P6_TA(2009)0047
Direktiivi 2003/9/EÜ (millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded) rakendamine Euroopa Liidus: kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni külastused ajavahemikul 2005-2008
A6-0024/2009
Euroopa Parlamendi 5. veebruari 2009. aasta resolutsioon varjupaigataotlejate ja pagulaste vastuvõtu miinimumnõudeid käsitleva direktiivi 2003/9/EÜ rakendamise kohta Euroopa Liidus kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ajavahemikul 2005–2008 toimunud külastuste põhjal ( 2008/2235(INI) )
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/9/EÜ, millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded ELT L 31, 6.2.2003, lk 18.
(edaspidi vastuvõtudirektiiv);
–
võttes arvesse nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiivi 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta ELT L 326, 13.12.2005, lk 13.
(edaspidi menetlusdirektiiv);
–
võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määrust (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest ELT L 50, 25.2.2003, lk 1.
(edaspidi Dublin II määrus);
–
võttes arvesse komisjoni 26. novembri 2007. aasta aruannet nõukogu 27. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/9/EÜ, millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded, kohaldamise kohta ( KOM(2007)0745 );
–
võttes arvesse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ning eriti selle artikleid 5 ja 8;
–
võttes arvesse ÜRO lapse õiguste konventsiooni;
–
võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni Itaaliat (Lampedusa), Hispaaniat (Ceuta ja Melilla, Kanaari saared), Prantsusmaad (Pariis), Maltat, Kreekat, Belgiat, Ühendkuningriiki, Madalmaid, Poolat, Taanit ja Küprost külastanud delegatsioonide aruandeid;
–
võttes arvesse oma 14. aprilli 2005. aasta resolutsiooni Lampedusa kohta ELT C 33 E, 9.2.2006, lk 598.
;
–
võttes arvesse oma 6. aprilli 2006. aasta resolutsiooni pagulaste laagrite olukorra kohta Maltal ELT C 293 E, 2.12.2006, lk 301.
;
–
võttes arvesse komisjoni 3. detsembril 2008 esitatud ettepanekut direktiivi, millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded, uuesti sõnastamise kohta ( KOM(2008)0815 ) (edaspidi "uuesti sõnastamise ettepanek") ja ettepanekut Dublini II määruse muutmise kohta (KOM (2008)0820);
–
võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ( A6-0024/2009 ),
A.
arvestades, et vastuvõtudirektiiv, millega sätestatakse varjupaigataotlejate vastuvõtu miinimumnõuded, on Euroopa ühise varjupaigasüsteemi esimese etapi oluline osa;
B.
arvestades, et vastuvõtudirektiivi kohaldatakse varjupaigataotlejate ja pagulaste suhtes;
C.
arvestades, et sellised põhiõigused nagu õigus elada inimväärset elu, õigus pereelu kaitsele ja tervishoiu kättesaadavusele ning kaebuse esitamise õigus peavad alati olema tagatud;
D.
arvestades, et vastuvõtu- ja menetlusdirektiivi kohaselt peavad liikmesriigid esitama varjupaigataotlejatele kirjalikult teavet nende õiguste ning abi andvate organisatsioonide kohta; arvestades, et menetluste keerukuse ja lühikeste tähtaegade tõttu, eelkõige kiirendatud menetluse puhul, on väga oluline, et varjupaigataotlejatele võimaldataks asjakohast juriidilist nõu, vajaduse korral tõlgi kasutamist ja neid puudutavate otsuste saamist neile eeldatavasti mõistlikul määral arusaadavas keeles;
E.
arvestades, et tuleb jälgida, et varjupaigamenetlused oleksid selged (eelkõige varjupaigataotluse rahuldamise ja tagasilükkamise kriteeriumid), õiglased, tõhusad ja proportsionaalsed, et tagada tõhus juurdepääs varjupaigale;
F.
arvestades, et vastuvõtudirektiivi artikliga 7 antakse varjupaigataotlejatele vaba liikumise õigus selle liikmesriigi piires, kus nad varjupaika taotlevad, kuid liikmesriigid võivad seda õigust piirata;
G.
