LÕPLIK
A6-0271/2007
2.7.2007
RAPORT
Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia
(2007/2096(INI))
Õiguskomisjon
Raportöör:
Giuseppe Gargani
PE 388.366v03-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................7
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonI ARVAMUS........11
MENETLUS..............................................................................................................................14
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta
( 2007/2096(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse 16. detsembri 2003. aasta paremat õigusloomet käsitlevat institutsioonidevahelist kokkulepet
ELT C 321, 31.12.2003, lk 1. ;
– võttes arvesse oma 26. oktoobri 2000. aasta resolutsiooni Euroopa Ülemkogule esitatud komisjoni aruannete „Parem õigusloome: jagatud vastutus 1998” ja „Parem õigusloome 1999” kohta
EÜT C 197, 12.7.2001, lk 433. ;
- võttes arvesse oma 29. novembri 2001. aasta resolutsiooni komisjoni valge raamatu Euroopa avaliku halduse kohta
EÜT C 153 E, 27.6.2002, lk 314. ;
- võttes arvesse oma 8. aprilli 2003. aasta resolutsiooni Euroopa Ülemkogule esitatud komisjoni aruannete „Parem õigusloome 2000” ja „Parem õigusloome 2001” kohta
ELT C 64 E, 12.3.2004, lk 135. ;
- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni komisjoni aruande „Parem õigusloome 2002” kohta
ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 155. ;
- võttes arvesse oma 9. märtsi 2004. aasta resolutsiooni ühenduse õiguskeskkonna lihtsustamist ja parandamist käsitlevate komisjoni teatiste kohta
ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 512. ;
– võttes arvesse oma 20. aprilli 2004. aasta resolutsiooni ühenduse õigusaktide ja nõuandemenetluse mõju hindamise kohta
ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 146. ;
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta
ELT C 297 E, 7.12.2006, lk 136. ,
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni „Parem õigusloome 2004: subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamine (12. aastaaruanne)”
ELT C 297 E, 7.12.2006, lk 128. ;
– võttes arvesse oma 16. mai 2006. aasta resolutsiooni õigusloojale esitatud õigusloomega seotud ettepanekute sõelumise tulemuse kohta
ELT C 297 E, 7.12.2006, lk 140. ;
– võttes arvesse komisjoni 14. novembri 2006. aasta töödokumenti „Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegiat käsitlev esimene eduaruanne” ( KOM(2006)0690 );
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ning keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni arvamust ( A6-0271/2007 ),
A. arvestades komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi nüüdsest juba laialt levinud tava töötada välja, rakendada ja täiustada õigusloome lihtsustamiseks kasutatavaid vahendeid;
B. arvestades, et õiguskeskkonna lihtsustamine kui õigusloome selguse, tõhususe ja kvaliteedi tagatis on peamine tingimus, pidades silmas parema õigusloome eesmärgi täitmist, mis omakorda on Euroopa Liidu esmatähtis meede majanduskasvu ja tööhõive kõrgete tasemete tagamiseks;
C. arvestades, et üks peamistest saavustest lihtsustamise vallas on kõigi nende valdkondade järkjärguline hõlmamine, millesse Euroopa Liit sekkub ühenduse õigusaktide abil;
D. arvestades paremat õigusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes ette nähtud kohustusi ja eesmärke, eelkõige neid, mis on seotud ühenduse õigusloome lihtsustamise ja selle mahu vähendamisega ning selle mõjuga liikmesriikides;
