P7_TA(2010)0234
ELi ja Venemaa tippkohtumise järeldused
B7-0296 , 0297 , 0298 , 0299 ja 0300/2010
Euroopa Parlamendi 17. juuni 2010. aasta resolutsioon ELi ja Venemaa tippkohtumise (31. mai – 1. juuni 2010) järelduste kohta
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Venemaa Föderatsiooni vahelist kehtivat partnerlus- ja koostöölepingut EÜT L 327, 28.11.1997, lk 1.
ning 2008. aastal alustatud läbirääkimisi ELi ja Venemaa vahelise uue lepingu sõlmimiseks;
–
võttes arvesse 31. mail 2003. aastal Peterburis toimunud ELi ja Venemaa 11. tippkohtumise järel tehtud ühisavalduses püstitatud ELi ja Venemaa ühist eesmärki luua ühine majandusruum, ühine vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, ühine välisjulgeolekualase koostöö ruum ning ühine teadus- ja haridusruum, mis hõlmab ka kultuuriküsimusi (nn neli ühist ruumi);
–
võttes arvesse oma varasemaid Venemaad ning ELi ja Venemaa suhteid käsitlevaid raporteid ja resolutsioone, eriti 12. novembri 2009. aasta resolutsiooni ettevalmistuste kohta 18. novembril 2009 Stockholmis toimuvaks ELi ja Venemaa tippkohtumiseks, Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0064 .
17. septembri 2009. aasta resolutsiooni inimõiguste aktivistide mõrvade kohta Venemaal Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0022 .
ja 17. septembri 2009. aasta resolutsiooni energiavarustuse kindluse välisaspektide kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2009)0021 .
;
–
võttes arvesse ELi ja Venemaa inimõigustealaseid konsultatsioone;
–
võttes arvesse 31. mail – 1. juunil 2010 Rostovis Doni ääres toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumisel allkirjastatud kokkuleppeid ja tehtud ühisavaldusi;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 4,
A.
arvestades, et EL on jätkuvalt pühendunud ELi ja Venemaa suhete edasisele süvendamisele ja arendamisele, mida kinnitab ELi võetud kohustus teha tõsiseid jõupingutusi läbirääkimiste pidamiseks uue raamlepingu üle, mille eesmärk on ELi ja Venemaa suhteid edasi arendada;
B.
arvestades, et EL ja Venemaa, kes on ÜRO Julgeolekunõukogu liige, vastutavad ühiselt stabiilsuse säilitamise eest maailmas, ning arvestades, et tõhustatud koostöö ja heanaaberlikud suhted ELi ja Venemaa vahel on eriti olulised Euroopa stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu seisukohast;
C.
arvestades, et strateegilise partnerluse lepingu sõlmimine ELi ja Venemaa Föderatsiooni vahel on kahe partneri koostöö edasise arendamise ja tõhustamise seisukohast endiselt ülimalt tähtis;
D.
arvestades, et suhetes Venemaa Föderatsiooniga on oluline, et EL oleks oma seisukohtades üksmeelne, näitaks üles solidaarsust ja ühtsust ning et need suhted rajaneksid vastastikustel huvidel ja ühistel väärtustel;
E.
arvestades, et ELi ja Venemaa majandus- ja kaubandussuhted on tõend suurenevast vastastikusest sõltuvusest, mis nõuab püsiva kasvu tagamiseks ühist pingutust ja kohustuste võtmist;
F.
arvestades, et Euroopa Nõukogu ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) liikmena on Venemaa võtnud endale kohustuse kaitsta ja edendada inimõigusi, põhivabadusi ja õigusriigi põhimõtet ning austada oma Euroopas asuvate naaberriikide suveräänsust; arvestades, et ELi ja Venemaa suhetes on viimastel aastatel olnud mitmeid tõsiseid probleeme, eriti seoses murega demokraatia ja inimõiguste olukorra pärast Venemaal;
G.
arvestades, et Venemaa ühinemine Maailma Kaubandusorganisatsiooniga (WTO) aitaks tunduvalt parandada Venemaa ja ELi majandussuhteid, tingimusel et Venemaa võtab siduva kohustuse täita ja rakendada täielikult WTO kohustusi, ning sillutaks teed partneritevahelisele sügava ja ulatusliku majandusintegratsiooni kokkuleppele, mis põhineb tõelisel vastastikkusel, samuti arvestades, et Venemaa moodustas 1. jaanuaril 2010 tolliliidu Kasahstani ja Valgevenega;
H.
arvestades, et uue strateegilise relvastuse vähendamise lepingu (START) allkirjastamine Venemaa Föderatsiooni ja USA vahel 8. aprillil 2010 ning lähenemine tuumarelva leviku tõkestamise ja Iraani, Lähis-Ida rahuprotsessi ning Afganistani ja Pakistani küsimuses näitab, et välis- ja julgeolekusuhete eri aspektides on Venemaaga peetava dialoogi õhkkond paranenud;
I.
arvestades, et viisavaba režiimi kehtestamiseks on olemas selged ja objektiivsed kriteeriumid; arvestades, et ELi ja Venemaa kodanike õigustatud huvi on, et neile oleks tagatud liikumisvabadus nii oma riigi piirides kui ka üle riigipiiride,
1.
