7.3.2007
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
nõukogu ja komisjoni avalduste alusel
vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2
Esitaja(d): Luisa Morgantini ja Kyriacos Triantaphyllides
fraktsiooni GUE/NGL nimel
Euroopa – Vahemere piirkonna suhted
Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa – Vahemere piirkonna suhete kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile Tamperes toimuva Euroopa – Vahemere piirkonna partnerluse välisministrite konverentsi ettevalmistamise kohta (KOM(2006)0620);
–
võttes arvesse 27.–28. novembril 2006 Tamperes toimunud välisministrite 8. konverentsi järeldusi;
–
võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile Euroopa naabruspoliitika arendamise kohta (KOM(2006)0726);
–
võttes arvesse 24. märtsil 2006 Marrakechis toimunud kaubandust käsitleva Euroopa – Vahemere piirkonna ministrite konverentsi tulemusi;
–
võttes arvesse 4.–7. novembril 2006 Marrakechis toimunud kodanikefoorumi lõppdeklaratsiooni;
–
võttes arvesse sisserände küsimuses toimunud järgmisi konverentse: 10.–11. juulil 2006 Rabatis toimunud Euroopa-Aafrika konverentsi ja 22.–23. novembril 2006 Tripolis toimunud konverentsi;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 113,
A.
arvestades Euroopa – Vahemere piirkonna partnerluse strateegilist tähtsust ühistele väljakutsetele üheskoos vastamisel ning rahul, stabiilsusel ja ühisel heaolul rajaneva ala saavutamisel; arvestades, et jätkusuutlikku arengut ei ole võimalik saavutada, lahendamata konflikte, mis kahjustavad kõnesolevat piirkonda ning ohustavad stabiilsust piirkonnas ja maailmas;
B.
arvestades eriti vajadust jõuda Iisraeli-Palestiina konflikti lõpliku lahendamiseni, mida ei ole võimalik saavutada ühepoolse või sõjalise poliitika abil, vaid ÜRO resolutsioonidel põhineva kokkuleppe alusel, võimaldades luua Palestiina riigi, mis eksisteerib rahus ja turvalisuses kõrvuti Iisraeli riigiga;
C.
tuletab meelde poliitilise ja kultuuridevahelise dialoogi tähtsust ning Euroopa ja Vahemere piirkonna parlamentaarse assamblee olulist rolli selles ning rõhutab kodanikuühiskondade vahelise suhtlemise tähtsust; arvestades, et rahul, stabiilsusel ja heaolul põhineva ala loomine nõuab poliitilise, sotsiaalse ja majandusliku ebavõrdsuse küsimustega tegelemist;
D.
rõhutades inimõiguste ja eriti rahvusvahelise humanitaarõiguse austamise olulisust, eelkõige sõjas terrorismiga; arvestades Euroopa – Vahemere piirkonna välisministrite Tamperes võetud otsust korraldada 2007. aastal konverents, kus käsitletakse inimõiguste järgimist terrorismivastases võitluses kooskõlas rahvusvahelise õigusega ja mis on 2005. aasta novembris Barcelona tippkohtumisel vastu võetud Euroopa – Vahemere piirkonna tegevusjuhendi rakendusmeede;
E.
arvestades Euroopa – Vahemere piirkonna koostöö arendamise olulisust kõigis valdkondades, eriti transpordi, energeetika ja tööhõive valdkonnas; võttes arvesse vajadust tugevdada koostööd piirkondlike institutsioonide, eelkõige Araabia Liigaga, ning selliste allpiirkondlike institutsioonidega nagu Pärsia Lahe koostöönõukogu või Araabia Magribi Liiduga, kui selle tegevust taasalustatakse,
1.
on seisukohal, et naabruspoliitika mõõdet tuleb tugevdada lõuna suunas; kutsub Euroopat kavandama piirkonna riikide ja rahvaste tõelise partnerluse saavutamise strateegiat, võttes sealjuures arvesse igaühe vajadusi ja õigusi; rõhutab, et Euroopa poliitika selles piirkonnas peab olema sõltumatu, tuginema poliitilisel ja kultuuridevahelisel dialoogil ja vastastikusel austusel ning sealjuures tuleb teha järeldused ühepoolse ja sõjalise poliitika läbikukkumise õppetundidest;
2.
rõhutab, et okupatsioon, ebaõiglus ja alandused loovad soodsa pinnase vägivallaks ja soodustavad ekstremismi ja terrorismi levikut; on seisukohal, et vägivalla peatamiseks peavad liikmesriigid tegelema selle põhjustega;
3.
rõhutab kodanikuühiskondade vahelise dialoogi ja suhtlemise olulisust vastastikuse üksteisemõistmise edendamisel ning rassismi ja ksenofoobia vastu võitlemisel;
4.
