P6_TA(2005)0440
Roheline raamat kaitsealaste riigihangete kohta *
A6-0288/2005
Euroopa Parlamendi resolutsioon kaitsealaste riigihangete Rohelise raamatu kohta ( 2005/2030(INI) )
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 95 ja 296;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrust 2004/18/EÜ riiklike ehitus-, tarne- ja teenuslepingute sõlmimise korra kohta ELT L 134, 30.4.2004, lk 114.
, eelkõige selle artiklit 10;
–
võttes arvesse Euroopa Kohtu kohtupraktikat 2 Eriti otsust kohtuasjas C-222/84: Johnston (EKL 1986, lk 1651) ja otsust kohtuasjas C-414/97: komisjon
v
.
Hispaania (EKL 1999, lk I-5585).
;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
–
võttes arvesse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportit ja väliskomisjoni ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni arvamusi ( A6-0288/2005 ),
A.
arvestades, et asutamislepingu artikkel 296 sätestab erandi, kaitsmaks olulisi riiklikke julgeolekuhuvisid, mis on seotud relvade, laskemoona või sõjavarustuse tootmise või kaubandusega, ja et nimetatud artiklit tihti kuritarvitatakse, kuigi see sätestab, et antud erandi kohased meetmed ei või avaldada ebasoovitavat mõju selliste toodete konkurentsitingimustele ühisturul, mis ei ole mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks;
B.
arvestades, et direktiivi 2004/18/EÜ artikkel 10 näeb ette, et vastavalt asutamislepingu artiklile 296 kohaldatakse nimetatud direktiivi kaitsealaste lepingute sõlmimiseks;
C.
arvestades, et Euroopa Kohus on olnud arvamusel, et artikkel 296 ei tähenda mingit üldist ja automaatset erandit, et selle rakendamine peab olema igal konkreetsel juhul põhjendatud ning selle kohaldamine on põhjendatud ainult siis, kui see on vajalik oluliste julgeolekuhuvide kaitseks, kusjuures tõendamiskohustus lasub asjaomasel riigil;
D.
võttes arvesse kaitsealaste riigihangete majanduslikku olulisust Euroopa siseturul, liikmesriikide pingelist eelarveseisu, eelarvekulutuste piiramisi, mida liikmesriigid peavad ette võtma ning kaitsekuludest tingitud olulist koormust maksumaksjatele;
E.
olles teadlik kaitseturgude eripäradest, arvestades iseäranis riigi keskset rolli, relvahangete olulisust julgeolekule ja killustunud turustruktuuride eripärasid, nagu näiteks väga piiratud arvu pakkujaid ja nõudlust kuni monopoolsete seisunditeni välja;
F.
arvestades, et killustunud relvastusturg Euroopas on ka üks Euroopa sõjalise võimsuse nõrkuse põhjus,
G.
tõdedes, et relvastusturgude hermeetiline eraldatus on ka puuduliku standardimise põhjuseks ning on toonud seega kaasa süsteemide puuduliku koostöövõime Euroopas, raskendades koostööd rahvusvahelistel operatsioonidel;
H.
arvestades, et 25 erineva hanke-eeskirja kehtimine on takistuseks Euroopa võimsuse tegevuskava (European Capabilities Action Plan) elluviimisel;
I.
arvestades, et relvastuse ostjad on rõhuvas enamuses eranditult 25 liikmesriigi valitsused, kusjuures neist kuus riiki ostavad ära 90% vastavast varustusest ning mõnedel juhtudel on ise kaitsetööstuses osalised,
1.
tervitab komisjoni poolt 23. septembril 2004. aastal esitatud Rohelist raamatut ( KOM(2004)0608 ) ja toetab komisjoni tema jõupingutustes kaasa aidata Euroopa kaitsevarustusturu järkjärgulisele ülesehitamisele, mis on läbipaistvam ja avatum liikmesriikide vahel ja mis sektori spetsiifilisust arvestades muudaks selle majanduslikult tõhusamaks, konkurentsivõimelisemaks ning suurendaks kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide ühist julgeolekut;
2.
