A6-0049/2008
29.2.2008
***III
RAPORT
Lepituskomitees heaks kiidetud ühine tekst eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002
(PE-CONS 3601/2008 – C6‑0029/2008 – 2005/0191(COD))
Euroopa Parlamendi delegatsioon lepituskomitees
Delegatsiooni juht:
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
Raportöör:
Paolo Costa
PE 400.383v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ja ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Antud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
SELETUSKIRI............................................................................................................................6
MENETLUS..............................................................................................................................11
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
lepituskomitees heaks kiidetud ühise teksti kohta eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002
(PE-CONS 3601/2008 – C6‑0029/2008 – 2005/0191(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: kolmas lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse lepituskomitees heaks kiidetud ühist teksti ning komisjoni sellekohaseid avaldusi (PE-CONS 3601/2008 – C6‑0029/2008 );
– võttes arvesse oma esimese lugemise seisukohta
ELT C 300 E, 9.12.2006, lk 463.
Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud komisjoni ettepaneku ( KOM(2005)0429 ) suhtes;
– võttes arvesse oma teise lugemise seisukohta
Vastuvõetud tekstid, 25.4.2007, P6_TA(2007)0142 . nõukogu ühise seisukoha suhtes
ELT C 70 E, 27.3.2007, lk 21. ;
– võttes arvesse komisjoni arvamust Euroopa Parlamendi poolt ühise seisukoha suhtes esitatud muudatusettepanekute kohta ( KOM(2007)0475 );
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 5;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 65;
– võttes arvesse lepituskomitees osaleva Euroopa Parlamendi delegatsiooni raportit ( A6‑0049/2008 ),
1. kiidab ühise teksti heaks;
2. teeb presidendile ülesandeks kirjutada koos nõukogu eesistujaga õigusaktile alla vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 254 lõikele 1;
3. teeb peasekretärile ülesandeks pärast kõikide menetluste nõuetekohase läbiviimise kontrollimist õigusaktile alla kirjutada ja korraldada kokkuleppel nõukogu peasekretäriga selle avaldamine Euroopa Liidu Teatajas;
4. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev õigusloomega seotud resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
SELETUSKIRI
I. Taust
Komisjon võttis vastu ettepaneku võtta vastu määrus tsiviillennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirjade kohta 22. septembril 2005. aastal ( KOM(2005)0429 ).
Ettepaneku peamine eesmärk oli asendada pärast 11. septembrit 2001 väga kiiresti vastuvõetud määrus 2320/2002, millega kehtestatakse tsiviillennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirjad.
Pärast kahe ja poole aasta pikkust kogemust määrusega 2320/2002 oli selge, et vajati lihtsamat ja paindlikumat õiguslikku raamistikku, mille puhul saaks õigusaktide rakendamisel teha rohkem otsuseid kui varasemate väga üksikasjalike õigusaktide puhul.
Samal ajal peeti vajalikuks suuremat ühtlustamist, et lihtsustada tegevust nimetatud valdkonnas.
Lõpuks loodeti, et suurem selgus toob kaasa julgestusstandardite tõhusama rakendamise.
Sarnaselt määrusele 2320/2002 hõlmas ettepanek muu hulgas lennujaamades järgitavaid julgestusstandardeid (nt reisijate läbivaatus, keelatud esemed või last), ühiste standardite järgimise kontrollimist (nt komisjoni kontrollimised) ja rahvusvahelist koostööd.
II.
Õigusloomega seotud menetlus enne lepitust
Vastutav transpordi- ja turismikomisjon määras raportööriks Paolo Costa.
Parlamendi esimene lugemine toimus 15. juunil 2006.
Parlament ja nõukogu püüdsid Soome eesistumisajal jõuda kokkuleppele juba teise lugemise algul.
Parlament lükkas kompromisspakme (hiljem viidati sellele kui Soome kompromissile
Vt nõukogu dokumente 14498/06, 14145/06, 12455/07 ja DS 653/07. ) siiski tagasi.
Selle järel võttis nõukogu 11. detsembril 2006 vastu oma ühise seisukoha.
Parlamendi teine lugemine toimus 25. aprillil 2007.
Teisel lugemisel võttis parlament vastu 97 muudatusettepanekut.
Parlamendi arvates ei käsitlenud nõukogu ühises seisukohas tsiviillennundusjulgestuse meetmete kulude jaotust.