kinnitab veel kord vajadust taaskäivitada Lähis-Ida rahuprotsess; on seisukohal, et mõlemad osapooled peavad hoiduma lõpliku lahenduseni jõudmist takistavatest meetmetest, eriti Palestiina alade koloniseerimisest ja annekteerimisest; rõhutab toetust üldisele relvarahule, väljendab toetust rahvusvahelise konverentsi läbiviimise ideele, mis võimaldab lõplikult lahendada konflikti piirkonnas, tuginedes ÜRO resolutsioonidele ja võttes arvesse olemasolevaid rahukavasid, eelkõige Araabia rahukava;
5.
väljendab toetust Sahara elanike enesemääratlemise õigusele, samuti Lääne-Sahara suveräänsuse alase vaba ja demokraatliku rahvahääletuse korraldamisele vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjaomastele resolutsioonidele, eriti resolutsioonile 1495;
6.
kinnitab veel kord oma muret seoses loodusvarade ja inimpotentsiaali süstemaatilise hävitamise mastaabiga, mille on tinginud erinevad toimuvad konfliktid; palub olukorraga toimetulekuks võtta kasutusele rohkem poliitilisi ja majanduslikke meetmeid partnerluse ja viieaastase tegevusprogrammi raames;
7.
nõuab tuumarelvavaba ala loomist Lähis-Idas, mis oleks oluline meede vastuseks piirkonna riikide julgeolekumuredele;
8.
kordab oma pöördumist kõigi Euroopa – Vahamere piirkonna assotsieerumislepingute osaliste poole kohaldada inimõiguste klauslit tegevuskavas, mille eesmärk on toetada ja edendada inimõiguste järgimist ning seada sisse mehhanism, mille kohaselt hinnatakse korrapäraselt assotsieerumislepingu artikli 2 täitmist, et muuta see tõhusamaks ja enam siduvaks;
9.
palub kõigil riikidel täita oma juriidilist kohustust järgida terrorismivastases võitluses rahvusvahelist õigust, eriti inimõigusi ja rahvusvahelist humanitaarõigust;
10.
palub komisjonil ja liikmesriikidel tagada, et naiste õiguste edendamist võetakse abipoliitikas ja Euroopa – Vahemere piirkonna programmides partnerriikides enam arvesse;
11.
kinnitab veel kord sotsiaalpoliitika tähtsust, mille abil luuakse töökohti eelkõige noortele; palub läbi viia uuringu selleks, et luua Euroopa – Vahemere piirkonna arengu- ja koostööfond, mis võimaldab elanikkonnal määrata kindlaks kohaliku tasandi projektid ja teostada järelevalvet nende elluviimise üle;
12.
on seisukohal, et esmajärjekorras tuleb välja töötada varjupaiga- ja sisserändepoliitika, mis rajaneb seadusliku sisserände võimaluste loomisel ning ühiste normide määratlemisel, mille eesmärk on ümberasujate ja varjupaigataotlejate põhiõiguste kaitse kogu liidu ulatuses; on kindlal veendumusel, et ELi liikmesriigid peavad täitma nii ühenduse kui rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi varjupaigataotlejate ja ümberasujate osas;
13.
palub, et komisjon ja liikmesriigid edendaksid sotsiaalsete ja ametiühinguõiguste austamist nende poolt partnerriikidele antava rahalise ja tehnilise abi rakendamisel; palub komisjonil käivitada piirkondliku programmi, et luua Euroopa – Vahemere piirkonna sotsiaalne ala, mis põhineb sotsiaalsel dialoogil;
14.
kordab taas oma üleskutset viia läbi olemasolevate assotsieerumislepingute majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase mõju hindamine ning teha sellest kõik vajalikud järeldused;
15.
rõhutab koostöö tugevdamise vajadust kõigis valdkondades, eriti transpordis, energeetikas ja tööhõives, et soodustada piirkonna jätkusuutlikku arengut; nõuab, et sellekohase poliitika eesmärk oleks vähendada ebavõrdsust ning poliitikat viiakse ellu viisil, mille puhul võetakse arvesse kõige ebasoodsamas olukorras olevate isikute vajaduste tagamist ja kogu rahva kui terviku arengu kindlustamist;
16.
palub nõukogul ja komisjonil ning partnerriikide valitsustel omistada keskkonnaprobleemidele oluline tähtsus ja tegelda eelkõige linnaehituse ning tööstus- ja kaubandustegevuse Vahemere põhja- ja lõunaranniku riikidele põhjustatud tagajärgedega; palub nii kohaldatava poliitika üle otsustamisel kui ka selle tulemuste hindamisel võtta arvesse keskkonnmõju;
17.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning Euroopa ja Vahemere piirkonna parlamentaarse assamblee osalisriikide parlamentidele.
