10.5.2011 RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK vastavalt kodukorra artikli 115 lõikele 5
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
PPE ( B7‑0193/2011 )
S&D ( B7‑0194/2011 )
Verts/ALE ( B7‑0195/2011 )
ALDE ( B7‑0196/2011 )
GUE/NGL ( B7‑0197/2011 )
ELi ja Mauritaania vaheline kalandusalane partnerlusleping
Carmen Fraga Estévez
fraktsiooni PPE nimel
Ulrike Rodust
fraktsiooni S&D nimel
Carl Haglund
fraktsiooni ALDE nimel
Isabella Lövin
fraktsiooni Verts/ALE nimel
João Ferreira
fraktsiooni GUE/NGL nimel
PE459.738v01-00 } PE459.739v01-00 } PE459.741v01-00 } PE459.742v01-00 } PE459.743v01-00 } RC1 Euroopa Parlamendi resolutsioon ELi ja Mauritaania vahelise kalandusalase partnerluslepingu kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse ELi toimimise lepingu artikleid 208 ja 218;
– võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta mereõiguse konventsiooni;
– võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1801/2006 Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu sõlmimise kohta ELT L 343, 8.12.2006, lk 1.
;
– võttes arvesse kalanduskomisjoni visiiti Mauritaaniasse 2010. aasta novembris;
– võttes arvesse suuliselt vastatavat küsimust komisjonile Euroopa Liidu ja Mauritaania vahelise kalandusalase partnerluslepingu pikendamise läbirääkimiste kohta ( B7-0018/2011 );
– võttes arvesse kodukorra artikli 115 lõiget 5;
A. arvestades, et Mauritaania Islamivabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu praegune protokoll kaotab kehtivuse 31. juulil 2012 ning komisjon kavatseb alustada läbirääkimisi selle pikendamiseks, milleks ta on saanud nõukogult nõuetekohaseid volitused;
B. arvestades, et Mauritaaniaga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu alusel saab Mauritaania nelja aasta jooksul 305 miljonit eurot rahalist hüvitist, mis tähendab, et see on Mauritaania kõige olulisem rahvusvaheline leping, sest ELi maksed ja litsentsitasud moodustavad umbes ühe kolmandiku riigi kogusissetulekust;
C. arvestades, et Mauritaania kalandussektor on Mauritaania majandusele erakordselt oluline, sest see annab 10% SKPst ja 35–50% Mauritaania ekspordist ning 29% riigieelarve tuludest;
D. arvestades, et Mauritaania on Aafrika üks kõige vaesematest riikidest, mis on liigitatud suurtes võlgades olevaks vaeseks riigiks, riik on majanduslikult sõltuv välisabist ja seda iseloomustab märkimisväärne poliitiline ebastabiilsus;
E. arvestades, et koostöö peab toimuma üksteist täiendavate ühiste või ühepoolsete algatuste ja meetmete kaudu, mis tagavad poliitiliste otsuste kooskõla;
F. arvestades, et oma viimase visiidi ajal Mauritaaniasse ei õnnestunud kalanduskomisjonil saada selgeid vastuseid mitmetele tähtsatele küsimustele riigi kalanduspoliitika kohta, sealhulgas kalavarude olukorra ja Mauritaania ning muude riikide laevastike kalapüügi ulatuse kohta;
G. arvestades, et ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklite 61 ja 62 kohaselt tuleb kalavarusid majandada viisil, mis aitab säilitada püütavate liikide populatsioonid tasemel või taastada need tasemeni, mis tagab asjakohastest keskkonna- ja majandusteguritest tuleneva optimaalse saagikuse;
H. arvestades, et kalandusalane partnerlusleping on toonud kaasa mõne liigi ja eriti kaheksajala ülepüügi ja on seetõttu vähendanud Mauritaania kalurite püügivõimalusi ja andnud ELi tööstuslikule kalapüügile konkurentsieelise, kuna ELi laevade jaoks kehtivad subsideeritud juurdepääsutasud;