arvestades, et varjupaigataotlejate vastuvõtu nõudeid käsitlevat vastuvõtudirektiivi kohaldatakse varjupaigataotlejate ja pagulaste suhtes, kuid paljudes külastatud keskustes hoitakse varjupaigataotlejaid ja ebaseaduslikke sisserändajaid samal territooriumil;
H.
arvestades, et lapse õiguste konventsioon kaitseb kõikide alaealiste õigusi, sealhulgas väljaspool oma päritoluriiki viibivate alaealiste õigusi, ning et vastuvõtudirektiivi kohaselt peavad liikmesriigid arvesse võtma alaealiste erilist olukorda ning tagama neile eriõigused, nagu õigus saada haridust;
I.
arvestades, et mitte kõik liikmesriigid ei kasuta vastuvõtukeskusi kõikide või paljude varjupaigataotlejate jaoks, eelistades kohapeal olevaid võimalusi, ning arvestades, et kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon ei ole liikmesriikide tavade seda aspekti veel uurinud;
J.
arvestades asjaolu, et käesolevas resolutsioonis tähendab "kinnipidamine" ajutise iseloomuga haldusmenetluslikku toimingut;
K.
arvestades, et kinnipidamine on ajutine haldusmeede, mis erineb kriminaalkorras kinnipidamisest;
L.
arvestades, et parlamendiliikmed täheldasid oma külastuste ajal korduvalt, st iga kord, kui konkreetse keskuse halvad tingimused seda nõudsid, et kinnipidamistingimused on hügieeni, ülerahvastatuse ja olemasolevate vahendite seisukohast väljakannatamatud ning kinnipeetavaid ei teavitata korrapäraselt nende kinnipidamise põhjustest, nende õigustest ega menetluse edenemise käigust,
Üldised tähelepanekud ja varjupaigamenetlused
1.
väljendab kahetsust asjaolu pärast, et mõnel asetleidnud külastusel ilmnes, et teatavad liikmesriigid kohaldavad kehtivaid direktiive puudulikult või ei kohalda neid üldse; palub komisjonil võtta vajalikke meetmeid, et tagada direktiivide mitte üksnes formaalne ülevõtmine ja järgimine;
2.
rõhutab, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni põhimõtteid, nagu õigus elada inimväärset elu, õigus perekonnaelu kaitsele ja tervishoiu kättesaadavusele ning õigus tõhusale kaitsele kinnipidamise korral, tuleks kohaldada kogu aeg ja olenemata asjaomase kolmanda riigi kodaniku staatusest; ei saa seetõttu pidada vastuvõetavaks, et inimest ei kohelda nõuete kohaselt ainuüksi põhjusel, et ta on ebaseaduslik sisserändaja;
3.
väljendab kahetsust arvukate puuduste pärast vastuvõtutingimuste tasemes, mis on peamiselt tingitud asjaolust, et vastuvõtudirektiiviga jäetakse liikmesriikidele praegu riigis vastuvõtutingimuste kehtestamiseks suhteliselt suur vabadus; tunneb seetõttu heameelt eespool nimetatud uuesti sõnastamise ettepaneku üle;
4.
väljendab rahulolu komisjoni uuesti sõnastamise ettepaneku sisulise küljega ja tervitab asjaolu, et seatud eesmärk on tagada varjupaigataotlejate jaoks kõrgemad kohtlemisstandardid, selleks et tagada inimväärne elu ja võimaldada vastuvõtutingimusi käsitlevate riiklike õigusaktide suuremat ühtlustamist;
5.
on rahul komisjoni ettepanekuga laiendada vastuvõtudirektiivi kohaldamisala täiendavale kaitsele, et tagada kõikide rahvusvahelise kaitse vormide puhul samal tasemel õigused;
6.
kutsub liikmesriike näitama sisserändeprobleemiga kõige rohkem kokku puutuvate riikide suhtes üles suuremat solidaarsust, mis ei piirduks tehnilise ja/või majandusliku abi andmisega; palub komisjonil uurida võimalust luua välispiiriga liikmesriikidele arvukate pagulaste vastuvõtmisest tingitud koormuse kergendamiseks Euroopa solidaarsusrahastu, mis põhineb varjupaigataotlejate tahtega arvestamise põhimõttel ja tagab kõrgetasemelise kaitse;
7.
