LÕPLIK
A6-0172/2005
31.5.2005
RAPORT
Infoühiskond
(2004/2204(INI))
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon
Raportöör:
Catherine Trautmann
PE 357.505v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
EXPOSÉ DES MOTIFS..............................................................................................................9
KULTUURI- JA HARIDUSKOMISJONI ARVAMUS ............................................................14
MENETLUS..............................................................................................................................17
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
Infoühiskond
( 2004/2204(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni teatist ( KOM(2004)0111 );
– võttes arvesse nõukogu 9. ja 10. detsembri 2004. aasta järeldusi (15472/04);
– võttes arvesse komisjoni teatist “Ülemaailmse partnerluse suunas infoühiskonnas: viia ellu Genfi põhimõtted" ( KOM(2004)0480 );
– võttes arvesse nõukogu 8. ja 9. märtsi 2004. aasta järeldusi (2206/04);
– võttes arvesse põhimõttelist deklaratsiooni ja tegevuskava infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise kohta, mis võeti vastu 12. detsembril 2003. aastal;
– võttes arvesse UNESCO 17. oktoobri 2003. aasta resolutsiooni 32C/34 võimaluse kohta töötada välja rahvusvaheline normatiivne vahend, mis käsitleb kultuurilist mitmekesisust;
– võttes arvesse UNESCO täitevnõukogu 12. märtsi 2003. aasta eeluuringut tehniliste ja õiguslike aspektide kohta seoses võimalusega luua normatiivne vahend, mis käsitleb kultuurilist mitmekesisust;
– võttes arvesse kirja vormis arvamust, mille parlamendi president edastas komisjoni ja nõukogu presidentidele 26. novembril 2003. aastal¹;
– võttes arvesse nõukogu 5. juuni 2003. aasta järeldusi (9686/03);
– võttes arvesse komisjoni teatist ( KOM(2003)0271 );
– võttes arvesse UNESCO 2. novembri 2001. aasta ülemaailmset deklaratsiooni kultuurilise mitmekesisuse kohta;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni raportit ning kultuuri- ja hariduskomisjoni arvamust ( A6‑0172/2005 ),
A. arvestades, et Tunise tippkohtumine moodustab teise, olulise faasi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kui säästva arengu ja jagatud kasvu faktorite edendamisel, sest vaesus ei tähenda ilmajätmist mitte ainult kaupadest, vaid ka ühiskonda integreerimisest;
B. arvestades, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogia on liikmesriikide poliitika üks strateegiline vahend ning eelistatud koostöö- ja vastastikuse kasu otsimise vahend tänu tegevuskavale, mis hõlmab arenenud, esilekerkivaid ja vähemarenenud riike;
C. arvestades, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogia võivad aidata kaasa nii ülemaailmsele tasakaalule kui ka üksikute riikide edusammudele, aidates saavutada aastatuhande eesmärke;
D. arvestades, et UNESCO otsus võtta vastu kultuurilist mitmekesisust käsitleva konventsiooni projekt kujutab endast peamist algatust terviklikuma infoühiskonna arendamisel, mis põhineb kultuurilise eneseväljenduse mitmekesisuse kaitsel, rahvusvahelisel kultuurivahetusel ja pluralismi edendamisel;
E. arvestades, et infoühiskond peab olema avatud kõigile, kusjuures haridus ja koolitus, tervishoid, uurimistöö ning kaubandus on info- ja kommunikatsioonitehnoloogia prioriteetsed kohaldamisalad, mis on kodanikele lähedased;
F. arvestades, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arengu hoo eesmärk peab olema demokraatia tugevdamine ja kodanike osalemise suurendamine, et nad oleksid pigem tegutsejad kui tarbijad;
G. arvestades, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogia peab arenema sõltumatute reguleerivate asutuste raamistikus, mis tagab juurdepääsu, sõna- ja teabevabaduse, kultuurilise mitmekesisuse ja mitmekeelsuse;