kinnitab veel kord veendumust, et Venemaa jääb pikaajalise koostöö arendamisel üheks ELi kõige tähtsamaks partneriks ning nad peavad tegema koostööd ühiste probleemide lahendamisel tasakaalustatud ja tulemustele suunatud viisil, mis põhineb demokraatial ja õigusriigi põhimõttel, ning et ELil on Venemaaga peale majanduslike ja kaubanduslike ühishuvide ka ühine eesmärk teha tihedat koostööd nii ülemaailmsel tasandil kui ka ühiste naaberriikidega rahvusvahelise õiguse alusel;
2.
kutsub ELi ja Venemaad üles intensiivistama läbirääkimisi uue partnerlus- ja koostöölepingu üle ning kinnitab oma tugevat toetust ulatuslikule, laiahaardelisele ja õiguslikult siduvale lepingule, mis ei käsitle üksnes majanduskoostööd, vaid hõlmab lahutamatute osadena ka demokraatiat, õigusriigi põhimõtet ja põhiliste inimõiguste kaitset; võtab teadmiseks moderniseerimispartnerluse lepingu, mis peaks hõlmama nii majandus- kui ühiskonnaküsimusi; toetab Venemaa majanduse ning ELi ja Venemaa kaubandussuhete mitmekesistamist; kutsub komisjoni ja Venemaa valitsust üles moderniseerimispartnerlust üksikasjalikumalt edasi arendama; rõhutab vajadust töötada kiiresti välja konkreetne tööplaan kooskõlas ELi ja Venemaa nelja ühise ruumi osas juba saavutatud tulemustega; rõhutab, et on oluline tagada kohtusüsteemi tõhus toimimine ja tugevdada korruptsioonivastast võitlust;
3.
kiidab heaks salastatud teabe kaitset käsitleva protokolli allkirjastamise ja komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Catherine Ashtoni ja Venemaa välisministri Sergei Lavrovi ühisavalduse Gaza kohta;
4.
on rahul, et esimene ELi ja Venemaa tippkohtumine pärast Lissaboni lepingu jõustumist toimus konstruktiivses õhkkonnas ja sellel saavutati osalist edu;
5.
avaldab uuesti toetust Venemaa eesmärgile ühineda WTOga, mis aitaks Venemaal meelitada riiki rohkem välisinvesteeringuid ja mitmekesistada majandust; on arvamusel, et tõsiasi, et Venemaa moodustas tolliliidu Valgevene ja Kasahstaniga, võib tekitada lisatakistusi Venemaa Föderatsiooni liitumisele WTOga; rõhutab, et kõigist protektsionistlikest meetmetest loobumine on WTOga liitumise eeltingimus;
6.
tunneb heameelt selle üle, et Venemaa ratifitseeris hiljuti Euroopa inimõiguste konventsiooni protokolli nr 14 ja muutis õigusakte vandekohtu protsesside kasutuselevõtmiseks kogu riigis, kuid soovitab kasutada vandekohtu formaati ka terrorismisüüdistusega kohtuprotsesside puhul; kiidab heaks ka surmanuhtluse moratooriumi kinnitamise kui veel ühe positiivse arengu ja loodab, et see on esimene samm selles suunas, et Venemaa viib täide väljendatud kavatsuse parandada inimõiguste austamist; kordab üleskutset Venemaa ametivõimudele täita kõiki Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuseid;
7.
tunneb heameelt asjaolu üle, et salastatud teabe kaitset käsitlev leping lihtsustab koostööd kriisijuhtimise valdkonnas, kuid palub, et Euroopa Parlamenti teavitataks täielikult selle lepingu sisust ja reguleerimisalast, ning nõuab lepingu rakendamise vastastikkuse määra viivitamatut hindamist; palub nõukogul kasutada sel eesmärgil täies ulatuses ära 2001. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppega loodud EJKP erikomisjoni;
8.
palub nõukogul ja komisjonil mitmekordistada jõupingutusi ELi ja Venemaa vahelise piiri ületamisega seotud probleemide lahendamiseks, toetada konkreetseid projekte, kasutada täielikult naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendit ning INTERREGi vahendeid piiriüleseks koostööks ning täita igakülgselt varasemat kokkulepet Siberist ülelendude kohta;
9.
tunneb heameelt selle üle, et EL ja Venemaa allkirjastasid lepingu, millega kehtestatakse energiajulgeoleku valdkonnas varajase hoiatamise mehhanism ning mis hõlmab teavitamist, konsulteerimist ja rakendamist, ning palub nõukogul ja komisjonil jätkata koostööd Venemaa ametivõimude ning energiaettevõtetega, et vältida viimasel paaril aastal esinenud tarnekatkestuste kordumist;
10.
kordab, et ELi ja Venemaa energiakoostöö aluseks peavad olema energiaharta ja transiidiprotokolli põhimõtted, mis tuleb lisada ELi ja Venemaa vahelisse uude raamlepingusse, et tagada läbipaistvad ja õiglased vastastikused investeerimistingimused, võrdne juurdepääs ja eeskirjadel põhinev turg; välistab energiakandjate kasutamise välispoliitika tööriistana;
11.