suhtub tõsiselt asutamislepingutes püstitatud ja Euroopa põhiseaduse lepingus edasi arendatud eesmärki tugevdada Euroopa ühtekuuluvust ka läbi relvastusalase koostöö;
3.
kutsub üles liikmesriike ja tööstust loobuma aastakümneid kestnud piirangutest üleeuroopalisele relvastusturule ning alustama innovatiivse strateegiaga uut koostööetappi;
4.
nõustub komisjoniga, et praegune õiglase tagastamise poliitika ("juste retour") ja hüvitused relvahanke valdkonnas põhjustavad ulatuslikku konkurentsi moonutamist ja ebaloomulikku tööjaotust tööstuspartnerite vahel ning takistavad suuresti riigihangete tõhusust;
5.
nõustub komisjoniga, et Euroopa kaitseturg on vajalik selleks, et vähendada sõjalisi kulutusi ning muuta sõjaliste vahendite tootmine Euroopa maksumaksja huvides kulusäästlikumaks;
6.
rõhutab vajadust, et just tõhusama Euroopa relvatööstuse taustal ei tohi muuta küsitavaks liidu rolli tsiviiljõuna;
7.
rõhutab, et tööstuse suurenenud tootlikkus peab suurendama missioonil olevate Euroopa sõdurite kaitset ning Euroopa kodanike kaitset;
8.
juhib tähelepanu sellele, et ELi tasandil tuleb rakendada kõiki jõupingutusi, et edendada kaitsealaste riigihangete ühtlustamist ja standardimist vastavalt kokkulepitud NATO-koostalitlusvõime standarditele ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika erivajadustele, ning et nimetatud protsessis tekkivaid vajakajäämisi tuleb Euroopa võimsuse tegevuskavas (ECAP) kõikide liikmesriikide poolt vaadelda prioriteedina;
9.
nõustub komisjoniga, et kaitsealaste hangetega tegelevatele riigiasutustele tuleb avaldada survet artikli 296 kohase üldise erandi rakendamisest loobumiseks ning võtta meetmeid tagamaks olukorda, et kaitsealased riigihanked oleksid suuremal määral reguleeritud pigem ühenduse kui siseriiklike õigusaktidega;
10.
on arvamusel, et komisjon peaks vastu võtma tõlgendusteatise, mis kajastaks tema otsustavust artikli 296 kuritarvitamise lõpetamisel, ning hakkama samaaegselt välja töötama uut kaitse eripäradele kohandatud direktiivi relvade, laskemoona ja sõjavarustuse riigihangete kohta vastavalt artiklile 296;
11.
on arvamusel, et tõlgendusteatis peaks selgitama artiklit 296 kohaldamist Euroopa Kohtu asjakohase kohtupraktika alusel ning peaks sisaldama eelkõige selgitusi reguleeritud tooterühmade, relvahangete puhul erandiga reguleeritud menetlusastmete ja oluliste julgeolekuhuvide ulatuse kohta;
12.
peab rahvuslike julgeolekuhuvide piiravat tõlgendust kohaseks, pidades silmas liikmesriikide juba niigi olemasolevat vastastikust sõltuvust sellistes valdkondades nagu rahasüsteem või energeetika; tõstatab küsimuse, mil määral on praegu üldse võimalik rahvuslikud julgeolekuhuvid ühistest Euroopa julgeolekuhuvidest mõttekalt eraldada;
13.
näeb ühe võimaliku lahendusena, arvestades tõsiasja, et artiklit 296 saab reformida üksnes asutamislepingu muutmisega, liikmesriikide endale võetavat kohustust, kohaldada nimetatud erandit vaid piiratud üksikjuhtudel; tervitab samaaegselt tööstuse lubadust osaleda kaitsealaste riigihangete tegevusjuhendi väljatöötamisel;
14.
on teadlik sellest, et tavapärased riigihangete direktiivid on üksnes tingimisi sobivad riiklike tellimuste andmiseks relvastuse valdkonnas, millel on oma eripärad;
15.