H. arvestades, et Euroopa Liidu tõhusus tuleneb liikmesriikide tegevuse kooskõlastamisest ja komisjoni positiivsest kaasamisest vastavalt poliitilistele eesmärkidele ja kohustustele vähemarenenud riikide ees;
I arvestades, et info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat ei saa lahutada teadmistepõhisest ühiskonnast ja arvestades liidule vajalikku teavet seoses Lissaboni strateegiaga ning Barcelona deklaratsiooni;
J. arvestades, et liidul on täita põhiülesanne piirkondliku ja ühiskondliku arvulise erinevuse vähendamisel sisepoliitilise edukuse ning ametiasutusi, ettevõtteid ja kodanikuühiskonda ühendava partnerluse arendamise abil;
K. arvestades, et liidul on arvulise erinevuse vastu võitlemiseks järgmised vahendid: arenguabipoliitika, rahvusvaheline majandus- ja teaduskoostöö, rahastamisinstitutsioonid (EIP);
L. arvestades, et EL on ühise õigusliku raamistiku kehtestamisel elektroonilise side osas demonstreerinud avatud ja konkurentsivõimelise turu tähtsust, et tekitada investeeringuid uutesse teenustesse ja pakkuda kiireid ühendusi taskukohaste hindadega;
M. arvestades, et õigus haridusele ning kutse- ja elukestvale õppele juurdepääsule kuuluvad Euroopa Liidu põhiõiguste harta põhiõigustesse;
1. tervitab nõukogu uuendatud pühendumust töötada infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise teise faasi kallal;
2. kiidab heaks ettepanekud, mis komisjon on sellel eesmärgil teinud, eriti mis puudutab investeerimissõbraliku reguleeriva raamistiku otsustavat rolli, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia rakendusi eelisaladel, mille hulka kuulub ka e-valitsus, teadustöö ja uuenduse tähtsust ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia panust arengusse ning ootab komisjonilt info- ja kommunikatsioonitehnoloogia üldisele tegevuskavale vastava stateegia väljatöötamist, mis kinnitataks Tunise konverentsil 2005. aastal;
3. märgib:
- et liikmesriikide tegevuse hea kooskõlastamine on hõlbustanud ELi liikmesriikide kaasamist infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise protsessi, eelkõige Interneti haldamise töörühma;
- et liidu kogemus võimaldab tal aidata positiivselt kaasa õiguslikule keskkonnale, mis soodustab tegevuskava elluviimist;
4. rõhutab:
- et kuna info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate areng võib suurendada arvulist erinevust, soosides neid, kellel on nendele juurdepääs ja kes oskavad neid kasutada, tuleb selle ohuga arvestada kõikide soovitatud meetmete puhul, kohandades need piirkondade, liikmesriikide ja kohalike oludega;
- et kuna info- ja kommunikatsioonitehnoloogia aitavad kaasa konkurentsivõimele ning teadmiste ja oskuste taseme tõusule, tuleb võrdset tähelepanu osutada nii info- ja kommunikatsioonitehnoloogia arengu majanduslikele kui ka kultuurilistele tagajärgedele, et see tuleks kasuks tööhõivele, ettevõtetele ja sotsiaalsele ühtekuuluvusele;
- et erilist tähelepanu tuleks pöörata võimalikele probleemidele, mis tulenevad mobiili- ja Interneti-teenuste kontsentratsioonist ja nende sisust; soovitab komisjonil tungivalt kontrollida sellise kontsentratsiooni tagajärgi;
- et seega tuleb individuaalset juurdepääsu arendada samamoodi nagu kollektiivset;
- et e-hõlvamine peab puudutama teenuste juurdepääsetavust ja pakkumist võrgus (valitsus, haridus ja täiendõpe, tervishoid ja kaubandus) ning nende kasutama õpetamist ja õppimist, kusjuures kõikide partnerite nõusolekul võivad kõige hädavajalikumad baasteenused olla tasuta ning avalikult juurdepääsetav teadusliku teabega avavara (FLOSS) võib moodustada osa teadmistepõhise ühiskonna olulisest infrastruktuurist;
5. rõhutab:
- uurimis- ja arendustöö strateegilist rolli igas etapis ja igal protsessitasandil: uute tehnoloogiate arendamine ja levitamine, tegevuskava võrdlemise ja hindamise menetlused koos vaatluskohtade loomisega;
