P6_TA(2005)0427
Globaliseerumise sotsiaalne mõõde
A6-0308/2005
Euroopa Parlamendi resolutsioon globaliseerumise sotsiaalse mõõtme kohta ( 2005/2061(INI) )
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Globaliseerumise sotsiaalne mõõde – ELi poliitika panus hüvede kõigile kättesaadavaks tegemisel" ( KOM(2004)0383 );
–
võttes arvesse
globaliseerumise sotsiaalse mõõtme maailmakomisjoni (WCSDG)
24. veebruaril 2004 avaldatud raportit "Õiglane globaliseerumine: kõigile võimaluste loomine";
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
–
võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni raportit ning väliskomisjoni ja arengukomisjoni arvamusi ( A6-0308/2005 )
A.
arvestades, et vaatamata globaliseerumise paljudele positiivsetele külgedele ja globaalse turumajanduse tänu teaduslike teadmiste arengule üles näidatud suurele tootmisvõimsusele, tekitab globaliseerumisprotsess suurt majanduslikku ja sotsiaalset tasakaalustamatust nii riikides endis kui ka riikide vahel, mis on kogu maailmas ühiskonna suuri osi mõjutavat töötust ja vaesust arvestades väga tõsine sotsiaalne probleem;
B.
arvestades, et globaliseerumine suurendab lõhet rikaste ja vaeste vahel, ning arvestades, et selle negatiivsete mõjude neutraliseerimiseks on vaja teha suuri investeeringuid inimestesse kõigil ühiskonna tasanditel ja kõigis vanuserühmades;
C.
arvestades, et majandus muutub järjest globaalsemaks ja poliitilisemaks ning regulatiivinstitutsioonid jäävad suuremalt jaolt riigi või regionaalsele tasandile, ning arvestades, et ükski olemasolevatest institutsioonidest ei näe ette demokraatlikku seiret globaalsete turgude üle ega hüvita peamist ebavõrdsust riikide vahel;
1.
tervitab komisjoni teatist, mis võimaldab käivitada esialgse arutelu WCSDG
raporti teemal, töötamaks välja asjakohane ELi poliitika, kuid samal ajal eeldab, et komisjon esitab konkreetsemad ettepanekud ELi sise- ja välispoliitika kohta antud valdkonnas;
2.
nõustub WCSDG seisukohaga, et globaliseerumisprotsessi peaks iseloomustama tuntav sotsiaalne mõõde, mis põhineb ülemaailmselt jagatud väärtustel, inimõiguste ja inimväärikuse austamisel, mis on õiglane, kõikehõlmav ja demokraatlikest põhimõtetest juhinduv, annab võimalusi ja käegakatsutavaid hüvesid kõikidele riikidele ja inimestele ning on seotud aastatuhande arengueesmärkidega;
3.
on veendunud, et EL võib oma sise- ja välispoliitika, sotsiaalse mudeli ja selle arendamise kaudu rahvusvahelisel tasandil ning vastastikusel austusel, konstruktiivsel dialoogil ja meie ühise saatuse tunnistamisel põhineva globaalse koostöö kaudu anda sellesse protsessi märgatava panuse;
4.
juhib tähelepanu sellele, et WCSDG raportis viidatakse globaliseerumise kasude ja koormiste ebavõrdsele jaotusele maailma riikide hulgas: jaotus on alates 1990. aastast paranenud ainult Aasias;
5.
leiab, et globaliseerumine ei peaks tähendama ainult seda, et EL saab rohkem Euroopast väljapoole müüa, vaid seda, et eelkõige kolmanda maailma riikidele tuleb anda võimalus müüa rohkem ELile, parandamaks nende majanduskasvu, tööhõivet ning sotsiaalset kaasatuse taset; tunnistab, et ühist põllumajanduspoliitikat on vaja reformida, kui tahetakse globaliseerumise seda aspekti esile tuua ning et kampaania "Jätkem vaesus möödanikku" kujuneks edukaks;
6.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles tagama, et ELi kaubandus-, põllumajandus- ja välispoliitika sobivad kokku asutamislepingu artiklis 178 sätestatud arengupoliitikaga ja aastatuhande arengueesmärkidega;
7.