Parlament taastas rahastamise osas oma esimese lugemise seisukoha.
III.
Lepitus
Lepituskomitees osaleva parlamendi delegatsiooni avakoosolek toimus 10. juulil 2007.
Delegatsiooni liikmed andsid delegatsiooni juhile Kratsa-Tsagaropouloule, transpordi- ja turismikomisjoni esimehele ja raportöörile Costale ning läbirääkimisrühma ülejäänud liikmetele Jarzembowskile ja El Khadarouile volitused alustada nõukoguga mitteametlikke läbirääkimisi.
Enne lepitusmenetluse ametlikku algust 20. novembril toimus 4 kolmepoolset kohtumist (4. septembril, 25. septembril, 10. oktoobril ja 13. novembril) ning parlamendi delegatsioon kohtus kolm korda (5. septembril, 26. septembril ja 23. oktoobril).
Kui lepitusmenetlust ametlikult alustati, olid kaks kõige vastuolulisemat küsimust ikkagi lennundusjulgestusmeetmete rahastamine ja, nagu menetluse jooksul selgus, komiteemenetluse sätted.
20. novembril toimunud lepituskoosolekul esindas nõukogu Portugali transpordiminister Lino ja komisjoni selle asepresident Barrot.
Kokkulepet ei saavutatud isegi pärast kahte kolmepoolset kohtumist ja delegatsiooni koosolekuid ning lepituskomitee kokkukutsumine lükati edasi.
10. detsembril toimus hr Lino ja hr Barrot osavõtul täiendav kolmepoolne kohtumine poliitilisel tasandil.
Arutleti kõikide peamiste lahendamata küsimuste (rahastamine, komiteemenetlus, üleminek vanalt õiguskorralt uuele) üle, aga üldist kokkulepet ei saavutatud.
Järgmisel päeval kohtunud parlamendi delegatsioon tegi nõukogule seetõttu ettepaneku pakme kohta, mis sisaldas ettepanekuid eespool mainitud kolme küsimuse osas.
Kuna nõukogu ei nõustunud kõigi nende ettepanekutega, saavutati lõplik kokkulepe alles pärast 18. detsembril toimunud parlamendi delegatsiooni uut koosolekut ning kirjavahetust nõukogu eesistuja ja parlamendi delegatsiooni juhi vahel.
IV.
Saavutatud kokkuleppe kõige olulisemad punktid
IV.
1 Julgestusmeetmete rahastamise kord.
Teksti lisati kaks artiklit (julgestuskulud (artikkel 5) ja rahastamist käsitlev komisjoni aruanne (artikkel 22)).
Julgestuskulusid käsitleva artikliga kehtestatakse esimese sammuna teatavad selle valdkonnaga seotud sätted.
Kuigi kulude jaotuse puhul on kasutatud mittekohustavat sõnastust, on julgestustasusid käsitlevad sätted (kus on sätestatud, et julgestustasud on otseselt seotud julgestusmeetmete kohaldamise kuludega ning neid kasutatakse ainult asjakohaste kulude katmiseks) kohustusliku iseloomuga.
Komisjoni aruandes, mille peab esitama hiljemalt 31. detsembriks 2008, käsitletakse tsiviillennundusjulgestuse meetmete rahastamise põhimõtteid, meetmeid, mida on vajalik võtta selle tagamiseks, et julgestustasusid kasutatakse vaid julgestuskulude katmiseks, ning nimetatud tasude läbipaistvuse parandamise viise.
Samuti käsitletakse aruandes põhimõtteid, mis on vajalikud moonutamata konkurentsi kindlustamiseks lennujaamade vahel ja lennuettevõtjate vahel, ning erinevad meetodid tarbijate kaitse tagamiseks seoses julgestusmeetmete kulude jaotusega maksumaksjate ja kasutajate vahel.
Vajaduse korral „lisatakse komisjoni aruandele vastav õigusakti ettepanek.”
Parlament kiitis selle standardsõnastuse koos asepresident Barrot’ avaldusega heaks.
Asepresident Barrot’ väitel kavatseb ta volinike kolleegiumile esitada õigusakti ettepaneku, mis käsitleb „lisaks käesolevas uues määruses sätestatud ühistele põhistandarditele selliste rangemate lennundusjulgestusmeetmete kulude jaotust maksumaksjate ja kasutajate vahel, mille liikmesriigid võivad vastu võtta.”
