P6_TA(2007)0005
Rahvusvaheliste rongireisijate õigused ja kohustused ***II
A6-0479/2006
Euroopa Parlamendi õigusloomega seotud resolutsioon nõukogu ühise seisukoha kohta eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus rahvusvaheliste rongireisijate õiguste ja kohustuste kohta (5892/1/2006 – C6-0311/2006 – 2004/0049(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: teine lugemine)
Euroopa Parlament,
−
võttes arvesse nõukogu ühist seisukohta (5892/1/2006 – C6-0311/2006 ) ELT C 289 E, 28.11.2006, lk 1.
;
–
võttes arvesse oma esimese lugemise seisukohta ELT C 227 E, 21.9.2006, lk 490.
Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud komisjoni ettepaneku ( KOM(2004)0143 ) ELTs seni avaldamata.
kohta;
−
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2;
−
võttes arvesse kodukorra artiklit 62;
−
võttes arvesse transpordi- ja turismikomisjoni soovitust teisele lugemisele ( A6-0479/2006 ),
1.
kiidab ühise seisukoha muudetud kujul heaks;
2.
teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile.
P6_TC2-COD(2004)0049
Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud teisel lugemisel 18. jaanuaril 2007 eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr …/2007
rongireisijate
õiguste ja kohustuste kohta
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 71 lõiget 1,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, ELT C 221, 8.9.2005, lk 8.
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, ELT C 71, 22.3.2005, lk 26.
toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras Euroopa Parlamendi 28. septembri 2005. aasta
seisukoht
(
ELT C 227 E, 21.9.2006, lk 490
), nõukogu
24. juuli 2006. aasta
ühine seisukoht (
ELT C 289 E, 28.11.2006, lk 1
) ja Euroopa Parlamendi
18. jaanuari 2007. aasta seisukoht
.
ning arvestades järgmist: (1)
Ühise transpordipoliitika raames on oluline
tagada rongireisijate
kasutajaõigused
ning
parandada raudtee
reisijateveo teenuste kvaliteeti ja
tõhusust, et
aidata suurendada raudteeveo osakaalu võrreldes teiste transpordiliikidega.
(2)
Komisjoni teatises "Tarbijapoliitika strateegia aastateks 2002–2006" EÜT C 137, 8.6.2002, lk 2.
seatakse eesmärgiks kõrgetasemelise tarbijakaitse saavutamine transpordi alal asutamislepingu artikli 153 lõike 2 kohaselt.
(3)
Kuna rongireisija on veolepingu nõrgem osapool, tuleb reisija vastavaid õigusi kaitsta.
(4)
Raudteeteenuste kasutaja õiguste hulka kuulub õigus saada teavet teenuste kohta nii enne reisi kui ka reisi ajal.
Võimaluse korral peaksid raudtee-ettevõtjad ja piletimüüjad andma seda teavet ette ja võimalikult kiiresti.
(5)
Reisiteabe andmist käsitlevad üksikasjalikumad nõuded esitatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/16/EÜ tavaraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta EÜT L 110, 20.4.2001, lk 1.
Direktiivi
on muudetud
direktiiviga 2004/50/EÜ (ELT L 164, 30.4.2004, lk 114).
Parandatud versioon ELT L 220, 21.6.2004, lk 40.
II peatükis osutatud tehnilistes koostalitusnõuetes.
(6)
Rongireisijate
õiguste tugevdamine peaks tuginema olemasoleval sellekohasel rahvusvahelise õiguse süsteemil, mis sisaldub 9. mai 1980. aasta rahvusvahelise raudteevedude konventsiooni (COTIF), nagu seda on muudetud rahvusvaheliste raudteevedude konventsiooni 3. juuni 1999. aasta muutmisprotokolliga, lisas A – reisijate ja pagasi rahvusvahelise raudteeveo lepingu ühtsed eeskirjad (CIV).
Kuid soovitatav on laiendada käesoleva määruse reguleerimisala ja kaitsta mitte ainult rahvusvahelisi, vaid ka siseriiklikke reisijaid.
(7)
Raudtee-ettevõtjad peaksid tegema koostööd, et
hõlbustada rongireisijate
üleminekut ühe operaatori juurest teise juurde, pakkudes võimaluse korral otsepileteid.
(8)
Rongireisijatele
teabe ja piletite andmist tuleks hõlbustada arvutipõhiste süsteemide üldnõuetele kohandamisega.
(9)
Reisi teabe- ja broneerimissüsteemide edasine rakendamine peaks olema kooskõlas tehniliste koostalitusnõuetega.
(10)
Raudtee
reisijateveo teenused peaksid olema kodanikele üldiselt kasulikud.
Sellest tulenevalt peaksid
puudega või
liikumispuudega isikutel (vanuse või muu teguri tõttu)
olema rongireisideks sellised võimalused, mis on võrreldavad teiste kodanike võimalustega.
Puudega või
liikumispuudega isikutel on kõigi teiste kodanikega võrdsed õigused vabale liikumisele, valikuvabadusele ja mittediskrimineerimisele.
Sealhulgas tuleks erilist tähelepanu pöörata
puudega või
liikumispuudega isikute teavitamisele seoses raudteeveoteenustele juurdepääsuga, veeremile juurdepääsu tingimustega ja rongis olevate
võimalustega
.
Meelelise puudega reisijatele hilinemiste kohta parima teabe andmiseks tuleks vajadusel kasutada visuaal- ja helisüsteeme.
Puudega või
liikumispuudega isikutel peaks olema võimalus osta rongis pileteid ilma lisatasuta.
(11)
Raudtee-ettevõtjad ja jaamaülemad peaksid puudega või liikumispuudega isikutega seotud tehnilisi koostalitlusnõudeid järgides võtma arvesse puudega või liikumispuudega inimeste vajadusi selliselt, et kooskõlas ühenduse riigihanke-eeskirjadega tagatakse uute materjalide hankimisel või ehitus- või suurte renoveerimistööde teostamisel kõigi hoonete ja veeremite juurdepääsetavus, eemaldades järk-järgult füüsilised ja funktsionaalsed takistused.
(12)
Raudtee-ettevõtjatel peaks olema kohustus ennast kindlustada või võtta samaväärseid meetmeid seoses nende
vastutusega rongireisijate
eest õnnetusjuhtumi korral.
On soovitav määrata kindlaks raudtee-ettevõtjate minimaalne kindlustusmäär.
(13)
Suuremad õigused hüvitisele ja abile hilinemise, ühendusreisist mahajäämise
või teenuse
tühistamise korral peaks
muutma rongireisijateturu
motiveeritumaks reisijate kasuks.
(14)
On soovitav, et käesolev määrus looks reisijate jaoks raudtee-ettevõtja vastutusega seotud hüvitistesüsteemi hilinemise korral samadel alustel nagu COTIFiga sätestatud rahvusvaheline süsteem ja eriti selle CIV lisa reisijate õiguste kohta.
(15)
Ühtlasi on soovitav õnnetuses kannatanute ja nende ülalpeetavate rahamuresid vahetult pärast õnnetust lühiajaliselt leevendada.
(16)
Rongireisijate
huvides on asjakohaste meetmete võtmine kokkuleppel avalik-õiguslike asutustega, et tagada reisijate turvalisus nii jaamades kui rongis.
(17)
Rongireisijad
peaksid saama esitada kaebuse igale asjaomasele raudtee-ettevõtjale või piletimüüjale seoses käesoleva määrusega sätestatud õiguste ja kohutustega ning saama neilt mõistliku aja jooksul
vastuse.
(18)
Käesoleva
määruse sisu tuleks uuesti läbi vaadata seoses inflatsioonist tuleneva rahasummade kohandamisega, teabe ja teenuste kvaliteedinõuetega turu arengusuundi silmas pidades ning käesoleva määruse mõjuga teenuste kvaliteedi suhtes.
(19)
Käesolev määrus ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta.
EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.
Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).
(20)
Liikmesriigid peaksid kehtestama karistused käesoleva määruse rikkumise eest ja tagama nende karistuste rakendamise.
Karistused, mille hulka võib kuuluda ka asjaomasele isikule hüvitise maksmine, peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
(21)
Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt ühenduse raudteede arendamist ja reisijate õiguste
kehtestamist ei
suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(22)
Käesoleva määruse
eesmärk
on
näha ette reisijate õigused siseriiklikus ja rahvusvahelises raudteetranspordis.
Mitmed käesoleva määruse sätted nõuavad osades liikmesriikides suuri ümberkorraldusi.
Sellest tulenevalt peaks erandolukorras olevatel riikidel olema võimalus teha ajutisi erandeid teatavatest käesoleva määrusega sätestatud meetmetest või nende osadest seoses nende territooriumil toimuvate siseriiklike reisidega.
Mitmetes liikmesriikides sisaldavad avaliku teenindamise lepingud süsteemi ametiasutustele nõuetekohase kompensatsiooni maksmiseks hilinemiste korral.
Liikmesriike, kelle avaliku teenindamise lepingutes sisaldub selline süsteem, peaks saama ajutiselt vabastada käesoleva määruse nende sätete kohaldamisest, mis on seotud kompensatsiooni maksmisega hilinemiste korral.
(23)
Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.
EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).
(24)
Eelkõige tuleks komisjonile anda volitus vastu võtta üldmeetmeid, mille eesmärgiks on käesoleva määruse vähemoluliste sätete muutmine või määruse täiendamine, lisades uusi vähemolulisi sätteid.
Kõnealused meetmed tuleb vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele
,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Eesmärk
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad järgneva kohta:
a)
raudtee-ettevõtjate poolt antav teave, veolepingute sõlmimine, piletite väljastamine ning raudteeveo arvutipõhise teabe- ja broneerimissüsteemi rakendamine;
b)
raudtee-ettevõtjate vastutus ning nende kindlustuskohustused reisijate ja nende pagasi suhtes;
c)
raudtee-ettevõtjate kohustused reisijate ees hilinemise korral;
d)
rongis reisivate
puudega või
liikumispuudega isikute kaitse ja abistamine;
e)
riskide
ohjamine reisijate ohutusele ja kaebuste käsitlemine ning
f)
täitmise tagamise üldeeskirjad.
Artikkel 2 Reguleerimisala
1.
Käesolevat
määrust
kohaldatakse
ühenduse piires
kõigile raudteereisidele ja -teenustele,
mida osutab üks või mitu vastavalt nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiivile 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta EÜT L 143, 27.6.1995, lk 70.
Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/49/EÜ (ELT L 164, 30.4.2004, lk 44).
litsentsitud raudtee-ettevõtjat.
Avaliku teenindamise lepingutes tuleb tagada kaitse vähemalt samal tasemel käesolevas määruses sätestatud kaitsega.
2.
Käesolevat määrust ei kohaldata raudtee-ettevõtjate ja teenuseosutajate suhtes, keda ei ole litsentsitud vastavalt direktiivile 95/18/EÜ.
3.
Maksimaalselt 10 aastaks võivad liikmesriigid erilistel tingimustel, mis takistavad käesoleva määruse viivitamatut või lühiajalist rakendamist suurte investeeringute ja praktiliste raskuste tõttu vajalike struktuuriliste muudatuste tegemisel raudteeveoteenustele ja veeremite uuendamisel
selgelt ja mittediskrimineerivalt teha ajutise
erandi käesoleva
määruse sätete kohaldamise suhtes
, eelkõige artiklite 9, 10, 17 ja 18 osas kindlate teenuste või teatavate osade kohta.
4.
Liikmesriigid, kus hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise korvamise ja hüvitamise korraldus sisaldub juba avaliku teenindamise lepingutes, võivad teha raudtee-ettevõtjatele käesoleva määruse artiklitest 17 ja 18 maksimaalselt 10 aastaks ajutise erandi, mis on piiratud osutatava teenuse ja kindla osaga.
Sellise erandi võib teha seoses korraga, mis võimaldab reisijatele kaitset, mis on samal tasemel käesolevas määruses sätestatuga.
5.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni vastavalt lõikele 4 tehtud eranditest.
Komisjon teeb kindlaks, kas erand on kooskõlas antud artikliga ja ei ole vastuolus ühenduse huvidega.
Artikkel 3 Mõisted
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
1.
raudtee-ettevõtja – raudtee-ettevõtja direktiivi 2001/14/EÜ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2001. aasta direktiiv 2001/14/EÜ raudteeinfrastruktuuri läbilaskevõimsuse jaotamise, raudteeinfrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutustunnistuste andmise kohta (EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29).
Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/51/EÜ (
EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29
).
artiklis 2 määratletud tähenduses ning igasugune avalik-õiguslik või eraõiguslik ettevõtja, kelle tegevuseks on raudtee kauba- ja/või reisijateveo teenuste osutamine, tingimusel et ettevõtja tagab ka veduriteenuse; mõiste hõlmab ka üksnes veduriteenust osutavaid ettevõtjaid;
2.
vedaja – lepinguline raudtee-ettevõtja, kellega reisija on sõlminud veolepingu või üksteisele järgnevad raudtee-ettevõtjad, kes on vastutavad nimetatud lepingu alusel;
3.
asendusvedaja
–
raudtee-ettevõtja, kes ei ole sõlminud reisijaga veolepingut, kuid kellele lepingu sõlminud raudtee-ettevõtja on täielikult või osaliselt usaldanud raudteeveo läbiviimise;
4.
raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja – mis tahes organ või ettevõte, kes vastutab eelkõige raudteeinfrastruktuuri või selle osa loomise ja hooldamise eest, nagu on sätestatud direktiivi 91/440/EMÜ Nõukogu 29. juuli 1991. aasta direktiiv
91/440/EMÜ
ühenduse raudteede arendamise kohta (EÜT L 237, 24.8.1991, lk 25).
Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga
2006/103/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 344)
.
artiklis 3, mis võib tähendada ka raudteeinfrastruktuuri kontrolli- ja ohutussüsteemide haldamist; raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja ülesandeid seoses raudteevõrgu või selle osaga võib edasi anda erinevatele organitele või ettevõtjatele;
5.
jaamaülem – organisatsiooniline üksus liikmesriigis, kes vastutab raudteejaamade juhtimise eest ning kes võib olla raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja;
6.
reisikorraldaja – korraldaja või vahendaja direktiivi 90/314/EMÜ Nõukogu 13. juuni 1990. aasta direktiiv 90/314/EMÜ reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta (EÜT L 158, 23.6.1990, lk 59).
artikli 2 punktides 2 ja 3 määratletud tähenduses, välja arvatud raudtee-ettevõtja;
7.
piletimüüja – raudteeveoteenuste vahendaja, kes sõlmib veolepinguid ja müüb pileteid nii raudtee-ettevõtja nimel kui enda arvel;
8.
veoleping – tasulist või tasuta vedu käsitlev leping raudtee-ettevõtja või piletimüüja ja reisija vahel ühe või mitme veoteenuse osutamiseks;
9.
broneering – reisimisõigust andev dokument või elektrooniline luba, kui isiklik veokokkulepe on eelnevalt kinnitatud;
10.
otsepilet – pilet või piletid, mis tõendavad veolepingu olemasolu, mis on sõlmitud järjestikusteks raudteeveoteenusteks ühe või mitme raudtee-ettevõtja poolt;
11.
rahvusvaheline reis – kahe liikmesriigi vaheline rongireis ühe veolepinguga, mille puhul reisija ületab lähte- ja sihtkoha vahel vähemalt ühe liikmesriigi piiri ning kus reisija sama veolepingu alusel reisib vähemalt ühe rahvusvahelise veoteenuse abil.
Sõltuvalt veolepingus märgitud lähte- ja sihtkohast võib reisija reisida ka ühe või mitme siseriikliku veoteenuse abil;
12.
siseriiklik reis – rongireis ühe veolepinguga, mille puhul reisija ei ületa liikmesriigi piiri;
13.
rahvusvaheline veoteenus – raudtee reisijateveo teenus, mis algab ja lõppeb ühenduses ja mille puhul rong ületab vähemalt ühe liikmesriigi piiri;
14.
siseriiklik veoteenus – raudtee reisijateveo teenus, mille puhul rong ei ületa liikmesriigi piiri;
15.
hilinemine – ajaline erinevus kellaaja, millal reisija pidi avaldatud sõiduplaani kohaselt saabuma ning tema tegeliku või oodatava saabumisaja vahel;
16.
perioodipilet – veoleping, mis võimaldab omanikul reisida regulaarselt kindla ajavahemiku jooksul kindlal marsruudil;
17.
raudteeveo arvutipõhine teabe- ja broneerimissüsteem (CIRSRT) – arvutipõhine süsteem, mis sisaldab teavet raudtee-ettevõtjate poolt reisijatele pakutavate teenuste kohta; CIRSRTis leiduv teave raudtee reisijateveo teenuste kohta sisaldab järgmist teavet:
a)
raudtee reisijateveo teenuste sõiduplaanid ja ajakavad;
b)
vabad istekohad raudtee reisijateveo teenuste osutamisel;
c)
hinnad ja eritingimused;
d)
puudega või
liikumispuudega isikute juurdepääsutingimused rongidele;
e)
kanalid, mille kaudu võib broneerida või väljastada pileteid või otsepileteid, tingimusel et osa või kõik nendest kanalitest on tehtud kättesaadavaks tellimuse esitanud kasutajatele;
18.
puudega või
liikumispuudega isik – isik, kelle liikumisvõime on reisi ajal füüsilise (meelelise või liikumisega seotud, püsiva või ajutise) või vaimse puude või kahjustuse või muu puude või vanuse tõttu piiratud ning kelle seisund nõuab asjakohast tähelepanu ning kõikidele reisijatele kättesaadavate teenuste kohandamist tema erivajadustele;
19.
üldised veotingimused – vedaja tingimused üldtingimuste või igas liikmesriigis seaduslikult kehtivate tariifide kujul, mis saavad veolepingu sõlmimisel selle lahutamatuks osaks;
20)
20
. sõiduk – mootorsõiduk või haagis, mida veetakse seoses reisijateveoga.
II PEATÜKK
VEOLEPING, TEAVE JA PILETID Artikkel 4 Veoleping
Kui käesoleva peatüki sätetest ei tulene teisiti, reguleeritakse
reisijate ning nende pagasi, lapsevankrite, ratastoolide, jalgrataste ja spordivahendite veo lepingu
sõlmimist ja täitmist, teabe andmist ja piletite väljastamist I lisa II ja III jaotise sätetega.
Artikkel 5
Lapsevankrid, ratastoolid, jalgrattad ja spordivahendid
Kõigis rongides, kaasa arvatud rahvusvahelised ja kiirrongid, tuleb reisijatele võimaldada lapsevankrite, ratastoolide, jalgrataste ja spordivahendite vedu selleks ette nähtud mitmeotstarbelises ruumis, nõudes selle eest vajaduse korral tasu.
Artikkel 6
Kohustustest loobumise keeld ja piirangute kehtestamine
1.
Käesoleva määruse alusel reisijate ees võetud kohustusi ei või piirata ega nendest loobuda, eelkõige veolepingusse märgitava mööndus- või piirava klausliga.
2.
Raudtee-ettevõtja võib pakkuda reisijatele soodsamaid lepingutingimusi kui käesolevas määruses kehtestatud miinimumnõuded.
Artikkel 7
Teavitamiskohustus seoses
raudteeveoteenuste
lõpetamisega
Raudtee-ettevõtjad avalikustavad oma otsused
raudteeveoteenuste
lõpetamise kohta asjakohaste kanalite kaudu ja enne nende otsuste rakendamist.
Artikkel 8
Reisiteave
1.
Ilma et see piiraks
artikli 10
kohaldamist, peavad raudtee-ettevõtjad ja ühe või mitme raudtee-ettevõtja poolt veolepinguid pakkuvad piletimüüjad andma nõudmise korral reisijale vähemalt II lisa I osas osutatud teavet
seoses reisidega
, mille jaoks asjaomane raudtee-ettevõtja on sõlminud veolepingu.
Enda arvel veolepinguid pakkuvad piletimüüjad ning reisikorraldajad annavad seda teavet, kui see on kättesaadav.
2.
Raudtee-ettevõtja peab
reisijale reisi
vältel andma vähemalt II lisa II osas osutatud teavet.
3.
Lõigetes 1 ja 2 esitatud teave
, sh, kui see on kättesaadav, elektrooniliste müügisüsteemide puhul,
peab olema
antud vormis, mis on ligipääsetav ja arusaadav.
Erilist tähelepanu pööratakse seoses sellega kuulmis- ja/või nägemispuudega inimeste vajadustele.
Artikkel 9
Piletite, otsepiletite ja broneeringute kättesaadavus
1.
Raudtee-ettevõtjad ja piletimüüjad pakuvad pileteid, otsepileteid ja broneeringuid, juhul kui need on kättesaadavad.
2.
Ilma et see piiraks
lõike 4
kohaldamist, levitavad raudtee-ettevõtjad reisijatele pileteid vähemalt ühe järgmise kanali kaudu:
a)
piletikassad või müügiautomaadid;
b)
telefon/Internet või muu laialdaselt kättesaadav infotehnoloogiavahend;
c)
rong.
3.
Ilma et see piiraks lõigete 4 ja 5 kohaldamist, levitavad raudtee-ettevõtjad avaliku teenindamise lepingu alusel osutatavate teenuste pileteid vähemalt ühe järgmise kanali kaudu:
a)
piletikassad või müügiautomaadid;
b)
rong.
4.
Raudtee-ettevõtjad pakuvad võimalust osta vastavaks veoteenuseks pileteid ka rongis, juhul kui see ei ole piiratud ega keelatud turvalisuse või pettustevastase poliitika, kohustusliku broneeringu või mõistlike äriliste motiividega seonduvatel põhjustel.
5.
Kui rongi väljumise jaamas ei ole piletikassat ega müügiautomaati, teavitatakse reisijaid jaamas vähemalt:
a)
võimalusest osta pileteid telefoni teel või Internetis või rongis ja ostu sooritamise korraldusest;
b)
lähimast raudteejaamast või kohast, kus on olemas piletikassad ja/või müügiautomaadid.
Artikkel 10
Reisiteabe- ja broneerimissüsteemid
1.
Käesolevas määruses osutatud teabe andmiseks ja piletite väljastamiseks kasutavad raudtee-ettevõtjad ja piletimüüjad CIRSRTi, mis kehtestatakse vastavalt käesolevas artiklis osutatud menetlusele.
2.
Käesolevas määruses kohaldatakse direktiivis 2001/16/EÜ osutatud tehnilisi koostalitlusnõudeid.
3.
Komisjon võtab Euroopa Raudteeagentuuri esitatud ettepaneku alusel … * Üks aasta pärast käesoleva määruse vastuvõtmist.
vastu tehnilised koostalitlusnõuded reisijatele mõeldud telemaatilistele seadmetele.
Tehnilised koostalitlusnõuded võimaldavad II lisas esitatud teabe andmist ning käesoleva määrusega reguleeritud piletite väljastamist.
4.
Raudtee-ettevõtjad kohaldavad oma CIRSRTi tehnilistes koostalitlusnõuetes esitatud nõudmistega vastavalt kõnealustes tehnilistes koostalitlusnõuetes esitatud kavale.
5.
Vastavalt direktiivi 95/46/EÜ sätetele ei avalikusta raudtee-ettevõtja ega piletimüüja individuaalse broneeringu isikuandmeid teistele raudtee-ettevõtjatele ja/või piletimüüjatele.
III PEATÜKK
RAUDTEE-ETTEVÕTJA VASTUTUS REISIJATE JA NENDE PAGASI EEST
Artikkel 11
Vastutus reisijate ja pagasi eest
Kui käesoleva peatüki sätetest ei tulene teisiti, reguleeritakse raudtee-ettevõtja vastutust reisijate ja nende pagasi eest I lisa IV jaotise I, III ja IV peatükiga ning VI ja VII jaotisega.
Artikkel 12
Kindlustus
1.
Direktiivi 95/18/EÜ artiklis 9 sätestatud kohustust, kuivõrd see on seotud vastutusega reisijate eest, tõlgendatakse nii, et see kohustab raudtee-ettevõtjat end piisavalt kindlustama või võtma samaväärseid meetmeid, et end katta käesolevast määrusest tulenevate kohustuste ulatuses.
2.
Raudtee-ettevõtjate minimaalne
kindlustussumma
on XXX EUR
.
Artikkel 13
Kahjud reisija surma või vigastuse korral
Reisija surma või kehavigastuse korral ei ole raudtee-ettevõtja vastutus kahjude eest rahaliselt piiratud.