E. arvestades, et komisjoni töödokument „on otsene jätk komisjoni 2005. aasta oktoobrikuu teatisele „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia” ( KOM(2005)0535 );
F. arvestades, et nimetatud dokument sisaldab ajavahemikku 2006–2009 hõlmavat ajakohastatud jätkuvat lihtsustamisprogrammi, milles tuuakse ära nii lihtsustamise vormilised meetmed, jaotatuna 43 uuesti sõnastamiseks, 12 kodifitseerimiseks ja 8 kehtetuks tunnistamiseks, kui ka 46 lihtsustamise sisulist meedet, mida on üldiselt nimetatud läbivaatamiseks;
G. arvestades, et kõnealused lihtsustamise meetmed lisanduvad ligikaudu 500 uuele õigusloomega seotud algatusele (millest umbes 200 ainuüksi 2007. aastal), mis on loetletud kodifitseerimisele pühendatud jätkuvas lihtsustamisprogrammis;
H. arvestades, et komisjon täpsustab, et kodifitseerimisprogramm on üksnes soovituslik, kuna selle täitmine sõltub asjaolust, kas kodifitseeritavad õigusaktid on tõlgitud kõigisse keeltesse, ning et komisjoni arvates tuleb kodifitseerimine edasi lükata, kui nähakse ette õigusaktide uued muudatused, nii et õigusaktide jätkuvas lihtsustamisprogrammis esitamise järjekord võib komisjoni arvamuse kohaselt muutuda nendest kahest tegurist sõltuvalt;
I. arvestades, et komisjon teeb nimetatud dokumendis ettepaneku laiendada tava lisada komisjoni esitatud ettepanekutele sissejuhatus, milles selgitatakse täpsemalt taotletavaid lihtsustamiseesmärke;
J. arvestades, et lihtsustamisalgatuste õnnestumise tegurid põhinevad tugeval metoodilisel alusel, mida on parandatud tänu konsulteerimisele kõigi huvitatud osapooltega ja sektorit käsitlevate analüüside väljatöötamisele komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu tiheda koostöö ning kaas- ja isereguleerimise laialdasema kasutamise abil;
K. olles veendunud, et Euroopa tasandil toetatud lihtsustamisega peab käima kaasas piisav lihtsustamine riigi tasandil, et ühenduse lihtsustamise eeliseid ei kahjustaks siseriiklikud õigusaktid või tehnilist laadi takistused,
1. nõuab tungivalt, et komisjon paneks suuremat rõhku ühenduse õigusaktide rakendamisele, jõustamisele ja hindamisele kui parema õigusloome protsessi olulisele osale;
2. väljendab heameelt asjaolu üle, et lihtsustamise algatused on esimest korda komisjoni 2007. aasta õigusloome- ja tööprogrammis, mis kinnitab, et lihtsustamise strateegia on poliitiline prioriteet;
3. palub komisjonil lisada edaspidi süstemaatiliselt lihtsustamise algatused oma õigusloome- ja tööprogrammi ühte ossa ja näidata muuhulgas, milline prioriteet on tal kavas anda igale algatusele ning sel eesmärgil tuua lihtsustamise ettepanekud ära juba oma iga-aastases poliitilises strateegias õigusloomeprogrammi iga-aastase planeerimise protsessi alguses ning vältida lõppkokkuvõttes lihtsustamise algatuste nimekirja sisaldavate dokumentide vohamist, et tugiraamistik oleks võimalikult täpne;
4. teeb ettepaneku, et Euroopa Parlament, komisjon ja nõukogu peaksid sõlmima, nagu seda tehti ühenduse õigustiku kodifitseerimisegagi
20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe õigusaktide tekstide ametliku kodifitseerimise kiirendatud töömeetodi kohta, EÜT C 102, 4.4.1996. lk 2. , institutsioonidevahelise kokkuleppe nende pädevuses olevate vahendite lihtsustamise kiirendatud töömeetodi kohta;
5. tervitab komisjoni jõupingutusi ühenduse õigustiku kodifitseerimise tugevdamiseks, mis on õiguskeskkonna lihtsustamise esmane ja peamine tegevus;