I. arvestades, uues protokollis kehtestatavate kalapüügivõimaluste läbirääkimistel tuleb kindlasti arvesse võtta Mauritaania suhteid kolmandate riikidega, kes samuti püüavad kala Mauritaania majandusvööndis kahepoolsete või eralepingute alusel;
J. arvestades, et ELi toimimise lepingu artiklis 218 on sätestatud selged tingimused, mille alusel tuleb parlament kaasata kalanduslepinguid käsitlevate otsuste vastuvõtmisse ning millega on põhjendatud parlamendi soov protsessis osaleda, esitades prioriteedid seoses uute protokollidega, mille üle peetakse uuesti läbirääkimisi;
K. arvestades, et Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni vaheliste suhete raamkokkuleppe II lisa punktiga 1.2 on reguleeritud konfidentsiaalse teabe edastamine komisjonilt parlamendile ja selle käsitlemine seoses parlamendi õiguste ja pädevuste teostamisega; arvestades, et need kaks institutsiooni peavad tegutsevad kooskõlas vastastikuse siira koostöö kohustustega ning täieliku vastastikuse usalduse vaimus, täites rangelt asjaomaseid aluslepingu sätteid,
L. arvestades, et Mauritaania kalandussektori nõrga arengu tõttu, sealhulgas suurte lossimissadamate puudumise tõttu Nouadhiboust väljaspool, ei saa riik lisaväärtust, mida ta saaks, kui ta ise kasutaks oma kalandusressursse (kaasa arvatud töötlemine ja müük);
M. arvestades, et Mauritaania kalandussektori toetusmeetmeid ei ole rahuldavalt kasutatud järgmistes valdkondades: väikesemahulise traditsioonilise rannapüügi ja kalandustööstuse ajakohastamine ja arendamine, sadamate infrastruktuuri arendamine ja saagi lossimistingimuste parandamine, akvakultuuriprojektide arendamine ning merel toimuva kontrollimise ja järelevalve parandamine,
1. tunneb heameelt komisjoni ettepaneku üle alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahelise protokolli pikendamise üle, kuid rõhutab, et seda tuleks pikendada ainult juhul, kui see on vastastikku kasulik, seda on asjakohaselt muudetud ja seda kohaldatakse nõuetekohaselt;
2. tunneb heameelt komisjoni ettepanekus sisalduva inimõiguste klausli üle;
3. nõuab, et ELi lipu all sõitvatele laevadele läbirääkimiste alusel kalastamisõiguse andmine Mauritaania vetes peab igal juhul põhinema ülemääraste varude põhimõttel, mida on kirjeldatud ÜRO mereõiguse konventsioonis; rõhutab, et eelkõige tuleb rangelt hinnata kõiki kalavarusid, mille püüdmiseks taotletakse luba või mida ELi laevastik saab tõenäoliselt kaaspüügina; rõhutab, et ELile antud püügiload peavad olema vastavuses ressurssidega, mida Mauritaania kalalaevastik püüda ei suuda; rõhutab, et kui püügikoguseid tuleb vähendada, tuleb seda kõigepealt teha kolmandate riikide puhul (EL ja teised), kelle laevastikud põhjustavad kõige suuremat keskkonnakahju;
4. nõuab tungivalt usaldusväärsete andmete esitamist kalapüügivõimaluste ja kolmandate riikide püütud koguste kohta Mauritaania vetes, et kindlaks teha võimalikud üle jäävad kalavarud; usub, et muude Lääne-Aafrika riikidega jagatavate kalavarude ja Mauritaanias kalastamise loa ulatus tuleb läbi rääkida, pidades silmas kalapüüki muudes riikides;
