12.12.2007
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 4 esitanud
– Karl von Wogau, Geoffrey Van Orden ja Stefano Zappalà fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Josep Borrell Fontelles, Alain Hutchinson, Ana Maria Gomes, Glenys Kinnock, Thijs Berman ja Luis Yañez-Barnuevo García fraktsiooni PSE nimel,
– Marios Matsakis ja Annemie Neyts-Uyttebroeck fraktsiooni ALDE nimel,
– Ryszard Czarnecki ja Ģirts Valdis Kristovskis fraktsiooni UEN nimel,
– Angelika Beer, Raül Romeva i Rueda ja Frithjof Schmidt fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– Luisa Morgantini, Tobias Pflüger, Adamos Adamou, Kyriacos Triantaphyllides, Gabriele Zimmer ja André Brie fraktsiooni GUE/NGL nimel,
asendades järgmiste fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– Verts/ALE ( B6‑0518/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0520/2007 )
– PSE ( B6‑0521/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0522/2007 )
– UEN ( B6‑0523/2007 )
– ALDE ( B6‑0524/2007 )
Jalaväemiinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende hävitamise 1997. aasta Ottawa konventsiooni 10. aastapäev
Euroopa Parlamendi resolutsioon jalaväemiinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende hävitamise 1997. aasta Ottawa konventsiooni 10. aastapäeva kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone maamiinide kohta, eelkõige 7. juuli 2005. aasta resolutsiooni miinivaba maailma kohta;
–
võttes arvesse 1997. aasta Ottawa konventsiooni jalaväemiinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende hävitamise kohta;
–
võttes arvesse 2004. aasta detsembris vastu võetud Nairobi tegevuskava;
–
võttes arvesse Ottawa konventsiooni osalisriikide kaheksandat kohtumist, mis toimus 2007. aasta novembris Jordaanias, osalisriikide üheksandat kohtumist 2008. aastal ja esimest läbivaatamise konverentsi 2009. aastal;
–
võttes arvesse rahvusvahelist maamiinide keelustamise liikumist, mis toimib rohkem kui 70 riigis üle terve maailma;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1724/2001 ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1725/2001;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4,
A.
arvestades, et 2007. aasta novembri seisuga oli Ottawa konventsioonil 156 osalisriiki;
B.
arvestades, et mitmed riikide parlamendid ja Euroopa Parlament on teinud algatusi soodustamaks maamiinide kontrollimist ja keelustamist puudutavate meetmete edasiarendamist;
C.
arvestades, et ainult vähesed riigid toodavad siiani jalaväemiine ning kauplemine jalaväemiinidega on praktiliselt seiskunud; ja arvestades, et alates 1999. aastast on Ottawa konventsiooni osalisriigid hävitanud umbes 41,8 miljonit jalaväemiini;
D.
arvestades, et ajavahemikul 1999–2004 hävitati 4 miljonit jalaväemiini ja miljon sõidukitõrjemiini ning maamiinidest puhastati üle 2000 ruutkilomeetri (vastab Luksemburgi pindalale);
E.
arvestades, et hinnanguliselt on terves maailmas siiski üle 200 000 ruutkilomeetri (vastab Senegali pindalale) kaetud miinide ja lõhkemata lõhkemiga;
F.
arvestades, et seega on enam kui 90 riigis endiselt miine ja lõhkemata lõhkemit;
G.
arvestades, et teatatud inimohvrite arv on langenud 2002. aasta 11700-lt 2006. aasta 5751-le;
H.
arvestades, et oletatavalt on maamiinide ja lõhkemata lõhkemi teatamata jäänud ohvrite arv siiani siiski 15 000–20 000 aastas;
I.
arvestades, et esimest korda hävitatakse ja eemaldatakse rohkem miine kui neid paigaldatakse;
J.
arvestades, et jalaväemiinide kasutamine valitsuste poolt on veelgi vähenenud, ainult Myanmar/Birma ja Venemaa paigaldavad jätkuvalt uusi miine, ja arvestades, et relvastatud valitsusvälised osalejad on vähendanud jalaväemiinide või isetehtud lõhkekehade kasutamist, kuigi nad kasutavad neid veel vähemalt kaheksas riigis;
K.
