu 1.–2. detsembril 2005. aastal vastu võetud inimkaubandusevastast tegevuskava;
- võttes arvesse oma 16. novembri 2006. aasta soovitust nõukogule
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0498 .
4 ELT L 191, 31.7.2007, lk 30. , milles nõutakse inimkaubanduse vastase võitluse uue ELi strateegia väljatöötamist;
- võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Üldise lähenemisviisi kohaldamine rändele Euroopa Liidust idas ja kagus asuvate naaberpiirkondade puhul” ( KOM(2007)0247 );
- võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa Liidu ja kolmandate riikide vaheline korduvränne ja liikuvuspartnerlus” ( KOM(2007)0248 );
- võttes arvesse ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega sätestatakse karistused ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tööandjatele ( KOM(2007)0249 - C6 - 0143/2007 - 2007/0094(COD) );
- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrust nr 863/2007, millega kehtestatakse mehhanism piirivalve kiirreageerimisrühmade loomiseks 4 ;
- võttes arvesse Amsterdami lepingut, mis annab ühendusele pädevuse ja vastutused sisserände ja varjupaiga küsimuste eest, ning EÜ asutamislepingu artiklit 63;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ja väliskomisjoni ning arengukomisjoni arvamusi ( A6‑0323/2007 ),
A. arvestades, et ränne on kiiresti kasvav globaalne nähtus ja mõjutab seepärast ka Euroopa Liitu;
B. arvestades, et hinnangute kohaselt, mis on muide üsna lahknevad, varieerub ebaseaduslikult Euroopa Liidus viibivate kolmandate riikide kodanike arv 4,5 miljonist kuni 8 miljoni inimeseni; arvestades, et olemasoleva statistilise teabe kvaliteeti ja ühtivust on vaja tõsta;
C. arvestades, et Euroopa Liidu ühise rändepoliitika teostamiseks peavad liikmesriigid austama järgmisi põhimõtteid: solidaarsus, jagatud vastutus, vastastikune usaldus ja läbipaistvus;
D. arvestades, et rände ulatus on praegu niisugune, et liikmesriigid ei ole suutelised sellega omal käel toime tulema, ning seepärast on vaja Euroopa tasandil kõikehõlmavat ja sidusat lähenemist sisserändele; arvestades, et kohase reageeringu puudumine ebaseaduslike sisserändajate saabumisele Euroopa Liidu piiridele viitab nii vähesele solidaarsusele liikmesriikide vahel kui ka suutmatusele poliitikat koordineerida, vaatamata olemasolevatele deklaratsioonidele ja lubadustele;
E. arvestades, et ELi ühine sisserändepoliitika nõuab liikmesriikidelt solidaarsuspõhimõtte järgimist, jagatud vastutust, vastastikust usaldust ning läbipaistvust;
F. arvestades, et sisserändepoliitika peab olema kõikehõlmav ning võtma arvesse tervet hulka aspekte, eriti: võitlust salajase sisserände ja inimkaubandusega, vajadust täiustada ja kooskõlastada seadusliku sisserände kanaleid, kolmandatest riikidest väljarände põhjuseid (tõuketegureid, nagu mahajäämus, vaesus, sõjad, diktatuurid, riiklike institutsioonide jõuetus, kliimamuutuse ja keskkonnakatastroofide tagajärjed jne), tegureid, mis muudavad Euroopa Liidu ligitõmbavaks (tõmbetegurid, nagu elatustase, demokraatia, rahu, töövõimalused, sealhulgas eeskirjadevastane töötamine jne); liikmesriikide demograafilisi ja majanduslikke vajadusi; kohalikul, riiklikul ja Euroopa Liidu tasandil võetavate meetmete sidusust; integratsiooni ja kultuurilise segunemise küsimusi; põhiõiguste, eriti varjupaigaõiguse ja mitteväljasaatmise õiguse tagamist; samuti võitlust rassismi ja ksenofoobia vastu;
G. arvestades, et inimkaubandusevastane võitlus on liidu üks prioriteete, mille peamine eesmärk on vähendada kauplemist kõige haavatavamate isikutega, nagu naised ja lapsed, ning kaotada sellest kasu saavad kuritegelikud võrgustikud ja ühendused;
H. H. arvestades, et paljud ebaseaduslikult Euroopa Liidus viibivad inimesed sisenevad siia seaduslikult, kuid rikuvad hiljem neile sisenemisel seatud tingimusi;
I. arvestades, et ebaseaduslik ja seaduslik sisseränne on omavahel tihedasti seotud, ning et ebaseadusliku sisserände vastane võitlus on ülioluline seadusliku sisserände poliitika kehtestamiseks;
J. arvestades, et seadusliku sisserände võimaluste laiendamine vähendaks ebaseaduslikku sisserännet ning seega ka ebaseaduslikult riigis elavate isikute suurt arvu;
K. arvestades, et teatavate valitsuste vastumeelsus tunnistada võõrtööjõu vajaduse ulatust võib panna tööandjad raskesse olukorda, kui nad püüavad ettevõtte vajadusi täita dokumentatsiooni puudutavate seaduslike nõuete piires;
L. arvestades, et käesolevas valdkonnas on ELi ja selle liikmesriikide koostöö päritolu- ja transiidiriikidega esmatähtis ning et tuleb edendada tulemuslikku ja praktilist kaasarengu poliitikat, et tegelda sisserände algpõhjustega kolmandates riikides varajases staadiumis;
M. arvestades, et nii sisserände põhjuseid kui ka selle positiivseid aspekte (eriti majanduse ja demograafia ning ühiskondade kultuurilise rikastumise seisukohalt) käsitletakse avalikes aruteludes äärmiselt vähe, keskendudes selle asemel raskustele ja probleemidele, mida sisseränne võib põhjustada;
N. arvestades, et sisseränne kui poliitiliselt väga tundlik teema, mida saab hõlpsasti ära kasutada demagoogilistel ja populistlikel eesmärkidel, on viimaste aastakümnete jooksul muutunud avaliku arutelu keskseks teemaks kogu Euroopa Liidus, ning arvestades, et iga poliitik, ajakirjanik ja meediakanali esindaja vastutab oma märkuste eest kõnealusel teemal;
Üldine lähenemisviis
1.
Tervitab komisjoni lähenemisviisi, mis etendab olulist rolli liikmesriikide innustamisel ühtsemale ja tõhusamale tegutsemisele;
2. väljendab heameelt algatuse üle „Üldise lähenemisviisi kohaldamine rändele Euroopa Liidust idas ja kagus asuvate naaberpiirkondade puhul” ( KOM(2007)0247 ); palub liikmesriikidel ja komisjonil tagada, et rändele üldise lähenemisviisi nõuetekohaseks rakendamiseks eraldatakse piisavad inim- ja rahalised ressursid;
3. tervitab valitsustevahelise konverentsi mandaadiga sätestatud reformilepingu projekti institutsioonilisi sätteid, eriti kaasotsustamismenetluse ja kvalifitseeritud häälteenamuse laiendamist kogu sisserändepoliitikale, ELi kompetentsi selgitamist viisade ja piirikontrolli osas, ELi kompetentsi laiendamist varjupaiga küsimustes ning seadusliku ja ebaseadusliku sisserände küsimustes;
4. on veendunud, et rännet puudutavate statistiliste andmete kogumine ja ühtlustamine on ülioluline; kutsub liikmesriike ja komisjoni ning Eurostati üles parandama koostöös Euroopa rändevõrgustiku ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu OECD, olukorda seoses ühtsete ja usaldusväärsete andmete nappusega; väljendab heameelt selle üle, et võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 862/2007; kutsub kõiki liikmesriike üles esitama statistikat, mis on kooskõlas ühtlustatud mõistetega, ning kogu nõutud teavet esitatud statistika tõlgendamiseks;
5. usub, et sisseränne on Euroopa ja globaalse tasandi väljakutse, mis nõuab samamõõtmelist vastust ning et liidu ülesanne on eraldada vahendid, mis võimaldaksid ära kasutada kolmekordset – majanduslikku, demograafilist ja sotsiaalset – võimalust, mida sisseränne võiks ühiskonnale tähendada;
6. peab vääraks rutakate sammude astumist rändevoogudega tegelemisel, arvestades, et pidev sisserände voog on kestnud juba mitu aastat, järelikult tuleb sellele küsimusele läheneda keskmises ja pikas perspektiivis;
7. on veendunud, et osana oma sisserändepoliitikast peab liit tegutsema ühtselt nii sees- kui ka väljaspool oma piire (kahekordne mõõde – sise- ja välismõõde);
8. rõhutab, et rahvusvahelise mõõtmega konfliktid terves maailmas põhjustavad rändajate tulvasid;
9. ootab komisjonilt koostöös ÜROga uurimust kliimamuutuse mõju kohta rändele;