IV.2 Komiteemenetlus.
Parlamendil õnnestus nõukogu ja komisjoni veenda kasutama kontrolliga regulatiivmenetlust paljude meetmete puhul, mis on seotud lennundusjulgestust käsitlevate ühiste põhistandardite määratlemisega (artikkel 4).
Komiteemenetluse uusi eeskirju kohaldatakse muu hulgas reisijate läbivaatusmeetodite suhtes (mis on oluline, kui komisjon peaks soovima võtta uue läbivaatusmeetodina võetaks kasutusele näiteks kehaskannerid) ning esemete kategooriate suhtes, mis võivad olla keelatud (nt vedelikud).
IV.3 Muud küsimused
· Õigusakti lisati rakendusmeetmete avaldamist käsitlev üldeeskiri, mille kohaselt avaldatakse need meetmed, mis mõjutavad reisijaid otseselt (põhjendus 16 ja artikkel 16);
· lisati artikkel, mis käsitleb auditeerimisalast koostööd Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooniga (artikkel 8);
· tugevdati ühekordset julgestust käsitlevat mõistet (põhjendus 20 ja artikkel 20);
· parandati parda julgestustöötajate kasutamist käsitlevaid sätteid viitega koolitusele (põhjendus 8) ja nõutavatele julgestustingimustele (lisa peatükk 10.3);
· põhjendusele 3 lisati säte, mille kohaselt tuleks kaalutleda kõige tõhusamaid viise abi pakkumiseks pärast terroriakte, mis mõjutavad oluliselt transpordivaldkonda;
· uue määruse kohaldamiskuupäev võib olla vähem kui kaks aastat pärast jõustumist; parlament otsustab kohaldamiskuupäeva üle kontrolliga regulatiivmenetluse kaudu (artikkel 24).
V. Kokkuleppe analüüs
Lepitusmenetluse käigus saavutatud kokkulepe tsiviillennunduse valdkonnas on parlamendi seisukohast positiivne tulemus.
Seda saab selgelt tõestada, võrreldes lõplikku tulemust esimesel lugemisel arutlusel olnud Soome kompromissiga.
Enne kui nõukogu võttis vastu ühise seisukoha teisel lugemisel ja lepitusmenetluse alguses, rõhutasid nõukogu esindajad korduvalt, et nõukogu ei ole nõus Soome kompromissist kaugemale minema.
Hr BĮRTOLO (Coreper I esimees) kiri pr KRATSA-TSAGAROPOULOU-le 25. juulil 2007: „…et nõukogu on selles valdkonnas valmis üles näitama oma ühise seisukohaga võrreldes teatavat paindlikkust, aga tal ei ole võimalik minna kaugemale põhimõtetest, mis on sätestatud Euroopa Parlamendile 2006. aasta novembris esitatud kompromissettepanekus.”
Saavutatud lõpliku kokkuleppega minnakse Soome kompromissist selgelt kaugemale.
V.1 Rahastamine
Rahastamise küsimuses erinesid komisjoni
Komisjoni esialgses ettepanekus ei olnud ühtegi sätet selle kohta, kes maksab julgestusmeetmete eest.
Parlament oli väga pettunud, et komisjon selle oma ettepanekust välja jättis, kuna määrusele 2320/2002 lisatud institutsioonidevahelises deklaratsioonis tunnistasid parlament, nõukogu ja komisjon, et rahastamisküsimust tuleb viivitamatult analüüsida. ja nõukogu
Ühise seisukohas puuduvad rahastamist käsitlevad sätted.
Nõukogu rõhutas oma avalduses, et „leiab, et ei ole asjakohane, et selline tehniline määrus sisaldab rahastamisnõudeid või -kohustusi.
Subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt tuleks sellised küsimused lahendada siseriiklikul tasandil.”
(ELT C 70 E, 27.3.2007, lk 32). (kes ei soovinud teksti lisada ühtegi rahastamist käsitlevat sätet) ning parlamendi (kes esitas sellel teemal mitu üsnagi ulatuslikku muudatusettepanekut
Samad muudatusettepanekud esimesel (muudatusettepanekud 3, 35, 44 ja 43) ja teisel lugemisel (muudatusettepanekud 3, 31, 38, 39 ja 44). ) seisukohad täielikult.
