27.9.2011 B7-0525/2011 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja avalduse alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
Olukord Palestiinas
Daniel Cohn-Bendit
,
Margrete Auken
,
Nicole Kiil-Nielsen
,
Hélène Flautre
,
Franziska Katharina Brantner
,
Jan Philipp Albrecht
,
Jill Evans
,
Frieda Brepoels
,
Rui Tavares
,
Karima Delli
,
Isabelle Durant
,
Yannick Jadot
,
Michail Tremopoulos
,
Raül Romeva i Rueda
,
Bart Staes
,
Malika Benarab-Attou
,
Emilie Turunen
,
Catherine Grèze
fraktsiooni Verts/ALE nimel
PE472.708v01-00 B7‑0525/2011 Euroopa Parlamendi resolutsioon olukorra kohta Palestiinas
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Lähis-Ida kohta,
– võttes arvesse Lähis-Ida neliku 12. märtsi 2010. aasta avaldust,
– võttes arvesse nõukogu 8. detsembri 2009. aasta ja 13. detsembri 2010. aasta järeldusi Lähis-Ida rahuprotsessi kohta,
– võttes arvesse Lähis-Ida neliku 23. septembri 2011. aasta avaldust pärast seda, kui president Abbas oli esitanud taotluse võtta Palestiina vastu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmeks,
– võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et EL on korduvalt kinnitanud oma toetust kahe riigi lahendusele, kus Iisraeli riik ning tema naabrina sõltumatu, demokraatlik ja elujõuline Palestiina riik elavad külg külje kõrval rahus ja julgeolekus, on kutsunud taastama Iisraeli ja Palestiina vahelisi otseseid rahukõnelusi ning kinnitanud, et ei tunnistata mingeid 1967. aasta eelsete piiride muudatusi, sealhulgas ka Jeruusalemmas, peale nende, milles osapooled on kokku leppinud;
B. arvestades, et Palestiina omavalitsus on edukalt viinud ellu oma riigirajamiskava nimega „Palestiina: okupatsiooni lõpetamine, riigi rajamine“; arvestades, et 13. aprillil 2011. aastal Brüsselis toimunud ajutise kontaktkomitee koosolekul väljendati rahulolu seoses Maailmapanga, IMFi ja ÜRO hinnanguga, mille kohaselt on Palestiina omavalitsus nende vaadeldud kesksetes valdkondades ületanud toimiva riigi künnise ning Palestiina institutsioonid jätavad juba toimivate riikide institutsioonidega võrreldes hea mulje;
C. arvestades, et jätkuv okupatsioon ja Jordani läänekalda koloniseerimine ohustab kahe riigi lahenduse väljavaadet ja on viinud rahukõneluste peatamiseni;
D. arvestades, et nelik määras raamkokkuleppe sõlmimise tähtajaks 2011. aasta septembri;
E. arvestades, et 1999. aasta Berliini deklaratsioonis teatas nõukogu, et tunnustab Palestiina riiki sobival ajal; arvestades, et nõukogu 13. detsembri 2010. aasta järeldustes kinnitati valmisolekut tunnustada Palestiina riiki sobival ajal;
F. arvestades, et 23. septembril 2011 esitas president Abbas ÜRO Peaassambleele Palestiina ÜRO täisliikmeks saamise taotluse; arvestades, et 15-liikmeline ÜRO Julgeolekunõukogu, kelle nõusolek on ÜRO liikmeks saamiseks ja riikluse täielikuks tunnustamiseks vajalik, peaks hakkama taotlust arutama 26. septembril;
G. arvestades, et ka Iisraelini ulatunud Araabia kevad muudab veelgi pakilisemaks püsiva rahu saavutamise Lähis-Idas, mis on osapoolte, kõigi piirkonna rahvaste ja rahvusvahelise üldsuse keskne huvi;
H. arvestades, et vabaduse, inimväärikuse, vastutustunde ja õigluse toetamisega piirkonnas peaks kaasnema Palestiina rahva õiguspäraste püüdluste toetamine;
I. arvestades, et Palestiina riigi loomine soodustab rahvusvahelist rahu ja julgeolekut, võimaldab säilitada kahe riigi lahenduse ja loob aluse rahukõneluste taasalustamiseks kooskõlas nõukogu 8. detsembri 2009. aasta ja 13. detsembri 2010. aasta järeldustega Lähis-Ida rahuprotsessi kohta;
1. kinnitab oma tugevat toetust kahe riigi lahendusele, mille aluseks on 1967. aasta piirid ja Jeruusalemm mõlema riigi pealinnana ning mille puhul Iisraeli riik ning tema naabrina sõltumatu, demokraatlik ja elujõuline Palestiina riik elavad külg külje kõrval rahus ja julgeolekus; seetõttu toetab president Abbasi 23. septembril 2011. aastal ÜRO peasekretärile Ban Ki-moonile esitatud taotlust;
2. palub ELil ja selle liikmesriikidel püüda igati jõuda ühisele seisukohale kooskõlas varasemate avaldustega, milles toetatakse Palestiina riigi tunnustamist 1967. aasta piirides (mis hõlmab ka Jeruusalemma) ja tema vastuvõtmist ÜRO täisliikmeks;
3. tunnustab ja tervitab Palestiina presidendi Mahmoud Abbasi ja peaministri Salam Fayyadi edu riigi ülesehitustöös, mida on tugevalt julgustanud ja toetanud EL ja toetanud ka mitmed rahvusvahelised osapooled, ning peab seda Palestiina omariikluseks valmisoleku soliidseks ja tugevaks aluseks;
4. nõuab otseste ja tõsiseltvõetavate rahukõneluste kohest taasalustamist, lähtudes rahvusvaheliselt tunnustatud parameetritest, sealhulgas 1967. aasta piiridest, ning vastastikku kokku lepitud ajakavast, kuna üksnes kahepoolne kokkulepe võib tuua iisraellastele ja palestiinlastele püsiva rahu ja julgeoleku; tuletab meelde, et rahvusvahelise õiguse kohaselt on asundused ebaseaduslikud ja takistavad rahuprotsessi, ning nõuab seetõttu asunduste rajamise kohest peatamist; rõhutab, et ei tohiks lubada mingeid 1967. aasta eelsete piiride muudatusi, sealhulgas ka Jeruusalemmas, peale nende, milles osapooled on kokku leppinud;
5. rõhutab, et nii nagu Iisrael peaks tunnustama Palestiina riiki selle 1967. aasta piirides, peaks ka uus riik ühinema PVO poolt 1993. aastal antud tunnustusega Iisraeli riigile selle 1967. aasta piirides, ning tagama Iisraeli õiguspärased julgeolekunõuded;
6. võtab teadmiseks Lähis-Ida neliku 23. septembri 2011. aasta avalduse, milles korratakse tungivat üleskutset osapooltele ületada praegused takistused ning taasalustada Iisraeli ja Palestiina otseseid kahepoolseid läbirääkimisi, et saavutada kokkulepe seatud ajakava piirides ning hiljemalt 2012. aasta lõpuks; on sellega seoses seisukohal, et tulemuslike ja usaldusväärsete rahuläbirääkimiste taasalustamise eeltingimusena peavad kõik osapooled kinnitama oma tegevuskavast tulenevaid kohustusi ning eelkõige Iisrael peatama täielikult asunduste rajamise;
7. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa välisteenistusele, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO Peaassamblee eesistujale, Lähis-Ida neliku eriesindajale, Iisraeli Knessetile ja valitsusele, Palestiina omavalitsuse presidendile ning Palestiina seadusandlikule kogule.