10. rõhutab, et veoettevõtjate ja päritoluriikide ametiasutuste vastutus, nagu ka õigusliku raamistiku tugevdamine, et võidelda kauplemisvõrgustike vastu, ebaseadusliku tööhõive ja inimkaubanduse vastu võitlemine ning haldusalase korruptsiooni paljastamine moodustavad ebaseadusliku sisserände vastase võitluse olulise osa, mis lisaks peab põhinema kõrgetasemelisel politsei- ja õigusalasel koostööl;
11. peab oluliseks arengukoostööd kui võimalust tegeleda rände algpõhjustega ja kui vahendit, mis mitte ei asenda Euroopa Liidu integratsiooni- ja rändepoliitikat, vaid täiendab seda;
12. tuletab meelde, et just ELi Vahemere-äärsed ja idapoolsed naabrid võtavad vastu suurema osa Euroopasse suunduvatest immigrantidest; peab ülioluliseks tagada, et austataks nende immigrantide põhiinimõigusi, pöörates erilist tähelepanu saatjata alaealiste õigustele; rõhutab, et ELil on vaja tugevdada koostööd kõikide Vahemere-äärsete partnerriikidega rändevoogude haldamise alal ning toetada neid ebaseadusliku sisserände vastases võitluses; juhib tähelepanu sellele, et on tähtis tugevdada sidemeid Põhja-Aafrika ja Sahaara kõrbest lõuna poole jääva Aafrika osa riikide vahel ning Aasia päritoluriikidega;
13. rõhutab, et ebaseaduslikke sisserändajaid ei tohi kohelda kurjategijatena; tuletab meelde, et paljud neist riskivad Euroopast vabadust või elatusvõimalusi otsides oma eluga; peab poliitikute kohuseks rakendada sidusat ja tõhusat poliitikat võitluseks ebaseadusliku sisserände vastu, tagades samas isikute kaitse ja põhiõigused, meenutades samal ajal avalikkusele seadusliku sisserände panust Euroopa majanduskasvu ja demograafilistesse suundumustesse;
14. rõhutab, et kõik salajase sisserände vastased meetmed ja kontroll välispiiridel peavad tagama kehtivad garantiid ja isikute põhiõigused, olema kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga ning inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga, eriti varjupaiga õiguse ja mitteväljasaatmise õiguse osas;
15. rõhutab, et ebaseaduslike sisserändajate ajutised vastuvõtukeskused nii liidus kui ka väljaspool seda peavad tegutsema põhiõiguste kaitsega kooskõlas ning selles küsimuses tuleks jagada parimaid tavasid, eriti majutuse, koolituse, tervishoiule ligipääsu, rahaliste vahendite ja seaduste teemal kõikide tasandite ja asjaomaste organisatsioonide vahel, nagu kohalikud ja riiklikud ametivõimud, Euroopa institutsioonid ja valitsusvälised organisatsioonid;
16. on šokeeritud ebainimlikest tingimustest mitmetes sisserändajate ja varjupaiga taotlejate kinnipidamisasutustes, mida kodanikuvabaduste komisjon on külastanud;
17. kordab oma kindlat vastuseisu ideele rajada ebaseaduslike sisserändajate või varjupaigataotlejate vastuvõtu- või kinnipidamiskeskused väljapoole liidu piire sisserändajate päritolupiirkondadesse;
18. võtab teadmiseks komisjoni ülevaate määrusest 343/2003 (II Dublini määrus); tuletab meelde vajadust see määrus uuesti läbi vaadata ning kordab, et kõnealuse läbivaatamise raames tuleks tegelda ka määruse aluspõhimõttega – nimelt, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutab esimene liikmesriik, kuhu taotluse esitaja sisenes –, arvestades, et see asetab ebaproportsionaalse ja tasakaalustamata koormuse teatavatele liikmesriikidele;
19. rõhutab vajadust kehtestada spetsiaalsed ettevaatusabinõud naiste ja laste suhtes, eriti ilma saatjata alaealiste suhtes, samuti puuetega inimeste suhtes, kes vajavad abi ja kohandatud kaitsemeetmeid, eriti tagasisaatmismeetmete puhul;
20. kutsub liikmesriike üles lisama oma rändepoliitikasse kõrge tasemega tervisekaitse sisserändajatele, pakkudes ennetavaid meditsiiniteenuseid ja ravi.
21. nõuab tihedamat koostööd piirkondlike ja kohalike ametivõimude ning sotsiaalpartnerite vahel, et vahetada parimaid tavasid eelkõige majutuse, koolituse ja tervishoiule ligipääsu küsimustes;
22. rõhutab vajadust pöörata enam tähelepanu keelekasutusele ebaseadusliku sisserände kirjeldamisel, et parandada ühiskonnas esinevaid arusaamu; usub, et hariduse ja meediakanalite pakutud teabe valdkonnas tuleb teha jõupingutusi, et edastada selliseid liidu põhiväärtusi nagu sallivus, solidaarsus, vastastikune austus ja vajadus võidelda diskrimineerimise ja ksenofoobia vastu;
Komisjoni prioriteedid
Koostöö kolmandate riikidega
23. usub, et sisserände mitmemõõtmeline olemus nõuab tihedamat koostööd kõikide asjaomaste kolmandate riikidega; on seisukohal, et 2006. aastal Rabatis ja Tripolis toimunud ministrite konverentsid ja 2007. aasta juulis Brüsselis peetud ÜRO rändeteemaline maailmafoorum (millel oli esindatud ka Euroopa Parlament) märkisid väga vajaliku dialoogi algust rändajate päritoluriikide, transiidiriikide ja sisserändajaid vastuvõtvate Euroopa riikide vahel, ning et see dialoog peab looma aluse täieulatuslikule partnerlusele kaasarengus; usub, et ebaseadusliku sisserände osas peab taotlema tagasivõtulepingute sõlmimist või täiustama selliste lepingute toimimist;
24. märgib hea tava näitena asjaolu, et teatavad liikmesriigid on allkirjastanud sisserändealased koostöölepingud mitmete Aafrika riikidega, määratledes rände ja arengu vahelised seosed; ergutab liikmesriike ja komisjoni suurendama koostööd ning jätkama seesuguste programmide arendamist;
25. kutsub komisjoni ja nõukogu üles jätkama piirkondlike kaitseprogrammide arendamist koostöös päritolu- ja transiidiriikidega ning teavitama parlamenti seni elluviidud pilootprojektidest saadud kogemustest; tervitab ELi programmi “Ränne ja areng Aafrikas” käivitamist esialgses summas 40 miljonit eurot eesmärgiga luua Aafrikas uusi töökohti ja palub komisjonil anda rohkem teavet praktiliste üksikasjade kohta; tervitab sellega seoses komisjoni poolt Hispaania ja Prantsusmaa toetusel koostöölepingu allkirjastamise Maliga, eesmärgiga avada selle programmi vahenditest esimene rändealase teabe ja rände juhtimise keskus;
26. kutsub komisjoni üles võtma kõiki vajalikke meetmeid, et laiendada päritoluriikides olevaid infoallikaid Euroopa Liitu seadusliku sisserände võimaluste ja tingimuste kohta;
27. kutsub Euroopa Liitu, AKV riikide valitsusi ja teiste päritoluriikide valitsusi rakendama poliitikat ülekannete positiivse mõju maksimeerimiseks, tagades, et need toimuvad ametlike ülekandesüsteemide kaudu, nii et need oleksid kindlamad, sujuvamad, vähem kulukad ja paremini suunatud; peab oluliseks sisserändajate kaasamist oma päritoluriigi arendamisse;
28. kutsub komisjoni uurima võimalusi toetada mikrokrediidi kasutamist ja arendamist;
29. kutsub Euroopa Liitu üles teostama ühtset välispoliitikat, tagades eelkõige ühise kaubanduspoliitika ja arengupoliitika eesmärkide vastavuse ja lähenemise; olukorras, kus rahaline toetus ja kaubanduslepingud on ühendatud demokraatia, inimõiguste arendamise ja rändega, tuleks kaaluda ELi nn Aafrika arenguplaani plaani väljatöötamist, et pakkuda välja alternatiiv oma päritoluriigist lahkuvatele inimestele;
30. nõuab, et ebaseadusliku sisserände küsimused oleksid Euroopa Liidu suhetes kolmandate riikidega, eriti ebaseaduslike sisserändajate päritolu- ja/või transiidiriikidega, prioriteetsed;
31. kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile aastaaruandeid olukorra kohta seoses ebaseadusliku sisserände vastases võitluses kasutatavate rahaliste vahenditega ning kehtivate õigusaktide, nende liikmesriikide poolse rakendamise ja ettevalmistatavate õigusaktidega;
