26.10.2005
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 115 lõikele 5 esitanud
– José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Karin Scheele fraktsiooni PSE nimel,
– Cecilia Malmström fraktsiooni ALDE nimel,
– Raül Romeva i Rueda fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– Willy Meyer Pleite, Vittorio Agnoletto, Miguel Portas ja Luisa Morgantini fraktsiooni GUE/NGL nimel,
asendades järgnevate fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– PSE (B6‑0561/2005),
– Verts/ALE (B6‑0566/2005),
– PPE-DE (B6‑0568/2005),
– ALDE (B6‑0571/2005),
– GUE/NGL (B6‑0574/2005).
Lääne-Sahara
Euroopa Parlamendi resolutsioon Lääne-Sahara kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse ÜRO julgeolekunõukogu resolutsioone Lääne-Sahara kohta, eelkõige 28. aprilli 2005. aasta resolutsiooni 1598 (2005) ja 11. oktoobril 2005. aastal ÜRO peaassamblee poolt kinnitatud resolutsiooni 1495 (2003);
–
võttes arvesse julgeolekunõukogu peasekretäri viimast aruannet Lääne-Sahara kohta (aprill 2005);
–
võttes arvesse hiljutisi ÜRO peasekretäri Lääne-Sahara eriesindaja ja erisaadiku ametisse nimetamisi;
–
võttes arvesse oma resolutsioone Lääne-Sahara kohta;
–
võttes eriti arvesse oma raportit inimõiguste olukorra kohta maailmas 2004. aastal;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 115 lõiget 5;
A.
tundes suurt muret Amnesty Internationali ja Ülemaailmse Piinamisvastase Organisatsiooni (OMCT) viimaste aruannete üle, mis viitavad Maroko jämedatele inimõiguste rikkumistele Sahara tsiviilelanikkonna suhtes;
B.
arvestades, et võrdsuse ja lepituse instantsi uuringud ebaseaduslikes kinnipidamiskohtades hukkunud isikute kohta on võimaldanud kindlaks teha 57 sunniviisilise kõrvaldamise ohvriks langenud isiku matmispaigad; kelle hulgast 43 olid Sahara elanikud;
1.
tervitab kõikide Maroko sõjavangide vabastamist Polisario Frondi poolt; nõuab, et Maroko ametivõimud viivitamata vabastaksid inimõiguste kaitsjad Aminattou Haidari, Ali Salem Tameki ja ülejäänud 35 Sahara poliitvangi ning annaksid teavet enam kui 500 kadunud Sahara elaniku, kaasa arvatud sõjategevuses kadunuks jäänud Sahara elaniku saatuse kohta;
2.
nõuab, et Maroko ja Polisario Front teeksid täielikku koostööd Rahvusvahelise Punase Risti Komiteega (CICR), et määrata kindlaks konflikti algusest alates kadunuks tunnistatud isikute saatus;
3.
nõuab Lääne-Sahara elanikkondade kaitsmist ning nende põhiõiguste, eriti sõna- ja liikumisvabaduse austamist vastavalt inimõiguste ülddeklaratsioonile ning rahvusvahelistele inimõigusi käsitlevatele lepingutele ja konventsioonidele;
4.
toetab Lääne-Sahara konflikti õiglast ja kestvat lahendamist, mis põhineks õigusel ja rahvusvahelisel õiguspärasusel vastavalt julgeolekunõukogu asjakohastele resolutsioonidele, eriti resolutsioonile 1495;
5.
nõuab, et Maroko Kuningriik ja Polisario Front, naaberriigid ning Euroopa Liit teeksid ÜROga täielikku koostööd, et viia lõpuni Lääne-Sahara dekoloniseerimisprotsess;
6.
nõuab, et nõukogu ja liikmesriigid aktiivselt toetaksid ÜRO jõupingutusi säilitada Lääne-Sahara loodusressursse mitteiseseisva riigina, kus käib dekoloniseerimisprotsess nagu sätestatud ÜRO õigusasjade asepeasekretäri Hans Correli õiguslikus arvamuses (2002);
7.
avaldab heameelt, et ÜRO peasekretär nimetas suursaadiku Van Valsumi tema isiklikuks saadikuks Lääne-Saharas ning et Francisco Bastagali määrati ÜRO Lääne-Sahara referendumi missiooni (MINURSO) eest vastutavaks eriesindajaks, mis peaks kaasa aitama Lääne-Sahara rahuprotsessi taaselustamisele;
8.
palub uuel ÜRO peasekretäri isiklikul saadikul esitada aruanne väliskomisjonile, selle allkomisjonidele ning Magribi delegatsioonile;
9.
nõuab, et Maroko lihtsustaks sõltumatute vaatlejate, inimõiguste kaitse organisatsioonide esindajate ja rahvusvahelise ajakirjanduse juurdepääsu Lääne-Sahara territooriumile;
10.
on seisukohal, et delegatsiooni lähetamine Lääne-Saharasse annab Euroopa Parlamendile uut informatsiooni olukorra kohta ning on veendunud, et nimetatud delegatsioon saab oma ülesannet täita takistusteta ja ettenähtud ajal, s.o 2006. aasta jaanuaris;
11.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ÜRO peasekretärile, Aafrika Liidu presidendile ning Maroko valitsusele, ja Polisario Frondi juhatusele.
