11.5.2011 RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK vastavalt kodukorra artikli 122 lõikele 5,
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
GUE/NGL ( B7‑0324/2011 )
ECR ( B7‑0325/2011 )
S&D ( B7‑0326/2011 )
PPE ( B7‑0327/2011 )
ALDE ( B7‑0328/2011 )
Verts/ALE ( B7‑0331/2011 )
Sri Lanka olukord
Elmar Brok
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Thomas Mann
,
Cristian Dan Preda
,
Filip Kaczmarek
,
Mario Mauro
,
Michèle Striffler
,
Bernd Posselt
,
Tunne Kelam
,
Eija-Riitta Korhola
,
Monica Luisa Macovei
,
Elena Băsescu
,
Sari Essayah
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Dominique Baudis
,
Bogusław Sonik
,
Agnès Le Brun
fraktsiooni PPE nimel
Véronique De Keyser
,
Ana Gomes
,
Richard Howitt
fraktsiooni S&D nimel
Marietje Schaake
,
Izaskun Bilbao Barandica
,
Johannes Cornelis van Baalen
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Kristiina Ojuland
,
Sarah Ludford
,
Marielle De Sarnez
,
Alexandra Thein
,
Norica Nicolai
,
Jelko Kacin
fraktsiooni ALDE nimel
Geoffrey Van Orden
,
Charles Tannock
,
Jan Zahradil
,
Ryszard Antoni Legutko
,
Michał Tomasz Kamiński
,
Konrad Szymański
,
Tomasz Piotr Poręba
fraktsiooni ECR nimel
Heidi Hautala
,
Karima Delli
,
Raül Romeva i Rueda
,
Frieda Brepoels
fraktsiooni Verts/ALE nimel
Marie-Christine Vergiat
fraktsiooni GUE/NGL nimel
PE465.612v01-00 } PE465.613v01-00 } PE465.614v01-00 } PE465.615v01-00 } PE465.616v01-00 } PE465.619v01-00 } RC1 Euroopa Parlamendi resolutsioon Sri Lanka olukorra kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Sri Lanka vastutuse küsimust käsitlenud ÜRO peasekretäri ekspertide rühma 31. märtsi 2011. aasta aruannet;
– võttes arvesse ÜRO peasekretäri 25. aprilli 2011. aasta avaldust ekspertide rühma Sri Lankat käsitleva aruande avaldamise kohta;
– võttes arvesse konventsioone, mille osalisena Sri Lanka on kohustatud uurima rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste normide väidetavaid rikkumisi ja süüdlased vastutusele võtma;
– võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 1. juulil 2010 Euroopa Liidu nimel esitatud deklaratsiooni seoses ÜRO ekspertide rühma nimetamisega Sri Lanka vastutuse küsimuste käsitlemiseks;
– võttes arvesse komisjoni asepresidendi ja liidu kõrge esindaja 10. mail 2011 esitatud deklaratsiooni Sri Lanka vastutuse küsimust käsitlenud ÜRO peasekretäri ekspertide rühma aruande kohta;
– võttes arvesse oma 5. veebruaril 2009 ELT C67 E, 18.3.2010, lk 141.
, 12. märtsil 2009 ELT C87 E, 1.4.2010, lk 127.
ja 22. oktoobril 2009 ELT C265 E, 30.9.2010, lk 29.
vastu võetud resolutsioone Sri Lanka kohta;
– võttes arvesse neljanda Genfi konventsiooni teist lisaprotokolli, mis käsitleb riigisiseste relvastatud konfliktide ohvrite kaitset;
– võttes arvesse kodukorra artikli 122 lõiget 5,
A. arvestades, et Sri Lankas pikka aega kestnud konflikt lõppes 2009. aasta mais Tamil Eelami Vabadusvõitluse Tiigrite (LTTE) alistumise ja nende juhi surmaga; arvestades, et konflikti lõppedes elas väga palju Sri Lanka inimesi sisepagulastena riigi põhjaosas;
B. arvestades, et konflikti viimastel kuudel sai tsiviilpiirkondades ägedas võitluses surma ja vigastada hinnanguliselt tuhandeid inimesi;
C. arvestades, et 23. mail 2009, Ban Ki-mooni Sri Lanka-visiidi käigus, vahetult pärast konflikti lõppu, esitasid Sri Lanka president Mahinda Rajapaksa ja Ban Ki-moon ühisavalduse, milles ÜRO peasekretär rõhutas vastutusprotsessi tähtsust ning Sri Lanka valitsus väljendas nõusolekut võtta meetmeid sõjaõiguse väidetavate rikkumiste selgitamiseks;
D. arvestades, et Sri Lanka valitsus moodustas15. mail 2010 kaheksaliikmelise kogemuste- ja lepituskomisjoni ( Lessons Learned and Reconciliation Commission (LLRC)), et uurida Sri Lankas 2002. aasta veebruarist kuni 2009. aasta maini toimunud sündmusi eesmärgiga tagada riigis vastutus, õiglus ja lepitus;
E. arvestades, et 22. juunil 2010 teatas ÜRO peasekretär, et on nimetanud ekspertide rühma, et lasta end nõustada vastutuse küsimuses seoses rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste väidetavate rikkumistega Sri Lanka konflikti lõppjärgus;
F. arvestades, et 25. aprillil 2011 avaldatud ÜRO aruandes hinnatakse usutavaks väited, et nii valitsuse jõud kui ka LTTE korraldasid sõjalisi operatsioone „varjamatu hoolimatusega tsiviilisikute kaitse, õiguste, heaolu ja elu suhtes ning rahvusvahelise õiguse norme eirates”;
