"Järvamaa -Kas ääremaa või Eestimaa keskpunkt?"
Institutsioonid
Eesti
2008-11-14 - 11:26
Järvamaa mõttekojas osales ka EP saadik Marianne Mikko 7. novembril kogunes üle kaheksakümne Järvamaa ja Kesk-Eesti valdade elu edendaja mõttekotta, et arutleda retoorilise küsimuse üle kas Järvamaa on ikka Eesti keskpunkt või muutunud ääremaaks.
Järvamaa päevalehe "Järva Teataja" ja Euroopa Parlamendi Infobüroo Eestis koostöös sai esmakordselt teoks Järvamaaga seotud arvamusliidrite mõttekoda.
Kohtumisel osales ka Euroopa Parlamendi saadik Marianne Mikko.
Järvamaal tuldi kokku, et leida vastuseid olulistele kohaliku elu küsimustele, hinnata nende seotust laiema 'Euroopa pildiga' ning ühtlasi tähistada Euroopa Parlamendi 50-ndat aastapäeva.
Ürituse peaesineja oli Euroopa Parlamendi saadik Marianne MIKKO.
Kaaskõnelejad olid kirjanik ja tõlkija Tõnu ÕNNEPALU, soomlasest ettevõtja Janne LAHTI, kes on viimased neli aastat olnud tegev Järvamaal ning Eesti Piimaliidu president, E-Piima juht ja Koeru vallavolikogu esimees Jaanus MURAKAS.
Juttu juhtis Järva Teataja peatoimetaja Arnika TEGELMANN.
Kui sul pole autot ega internetti, siis elad ääremaal
EP liige Marianne Mikko rääkis mõttemustritest, mis muudavad inimese kujutlust sellest, kus ta elab ja kes ta on.
Ääremaalaseks võib end mõelda, kui puudub südikus tegutseda.
"Riigi regionaalareng sõltub oskustest võimalusi kasutada," rõhutas Mikko ning selgitas Euroopa Liidu pakutavaid võimalusi maaelu edendamiseks ja regioonide tugevdamiseks.
"Ärge mingil juhul kartke suurelt mõelda ega unistada," rõhutas Mikko ja tuletas kohaletulijaile meelde koostöö ja koosmõtlemise olulisust.
Mikko toonitas hea hariduse tähtsust leidmaks "oma Nokia" nii Eestile kui Järvamaale.
Turism või elu?
Turism ja elu.
Kirjanik, tõlkija, diplomaat ja kultuuriesindaja Tõnu Õnnepalu keskendus turismile kui võimaluste ja "ohtude" allikale.
"Võib ju minugipoolest rääkida nii Järvamaast kui tervest Eestist kui ääremaast, sest pole olemas mingeid absoluutseid, vaid ainult suhtelisi ääremaid.
Inimene oma loomulikus enesekesksuses mõõdab vahemaid ikka sellest punktist, kus ta parajasti on.
Järvamaa on muu Eesti suhtes ju südamaa ja õieti on kogu muu Eesti just Järva suhtes ääremaa," arutles Õnnepalu ning kõrvutas Hiiumaal elatud aastaid Järvamaa kogemustega.
"Tulin Järvamaale elama Hiiumaalt ja mitte lihtsalt Hiiumaalt, vaid Hiiumaa läänerannikult, kust Heltermaa sadamassegi on 70 kilomeetrit maad.
On Hiiumaalgi omad ääremaad, kuigi siit vaadates võib see paista ju kõik ühe saarena, samuti kui Järvamaa paistab näiteks Tallinnast võib-olla ühe igava maanteeäärena.
Igatahes on mulle Hiiumaalt tulnuna mõni Järvamaa suur eelis väga selge.
Siit linnas käies, olgu linn siis Tallinn või Tartu, saab alati õhtuks koju," tõi Õnnepalu välja olulise väärtuse, mis määrab piirkonna keskse asendi arengumootorite leidmiseks.
"Tegelikult on mõlemad linnad ju ainult tunni-poolteise kaugusel.
Järvamaa üks kindel pluss minule on see, et ta pole turismipiirkond.
Ega hakka ilmselt ka olema.
Nojah, see on paljude arvates võib-olla suur miinus.
Minugipoolest.
Igal plussil omad miinused.
Ja miinusel plussid.
Nii näiteks Hiiumaal, mis teatavasti on turismipiirkond (ja selleks sai ta tõeliselt mu oma silma all, tegelikult viimase kuue-seitsme aastaga), ei kohta tõepoolest kusagil lagunenud, poolpõlenud talumaju, isegi räämas õued on haruldased.