6. kutsub komisjoni tegelema viivitamata tõlkimisega seotud raskustega ja vältima uute õigusloomega seotud ettepanekute esitamise negatiivset mõju kodifitseerimise algatustele ning kogu lihtsustamise protsessi kahjustamist selle poolt; nõuab, et komisjon oleks järjepidev ning hoiduks lisamast oma õigusloome- ja tööprogrammi kodifitseerimise projekte teemadel, mille kohta komisjonil on niigi kavas välja töötada õigusloomega seotud ettepanekuid;
7. teeb komisjonile ettepaneku otsustada lõplikult uuesti sõnastamise kui tavalise õigusloome tehnika kasuks, et teha iga algatuse puhul kättesaadavaks terviktekst, isegi juhul, kui tegu on konkreetsete muudatustega, ja märkida selgelt ära uued osad ja muutmata jäänud osad, mis muudab ühenduse õigusaktid arusaadavamaks ja läbipaistvamaks;
6. kutsub komisjoni ka meeles pidama, et juhul, kui uuestisõnastamine ei ole võimalik, peaks asjaomase õigusloome valdkonna kodifitseerimise asendama kuue kuu jooksul tavalise õigusloome tehnikaga; on seisukohal, et vastavalt mainitud institutsioonidevahelise kokkuleppele võiks lihtsustamise edendamiseks luua koos nõukogu ja komisjoniga spetsiaalseid asjaomaseid struktuure, nähes ette huvitatud poolte piisava kaasatuse,;
9. väljendab heameelt asjaolu üle, et komisjon võtab enda peale lihtsustamisega seotud tugevate metoodiliste aluste väljatöötamise; kutsub komisjoni sel eesmärgil nõudma konsulteerimist huvitatud osapooltega, näiteks laiendades teistele valdkondadele 2005. aasta oktoobris väljakuulutatud põllumajanduse ja kalanduse valdkonnas kavandatud algatusi ning tugevdades meetmeid, mida ta sel eesmärgil kavatseb võtta äriühinguõiguse ja autoriõiguse valdkonnas; julgustab süvendama sektorit käsitlevaid analüüse ja ühenduse õigusaktidest tuleneva halduskoormuse hindamist;
10. rõhutab ühenduse institutsioonide koostöö olulist tähtsust, mis on igasuguse lihtsustamisstrateegia õnnestumise vältimatu tingimus; tõdeb sellega seoses, et Euroopa Parlament on selgelt ilmutanud omapoolset head tahet ja teinud muudatusi oma kodukorda, et hõlbustada kodifitseerimiste vastuvõtmise menetlust ning kehtestada asjaomane õigusloomemenetlus uuesti sõnastamise tarbeks;
11. kinnitab veel kord, et tuleb jätkata tavapäraste õigusloome vahendite normaalset kasutamist, et saavutada asutamislepingus määratletud eesmärgid; on seisukohal, et kaasreguleerimine ja isereguleerimine võivad edukalt täiendada või asendada õigusloomemenetlusi, kui need meetodid annavad õigusloomega võrdväärseid või paremaid tulemusi; rõhutab, et alternatiivsete reguleerimismeetodite kasutamine peab toimuma kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega; tuletab meelde, et komisjon on kohustatud määratlema tingimused ja piirid, mida pooled peavad sel puhul järgima, ning selliseid meetodeid võib kasutada siiski komisjoni järelevalve all ja piiramata Euroopa Parlamendi õigust nende meetodite kasutamist vaidlustada;
12. kutsub komisjoni andma oma parima, et Euroopa tasandil propageeritud lihtsustamist ja õigusloome kvaliteedi üldist parandamist ei ohustaks riigi tasandil vastuvõetud õigusnormid või tehnilist laadi tõkked; palub komisjonil suunata ja jälgida seda protsessi ka riiklikul tasandil, toimides näiteks Euroopa Liidus ja liikmesriikides väljatöötatud parimate tavade kogumise ja levitamise keskusena, tehas seda ka osapoolte soovitusel;
13. rõhutab, et korrapärased ja põhjalikud mõju hindamised on lihtsustamisprotsessi oluline osa ning nõukogu ja Euroopa Parlament peaksid seda arvesse võtma muudatusettepanekute esitamisel õigusloomeprotsessi käigus;
14. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
SELETUSKIRI
I Sissejuhatus
1.