32. tuletab meelde, et erilist rõhku tuleks panna Cotonou lepingu artikli 13 rakendamisele, nii tagasivõtmise osas kui ka dialoogimenetluste tugevdamiseks lepingu kohaselt; rõhutab vajadust toetada päritolu- ja transiidiriikides suutlikkuse tõstmist rände haldamiseks, et tugevdada selle kontrolliks olemasolevaid vahendeid ja institutsioone (avalik haldus ja õiguslik raamistik, koolitus, piirikontrollimeeskonnad, inimkaubandusevastane julgeolekukorpus jne); juhib tähelepanu, et kõik AKV riigid peavad nõustuma tagasi võtma oma kodanikke, kes viibivad ebaseaduslikult Euroopa Liidu liikmesriigi territooriumil, kui liikmesriik seda taotleb; tuletab meelde, et päritolu- ja transiidiriigid peavad võtma endale vastutuse ja täitma oma kohustusi ebaseadusliku sisserände kontrollimisel, ning et on vaja reklaamikampaaniaid, mis käsitleksid kaasnevaid riske, ELi liikmesriikide tagasisaatmispoliitikat ja olemasolevaid lepinguid seadusliku sisserände kohta ning nende pakutavaid võimalusi;
33. on seisukohal, et kolmandatele riikidele abi andmine, mida nad on palunud Euroopa Liidult, et võidelda nende oma territooriumil tegutsevate ebaseaduslikke sisserändajaid üle piiri toimetavate võrgustike vastu, tuleks muuta sõltuvaks nende riikide koostööst ja püüdlustest, mida nad teevad kõnealuses valdkonnas;
Välispiiride turvalisus ja integreeritud haldamine
34. rõhutab piirikontrolli olulisust ebaseadusliku sisserände vastases võitluses; kinnitab veelkord, et liikmesriigid peavad korraldama piirikontrolli jagatud vastutuse ja solidaarsuse vaimus, kinnipeetavaid tuleb hoida vastuvõetavates tingimustes, austades täielikult varjupaiga ja rahvusvahelise kaitse seadusi, muu hulgas ka mitteväljasaatmise põhimõtet;
35. usub, et FRONTEXil peavad olema oma tegevuseks vajalikud vahendid, nagu on rõhutatud määruse (EÜ) nr 2007/2004 artiklis 7 (tehnilise meeskonna juhtimine); kahetseb sügavalt asjaolu, et mõned liikmesriigid ei ole täitnud oma kohustust varustada oma operatsioone logistika ja inimestega; usub, et olemasoleval tehnilise varustuse keskregistril (CRATE) ehk nn “töövahendil” on mõtet ainult siis, kui liikmesriigid täidavad oma kohustusi tehnilise varustuse osas; julgustab FRONTEXit sõlmima töölepinguid naabruspoliitika riikide ja muude kolmandate riikidega;
36. tervitab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmist, millega kehtestatakse mehhanism piirivalve kiirreageerimisrühmade loomiseks liikmesriikidevahelise solidaarsuse põhimõtte alusel; märgib, et RABITi õigusloomega seotud algatus on esmakordselt muutnud solidaarsuse sisserände valdkonnas kohustuslikuks, mitte vaid võimalikuks; kutsub komisjoni üles esitama uut õigusloomega seotud ettepanekut, et muuta solidaarsuspõhimõte samamoodi kohustuslikuks ka seoses liikmesriikide poolt CRATE osas antud lubadustega; tuletab meelde, et iga liikmesriik peab tagama kvalifitseeritud personali reservi olemasolu ning kutsub seega liikmesriike üles võimaldama tõeliste Euroopa piirivalve kiirreageerimisrühmade loomist;
37. kutsub liikmesriike üles rajama kõigis ohtlikes piirkondades ja eelkõige merepiiridel alalised järelevalvet teostavad ühispatrullid, mis töötavad aasta läbi ja mille tööd koordineerib FRONTEX;
38. kutsub nõukogu üles võtma meetmeid Euroopa patrullivõrgustiku kiireks loomiseks ja Euroopa järelevalvesüsteemi rakendamiseks lõunapoolsetel merepiiridel;
39. usub, et FRONTEXi ja kiirreageerimisjõudude põhiülesanne ELi merepiiridel peaks olema sisserändajate ja varjupaigataotlejate päästmine hädaolukorras, kus nende elu on ohus;
40. kutsub kolmandaid riike üles austama rahvusvahelist õigust ja rahvusvahelist kohustust seoses inimeste otsimise ja päästmisega merel; on seisukohal, et liikmesriigid vastutavad ühiselt elude päästmise eest merel; toetab Malta poolt justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungil tehtud ettepanekut sõlmida ELi liikmesriikide vahel leping, mille kohaselt ELis registreeritud laevade poolt vastutusest keelduva mitteliikmesriigi otsingu- ja päästepiirkonnas päästetud ebaseaduslikud sisserändajad jagatakse ELi liikmesriikide vahel proportsionaalselt ja vastavalt eelnevalt kokkulepitud süsteemile;
41. on seisukohal, et seistes vastamisi Aafrika kontinendilt Euroopa suunas toimuvate rändevoogudega on Euroopa Liidu lõunapoolsetel välispiiriga liikmesriikidel, eriti väiksematel liikmesriikidel nagu Malta ja Küpros, praegu kanda ebaproportsionaalselt suur koormus, mis nõuab meetmete tugevdamist liidu välispiiride ühiseks haldamiseks;
42. palub komisjonil Euroopa naabruspoliitika raames suurendada konkreetsete meetmete arvu, mille eesmärk on anda naaberriikidele tehnilist ja rahalist abi, et tagada nende nii ELiga piirnevate kui ka teiste piiride turvalisus;
43. soovitab piirikontrolli töös kasutada tehnoloogiat, süstemaatilist juurdepääsu viisainfosüsteemile ning rakendada tulevikus automaatset riiki sisenemiste ja riigist väljumiste registreerimise süsteemi;
Turvaline reisimine ja ID-dokumendid
44. rõhutab vajadust edendada isikut tõendavate dokumentide turvalisuse küsimust päritoluriikides, et hõlbustada liidu territooriumile sisenevate ebaseaduslike sisserändajate kindlakstegemist;
45. väljendab heameelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel saavutatud viisainfosüsteemi kokkuleppe üle, mis hõlbustab ühenduse viisapoliitika tõhusat rakendamist ning peaks aitama tugevdada ebaseadusliku sisserände vastast võitlust;
46. tuletab meelde, et esimese samba alla kuuluva tegevuse puhul muudab biomeetriliste vahendite arendamine dokumentide turvalisuse tugevdamiseks heausksete reisijate jaoks piiriületuse lihtsamaks, ning et seejuures tuleb austada andmekaitse põhimõtteid vastavalt direktiivile 95/46/EÜ; kolmanda samba alla kuuluva tegevuse osas ootab Saksamaa eesistumiselt konkreetse raamotsuse vastuvõtmist;
47. kinnitab veel kord, et ilma piisava isikuandmete kaitseta ei saa kavandada automaatse haldussüsteemi kasutuselevõttu liidu territooriumile sisenemiste ja sealt väljumiste suhtes; on arvamusel, et selline süsteem lihtsustaks Euroopa Liidu territooriumile sisenevate kolmandate riikide kodanike staatuse tõendamist ning tõstaks liikmesriikide suutlikkust kontrollida, kas kolmanda riigi kodanik on ületanud lubatud elamisperioodi;
Inimkaubandusevastane võitlus
48. on veendunud, et erilist tähelepanu tuleb pöörata inimkaubandusevastasele võitlusele ja selle ohvriks langenud inimestele, eriti haavatavatele inimrühmadele, nagu naised ja alaealised, muutes haavatavate inimrühmade olukorra parandamise üheks liidu prioriteediks; väljendab heameelt komisjoni asjaomase tegevuskava üle ning rõhutab, et kõnealuse kava puhul tuleks arvestada vajadusega teha koostööd päritolu- ja transiidiriikidega;
49. juhib tähelepanu sellele, et inimkaubanduse, eriti naiste ja lastega kauplemise vastane võitlus on ELi prioriteet, mis teeb vajalikuks piisavate rahaliste vahendite eraldamise sellele valdkonnale;
50. tuletab meelde, et on ülim aeg kehtestada selged ja konkreetsed sihid, näiteks inimkaubanduse ohvrite arvu vähendamine poole võrra järgmise kümne aasta jooksul; on siiski seisukohal, et põhieesmärk peab kindlasti olema selle kuriteovormi täielik kõrvaldamine niipea kui võimalik;
51. on teadlik, et paljud inimkaubanduse ohvriks langenud naised elavad Euroopa Liidus ebaseaduslike sisserändajatena, enamikul juhtudel ilma juurdepääsuta õiguslikule või sotsiaalsele kaitsele; kutsub liikmesriike üles võtma arvesse nende inimeste olukorda ning parandama kooskõlas riigi seadustega nende olukorda või aitama neil koju naasta;
52. rõhutab, et käesolevad meetmed peavad ära hoidma inimkaubanduse ohvrite sihtmärgiks langemise või nende huvide kahjustamise;
53. tuletab meelde, et ebaseadusliku sisserändega kaasneb suurte rahasummade ülekandumine kurjategijate ühendustele, kes kontrollivad inimkaubanduse võrgustikke ning soodustavad korruptsiooni, pettust ja võõrtööjõu ekspluateerimist, ning et see takistab ebaseadusliku sisserände vastast võitlust;