leiab, et Euroopa Liit peaks võtma konkreetseid meetmeid vaesuse vastu võitlemiseks, muutes oma poliitikat palju järjepidevamaks, eriti põllumajanduse ja kaubanduse alal koos võlgade kustutamise ja abiga;
8.
rõhutab, et vaesus ja keskkonnakahjustused on omavahel tihedalt seotud: keskkonnaprobleemid, nagu bioloogilise mitmekesisuse vähenemine või kliimamuutused, mõjutavad sageli ühiskonna kõige vaesemaid kihte ja suurendavad nende vaesust ning vaesus toob kaasa keskkonnakahjustuste suurenemise, kui puudub alternatiiv loodusvarade röövkasutusele; seepärast tuleb globaliseerumise sotsiaalset mõõdet käsitleda seoses keskkonnamõõtmega;
9.
väljendab rahulolu Lissaboni vahearuande üle ja rõhutab, et muudetud Lissaboni strateegia võib osutuda kasulikuks vahendiks globaliseerumise mitmetele väljakutsetele vastamisel; väljendab veelkord toetust Lissaboni strateegiale, mis rõhutab majandusliku, sotsiaalse ja keskkonna mõõtme vastastikust sõltuvust; peab enamate ja paremate töökohtade loomist oluliseks eeltingimuseks, kui maailm tahab areneda sotsiaalse õigluse suunas; juhib tähelepanu sellele, et maailma teised osad võivad liikmesriikide hea tava teatud aspekte käsitleda mudelina; märgib, et see saab võimalikuks üksnes juhul, kui liikmesriikidel õnnestub läbi viia vajalikud struktuurireformid, edendades ja kohandades vastastikku majandusarengut, tööhõivet ja sotsiaalpoliitikat; rõhutab vajadust tõhusa juhtimise järele, et saavutada nimetatud reformide läbiviimine, ning nõuab tungivalt, et liikmesriigid ja nende valitsused võtaksid endale vastutuse muudetud Lissaboni strateegia eduka elluviimise eest; rõhutab lisaks liikmesriikidevahelise koostöö tähtsust, et kiirendada investeerimist inimressurssidesse, teadusuuringutesse ja innovatsiooni; on seisukohal, et Lissaboni strateegia eesmärgid on miinimumeesmärgid, mille täitmisele liikmesriigid peaksid pühenduma;
10.
tervitab komisjoni tõdemust, et konkurentsivõime säilitamiseks ELis on kõikide jaoks sotsiaalse heaolu tagamiseks vaja suuri investeeringuid inimressurssidesse kõigis vanuserühmades; eeldab seetõttu konkreetseid meetmeid ja ettepanekuid selliste investeeringute tagamiseks ning kutsub ELi üles keskenduma kvalifikatsiooni arendamise parandamisele kõikidel tasemetel, eriti lihttööliste hulgas, võimaldamaks töötajatel ära kasutada globaliseerumisel tekkivaid võimalusi ja toetamaks ettevõtteid, kes vastutavad oma töötajate tööalase koolitamise eest;
11.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles edendama järgmiste eesmärkidega sotsiaalpoliitika kava:
-
kaasava ja ühtekuuluva ühiskonna arendamine, mis eeldab stabiilset tööhõivet toetavaid meetmeid ja töötajate õiguste austamist;
-
soolisel võrdõiguslikkusel põhineva ühiskonna edendamine ning kõigi diskrimineerimisvormide vastu võitlemine;
-
kõiki elanikkonna rühmi arvestav sotsiaalpoliitika;
-
osalusdemokraatia erinevate sotsiaal- ja tööhõivepoliitika aspektide osana;
12.