Oma 25. oktoobri 2005. aasta teatisega „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia”, ( KOM(2005)0535 ) võttis komisjon uue suuna ühenduse õigustiku kvaliteedi ja tõhususe parandamisel (parem õigusloome), mille eesmärk on eelkõige kõrvaldada siseturu osaliste tarbetu halduskoormus.
2.
Teatises kirjeldati peamisi lihtsustamise tehnikaid ja esitati 99 algatust õigusloome kvaliteedi parandamiseks aastatel 2005–2008.
Tegemist oli 11 kodifitseerimise, 51 uuesti sõnastamise, 7 kehtetuks tunnistamise ja 30 muu ettepanekuga, mis ei kuulu ülalnimetatud kategooriatesse, kuid mille eesmärk on samuti õiguskeskkonna lihtsustamine (sisuline lihtsustamine).
3.
Tuletame meelde, et kodifitseerimise all mõistetakse protsessi, millega tunnistatakse kehtetuks kodifitseeritavad õigusaktid ja asendatakse need ühtse õigusaktiga, ilma et toodaks sisse sisulisi muudatusi.
See toob kaasa konsolideeritud teksti ümbertöötamise üheks uueks õigusaktiks, mis on ühtlane ja arusaadav, ning asendab ametlikult originaalakti ja kõiki tehtud muudatusi
Selle tegi konkreetselt võimalikuks kolme institutsiooni õigustalituste nõuanderühm, kelle ülesanne on uurida lähemalt komisjoni ettepanekuid ning tagada Euroopa Parlamendile ja nõukogule, et need ettepanekud on usaldusväärsed ning et komisjon ei ole lisanud tekstidesse sisulisi muudatusi.
Kodifitseerimise protsessi kuulub kõigi vananenud sätete kõrvaldamine, uues õigusaktis kasutatava terminoloogia ühtlustamine ja preambuli redigeerimine.
Tänu sellele mehhanismile on võimalik vähendada õigusaktide mahtu, säilitades nende sisu muutumatul kujul.
Praegu uurib põhiseaduskomisjon aktiivselt Euroopa Parlamendi kodukorra muudatusettepanekuid, mis võimaldaksid lihtsustamismeetmete hõlpsamat kasutamist.
Õiguskomisjon võttis 20. detsembril 2006 vastu arvamuse kõnealusel teemal. .
4 .
Uuesti sõnastamine on protsess, millega uus juriidiliselt siduv õigusakt, milles tunnistatakse kehtetuks asendatavad õigusaktid, sisaldab ühelt poolt õigusloome poliitilise olemuse muudatust ja teiselt poolt ülejäänud muutumatuks jäävate sätete kodifitseerimist.
Uuesti sõnastamist reguleeritakse 28. novembri 2001. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppega
28. novembri 2001. aasta institutsioonidevaheline kokkulepe õigusaktide uuesti sõnastamise tehnika süstemaatilise kasutamise kohta (EÜT C 77, 28.3.2002, lk 1).
Uuesti sõnastamise tehnika ei võimalda üksnes õigusaktide ajakohastamist nende sisulise muutmise abil, vaid võimaldab ka mõnikord hajutatud õigusaktide kodifitseerimist ning järelikult hõlbustab õigusaktide mõistmist ja lihtsustamist. .
5.
Ja viimaks, kehtetuks tunnistamine seisneb alates 1957. aastast vastuvõetud ja aja möödudes tehnilise või tehnoloogilise arengu, Euroopa Liidu poliitika arengu, asutamislepingu üldiste eeskirjade kohaldamise muudatuste või sätete või rahvusvaheliste standardite arengu tõttu aegunuks või kehtetuks muutunud õigusaktide kõrvaldamises.