54. on rabatud Aafrikast Euroopasse toimuvate paadiga ületoomiste eest vastutavate kuritegelike võrgustike organiseerituse tasemest ja Euroopa suutmatusest neid peatada; Euroopasse suunduvad paadid on samasuurused, tavaliselt koormatud kolmekümne inimesega, sama värvi, töötavad sama kütusega ning on varustatud sama tootja toodetud ja sama sorti toidu, joogi ja muude varudega, mis kõik kokku demonstreerib piisavalt, kuidas kuritegevus on senini osutunud Euroopa ühistegevusest tõhusamaks; on veendunud, et kõnealune jultunud võrgustik vastutab sadade inimeste surma eest, kes kaotavad oma elu merel; kutsub komisjoni ja nõukogu üles mitmekordistama nende jõupingutusi inimkaubanduse vastases võitluses;
55. kutsub institutsioone, liikmesriike ja Europoli üles mobiliseeruma inimkaubandusevastase keskmise tähtajaga tegevusprogrammi rakendamiseks, keskendudes äritsejatele, inimkaubitsejatele ja maffiatele;
56. arvestab nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/81/EÜ, mis käsitleb elamisloa väljastamist pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud, 2005. aasta detsembris vastu võetud ELi inimkaubanduse tõkestamise ja selle vastase võitluse heade tavade, standardite ning meetmete kava ja tervitab Liibüas 22.–23. novembril 2006. aastal toimunud rände- ja arenguteemalise ELi ja Aafrika ministrite konverentsi Aafrika-ELi ühist deklaratsiooni;
57. tuletab meelde 2003. aastal komisjoni poolt loodud inimkaubanduse ekspertrühma panust järelevalve ja poliitiliste soovituste valdkonnas, ning eeldab ekspertrühma töö jätkumist;
Seadustamine
58. tuletab meelde, et paljud liikmesriigid on viinud läbi või lubanud läbi viia seadustamisi, ning et need otsused on praeguses olukorras liikmesriikide endi äranägemise küsimus, kuid sageli ka märk sellest, et puuduvad kohased meetmed tegelemaks nähtusega, mis on ühiskonna osaks enamikes liikmesriikides, ning usub, et ebaseaduslike sisserändajate seadustamine en masse peaks olema ühekordne tegu, kuna sellise meetmega ei saa lahendada nähtuse taga olevaid tegelikke probleeme;
59. on teadlik sellest, et sisserändepoliitika muutmine ühes liikmesriigis võib mõjutada rändeliikumisi ja suundumusi teistes riikides; usub, et liikmesriigid peaksid vastavalt lojaalse koostöö ja vastastikuse solidaarsuse põhimõttele kasutama vastastikust infosüsteemi (riiklike migratsiooni ja varjupaiga meetmete jaoks, mis võivad mõjutada teisi liikmesriike või ühendust), ning märgib, et selline süsteem info ja parimate tavade ning kogemuste vahetamiseks on hakanud 2007. aastal tekkima, nagu võis tõdeda viimastel JSK nõukogudel;
Peamine tõmbetegur: ebaseaduslik töötamine
60. väljendab heameelt komisjoni esitatud ettepaneku üle võtta vastu direktiiv, millega sätestatakse karistused ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tööandjatele ( KOM(2007)0249 ), eelkõige halduskaristused, riigihankelepingutest väljajätmine ning kõige suuremate õigusrikkumiste puhul kriminaalkaristused;
61. kutsub Euroopa Liitu ja selle liikmesriike üles võtma kindlaid meetmeid, et võidelda sisserändajate ebaseadusliku töötamise vastu, aktiveerides hulgaliselt tööandjatele suunatud karistusi, suurendades ebaseadusliku töölevärbamise vastu võitlemiseks vajalike inim- ja materiaalsete ressursside kasutamise alusel töökoha kontrolle ning edendades meetmeid, et kaitsta sisserändajaid;
62. rõhutab, et ebaseadusliku tööhõive vastastel meetmetel on mitte ainult majanduslik ja sotsiaalne, vaid ka psühholoogiline mõõde; kõrvaldades mõned tegurid, mis teevad Euroopa ligitõmbavaks (võimalus tööd leida, isegi häbematult põhiõigusi eiravatel tingimustel), püüavad need vähendada ahvatlust emigreeruda ELi ning aitavad piirata varimajandust;
63. usub, et ebaseadusliku töötamise vastaste meetmete võtmisega on hiljaks jäädud, kuigi tegemist on ühe peamise ebaseadusliku sisserände ligitõmbavuse teguriga;
64. nõuab tungivalt, et erinevad kõnealuses valdkonnas pädevad nõukogud mitmekordistaksid oma koordineerimispüüdlusi kõnealuse direktiivi üle peetavas arutelus;
65. kutsub liikmesriike üles kohaldama registreerimata töö suhtes rangelt oma riiklikke sätteid, mis peavad varsti olema kooskõlas tulevase direktiiviga;
66. on seisukohal, et liikmesriigid peavad pingutama ebaseadusliku tööhõive uurimiseks, eriti nendes sektorites, mis annavad tööd sisserändajatele; kustub komisjoni ja liikmesriike tööjõu sellise rakendamise küsimusega jõuliselt tegelema; märgib, et üheks osaks selles töös võiks olla tööandjatele ja töötajatele suunatud infokampaaniad, et juhtida tähelepanu salajase tööhõive kahjulikule mõjule riiklikule sotsiaalkindlustussüsteemile, riigi rahandusele, ausale konkurentsile, majandustulemustele ja töötajatele endile; tuletab meelde, kui tähtis on kaasata sellesse protsessi tööstuse mõlema poole esindajaid;
Tagasisaatmispoliitika
67. tuletab meelde päritolu- ja transiidiriikide kohustusi tagasivõtmisel ning usub, et oleks vaja üleeuroopalist tagasisaatmispoliitikat, mis oleks tõhus, kuid arvestaks samas ka inimese väärikuse ja füüsilise puutumatusega vastavalt Euroopa inimõiguste konventsioonile ning Genfi konventsioonile;
68. soovitab Portugali eesistumise ajal vastu võtta ettepanek tagasivõtmist käsitleva direktiivi kohta, et tagasivõtmispoliitika eeskirjad ja tingimused oleksid määratletud Euroopa tasandil; rõhutab tõhusa tagasivõtmispoliitika kui ühe ebaseaduslikku sisserännet ärahoidva teguri tähtsust;
69. kutsub komisjoni üles hindama tagasisaatmispoliitikat (kõikides liikmesriikides kehtivate lepingute tõhusus, kolmandate riikidega sõlmitavate partnerluslepingute kõneluste viivituste põhjuste analüüs, tegevus päritolu- ja transiidiriikides, tagasivõtulepingute praktiline rakendamine, kaasa arvatud nende kooskõla põhiõigustega jne);
70. kutsub nõukogu ja komisjoni üles töötama ebaseaduslike sisserändajate tagasivõtmise küsimuses välja Euroopa lepingud kõikide asjaomaste kolmandate riikidega;
Teabevahetuse parandamine olemasolevate vahendite abil
71. kutsub kõiki osalisi tõhustama infovahetust, vajaduse korral ka FRONTEXi ja Europoliga; usub, et koostöö sisserände kontaktametnike vahel peaks olema prioriteet; on seisukohal, et parlamenti tuleks regulaarselt teavitada ICONeti võrgustiku arengust ja tulemustest;
Veoettevõtjate vastutus
72. peab vajalikuks hinnata selles valdkonnas võetud meetmeid, eriti 28. juuni 2001. aasta direktiivi 2001/51/EÜ rakendamist, millega täiendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artikli 26 sätteid
EÜT L 187, 10.7.2001, lk 45. , ning 2001. aastal liikmesriikide, transpordisektori ja humanitaarorganisatsioonide esindajatest asutatud foorumit;
* *
73. kutsub komisjoni ja nõukogu osalema Euroopa Parlamendi iga-aastasel debatil Euroopa Liidu sisserändepoliitika kohta; palub komisjonil esitada sel puhul täpne statistiline ülevaade sisserände olukorrast Euroopas;
74. palub oma vastutaval komisjonil pidada tihedat ja korrapärast dialoogi oma kolleegidega rahvusparlamentides, kes vastutavad sisserännet puudutavate küsimuste eest, ning jätkata koostööd Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee migratsiooni, pagulaste ja rahvastiku komiteega ;
75. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning ÜRO Pagulaste Ülemkomissarile ja Rahvusvahelisele Rändeorganisatsioonile.
SELETUSKIRI
Aga ta katkestas mind ja tahtis teada, kuidas ma siis igavest elu ette kujutan.
Siis ma karjatasin: „Elu, kus ma võiksin meenutada maapealset”.
Albert Camus, Võõras
Tuhanded ebaseaduslikud sisserändajad ei mäleta elu oma päritoluriigis ega seda paremat, mille poole nad püüdlesid.
Nad uppusid teel Euroopa territooriumile.
Nende surm, mida kujutavaid kaadreid võib telepildis näha iga kuu, on ebaseadusliku sisserände kõige nähtavam ja dramaatilisem külg, mis tuletab meelde, et Euroopa Liit peab kiiremas korras tegutsema.
Kaalul on liidu usutavus ja õiguspärasus.
