18.3.2009
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
komisjoni avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2
Esitaja(d): Cristiana Muscardini, Adam Bielan, Roberta Angelilli, Mario Borghezio ja Antonio Mussa
fraktsiooni UEN nimel
Autotööstuse tulevik
Euroopa Parlamendi resolutsioon autotööstuse tuleviku kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse CARS 21 kõrgetasemelise töörühma 12. detsembri 2005. aasta järeldusi;
–
võttes arvesse oma 15. jaanuari 2008. aasta resolutsiooni CARS 21 ja konkurentsivõimelise mootorsõidukitööstuse reguleeriva raamistiku kohta (2007/2120(INI));
–
võttes arvesse Brüsselis 15.–16. oktoobril 2008 kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldusi;
–
võttes arvesse komisjoni 29. oktoobri 2008. aasta teatist „Finantskriisist taastumine: Euroopa tegevusraamistik” (KOM(2008) 706 lõplik);
–
võttes arvesse komisjoni 26. novembri 2008. aasta teatist Euroopa Ülemkogule „Euroopa majanduse taastamise kava” (KOM(2008) 800 lõplik);
–
võttes arvesse konkurentsivõime nõukogu 5. ja 6. märtsi 2009. aasta järeldusi autotööstuse kohta;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,
A.
arvestades, et Euroopa seisab silmitsi erakordse ning dramaatilise finants- ja majanduskriisiga ning prognoosid aastateks 2009 ja 2010 on ärevusttekitavad; arvestades, et finantsturud ei toimi praegu nõuetekohaselt, vaatamata esimestele võetud meetmetele;
B.
arvestades, et autotööstusel on Euroopa jõukuse seisukohalt keskne roll, kuna EL on maailma suurim mootorsõidukite tootja ning mootorsõidukitööstus on üks suuremaid erasektori tööandjaid, kellest temast sõltub 12 miljonit töökohta;
C
arvestades, et autotööstus on ühtlasi väga suur tööandja oskustööjõule ja peamine liikumapanev jõud teadmiste ning innovatsiooni valdkonnas, investeerides uurimis- ja arendustegevusse üle 20 miljardi euro aastas;
D.
arvestades, et jätkuv finantskriis mõjutab autotööstust tõsiselt: uute autode registreerimine vähenes 2008. aasta viimases kvartalis 20 % ja uute autode müük kahanes 2008. aastal 1,2 miljoni võrra;
E.
arvestades, et autotööstus on tihedalt seotud mitme muu tööstussektoriga – paljud alltöövõtjad ja tarnijad on väga tihti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, keda finantskriis mõjutab niisama sügavalt ja dramaatiliselt, seades seeläbi töökohad mitmekordselt suuremasse ohtu;
F.
arvestades, et turumajanduse tingimustes on esmavastutus kriisidega toimetuleku eest äriühingutel endil, aga mõnel erakorralisel ja määratletud juhul on riigiabi andmise eeskirjadele vastav avaliku sektori sekkumine õigustatud ja isegi asendamatu sektoris, mis oli finantskriisi eel Euroopa majandusele ja ühiskonnale elutähtis;
G.
arvestades, et mõned liikmesriigid on hakanud võtma riiklikke meetmeid autotööstuse toetamiseks, mis on avaldanud nõudlust puudutavale suundumusele positiivset mõju;
H.
arvestades, et komisjoni talitused on neid kavasid põhjalikult uurinud ja need on igati kooskõlas vastavate Euroopa tasandi meetmetega ning järgivad riigiabi andmise eeskirju;
I.
arvestades, et komisjon peab praegu Doha vooru raames ja seoses uute vabakaubanduslepingutega, eelkõige Lõuna-Koreaga sõlmitava vabakaubanduslepinguga, läbirääkimisi kaubanduse edasiseks liberaliseerimiseks, mis mõjutab otseselt autotööstussektorit;
J.
arvestades, et tagasipöördumine jõuliste protektsionistlike meetmete juurde ei ole praeguses finants- ja majanduskriisis parim reaktsioon, kuna see annaks alust mujal maailmas asuvate konkurentide vastumeetmeteks ning avaldaks negatiivset ning piiravat mõju maailmakaubandusele,
1.