6.
Teatavasti on lihtsustamise teema 16. detsembril 2003 sõlmitud paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe
ELT C 321, 31.12.2003, lk 1. eesmärk: uuritakse küsimuse erinevaid tahke õigusloome käigu paremast koordineerimisest suurema läbipaistvuse ja kättesaadavuseni, mõju hindamistest ühenduse õiguse ülevõtmiseni, kodifitseerimise ja lihtsustamise tehnikatest komiteemenetluseni, alternatiivsetest reguleerimismeetoditest õigusloome mahu vähendamiseni.
II Hiljutised arengud
1.
14. novembril 2006 võttis komisjon vastu töödokumendi „Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegiat käsitlev esimene eduaruanne” ( KOM(2006)0690 ), mis on seega järg eespool nimetatud teatisele ( KOM(2005)0535 ).
2.
Kõnealuses dokumendis hinnatakse jätkuva lihtsustamisprogrammi täitmisel saavutatud edusamme alates 2005. aasta oktoobrist ning esitatakse mõned uued algatused, mis täiendavad seda ajavahemikuks 2006–2009.
Üks lihtsustamise peamisi tulemusi on kõigi nende valdkondade hõlmamine, millesse Euroopa Liit sekkub ühenduse õigusaktide abil.
Eelkõige tuuakse uues jätkuva lihtsustamisprogrammi versioonis välja lihtsustamise vormilised meetmed, mis on jaotatud 43 uuesti sõnastamiseks, 12 kodifitseerimiseks ja 8 kehtetuks tunnistamiseks ning 46 lihtsustamise sisulist meedet.
Lisaks neile on toodud kodifitseerimisele pühendatud jätkuvas lihtsustamisprogrammis umbes 500 uut õigusloomega seotud algatust (millest umbes 200 on ette nähtud ainuüksi 2007. aastaks).
3.
Esimeses eduaruandes käsitletakse ka tegureid, mis tagavad lihtsustamisalgatuste edu, tuues välja eelkõige tugeva metoodilise aluse, mida on parandatud tänu konsulteerimisele kõigi huvitatud osapooltega ja sektorit käsitlevate analüüside väljatöötamisele; komisjoni, Euroopa Parlamendi ja nõukogu tihedale koostööle ning kaas- ja isereguleerimise laialdasemale kasutamisele.
Muu hulgas tuntakse muret selle pärast, kas vastav lihtsustamine riigi tasandil tagab, et ühenduse tasandil toimuva lihtsustamise eeliseid ei kahjustaks siseriiklikud õigusaktid või tehnilist laadi takistused.
III Probleemsed küsimused ja raportööri seisukoht
1.
Tuleb märkida, et 2007. aastal lisati lihtsustamise ettepanekud esmakordselt komisjoni iga-aastasesse õigusloome- ja tööprogrammi , mis näitab selgelt lihtsustamise strateegiale omistatud poliitilist prioriteeti.
Tuletatakse muu hulgas meelde, et 2012. aastaks tuleb saavutada eesmärk vähendada riiklikku ja Euroopa õigusloomet kokku 25% võrra.
2.
Tuleks siiski nõuda, et komisjon:
– lisaks lihtsustamise algatused edaspidi süstemaatiliselt oma õigusloome- ja tööprogrammi ühte ossa,
– näitaks, milline prioriteet on tal kavas määrata eraldi iga algatuse jaoks,
– väldiks lihtsustamise algatuste nimekirja sisaldavate dokumentide vohamist, et saavutada võimalikult täpne üldine raamistik.
3.
Kodifitseerimise ettepanekute osas märgitakse komisjoni dokumendis, et on võetud meetmeid, et vähendada mahajäämust õigusaktide tõlkimisel liidu uutes keeltes.
Senine mahajäämus tuleneb kodifitseeritud tekstide tõlkimise hilinemisest nendesse keeltesse.