peab vajalikuks uue direktiivi puhul hangete korda arvestades kaaluda nii kohustuslikke kui ka valikulisi vahendeid; arvab, et rõhk tuleks asetada suurema läbipaistvuse ja õigluse saavutamisele riigihankelepingute sõlmimisel; varustuse tegeliku soetamise kõrval tuleb arvestada ka teisi aspekte, nagu teadus- ja arendustegevus, hüvituskokkulepped, tehniline hooldus, remont, relvastuse täiendamine ja koolitus;
16.
peab nimetatud tellimuste andmise korra puhul läbirääkimiste võimalust oluliseks, eelkõige kui pole tegemist standardtoodetega;
17.
peab direktiivi väljatöötamisel vajalikuks osapoolte tihedaid konsultatsioone ning osutab juba praegu majandusliku mõju uuringu ja välissuhete mõju uuringu vajadusele;
18.
osutab antud sektoris tegutsevatele paljudele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kes paistavad silma kõrge spetsialiseerumise ja tootlikkusega, ning tahab saavutada, et just tsiviil- ja sõjalise topeltkasutusega tehnoloogiaga väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad turu avamisest kasu saaksid;
19.
nõuab tungivalt, et liikmesriigid teeksid komisjoniga aktiivset koostööd uue direktiivi väljatöötamisel ning seaksid Euroopa Kaitseagentuurile ülesandeks luua esimese sammuna kaitsealaste riigihangete tegevusjuhend artikli 296 tähenduses; arvab, et nimetatud tegevusjuhendit tuleks kohaldada artikli 296 alusel sõlmitavate lepingute suhtes, et tagada antud sektoris suurem konkurents ja läbipaistvus; arvab, et seejuures peab olema tagatud riikide parlamentide osalemine protsessis vastava siseriikliku seadusandluse alusel; on arvamusel, et tuleb pidada nõu Euroopa Parlamendiga;
20.
on seisukohal, et tegevusjuhend peaks:
a)
pakkuma liikmesriikidele teadus- ja arendustegevuse ning riigihangetega seotud nõupidamismehhanismi;
b)
määratlema eeltingimused artikli 296 alusel kehtestatavatele eranditele ja tagama erandite tegemise ning teabe avalikustamata jätmise põhjuste nõuetekohase läbipaistvuse;
c)
andma teavet piiriülese konkurentsi ja kaitsevarustuse piiriülese liikumise poliitika kohta;
d)
andma teavet ausa konkurentsi ja riigiabi eeskirjade kohta, et vältida konkurentsimoonutusi;
e)
esitama töövõtjate sobivuse ja valiku kriteeriumid;
f)
sätestama kriteeriumid, et luua alus Euroopa kaitsevarustusturule, millest lähtuvalt võiks keskpikas perspektiivis sõltuvalt turu arengust välja töötada direktiivi liikmesriikide olulisi julgeolekuhuvisid puudutavate relvade, laskemoona ja sõjavarustuse kohta;
g)
kehtestama üldised suunised, kuidas kujundada korvamismeetmetega seotud tavasid;
21.
nõuab tungivalt, et komisjon teeks Euroopa Kaitseagentuuriga tihedat koostööd, et luua eelnevaga paralleelselt terviklik tegevuskava koos sellega seotud valdkondades nagu varustuskindlus, üleandmine ja eksport kaasnevate meetmetega, mida on vaja võrdsete konkurentsitingimuste loomiseks Euroopa-sisese tasakaalustatud konkurentsi ja usaldatava statistilise turuteabe huvides;
22.
on arvamusel, et edukad saavutused ühise välis- ja julgeolekupoliitika alal ning siseturul on loonud usalduse söandada viimaks ometi astuda uusi samme antud tähtsas valdkonnas;
23.