G. arvestades, et konflikti lõppjärgus nõudis rahvusvaheline üldsus Sri Lanka valitsuselt korduvalt, et see lubaks riiki siseneda rahvusvahelistel vaatlejatel, kes jälgiksid võitluse tõttu kannatava tsiviilelanikkonna humanitaarolukorda;
H. arvestades, et ekspertide rühm jõudis ka järeldusele, et praegu, „peaaegu kaks aastat pärast sõja lõppu jäävad Sri Lanka pingutused rahvusvahelistest vastutuse normidest kaugele maha”,
1. väljendab muret seoses ÜRO aruandes esitatud väidete tõsidusega; rõhutab, et nendele väidetele ja nendega seonduvale vastutuse küsimusele tuleb asjakohast tähelepanu pöörata, enne kui Sri Lankas jõutakse püsiva leppimiseni;
2. tunnistab, et ekspertide rühm leidis, et „usutavad on väited, mis – juhul kui need kinnitust leiavad – näitavad, et nii Sri Lanka valitsus kui ka LTTE panid toime mitmesuguseid tõsiseid rahvusvahelise humanitaarõiguse ja rahvusvaheliste inimõiguste normide rikkumisi, millest osa küünib sõjakuritegude ja inimsusevastaste kuritegudeni”;
3. tunnustab ÜRO peasekretäri algatust, millega moodustati ekspertide rühm Sri Lanka vastutuse hindamiseks seoses rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste väidetavate rikkumistega relvakonflikti lõppjärgus;
4. hindab väga positiivselt Ban Ki-mooni 25. aprillil 2011 tehtud otsust aruande avaldamise kohta;
5. rõhutab, et inimõiguste ja vastutuse järgimise kohustus on Sri Lanka presidendi ja ÜRO peasekretäri 23. mail 2009 tehtud ühisavalduse üks tähtsamaid punkte;
6. tunnustab ÜRO peasekretäri otsust reageerida positiivselt ekspertide rühma soovitusele, mille kohaselt tuleks läbi vaadata ÜRO tegevus oma humanitaar- ja kaitsemandaadi täitmisel Sri Lanka sõjas, eriti konflikti lõppjärgus; võtab teadmiseks ekspertide rühma soovituse, et ÜRO peasekretär peaks viivitamatult alustama sõltumatu rahvusvahelise mehhanismi loomist, kuid võtab teadmiseks ka peasekretärile antud nõu, et see eeldab vastuvõtva riigi nõusolekut või liikmesriikide otsust asjakohasel valitsustevahelisel foorumil;
7. on seisukohal, et Sri Lankas õigluse ja lepituse edendamise huvides on õige korraldada ÜRO ekspertide rühma aruandes sisalduvate väidete täielik, erapooletu ja läbipaistev uurimine; soovitab Sri Lanka valitsusel reageerida ekspertide rühma soovitustele konstruktiivselt;
8. peab väga murettekitavaks Sri Lanka kohtusüsteemi sõltumatuse puudulikkust, kuna kohtud võiksid täiendada sõltumatu uurimisorgani tegevust; nõuab, et Sri Lanka valitsus tagaks taastava ( restorative ) ja tasakaalustava ( retributive ) õigusemõistmise;
9. palub Sri Lanka valitsusel vastavalt oma rahvusvahelistele kohustustele ning riigisisese vastutusprotsessi edendamiseks aidata kaasa jõupingutustele, mida juba tehakse üldise lepituse saavutamiseks;
10. peab sellega seoses positiivseks, et Sri Lanka valitsus on loonud kogemuste- ja lepituskomisjoni (LLRC); nõuab, et LLRC võtaks ÜRO aruannet tõsiselt arvesse; märgib, et LLRCl on volitused taotleda oma uurimistulemuste põhjal riigi peaprokurörilt kriminaalmenetluste alustamist;
11. nõuab, et nii LTTE kui ka Sri Lanka valitsus kannaksid vastutust rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste väidetavate rikkumiste eest;
12. nõuab, et Sri Lanka valitsus asuks täitma ekspertide rühma soovitusi, alustades n-ö viivitamatute meetmetega, ja hakkaks kohe tõsiselt uurima rahvusvahelise humanitaarõiguse ja inimõiguste rikkumisi, mida väidetavalt panid toime relvakonflikti mõlemad osapooled;
13. palub komisjoni asepresidendil ja liidu kõrgel esindajal ning nõukogul ja komisjonil toetada edasisi jõupingutusi vastutusprotsessi tugevdamiseks Sri Lankas ja toetada ÜRO aruannet;
14. nõuab Sri Lanka valitsuselt algatuslikku tegutsemist oma tamilitest kodanike tegelikke poliitilisi, majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme ja huve silmas pidades; nõuab, et Sri Lanka valitsus võtaks sellele vastavalt aktiivseid poliitilise võimu delegeerimise meetmeid ja soodustaks tamilite värbamist riigiteenistusse ning politseisse ja relvajõududesse, nii et nad saaksid tagasi kindlustunde ja käsitaksid LTTE lüüasaamist kui vabanemist ning võiksid loota helget ja kindlustatud tulevikku võrdselt singalitest kaaskodanikega;
15. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO peasekretärile ning Sri Lanka presidendile, valitsusele ja parlamendile.