Lõplik kompromiss sarnaneb selgelt rohkem parlamendi muudatusettepanekutega kui Soome kompromissiga.
Kulude jaotuse küsimuses kasutatakse mõlemas tekstis mittekohustavat sõnastust.
Lõplikus tekstis on sätted lisatud artiklisse 5, kuid Soome kompromissis käsitleti neid vaid põhjenduses 18 a.
Lisaks kasutatakse Soome kompromissis artiklis 4 a sõnastust, millega rõhutatakse liikmesriikide autonoomiat, kuid lõplikku teksti võib näha kui esimest sammu ühenduse eeskirjade poole.
Lõplik tekst on ka üksikasjalikum.
Soome kompromissi põhjenduses 18 a ja artiklis 4 a kasutatakse julgestustasusid käsitlevate sätete puhul (kus on sätestatud, et need on otseselt seotud julgestusmeetmete kuludega ning neid kasutatakse vaid asjakohaste kulude katmiseks) mittekohustavat sõnastust.
Lõpliku teksti artiklis 5 kasutatakse aga kohustavat sõnastust.
Järgmise sammuna kutsutakse Soome kompromissi põhjenduses 18 a komisjoni üles kaaluma algatust, mis käsitleb Euroopa lennujaamades võetavate julgestusmeetmete rahastamist ja julgestuskulude läbipaistvust, et vältida konkurentsi võimalikku moonutamist selles valdkonnas.
Lõplik tekst sisaldab kuupäeva (hiljemalt 31. detsember 2008), mil komisjon peab järgmise sammuna esitama aruande, ning palju üksikasjalikumat kirjeldust aruande sisu kohta.
Sätted ei käsitle ainult konkurentsi võimaliku moonutamisega seotud küsimusi, vaid ka kulude jaotust maksumaksjate ja kasutajate vahel.
Soome kompromissis võttis komisjon endale kohustuse „esitada eelseisvate kuude jooksul ettepaneku infrastruktuuride kasutustasu kohaldamise kohta Euroopa lennujaamades, sealhulgas ettepaneku julgestusmeetmete rahastamise läbipaistvuse kohta.”
Tekst jätkub järgmiselt: „Komisjon töötab nende õigusaktide põhjal täiendavalt välja veel üldisema lähenemisviisi, mis on suunatud Euroopa lennujaamades kohaldatavate julgestusmeetmete rahastamisele.”
Nimetatud ettepanekust sai ettepanek lennujaamamaksude kohta (KOM(2006)820), mis esitati 24. jaanuaril 2007, hoolimata tsiviillennundusjulgestuse teemaliste läbirääkimiste läbikukkumisest selles etapis.
Viimane tulemus on veelgi parem, kuna asepresident teatas oma kavatsusest esitada volinike kolleegiumile õigusakti ettepaneku karmimate meetmete kasutuselevõtu kohta kulude jaotuse valdkonnas.
V.2 Komiteemenetlus
Teisel lugemisel väljendas parlament muret delegeeritud rakendusvolituste pärast peamiselt kahes muudatusettepanekus: ühes nõuti iga rakendusmeetme üksikasjalikku riski, kulu ja mõju hindamist (muudatusettepanek 36) ja teises sätestati aegumisklausel kõikidele rakendusmeetmetele (meetmed kaotaksid kuue kuu jooksul kehtivuse, aga neid saaks pärast julgestusriskide, kulude ja tegevuse mõju põhjalikku kordushindamist säilitada (muudatusettepanek 33)).
Soome kompromiss sätestas kontrolliga regulatiivmenetluse kasutamise kahel juhul (kriteeriumid, mis võimaldavad liikmesriikidel teha erandeid ühiste põhistandardite osas, ning siseriikliku kvaliteedikontrolli kava nõuded).
Lõplik tekst sätestab parlamendi eelnimetatud muudatusettepanekutel põhineva kontrolliga regulatiivmenetluse, mida tuleb kohaldada nüüd ka artikli 4 lõikes 2 sisalduva meetmeteloetelu suhtes, s.t. ühiste põhistandardite suhtes.
Ühised põhistandardid moodustavad teatavas mõttes määruse tähtsaima osa.
Asjaolu, et vaatamata tugevale vastuseisule kiitsid nõukogu ja komisjoni parlamendi komiteemenetluse uute eeskirjade toeks esitatud väited lõpuks heaks, tuleks pidada suureks kordaminekuks.
