A7-0201/2011
30.5.2011
***I
RAPORT
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
(KOM(2010)0791 – C7‑0012/2011 – 2011/0001(COD))
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon
Raportöör: Mitro Repo
PE 462.561v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
*** nõusolekumenetlus
***I seadusandlik tavamenetlus (esimene lugemine)
***II seadusandlik tavamenetlus (teine lugemine)
***III seadusandlik tavamenetlus (kolmas lugemine)
(Märgitud menetlus põhineb õigusakti eelnõus esitatud õiguslikul alusel.)
Õigusakti eelnõu muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes märgistatakse õigusakti eelnõusse tehtud muudatused paksus kaldkirjas.
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele ja tähistab neid õigusakti eelnõu osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või väljajätmised mõnes keeleversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul on vaja vastavate osakondade nõusolekut.
Kui õigusakti eelnõus soovitakse muuta kehtivat õigusakti, märgitakse muudatusettepaneku päises kolmandale reale viide kehtivale õigusaktile ning neljandale reale viide muudetavale sättele.
Kui Euroopa Parlament soovib muuta kehtivat sätet, mida õigusakti eelnõus ei muudeta, märgistatakse muutmata jäävad tekstiosad paksus kirjas .
Väljajäetav tekstiosa tähistatakse sümboliga [...] .
SISUKORD
lk
EUROOPA PARLAMENDI SEADUSANDLIKU RESOLUTSIOONI PROJEKT....................5
SELETUSKIRI............................................................................................................................7
MENETLUS..............................................................................................................................11
EUROOPA PARLAMENDI SEADUSANDLIKU RESOLUTSIOONI PROJEKT
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
( KOM(2010)0391 – C7‑0080/2011 – 2011/0127(COD) )
(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2010)0791 );
– võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 2 ja artiklit 114, mille alusel komisjon esitas Euroopa Parlamendile ettepaneku ( C7‑0012/2011 );
– võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 3;
– võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 5. mai 2011. aasta arvamust
Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 55;
– võttes arvesse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportit ( A7-0201/2011 ),
1. võtab vastu allpool toodud esimese lugemise seisukoha;
2. palub komisjonil ettepaneku uuesti Euroopa Parlamenti saata, kui komisjon kavatseb seda oluliselt muuta või selle muu tekstiga asendada;
3. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide parlamentidele.
Muudatusettepanek
1
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Põhjendus 10 a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
(10 a) Tuleb hinnata määruse (EÜ) nr 2006/2004 tulemuslikkust ja toimimismehhanisme ning põhjalikult kaaluda võimalust lisada selle lisasse tarbijate huve kaitsvad täiendavad õigusaktid, pidades silmas asjaomase määruse võimalikku läbivaatamist, et anda riiklikele täitevasutustele paremad võimalused piiriüleste juhtumite korral tarbijate ühiste huvide rikkumisi tulemuslikult avastada, uurida ja need lõpetada või keelata.
Selleks peaks komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule esimesel võimalusel, kuid hiljemalt 2014. aasta lõpuks aruande, millele oleks vajadusel lisatud ka seadusandlik ettepanek.
Muudatusettepanek
2
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – sissejuhatav osa ja punkt -1 (uus)
Määrus (EÜ) nr 2006/2004
Artikkel 21 a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
Määrust (EÜ) nr 2006/2004 muudetakse järgmiselt:
-1.
Lisatakse järgmine artikkel:
„Artikkel 21 a
Läbivaatamine
Komisjon esitab 31. detsembriks 2014 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse kõnealuse määruse tulemuslikkust ja toimimismehhanisme ning kaalutakse põhjalikult võimalust lisada selle lisasse täiendavad õigusaktid, millega kaitstakse tarbijate huve.
Aruanne põhineb välishindamisel ja kõigi sidusrühmadega põhjalikul konsulteerimisel ning vajaduse korral tuleb see esitada koos seadusandliku ettepanekuga.”
SELETUSKIRI
I. Määrus 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta
Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid määruse 2006/2004 (edaspidi „tarbijakaitsealase koostöö määrus”) vastu 27. oktoobril 2004 ja see jõustus 29. detsembril 2006.
Määruse eesmärk on kaotada takistused riiklike täitevasutuste piiriüleselt koostöölt, selleks et täitevasutused saaksid ELi piires avastada, uurida ja lõpetada või keelata tarbijate huve kaitsvate seaduste rikkumisi.