- vajadust kaasata prioriteetsetesse uuringutesse sotsiaal-majanduslikud uuringud, mis võimaldavad mõõta mõju, mida avaldab inimestele ja ühiskonnale juurdepääs info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale;
- võimalust, mida kujutavad endast 7. uurimis- ja arendustöö raamprogrammi käimasolev väljatöötamine ja uurimiseks eraldatud eelarvevahendite suurendamine;
- tähtsust arendada kohalikke oskusi ja kompetentsust, toetades arvutialast haridust ja teadustööd;
- vajadust arendada ettevõtlusalaseid ja uuenduslikke oskusi, et võimaldada erinevatel riikidel kasutada info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat eesmärgiga arendada välja teenused ja süsteemid, mis tegeleksid otseselt nende ühiskondlike vajadustega;
6. avaldab tunnustust:
- komisjoni poolt rõhutatud vajadusele sõltumatute reguleerivate organite rajamise järele kõikides riikides ja vajadusele konkurentsiseaduse selge raamistiku järele, milles investorid saaksid turvaliselt osaleda;
- rahvusvahelise teavitamise, reguleeriva koostöö ja parimate tavade tõhustamise tähtsusele;
7. soovitab:
- liidul ja selle liikmetel kiirendada info- ja kommunikatsioonitehnoloogia uurimisvõrkude loomist selliste infrastruktuuriliste vahenditega nagu GEANT, keskuste või tehnoloogiaasutuste ning ekspertide ja koolituse ja täiendõppe valdkonnas tegutsevate praktikute abil;
- aktiivset toetuspoliitikat ühiste teabepõhiste skeemide kasutamise osas uurimistulemuste levitamiseks kõigil aladel, mille jaoks see kasulik võib olla ja mis saavad riigi rahastamist;
- vastavalt vajadusele kaasata avaliku sektori, kodanikuühiskonna ja erasektori esindajaid;
8. palub liidul ja liikmesriikidel:
- vaadelda infoühiskonna ülemaailmset tippkohtumist kui koostöö kiirendajat tavapärastes geograafiliselt või ajalooliselt lähedastes raamistikes (Vahemeri, AKV riigid jne), samuti uue koostöö puhul kaugemate arengumaadega;
- võtta eelkõige arvesse vajadusi infrastruktuuri ja vähimarenenud maade koolitamise valdkonnas;
- austada tavasid ja sisu puudutavas koostöös kohalikke ja piirkondlikke teadmisi ja oskusi;
- tekitada olukord, kus ELi jõupingutused aitavad tagada tasakaalu ühelt poolt majanduskasvu, konkurentsivõimelisuse ja tööhõive ning teiselt poolt sotsiaalse ja keskkonnasäästlikkuse vahel;
- asutada riigi- ja erasektori avatud partnerluse paindlikke vorme (piirkonnad, liikmesriigid, kohalikud omavalitsused, ettevõtted, assotsiatsioonid, valitsusvälised organisatsioonid), mis kaasaks institutsioonilisi (näiteks EIP) või erasektori rahastajaid;
- moodustada töörühm liikmesriikide reguleerivate asutustega, et soodustada efektiivseid lõimitud ja sõltumatuid reguleerivaid mudeleid ning jagada edukate turu avamise meetmete kogemusi, mis on edendanud investeeringuid ja alandanud tarbijahindu;
9. võtab huviga teatavaks vabatahtliku rahastamisfondi loomise, märkides samal ajal, et see ei asenda vajadust mobiliseerida olemasolevaid või luua tulevasi rahastamisvahendeid;
10. teeb ettepaneku uute õigusnormide teemalise mõttevahetuse algatamiseks, et optimeerida koostöökavade ja Euroopa Arengufondiga kaasnevaid ressursse nagu kasutamata assigneeringute kasutamine, et muuta tegevuskava rikkalikumaks;
11. leiab, et Interneti-halduse areng on infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise õnnestumise võti, ning et selle kohta tuleb koostada ajakava, mis sobiks kokku põhimõtete deklaratsiooni ja tegevuskavaga;
12. rõhutab siiski, et tuleb säilitada olemasolev rahvusvaheline ja sõltumatu Interneti-halduse süsteemi alus;
13. rõhutab, et Interneti stabiilsus ja usaldusväärsus tingivad info- ja kommunikatsioonitehnoloogia juurdepääsetavuse ja investeerimise nendesse;
14. tuletab meelde, et infoühiskonna arenguga seotud väljakutse kujutab endast info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamist, et suurendada inimõiguste valdkonda jäävate normide efektiivset rakendamist rahvusvahelisel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil;