rõhutab, et tõhusaid tööturu korralduse eeskirju ja sotsiaalkindlustussüsteeme ei saa valitsused üksinda saavutada, vaid et on vaja kaasata tööturu osalised, kellel on nii riigi kui Euroopa tasandil õigus otsuste tegemise protsessis osaleda; on seisukohal, et lisaks tuleb toetada tööandjate organisatsioonide ja ametiühingute võimalusi ja suutlikkust astuda konstruktiivsesse sotsiaaldialoogi, kuna see on oluline restruktureerimise võimalike negatiivsete sotsiaalsete tagajärgede leevendamiseks ja kõrvaldamiseks ning samuti eeltingimuseks, kui EL soovib ette näha globaliseerumise negatiivseid tagajärgi ja positiivseid võimalusi;
13.
rõhutab seda, kui tähtis on austada ja täita inimõiguste ülddeklaratsiooni (UDHR), rõhutab kõikide inimõiguste, sealhulgas majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste õiguste, vastastikust sõltuvust ja jagamatust ning seda, kui olulised on ILO peamised tööhõivestandardid (ILO Core Labour Standards – CLS), mis käsitlevad töökohal diskrimineerimise ja sunniviisilise või pealesunnitud töö likvideerimist, ühinemisvabadust, kollektiivläbirääkimiste õigust ja laste töö keelustamist;
juhib tähelepanu sellele, et praegusel ajal ei rakendata ülddeklaratsioonis ja ILO peamistes tööhõivestandardites sätestatud põhimõtteid piisavalt;
14.
võtab teadmiseks WCSDG seisukoha peamiste tööhõivestandardite osas, mille kohaselt otsused ja poliitilised tavad ei ole sageli praktikas rakendatavad; kutsub nõukogu, komisjoni ja liikmesriike üles tegema kõike, mis on nende võimuses, et edendada peamisi tööhõivestandardeid nii oma sise- kui ka välispoliitikas, ning tagama, et ükski nende poliitikavaldkondade aspekt ei takistaks standardite täitmist; märgib ELi võimalusi peamiste tööhõivestandardite edendamiseks kahepoolsete ja regionaalsete kokkulepete, arengu- ja väliskoostöö, arengumaade turulepääsu võimaldava kaubanduspoliitika kaudu ning sotsiaalarengu eesmärgiga eraalgatuste toetamise ja globaaltasandil hea juhtimise edendamise kaudu;
15.
nõuab, et erinevates ELi välisprogrammides omistataks suuremat tähtsust sotsiaalsetele õigustele ja sotsiaaldialoogile, inimõigustele ja õiguse ülimuslikkusele ning lapse õiguste kaitsele, eelkõige õigusele saada haridust, mis võimaldaksid prioriteediks seada demokratiseerimise ja õigusriigi loomise arengumaades; ilma selleta ei ole säästev areng võimalik;
16.
nõuab, et komisjon tagaks kahepoolsete kokkulepete kaudu vähemalt CLSi austamise, et tagada inimlikud töötingimused ning vältida naiste ja laste ärakasutamist asjaomastes riikides;
17.
tervitab komisjoni ettepanekut, mille kohaselt võiksid kahepoolsed suhted hõlmata positiivsete stiimulite rakendamist toodetele, mis vastavad teatud sotsiaalsetele standarditele; tervitab komisjoni ettepanekut luua uusi ühismehhanisme (joint bilateral observatories) globaliseerumise sotsiaalse mõõtme kavandamiseks ja jälgimiseks kahepoolsete kokkulepete sõlmimisel; on samuti veendunud, et EL peaks kasutama oma kahepoolseid suhteid, toetamaks globaliseerumise sotsiaalse mõõtme maailmakomisjoni soovitusi, et piiritaguseid ja EList väljapoole viidud töökohti ei võtaks üle odavat tööjõudu palkavad ettevõtted kolmandas maailmas, vaid et selle asemel loodaks kvaliteetseid töökohti, mis aitavad parandada töötajate ja nende perekondade elukvaliteeti neis riikides;
18.