arvestades, et 2007. aasta detsembri seisuga on 35 valitsusvälist osalejat kohustunud täielikult loobuma jalaväemiinide kasutamisest jalaväemiinide kasutamise täielikust keelust kinnipidamist ja koostööd miinivastases tegevuses käsitleva kohustava akti kaudu Genfi üleskutse raames;
L.
arvestades, et hinnanguliselt on 78 riigil endiselt ladustatud umbes 250 miljonit maamiini ja 13 riiki, kes ei ole Ottawa konventsiooni osalised, toodavad endiselt või on säilitanud õiguse toota jalaväemiine;
M.
arvestades, et jalaväemiinide varud tuleb hävitada võimalikult kiiresti, ja hiljemalt enne Ottawa konventsiooniga tingimuseks seatud nelja aasta möödumist;
N.
arvestades, et üheksal Ottawa konventsiooni osalisriigil tuleb veel hävitada oma varud nelja aasta jooksul pärast konventsiooniga ühinemist;
O.
arvestades, et Ottawa konventsiooni osalisriikidele tuleb pakkuda rohkem tuge, et julgustada võimalikult suurt arvu osalisriike täitma oma kohustust eemaldada kõik miinid 10 aasta jooksul pärast konventsiooniga liitumist;
P.
arvestades, et alates üheksakümnendate aastate algusest on rahvusvaheline üldsus annetanud miinidega seotud tegevuskavadele (miinide eemaldamine ja ohvrite abistamine) üle 3,4 miljardi USA dollari ja Euroopa Liit on kulutanud selleks ligi 335 miljonit eurot;
Q.
arvestades, et kulutused sellistele programmidele vähenesid üle terve maailma 2005. aastal 250 miljoni euroni ja kuigi see summa tõusis 2006. aastal 316 miljoni euroni, on see protsess liiga aeglane;
R.
arvestades, et Euroopa Liit on võtnud pikaajalise miinidega seotud tegevuse juhtimise ja rahastamise kohustuse, et saavutada konventsiooni terviklik kohaldamine ja rakendamine;
S.
arvestades, et komisjon võttis 2007. aastal kokku 33 miljoni euro ulatuses kohustusi miinivastaseks tegevuseks kümnes riigis (Valgevene, Bosnia ja Hertsegoviina, Kambodža, Küpros, Etioopia, Guinea-Bissau, Jordaania, Liibanon, Senegal ja Sudaan);
T.
arvestades, et 2005.–2007. aasta strateegiadokumendis tõstetakse esile konkreetse jalaväemiinide eelarverea eeliseid, et pakkuda võimalust „reageerida teravatele ja planeerimata vajadustele”, „tugevdada pikaajaliste humanitaar- ja sotsiaal-majandusliku arengu programmide raames miinivastase tegevuse tõhusust ja tulemuslikkust” juhtumite korral, „kui riigistrateegia dokumentide, näidisprogrammide või vastavate vahendite abil ei saa jalaväemiinidega seotud tegevust õiguslikult toetada või kui tegevus on poliitiliselt tundlik või EÜ huvides” ja toetada valitsusväliseid organisatsioone;
U.
arvestades, et komisjoni jalaväemiinide eelarverida jäeti stabiliseerimisvahendi tõttu 2006. aasta lõpus välja ning EÜ miinivastane strateegia ja kavandamine lõpeb sel aastal ning kavandajateks on enamasti ainult EÜ delegatsioonid, kes teevad seda komisjoni koostatud juhiste põhjal ja integreerides miinivastast tegevust riiklikesse ja piirkondlikesse strateegiadokumentidesse; arvestades, et miinide tõttu kannatavad EÜ partnerid otsustavad ise, kui suur osakaal antakse miinivastasele tegevusele nende komisjonile saadetavates rahalise abi taotluste abiprioriteetide üldistes nimekirjades;
V.
arvestades, et kuigi komisjon kinnitab, et jätkab pühendunult Ottawa konventsiooni toetamist, võidakse tunda muret EÜ miinivastase tegevuse finantstasandi pärast tulevikus ning seda muret on ka väljendatud;;
W.