Siiski täpsustatakse, et kodifitseerimisprogramm jääb soovituslikuks, kuna see sõltub kodifitseeritavate õigusaktide kättesaadavusest kõigis keeltes, sealhulgas bulgaaria ja rumeenia keeles.
Kodifitseerimine tuleb lisaks edasi lükata, kui õigusaktidesse kavandatakse uusi muudatusi.
Komisjon täpsustab, et õigusaktide käsitlemise järjekord programmis muutub vastavalt nendele kahele asjaolule.
4.
Jättes kõrvale tõlkimisega seotud raskused, mis on ületatavad isegi juhul, kui komisjon peab nendega tegelema võimalikult kiiresti, ei tohi uute õigusaktide mõju kodifitseerimise algatustele kahjustada kogu lihtsustamise protsessi.
Kuna esimese samba puhul on komisjonil õigusloomega seotud algatuse monopol, on selge, et ta peab keelduma lisamast oma õigusloome- ja tööprogrammi kodifitseerimise projekte kõnealuses küsimuses, kui tal on kavas esitada uusi õigusloomega seotud (tavalisi) ettepanekuid.
Taas lasub komisjonil lihtsustamise eesmärgi suhtes ühtluse nõue, mille ta ise endale määras .
5.
Samuti tuleb märkida, et uuesti sõnastamine peab lõpuks saama tavaliseks õigusloome tehnikaks : nii oleks alati võimalik teha kättesaadavaks õigusakti tekst tervikuna, isegi kui tegemist on konkreetsete muudatustega, koos selgelt näidatud uute osade ja muutmata jäetud osadega.
See muudaks ühenduse õiguse paremini mõistetavaks ja läbipaistvamaks.
6.
Tuleb avaldada heameelt komisjoni võetud kohustuse üle töötada välja lihtsustamise tugevad metoodilised alused : raportis kutsutakse seega rõhutama konsulteerimist huvitatud osapooltega, näiteks laiendades teistele valdkondadele alates 2005. aasta oktoobrist alustatud algatusi seoses põllumajanduse ja kalandusega ning tugevdades meetmeid, mida komisjon kavatseb võtta äriühinguõiguse ja autoriõiguse valdkonnas.
Seda silmas pidades on kindlasti kasulikud sektoriga seotud analüüsid ja ühenduse õigusloomest tuleneva halduskoormuse hindamine.
7.
Institutsioonidevahelise koostöö osas rõhutatakse raportis tugevat märki heast tahtest, mida näitavad Euroopa Parlamendi kodukorra muudatused , mille eesmärk on vastavalt muuta lihtsamaks kodifitseerimiste vastuvõtmine (artikkel 80) ja kehtestada uuesti sõnastamiste jaoks asjakohane õigusloomemenetlus (artikkel 80 a).
Muudatusettepanek, mida praegu arutab põhiseaduskomisjon, peaks varsti jõustuma.
8.
Kaas- ja isereguleerimise
Paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe tähenduses (punkt 18) on kaasreguleerimine mehhanism, mille puhul ühenduse õigusaktiga antakse õigusloomepädeva asutuse määratletud eesmärkide täitmine asjaomases valdkonna tunnustatud osapooltele (eelkõige ettevõtted, sotsiaalpartnerid, valitsusvälised organisatsioonid, ühingud jne).