Kinnisvara on seal hinnas.
Hiidlaste võit!
Või kaotus?
Sest ühte kohta saab üks inimene müüa ühe korra.
Siis on ta müüdud ja «kuumade» turismipiirkondade üks arenguparadokse on, et inimesed ja elu kipuvad sealt ära kaduma.
Sest turist ja suvitaja toovad ainult justkui-elu, mitte päris elu.
Ja tööd annab see turist (Eesti oludes) ikkagi vähestele.
Aga hinda aetud kinnisvara on kättesaadav põhiliselt turistidele ja suvitajatele.
Näiteks hiidlasele on see enamasti juba liiga kallis… ," arutles kirjanik turismimajanduse varjatumat poolt.
Õnnepalu hinnangul on suhteliselt odav kinnisvara üks Järvamaa plusse, sest siia saavad inimesed tulla "/.../ päris elu elama, mitte turistlikku võltselu, mis kümneks kuuks aastas välja sureb /.../.
Õnnepalu arvates on Järvamaa veel päris maa, päris Eesti.
Sellistele olemuslikele plussidele saab toetuda ja edasi minna.
Mis tahes poliitikaga ei saa muuta ühegi koha olemust, aga saab natuke paremini kasutada tema eeliseid, natuke pehmendada puudusi.
"Natuke!
Ja see natuke ongi palju," rõhutas Õnnepalu.
Kuulata vaikust
Janne Lahti , 40-aastane soomlane, kes tunnistab, et on hariduselt iseõppija, tegi pärast kuut-seitset aastat IT-vallas tegutsemist kannapöörde, müüs Soomes maja ära ja alates 2003. aasta märtsist on Järvamaal Eivere mõisa omanik.
Sellest, millised ettearvatud ja ettearvamatud takistused panevad proovile headest kavatsustest ajendatud tahtmise teha ja luua tõi Janne Lahti kohaliku "ärikultuuri" (loe kultuuritust) kirjeldades värvikalt isiklikke kogemusi "mitte midagi teha tahtmise mentaliteedist", mis on Eesti teenuste pakkujaile ikka veel liigagi omane.
Ärikultuuri arendamine on Lahti hinnangul üks olulisemaid ülesandeid mida tuleks Eestis tõsiselt edasi viia.
Kõigest hoolimata on eneseteostus Lahti arvates end igati ära tasunud, sest kohapeal on pakkuda midagi, mille nimel võetakse ette rännakuid nii mujalt Euroopast kui kaugemaltki.
See midagi on - vaikus.
Vaikus, mille kuulamine ja kuulmine on esialgu lausa ehmatavad avastused, nagu olevat selgitanud suvel Saksamaalt Eiverre puhkama tulnud turist.
Arengumootor - pigem üks tugev kui palju pisikesi
Eesti Piimaliidu president, E-Piima juht ja Koeru vallavolikogu esimees Jaanus MURAKAS arutles teemal, kas Järvamaa tulevikuks võiks olla üks suur omavalitsus ning sai esinejaist suurima vastukaja osaliseks.
Jaanus Murakas tõi sotsiaalkoosluste suuruste kohta ilmeka näite: "Meil elab paljudes valdades sama palju inimesi kui Lasnamäe ühes suures korterelamus" ning küsis retooriliselt, et kas ühe maja tarvis peab ikka terve volikogu töötama.
Selline on aga hetkel paljude valdade olukord.
Seeläbi kannatab üldine areng maakondade lõikes laiemalt.
Ettevõtjana kutsus ta ka poliitikuid üles mõtlema pigem arenguvõimaluste ja töötavate tulevikumudelite peale kui klammerduma mugavasse hetkeolukoda, mis õige pea käivitab taandarengu, sest finantskriis ja majandussurutis on paraku reaalsus ka Eestile.
Suur-Järvamaa, mis koosneb arvukatest pisivaldadest, on Muraka hinnangul võimeline toimima tugeva arengumootorina, mis köidaks ka noori ja tegusaid ning annaks regionaalarengule kaasaegsema hoo.
Lõpetuseks avaldas Järva Teataja peatoimetaja Arnika Tegelmann lootust, et sellised mõttetalgud ei jää viimaseks ning toimuvad heade ideede genereerimiseks ning tegusate inimeste kokkusaamiseks ka edaspidi.
20081114IPR42047
ET
1
PHOTO
20081114PHT42055.jpg
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 AVI DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 AVI DOC XML V0//EN