Teistel sisserändajatel õnnestub Euroopa piir ületada õhuteed pidi, meritsi või maitsi, kas oma vahendite abil või on nad kuritegelike võrgustike ohvrid ning leiavad endale koha Euroopa ühiskondade varimajandustes, nõustudes tavaliselt mittekohaste töötingimuste ja -tasuga, omamata seejuures mingeid õigusi.
Ebaseaduslike rändevoogude juhtimine ja võitlus nende vastu on kindlasti tervikliku ja ühise rändepoliitika kõige tundlikum külg, mida Euroopa Liit arendama peab.
Ebaseaduslik sisseränne on väljakutse märkimisväärsetele poliitilistele, majanduslikele, demograafilistele ja ühiskondlikele võimalustele ning paneb proovile liidu suutlikkuse tegutseda ühtselt nii sees- kui ka väljaspool oma piire.
Ebaseadusliku sisserände vastase võitluse erinevad tahud tõstatavad hulga küsimusi, millele Euroopa Komisjon pakub oma teatises (kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta) lahendusi ja meetmeid, mis on käesoleva omaalgatusliku raporti teemaks.
Euroopa Parlament tuletas meelde vajadust tervikliku sisserände strateegia järele, mille puhul võetaks arvesse hulka aspekte, mis on ära toodud resolutsiooni projektis.
14. ja 15. detsembril 2006. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldustes üritas Soome eesistumine vastata käesolevale murele, pannes kokku „tervikliku Euroopa rändepoliitika” erinevad elemendid, mis peaks sel aastal väljenduma järgmiste asjakohaste meetmete võtmise kaudu: rahvusvaheline koostöö ja dialoog kolmandate riikidega, liikmesriikide vaheline koostöö ebaseadusliku sisserände vastases võitluses, liidu piiride haldamine, seaduslik ränne, seaduslike sisserändajate integreerimine, aastaks 2010 Euroopa ühise varjupaigasüsteemi väljatöötamine, piisavate rahaliste vahendite eraldamine.
Tuleb meeles pidada, et praeguses etapis on veel tegemist erineva otsustusmenetlusega ebaseadusliku sisserände (kaasotsustamismenetlus ja kvalifitseeritud häälteenamus EÜ asutamislepingu artiklis 67 ettenähtud üleminekuklausli 1. jaanuaril 2005 kasutuselevõtust alates) ja seadusliku sisserände suhtes, mis on suures osas liikmesriikide pädevuses.
Euroopa Parlament on mitmel korral rõhutanud vajadust laiendada kaasotsustamismenetluse kasutamist, mis tugevdaks sisserändepoliitika ühtsust.
Euroopa Parlamendi poolt 7. juunil 2007. aastal vastu võetud resolutsioonis Euroopa Liidu põhiseadusliku protsessi tegevuskava kohta (hr Barón Crespo ja Broki aruande põhjal, põhiseaduskomisjoni raames) tuletatakse taas meelde vajadust anda liidule volitused ühtse rändepoliitika teostamiseks.
Seadusliku ja ebaseadusliku sisserände vastastikused mõjud on väga mitmekesised.
Nii võib piiratud seaduslik sisserändepoliitika tõsta ebaseaduslikku sisserännet Euroopasse, mis (kui seda kasutavad ära inimkaubitsejate ja kaasosaliste võrgustikud) toimub eri aegadel eri teid pidi, sõltudes liikmesriikide poliitikatest.
Hinnang komisjoni teatise sisule
Põhinedes 30. jaanuari 2007. aasta kuulamisel esitatud faktidele ning pidades silmas käesoleva aasta esimeses pooles toimunud arenguid ja kavandatud või vastuvõetud meetmeid, soovib raportöör esitada mõned kommentaarid komisjoni teatises sisalduvate prioriteetide kohta.
Käesolevad kommentaarid täiendavad kuulamise käigus esitatud töödokumenti.
- Koostöö kolmandate riikidega
Sisserände mitmetahuline iseloom nõuab muu hulgas tihedat koostööd asjaomaste kolmandate riikidega.
2006. aastal Rabatis ja Tripolis toimunud ministrite konverentsid (millest võttis osa ka Euroopa Parlament, mida esindasid vastavalt esimees Cavada ja raportöör) märgivad päritolu-, transiidi- ja Euroopa sihtriikide vahelise äärmiselt vajaliku dialoogi algust.
See dialoog peab võimaldama panna aluse kaasarengul põhinevale tõelisele partnerlusele kõnealuste riikidega.
Ebaseadusliku sisserände vastase võitluse osas tuleb ette näha tagasivõtmislepingute kehtestamine või nende toimimise parandamine.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata Cotonou lepingu artikli 13 rakendamisele, samuti lepinguga ette nähtud tagasivõtmisele ja dialoogimenetluse tugevdamisele.
Ka on vaja arendada päritolu- ja transiidiriikide suutlikkust väljarännet juhtida, et neil oleksid olemas asjakohased institutsioonid ja kontrollivahendid (avalik haldus ja piisavad õigusaktid, piirivalvurite ja politseijõudude väljaõpe ja varustus, et võidelda inimkaubitsejate vastu jne).
Dialoog peab olema pidev ja andma konkreetseid tulemusi.
2007. aasta juulis toimub Belgias ülemaailmne rände- ja arenguteemaline foorum, millel Euroopa Parlament peab olema esindatud.
- Turvalised piirid – välispiiride ühtne haldamine
Piirikontroll on enesestmõistetavalt ebaseadusliku sisserände vastase võitluse esmane tingimus, ilma milleta ei saa olla usaldusväärset poliitikat.
FRONTEXile tuleb eraldada tema tegevuse jaoks vajalikud vahendid ning liikmesriigid peavad täitma nende antud lubadust toetada logistiliste vahendite ja inimressursside abil agentuuri operatsioone.
FRONTEX peab suutma koordineerida alaliselt tegevate ühendatud järelevalve patrullide paigutamist aasta ringi eriti ohtlikuks tunnistatud piirkondadesse.
Raportöör väljendab suurt heameelt kiirreageerimisrühmade (RABIT) loomise üle ja soovib, et nad hakkaksid tööle nii kiiresti kui võimalik.
Piirikontroll peab seejuures toimuma inimväärsetes vastuvõtutingimustes ning eelkõige varjupaigaõigust ja mittetagasisaatmise põhimõtet täielikult austades.
- Turvaline reisimine ja ID-dokumendid
Komisjon usub biomeetriliste vahendite arendamisse, et tugevdada dokumentide turvalisust.
Käesolevad arengud on kasulikud, kuid nende puhul tuleb austada andmekaitse põhimõtteid vastavalt direktiivile 95/46/EÜ, mis puudutab esimese samba alla kuuluvat tegevust; kolmanda samba alla kuuluva tegevuse osas on Euroopa Parlament mitmel korral rõhutanud vajadust võtta vastu raamotsus (vt pr Roure´i algatusel vastu võetud raportit).
Ilma piisava isikuandmete kaitseta ei saa kavandada automaatse haldussüsteemi kasutuselevõttu liidu territooriumile sisenemiste ja sealt väljumiste suhtes, nagu mainiti 2006. aasta detsembri eesistujariigi järeldustes.
Raportöör ootab, et komisjon esitaks Euroopa Parlamendile kogu asjakohase teabe nimetatud projektide osas.
- Inimkaubandusevastane võitlus
Keskmise pikkusega inimkaubandusevastase võitluse tegevuskavade rakendamiseks tuleb koondada kõikide institutsioonide ja liikmesriikide jõud ning kõik asjaomased vajalikud vahendid.
Sel eesmärgil tuleb kasutada Europoli abi ning Euroopa õigusalase ja politseikoostöö vahendeid.
Inimkaubandusevastase võitluse raames tuleb keskenduda inimkaubitsejatele, kaasosalistele ja organiseeritud kurjategijate ühendustele, kes inimkaubandusest kasu saavad.
Seejuures ei tohi mitte mingil juhul rünnata inimkaubanduse ohvreid või tekitada nende suhtes eelarvamusi.
- Seadustamine
Nagu komisjon meelde tuletab, kuulub praegu selliste otsuste tegemine liikmesriikide enda kaalutlusõiguse alla.
Mitmed liikmesriigid on seadustamisega algust teinud, teevad seda praegu või peatselt.
Hispaania juhtum leidis kogu Euroopas väga laialdast vastukaja – mõnikord positiivset, eriti OECD-lt, hoopis tihedamini aga negatiivset.
Raportöör peab vajalikuks teha käesoleva suhtes mõned täpsustused: Hispaania valitsus teatas selgesõnaliselt, et seadustamine saab olema ühtne, et vältida mis tahes „tõmbeefekti” (el efecto llamada) .
Nimetatud valikulise ja ühtse seadustamise eesmärk oli tuua konkreetne ja tõhus lahendus probleemile, mida endast kujutasid Hispaania territooriumil viibivad sajad tuhanded dokumentideta isikud, anda neile õigused ja kohustused ning vähendada varimajanduse ulatust.
Seepärast võeti seadustamisel aluseks töölepingu olemasolu, mis vastas tööjõu vajadusele majanduses.
