Suuliselt vastatav küsimus O-0118/2010
komisjonile
Kodukorra artikkel 115
Sophia in 't Veld
,
Renate Weber
,
Niccolò Rinaldi
, Baroness
Sarah Ludford
,
Sonia Alfano
,
Cecilia Wikström
,
Alexander Alvaro
,
Gianni Vattimo
fraktsiooni ALDE nimel Teema: Samasooliste paaride diskrimineerimine, liikumisvabadus, homo-, bi- ja transseksuaalide õigused, ELi tegevuskava
Ei komisjoni tegevuskava Stockholmi programmi elluviimiseks ega teised komisjoni planeerimisdokumendid sisalda konkreetseid uusi algatusi homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste ja homofoobia vastu võitlemise valdkonnas.
Samasooliste paaride (abielus, tsiviilpartnerluses, koos elavate või de facto ) vastastikust tunnustamist ei käsitleta, vaatamata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 67 lõikele 4 vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta tsiviilasjades, Eurooa Liidu toimimise lepingu artiklile 81 õigusalase koostöö kohta piiriülese mõjuga tsiviilasjades ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 19, millega volitatakse liitu astuma „vajalikke samme, et võidelda diskrimineerimisega … seksuaalse sättumuse alusel”.
Vastastikuse tunnustamise puudumine avaldab mõju ka Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete vaba liikumist käsitleva direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisele, sest enamik liikmesriike tõlgendab artikleid 2 ja 3 samasooliste paaridega seoses piiravalt ja ebakorrektselt , mis on selges vastuolus Euroopa Liidu lepingu artikliga 2 ja artikli 3 lõikega 3, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 10 ja 19 ning eriti põhiõiguste harta artikliga 21.
EP oli väga kriitiline, nõudis tungivalt, et liikmesriigid oma seadused läbi vaataksid, ning palus komisjonil väljastada ranged suunised – lähtudes Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti homofoobiat käsitlevas aruandes sisalduvast analüüsist ja järeldustest –, et tagada lähtumine vastastikuse tunnustamise, võrdsuse, mittediskrimineerimise, väärikuse ning era- ja pereelu austamise põhimõtetest.
ELis diskrimineeritakse inimesi jätkuvalt nende seksuaalse sättumuse ja soolise identiteedi alusel või puudub neil vajalik kaitse või toetus, nt transseksuaalsete isikute puhul.
Mõned liikmesriigid ei pea seksuaalset sättumust mõjuvaks põhjuseks tunnustada kvalifitseerumisdirektiivi alusel määratud asüüli.
Rassismi ja ksenofoobia raamotsust ei kohaldata homofoobia suhtes.
Mõnes liikmesriigis kehtivad seadused, mille kohaselt on teave samasooliste paaride kohta alaealistele kahjulik.
Ka rahvusvahelisel tasandil peaks EL tegutsema jõulisemalt homo-, bi- ja transseksuaalide kriminaliseerimise ja tagakiusamise vastu.
Milliseid konkreetseid algatusi, meetmeid ja kavasid kavatseb komisjon eespool nimetatud küsimustes vastu võtta ja edendada?
Kas komisjon toetab ideed koostada „ELi tegevuskava homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste kaitseks ja homofoobia vastu”, mis sisaldaks meetmete ajakava, et tagada homo-, bi- ja transseksuaalide õiguste austamine, kaitse ja edendamine ELis ja maailmas?
ELT L 158, 30.4.2004, lk 77.
Nt üks liikmesriik (Poola) ei anna oma kodanikele perekonnaseisu kinnitavaid dokumente, mida on vaja samasooliste partnerluste registreerimiseks välismaal.