Artikkel 14
Ettemaksed
1.
Reisija surma või vigastuse korral teeb
I lisa artikli 56 lõikes 1 osutatud
raudtee-ettevõtja viivitamata, kuid igal juhul mitte hiljem kui viisteist päeva pärast hüvitise saamisele õigust omava füüsilise isiku kindlakstegemist ettemaksed, mis katavad vahetud majanduslikud vajadused võrdeliselt kahju suurusega.
2.
Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, on surma korral ettemakse suuruseks reisija kohta vähemalt 21 000 EUR.
3.
Ettemakse ei tähenda vastutuse tunnustamist ja selle võib käesoleva määruse alusel hiljem makstavatest summadest maha arvata, kuid see ei kuulu tagasimaksmisele, välja arvatud juhul, kui kahju tekitas reisijapoolne hooletus või viga või kui ettemakse saanud isikul ei olnud õigust hüvitist saada.
Artikkel 15
Vastutuse vaidlustamine
Isegi kui raudtee-ettevõtja vaidlustab oma vastutuse edasitoimetatava reisija kehavigastuse eest, jääb ta reisija ainsaks läbirääkimiste partneriks ja ainsaks isikuks, kellelt reisija võib hüvitust nõuda, ilma et see piiraks kahjuhüvitust vastutuse põhjal, mida raudtee-ettevõtja võib taotleda kolmandatelt pooltelt.
IV PEATÜKK
HILINEMINE, ÜHENDUSREISIST MAHAJÄÄMINE JA REISI TÜHISTAMINE
Artikkel 16
Vastutus hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest
Kui käesoleva peatüki sätetest ei tulene teisiti, reguleeritakse raudtee-ettevõtjate vastutust hilinemise, ühendusreisist mahajäämise ja reisi tühistamise eest I lisa IV jaotise II peatükiga
.
I lisa artikli 32 lõiget 2 kohaldatakse ka käesoleva määruse artiklite 17 ja 18 suhtes.
Artikkel 17
Tagasimakse ja marsruudi muutmine
Juhul, kui võib põhjendatult eeldada, et rongi hilinemine veolepingus märgitud sihtkohta saabumisel on rohkem kui 60 minutit, peab reisijal olema viivitamatult võimalik valida järgmiste võimaluste vahel:
a)
pileti maksumuse täieulatuslik tagasimaksmine vastavalt selle ostmise tingimustele reisi juba läbitud osa või osade ning alles läbimata osa või osade eest, juhul kui rahvusvaheline reis ei täida enam ühtegi eesmärki reisija algse reisikava suhtes, vajadusel koos tagasisõidu teenusega algsesse lähtekohta esimesel võimalusel.
Tagasimakse toimub samadel tingimustel kui
artiklis 18
osutatud hüvitise maksmine või
b)
esimesel võimalusel reisi jätkamine või marsruudi muutmine sihtkohta jõudmiseks võrdväärsetel transporditingimustel või
c)
reisi jätkamine või marsruudi muutmine sihtkohta jõudmiseks võrdväärsetel transporditingimustel hilisemal kuupäeval vastavalt sellele, kuidas reisijale sobib.
Artikkel 18
Piletihinna hüvitamine
1.
Kaotamata õigust transpordile, võib reisija hilinemise korral taotleda raudtee-ettevõtjalt hüvitist nende hilinemiste eest
piletil märgitud lähte- ja sihtkoha vahel
, mille puhul piletit pole hüvitatud vastavalt
artiklile 17
.
Hilinemiste eest makstavad miinimumhüvitised on järgmised:
a)
25% piletihinnast 60- kuni 119-minutilise hilinemise korral;
b)
50% piletihinnast 120-minutilise või enama hilinemise korral.
Perioodipiletiga reisijad, kes kogevad raudtee perioodipileti kehtivuse ajal korduvaid hilinemisi või tühistamisi, võivad taotleda hüvitist.
Seda võib maksta kas hinnaalandusena uue perioodipileti ostmisel või olemasoleva perioodipileti kehtivusaja pikendamisena.
Tihedas koostöös klientide esindajatega või avaliku teenindamise lepingutega seotud pädevate asutustega määravad raudtee-ettevõtjad eelnevalt kindlaks asjaomase veoteenuse täpsuse ja usaldusväärsuse kriteeriumid, mida kasutatakse käesoleva lõike kohaldamisel.
Raudtee-ettevõtjad määravad kindlaks ka asjakohased rakendussätted, eelkõige selle kohta, kuidas tõestada, et perioodipileti omanik tõesti kasutas hilinenud teenuseid.
Kui veoleping on sõlmitud edasi-tagasi sõidu eest, võetakse edasi- või tagasisuunal hilinemise korral makstava hüvitise arvutamisel arvesse pool pileti eest makstud hinnast.
Samal viisil täishinnaga võrdeliselt arvutatakse hüvitis mistahes teisel kujul veolepinguga ja järjestikuseid reisietappe võimaldava hilinenud veoteenuse eest.
Hilinemise korral makstava hüvitise arvutamisel võetakse alati arvesse hind, mille reisija hilinenud teenuse eest tegelikult tasus.
Veolepingu, näiteks sõidukaardi puhul, mis annab selle omanikule õiguse korduvaks sõiduks, võetakse makstava hüvitise arvutamisel arvesse ühe sõidu hind.
Hilinemise aja arvutamisel ei võeta arvesse hilinemist, mille kohta raudtee-ettevõtja saab tõestada, et see toimus väljaspool
ühenduse
territooriumi.
2.
Piletihinna hüvitis makstakse
ühe kuu
jooksul pärast hüvitise taotluse esitamist.
Hüvitist võib tasuda tšekkide ja/või teiste teenustega, kui tingimused on paindlikud (eelkõige seoses kehtivusaja ja sihtkohaga).
Reisija nõudmisel makstakse hüvitist
rahas.
3.
Piletihinna hüvitisest ei või maha arvata tehingukulusid, sealhulgas lõive, telefonikõnede maksumust või marke.
Raudtee-ettevõtjad võivad määrata alammäärad, millest madalamaid hüvitussummasid ei maksta.
Selline alammäär ei ületa 4 EUR.
4.
Reisijal ei ole mingit õigust hüvitisele, kui teda teavitati hilinemisest enne, kui ta ostis pileti, või kui saabumisaeg teise rongiga jätkamise või marsruudi muutmise tõttu hilineb vähem kui 60 minutit.
Artikkel 19
Abi
1.
Saabumise või väljumise hilinemise korral teavitab raudtee-ettevõtja või jaamaülem reisijaid olukorrast ning arvestuslikust väljumis- ja saabumisajast niipea, kui see teave on kättesaadav.
2.
Lõikes 1 osutatud hilinemise korral rohkem kui 60 minutit pakutakse reisijatele tasuta:
a)
einet ja karastusjooke ootamisajale vastaval hulgal, kui need on rongis või jaamas kättesaadavad
või neid on võimalik muretseda
;
b)
hotelli või muud majutust ning transporti raudteejaama ja majutuskoha vahel, kui on vajalik üks või mitu ööbimist või kui on vajalik lisaööbimine, kui see on füüsiliselt võimalik,
c)
kui rong on raudteel blokeeritud, siis transporti rongist raudteejaama, teise võimalikku lähtekohta või veoteenuse sihtkohta, kui see on füüsiliselt võimalik.
3.
Kui raudteeveoteenust
ei saa enam jätkata, korraldab raudtee-ettevõtja reisijatele võimalikult kiiresti alternatiivse veoteenuse.
4.
Raudtee-ettevõtjad tõendavad reisija soovil piletil, et raudteeveoteenus on vastavalt kas hilinenud, sellega on kaasnenud ühendusreisist mahajäämine või see on tühistatud.
5.
Lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamisel osutab asjaomane raudtee-ettevõtja erilist tähelepanu
puudega või
liikumispuudega reisijate ja neid saatvate isikute vajadustele.
V PEATÜKK
PUUDEGA VÕI
LIIKUMISPUUDEGA ISIKUD
Artikkel 20
Õigus transpordile
1.
Olenemata lõigetes 2 ja 3 osutatud juurdepääsu eeskirjadest ei saa raudtee-ettevõtja, piletimüüja või reisikorraldaja keelduda reisija liikumispuude tõttu broneeringust või pileti väljastamisest.
Puudega või liikumispuudega isikute broneeringute ja piletite eest ei saa võtta lisatasu.
2
.
Raudtee-ettevõtjad ja jaamaülemad koostavad puudega või liikumispuudega isikuid esindavate organisatsioonide aktiivsel osalusel
võrdsel alusel juurdepääsu eeskirjad
puudega või
liikumispuudega isikute transpordi suhtes kohaldamiseks, et vastata seadusega kehtestatud
turvanõuetele
.
3.
Raudtee-ettevõtja, piletimüüja ja/või reisikorraldaja võib keelduda broneeringust või pileti väljastamisest või nõuda, et puudega või liikumispuudega isikut saadaks teine isik üksnes siis, kui see on tingimata vajalik lõikes 2 osutatud juurdepääsueeskirjade järgimiseks.
Artikkel 21
Puudega või liikumispuudega isikute teavitamine
1.
Raudtee-ettevõtja, piletimüüja või reisikorraldaja
annavad nõudmise korral puudega või liikumispuudega isikutele vastavalt artikli 20 lõikes 2 osutatud juurdepääsutingimustele teavet raudteeveoteenustele juurdepääsu ja veeremile juurdepääsu tingimuste kohta ning teavitavad puudega või liikumispuudega isikuid rongis olevatest võimalustest.
2.
Kui
raudtee-ettevõtja, piletimüüja ja/või reisikorraldaja kehtestab piirangu vastavalt
artikli 20 lõikele 3
, teavitab ta nõudmise korral asjaomast
puudega või
liikumispuudega isikut kirjalikult selle põhjustest viie tööpäeva jooksul pärast broneeringust või piletimüügist keeldumist või saatja olemasolu tingimuse kehtestamist.
Artikkel 22
Juurdepääsetavus
1.
Raudtee-ettevõtja ja jaamaülem tagavad, et raudteejaamad, perroonid, veerem ja muud vahendid on puudega või liikumispuudega isikutele juurdepääsetavad.
2.
Kui need ei ole puudega või liikumispuudega isikutele juurdepääsetavad, tagavad raudtee-ettevõtja ja/või jaamaülem, et:
a)
jaamad, perroonid ja muud vahendid tehakse puudega või liikumispuudega isikutele juurdepääsetavaks renoveerimistööde käigus;
b)
kogu ostetav uus veerem on puudega või liikumispuudega isikutele juurdepääsetav.
Artikkel 23
Abi raudteejaamades
1.
Puudega või
liikumispuudega isiku väljumisel, läbisõidul või saabumisel personaliga varustatud jaama tagab jaamaülem tema tasuta abistamise nii, et nimetatud isik saaks siseneda väljuvasse
rongi või
väljuda saabuvast rongist, millele ta on pileti ostnud, ilma et see piiraks
artikli 20 lõikes 2 osutatud
juurdepääsu eeskirjade kohaldamist.
Puudega või liikumispuudega isiku väljumisel või läbisõidul personalita jaamast või saabumisel personalita jaama teevad raudtee-ettevõtja ja jaamaülem kõik mõistlikud jõupingutused, et pakkuda samasugust abi, või võtavad teisi meetmeid või teevad korraldusi, mis tagavad samaväärse või kõrgema juurdepääsetavuse taseme, mis võimaldab liikumispuudega isikul reisida.
2.
Liikmesriigid võivad ette näha erandeid lõikest 1 isikute puhul, kes reisivad
ühenduse õigusega
kooskõlas sõlmitud avaliku teenindamise lepinguga kaetud veoteenuste abil, tingimusel et pädev ametiasutus on võtnud teisi meetmeid või teinud korraldusi, mis tagavad samaväärse või kõrgema juurdepääsetavuse tasemega veoteenuste olemasolu.
3.
Personalita jaamas tagavad raudtee-ettevõtjad ja jaamaülemad, et teave lähima personaliga jaama ja võimaliku abi kohta on puuetega või liikumispuudega isikutele kergesti juurdepääsetav ja kättesaadav nii jaamas kui sellest väljas.
4.
Käesolevas artiklis käsitatakse ka väikelastega isikuid liikumispuudega isikutena.