Määrusega soovitakse tõhusalt ja tulemuslikult võidelda siseturu sujuvat toimimist häirivate petturitest kauplejate piiriülese tegevuse vastu, et suurendada tarbijate usaldust piiriüleste pakkumiste vastu ning vältida olukorda, kus müüjad ja tarnijad hoiavad kõrvale õigusaktide jõustamisest ning kahjustavad sellega seaduskuulekate müüjate ja tarnijate konkurentsivõimet.
Määruse eesmärgid saavutatakse liikmesriikides tarbijakaitsealaste õigusaktide jõustamise eest vastutavate riiklike asutuste liiduülese võrgustiku loomisega.
Võrgustik alustas tegevust 2006. aasta detsembris.
Tarbijakaitsealase koostöö määrusega ühtlustatakse osaliselt asutuste uurimis- ja täidesaatvad volitused ning sätestatakse mehhanismid asjakohase teabe vahetuseks ja/või jõustamismeetmete rakendamiseks, et lõpetada rikkumised piiriüleste juhtumite korral.
II.
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Määrusega loodud tarbijakaitsealase koostöö võrgustik jälgib tarbijate huve kaitsvate õigusaktide kohaldamist ja jõustab neid õigusakte.
Võrgustiku kohaldamisalasse kuuluvad õigusaktid on loetletud määruse lisas.
Kavandatud muutmismääruse eesmärk on määruse lisa sisuline uuendamine, et selles kajastada tarbijakaitse valdkonna õigusaktides toimunud uusimaid arenguid.
Lisa uuendamine tähendab seda, et sellest jäetakse välja õigusaktid, mis ei ole riiklike täitevasutuste tarbijakaitsealase koostöö seisukohalt asjakohased, ja uuendatakse viiteid vanadele õigusaktidele, mis enam ei kehti, viidates uutele tarbijakaitse valdkonnas kehtivatele õigusaktidele.
Veelgi olulisem lisa uuendamise põhjus on see, et direktiiv 87/102/EMÜ on kehtetuks tunnistatud tarbijakrediidilepinguid käsitleva direktiiviga 2008/48/EÜ, ilma selgesõnaliselt sätestamata, et viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile tuleb lugeda viideteks uuele direktiivile.
Õiguskindluse huvides peaks käesolev määrus jõustuma võimalikult kiiresti,
III.
Raportööri üldised märkused tarbijakaitsealase koostöö määruse toimimise kohta
Raportöör pooldab komisjoni ettepanekut, sest see on vajalik tagamaks, et määruse lisa kajastab ELi tarbijakaitsealase õigusraamistiku arengut.
Võttes arvesse kõnealuse ettepaneku piiratud eesmärke, on raportöör siiski arvamusel, et keskne poliitiline küsimus, mida tuleks uurida, on see, kas praegune määrus annab tarbijakaitsealaste õigusaktide piiriüleseks jõustamiseks piisava raamistiku.
Komisjoni 2. juulil 2009. aastal avaldatud viimasest aruandest tarbijakaitsealase koostöö määruse kohaldamise kohta
Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määruse (EÜ) nr 2006/2004 (tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (tarbijakaitsealase koostöö määrus)) kohaldamise kohta ( KOM(2009)0336 ). ja kõrgetasemelise kohtumise „Tarbijate majandusõiguste jõustamine siseturul” (Brüssel, 22. september 2010) tulemustest ilmneb mitu probleemi seoses tarbijakaitsealaste õigusaktide piiriülese jõustamisega.
Päris paljud teavitatavad ametiasutused ei ole süsteemiga ühendatud või ei kasuta süsteemi aktiivselt, kuigi see on riiklike täitevasutuste võrgustiku tõhusa toimimise eelduseks.
Taotlustega tegelemine võtab üha rohkem aega, samas kui ametiasutused kasutavad IT-vahendit nii erinevalt, et see võib koostööd takistada.
Mõned probleemid on oma iseloomult rohkem horisontaalsed, näiteks tarbijakaitset reguleerivate seaduste lahknemise küsimus, pädeva kohtu ja kohaldatava õiguse küsimus või see, millises ulatuses kehtib tarbijakaitsealase koostöö määruses sätestatud koostöökohustus.
Vastastikuse abi taotlust pole alati võimalik rahuldada olukorras, kus mõni tegevus võib olla keelatud tarbija asukohariigis, kuid mitte tarnija asukohariigis.