15. rõhutab, et digitaalkirjaoskuse programmid on olulised maailma vabadusel ja turvalisusel rajaneva ala loomisel, milles kodanikud ja võimalikud infotarbijad saaksid kasutada täielikult oma kodanikuõigusi; märgib, et haridus, sealhulgas inimõigustega seotud haridus on hõlmava infoühiskonna keskmes;
16. ootab, et Tunise tippkohtumine:
- võimaldaks edendada Interneti-halduse ühist määratlust ja korraldust, milles partnerriigid oleksid rohkem esindatud;
- käsitleks kooskõlastatult üldist huvi pakkuvaid küsimusi, mis on seotud Interneti-haldusega (domeeninimed, aadresside jaotamine) ja tugevdaks rahvusvahelist koostööd Interneti-turvalisuse ja kuritarvituse valdkondades (sealhulgas rämpspost) ning võitluses arvutikuritegevuse vastu (sealhulgas lapsporno), samuti pluralismi, sõnavabaduse ning inimõiguste austamise piiramise katsete vastu;
- selgitaks eelkõige välja avaliku sektori kohustused;
- võtaks uue halduse väljatöötamisel arvesse intellektuaalset omandit ja kultuurilist mitmekesisust;
- hoolitseks tehnoloogiate ja digitaalkeskuste neutraalsuse ja vastastikuse kasutatavuse eest;
- soodustaks tehnoloogia-, majanduslikku ja kultuurivahetust õiglaselt reguleeritud konkurentsi olukorras;
17. palub, et nõukogu ja Euroopa Komisjon võtaksid arvesse neid soovitusi ja kaasaksid teda edaspidigi infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise jälgimisse, et ELi eesmärgid ja nende elluviimine liidu poliitikas hästi kooskõlastada, eelkõige mis puudutab eelarve-eesmärki;
18. tervitab Bilbao kohtumise algatust, mille on esile kutsunud digitaallinnad, kuid osutab, et samuti tuleks algatada digitaalregioonide loomine;
19. soovib tugevdada Tunise tippkohtumise perspektiivis Euroopa kodanikuühiskonna osavõttu;
20. rõhutab erasektori kaasatuse tähtsust infoühiskonna ülemaailmse tippkohtumise protsessi;
21. rõhutab, et haridussüsteemide, elukestva õppe programmide ja e-õppe uuendamisele (nii õpetajatele kui õpilastele) tuleb kaasa aidata ning soovitab asetada selgesõnalise rõhu haridusele, koolitusele ja kultuurilist mitmekesisust kajastava sisu loomiseks mõeldud vahenditele;
22. kutsub liikmesriike üles tegutsema vastavalt UNESCO programmi "2015. aastaks haridus kõigile" eesmärgile ja vastama UNICEFi üleskutsetele suurema eelarve eraldamiseks haridusele tulevaste põlvkondade pakti raames;
23. rõhutab, et globaliseerumisega kaasnevad riskid seoses kultuurilise mitmekesisusega keelte ja identiteedi osas, ja et infoühiskond võib samuti anda võimaluse edendada kultuuridevahelist dialoogi ülemaailmsete võrgustike abil;
24. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja Euroopa Komisjonile.
EXPOSÉ DES MOTIFS
Le contexte du Sommet Mondial de la Société de l'Information (SMSI)
La résorption de la fracture numérique : un enjeu de développement
La décision de lancer le SMSI a été prise lors de l'adoption de la résolution 56/183 du 21 décembre 2001 par l'Assemblée générale des Nation Unies.
De la première phase du SMSI (Genève, 10-12 décembre 2003) ressort une Déclaration de principes pour une Société Mondiale de l'Information et un Plan d'action.
La Déclaration de principes pose les fondements d'un partenariat global et présente des champs de coopération étendus.
Le Plan d'action consiste notamment en la création d'un environnement propice, capable d'attirer l'investissement, de susciter une croissance durable et un développement à caractère inclusif, en la promotion du développement des produits et services des technologies de l'information et de la communication (TIC) pour tous (gouvernement, éducation, santé, et commerce accessibles en ligne par tous) et en l'amélioration de la recherche et du développement ainsi que des infrastructures et des technologies de recherche.