Artikkel 24
Abi rongis
Ilma et see piiraks
artikli 20 lõikes 2
osutatud juurdepääsu eeskirjade kohaldamist, annab raudtee-ettevõtja
puudega või
liikumispuudega isikule tasuta abi rongis viibimisel, rongi sisenemisel ja sealt väljumisel.
Käesolevas artiklis käsitatakse rongis abistamisena
kõiki mõistlikke pingutusi, et pakkuda puudega või liikumispuudega isikule
abi, mis võimaldab tal rongis saada juurdepääsu samadele teenustele kui teised reisijad, juhul kui
puude või
liikumispuude ulatus ei võimalda tal iseseisvalt ja ohutult neile teenustele juurdepääsu saada.
Kui rongis pole vagunisaatjaid, võivad raudtee-ettevõtjad pakkuda abistamiseks alternatiivseid vahendeid või võimalusi.
Artikkel 25
Abi andmise tingimused
Raudtee-ettevõtjad, jaamaülemad, piletimüüjad ja reisikorraldajad teevad koostööd, et osutada
puudega või
liikumispuudega isikutele abi kooskõlas
artiklitega 23 ja 24 ning
vastavalt järgmistele punktidele:
a)
Abi antakse tingimusel, et raudtee-ettevõtjale, jaamaülemale, piletimüüjale või reisikorraldajale, kelle käest pilet osteti, on asjaomase isiku abivajadustest vähemalt 48 tundi enne abi vajamist ette teatatud.
Kui pilet kehtib mitme reisi jaoks, piisab ühest teatest, tingimusel et järgnevate reiside kohta on antud piisavalt teavet.
b)
Raudtee-ettevõtjad, jaamaülemad, piletimüüjad ja reisikorraldajad võtavad teadete vastuvõtmiseks kõik vajalikud meetmed.
c)
Juhul kui abivajadusest vastavalt punktile a ei ole teatatud, teevad raudtee-ettevõtja ja jaamaülem kõik mõistlikud pingutused, et anda
puudega või
liikumispuudega isikule reisimist võimaldavat abi.
d)
Ilma et see piiraks teiste üksuste volitusi väljaspool raudteejaama territooriumi paiknevate alade suhtes, määrab
jaama omanik või tema volitatud isik
kindlaks kohad raudteejaama sees ja väljas, kus
puudega või
liikumispuudega isikud saavad teatada oma saabumisest raudteejaama ning vajadusel abi paluda.
e)
Abi osutatakse tingimusel, et isik ilmub kindlaksmääratud kohta
hiljemalt 30 minutit enne
:
–
avaldatud
väljumisaega või,
–
aega, millal reisijatel palutakse kohalolekust teatada.
Artikkel 26
Liikumisvahendite ja muu erivarustusega seotud hüvitis
Kui raudtee-ettevõtja on vastutav
puudega või
liikumispuudega isikute poolt kasutatava liikumisvahendi või muu erivarustuse täieliku või osalise kadumise või kahjustuse eest,
on ta kohustatud maksma reisijale hüvitist, mis on proportsionaalne kantud kahjuga
.
VI PEATÜKK
OHUTUS, KAEBUSED JA TEENUSE KVALITEET
Artikkel 27
Reisijate ohutus
Kokkuleppel avalik-õiguslike asutustega võtavad raudtee-ettevõtjad, raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjad ja jaamaülemad oma vastutusalas asjakohaseid meetmeid ja kohandavaid neid avalik-õiguslike asutuste poolt kehtestatud ohutuse tasemele, et tagada reisijate turvalisus raudteejaamades ja rongides ning ohjata riske.
Nad teevad koostööd ja vahetavad teavet heade tavade osas sellise tegevuse ennetamiseks, mis võib ohutuse taset ohustada.
Artikkel 28
Kaebused
1.
Raudtee-ettevõtjad kehtestavad mehhanismi, et käsitleda kaebusi seoses käesoleva määrusega hõlmatud õiguste ja kohustustega.
Selleks teeb raudtee-ettevõtja koostööd piletimüüjaga.
Raudtee-ettevõtja teeb oma kontaktandmed ja töökeele(d) reisijatele üldteatavaks.
2.
Reisijad võivad esitada kaebuse igale asjaomasele raudtee-ettevõtjale või piletimüüjale.
Kaebuse saaja peab
ühe kuu
jooksul andma kas põhjendatud vastuse või, õigustatud juhtudel, teatama reisijale, millisel kuupäeval mitte rohkem kui kolmekuulises ajavahemikus alates kaebuse esitamisest võib ta oodata kaebusele vastust.
3.
Raudtee-ettevõtja avaldab
artikli 29 lõikes 3
nimetatud aastaaruandes esitatud ja käsitletud kaebuste arvu ja tüübi, nendele vastamise aja ning võimalikud võetud parandusmeetmed.
Artikkel 29
Teenuste kvaliteedistandardid-
ja aruanne
1.
Raudtee-ettevõtjad määravad kindlaks rahvusvaheliste veoteenuste kvaliteedistandardid ning rakendavad kvaliteedijuhtimise süsteemi teenuse kvaliteedi
säilitamiseks.
2.
Raudtee-ettevõtjad kontrollivad oma teenuse kvaliteeti vastavalt
kvaliteedistandarditele
.
3.
Raudtee-ettevõtjad avaldavad igal aastal koos aastaaruandega aruande teenuse kvaliteedi kohta.
Nimetatud tulemused avaldatakse samuti raudtee-ettevõtja veebisaidil Internetis, pädevate asutuste veebisaitidel ning Euroopa Raudteeagentuuri veebisaidil, kus need esitatakse mõistetaval viisil, mis võimaldab võrrelda raudtee-ettevõtjate tulemusi.
Artikkel 30
Hüvitamine
Raudtee-ettevõtjal on õigus nõuda raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjalt tagasi raudtee-ettevõtja poolt reisijale makstud hüvitis.
See raudteeinfrastruktuuri-ettevõtja vastutus ei piira direktiivi 2001/14/EÜ artiklis 11 sätestatud toimivusskeemi rakendamist.
IV peatükis osutatud hüvitis on proportsionaalne rongiliini hinnaga, kui toimivusskeemis ei ole hüvitamissüsteemi ette nähtud.
VII PEATÜKK
TEAVITAMINE JA
TÄITMINE
Artikkel 31
Reisijate teavitamine nende õigustest
1.
Raudtee-ettevõtjad, jaamaülemad ja reisikorraldajad teavitavad reisijaid nende õigustest ja kohustustest, mis tulenevad käesolevast määrusest.
Selleks edastab komisjon raudtee-ettevõtjatele, jaamaülematele ja reisikorraldajatele kokkuvõtte käesoleva määruse sätetest reisijatele arusaadavas keeles.
2.
Raudtee-ettevõtjad ja jaamaülemad tagavad, et reisijaid teavitatakse raudteejaamas ja rongis sobival viisil liikmesriikide poolt vastavalt artiklile 33 määratud organi kontaktandmetest.
Artikkel 32
Täitmine
1.
Iga liikmesriik määrab organi või organid, kes vastutavad käesoleva määruse täitmise eest.
Vajadusel võtab iga organ vajalikud meetmed reisijate õiguste järgimise tagamiseks.
Iga organ on organisatsiooniliselt, rahastamisotsuste osas, õigusliku struktuuri poolest ning otsustusprotsessis sõltumatu mis tahes raudteeinfrastruktuuri-ettevõtjast, maksustavast organist, jaotavast organist või raudtee-ettevõtjast.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni käesolevas lõikes sätestatud korras määratud organist või organitest ning selle või nende vastutusalast.
2.
Iga reisija võib esitada kaebusi käesoleva määruse väidetava rikkumise kohta igale lõike 1 alusel määratud asjaomasele organile või muule liikmesriigi määratud asjaomasele organile.
Artikkel 33
Täitevorganite koostöö
Artiklis 32
nimetatud täitevorganid vahetavad andmeid oma töö ja otsustuspõhimõtete ning tavade kohta, et otsustuspõhimõtteid kogu ühenduse ulatuses ühtlustada.
Selle ülesande teostamisel toetab neid komisjon.
VIII PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 34
Karistused
Liikmesriigid kehtestavad käesoleva määruse sätete rikkumise korral kohaldatavaid karistusi käsitlevad eeskirjad ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks.
Ettenähtud karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.
Liikmesriigid edastavad need eeskirjad ja meetmed komisjonile … * Kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.
, samuti edastavad liikmesriigid komisjonile viivitamatult kõik neid eeskirju ja meetmeid puudutavad hilisemad muudatused.
Artikkel 35
Lisa
II lisa
muudetakse vastavalt
artikli 37
lõikes 2 osutatud
kontrolliga regulatiivmenetluse
korras.
Artikkel 36
Muudatussätted
1.
Artiklite 2,
10 ja 12
rakendamiseks vajalikud meetmed võetakse vastu
artikli 37
lõikes 2
osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse
korras.
2.
Käesolevas määruses, välja arvatud I lisas osutatud rahasummasid muudetakse seoses inflatsiooniga vastavalt
artikli 37
lõikes 2 osutatud
kontrolliga regulatiivmenetluse
korrale.
Artikkel 37
Komiteemenetlus
1.
Komisjoni abistab nõukogu direktiivi 91/440/EMÜ artikli 11a alusel loodud komitee.
2.
Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ
artikli 5a lõikeid 1–4 ja artiklit 7
, võttes arvesse selle otsuse artikli 8
sätteid.
Artikkel 38
Aruandmine
Komisjon esitab … * Kolm aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.
Euroopa Parlamendile ja nõukogule määruse rakendamise ja selle tulemuste aruande, eelkõige teenuste kvaliteedi taseme kohta.
Aruanne põhineb käesoleva määruse ja direktiivi 91/440/EMÜ artikli 10b kohaselt esitatud teabel.
Aruandele lisatakse vajadusel asjakohased ettepanekud.
Artikkel 39
Jõustumine
Käesolev määrus jõustub 18 kuud pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
...,
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel
president eesistuja
I LISA
VÄLJAVÕTE REISIJATE JA PAGASI RAHVUSVAHELISE RAUDTEEVEO LEPINGU ÜHTSETEST EESKIRJADEST (CIV) LISA A 9.MAI 1980.
AASTA RAHVUSVAHELISE RAUDTEEVEDUDE KONVENTSIOONILE (COTIF), NAGU SEDA ON MUUDETUD RAHVUSVAHELISTE RAUDTEEVEDUDE KONVENTSIOONI 3.
JUUNI 1999.
AASTA MUUTMISPROTOKOLLIGA
II jaotis
Reisijaveolepingu sõlmimine ja täitmine
Artikkel 6 Reisijaveoleping
1.
Reisijaveolepingu alusel kohustub vedaja toimetama sihtkohta reisija, vajadusel ka pagasi ja sõidukid ning sihtkohas pagasi ja sõidukid reisijale väljastama.
2.
Reisijaveoleping peab olema fikseeritud ühes või mitmes sõidudokumendis, mis tuleb reisijale väljastada.
Jättes kehtima artikli 9 sätted, ei puuduta sõidudokumendi puudumine, selle vigastus ega kaotsiminek lepingu olemasolu ega kehtivust, leping allub endiselt käesolevatele ühtsetele eeskirjadele.
3.
Sõidudokument on tõendiks reisijaveolepingu sõlmimise ja selle sisu kohta, kuni pole tõestatud vastupidist.
Artikkel 7 Sõidudokument
1.
Üldised veotingimused määravad kindlaks sõidudokumentide vormi ja sisu, samuti keele ja kirjamärgid, mida nende trükkimisel ja täitmisel tuleb kasutada.
2.
Sõidudokumendile tuleb kindlasti kanda:
a)
vedaja või vedajad;
b)
teave selle kohta, et vedu allub isegi vastupidise kokkuleppe korral käesolevatele ühtsetele eeskirjadele; seda võib tähistada lühendiga CIV;
c)
igasugune muu teave, mis on vajalik reisijaveolepingu sõlmimise ja sisu tõendamiseks ning mis võimaldab reisijal antud lepingust tulenevaid õigusi maksma panna.
3.
Reisija peab sõidudokumendi vastuvõtmisel veenduma, et see oleks väljastatud vastavalt tema poolt esitatud andmetele.
4.
Sõidudokumendi võib üle anda teisele isikule, juhul kui see ei ole nimeline ja sõitu ei ole veel alustatud.