Lisaks on probleemiks prioriteetide järjestamine.
Praegu puudub täitevasutustel ühine prioriteetide loetelu.
On väga tähtis ja täiesti tavaline, et ametiasutustel on oma süsteem või prioriteetide järjestus, sest ressursid on piiratud.
Kuid kui iga vastastikuse abi taotlus allutatakse siseriiklikule prioriteetide järjestusele ja puudub ühine arusaam, kuidas määrata kindlaks, mis peaks olema prioriteet, siis ei saa süsteem tõhusalt töötada.
Seepärast tuleks ette näha komisjoni roll ühise lähenemisviisi loomisel prioriteetide järjestamiseks ja mitmeaastasel planeerimisel.
Samuti on vaja saavutada ühine arusaam olulistest faktidest ja ELi tarbijakaitse-eeskirjade ühesugune tõlgendamine, näiteks „ühiste tarbijahuvide” määratlemine.
Eriarvamusi on ka selles osas, kuidas tarbijakaitsealased õigusaktid teiste asjaomaste ELi õigusaktidega koos toimivad.
Lisaks on jõustamise protseduurireeglid killustatud.
Erinevad riiklikud kohtu- ja jõustamissüsteemid muudavad ELi-siseste rikkumiste tõhusa takistamise raskeks.
Mõnel asutusel on rikkumiste lõpetamiseks üsna ulatuslikud volitused, samas kui teised asutused peavad pöörduma kohtusse ja läbima küllaltki pika menetluse.
Ka kohtukulud võivad olla probleem.
Määruse artiklis 15 on sätestatud, et taotleja asutus vastutab kulude ja kahjude eest, mis on tekkinud meetmete tõttu, mis kohtus on alusetuks tunnistatud.
Mõnes riigis, näiteks Soomes, ei pea taotleja asutus maksma, sest kohaldatakse kuludest vabastamise reeglit, kuid paljudes riikides ei ole see nii.
See võib vähendada alustatud rikkumismenetluste arvu, kui taotleja asutus ei suuda kohtumenetluse kulusid kanda.
Ja lõpuks, asjaolu, et taotlustega tegelemine võtab üha rohkem aega (kuni 2008. aasta juunini võttis teabenõude rahuldamine aega keskmiselt 81 päeva, kuid 2008. aasta lõpuks oli see aeg suurenenud juba 148 päevani), võib osaliselt selgitada piiriüleste juhtumite suurema keerukusega, kuid tihti viitab see ka asjaolule, et kehtestatud tähtaegadest või muudest menetlusnõuetest ei peeta kinni.
See omakorda on mõjutanud taotluste arvu, mille suurenemine näib olevat peatunud või 2010. aastal isegi vähenenud.
See on ebasoovitav suundumus ja tarbijakaitsealase koostöö määruse lõppeesmärkide saavutamiseks tuleks see uuesti võimalikult kiiresti vastupidiseks muuta.
Raportöör on veendunud, et taotluste arvu vähenemine ei kajasta ELi-siseste rikkumiste arvu vähenemist, vaid pigem süsteemi puudusi.
Mis puutub kooskõlastamisse, siis praegune sektoripõhine lähenemisviis tarbijakaitse poliitika algatustele ei soodusta ühtset jõustamist.
Seepärast oleks vajalik komisjoni suurem roll üleeuroopaliste meetmete jõustamisel, sest praegu ei tegeleta selle probleemiga piisavalt.
Samuti on raportöör arvamusel, et tarbijakaitsealaste eesmärkide kindlamaks saavutamiseks Euroopas tuleks tarbijakaitsealase koostöö määruse reguleerimisala laiendada, selleks et kajastada ELi tarbijakaitsealaseid õigusakte terviklikumalt ja horisontaalsemalt.
Tarbijakaitsealase koostöö määruse reguleerimisala on juba teatud määral laiendatud, kuid reguleerimisala tuleks üldisemalt hinnata, võttes arvesse komisjoni erinevate struktuuriüksuste hallatavaid valdkondi (näiteks finantsteenused, reisijate õigused) reguleerivaid õigusakte.
IV.