5. võtab sügava murega teadmiseks järelhindamise andmed, et enamik Mauritaania kalaliikidest on täielikult välja püütud või üle püütud, ja võtab teadmiseks soovituse nende liikide püügikoguste vähendamiseks; on seisukohal, et ühine teaduskomitee peaks saama piisavalt vahendeid oma töö tegemiseks; soovitab komisjonil arutada Mauritaaniaga kalanduse pikaajalise majandamiskava väljatöötamist, millesse oleks lisatud kõik Mauritaania asutuste jagatud püügikogused nii oma riigi kui kolmandate riikide laevastikele ja laevastike võimaliku ülepüügi mahtude kaotamine;
6. on veendunud, et kogu asjakohane teaduslik informatsioon, sealhulgas ühise teaduskomitee aruanded, ELi laevastiku püügiandmed ja rikkumiste eest määratud karistused, tuleks edastada parlamendile ja need peaksid olema avalikkusele kättesaadavad;
7. nõuab tungivalt, et komisjon kutsuks Mauritaania ametivõime üles andma tagatisi seoses kontrollmeetmete tõlgendamisega; kordab eriti, et ELi laevad on varustatud laevaseiresüsteemiga (VMS) ja see peab olema laeva asukoha kindlakstegemise vahend; rõhutab, et ligikaudne visuaalne hinnang laeva kauguse kohta rannikust tuleks keelata, kuna see on osutunud ebausaldusväärseks ja laevastiku jaoks õiguslikult ebakindlaks; rõhutab, et alternatiivse süsteemi osas tuleks eelnevalt vastastikku kokku leppida; on seisukohal, et asukohasignaalid tuleks edastada otse Mauritaania asutustele reaalajas; usub ka seda, et protokollis tuleks sedastada, et kui laeva VMS lakkab töötamast, peab laev süsteemi parandama kahe nädala jooksul või tema kalastamisluba peatatakse, kuni süsteem on parandatud;
8. väljendab muret ELi laevade ebaseadusliku peatamise pärast Mauritaania ametivõimude poolt, mille puhul on tegemist korduva probleemiga; peab küsitavaks, kas Mauritaania ametivõimud järgivad protokolli II lisa VI peatükki, eelkõige selle lõiget 3, mis käsitleb laevade peatamisel rakendatavat korda;
9. palub komisjonil pidada samaaegselt läbirääkimisi eri laevakategooriate kalapüügivõimaluste ning konkreetsetel juhtudel kohaldatavate tehniliste meetmete üle, et vältida alakasutust ja olukordi, kus kalapüük on tehniliste meetmete tõttu võimatu, kuna see toob kaasa tulude olulise vähenemise; soovitab tungivalt komisjonil tagada, et kalandusalase partnerluslepingu alusel kalastamine toimub samade säästvusnõuete järgi nagu kalastamine ELi vetes, sealhulgas selektiivsusnõuded; kutsub komisjoni üles alustama Mauritaaniaga dialoogi, et aidata sellel riigil arendada edasi vastutustundlikku kalanduspoliitikat, mis täidaks kalavarude kaitse nõuded ja mille eesmärgiks oleks kalavarude majandusliku arengu soodustamine;
10. kutsub komisjoni üles tagama kinnipidamise ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) vastutustundliku kalapüügi juhendist, eriti seoses soovitusega anda rannalähedase püügiga tegelevatele ettevõtetele eesõigus kalavarudele Mauritaania vetes;
11. ergutab Mauritaaniat ratifitseerima asjakohaseid rahvusvahelisi kalastusalaseid õigusakte, nagu sadamariikide lepingut ja ÜRO kalavarude kokkulepet;
12. on veendunud, et ELi ja kolmandate riikide vaheliste kalandusalaste lepingute sõlmimisele peaks asjaomastes riikides eelnema ulatuslik arutelu, millesse on kaasatud avalikkus, kodanikuühiskonna organisatsioonid ja riikide parlamendid ja millega edendatakse suuremat demokraatiat ja läbipaistvust;
13. on seisukohal, et Mauritaania vete kalavarudele juurdepääsu eest makstav hüvitis tuleb eraldada selgelt Mauritaania mitmeaastasele kalandusprogrammile antavast finantstoetusest, et kalastusvõimaluste vähenemine ei tooks kaasa mitmeaastasele programmile antava ELi toetuse vähenemise;