5.
Sõidudokument võib endast kujutada ka elektrooniliselt salvestatud teavet, mida saab muuta loetavateks kirjamärkideks.
Andmete salvestamiseks ja töötlemiseks kasutatavad menetlused peavad olema funktsionaalselt võrdväärsed, seda eriti just sõidudokumendis sisalduva teabe tõendusvõime seisukohalt.
Artikkel 8 Sõidutasu maksmine ja tagastamine
1.
Kui reisija ja vedaja vahel ei ole teisiti kokku lepitud, tuleb sõidutasu ette ära maksta.
2.
Üldised veotingimused määravad kindlaks, millistel tingimustel tuleb sõidutasu tagastada.
Artikkel 9 Sõiduõigus.
Vedamisest keeldumine
1.
Reisijal peab olema sõitu alustades kehtiv sõidudokument, mille ta on kohustatud sõidudokumentide kontrollimisel esitama.
Üldised veotingimused võivad ette näha,
a)
et reisija, kes ei esita kehtivat sõidudokumenti, peab lisaks sõidutasule maksma lisamaksu;
b)
et võib keelduda sellise reisija edasisest vedamisest, kes otsekohe ei maksa ära sõidutasu või lisamaksu;
c)
kas ja millistel tingimustel tuleb lisamaksu summa tagastada.
2.
Üldised veotingimused võivad ette näha võimaluse keelduda selliste reisijate vedamisest või nende vedamise jätkamisest, kes
a)
ohustavad sõidu turvalisust ja korda või kaasreisijate turvalisust,
b)
häirivad talumatul moel kaasreisijaid,
ning et sellistel reisijatel ei ole õigust sõidutasu
või
pagasiveotasu tagastamisele.
Artikkel 10 Ametlike formaalsuste täitmine
Reisija peab täitma tolli- ja muude ametivõimude poolt nõutud formaalsused.
Artikkel 11 Rongi käigust ärajäämine ja hilinemine.
Hilinemine ümberistumisele
Vedaja peab vajadusel sõidudokumendil kirjalikult tõendama, et rong jäi käigust ära või et reisija ei jõudnud rongi hilinemise tõttu ümber istuda.
III Jaotis
KÄSIPAKKIDE, LOOMADE, PAGASI JA SÕIDUKITE,
NAGU LAPSEVANKRITE, RATASTOOLIDE, JALGRATASTE JA SPORDIVAHENDITE
VEDU
I peatükk
Üldsätted
Artikkel 12 Lubatud esemed ja loomad
1.
Reisija võib vastavalt üldistele veotingimustele kaasa võtta kergesti kantavaid esemeid (käsipakke) ja elusloomi.
Peale selle võib reisija vastavalt üldiste veotingimuste erisätetele kaasa võtta suuremõõtmelisi esemeid.
Käsipagasina ei tohi kaasa võtta esemeid ja loomi, mis võivad teisi reisijaid takistada või häirida või neile kahju tekitada.
2.
Kõigis rongides, kaasa arvatud rahvusvahelised ja kiirrongid, tuleb reisijatele võimaldada lapsevankrite, ratastoolide, jalgrataste ja spordivahendite vedu selleks ette nähtud mitmeotstarbelises ruumis.
3.
Reisija võib esemeid ja loomi vastavalt üldistele veotingimustele registreeritud pagasisse anda.
4.
Vedaja võib reisijate veo puhul võimaldada ka reisijatele kuuluvate sõidukite vedu vastavalt üldiste veotingimuste erisätetele.
5.
Ohtlike kaupade vedu käsipakkide ja pagasina, samuti sõidukites või sõidukitel, mida veetakse raudteel vastavalt käesolevale jaotisele, on lubatud ainult kooskõlas "Määrusega ohtlike kaupade rahvusvahelise raudteeveo kohta (RID)".
Artikkel 13 Kontrollimine
1.
Vedajal on õigus veotingimuste mittejärgimise põhjendatud kahtluse korral kontrollida, kas veetavad esemed (käsipakid, pagas, sõidukid koos koormaga) ja loomad vastavad veotingimustele, juhul kui sellist kontrollimist ei keela selle riigi seadused ja eeskirjad, kus kontrollimine peab toimuma.
Reisija tuleb kutsuda kontrollimise juurde.
Kui ta kohale ei ilmu või kui teda ei leita, siis peab vedaja kaasama kaks sõltumatut tunnistajat.
2.
Kui tuvastatakse reisijapoolne veotingimuste rikkumine, siis võib vedaja nõuda reisijalt kontrollimisega seotud kulude tasumist.
Artikkel 14 Ametlike formaalsuste täitmine
Reisija peab täitma tolli- ja muud ametivõimude poolt nõutud formaalsused seoses reisil kaasasolevate esemete (käsipakid, pagas, sõidukid koos koormaga) ja loomadega.
Kui antud riigi seadused ja eeskirjad ei näe ette erandit, siis peab ta viibima nende esemete kontrollimise juures.
II peatükk
Käsipakid ja loomad
Artikkel 15 Järelevalve
Reisija peab ise oma käsipakkide ja kaasavõetud loomade järele valvama.
III peatükk
Pagas
Artikkel 16 Registreeritud pagasi vastuvõtmine
1.
Registreeritud pagasiveoga seotud lepingulised kohustused tuleb fikseerida pagasi registreerimiskviitungiga, mis väljastatakse reisijale.
2.
Jättes kehtima artikli 22 sätted, ei mõjuta pagasi registreerimiskviitungi puudumine, selle vigastus või kaotsiminek registreeritud pagasi veo kokkulepete olemasolu ega kehtivust, kokkulepped alluvad endiselt käesolevatele ühtsetele eeskirjadele.
3.
Kui ei ole tõendatud vastupidist, on pagasi registreerimiskviitung tõendiks pagasi vastuvõtmise ja pagasi veo tingimuste kohta.
4.
Kuni ei ole tõendatud vastupidist, eeldatakse et pagas oli vedajale üleandmisel pealtnäha heas seisukorras, ning et pagasiühikute arv ja kaal vastasid pagasi registreerimiskviitungi andmetele.
Artikkel 17 Pagasi registreerimiskviitung
1.
Üldised veotingimused määravad kindlaks pagasi registreerimiskviitungi vormi ja sisu, samuti keele ja kirjamärgid, mida selle trükkimisel ja täitmisel tuleb kasutada.
Artikli 7 lõige 5 kehtib vastavalt.
2.
Pagasi registreerimiskviitungile tuleb kindlasti kanda:
a)
vedaja või vedajad;
b)
teave selle kohta, et vedu allub isegi vastupidise kokkuleppe korral käesolevatele ühtsetele eeskirjadele; seda võib tähistada lühendiga CIV;
c)
igasugune muu teave, mis on vajalik registreeritud pagasi veol kehtivate lepinguliste kohustuste tõendamiseks ning mis võimaldab reisijal antud veolepingust tulenevaid õigusi maksma panna.
3.
Reisija peab pagasi registreerimiskviitungi vastuvõtmisel veenduma, et see oleks väljastatud vastavalt tema andmetele.
Artikkel 18 Vormistamine ja vedu
1.
Kui üldised veotingimused ei näe ette erandeid, vormistatakse pagas üksnes sõidudokumendi esitamisel, mis kehtib vähemalt pagasi sihtkohani.
Muus osas toimub pagasi vormistamine vastavalt pagasi vastuvõtukohas kehtivatele eeskirjadele.
2.
Kui üldised veotingimused lubavad pagasi vastu võtta ilma sõidudokumenti esitamata, siis kohaldatakse käesolevate ühtsete eeskirjade sätteid reisija õigustest ja kohustustest seoses registreeritud pagasiga analoogselt ka registreeritud pagasi saatja suhtes.
3.
Vedaja võib registreeritud pagasit vedada teise rongiga või teist liiki transpordivahendiga ning teist teed mööda kui reisijat.
Artikkel 19 Registreeritud pagasi veotasu maksmine
Kui reisija ja vedaja vahel ei ole teisiti kokku lepitud, siis tuleb registreeritud pagasi veotasu ära maksta pagasi registreerimisel.
Artikkel 20 Registreeritud pagasi märgistamine
Reisija peab igale registreeritud pagasiühikule hästi nähtavasse kohta, vastupidavalt ning loetavalt märkima:
a)
oma nime ja aadressi,
b)
sihtkoha.
Artikkel 21 Õigus registreeritud pagasit käsutada
1.
Kui asjaolud seda lubavad ja see ei ole vastuolus tolli- ega muude ametivõimude poolt nõutud formaalsustega, siis võib reisija nõuda, et pagas talle registreerimise kohas väljastatakse pagasi registreerimiskviitungi vastu või kui üldised veotingimused seda ette näevad, siis ka sõidudokumendi esitamisel.
2.
Üldised veotingimused võivad ette näha veel muid sätteid käsutusõiguse kohta, eelkõige sihtkoha muutmist ja sellest reisija jaoks tulenevaid võimalikke kulusid.
Artikkel 22 Pagasi väljastamine
1.
Registreeritud pagas väljastatakse pagasi registreerimiskviitungi vastu ja pagasiga seotud võimalike kulude tasumisel.
Vedajal on õigus, kuid mitte kohustus kontrollida, kas pagasi registreerimiskviitungi valdajal on õigus pagasit vastu võtta.
2.
Pagasi väljastamisega pagasi registreerimiskviitungi valdajale võrdsustatakse sihtkohas kehtivate eeskirjade kohane:
a)
pagasi üleandmine tolli- või maksuametile neile kuuluvais vormistamis- või laoruumides, kui need ei ole vedaja järelevalve all,
b)
elusloomade üleandmine kolmanda isiku hoole alla.
3.
Pagasi registreerimiskviitungi valdaja võib sihtkohas nõuda pagasi väljastamist kohe pärast kokkulepitud aja ning vajadusel tolli- või muude ametivõimude poolt nõutud formaalsuste täitmiseks kulunud aja möödumist.
4.
Kui pagasi registreerimiskviitungit ei esitata, siis peab vedaja väljastama pagasi ainult sellele isikule, kes tõendab, et tal on selleks õigus; ebapiisava tõendamise korral võib vedaja nõuda tagatist.
5.
Pagas tuleb väljastada registreerimisel fikseeritud sihtkohas.
6.
Pagasi registreerimiskviitungi valdaja, kellele pagasit ei väljastata, võib nõuda, et pagasi registreerimiskviitungile märgitakse päev ja kellaaeg, mil ta nõudis väljastamist vastavalt lõikele 3.
7.
Õigustatud isik võib keelduda pagasi vastuvõtmisest, kui vedaja ei täida tema nõudmist kontrollida tema juuresolekul registreeritud pagasit, et tuvastada tema poolt väidetud kahju.
8.
Muus osas toimub pagasi väljastamine vastavalt sihtkohas kehtivatele eeskirjadele.
IV peatükk
Sõidukid
Artikkel 23 Veotingimused
Üldiste veotingimuste erisätted sõidukite veo kohta määravad eelkõige kindlaks sõidukite veoks vastuvõtmise ja vormistamise, pealelaadimise ja veo, mahalaadimise ning väljastamise tingimused, samuti reisija kohustused.
Artikkel 24 Veodokument
1.
Lepingulised kohustused sõidukite veol tuleb fikseerida veodokumendis, mis tuleb väljastada reisijale.
Veodokument võib olla osa reisija sõidudokumendist.
2.
Üldiste veotingimuste erisätted sõidukite veo kohta määravad kindlaks veodokumendi vormi ja sisu, samuti keele ja kirjamärgid, mida selle trükkimisel ja täitmisel tuleb kasutada.
Artikli 7 lõike 5 kohaldatakse analoogselt.
3.
Veodokumendile tuleb kindlasti kanda:
a)
vedaja või vedajad;
b)
teave selle kohta, et vedu allub isegi vastupidise kokkuleppe korral käesolevatele ühtsetele eeskirjadele; seda võib tähistada lühendiga CIV;
c)
igasugune muu teave, mis on vajalik sõidukite veo lepinguliste kohustuste tõendamiseks ning mis võimaldab reisijal antud veolepingust tulenevaid õigusi maksma panna.
4.
Reisija peab veodokumendi vastuvõtmisel veenduma, et see oleks väljastatud vastavalt tema poolt esitatud andmetele.