Les propositions pour le Plan d'action préconisées par la Commission européenne répondent aux observations et recommandations que la Commission ITRE du Parlement européen avait adressées au Conseil et à la Commission dans une lettre transmise par le Président de notre assemblée.
La deuxième phase du SMSI aura lieu à Tunis les 16-18 novembre 2005.
L'objectif de cette deuxième étape est de traduire les principes en résultats tangibles sur la base du Plan d'action du SMSI.
La présente Communication de la Commission intitulée "Vers un partenariat global dans la société de l'information : Traduire les principes de Genève en action.
Propositions de la Commission pour la deuxième phase du Sommet mondial sur la Société de l'Information (SMSI)" s'inscrit dans ce cadre.
Les questions les plus débattues sont celles de la gouvernance et du financement permettant la réussite du Plan d'action.
Une composante socio-économique de la fracture numérique
L'objectif du SMSI est de déterminer une stratégie commune pour permettre un développement positif de l'usage des technologies de l'information dont le bénéfice puisse rejaillir sur la prospérité économique, le développement des savoirs, le renforcement de la paix et la promotion de la démocratie.
Pour atteindre cet objectif, il convient de prendre en considération tous les aspects que recouvre la notion de fracture numérique.
Il s’agit d'abord de la fracture purement technologique, c'est-à-dire de l’inégalité d'accès à une ou plusieurs TIC.
Cette inégalité d’accès peut provenir de l’insuffisance de couverture de réseaux, ou de l’incapacité d’usagers de disposer de cet accès pour des raisons financières notamment.
La dimension territoriale de la fracture numérique peut s’ajouter aux inégalités sociales et culturelles.
En effet, les TIC ne sont pas des biens technologiques comme les autres, étant vecteurs du savoir technique, administratif et politique.
Les conditions de connaissance et de compétence suffisantes pour utiliser ces biens et services peuvent donc se cumuler aux conditions financières d'achat des biens et services en question.
Ce point est d'autant plus important que l'essor des TIC tend paradoxalement à aggraver les inégalités existantes, puisque seules les personnes insérées dans la société y ont accès, rendant nécessaire l'intervention des pouvoirs publics pour réduire cette exacerbation.
Cette conception de la fracture numérique s'entend sous l'angle du développement, de la croissance et de la compétitivité, ainsi que de l'interdépendance et de la solidarité, en accord avec les Objectifs du Millénaire pour le développement des Nations Unies.
La question est donc de savoir quelle société mondiale nous voulons, et ainsi quelle place tiennent les TIC dans le développement.
Le rôle de l'Union européenne (UE) à conforter
L'UE a un rôle essentiel à jouer.
En effet, elle est un espace politique et économique, ainsi que la première contributrice au développement, notamment au travers du FED.
Elle bénéficie de plus d'une culture de recherche des équilibres, en raison d'un modèle économique qui allie performance technologique, compétitivité et répartition de la prospérité.
C'est pourquoi elle doit conforter son influence géographique et sa proximité culturelle avec de nombreuses parties du monde pour permettre d'ouvrir à tous la société de l'information.
Enjeux politiques
Le développement d'une démocratie participative
Le SMSI poursuit un rôle démocratique et correcteur dans la réduction de la fracture numérique.
Les usagers des TIC doivent être des citoyens utilisateurs et acteurs, dans le respect du droit de la propriété intellectuelle.
Face aux TIC, les citoyens ne sauraient voir leur rôle réduit à celui de simples consommateurs, dépendants de l'évolution constante des techniques proposées par le marché.
Le gain attendu pour le citoyen relève du domaine du savoir (compétence et maîtrise des TIC, communication et information), de l'économique et du social grâce à une amélioration de la qualité de vie, dans le respect des diversités.
C'est pourquoi le Parlement européen doit se prononcer sur le financement, la gouvernance, les critères de sélection, les programmes, le critère de valeur ajoutée apportée par les TIC, ainsi que sur son engagement pour mobiliser la société civile sur ces thèmes.