See poliitika – tööandjate, ametiühingute ja kodanikuühiskonna esindajate vahelise eellepingu tulemus – võimaldas tuua Hispaania majandussüsteemi juurde 700 000 seaduslikku töötajat.
Terviklik kava sisserändajate Hispaania ühiskonda integreerimiseks, mille jaoks eraldati enam kui 2 miljardit eurot ajavahemikuks 2007–2010, viib Hispaania valitsuse võetud meetme lõpuni.
Lisaks avaldab raportöör heameelt selle üle, et vastavalt lojaalse koostöö ja vastastikuse solidaarsuse põhimõttele käivitus 2007. aastal vastastikune teabesüsteem (sisserände ja varjupaiga valdkonnas võetud riiklike meetmete kohta, mis võivad mõjutada teisi liikmesriike või ühendust tervikuna) ning et Madalmaad ja Saksamaa andsid viimati kokku tulnud justiits- ja siseküsimuste nõukogus teistele liikmesriikidele teada oma kavatsusest alustada massilise seadustamisega.
Komisjon peaks esitama üksikasjad oma uuringu kohta, mis tal on plaanis sel teemal ette võtta.
– Peamine tõmbetegur: ebaseaduslik töötamine
Raportöör kiidab heaks asjaolu, et käesolev aspekt on üks kõige enam käsitlemist leidnud seisukohti komisjoni teatises.
Meetmete võtmisega on hiljaks jäädud, samas kui tegemist on ühe peamise ebaseadusliku sisserände tõmbeteguriga ja ülalmainitud „tõmbeefekti” keskse põhjusega.
Komisjoni esitatud ettepanekud ühtsete karistuste kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tööandjatele (riigihangetest väljaarvamine, kriminaalkaristused, tagasisaatmise kulude tasumine jne) on suur samm edasi.
Vastupidiselt populistlikele väidetele, mis propageerivad sisserände ja tööpuuduse vahelist seost, tuleb rõhutada, et ebaseaduslikud töötajad teevad tavaliselt töid, millest Euroopa kodanikud on keeldunud, eelkõige ehitus-, põllumajandus- ja koduteenuste valdkonnas.
Nõustudes halvimate töötingimuste ja madalaimate palkadega, aitavad nad lisaks suurel määral kaasa teatavate majandusvaldkondade (eriti hooajaliste) toimimisele väljaspool seaduse piire.
Võitlus ebaseadusliku töötamise vastu sisaldab tähtsat psühholoogilist mõõdet: otsides viise, kuidas vähendada Euroopa tõmbetegureid (võimalik töö, isegi kui seda tuleb teha põhiõiguste seisukohalt ebaväärikates tingimustes), püüeldakse Euroopa Liitu emigreerumise ja Euroopa varimajanduse vähendamise poole.
– Tagasisaatmispoliitika
Euroopa Parlament peab võimalikult kiiresti – esimesel lugemisel – võtma seisukoha komisjoni esitatud direktiivi ettepaneku kohta.
Raportöör avaldab kahetsust, et nõukogu sellealane töö tundub olevat blokeeritud ja et tagasisaatmise direktiivi vastuvõtmine ei figureeri Saksamaa eesistumise prioriteetide seas.
Nagu Euroopa Parlament rõhutas, peavad tagasisaatmispoliitika eeskirjad ja tingimused olema määratletud Euroopa tasandil ja õiguspõhimõtteid austades.
Kõnealuse direktiivi vastuvõtmine Weberi raporti kohaselt aitab seega luua vajaliku aluse.
Oleks kasulik, kui komisjon alustaks tagasisaatmispoliitika hindamist (kehtivate lepingute tõhusus, läbirääkimiste käigus ettetulnud viivituste põhjused jne).
– Teabevahetuse parandamine olemasolevate vahendite abil
Arvukad asjaomased tegutsejad peavad ilmselgelt tõhustama omavahelist teabe vahetamist, sealhulgas vajadusel Frontexi ja Europoliga.
Sisserände kontaktametnike vaheline koostöö on esmatähtis.
Euroopa Parlamenti tuleb korrapäraselt teavitada ICONeti töö arengutest ja tulemustest.
– Veoettevõtjate vastutus
Hindamist vajavad käesolevas valdkonnas võetud meetmed ja eelkõige vedajate vastutust käsitleva direktiivi 2001/51/EÜ rakendamine.
Komisjon viitab 2001. aastal loodud foorumile, kuhu kuuluvad liikmesriikide, transpordisektori ja humanitaarabiorganisatsioonide esindajad.
Järeldused
Lisaks eelpool toodud kommentaaridele soovib raportöör rõhutada:
- et ebaseaduslik sisseränne on Euroopa tasandi väljakutse, millega tuleb tegeleda koordineeritud viisil ning liikmesriikide vahelise solidaarsuse, jagatud vastutuse, vastastikuse usalduse ja läbipaistvuse vaimus.
Solidaarsust tuleb eriti välja näidata liidu lõuna- ja idapiirkondade suhtes, kes puutuvad praegu kõige tõsisemalt kokku ebaseaduslike rändevoogudega;
- vajadust võtta kasutusele EÜ asutamislepingu artiklis 67 ettenähtud üleminekuklausel, et muuta Euroopa Liidu sisserändepoliitika ühtsemaks ja tõhusamaks;
- kõnealuste probleemide mitmekesisust, mida hästi peegeldab komisjoni teatis.
Vastuseks nimetatud mitmekesisusele peab olema terviklik lähenemisviis, mida iseloomustavad eelkõige:
· tõhus piirikontroll, mida tasakaalustavad inimväärsed ja õigusega kooskõlas olevad vastuvõtutingimused;
· tihe koostöö päritolu- ja transiidiriikidega, sealhulgas piirikontrolli osas, ning tagasisaatmislepingute rakendamine;
· kaasarengu poliitika teostamine konkreetsete projektide rahastamise ja toetamise abil, mis vähendab vastavatest riikidest väljarändamise põhjuseid.
Tuleb enam väärtustada viimastel aastatel edukalt lõpuleviidud parimaid näiteid;
· ebaseadusliku töötamise vastane sihikindel võitlus;
· ebaseadusliku sisserände tekketegurite ja kliimamuutuse rändevoogudele osutatava mõju üksikasjalik uurimine;
· eelmiste aastatega võrreldes selgelt suuremate eelarvevahendite eraldamine.
Lõpuks soovib raportöör rõhutada, kui see peaks veel vajalik olema, et ebaseaduslikke sisserändajaid ei tohi võrdsustada seaduserikkujatega – paljud nende hulgast riskeerivad oma eluga, et tulla Euroopasse otsima vabadust või elatusvahendeid.
Poliitikud on need, kes peavad seda meenutama kodanikele, rakendades seejuures üldist, ühtset ja tõhusat ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitikat.
VÄHEMUSE ARVAMUS
Me lükkame ettepaneku tagasi järgmistel põhjustel:
- Enne, kui astuda samme võitluseks ebaseadusliku sisserändega, peaks EL rakendama Euroopas tõhusat seadusliku rände poliitikat, mis pakuks seaduslikke võimalusi ELi sisenemiseks.
Liikmesriikides siiani rakendatud meetmed, mis on komisjoni teatisega kooskõlas, põhinevad repressiivsel lähenemisviisil ning ei ole andnud edukaid tulemusi, arvestades neile algselt seatud eesmärke.
- Ettepanek julgustab FRONTEXi tegevusi, mis on osutunud täiesti mitterahuldavaks nii tulemuste kui ka rahaliste kulude osas.
Seepärast usume, et FRONTEXi strateegiat rakendati vaid propaganda alusel.
- Me oleme kindlalt Cotonou lepinguga kehtestatud ja selle ettepanekuga julgustatud ELi tagasivõtmispoliitika vastu, kuna rändajatele ei ole tagatud piisavat õiguslikku kaitset.
- Ettepanekuga tunnistatakse rändajate haldusarest endastmõistetavaks.
Me oleme kindlalt selle vastu, et ebaseadusliku rände vastase võitluse vahendina kasutataks kinnipidamist.
Nagu mitmed parlamendiliikmed oma külastustel kinnipidamiskeskustesse kogesid, on tegemist struktuuridega, kus inimõigusi ja põhivabadusi sageli rikutakse.