palub, et komisjon kehtestaks koostöös Euroopa Parlamendiga alalise külastuste ja kontrolli süsteemi; soovib, et kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon jätkaks külastusi, et tagada vastuvõtutingimuste ja tagasisaatmise korra osas ühenduse õiguse järgimine ning külastuste tulemuste põhjal iga-aastase arutelu korraldamine Euroopa Parlamendi täiskogu istungil;
Vastuvõtmine
8.
väljendab kahetsust asjaolu pärast, et teatavate liikmesriikide rajatud avatud majutuskeskused on väikesed ning tunduvad sisserändajate vajadustele mitte vastavat;
9.
nõuab, et varjupaigataotlejaid ja sisserändajaid ei paigutataks kinnistesse asutustesse, vaid neid võetaks peamiselt vastu avatud majutuskeskustes, võttes eeskujuks liikmesriigid, kus sellised keskused on juba loodud;
10.
tuletab liikmesriikidele meelde kohustust tagada juurdepääs varjupaigataotluse menetlustele;
11.
nõuab tungivalt, et liikmesriigid kohaldaksid vastuvõtudirektiivi kõikide varjupaigataotlejate suhtes alates hetkest, kui nad avaldavad soovi taotleda kaitset liikmesriigis, isegi kui varjupaigataotlust ei ole veel ametlikult esitatud;
12.
nõuab tungivalt, et komisjon tuletaks liikmesriikidele meelde, et vastuvõtutingimuste muutmine või halvendamine vastuvõtudirektiivis sätestamata põhjustel on või peaks olema rangelt keelatud;
13.
on seisukohal, et põhilisi vastuvõtutingimusi, nagu toit, majutus ja vältimatu arstiabi, ei või kunagi tagamata jätta, sest nende võimaldamisest keeldumine võib rikkuda varjupaigataotleja põhiõigusi;
14.
peab vajalikuks leida õige tasakaal menetluste kiiruse, menetluste mahajäämuse vähendamise ja iga üksikjuhtumi õiglase menetlemise vahel, eelkõige kiirendatud menetluste puhul;
Juurdepääs teabele ja õigus suulisele tõlkele
15.
märgib, et teave menetluste kohta on suures osas kirjalik ja tähtajad lühikesed ning see võib tekitada probleeme arusaamisega ning takistada varjupaigataotlejaid kasutamast taotluste esitamisel tõhusalt oma õigusi; palub, et brošüürid, milles selgitatakse varjupaigataotlejate ja sisserändajate kõiki õigusi, tehakse neile kättesaadavaks peamistes rahvusvahelistes keeltes ja keeltes, mida räägib suur osa varjupaigataotlejaid ja sisserändajaid asjaomases liikmesriigis; palub, et liikmesriigid näeksid ette teabe levitamise ka muude vahendite kaudu, sealhulgas suuliselt või televisiooni ja interneti teel;
16.
tunneb muret piisava väljaõppega tõlkide nappuse pärast mõnes külastatud keskuses, kaasa arvatud ametlike vestluste ajal; palub tungivalt, et liikmesriigid tagaksid avaliku ja tasuta suulise tõlke teenuse, vajaduse korral telefoni või interneti teel;
17.
innustab liikmesriike kasutama Euroopa Pagulasfondi rahalist abi, et parandada pagulaste juurdepääsu teabele ning eelkõige suurendada keelte või vahendite arvu, mille abil teave kättesaadavaks teha; palub komisjonil saata liikmesriikidele teavet kättesaadavate finantsvahendite ja nende kasutamisega seotud kehtivate heade tavade kohta;
Õigusabi
18.
väljendab kahetsust asjaolu pärast, et juurdepääs tasuta õigusabile tundub olevat varjupaigataotlejatele ja kinnipeetavatele ebaseaduslikele sisserändajatele piiratud ning see piirdub mõnikord advokaatide nimekirjaga, mille tulemusena inimesed, kellel ei ole piisavalt rahalisi vahendeid, jäävad abita;
19.
tuletab meelde, et kinnipeetavatel isikutel on eriti raske leida asjakohast õigusabi sellealaste õigusaktide eripära tõttu ja sellepärast, et suhtlemine välismaailmaga on raskendatud;
20.