Dans le respect du pluralisme culturel et linguistique, l'UE doit poursuivre les objectifs de lutte contre la pauvreté, culturelle comme économique, d'amélioration de la santé et de l'environnement, dans une optique de développement durable.
Pour ce faire, il convient d'utiliser les TIC en combinant les principes de pluralisme, d'équité, de liberté et de confiance dans la sécurité du système.
L'UE doit pleinement prendre sa place dans le débat visant une nouvelle citoyenneté participative dans un monde multipolaire.
L'accord donné par les Etats membres à la Commission européenne d'être active et impliquée constitue indéniablement un atout, favorisant le processus.
Une concomitance des calendriers politiques
L'UE poursuit un objectif de compétitivité et de croissance au travers de la société de la connaissance préconisée à Lisbonne ainsi que de résorption de la fracture numérique territoriale et sociale qu'elle subit en son sein.
La concomitance de cette priorité affirmée dans la politique de l'UE et dans les conclusions du Sommet de Genève représente une opportunité pour la promotion d'un développement partagé dans ce domaine avec les pays du Sud.
Les propositions pour le Plan d'action présentées par la Commission européenne dans sa communication sont un véritable cahier des charges pour un développement durable qui allie progrès technologique, développement économique et protection des droits et libertés des personnes.
Par ailleurs, la discussion relative à la convention de l'UNESCO sur la diversité culturelle se tient parallèlement à la préparation du Sommet de Tunis.
Elle pourrait être adoptée en octobre 2005, quand le SMSI se tient en novembre 2005.
Il est possible de constater que le Sommet de Tunis sera, pour nos partenaires et la société civile, l'occasion de vérifier la concordance entre nos discours et nos actes.
L'UE doit se placer en partenaire nécessaire des pays moins avancés ou émergents.
Les sujets en débat
La gouvernance
La question de la gouvernance reste une question à résoudre et il est souhaitable que le Sommet de Tunis apporte une réponse.
Une bonne gouvernance des TIC doit conduire à la confiance dans les TIC et à leur sûreté.
L'organisme chargé de la gouvernance doit être représentatif des citoyens et des Etats.
Ses missions et la responsabilité qui en découle doivent être clairement définies.
La liberté dans l'utilisation des TIC renvoie à une nécessaire régulation, ainsi qu'à des sanctions en cas de non-respect de ces règles.
L'UE doit oeuvrer pour la mise en place d'un mécanisme de suivi au niveau international.
Deux chapitres peuvent regrouper les questions que soulève le problème de la gouvernance.
Le premier a trait à la représentativité et la légitimité de l'organisme qui en a la mission, le mandat de l'ICANN (Internet Corporation for Assigned Names and Numbers) arrivant à échéance.
Il s'agit donc de parvenir à des propositions en matière de gestion de l'Internet ainsi qu'à une définition de la "gouvernance" : les différents acteurs (gouvernements, ONG, secteur privé, société civile), leur rôle et leurs obligations.
Le second a trait à l'équilibre entre la garantie de liberté d'expression, l'ouverture la plus large d'Internet pour la démocratie et pour les échanges, et la prise en compte des questions de sécurité (transactions, protection des données) et de régulation.
Le financement
La préparation du Sommet de Tunis intervient au moment de la relance de la Stratégie de Lisbonne, de l'arrêt de nouvelles perspectives financières pour l'UE, ainsi que de l'arrêt des e-programmes, du 7e PCRD et de MEDIA notamment.
La recherche de synergie entre ces programmes est évidemment nécessaire et utile.
Le financement du Plan d'action est indispensable pour la réussite du processus.
Il convient d'envisager les différents modes de financement possible car il faut raisonner en équipement comme en service.
Puisque la crédibilité du projet repose sur son financement, il serait également utile de vérifier dans les programmes concernés par les TIC toutes les actions de l'UE pouvant bénéficier au développement et quels seraient les crédits bénéficiant d’une plus-value TIC, notamment au travers du FED.
Une méthode partenariale favorable aux entreprises et aux citoyens
Tenir compte de tous les niveaux possibles d'action s'impose également (UE, Etats, collectivités territoriales, notamment en utilisant le réseau des villes numériques, entreprises privées).
De même, les partenariats publics/privés sont nécessaires pour parvenir aux résultats escomptés.
L'analyse faite à Tunis (Benchmarking) permettra de vérifier les pistes les plus intéressantes.