arvestades, et tuleb parandada ohvriabi ja miiniohvrite sotsiaal-majanduslikku kaasamist, mida nõuti Ottawa konventsiooni artiklis 6; arvestades, et maailmas on umbes 450 000–500 000 inimest, kes on üle elanud maamiini või lõhkemata lõhkemiga seotud õnnetuse ning vajavad hooldamist ja taastusravi ning nende arv kasvab; arvestades, et kolm neljandikku registreeritud ohvritest olid tsiviilisikud ja 34% tsiviilohvritest olid lapsed;
X.
kinnitades vajadust tugevdada muudele kui jalaväemiinidele kohaldatavat rahvusvahelist humanitaarõigust tavarelvade konventsiooni kaudu, võttes arvesse, et sõidukitõrjemiinid, mis on varustatud tundlike sütikutega ja miinikaitseseadmetega, mille võib vallandada inimese tahtmatu liigutus, on juba Ottawa konventsiooniga keelatud, sest need kujutavad endast surmavat ohtu haavatavatele kogukondadele ja humanitaarabitöötajatele ning samuti demineerijatele;
Y.
tundes muret, et 29 riigil, kes on saanud lepinguga kohustuse miinide eemaldamiseks 2009. või 2010. aastaks, hakkab aeg otsa lõppema, rõhutades eelkõige seda, et üks ELi liikmesriik ei ole eemaldamist isegi alustanud, kuigi leping seab kohustuse lõpetada kõik eemaldamisoperatsioonid 2009. aastaks, ning üks teine liikmesriik alustas neid operatsioone alles oktoobris;
Z.
märkides murelikult, et ellujäänute rahastamisabi moodustab ainult ühe protsendi kogu miinivastase tegevuse rahastamisest ning edusammud ellujäänute vajaduste rahuldamiseks ja õiguste austamiseks on ebapiisavad; arvestades, et vähemalt 13 riiki vajavad kiiremas korras uusi või täiendavaid programme teadlikkuse parandamiseks miinidega seotud ohtude osas,
1.
nõuab tungivalt kõikidelt riikidelt Ottawa konventsiooni allkirjastamist ja ratifitseerimist konventsiooni üldise kohaldamise nimel, et jõuda ühise eesmärgini, milleks on miinivaba maailm;
2.
rõhutab, et eelkõige on oluline, et Ottawa konventsiooniga liituksid USA, Venemaa, Hiina, Pakistan ja India;
3.
ergutab kahte ELi liikmesriiki, kes pole veel konventsiooniga liitunud või ratifitseerimisprotsessi lõpetanud, tegema seda enne järgmist Ottawa konventsiooni läbivaatamise konverentsi 2009. aastal;
4.
nõuab tungivalt, et kõik relvastatud valitsusvälised osalejad austaksid Ottawa konventsiooniga kehtestatud humanitaarnorme, lõpetades jalaväemiinide tootmise ja kasutamise ning allkirjastades Genfi üleskutse kohustava akti;
5.
kutsub nõukogu ning ELi liikmesriike ja kandidaatriike üles alustama viivitamatult ettevalmistusi Ottawa konventsiooni 2009. aasta läbivaatamise konverentsiks ja tegema seoses sellega ettepanekut kavandatud „ühismeetmeteks”;
6.
kutsub kõiki osalisriike täielikult ja kiirelt täitma kõiki omale Ottawa konventsiooniga võetud kohustusi;
7.
julgustab kõiki liikmesriike, kandidaatriike ja Ottawa konventsiooni osalisriike pöörama erilist tähelepanu võimalikule mõjule, mida omab Rahvusvahelise Punase Risti Komitee laialt tunnustatud seisukoht, et iga miin, mis võiks lõhkeda inimese juuresolekul, läheduses või puudutusel, on jalaväemiin ning konventsiooniga keelatud; märgib, et täpsemalt tähendaks see, et komistustraadid, traatseadeldised, kaldvardad, survetundlikud sütikud, miinikaitseseadmed ja sarnased sütikud oleksid konventsiooni osalisriikidele keelatud;
8.
palub liikmesriikidel ja kandidaatriikidel võtta viivitamata meetmeid, et tagada inimese juuresolekul, läheduses või puudutusel lõhkeda võivate sõidukitõrjemiinide hävitamine vastavalt Ottawa konventsiooni sätetele;
9.