täheldab, et järjepidev juurdepääs õigusabile muutub keerulisemaks, kui kinnipeetavaid paigutatakse ümber eri vastuvõtukeskuste vahel või kui kohaldatakse haldusaresti;
21.
tervitab ÜRO pagulaste ülemvoliniku ja valitsusväliste organisatsioonide esindajate tööd õigusabi valdkonnas, kuid on seisukohal, et ÜRO ei saa võtta üle liikmesriikide kohustusi;
22.
kutsub liikmesriike tungivalt üles tagama tasuta juurdepääsu õigusabile ja/või esindamisele, kui varjupaigataotleja ei ole võimeline ise kõnesolevaid kulusid kandma;
Arstiabi kättesaadavus
23.
väljendab kahetsust asjaolu pärast, et enamikus külastatud kinnipidamiskeskustes kaebavad varjupaigataotlejad ja sisserändajad süstemaatiliselt vähese ja ebapiisava arstiabi üle, raskuste üle arsti juurde pääsemisel või nendega suhtlemisel, (eelkõige rasedatele ja vägivallaohvritele mõeldud) eriarstiabi ja vajalike ravimite puudumise üle;
24.
palub, et liikmesriigid laiendaksid praegu varjupaigataotlejatele ja sisserändajatele pakutava tervisekindlustuse ulatust, et see ei piirduks üksnes esmaabiga, ning tagaksid ka psühholoogilise abi andmise ja vaimse tervishoiu teenused; juhib tähelepanu, et õigus arstiabile ja ravile on inimese üks kõige põhilisemaid õigusi;
Juurdepääs tööhõivele
25.
tervitab komisjoni ettepanekut kõrvaldada tööturule pääsemise takistused ja anda juurdepääs tööturule rahvusvahelise kaitse taotluse esitamist kuue kuu möödumisel;
26.
palub, et liikmesriigid ei näeks ette õiguslikke ega halduspiiranguid, mis takistavad juurdepääsu tööhõivele;
Valitsusväliste organisatsioonide abi
27.
tunnustab valitsusväliste organisatsioonide suurt tööd varjupaigataotlejate ja ebaseaduslike sisserändajate abistamisel;
28.
kutsub liikmesriike üles õppima tööturule pääsemiseks tegelikku ettevalmistamist käsitlevatest headest tavadest, mis töötati välja programmi EQUAL varjupaigataotlejate teemavaldkonnas;
29.
palub, et liikmesriigid tagaksid varjupaigataotlejatele ja ebaseaduslikele sisserändajatele nende õiguste kaitsmisel abi saamise ametiasutustest sõltumatutelt isikutelt, kaasa arvatud kinnipidamise ajal; palub liikmesriikidel tagada kodanikuühiskonnale välismaalaste kinnipidamiskohtadele õiguslike või halduslike takistusteta juurdepääsu õiguse;
30.
palub liikmesriikidel mitte mingil juhul kohaldada varjupaigataotlejate suhtes tõkendeid, sest nad on niigi kaitsetud ning vajavad kaitset;
Kinnipidamine
31.
väljendab kahetsust asjaolu pärast, et paljud liikmesriigid kohaldavad järjest rohkem kinnipidamist; rõhutab, et inimest ei tohiks mingil juhul kinni pidada üksnes põhjusel, et ta taotleb rahvusvahelist kaitset; rõhutab, et kinnipidamine peab jääma viimaseks abinõuks, olema proportsionaalne ja võimalikult lühiajaline ning rakendatav ainult juhtudel, kui teisi nõrgemaid sunnimeetmeid ei saa kohaldada, ning toimuma igale juhtumile eraldi antud hinnangu alusel;
32.
tuletab meelde, et Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 5 antakse õigus kinnipidamine vaidlustada; nõuab, et kõikidel kolmandate riikide kinnipeetavatel oleks võimalik kasutada seda õigust;
33.
tunneb muret vanglatingimuste pärast, milles peetakse kinni ebaseaduslikke sisserändajaid ja varjupaigataotlejaid, ehkki nad ei ole toime pannud kuritegu; palub, et nimetatuid isikuid peetaks nende kaitse ja abistamise tagamise huvides kinni eraldi ja soovitavalt avatud hoonetes;
34.