Selle tõttu on parlamendil võimalik tulevikus teha tihedat koostööd sellistes küsimustes nagu vedelikud lennuki pardal
Vt parlamendi 5. septembri 2007. aasta resolutsiooni komisjoni määruse (EÜ) nr 1546/2006 kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 622/2003, millega nähakse ette meetmed lennundusjulgestuse ühiste põhistandardite rakendamiseks (vedelike toomine lennukisse). .
Tunnistades vajadust teha teatavates olukordades kiireid otsuseid, kiitis parlamendi delegatsioon heaks võimaluse kohaldada kiirmenetlust tulevaste kontrolliga regulatiivmenetluse alla kuuluvate meetmete suhtes.
V.3 Muud küsimused
Kõik muud küsimused, mida käsitleti lühidalt punktis IV.3, ei olnud osa Soome kompromissist.
Parlamendi arvates tähistavad need küsimused selget edasiminekut.
VI.
Järeldus
Kuna saavutatud kokkulepe hõlmab palju rohkem, kui oli võimalik menetluse varasemates etappides, soovitab delegatsioon parlamendil kiita ühine tekst kolmandal lugemisel heaks.
MENETLUS
Pealkiri
Lepituskomitees heaks kiidetud ühine teksti eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb tsiviillennundusjulgestuse valdkonna ühiseeskirju ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2320/2002
Viited
PE-CONS 3601/2008 – C6‑0029/2008 – 2005/0191(COD)
Delegatsiooni juht: asepresident
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
Vastutav komisjon esimees:
TRANPaolo Costa
Raportöör(id)
Paolo Costa
Komisjoni ettepanek
KOM(2005)0429 – C6‑0290/2005
EP 1. lugemise kuupäev – P-number
15.6.2006
P6_TA(2006)0267
Komisjoni muudetud ettepanek
Nõukogu ühine seisukoht
istungil teada andmise kuupäev
14039/1/2006 – C6-0041/2007
18.1.2007
Komisjoni seisukoht (art 251 lg 2 teise lõigu kolmas taane)
KOM(2006)0810
EP 2. lugemise kuupäev – P-number
25.4.2007
P6-TA(2007)0142
Komisjoni arvamus (art 251 lg 2 kolmanda lõigu punkt c)
KOM(2007)0475
Nõukogu 2. lugemiselt saabunud teksti kättesaamise kuupäev
6.7.2007
EP muudatustega mittenõustumist käsitleva nõukogu kirja kuupäev
2.10.2007
Lepituskomitee koosolekud
20.11.2007
EP delegatsiooni hääletuse kuupäev
11.1.2008
Hääletuse tulemused
+:
-:
0:
23
1
Kohal olnud liikmed
Inés Ayala Sender, Philip Bradbourn, Paolo Costa, Arūnas Degutis, Saïd El Khadraoui, Robert Evans, Luis de Grandes Pascual, Georg Jarzembowski, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Jörg Leichtfried, Eva Lichtenberger, Marian-Jean Marinescu, Hartmut Nassauer, Reinhard Rack, Gilles Savary, Brian Simpson, Dirk Sterckx, Ulrich Stockmann, Silvia-Adriana Ţicău, Corien Wortmann-Kool
Kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Mathieu Grosch, Elisabeth Jeggle, Anne E. Jensen, Dieter-Lebrecht Koch
Kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Lepituskomitees kokkuleppe saavutamise kuupäev
Kokkulepe kirjavahetuse teel
19.12.2007
11.1.2008
Kuupäev, mil kaasesimehed tuvastasid ühise teksti heakskiitmise ning edastasid selle parlamendile ja nõukogule
16.1.2008
Esitamise kuupäev
29.2.2008
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
…
TÄHTAEGADE PIKENDAMINE
Nõukogu 2. lugemise tähtaeg
Komitee kokkukutsumise tähtaeg
Taotlev institutsioon – kuupäev
28.11.2007Nõukogu – 9.11.2007
Komitee töö tähtaeg
Taotlev institutsioon – kuupäev
16.1.2008Euroopa Parlament – 18.12.2007
Akti vastuvõtmise tähtaeg
Taotlev institutsioon – kuupäev
13.3.2008Nõukogu – 30.1.2008