Artikkel 25 Kohaldatav õigus
Reserveerides käesoleva peatüki sätted, kohaldatakse sõidukite suhtes III peatüki sätteid pagasiveo kohta.
IV jaotis
Vedaja vastutus
I peatükk
Vastutus reisijate surma ja vigastuste korral
Artikkel 26 Vastutuse alus
1.
Vedaja vastutab kahju eest, mille põhjustavad reisija surm, vigastused või muud tema füüsilise või vaimse tervise kahjustused raudtee majandamisega seotud õnnestuste tagajärjel, reisija viibimise ajal raudteevagunis või sinna sisenedes või sealt väljudes, sõltumata sellest, millist raudteeinfrastruktuuri kasutatakse.
2.
Isegi kui raudtee-ettevõtja vaidlustab oma vastutuse edasitoimetatava reisija kehavigastuse eest, jääb ta reisija ainsaks läbirääkimiste partneriks ja ainsaks isikuks, kellelt reisija võib hüvitust nõuda, ilma et see piiraks kahjuhüvitust vastutuse põhjal, mida raudtee-ettevõtja võib taotleda kolmandatelt pooltelt.
3.
Vedaja vabaneb sellest vastutusest, kui
a)
õnnetuse põhjustasid asjaolud, mis ei olnud seotud raudtee majandamisega ja mida vedaja ei suutnud kõigi selles olukorras vajalike abinõude rakendamisele vaatamata vältida ning mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida;
b)
õnnetus toimus reisija süü tõttu;
c)
õnnetus oli tingitud kolmanda isiku tegevusest, mida vedaja ei suutnud kõigi selles olukorras vajalike abinõude rakendamisele vaatamata vältida ning mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida; teist ettevõtet, kes kasutab sama raudteeinfrastruktuuri, ei loeta kolmandaks isikuks; regressiõigus jääb puutumata.
4.
Kui õnnetus oli tingitud kolmanda isiku tegevusest ja vedaja sellegipoolest ei vabane
lõike 3
punkti c alusel täielikult vastutusest, siis vastutab ta käesolevate ühtsete eeskirjade piirangutega täies ulatuses, ilma et see kahjustaks tema võimalikku regressiõigust kolmanda isiku suhtes.
5.
Käesolevad ühtsed eeskirjad ei puuduta vedaja võimalikku vastutust juhtudel, mida pole märgitud lõikes 1.
6.
Kui üheainsa veolepingu objektiks olevat vedu teostavad üksteisele järgnevad vedajad, siis vastutab reisija surma või vigastuse korral see vedaja, kes pidi vastavalt veolepingule osutama seda veoteenust, mille käigus õnnetus juhtus.
Kui seda veoteenust ei osutanud vedaja, vaid asendusvedaja, siis vastutavad mõlemad solidaarselt vastavalt käesolevatele ühtsetele eeskirjadele.
Artikkel 27 Hüvitis surma korral
1.
Reisija surma korral hõlmab hüvitis:
a)
reisija surma tagajärjel tekkinud vajalikke kulutusi, eelkõige kulutusi surnukeha transportimiseks ja matmiseks;
b)
kui surm ei saabu otsekohe, siis artiklis 28 sätestatud hüvitist.
2.
Kui reisija surma tõttu kaotasid ülalpidaja isikud, kelle suhtes tal seaduse järgi oli või tulevikus oleks tekkinud ülalpidamiskohustus, siis tuleb ka see kahju hüvitada.
Nende isikute kahjutasunõuete suhtes, keda reisija pidas ülal ilma seadusest tuleneva kohustuseta, kohaldatakse siseriiklikku õigust.
Artikkel 28 Hüvitis vigastuste korral
Reisija vigastuste või muude füüsilise või vaimse tervise kahjustuste korral hõlmab hüvitis:
a)
vajalikke kulutusi, eelkõige ravile ja põetamisele ning transpordile;
b)
varalise kahju hüvitamist seoses reisija töövõime täieliku või osalise kaotusega või tema kasvanud vajadustega.
Artikkel 29
Muu isikukahju
hüvitamine
Siseriiklik õigus määrab kindlaks, kas ja millises ulatuses peab vedaja hüvitama
muu isikukahju peale selle
,
mis
on sätestatud artiklites 27 ja 28.
Artikkel 30 Hüvitise vorm ja suurus surma ja vigastuste korral
1.
Artikli 27 lõikes 2 ja artikli 28 punktis b ette nähtud hüvitis tuleb välja maksta ühekordse maksena.
Kuid kui siseriiklik õigus lubab määrata pensioni ja vigastatud reisija või artikli 27 lõike 2 järgi nõude esitamiseks õigustatud isikud nõuavad pensioni maksmist, siis toimub hüvitamine sellisel kujul.
2.
Vastavalt lõikele 1 makstava hüvitise suurus määratakse kindlaks siseriikliku õiguse alusel.
Kuid käesolevate ühtsete eeskirjade kohaldamisel on iga reisija hüvitise piirmääraks 175 000 arvestusühikut ühekordse maksena või sellele summale vastav aastapension ka siis, kui siseriiklik õigus näeb ette madalama piirmäära.
Artikkel 31 Teised transpordivahendid
1.
Kui lõikest 2 tulene teisiti, ei kohaldata sätteid vastutuse kohta reisija surma või vigastuste korral sellise kahju suhtes, mis on tekkinud veo käigus, mida vastavalt veolepingule ei viidud läbi raudteel.
2.
Kuid kui raudteevaguneid veetakse parvlaevaga, siis tuleb sätteid vastutuse kohta reisija surma või vigastuse korral kohaldada artikli 26 lõikes 1 ja artikli 33 lõikes 1 nimetatud kahju suhtes, mida reisija sai raudtee majandamisega seotud õnnetuse tagajärjel viibides nendes vagunites, sisenedes sinna või sealt väljudes.
3.
Kui raudteeliiklus on erakorraliste asjaolude tõttu ajutiselt katkenud ja reisijaid veetakse teise transpordivahendiga, siis vastutab vedaja vastavalt käesolevatele ühtsetele eeskirjadele.
II peatükk
Vastutus sõiduplaanist mittekinnipidamisel
Artikkel 32 Vastutus rongi käigust ärajäämisel, hilinemisel ja reisija hilinemisel ümberistumisele
1.
Vedaja vastutab reisijale tekitatud kahju eest, mis tuleneb sellest, et rongi käigust ärajäämise, hilinemise või reisija hilinemise tõttu ümberistumisele ei saa reisi samal päeval jätkata või et antud asjaoludel ei ole samal päeval jätkamine mõeldav.
Reisijale hüvitatakse mõistlikud kulud, mis on seotud tema ööbimisega ja teda ootavate isikute informeerimisega.
2.
Vedaja vabaneb vastutusest, kui rongi käigust ärajäämise, hilinemise või reisija ümberistumisele hilinemise tingis mõni järgnevatest põhjustest:
a)
raudtee majandamisega mitte seotud asjaolud, mida vedaja kõigi antud olukorras vajalike abinõude rakendamisele vaatamata ei suutnud vältida ning mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida;
b)
reisija enda süü;
c)
kolmanda isiku tegevus, mida vedaja kõigi antud olukorras vajalike abinõude rakendamisele vaatamata ei suutnud vältida ning mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida; teist ettevõtet, kes kasutab sama raudteeinfrastruktuuri, ei loeta kolmandaks isikuks; regressiõigus jääb puutumata.
3.
Siseriiklik õigus määrab kindlaks, kas ja millises ulatuses peab vedaja hüvitama teistsugused kahjud, kui on ette nähtud lõikes 1.
Käesolev säte ei piira artikli 44 kohaldamist.
III peatükk
Vastutus käsipakkide, loomade, pagasi ja sõidukite eest
1. jagu
Käsipakid ja loomad
Artikkel 33 Vastutus
1.
Reisijate surma või vigastuse korral vastutab vedaja ka selle kahju eest, mis tekkis nende asjade täieliku või osalise kaotsimineku või kahjustamise tõttu, mis olid reisijal seljas või käsipakkidena kaasas; see kehtib ka reisijaga kaasas olnud loomade kohta.
Artiklit 26 kohaldatakse vastavalt.
2.
Muus osas vastutab vedaja nende asjade, käsipakkide või loomade, mille järelevalve on vastavalt artiklile 15 reisija kohuseks, täielikust või osalisest kaotsiminekust või kahjustamisest tingitud kahjude eest ainult siis, kui selles on süüdi vedaja.
Sellisel juhul ei kohaldata IV jaotise teisi artikleid, välja arvatud artikkel 51, ja VI jaotist.
Artikkel 34 Hüvitise piiramine asjade kaotsimineku ja kahjustamise korral
Kui vedaja vastutab artikli 33 lõike 1 alusel, siis ta peab maksma igale reisijale hüvitist, mille piirmääraks on 1400 arvestusühikut.
Artikkel 35 Vastutuse välistamine
Vedaja ei vastuta reisija ees kahju eest, mis tuleneb sellest, et reisija ei ole täitnud tolli- või muid ametivõimude poolt nõutud formaalsusi.
2. jagu
Registreeritud pagas
Artikkel 36 Vastutuse alus
1.
Vedaja vastutab kahju eest, mis on tingitud registreeritud pagasi täielikust või osalisest kaotsiminekust või kahjustamisest ajavahemikus selle vastuvõtmisest kuni väljastamiseni, samuti selle pagasi hilinenud väljastamisest tingitud kahju eest.
2.
Vedaja vabaneb sellest vastutusest, kuivõrd kaotsimineku, kahjustuse või hilinenud väljastamise põhjuseks oli reisija enda süü, reisijapoolne korraldus, milles vedaja polnud süüdi, registreeritud pagasi erilised puudused või asjaolud, mida vedaja ei suutnud vältida ja mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida.
3.
Vedaja vabaneb sellest vastutusest, kuivõrd kaotsiminek või kahjustus on tingitud konkreetsest ohutegurist, mis on seotud ühe või mitme järgneva asjaoluga:
a)
pakendi puudumine või selle mittevastavus;
b)
pagasi spetsiifilised omadused;
c)
esemete andmine pagasisse, mille vedu on välistatud.
Artikkel 37 Tõendamiskohustus
1.
Vedaja kohustus on tõendada, et kaotsimineku, kahjustuse või hilinenud väljastamise põhjuseks oli mõni artikli 36 lõikes 2 nimetatud asjaoludest.
2.
Kui vedaja tuvastab, et kaotsiminek või kahjustus võis vastavalt antud juhtumi asjaoludele olla tingitud ühest või mitmest artikli 36 lõikes 3 nimetatud ohutegurist, siis eeldatakse, et nii see ka oli.
Kuid õigustatud isikul on õigus tõendada, et kahju ei olnud tingitud nendest ohuteguritest või oli seda üksnes osaliselt.
Artikkel 38 Üksteisele järgnevad vedajad
Kui üheainsa veolepingu objektiks olevat veose vedu viivad läbi üksteisele järgnevad vedajad, siis iga vedaja, võttes üle pagasi koos pagasi registreerimiskviitungiga või sõiduki koos veodokumendiga, saab pagasi või sõiduki veo suhtes pagasi registreerimiskviitungi või veodokumendi kohaselt veolepingu pooleks ja võtab endale sellest tulenevad kohustused.
Sellisel juhul vastutab iga vedaja veo eest kogu marsruudi ulatuses kuni väljastamiseni.
Artikkel 39 Asendusvedaja
1.
Kui vedaja on usaldanud veo läbiviimise täielikult või osaliselt asendusvedajale, sõltumata sellest, kas tal oli selleks veolepingu alusel õigus või mitte, siis jääb vedaja vastutama kogu veo eest.
2.
Kõik käesolevate ühtsete eeskirjade sätted, mis reguleerivad vedaja vastutust, kehtivad ka asendusvedaja vastutuse kohta tema poolt läbiviidud vedude osas.
Kui esitatakse nõue asendusvedaja töötajate või teiste isikute vastu, keda ta veo läbiviimisel kasutas, siis tuleb kohaldada artikleid 48 ja 52.
3.
Igasugune erikokkulepe, mille alusel vedaja võtab endale kohustusi, mida tal käesolevate ühtsete eeskirjade alusel ei ole, või loobub õigustest, mida talle käesolevate ühtsete eeskirjade alusel tagatakse, puudutab asendusvedajat vaid juhul, kui ta on selleks oma selgesõnalise kirjaliku nõusoleku andnud.