Isereguleerimise all mõistetakse seevastu nimetatud kokkuleppe (punkti 22) tähenduses ettevõtete, sotsiaalpartnerite, valitsusväliste organisatsioonide või ühingute võimalust võtta ise ja enda jaoks vastu Euroopa tasandil ühiseid suuniseid (eelkõige tegevusjuhendeid või valdkondlikke lepinguid). osas tuleb korrata seda, mida parlament kinnitas hiljuti oma 16. mai 2006. aasta resolutsioonis õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta ( 2006/2006(INI) ), nimelt, „et tuleb jätkata tavapäraste õigusloome vahendite normaalset kasutamist, et saavutada asutamislepingutes määratletud eesmärgid; … et alternatiivsete reguleerimisviiside, nagu kaas- või isereguleerimine, kasutamine võib õigusloomet tõhusalt täiendada, kui sellised meetodid annavad õigusloomega võrdväärseid või paremaid tulemusi; … et alternatiivsete reguleerimisviiside kasutamine peab toimuma kooskõlas institutsioonidevahelise kokkuleppega „Parem õigusloome”; … et komisjon on kohustatud määratlema tingimused ja piirid, mida pooled peavad sellisel juhul järgima, samuti asjaolu, et niisuguseid meetodeid võib kasutada ainuüksi komisjoni kontrolli all ja piiramata Euroopa Parlamendi õigust nende meetodite kasutamist vaidlustada” (lõige 23).
9.
Lõpetuseks tuleb nõustuda komisjoniga, et Euroopa tasandil edendatud lihtsustamise protsessi ei tohi kahjustada riiklikud vastupidise tähendusega valikud, vaid et sellega peab kaasnema alati lihtsustamine riigi tasandil .
Raportis tahetakse rõhutada, et komisjoni ülesanne on juhtida ja kontrollida kõnealust protsessi ka riigi tasandil, täites näiteks Euroopa Liidus ja liikmesriikides välja töötatud heade tavade kogumise ja levitamise keskuse rolli.
6.6.2007
keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonI ARVAMUS
õiguskomisjonile
õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia kohta
( 2007/2096(INI) )
Arvamuse koostaja:
Miroslav Ouzký
ETTEPANEKUD
Keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjon palub vastutaval õiguskomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. toetab kindlalt ühenduse õigusaktide lihtsustamise protsessi ELi õiguse mõjususe, tõhususe, sidususe, vastutuse ja läbipaistvuse suurendamiseks.
Rõhutab aga seejuures, et selline protsess peab põhinema mitmetel eeltingimustel:
i) Euroopa Parlamendi täielik kaasamine;
ii) kõikide asjakohaste sidusrühmade, sealhulgas valitsusväliste organisatsioonide, laialdane ja läbipaistev konsultatsioon;
iii) õigusloomeprotsessi üldise läbipaistvuse tugevdamine;
iv) lihtsustamist käsitlev hinnang peab võrdselt arvestama majanduslike, sotsiaalsete, keskkonna- ja tervishoiuaspektidega ning need kaalutlused ei tohiks olla lühiajalised;
v) lihtsustamisprotsess ei tohi mingil juhul kaasa tuua kehtivates õigusaktides sätestatud normide leevendamist;
2. rõhutab, et traditsioonilised õigusaktid peavad jääma asutamislepingutes sätestatud poliitiliste eesmärkide saavutamise tavapärasteks vahenditeks; on aga seisukohal, et alternatiivsed reguleerimisviisid, nagu näiteks kaasreguleerimine võivad olla õigusloomega seotud meetmetele kasulikuks täienduseks siis, kui need võimaldavad saavutada õigusaktidega võrreldes samaväärset või ulatuslikumat olukorra paranemist; rõhutab, et alternatiivsete reguleerimisviiside kasutamine peab olema kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega
EÜT C 321, 31.12.03, lk 1. ;
3. palub komisjonil koostöös nõukogu ja Euroopa Parlamendiga töötada välja kontrollakti, mis hõlbustaks institutsioonide tööd parema ja targema õigusloome tagamisel;
4. nõuab tungivalt, et komisjon paneks suuremat rõhku ühenduse õigusaktide rakendamisele, jõustamisele ja hindamisele kui parema õigusloome protsessi olulisele osale;
5. palub komisjonil võtta oma edasises parema õigusliku reguleerimise alases töös arvesse Euroopa Parlamendi keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni taotlusel läbi viidud, lihtsustamisprotsessi käsitleva uuringu „ELi keskkonnapoliitika lihtsustamine”