tunneb muret teatavate kinnipidamisasutuste halva olukorra ja puuduliku hügieeni pärast; tuletab meelde, et inimväärse vastuvõtmise kohustus peab kehtima ka nende isikute puhul, kelle suhtes kohaldatakse kinnipidamist; palub, et kõik normidele mittevastavad keskused suletakse nii kiiresti kui võimalik;
35.
märgib, et juurdepääs arstiabile ja eelkõige psühholoogilisele abile on sageli raskendatud, sest mõned kinnipidamiskeskused asuvad vanglahoonetes; palub, et liikmesriigid tagaksid kinnipidamiskeskustes ööpäevaringse asjakohase arstiabi, kaasa arvatud psühholoogilise nõustamise;
36.
kutsub liikmesriike üles võimaluse korral parandama kinnipeetute ühendust välismaailmaga ning võimaldama sealhulgas korrapäraseid külastusi, parandama juurdepääsu telefonile ja muutma interneti teatavatel tingimustel ning massiteabevahendid tasuta kättesaadavaks kõikides keskustes;
37.
palub liikmesriikidel avaldada igal aastal aruande suletud keskuste arvu ja asukoha, kinnipeetavate arvu ning keskuste töö kohta;
38.
palub liikmesriikidel tagada suletud keskuste ja nendes peetavate inimeste olukorra korrapärane kontrollimine, nimetades kinnipidamiskeskuste eest vastutava riikliku vahendaja;
Saatjata alaealised ja perekonnad
39.
tuletab meelde, et vastavalt lapse õiguste konventsioonile tuleb last puudutavate otsuste tegemisel või meetmete võtmisel seada esikohale lapse huvid; rõhutab vajadust võtta meetmeid ja rakendada vajalikke vahendeid saatjata alaealiste kaitseks, olgu nad pagulased või mitte;
40.
palub liikmesriikidel kaaluda sõltumatute ametiasutuste loomist standardite ja tingimuste järelevalveks suletud keskustes ning ametliku kontrollisüsteemi rakendamist, mis hakkab avaldama selleteemalisi aruandeid;
41.
palub, et alaealiste kinnipidamine oleks põhimõtteliselt keelatud; palub, et alaealiste kinnipidamine koos vanematega oleks vaid erandlik ning teeniks lapse huve;
42.
kutsub üles neid liikmesriike, kes ei ole seda veel teinud, kirjutama alla lapse õiguste konventsioonile ja ratifitseerima selle tingimusteta;
43.
palub liikmesriikidel eriti alaealiste kinnipidamise puhul järgidaÜRO lapse õiguste komitee 2. märtsi 2007. aasta üldist märkust nr 8 (2006) lapse õiguse kohta olla kaitstud kehalise karistuse ja muude julmade või alandavate karistusvormide eest, kaasa arvatud peredes;
44.
tuletab meelde, et kõikidel alaealistel on õigus haridusele, olenemata sellest, kas nad viibivad oma päritoluriigis või mitte; palub, et liikmesriigid tagaksid selle õiguse, kaasa arvatud siis, kui alaealise suhtes kohaldatakse kinnipidamist; nõuab, et laste ja nende perekondade parema ühiskonda sulandumise eesmärgil saaksid alaealised haridust vahetult koos teistega ning asjakohasel moel vastavalt lapse teadmiste taseme hindamise tulemusele, arendades samal ajal välja üleminekumudelid, mis võimaldavad omandada normaalse hariduse omandamiseks vajaliku keeleoskuse;
45.
tuletab meelde, et alaealistel on õigus eakohastele ajaveetmisvõimalustele ning palub, et liikmesriigid tagaksid selle õiguse, kaasa arvatud siis, kui laste suhtes kohaldatakse kinnipidamist;
46.
palub, et liikmesriigid tagaksid, et saatjata alaealised ja perekonnad majutatakse eraldi isegi kinnipidamise korral, et tagada piisav era- ja perekonnaelu, nagu on sätestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 8, samuti kaitsev keskkond laste jaoks;
47.
soovib, et kõik alaealiste ja saatjata alaealistega töötavad isikud läbiksid laste olukorda käsitleva erikoolituse; on seisukohal, et sellele valdkonnale spetsialiseerunud valitsusvälised organisatsioonid võiksid anda sellesse peamise panuse;
Saatjata alaealised
48.
palub, et igale saatjata alaealisele määrataks tema kaitse tagamiseks sõltumatu seaduslik eestkostja nii ootekohtades, nagu lennu- ja raudteejaamad, kui ka kogu liikmesriikide territooriumil viibimise ajal; palub, et seadusliku eestkostja volitused ja roll oleks selgelt määratletud;
49.