17.4.2007
väliskomisjonI ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta
( 2006/2250(INI) )
Arvamuse koostaja:
Ioannis Kasoulides
ETTEPANEKUD
Väliskomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. on mures asjaolu pärast, et Euroopa Liit (EL) on ebaseadusliku sisserände pideva surve all, mis põhjustab humanitaarkriise, inimkaubandust ning inimeste ekspluateerimist ja inimelude kaotust;
2. on veendunud, et ebaseadusliku sisserändega saab tõhusalt võidelda ainult Euroopa ühise rändepoliitika raames, mis sisaldab Euroopa rände- ja arengupoliitikat; tervitab komisjoni teatist kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta;
3. tuletab meelde, et ebaseaduslik sisseränne puudutab kõiki liikmesriike ning et ülemäära suurel arvul ebaseaduslikke immigrante vastu võtvad riigid peaksid saama kasu ELi solidaarsuspõhimõttest;
4. usub, et välismõõtme strateegia eesmärk peaks olema ELi mõju suurendamine globaalsetele rändeprotsessidele, sidudes välispiiride kindlustamise ja inimkaubanduse vastase võitluse kolmandate riikidega rände haldamise alal tehtava koostöö süvendamisega, selleks et leevendada päritolumaades esinevaid tõuketegureid ning suunata ränne seaduslikesse kanalitesse; toetab Euroopa Ülemkogu poolt 2005. aasta detsembris vastuvõetud rännet käsitleva üldise lähenemisviisi jõulist rakendamist ning Euroopa Ülemkogul 2006. aasta detsembris vastuvõetud meetmeid;
5. rõhutab, et ELi enda või koostöös kolmandate riikidega võetud ebaseadusliku sisserände vastase võitluse meetmed peavad olema kooskõlas põhiinimõigustega ega tohi jätta hädas olevaid pagulasi ilma rahvusvahelise kaitse saamise võimalusest;
6. kutsub liikmesriike üles tagama kõik vajalikud tehnilised, logistilised, personali- ja rahalised vahendid, et edendada FRONTEXi toimevõimet ning tugevdada liikmesriikide vahelist piirihalduskoostööd, mille eesmärk on päästa inimesi merel, tegelda ebaseadusliku sisserände probleemiga, võidelda inimkaubanduse vastu ja anda abi liikmesriikidele, kellel on hädaolukord seoses suure sisserändajate vooluga;
7. juhib tähelepanu sellele, et inimkaubanduse, eriti naiste ja lastega kauplemise vastane võitlus on ELi prioriteet, mis teeb vajalikuks piisavate rahaliste vahendite eraldamise sellele valdkonnale;
8. nõuab, et ebaseadusliku sisserände küsimused oleksid Euroopa Liidu suhetes kolmandate riikidega, eriti ebaseaduslike sisserändajate päritolu- ja/või transiidiriikidega, prioriteetsed;
9. kutsub komisjoni ja nõukogu üles arendama päritolu- ja transiidiriikidega rände haldamise alast partnerlust, mis hõlmab institutsioone ja suutlikkuse tõstmist, tehnilist abi, rahvusvahelise õiguse austamise garantiisid, tagasivõtmise kohustust, võitlust inimkaubandusele spetsialiseerunud kuritegelike ühenduste vastu, teabekampaaniaid ja seadusliku sisserände kvoote; kutsub komisjoni üles suurendama pingutusi, et sõlmida tagasivõtmise lepingud ebaseaduslike sisserändevoogude päritolu- ja transiidiriikidega;
10. avaldab kahetsust, et ELi ees on veel ikka takistused, mis ei lase ebaseaduslikke sisserändajaid tagasi pöörduda, ning nõuab komisjonilt ja nõukogult tungivalt, et loodaks operatiivsüsteem, mis võimaldaks kiiresti saada kolmandate riikide poolt aktsepteeritavaid ELi sõidudokumente;
11. kutsub komisjoni üles võtma kõiki vajalikke meetmeid, et laiendada päritoluriikides olevaid infoallikaid Euroopa Liitu seadusliku sisserände võimaluste ja tingimuste kohta;
12. kutsub ELi liikmesriike, kes veel ei ole tagasivõtmise lepinguid sõlminud, astuma selleks võimalikult kiiresti kõiki vajalikke samme;
13. toetab komisjoni kava tugevdada Euroopa naabruspoliitika rände haldamise aspekti ning nõuab piirkondliku rändealase koostöö tugevdamist ELi lõuna- ja idanaabritega;
14. tuletab meelde, et just ELi Vahemere-äärsed ja idapoolsed naabrid võtavad vastu suurema osa Euroopasse suunduvatest immigrantidest; peab ülioluliseks tagada, et austataks nende immigrantide põhiinimõigusi, pöörates erilist tähelepanu saatjata alaealiste õigustele; rõhutab, et ELil on vaja tugevdada koostööd kõikide Vahemere-äärsete partnerriikidega rändevoogude haldamise alal ning toetada neid ebaseadusliku sisserände vastases võitluses; juhib tähelepanu sellele, et on tähtis tugevdada sidemeid Põhja-Aafrika ja Sahaara kõrbest lõuna poole jääva Aafrika osa riikide vahel ning Aasia päritoluriikidega;
15. kutsub komisjoni ja nõukogu üles jätkama piirkondlike kaitseprogrammide arendamist koostöös päritolu- ja transiidiriikidega ning teavitama parlamenti seni elluviidud pilootprojektidest saadud kogemustest; tervitab sellega seoses Prantsusmaa ja Hispaania toetusel komisjoni ja Mali vahel sõlmitud koostöölepingut esimese rändeteabe- ja juhtimiskeskuse avamise kohta selles riigis;
16. on veendunud, et ebaseadusliku sisserände üks eduka kontrollimise võtmetest peitub tegelemisel nende teguritega, mis sunnivad inimesi oma kodumaalt lahkuma, mille hulka kuulub ka ELi võetud tõsine kohustus lahendada konflikte, anda suuremahuliste tervishoiu- ja haridusinvesteeringute kaudu tõhusat arenguabi ning täita millenniumi arengueesmärgid; on veendunud, et liikmesriigid ei tohiks vastu võtta ebaseaduslike sisserändajate olukorra reguleerimiseks siseriiklikke meetmeid, sest see tekitab “tõmbeefekti”; kutsub komisjoni üles süvendama ELi ja Aafrika vahelist arengu- ja rändedialoogi, sealhulgas kaubanduse ja põllumajanduspoliitika küsimustes;
17. kutsub ELi liikmesriike üles võtma komisjoni poolt vastuvõetud Aafrika uue strateegia raames kõiki vajalikke meetmeid, et saavutada millenniumi arengueesmärgid vastavalt ÜRO ajakavale;
18. toetab sisserände seaduslike kanalite avamist; rõhutab, et tuleks teha rohkem pingutusi ringrände tugevdamiseks, et kõrvaldada negatiivsed mõjud, mida tekitab ajude äravool päritoluriikidest; leiab, et sellised pingutused omavad olulist kohta kahepoolsetes suhetes päritoluriikidega;
19. rõhutab, et on tähtis kehtestada eristandardid naiste, laste ja puuetega inimeste kaitseks;
20. pooldab tugevamate finantssidemete edendamist päritoluriikidega, sealhulgas läbipaistvamat, usaldusväärsemat ja odavamat ülekandesüsteemi rahvusvahelistel finantsturgudel; leiab, et selline süsteem on oluline samm päritoluriikides tootlike investeeringute edendamise suunas ning omab tähtsat kohta organiseeritud kuritegevuse rahastamise vastases võitluses;
21. kutsub komisjoni ja nõukogu üles hoolikalt ja regulaarselt kontrollima koostööd, mida kolmandad riigid ELi suhtes ebaseadusliku sisserände osas osutavad, ning juhib sellega seoses tähelepanu asjaolule, kui tähtis on kolmandate riikide ebaseadusliku sisserände vastase võitluse seire- ja hindamismehhanism, mille 2003. aastal pani Thessaloniki Euroopa Ülemkogu korraldusel paika nõukogu;
22. palub komisjonil uurida võimalust teha tõhusamat koostööd ÜRO pagulaste Ülemkomissari (UNHCR), Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni ja asjaomaste valitsusväliste organisatsioonidega; tervitab asjaolu, et 2006. aasta detsembri Euroopa Ülemkogu leppis kokku toetada 2007. aasta juulis Belgias peetavat esimest rahvusvahelise rände ja arengu maailmafoorumit, ning kutsub Euroopa Parlamenti üles osalema maailmafoorumi ettevalmistuses ning tagama sellest oma osavõttu.