kutsub komisjoni üles täielikult tagama, et jätkuvad pingutused abistada rahaliselt kõikide olemasolevate vahendite kaudu kogukondi ja üksikisikuid, kes on maamiinide tõttu kannatada saanud, sealhulgas piirkondades, mis on relvastatud valitsusväliste osalejate kontrolli või mõju all, ning kutsub komisjoni üles esinema 2008. aasta alguses parlamendi ees, et selgitada oma sellealast tegevust;
10.
kutsub komisjoni üles taastama eraldi eelarverida jalaväemiinidele, et rahastada osalisriikidelt nõutud miinivastast tegevust, ohvrite abistamist ja varude hävitamist, mida ei saa rahastada uute rahastamisvahendite kaudu; nõuab tungivalt, et komisjon tagaks piisavate vahendite eraldamise pärast 2007. aastat;
11.
kutsub komisjoni üles säilitama piisaval hulgal ametikohti, et tagada jalaväemiinide keelustamise poliitika tõhus rakendamine, sealhulgas tagades, et miinivastane tegevus hõlmatakse selgesõnaliselt miinide tõttu kannatavate osalisriikide riiklikesse strateegiadokumentidesse ja näidisprogrammidesse ning hoides silma peal miinivastase tegevuse rahastamise kogumahul erinevate rahastamisvahendite kaudu;
12.
kutsub konventsiooni osalisriike, eriti neid, kes on ELi liikmesriigid ja kandidaatriigid, üles tagama, et nende poolt miinide eemaldamiseks suunatud rahalised vahendid aitaksid kaasa riikliku demineerimisvõime arendamisele, mille abil tagatakse, et miinide eemaldamine kestab kuni kõikide teadaolevalt või oletatavalt mineeritud alade puhastamiseni;
13.
nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon jätkaksid nende pingutuste toetamist, millega kohustatakse relvastatud valitsusvälised osalejad keelustama maamiine, mis ei tähenda valitsusväliste relvastatud osalejate või nende tegevuse toetamist või legitiimsuse tunnistamist;
14.
kutsub miinide tõttu kannatavaid riike ja rahvusvahelisi abiandjaid andma suuremat prioriteeti ellujäänute füüsilisele ja majanduslikule rehabiliteerimisele, sest nende vajadustega ei tegelda piisavalt;
15.
kutsub pädevaid parlamendikomisjone üles tähelepanelikult jälgima tavarelvade konventsiooni (CCW) kohtumisi ja neil osalema, andma aru liikmesriikide algatuste kohta maamiinide osas ning andma aru teiste nimetatud relvi puudutavate rahvusvaheliste meetmete kohta;
16.
tuletab meelde, et mitte ükski Ottawa konventsiooni osalisriik ei tohi mitte mingitel tingimustel abistada, julgustada või sundida kedagi mitte mingil viisil osalema sellises tegevuses, mis on osalisriigile konventsiooni kohaselt keelatud;
17.
kutsub osalisriike üles tagama, et nad ei lubaks oma territooriumil tegutsevatel ja/või nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatel finantsinstitutsioonidel investeerida äriühingutesse, mis on seotud jalaväemiinide tootmise, ladustamise või üleandmisega;
18.
kutsub ELi, liikmesriike ja kandidaatriike üles keelustama igasugust otsest või kaudset rahalist toetust nende territooriumil tegutsevate ja/või nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate era- või avalik-õiguslike finantsinstitutsioonide kaudu äriühingutele, mis on seotud jalaväemiinide tootmise, ladustamise või üleandmisega; on seisukohal, et see keeld tuleks lülitada Euroopa ja siseriiklikesse õigusaktidesse;
19.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon komisjonile, nõukogule, liikmesriikide ja kandidaatriikide valitsustele, ÜRO peasekretärile, OSCE peasekretärile, Rahvusvahelise Punase Risti Komiteele, rahvusvahelisele maamiinide keelustamise liikumisele (ICBL), Genfi üleskutsele, AKV–ELi parlamentaarsele ühisassambleele, Ameerika Ühendriikide, Venemaa Föderatsiooni, Hiina Rahvavabariigi, Pakistani ja India valitsustele ning Ottawa konventsiooni osalisriikide üheksanda kohtumise ja esimese läbivaatamise konverentsi presidendikandidaadile.