Sõltumata sellest, kas asendusvedaja on või ei ole sellise nõusoleku andnud, on sellisest erikokkuleppest tulenevad kohutused ja loobumisavaldused vedaja suhtes endiselt siduvad.
4.
Nii vedaja kui ka asendusvedaja vastutavad solidaarselt, kui ja kuivõrd neil vastutada tuleb.
5.
Hüvitise kogusumma, mille võib välja nõuda vedajalt, asendusvedajalt ning nende töötajatelt ja teistelt nende poolt veo läbiviimisel kasutatud isikutelt, ei ületa käesolevates ühtsetes eeskirjades sätestatud piirmäärasid.
6.
Käesolev artikkel jätab puutumata vedaja ja asendusvedaja õigused esitada üksteisele regressinõudeid.
Artikkel 40 Kaotsimineku eeldamine
1.
Õigustatud isik võib ilma täiendava tõendamiseta lugeda kaotsiläinuks pagasiühiku, mida ei ole talle väljastatud või tema käsutusse antud 14 päeva jooksul pärast seda, kui pagasi väljastamist nõuti vastavalt artikli 22 lõikele 3.
2.
Kui kadunuks peetud pagasiühik leitakse üles aasta jooksul pärast väljastamise nõudmist, siis peab vedaja sellest teavitama õigustatud isikut, juhul kui tema aadress on teada või kui seda on võimalik kindlaks teha.
3.
Õigustatud isik võib 30 päeva jooksul pärast lõikes 2 nimetatud teate saamist nõuda pagasiühiku väljastamist.
Sellisel juhul peab ta tasuma kulud pagasiühiku veoks vormistamiskohast väljastamiskohta ja tagasi maksma saadud hüvitise, millest vastaval juhul arvatakse maha hüvitises sisaldunud kulud.
Kuid talle jääb õigus nõuda vastavalt artiklile 43 hüvitist hilinenud väljastamise eest.
4.
Kui leitud pagasiühiku tagastamist ei nõuta lõikes 3 ette nähtud tähtaja jooksul või kui see leitakse rohkem kui aasta pärast väljastamise nõudmist, siis käsutab vedaja seda vastavalt pagasiühiku asukohas kehtivatele seadustele ja õigusaktidele.
Artikkel 41 Hüvitis kaotsimineku korral
1.
Pagasi täieliku või osalise kaotsimineku korral peab vedaja igasuguseid teisi hüvitisi välistades maksma:
a)
tõendatud kahjusumma korral sellega võrduvat hüvitist, mis aga ei ületa 80 arvestusühikut brutomassi iga puuduva kilogrammi või 1200 arvestusühikut iga pagasiühiku eest;
b)
tõendamata kahjusumma korral paušaalhüvitist, mis võrdub 20 arvestusühikuga brutomassi iga puuduva kilogrammi või 300 arvestusühikuga iga pagasiühiku eest.
Üldistes veotingimustes määratakse kindlaks, kas hüvitist makstakse iga puuduva kilogrammi või pagasiühiku eest.
2.
Lisaks peab vedaja tagastama pagasiveotasu ja muud kaotsiläinud pagasiühiku veoga seoses makstud summad ning juba tasutud tolli- ja aktsiisimaksud.
Artikkel 42 Hüvitis kahjustamise korral
1.
Registreeritud pagasi kahjustamise korral peab vedaja igasuguseid teisi hüvitisi välistades maksma hüvitist, mis vastab pagasi väärtuse vähenemisele.
2.
Hüvitis ei ületa:
a)
juhul kui kogu pagas on kahjustamise tõttu kasutamiskõlbmatuks muutunud, seda summat, mis tuleks maksta pagasi täieliku kaotsimineku korral;
b)
juhul kui ainult osa pagasist on kahjustamise tõttu kasutamiskõlbmatuks muutunud, seda summat, mis tuleks maksta kasutamiskõlbmatuks muutunud osa kaotsimineku korral.
Artikkel 43 Hüvitis hilinenud väljastamise korral
1.
Vedaja peab pagasi hilinenud väljastamise korral maksma iga väljastamisnõude esitamisele järgnenud 24-tunnise täisperioodi eest, kuid kokku mitte rohkem kui 14 ööpäeva eest:
a)
kahjusummaga võrduvat hüvitist, kuid mitte rohkem kui 0,80 arvestusühikut hilinenult väljastatud pagasi brutomassi kilogrammi kohta või 14 arvestusühikut pagasiühiku kohta, juhul kui õigustatud isik tõendab, et hilinemine tekitas kahju, kaasa arvatud kahjustusi;
b)
paušaalhüvitist, mis võrdub 0,14 arvestusühikuga hilinenult väljastatud pagasi brutomassi kilogrammi kohta või 2,80 arvestusühikuga pagasiühiku kohta, juhul kui õigustatud isik ei suuda tõendada, et hilinemine oleks tekitanud kahju.
Üldistes veotingimustes määratakse kindlaks, kas hüvitist makstakse pagasi kilogrammi või pagasiühiku pealt.
2.
Pagasi täieliku kaotsimineku korral ei maksta lisaks artiklis 41 sätestatud hüvitisele lõikes 1 sätestatud hüvitist.
3.
Pagasi osalise kaotsimineku korral makstakse lõikes 1 sätestatud hüvitist allesjäänud osa eest.
4.
Pagasi kahjustamise korral, mis ei olnud tingitud hilinenud väljastamisest, makstakse vastaval juhul lisaks artiklis 42 sätestatud hüvitisele ka lõikes 1 sätestatud hüvitist.
5.
Mitte mingil juhul ei saa lõikes 1 sätestatud hüvitise ja artiklites 41 ning 42 sätestatud hüvitiste kogusumma olla suurem kui hüvitis pagasi täieliku kaotsimineku korral.
3. jagu
Sõidukid
Artikkel 44 Hüvitis hilinemise korral
1.
Kui sõiduki pealelaadimine või väljastamine hilines vedaja süü tõttu ja kui õigustatud isik tõendab, et selle läbi tekitati talle kahju, siis peab vedaja maksma hüvitist, mille suurus ei ületa veotasu.
2.
Kui õigustatud isik taganeb veolepingust, kuna pealelaadimine hilines vedaja süü tõttu, siis tagastatakse talle veotasu.
Kui ta tõendab, et hilinemine tekitas talle kahju, siis võib ta lisaks nõuda hüvitist, mille suurus ei ületa veotasu.
Artikkel 45 Hüvitis kaotsimineku korral
Sõiduki täieliku või osalise kaotsimineku korral lähtutakse õigustatud isikule tõendatud kahju eest makstava hüvitise arvutamisel sõiduki harilikust väärtusest.
Hüvitise piirmäär on 8000 arvestusühikut.
Nii täis kui tühi järelhaagis loetakse omaette sõidukiks.
Artikkel 46 Vastutus teiste esemete eest
1.
Sõidukis olnud esemete või auto külge kinnitatud veomahutites (näiteks pagasi- või suusaboksides) asuvate esemete puhul vastutab vedaja ainult sellise kahju eest, mis oli tingitud tema süüst.
Koguhüvitise piirmäär on 1400 arvestusühikut.
2.
Autole väljastpoolt kinnitatud esemete, kaasa arvatud lõikes 1 nimetatud veomahutite eest vastutab vedaja ainult siis, kui tõendatakse, et kahju on tingitud vedaja toimingust või tegematajätmisest kas sihilikult kahju tekitamise eesmärgil või hooletusest, kuigi oli teada, et selline kahju võib ilmselt tekkida.
Artikkel 47 Kohaldatav õigus
Lisaks käesoleva jao sätetele kohaldatakse sõidukite suhtes 2. jao sätteid vastutusest pagasi eest.
IV peatükk
Üldsätted
Artikkel 48 Vastutuse piiramise õigusest ilmajäämine
Käesolevates ühtsetes eeskirjades ettenähtud vastutuse piiranguid, samuti siseriikliku õiguse sätteid, mis piiravad hüvitist teatud summaga, ei kohaldata, kui tõendatakse, et kahju on tingitud vedaja tegevusest või tegevusetusest kas kavatsetult kahju tekitamise eesmärgil või ettevaatamatusest, kuigi oli teada, et selline kahju võib ilmselt tekkida.
Artikkel 49 Konverteerimine ja intresside maksmine
1.
Kui hüvitise arvutamisel tuleb välisvaluutas väljendatud summad konverteerida, siis tuleb seda teha hüvitise maksmise päeval ja kohas kehtiva vahetuskursi järgi.
2.
Õigustatud isik võib hüvitiselt nõuda viieprotsendilist aastaintressi alates reklamatsiooni esitamise päevast vastavalt artiklile 55 või kui reklamatsiooni ei ole esitatud, siis alates hagi esitamise päevast.
3.
Hüvitistelt artiklite 27 ja 28 alusel arvutatakse intressi alles alates päevast, mil ilmnesid hüvitise suurust määravad asjaolud, juhul kui see päev on hilisem reklamatsiooni või hagi esitamise päevast.
4.
Pagasi puhul võib intressi nõuda ainult siis, kui hüvitis ületab 16 arvestusühikut ühe pagasi registreerimiskviitungi kohta.
5.
Kui õigustatud isik ei esita vedajale pagasi kohta esitatud reklamatsiooni lõplikuks läbivaatamiseks vajalikke tõendeid talle seatud kohase tähtaja jooksul, siis peatub intresside kulgemine selle tähtaja lõppemisest alates kuni nimetatud tõendite üleandmiseni.
Artikkel 50 Vastutus tuumaõnnetuse korral
Vedaja vabaneb talle käesolevate ühtsete eeskirjadega pandud vastutusest, kui kahju põhjuseks oli tuumaõnnetus ja kui vastavalt antud riigi seadusele ja teistele õigusaktidele, mis reguleerivad vastutust tuumaenergeetika valdkonnas, vastutab kahju eest tuumaseadme valdaja või temaga võrdsustatud isik.
Artikkel 51 Isikud, kelle ees vedaja vastutab
Vedaja vastutab oma töötajate ja teiste isikute eest, kelle teenuseid ta vedamisel kasutab, kuivõrd need töötajad ja teised isikud täidavad oma tööülesandeid.
Veoks kasutatava raudteeinfrastruktuuri ettevõtjaid loetakse isikuteks, kelle teenuseid vedaja veo läbiviimisel kasutab.
Artikkel 52 Muud nõuded
1.
Kõigil juhtudel, kui kohaldatakse käesolevaid ühtseid eeskirju, võib mis tahes õiguslikul alusel esitada vedaja vastu kahju hüvitamise nõuet ainult käesolevate ühtsete eeskirjade eeldustel ja piirangutega.
2.
Sama kehtib nõuete kohta töötajate ja teiste isikute vastu, kelle eest vastutab vedaja artikli 51 alusel.
V jaotis
Reisija vastutus
Artikkel 53 Erilised vastutuse alused
Reisija vastutab vedaja ees igasuguse kahju eest,
a)
mis on tingitud oma kohustuste mittetäitmisest, mis tal on vastavalt
1.
artiklitele 10, 14 ja 20,
2.
üldiste veotingimuste erisätetele sõidukite veo kohta või
3.
määrusele ohtlike kaupade rahvusvahelise raudteeveo kohta (RID) või
b)
mille põhjustasid temaga kaasasolevad esemed või loomad, juhul kui ta ei suuda tõendada, et kahju on tingitud asjaoludest, mida ta vaatamata abinõude rakendamisele, mida nõutakse kohusetundlikult reisijalt, ei suutnud vältida ja mille tagajärgi ta ei saanud ära hoida.
See säte ei puuduta vedaja vastutust artikli 26 ja artikli 33 lõike 1 alusel.
VI jaotis
Nõuete esitamine
Artikkel 54 Osalise kaotsimineku või kahjustamise tuvastamine
1.
Kui vedaja avastab või eeldab või kui õigustatud isik väidab, et vedaja hoole alla antud ese (pagas, sõiduk) on osaliselt kaotsi läinud või kahjustatud, siis peab vedaja viivitamatult ja võimaluse korral õigustatud isiku juuresolekul vastavalt kahju olemusele fikseerima aktis selle eseme seisundi ja niivõrd kui võimalik, kahju ulatuse, põhjuse ja tekkimise aja.
2.