Raportööri üldine seisukoht
Võttes arvesse, et piiriülese jõustamise alase koostöö praegused tulemused pole rahuldavad ja vaja on võtta meetmeid, on raportöör seoses kõnealuse ettepanekuga teinud kindlaks kolm alternatiivset tegevussuunda:
a) teha ettepanek sisulisteks muudatusteks eesmärgiga kõrvaldada määruse senise kohaldamise käigus kindlaks tehtud probleemid, b) nõustuda komisjoni tehnilise ettepanekuga ilma muudatusettepanekuid tegemata, c) esitada mõned muudatusettepanekud, s.o läbivaatamisklausel, millega palutaks komisjonil hinnata määruse tulemuslikkust ja toimimismehhanisme ning esitada mõistliku aja jooksul seadusandlik ettepanek, mille sihiks on kehtiva määruse sisulisem läbivaatamine, sh selle reguleerimisala laiendamine.
Tõdedes vajadust määruse lisa kiire uuendamise ja konsolideerimise järele, et tagada äriühingutele, tarbijatele ja täitevasutustele õiguskindlus,
peab raportöör praegusel hetkel kõige sobivamaks kolmandat võimalust.
Raportöör soovib siiski rõhutada, et kõnealune ettepanek annab sobiva võimaluse kinnitada vajadust määruse sisulisema läbivaatamise järele.
Raportööri arvates on olemas tegelik vajadus kõrvaldada tarbijakaitsealaste õigusaktide piiriülese jõustamisega seotud puudused ja probleemid ning parandada riiklike täitevasutuste võrgustiku toimimist.
Raportöör on teadlik, et esialgu ei ole määruse toimimise kohta piisavalt teavet ja selline teave tuleks saada põhjaliku analüüsi käigus.
Praegu valmistab komisjon ette teist aruannet tarbijakaitsealase koostöö määruse kohaldamise kohta, mis avaldatakse käesoleval aastal.
Komisjon on samuti lubanud tellida välishindamise, millele järgneb sidusrühmade avalik arutelu.
Seepärast näib mõistlik oodata ära selle protsessi tulemused, enne kui teha ettepanekuid tarbijakaitsealase koostöö määruse ulatuslikuks muutmiseks.
Lisades määrusesse läbivaatamisklausli, soovib raportöör rõhutada seda, et komisjon peaks läbivaatamisprotsessile pühenduma ja seda kiirendama ning esitama 2014. aasta lõpuks uue seadusandliku ettepaneku.
Raportöör rõhutab samuti, et tarbijakaitsealase koostöö määruse reguleerimisala läbivaatamise käigus tuleks põhjalikult määratleda ELi tarbijaõigusi käsitlev õigus.
Määruse reguleerimisala tuleks käsitleda terviklikumalt ja lõppkokkuvõttes peaks see hõlmama kõiki ELi õigusakte, mis tarbijate ühiseid huve mõjutavad.
Lõpetuseks soovib raportöör väljendada seisukohta, et tarbijate huvide piiriülene jõustamine peaks olema oluline poliitiline prioriteet.
Riiklike täitevasutuste vaheline parem koostöö peaks Euroopa tarbijate jaoks kujunema tõhusamaks kaitsevahendiks ja suurendama nende usaldust siseturu vastu.
MENETLUS
Pealkiri
Määruse (EÜ) nr 2006/2004 (tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta) muutmine
Viited
KOM(2010)0791 – C7-0012/2011 – 2011/0001(COD)
EP-le esitamise kuupäev
3.1.2011
Vastutav komisjon
istungil teada andmise kuupäev
IMCO
18.1.2011
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
JURI
18.1.2011
Arvamuse esitamisest loobumine
otsuse kuupäev
JURI
26.1.2011
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Mitro Repo
4.2.2011
Kodukorra artikkel 51 – komisjonide ühised koosolekud
istungil teada andmise kuupäev
Vastuvõtmise kuupäev
25.5.2011
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
33
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Pablo Arias Echeverría, Adam Bielan, Cristian Silviu Buşoi, Lara Comi, Anna Maria Corazza Bildt, António Fernando Correia De Campos, Jürgen Creutzmann, Evelyne Gebhardt, Louis Grech, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Iliana Ivanova, Sandra Kalniete, Eija-Riitta Korhola, Edvard Kožušník, Hans-Peter Mayer, Phil Prendergast, Mitro Repo, Robert Rochefort, Zuzana Roithová, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Laurence J.A.J. Stassen, Catherine Stihler, Kyriacos Triantaphyllides, Emilie Turunen, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Cornelis de Jong, Constance Le Grip, Morten Løkkegaard, Sylvana Rapti
Esitamise kuupäev
31.5.2011