14. usub lisaks sellele, et Mauritaania mitmeaastasele kalandusprogrammile antav finantstoetus peab vastama Mauritaania vajadusele arendada säästvat kalandust, eelkõige majandamist (teadusuuringud, kontroll, sidusrühmade osalusvahendid, infrastruktuurid jne), nagu on sätestatud ELi ja Mauritaania koostöö- ning arenguraamistikus; kordab, et kalandusalase lepingu alusel antav rahaline toetus peaks toetama ja tugevdama ELi arengukoostöö eesmärke seoses ELi seaduslike kohustuste täitmisega vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 208, et tagada arengupoliitika sidusus;
15. on seisukohal, et tuleb läbi viia põhjalik ja üksikasjalik hindamine, et välja selgitada põhjused, miks arengukoostöö eesmärke ja Mauritaania kalandussektori eri toetusmeetmetega seotud eesmärke ei ole piisavalt täidetud; rõhutab, et selles hindamises peavad osalema Mauritaania asutused;
16. on veendunud, et kalandusalane partnerlusleping peab sisaldama tõhusaid jälgimismehhanisme, mis tagaksid, et arengu toetamiseks ette nähtud vahendeid – eelkõige vahendeid infrastruktuuride parandamiseks kalandussektoris – kasutatakse asjakohaselt;
17. tunneb heameelt kaugsõidulaevastiku piirkondliku nõuandekomisjoni soovi üle, et laevaomanikud maksaksid õiglase osa püügi väärtusest;
18. tunnistab, et nii EL kui ka teatavad liikmesriigid on teinud olulisi investeeringuid seoses Mauritaaniaga, kuid nõuab nii komisjonilt kui ka liikmesriikidelt suuremaid jõupingutusi, et rahalist hüvitist paremini kooskõlastada ning saavutada tõeline Mauritaania arenguga seotud koostöö ja vältida kooskõlastamise puudumisest tulenevat dubleerimist;
19. on veendunud, et kehtiva protokolli artikli 6 lõike 3 kohaselt peaks EL toetama nõuetekohaste lossimisrajatiste võimalikult kiiret ehitamist Mauritaania kesk- ja lõunarannikul, sealhulgas, kuid mitte ainult Nouakchottis, et Mauritaania vetest püütud kala saaks lossida oma riigi sadamates, mitte aga mujal, nagu praegu tihti juhtub; on veendunud, et see suurendab kohalikku kala tarbimist ja toetab kohalikku tööhõivet;
20. on seisukohal, et need parendused koos vrakkide kõrvaldamise ja suursadama Nouadhibou ajakohastamisega võimaldavad ELi laevastikel tõhusamalt tegutseda, edendavad investeerimisvoogusid ja suurendavad kalandusalaste partnerluslepingute mõju kohalikule majandusele;
21. rõhutab, et parlament tuleb täielikult kaasata nii läbirääkimistesse kui ka uue protokolli toimimise pikaajalisse järelevalvesse, järgides Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevat kohustust teavitada parlamenti täielikult ja viivitamata; tuletab meelde oma veendumust, et parlament peaks olema esindatud kalanduslepingutes ette nähtud komisjonide ühiskoosolekutel, ja nõuab, et ka kodanikuühiskond, sealhulgas nii ELi kui ka Mauritaania kalurite esindajad, nendel koosolekutel osaleksid;
22. palub komisjonil esitada Euroopa Parlamendile kehtiva protokolli järelhindamine mittesalajase dokumendina, et parlamendiliikmed saaksid anda teadlikud hinnangud selle kohta, kas kõnealuses lepingus esitatud eesmärgid on saavutatud ning vastavalt sellele otsustada, kas anda nõusolek protokolli pikendamiseks;
23. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon komisjonile, nõukogule, liikmesriikide valitsustele ja Mauritaania valitsusele.