1P/A/ENVI/ST/2006-45. tulemusi;
6. toetab uuringu „ELi keskkonnapoliitika lihtsustamine” järeldust, et mõjuhindamistel võib olla oluline roll parema õigusliku reguleerimise tagamisel ja et mõnede selliste hindamiste kvaliteeti tuleb parandada; nõuab tungivalt, et komisjon tagaks:
- nendeks hindamisteks piisava aja ja rahaliste vahendite eraldamise;
- mõjuhindamistes majanduslike, sotsiaalsete, keskkonna- ja tervishoiuaspektide võrdsel alusel arvestamise nii lühikeses kui pikemas perspektiivis;
- mõjuhindamistes mitte ainult meetmete võtmise maksumuse, vaid ka keskkonna-, rahvatervise- või toiduküsimustega mittetegelemise maksumuse arvessevõtmise;
- läbipaistvuse ja kõikide asjaomaste sidusrühmade panuse;
- mõjuhindamiste piisavalt laia ulatuse ja liikmesriikides valitsevate erinevate siseriiklike asjaolude arvessevõtmise.
tunnistab, et mõjuhindamistel võiks olla oluline roll ka juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab muudatusettepanekuid, millel võib olla märkimisväärne mõju;
7. kutsub komisjoni üles edendama täiendavalt teabevahetust liikmesriikides ELi keskkonnapoliitika lihtsustamise parimate tavade alal, näiteks:
– infotehnoloogia kasutamine halduskoormuse vähendamiseks;
– loaskeemide ja litsentsimise lihtsustamine ja integreerimine, tagades samal ajal keskkonna- ja tervishoiustandardid;
– järelevalve- ja aruandlusnõuete lihtsustamine ja integreerimine, sealhulgas riskipõhine lähenemisviis, tagades samal ajal läbipaistvuse ning tõhusa rakendamise ja jõustamise.
MENETLUS
Pealkiri
Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia
Menetluse number
2007/2096(INI)
Vastutav komisjon
JURI
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
ENVI 26.4.2007
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Miroslav Ouzký 27.3.2007
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
7.5.2007
5.6.2007
Vastuvõtmise kuupäev
5.6.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
52
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Jens Holm, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Alexandru-Ioan Morţun, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Antonyia Parvanova, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Karin Scheele, Carl Schlyter, Richard Seeber, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Alfonso Andria, Iles Braghetto, Kathalijne Maria Buitenweg, Umberto Guidoni, Erna Hennicot-Schoepges, Miroslav Mikolášik, Alojz Peterle
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
MENETLUS
Pealkiri
Õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia
Menetluse number
2007/2096(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
JURI 26.4.2007
Arvamuse esitja(d) istungil teada andmise kuupäev
TOUTES 26.4.2007
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
AFET 8.5.2007
DEVE 5.6.2007
INTA 7.5.2007
BUDG 23.5.2007
CONT 3.5.2007
ECON 24.1.2007
EMPL 13.12.2006
ITRE 7.6.2007
IMCO 7.5.2007
TRAN 21.11.2006
REGI 2.5.2007
AGRI 12.4.2007
PECH 29.5.2007
CULT 7.5.2007
LIBE 21.5.2007
AFCO 26.4.2007
FEMM 7.5.2007
PETI 25.6.2007
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Giuseppe Gargani 18.12.2006
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
3.5.2007
25.6.2007
Vastuvõtmise kuupäev
25.6.2007
Lõpphääletuse tulemused
+ :
– :
0 :
16
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Bert Doorn, Cristian Dumitrescu, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Othmar Karas, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Francesco Enrico Speroni
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Sharon Bowles, Luis de Grandes Pascual, Kurt Lechner, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Gabriele Stauner, József Szájer, Jacques Toubon
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev
2.7.2007
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
...