Agir avec ampleur et dépasser les microprojets s'impose.
L'évaluation des projets doit porter sur le bénéfice apporté à la population et leur impact structurel de la même façon qu’il est souhaitable de mesurer dans l’UE comment les TIC contribuent à la cohésion sociale et territoriale.
Dans ce cas, c’est dans les fonds structurels qu’un effet levier TIC peut être recherché.
L'idée d'un fonds étatique de financement obligatoire a été écartée.
En revanche, le 14 mars 2005, le Fonds mondial de solidarité numérique a vu le jour, à Genève.
Il repose sur une contribution volontaire et est complémentaire aux mécanismes existants.
Cet outil est intéressant mais il n'échappe pas à la critique et ne résout pas tous les problèmes.
D'autres voies sont à explorer, notamment l'affectation des crédits de développement non utilisés, en reprenant la réflexion développée sur le fonds d'ajustement à la croissance.
Une incitation à poursuivre le processus
La réalisation du Plan d’action tiendra beaucoup à la capacité d’analyser les besoins de développement des TIC, d’anticiper les évolutions de la fracture numérique, des comportements d’usage, de l’adaptation des actions d’éducation et de formation et tiendra enfin dans la capacité à se doter des instruments de comparaison et d’évaluation économiques et sociaux de la Société de l’Information.
L'UE devra exploiter toutes les possibilités qu’offre la R&D pour doter le SMSI d’observatoires et de plates-formes pluridisciplinaires de recherche.
L’UE devra s'engager elle-même dans l'évaluation de ses actions, en l'intégrant dans le cadre du 7e PCRD et dans l'articulation des e-programmes.
Face à la rapidité de transformation de la société mondiale de l’information par l’accélération de la convergence technologique et le creusement des inégalités, seule la volonté politique internationale d’une coopération efficace peut réduire le temps nécessaire à la résorption de la fracture numérique.
Le marché et les technologies à eux seuls ne sauraient y suffire, mais ils peuvent y contribuer si la communauté internationale est porteuse d’un projet de développement «intelligent».
21.4.2005
KULTUURI- JA HARIDUSKOMISJONI ARVAMUS
tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonile
Infoühiskond
( 2004/2204(INI) )
Arvamuse koostaja: María Badía i Cutchet
ETTEPANEKUD
Kultuuri- ja hariduskomisjon palub vastutaval tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. rõhutab, et suutlikkuse suurendamise ja digitaalkirjaoskuse programmid on olulised maailma vabadusel ja turvalisusel rajaneva ala loomisel, milles ka kodanikud ja mitte ainult võimalikud infotarbijad saaksid kasutada täielikult oma kodanikuõigusi;
2. tuletab meelde, et infoühiskonna arendamisega on seotud väljakutse kasutada info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat inimõiguste normide tõhusaks rakendamiseks rahvusvahelisel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil, mis tähendab inimeste ja maade lähendamist inimõiguste ülddeklaratsiooni, kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti (CCPR) ning majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelise paktiga (CESCR) kehtestatud inimõiguste normidele;
3. on seisukohal, et infoühiskonnas tähendavad täielikud kodanikuõigused inimeste järgmiste põhiõiguste kindlustamist: 1) võrdne, taskukohane ja tõhus juurdepääs põhilistele tehnoloogiatele, arvestades vähemuste ning maa- ja äärealade kogukondade eripärasid; 2) juurdepääs avalikele teenustele kõige tõhusamal, kasutajasõbralikumal ja läbipaistvamal viisil kõigil valitsemistasanditel; 3) piisava meediahariduse ja -kirjaoskuse kättesaadavus haridussüsteemi kõigil tasemetel osana elukestvast õppest; 4) võimalus osaleda läbipaistvas ja arusaadavas poliitilise otsustamise ning poliitika kujundamise protsessis, et tagada selliste protsesside toimumine läbipaistval ja avalikkusele arusaadaval viisil;
4. soovitab kasutada avatud lähtekoodiga IT-lahendusi, kuna need tagavad üldkasutatavate andmete kättesaadavuse ja säilimise;