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kehtestama ennetava pereliikmete ülesotsimise kohustuse, kaasa arvatud sellistele organisatsioonidele nagu Punane Rist ja Punane Poolkuu;
50.
tunneb muret saatjata alaealiste kadumiste pärast; palub liikmesriikidel koguda vastavalt määruse (EÜ) nr 862/2007 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 862/2007, mis käsitleb ühenduse rände- ja rahvusvahelise kaitse statistikat (ELT L 199, 31.7.2007, lk 23).
artikli 4 lõike 3 punktile a andmeid ja statistikat saatjata alaealiste tuvastamise ja nende abistamise kohta, et võidelda eelmainitud nähtuse vastu; usub, et parim viis alaealiste kadumise ärahoidmiseks on tagada nende vastuvõtmiseks sobivad struktuurid, kus nad saaksid ka oma eale vastava hariduse (koolitus, kutseõpe jms);
51.
palub, et komisjon ja liikmesriigid looksid ühtlustatud ja usaldusväärse saatjata alaealiste tuvastamise mehhanismi – kasutades selleks kõige uuemaid tehnoloogiaid, nagu biomeetriliste andmete kasutamine – ja vanuse kindlakstegemise ühised eeskirjad; tuletab sellega seoses meelde, et vanuse kindlakstegemise menetluse jooksul tuleb asjassepuutuvat isikut pidada kuni menetluse lõpetamiseni ettevaatusprintsiibi kohaselt alaealiseks ja kohelda teda vastavalt ja kui alaealise vanus tekitab põhjendatud kahtlusi, peab see olema alaealise kasuks;
Perekonnad
52.
kutsub liikmesriike üles kaaluma kinnipidamisele alternatiivseid võimalusi ning tõestama, enne kui alaealistega perekondade suhtes kohaldatakse kinnipidamist, et kaalutud alternatiivid ei ole tõhusad;
53.
soovib, et varjupaika taotlevatel perekondadel oleks juurdepääs pere- ja lasteteenustele ja vastuvõtt eriarstile lastekaitse raames;
Kaitsetud isikud
54.
palub, et komisjon kehtestaks ühised eeskirjad kaitsetute isikute, eelkõige piinamise või inimkaubanduse ohvrite
,
eriravi vajavate isikute, rasedate ja alaealiste kindlakstegemiseks;
55.
on seisukohal, et ühegi kaitsetu isiku suhtes ei tohi tema eriolukorra tõttu kohaldada kinnipidamist, kuna see mõjutab oluliselt ta seisukorda;
56.
kutsub liikmesriike tungivalt üles pakkuma kaitsetutele isikutele ning piinamise ja inimkaubanduse ohvritele erilist tuge, eelkõike psühholoogilist abi, et tagada nende kaitse; palub, et kogu kaitsetute isikutega tegelev personal, sealhulgas varjupaigataotluste eest vastutav personal ja korrakaitsejõud, saaks eriväljaõppe;
Dublini süsteem
57.
tunneb muret Dublini süsteemi raames kinnipeetavate isikute arvu kasvu pärast ning vabaduskaotuslike meetmete peaaegu süstemaatilise kasutamise pärast teatavates liikmesriikides; soovib, et kõnealuste isikute suhtes ei kohaldataks kinnipidamist, kui põgenemisohtu ei esine ning liikmesriik ei ole seda tõestanud;
58.
avaldab sügavat kahetsust asjaolu pärast, et teatavad liikmesriigid piiravad Dublini süsteemi kuuluvate isikute juurdepääsu vastuvõtunõuetele; palub, et komisjon sätestaks selge sõnaga, et vastuvõtudirektiivi kohaldatakse ka kõnealuste isikute suhtes, et võimaldada neile kõikide õiguste kasutamine;
0 0
59.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