võtab huviga teadmiseks arutelud kliimamuutuse üle ja konkreetse koostöö võimalike vormide üle seoses kasvuhoonegaaside vähendamise, energiatõhususe ja energiavaldkonna säästva arengu meetmetega; rõhutab vajadust jõuda konsensusele küsimuses, kuidas 2010. aasta detsembris toimuvaks Cancuni konverentsiks valmistudes saaks edendada kliimamuutuseteemalisi rahvusvahelisi läbirääkimisi;
12.
rõhutab ELi järelevalvemissiooni tähtsust, mis on näidanud ELi valmisolekut ja võimet tegutseda otsustavalt rahu ja stabiilsuse edendamise nimel ning aidanud luua 12. augusti ja 8. septembri 2008. aasta kokkulepete rakendamiseks vajalikud tingimused; kinnitab oma toetust Gruusia territoriaalsele terviklikkusele rahvusvaheliselt tunnustatud piirides ning kutsub kõiki osapooli üles täitma täielikult võetud kohustusi; juhib tähelepanu sellele, et ELi järelevalvemissioonil on volitused tegutseda kogu riigis, ning nõuab, et missioon saaks Abhaasiale ja Lõuna-Osseetiale viivitamatult takistamatu juurdepääsu, millest seni on keeldutud; kinnitab taas oma täielikku pühendumust Genfi rahukõnelustele ning sellele, et EL, ÜRO ja OSCE jätkaksid nimetatud foorumi kaasjuhatamist; väljendab pettumust FSB piiriameti otsuse üle ehitada Lõuna-Osseetia ja Gruusia vahele kaasaegne tõketest koosnev piiriinfrastruktuur;
13.
rõhutab vajadust kaasata Venemaa ELi Läänemere strateegiasse ning sõlmida Venemaaga kiiresti kokkulepped mereohutuse parandamiseks ja keskkonnakaitse kõrge taseme tagamiseks tundlikus Läänemeres;
14.
tunneb heameelt Venemaa Föderatsiooni ja USA uue strateegilise relvastuse vähendamise lepingu (START) allkirjastamise üle 8. aprillil 2010; võtab rahuloluga teadmiseks edusammud Venemaa Föderatsiooni ja USA julgeolekuteemalises dialoogis, muu hulgas ka raketitõrjekilbi küsimuses;
15.
kordab nõudmist hoogustada ELi ja Venemaa inimõigustealast dialoogi ning avada see protsess Euroopa Parlamendi ja Venemaa Riigiduuma tõhusale panusele, samuti kaasata vastavad justiits-, sise- ja välisküsimuste peadirektoraadid ning ministeeriumid Brüsselis ja Moskvas; nõuab, et kodanikuühiskond, valitsusvälised organisatsioonid ja inimõiguste organisatsioonid kaasataks suuremal määral kaks korda aastas toimuvatesse ELi ja Venemaa tippkohtumistesse;
16.
kutsub Venemaa ametivõime üles tegema lõppu inimõiguste kaitsjate vastu vägivallategude toimepanijate pidevale ja laialdasele karistamatusele ning pidama esmatähtsaks terrori ja seadusetuse lõpetamist Põhja-Kaukaasias ning inimõiguslaste kaitsmist ja nende füüsilise julgeoleku tagamist vastavalt asjakohastele rahvusvahelistele ja piirkondlikele inimõigusi käsitlevatele õigusaktidele;
17.
kinnitab pühendumist pikaajalisele eesmärgile – viisavabale reisimisele ELi ja Venemaa vahel – mis põhineb sisule ja praktilistele edusammudele keskenduval järkjärgulisel lähenemisviisil; rõhutab, et kõnealune dialoog peaks olema kooskõlas idapartnerluses osalevate riikide viisarežiimi lihtsustamise protsessiga;
18.
palub nõukogul ja komisjonil osaleda koos Venemaa valitsusega ühistes algatustes julgeoleku ja stabiilsuse kindlustamiseks maailmas ja eelkõige ühises naabruses, samuti rahvusvahelise õiguse alusel rahumeelse lahenduse leidmiseks konfliktidele Moldovas ja Lõuna-Kaukaasias;
19.
võtab teadmiseks Euroopa julgeolekulepingu eelnõu, mille Venemaa esitas 29. novembril 2009, kuid juhib tähelepanu asjaolule, et see uus ettepanek ei tohi kahjustada kehtivaid ELi liikmesriikide julgeolekualaseid kohustusi, ning palub Euroopa Ülemkogul koostada selle ettepaneku kohta ühine seisukoht;
20.
võtab Toronto G20 tippkohtumise eel rahulolevalt teadmiseks ELi ja Venemaa vahelise konsensuse finantssüsteemi reformi küsimuses ning loodab, et tippkohtumisel arutatakse süsteemiriskide vähendamise võimalusi ning lepitakse kokku põhimõttes, et finantsasutused peaksid aitama katta võimalike tulevaste finantskriiside kulusid;
21.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning Venemaa Föderatsiooni valitsusele ja parlamendile.