Õigustatud isikule tuleb väljastada tasuta selle akti koopia.
3.
Kui õigustatud isik ei ole aktis fikseerituga nõus, siis võib ta nõuda, et pagasi või sõiduki seisundi ning kahju põhjuse ja kahjusumma tuvastaks ekspert, kelle nimetavad veolepingu osapooled või kohus.
Menetlus viiakse läbi selle riigi seaduste ja teiste õigusaktide alusel, kus tuvastamine toimub.
Artikkel 55 Reklamatsioonid
1.
Reklamatsioonid, mis puudutavad vedaja vastutust reisija surma või vigastuse korral, tuleb kirjalikult esitada sellele vedajale, kelle vastu saab nõuet kohtusse esitada.
Sellise veo kohta, mis oli üheainsa lepingu objektiks ja mida viisid läbi üksteisele järgnevad vedajad, võib reklamatsiooni esitada ka esimesele või viimasele vedajale, samuti vedajale, kellel reisija elukoha või alalise elukoha riigis on ettevõtte keskus, filiaal või esindus, mille kaudu veoleping sõlmiti.
2.
Teised veolepinguga seotud reklamatsioonid tuleb kirjalikult esitada artikli 56 lõikes 2 ja lõikes 3 nimetatud vedajale.
3.
Tõendusmaterjalid, mida õigustatud isik peab vajalikuks reklamatsioonile lisada, tuleb esitada originaalis või koopiatena, mis vedaja nõudmisel peavad olema nõuetekohaselt tõendatud.
Reklamatsiooni lahendamise käigus võib vedaja nõuda sõidudokumendi, pagasi registreerimiskviitungi ja veodokumendi loovutamist.
Artikkel 56 Vedajad, kelle vastu võib nõudeid kohtusse esitada
1.
Kahjutasunõudeid, mis tulenevad vedaja vastutusest reisija surma või vigastuse korral, võib kohtusse esitada ainult sellise vedaja vastu, kes on vastutav artikli 26
lõike 6
alusel.
2.
Teisi veolepingust tulenevaid reisijate nõudeid võib, arvestades sealjuures lõikest 4 tulenevat, esitada ainult esimese, viimase või selle vedaja vastu, kes viis läbi veo selle osa, mille käigus ilmnes nõude põhjuseks olev asjaolu.
3.
Kui veo korral, mida teostavad üksteisele järgnevad vedajad, on väljastamiseks kohustatud vedaja märgitud tema nõusolekul pagasi registreerimiskviitungile või veodokumendile, siis võib nõudeid 2 alusel esitada kohtusse tema vastu ka juhul, kui ta ei ole pagasit või sõidukit vastu võtnud.
4.
Nõudeid reisijaveolepingu alusel makstud summade hüvitamiseks võib kohtusse esitada vedaja vastu, kes selle summa sisse nõudis või vedaja vastu, kelle kasuks see summa sisse nõuti.
5.
Vastuhagi või vaide korras võib nõudeid esitada lisaks lõigetes 2 ja 4 nimetatutele ka teiste vedajate vastu, kui hagi põhineb samal veolepingul.
6.
Niivõrd kui käesolevaid ühtseid eeskirju kohaldatakse asendusvedaja suhtes, võib ka tema vastu esitada nõudeid kohtusse.
7.
Kui hagejal on valida mitme vedaja vahel, siis tema valikuõigus lõpeb, niipea kui neist ühe vastu on hagi esitatud; see kehtib ka siis, kui hagejal on valida ühe või mitme vedaja ja asendusevedaja vahel.
Artikkel 58 Nõudeõiguse lõppemine reisija surma või vigastuse korral
1.
Õigustatud isiku igasugune nõudeõigus seoses vedaja vastutusega reisija surma või vigastuse korral on lõppenud, kui ta hiljemalt 12 kuu möödumisel sellest, kui ta sai teada kahju tekkimisest, ei teata reisijaga toimunud õnnetusest ühele vedajatest, kellele vastavalt artikli 55 lõikele 1 võib esitada reklamatsiooni.
Kui õigustatud isik teatab vedajale õnnetusest suuliselt, siis peab vedaja talle väljastama kinnituse suulise teate saamise kohta.
2.
Kuid nõudeõigus ei lõpe, kui
a)
õigustatud isik on lõikes 1 sätestatud tähtaja jooksul esitanud reklamatsiooni ühele artikli 55 lõikes 1 nimetatud vedajatest;
b)
vastutav vedaja on lõikes 1 sätestatud aja jooksul saanud reisijaga toimunud õnnetusest teada mingil muul moel;
c)
õnnetusest ei teatatud või seda tehti hilinemisega asjaolude tõttu, milles õigustatud isikut ei saa süüdistada;
d)
õigustatud isik tõendab, et õnnetus toimus vedaja süül.
Artikkel 59 Nõudeõiguse lõppemine pagasiveo korral
1.
Kui õigustatud isik võtab pagasi vastu, on lõppenud igasugune veolepingust tulenev nõudeõigus vedaja vastu pagasi osalise kaotsimineku, kahjustamise või hilinenud väljastamise korral.
2.
Kuid nõudeõigus ei lõpe:
a)
osalise kaotsimineku või kahjustuse korral, kui
1.
õigustatud isik tuvastas kaotsimineku või kahjustuse vastavalt artiklile 54 enne pagasi vastuvõtmist;
2.
tuvastamine, mis oleks pidanud toimuma vastavalt artiklile 54, jäi ära üksnes vedaja süü tõttu;
b)
välisel vaatlusel mittemärgatava kahju korral, mille õigustatud isik tuvastas alles pärast pagasi vastuvõtmist, kui ta
1.
nõuab tuvastamist vastavalt artiklile 54 otsekohe pärast kahju avastamist ja hiljemalt kolme päeva möödumisel pärast pagasi vastuvõtmist ja
2.
lisaks tõendab, et kahju tekkis vedaja poolt pagasi vastuvõtmise ja väljastamise vahel;
c)
hilinenud väljastamise korral, kui õigustatud isik esitab 21 päeva jooksul nõude mõne artikli 56 lõikes 3 nimetatud vedaja vastu;
d)
kui õigustatud isik tõendab, et kahju on tingitud vedaja süüst.
Artikkel 60 Aegumine
1.
Kahjutasunõuded, mis tulenevad vedaja vastutusest reisija surma ja vigastuste korral, aeguvad:
a)
reisijate nõuded kolme aasta jooksul, arvates esimesest õnnetusele järgnevast päevast;
b)
teiste õigustatud isikute nõuded kolme aasta jooksul, arvates reisija surmale järgnenud esimesest päevast, hiljemalt aga viie aasta jooksul, arvates esimesest õnnetusele järgnenud päevast.
2.
Teised veolepingust tulenevad nõuded aeguvad ühe aastaga.
Kuid aegumistähtaeg on kaks aastat selliste nõuete puhul, kus kahju oli tingitud vedaja tegevusest või tegevusetusest kas kavatsetult kahju tekitamise eesmärgil või ettevaatamatusest, kuigi oli teada, et selline kahju võib ilmselt tekkida.
3.
Aegumistähtaeg vastavalt lõikele 2 hakkab kulgema nõuete korral:
a)
täieliku kaotsimineku hüvitamiseks 14. päevast pärast artikli 22 lõikes 3 sätestatud tähtaja lõppemist;
b)
osalise kaotsimineku, kahjustuse või hilinenud väljastamise hüvitamiseks väljastamise päevast;
c)
kõigil teistel reisijate veoga seotud juhtumitel sõidudokumendi kehtivuse lõppemise päevast.
Aegumistähtaja algusena näidatud päev ei ole mingil juhul tähtaja sisse arvatud.
4.
[...]
5.
[...]
6.
Muus osas kehtib aegumistähtaja peatumise ja katkemise suhtes siseriiklik õigus.
VII jaotis
Suhted vedajate vahel
Artikkel 61 Veotasu jaotamine
1.
Iga vedaja, kes nõudis sisse veotasu või oleks pidanud seda tegema, peab teistele osalevatele vedajatele maksma neile kuuluva osa veotasust.
Makseviis määratakse kindlaks vedajatevaheliste kokkulepetega.
2.
Artikli 6 lõiget 3, artikli 16 lõiget 3 ja artiklit 25 kohaldatakse ka üksteisele järgnevate vedajate vaheliste suhete suhtes.
Artikkel 62 Regressiõigus
1.
Vedajal, kes käesolevate ühtsete eeskirjade kohaselt maksis hüvitist, on teiste veos osalenud vedajate vastu regressiõigus vastavalt järgnevatele sätetele:
a)
vedaja, kes põhjustas kahju, vastutab selle eest täielikult;
b)
kui kahju põhjustasid mitu vedajat, siis vastutab igaüks enda põhjustatud kahju eest; kui selline eristamine ei ole võimalik, siis jaotatakse hüvitussumma vedajate vahel vastavalt punktile c;
c)
kui ei ole võimalik tõendada, milline vedajatest kahju põhjustas, siis jaotatakse hüvitussumma kõigi vedajate vahel, välja arvatud need, kes tõendavad, et nemad kahju ei põhjustanud; jaotamine toimub proportsionaalselt vedajatele kuuluva osaga veotasust.
2.
Kui mõni neist vedajatest on maksejõuetu, siis jagatakse tema osaks langenud, kuid maksmata summa kõigi teiste veos osalenud vedajate vahel proportsionaalselt neile kuuluva osaga veotasust.
Artikkel 63 Regressimenetlus
1.
Vedaja, kelle vastu artikli 62 kohaselt on esitatud regressinõue, ei saa vaidlustada regressinõude esitanud vedaja poolt sooritatud makse õiguspärasust, kui hüvitis oli kohtuotsusega kindlaks määratud pärast seda, kui esimesena nimetatud vedajale oli edastatud nõuetekohane teade hagi sisseandmise kohta ja antud talle seega võimalus protsessis osalemiseks.
Põhihagi menetlev kohus määrab kindlaks tähtajad kolmanda isiku teavitamiseks ja tema protsessi kaasamiseks.
2.
Regressihagi esitav vedaja peab ühe ja sama hagiga kohtusse kaebama kõik vedajad, kellega ta ei ole jõudnud kohtuvälisele kokkuleppele, vastasel korral lõpeb regressiõigus nende vedajate suhtes, keda ta ei ole kohtusse kaevanud.
3.
Kohus peab ühes ja samas otsuses lahendama kõik kohtule esitatud regressihagid.
4.
Vedaja, kes soovib oma regressiõigust kohtulikult maksma panna, võib esitada nõude selle riigi pädevasse kohtusse, kus ühel osalenud vedajatest on ettevõtte keskus või filiaal või esindus, kelle kaudu veoleping sõlmiti.
5.
Kui hagi tuleb esitada mitme vedaja vastu, siis võib hagev vedaja valida pädevate kohtute vahel vastavalt lõikele 4.
6.
Regressihagi ei tohi menetleda koos hüvitushagiga, mille on esitanud isik, kellel on selleks õigus veolepingu alusel.
Artikkel 64 Kokkulepped regressinõuete suhtes
Vedajatel on vaba voli sõlmida omavahel kokkuleppeid, mis kalduvad kõrvale artiklitest 61 ja 62.
II LISA
RAUDTEE-ETTEVÕTJATE JA/VÕI PILETIMÜÜJATE POOLT ANTAV MIINIMUMTEAVE
I osa: Enne reisi antav teave
Veolepingule kohaldatavad üldtingimused
Kiireima reisi sõiduplaanid ja sellega seotud tingimused
Odavaima reisi sõiduplaanid ja sellega seotud tingimused
Puudega või
liikumispuudega isikute seadmetele juurdepääs, juurdepääsu tingimused ja kättesaadavus rongis
Juurdepääs ja juurdepääsu tingimused jalgratastega reisijatele
Vabad kohtad suitsetajate ja mittesuitsetajate vagunis, esimeses ja teises klassis, samuti platskaardi- ja magamisvagunites
Igasugune tegevus, mis võib teenuse katkestada või selle kestust pikendada
Teenuste kättesaadavus rongis
Kadumaläinud pagasi nõuet puudutavad menetlused
Kaebuste esitamise kord.
II osa: Teave reisi ajal
Rongis pakutavad teenused
Järgmine peatus
Hilinemised
Olulisemad ühendusreisid
Ohutus- ja
turvanõuded