5. märgib, et haridus, sealhulgas inimõigustealane haridus, on hõlmavas infoühiskonnas kesksel kohal ning kujutab endast kodanikuväärtust globaalse ühiste väärtuste ja inimõiguste ühiskonna jaoks;
6. rõhutab, et haridussüsteemide, elukestva õppe programmide ja e-õppe uuendamisele (nii õpetajatele kui õpilastele) tuleb kaasa aidata, sest need kujutavad endast võtmetegureid informatsiooni teisendamisel teadmisteks, mõjutades tööhõivet ja majanduskasvu;
7. soovitab asetada selgesõnalise rõhu haridusele, koolitusele ja kultuurilist mitmekesisust kajastava sisu loomiseks mõeldud vahenditele, samuti hakata pakkuma juba algkoolis haridust ja koolitust, mis võimaldab noortel kasutada kriitiliselt ja loovalt igasugust meediat, eriti digitaalset meediat;
8. kutsub liikmesriike üles tegutsema vastavalt UNESCO programmi "2015. aastaks haridus kõigile" eesmärgile ja vastama UNICEFi üleskutsetele suurema eelarve eraldamiseks haridusele tulevaste põlvkondade pakti raames;
9. rõhutab, et globaliseerumisega kaasnevad riskid seoses kultuurilise mitmekesisusega keelte ja identiteedi osas, ja et infoühiskond võib samuti anda võimaluse edendada kultuuridevahelist dialoogi ülemaailmsete võrgustike abil;
10. tervitab UNESCO otsust võtta vastu kultuurilist mitmekesisust käsitleva konventsiooni projekt, mis kujutab endast peamist algatust hõlmavama infoühiskonna arendamisel, mis põhineb kultuurilise eneseväljenduse mitmekesisuse kaitsel, rahvusvahelisel kultuurivahetusel ja pluralismi edendamisel;
11. nõuab miinimumnormide kehtestamist, mis reguleerivad juurdepääsu info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale ning soodustavad e-õpet ja ülemaailmsete e-koolide loomist.
MENETLUS
Pealkiri
Infoühiskond
Viited
2004/2204(INI)
Vastutav komisjon
ITRE
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
CULT 18.11.2004
Tõhustatud koostöö
ei
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
María Badía i Cutchet 25.11.2004
Arutamine komisjonis
25.11.2004
1.2.2005
15.3.2005
Muudatuste vastuvõtmise kuupäev
21.4.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
28
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
María Badía i Cutchet, Christopher Beazley, Guy Bono, Marie-Hélène Descamps, Jolanta Dickute, V?ra Flasarov?, Milan Gaľa, Claire Gibault, Lissy Gröner, Luis Francisco Herrero-Tejedor, Ruth Hieronymi, Manolis Mavrommatis, Marianne Mikko, Zdzisław Zbigniew Podkański, Christa Prets, Karin Resetarits, Nikolaos Sifunakis, Helga Trüpel, Henri Weber, Thomas Wise et Tomáš Zatloukal
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Ivo Belet, Michael Cramer, Ignasi Guardans Cambó, András Gyürk, Małgorzata Handzlik, Gyula Hegyi, Nina Škottová et Witold Tomczak
MENETLUS
Pealkiri
Infoühiskond
Menetluse number
2004/2204(INI)
Menetlusalus
art 45
Vastutav komisjon Loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
ITRE 18.11.2004
Nõuandev komisjon / Nõuandvad komisjonid istungil teada andmise kuupäev
CULT 18.11.2004
DEVE 18.11.2004
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
DEVE 19.1.2005
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
0.0.0000
Raportile lisatud resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Catherine Trautmann 24.11.2004
Aseraportöör(id)
Arutamine komisjonis
1.2.2005
26.4.2005
24.5.2005
Vastuvõtmise kuupäev
24.5.2004
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
42
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Ivo Belet, Jan Březina, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Den Dover, Lena Ek, Adam Gierek, Umberto Guidoni, András Gyürk, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Nils Lundgren, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Pier Antonio Panzeri, Miloslav Ransdorf, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
María del Pilar Ayuso González, Daniel Caspary, Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Neena Gill, Françoise Grossetete, Edit Herczog, Peter Liese, Vittorio Prodi, John Purvis, Manuel António dos Santos, Esko Seppänen, Hannes Swoboda
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
31.5.2005
A6‑0172/2005