juhib tähelepanu reale takistustele hankekonkurssideks, mis ei ole tingitud riigihankekonkursside olemusest endast, nagu
–
piiriülese relvakaubanduse piirangud ELi sees,
–
riiklike tellimuste otsuste poliitiline mõjutamine,
–
riigi tugev mõju relvatööstusettevõtetele,
–
puudujäägid abirahade kontrollimisel,
–
puudulik teaduskoostöö (ka ELi teaduspoliitikas),
–
puuduvad turutingimused globaalsel tasandil,
ning palub komisjonil kõrvuti selle algatusega võtta vastavaid meetmeid nimetatud probleemidega tegelemiseks;
24.
rõhutab vajadust järgida kaubandussuhetes kolmandate riikidega ettevaatusprintsiipi, pidades silmas relvade võimalikku otstarvet, samuti majanduslikke ja sotsiaalseid tingimusi ning inimõiguste järgimist relvastust ostvates riikides;
25.
tunnistab, et kaitsealaste riigihangete probleemid ELis on osaliselt seotud Ameerika Ühendriikidega tõelise kahepoolse koostöö puudumisega; esitab seetõttu küsimuse, kas riiklikel kaitsealaste riigihangete asutustel tuleks soovitada sooritada rohkem oste Euroopas; et strateegiliselt tugevdada Euroopa kaitsetööstust teatavates sektorites;on veendunud, et uusi ELi õigusakte kaitsealaste riigihangete valdkonnas ei tohiks kasutada vahendina, mis võimaldab USA korporatiivsetel huvidel ühepoolselt mõjutada Euroopa kaitsealaste riigihangete turgusid;
26.
viitab samaaegselt siiski põhitingimusele, et kõik liikmesriigid peavad järgima nõukogu poolt 25. aprillil 2005 vastu võetud Euroopa Liidu sõjaliste kaupade nimekirja (Euroopa Liidu relvaekspordi toimimisjuhendis käsitletud varustus) ELT C 127, 25.5.2005, lk 1.
ümbertöötatud ELi tegevusjuhendi kaitseotstarbelise varustuse ekspordi kohta vastu võtavad ja sellest kinni peavad; kutsub komisjoni üles nimetatud nimekirjast kinnipidamist kontrollima ja hindama;
27.
palub komisjonil ja Euroopa Kaitseagentuuril esitada pikaajalisi ettepanekuid, näidates, kuidas tihedamad sidemed ELi ja USA, aga ka selliste riikide nagu Ukraina ja teatud sektorites ka Venemaa riigihangete turgude vahel võivad kaasa tuua nii suurema valiku kui ka tõhusama spetsialiseerumise;
28.
palub komisjonil uurida, mil määral liigitavad liikmesriigid kahesuguse kasutusega vahendeid ja tehnoloogiat teatud juhtudel sõjaliseks, vältides sellega ELi riigihankeid käsitlevate õigusaktide kohaldamist;
29.
rõhutab Euroopa Kaitseagentuuri ja teiste praegu relvahangetega tegelevate asutuste juhtivat rolli;
30.
jagab arvamust, et kaitsevarustuse turu killustatuse lõpetamisel paraneb tööstuse konkurentsivõime tänu suurematele tootepartiidele, teadusuuringute suuremale tasuvusele ning paremale turustatavusele maailmaturul; rõhutab samaaegselt aga, et 1998. aastal relvaekspordi toimimisjuhendisse sisse viidud vabatahtlikke ekspordipiiranguid kolmandatesse riikidesse tuleb täiel määral kohaldada;
31.
peab turu avamist eelduseks, et tugevdada ELi majanduslikult kandevõimelist relvatööstust, arendada autonoomset ja tootlikku tööstuslikku baasi kulusäästlikumateks hangeteks ning tagada vajalikud kaitsevõimsused; on samaaegselt arvamusel, et relvatööstuse paratamatult tekkiv kontsentreerumine peab olema ühenduse konkurentsiõiguse kohaldamise osas komisjoni intensiivse järelevalve ja kontrolli all (konkurentsi peadirektoraat), et masstootmise eelised valdkondlike monopolide ja sellega seotud ettevõtete turuvõimu tõttu ohtu ei satuks;
32.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele.