MENETLUS
Pealkiri
Kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitilised prioriteedid
Menetluse number
2006/2250(INI)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET 26.10.2006
Tõhustatud koostöö
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Ioannis Kasoulides 28.11.2006
Arutamine parlamendikomisjonis
27.2.2007
12.4.2007
Vastuvõtmise kuupäev
12.4.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
28
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Christopher Beazley, Panagiotis Beglitis, Michael Gahler, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Georgios Karatzaferis, Bogdan Klich, Eugen Mihăescu, Francisco José Millán Mon, Cem Özdemir, Ioan Mircea Paşcu, Tobias Pflüger, Bernd Posselt, Jacek Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Siwiec, Konrad Szymański, Antonio Tajani, Jan Marinus Wiersma
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Aloyzas Sakalas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Wiesław Stefan Kuc, Marcin Libicki
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
1.3.2007
arengukomisjonI ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta
(2006/2250 (INI))
Arvamuse koostaja:
Manolis Mavrommatis
ETTEPANEKUD
Arengukomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. tervitab komisjoni teatist kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitiliste prioriteetide kohta kui õiges suunas tehtud sammu Euroopa Liidu rändevoogude tulemusliku juhtimise strateegia loomisel koostöös naaberriikidega, pikaajalise eesmärgiga luua selles valdkonnas ühine ELi poliitika;
2. tervitab asjaolu, et 14.–15. detsembri 2006. aasta Euroopa Ülemkogu on veelkord tunnistanud vajadust tervikliku Euroopa rändepoliitika järele, mis põhineks liikmesriikide solidaarsusel, partnerlusel kolmandate riikidega ning migrantide inimõiguste ja põhivabaduste austamisel, ning on kokku leppinud konkreetsetes sammudes, mida tehakse selles valdkonnas 2007. aasta jooksul;
3. leiab siiski, et terviklik Euroopa rändepoliitika eeldab Euroopa Parlamendi kaasotsustamismenetluse ja nõukogus kvalifitseeritud häälteenamuse laiendamist teistele valdkondadele, nagu immigratsioon või kolmandatest riikidest pärit elanike integratsioon, kooskõlas EÜ asutamislepingu artikliga 67 (nagu eesistujariik Holland 2004. aastal planeeris) ja kutsub nõukogu üles vastavalt tegutsema;
4. kutsub Euroopa Liitu üles võitlema ebaseadusliku rändega massilise sisserände algpõhjustega tegelemise kaudu, vaesusega võitlemise ja arengu, majanduskasvu, hea valitsemistava ning sotsiaalse ühtekuuluvuse parandamise abil päritoluriikides;
5. märgib hea tava näitena asjaolu, et teatavad liikmesriigid on allkirjastanud sisserändealased koostöölepingud mitmete Aafrika riikidega, määratledes rände ja arengu vahelised seosed; ergutab liikmesriike ja komisjoni suurendama koostööd ning jätkama seesuguste programmide arendamist;
6. kutsub Euroopa Liidu liikmesriike üles rakendama oma ebaseadusliku rände poliitikat täielikus kooskõlas põhiliste inimõigustega, eelkõige inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooniga;
7. rõhutab, et võitlus ebaseadusliku rändega seotud inimkaubanduse – eriti kui selle ohvriteks on saatjata alaealised – ja orjastamise kõikide vormide vastu peab olema ELi prioriteet ning sellele tegevusele tuleb eraldada piisavalt rahalisi ja poliitilisi vahendeid; on seisukohal, et liikmesriigid peaksid alla kirjutama vastavatele rahvusvahelistele konventsioonidele – sh ÜRO protokollile inimestega kauplemise takistamiseks, sellise kauplemise vastu võitlemiseks ja selle eest karistamiseks, Euroopa Nõukogu inimkaubanduse vastaste meetmete konventsioonile, rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise ÜRO konventsioonile ja ÜRO lapse õiguste konventsioonile – ning neid täitma;
8. kutsub ELi ja Aafrika riike üles rakendama Aafrika-ELi ühist tegevuskava võitluseks inimkaubandusega, eelkõige naiste ja lastega kaubitsemisega, ergutades eriti koostööd päritolu-, transiit- ja sihtriikide vahel ohvrite tuvastamisel, abistamisel, kaitsel, tagasisaatmisel ja taasintegreerumisel, samuti toetades ebaseadusliku sisserände ja inimkaubanduse riskidele suunatud teavitusprogrammide korraldamist asjaomastes riikides;
9. tervitab ELi programmi “Ränne ja areng Aafrikas” käivitamist esialgses summas 40 miljonit eurot eesmärgiga luua Aafrikas uusi töökohti ja palub komisjonil anda rohkem teavet praktiliste üksikasjade kohta; tervitab sellega seoses komisjoni poolt Hispaania ja Prantsusmaa toetusel koostöölepingu allkirjastamise Maliga, eesmärgiga avada selle programmi vahenditest esimene rändealase teabe ja rände juhtimise keskus;
10. rõhutab päritolu- ja sihtriikide vahelise koostöö vajadust võitluses ebaseadusliku rändega ja on seisukohal, et Cotonou lepingu artikli 13 alusel on AKV-ELi partnerlus eriti sobiv raamistik rännet käsitlevate ühisotsuste esitamiseks;
11. palub komisjonil ja liikmesriikidel koostöös päritolumaadega investeerida vahendeid teavitamiskampaaniatesse ebaseaduslike sisserändajate päritoluriikides, et hoiatada neid füüsiliste riskide ja ebaseadusliku rände ohtude ning hilisema marginaliseerumise eest sihtriikides; on seisukohal, et sellised teavitamiskampaaniad peaksid kasutama kõiki olemasolevaid kanaleid, nagu massimeedia, kohalikud raadiod ja televisiooniprogrammid;
12. tervitab asjaolu, et 14.-15. detsembri 2006. aasta Euroopa Ülemkogu leppis kokku selge tagasiside andmises 2006. aasta septembris toimunud ÜRO kõrgetasemelisele rände- ja arenguteemalisele dialoogile, mille puhul 2007. aasta juulis Belgias peetav esimene rahvusvahelise rände ja arengu maailmafoorum on oluliseks sammuks, ning kutsub ELi üles tagama aktiivne osalemine maailmafoorumil, kus EL asub juhtima rände ja arenguküsimuste päevakorda tõstatamist; on arvamusel, et Euroopa Parlament peab olema kaasatud maailmafoorumi ELi osaluse ettevalmistamisse ja selles asjakohaselt esindatud;
13. tuletab komisjonile meelde, et vähemalt 90% temaatiliste programmide alusel ettenähtud kulutustest peab täitma OECD arenguabikomitee poolt kehtestatud ametliku arenguabi kriteeriume vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1905/2006 (millega moodustatakse arengukoostöö finantseerimisinstrument)
ELT L 378, 27.12.2006, lk 41. artikli 2 lõikele 4;
14. arvestab nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/81/EÜ, mis käsitleb elamisloa väljastamist pädevate asutustega koostööd tegevatele kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kelle ebaseaduslikule sisserändele on kaasa aidatud,
ELT L 261, 6.8.2004, lk 19.
2005. aasta detsembris vastu võetud ELi inimkaubanduse tõkestamise ja selle vastase võitluse heade tavade, standardite ning meetmete kava
ELT C 311, 9.12.2005, lk 1. ja tervitab Liibüas 22.–23. novembril 2006. aastal toimunud rände- ja arenguteemalise ELi ja Aafrika ministrite konverentsi Aafrika-ELi ühist deklaratsiooni;
15. kutsub Euroopa Liitu ja liikmesriike üles ühinema ümberasujate ebaseaduslikku üle maismaa-, mere- ja õhupiiride toimetamist tõkestava ÜRO protokolli ja inimestega kauplemise takistamise, sellise kauplemise vastu võitlemise ja selle eest karistamise protokolliga;
16. kutsub liikmesriike üles lisama oma rändepoliitikasse kõrge tasemega tervisekaitse sisserändajatele, pakkudes ennetavaid meditsiiniteenuseid ja ravi.
MENETLUS
Pealkiri
Kolmandate riikide kodanike ebaseadusliku sisserände vastase võitluse poliitilised prioriteedid
Menetluse number
2006/2250(INI)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
DEVE 26.10.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Manolis Mavrommatis 6.11.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
30.1.2007
28.2.2007
Vastuvõtmise kuupäev
28.2.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
30
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrietus van den Berg, Josep Borrell Fontelles, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Corina Creţu, Nirj Deva, Koenraad Dillen, Hélène Goudin, Filip Kaczmarek, Glenys Kinnock, Maria Martens, Luisa Morgantini, José Javier Pomés Ruiz, Miguel Portas, Horst Posdorf, Toomas Savi, Pierre Schapira, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Feleknas Uca, Luis Yañez-Barnuevo García, Anna Záborská
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Fiona Hall, Alain Hutchinson, Jan Jerzy Kułakowski, Miguel Angel Martínez Martínez, Manolis Mavrommatis, Atanas Paparizov, Anne Van Lancker, Ralf Walter
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Elena Valenciano Martínez-Orozco
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
12.9.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
[51]
[2]
[0]
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Alexander Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Michael Cashman, Giuseppe Castiglione, Giusto Catania, Carlos Coelho, Fausto Correia, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Claudio Fava, Patrick Gaubert, Roland Gewalt, Lilli Gruber, Adeline Hazan, Jeanine Hennis-Plasschaert, Lívia Járóka, Ewa Klamt, Roger Knapman, Magda Kósáné Kovács, Barbara Kudrycka, Esther De Lange, Henrik Lax, Roselyne Lefrancois, Sarah Ludford, Jaime Mayor Oreja, Dan Mihalache, Claude Moraes, Javier Moreno Sánchez, Martine Roure, Luciana Sbarbati, Inger Segelström, Søren Bo Søndergaard, Károly Ferenc Szabó, Vladimir Urutchev, Manfred Weber, Tatjana Ždanoka
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Inés Ayala Sender, Edit Bauer, Simon Busuttil, Gérard Deprez, Iratxe García Pérez, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Metin Kazak, Jean Lambert, Antonio Masip Hidalgo, Hubert Pirker, Antonio Tajani
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Iles Braghetto, Kyriacos Triantaphyllides