on seisukohal, et ainult Euroopa tasandi kooskõlastatud poliitilised meetmed ja kõnealuse sektori peamiste osapoolte täiemahuline osalemine nii pakkumise kui nõudluse osas võimaldavad astuda vastu autotööstussektori ees seisvatele raskustele ning neid ületada;
2.
on seisukohal, et see majandusabi kava peaks tuginema järgmisele: a)
tagama autotootjatele ja tarnijatele juurdepääsu laenudele, millega seoses võib Euroopa Investeerimispank mängida uutes taastamise projektides märkimisväärset rolli; b)
ergutama nõudlust sõidukite järele, mis hõlmab stiimuleid vanade autode vanametalliks muutmiseks ja nn rohelisemate autode ostmiseks; c)
leevendama võimalike ümberkorralduste sotsiaalset mõju ja säilitama oskustööjõu, kasutades täiel määral ära Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi ja Euroopa erifondi;d)
eriabi teadusuuringuteks ja investeeringuteks;
3.
arvab, et autotööstuse abistamise praegused meetmed võiksid anda tõsise ja olulise võimaluse pikaajaliste struktuursete küsimuste lahendamiseks, mis ei ole autotööstuses endiselt kadunud; kutsub sellega seoses selle sektori erinevaid osapooli üles parandama ja suurendama tootmise efektiivsust ning tootmisvõimsuste rakendamist;
4.
rõhutab, et rahastamise kättesaadavus ja nõuetekohase pangandussüsteemi juurde tagasipöördumine, mis taastaks lõpuks tarbijate usalduse, on autotööstussektori taastumise eeltingimus, ning kutsub sellega seoses komisjoni ja Euroopa Investeerimispanka üles esitlema kevadisel Euroopa Ülemkogul ühiselt uusi võimalusi, et parandada tööstuse ning eriti selle sektori VKEde juurdepääsu rahastamisele;
5.
rõhutab, et autotööstus on samuti vastutav praegusele kriisile reageerimise eest ja peab tegema märkimisväärseid pingutusi taastumisele kaasaaitamiseks, pidades silmas seda, et riigipoolse majandusse sekkumise kasutamisel tuleks pöörata erilist tähelepanu tööjõu huvidele ja ootustele;
6.
rõhutab, et riigi sekkumine majandusse peab alati vastama ELi riigiabi eeskirjadele ja siseturu põhimõtetele, sest siseturu täielik ja tõhus toimimine on eeltingimus selle maailmajao taastumiseks ja tulevaseks kasvuks;
7.
kinnitab taas vajadust hoida teadus- ja arendustegevuse investeeringute kõrget taset, eriti keskkonnasõbraliku tehnoloogia valdkonnas, mis võiks tugevdada Euroopa tööstuse konkurentsivõimet ja edendada võitlust kliimamuutuste vastu;
8.
väljendab heameelt kõrgetasemelise konverentsi järelduste üle CARS 21 vahekokkuvõtte kohta tööstuse ning asjaomaste sidusrühmade osalemisel eesmärgiga säilitada ja tagada integreeritud lähenemisviis uute õigusakti ettepanekute esitamisel; palub sellega seoses komisjonil hinnata võimalikke uusi õigusloome algatusi kooskõlas nende põhimõtetega;
9.
rõhutab asjaolu, et kuna see ülemaailmne kriis mõjutab teisi autotööstussektoris osalejaid maailmas, eriti Ameerika Ühendriike, eeldab üldine lahendus pidevat dialoogi kolmandate riikide ja ELi peamiste kaubanduspartneritega mitme- ja kahepoolsel tasandil, et hoida ära ELi tööstuse põhjendamatu karistamine kolmandates riikides võetud protektsionistlike ja diskrimineerivate meetmetega;
10.
palub, et komisjon lükkaks edasi Euroopa Liidu ja Lõuna-Korea vahelise vabakaubanduslepingu sõlmimise, kuni leitakse tasakaalustatud lahendus seoses sõidukisektorile avaldatava mõjuga;
11.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