kutsub komisjoni üles sellega seoses läbi vaatama kõiki olemasolevaid kahepoolseid kokkuleppeid, eelkõige majanduspartnerluse kokkuleppeid ja kalanduspartnerluse kokkuleppeid, tagamaks, et need on igati kooskõlas aastatuhande arengueesmärkide ja säästva arengu põhimõttega;
19.
tervitab komisjoni ettepanekut, mille kohaselt püüavad komisjon, nõukogu ja liikmesriigid saavutada ILOle WTOs vaatleja staatust eesmärgiga parandada institutsioonidevahelise dialoogi kvaliteeti; märgib, et parlament kutsus juba 4. juuli 2002. aasta resolutsioonis tööhõive, sotsiaalse olukorra ja globaliseerumise kohta ELT C 271 E, 12.11.2003, lk 598.
institutsioone ja liikmesriike üles püüdlema vaatlejastaatuse saavutamise poole, ning kutsub neid nüüd üles nimetatud vallas edu saavutama; lisaks sellele kutsub komisjoni, nõukogu ja liikmesriike üles töötama selle nimel, et muuta ILO standardid WTO liikmetele siduvaks;
20.
on veendunud, et rahuldava töö saamine vastavalt ILO rahuldava töö tagamise tegevuskavale tuleb seada prioriteediks riiklikul, ELi ja globaalsel tasandil; rõhutab, et korralike töökohtade, sealhulgas töötajate õiguste, sotsiaalse kaitse ning meeste ja naiste võrdõiguslikkuse tagamine on hädavajalik selleks, et vaesuse vastu tõhusalt võidelda; märgib siiski, et see eesmärk ei kajastu ELi välispoliitikas ega ka ELi rahvusvahelises kaubandus-, finants- ja rahapoliitikas;
21.
märgib, et 1999. aastal Seattle'is toimunud WTO ministrite konverentsi läbirääkimisvolituste kohaselt pidi EL korraldama ministrite tasandil konverentsi kaubanduse, tööhõive ja tööhõivestandardite teemal; märgib, et seejärel võttis Euroopa Liit endale kohustuse korraldada see konverents hiljemalt 2001. aastal; kutsub nüüd komisjoni üles kõrvaldama see tegematajätmine hiljemalt 2006. aasta juuniks; konverentsini jäänud aja jooksul tuleks alustada dialoogi eelkõige WTO arenevate liikmesriikidega, et käsitleda kaubanduse, tööhõive ja minimaalsete tööhõivestandardite vahelist suhet;
22.
usub, et ülemaailmse osalejana peaks EL olema tegevuskava "Korralike töökohtade ja korraliku pensioni tagamine kõigile" peamine edendaja; rõhutab, et tuleks heaks kiita töötajate õiguste ja sotsiaalse kaitse teatud miinimumstandardid ning tunnustada neid kui sotsiaalmajanduslikku alust, mis tooks kaasa pikaajalise heaolu igale maailma riigile, ning et töökohad, tööhõive ja "korralik töö" peaksid ideaalis saama võimalikult kiiresti kinnitatava üheksanda aastatuhande arengueesmärgi keskseks osaks;
23.
nõustub WCSDGga, et aastatuhande arengueesmärgid on esimeseks sammuks globaalsele majandusele sotsiaalmajandusliku aluse loomisel, nõustub komisjoniga, et ELi poliitika ühtsust tuleb antud valdkonnas tugevdada; loodab, et komisjon esitab konkreetsed ettepanekud selle saavutamiseks; rõhutab, et ELi sotsiaalse acquis" vähendamisest ei ole globaalse konkurentsi säilitamiseks kasu, ning et selle asemel tuleks ELis kõrgema tulutaseme säilitamiseks parandada tootlikkust ja haridust;
24.
juhib tähelepanu asjaolule, et piirkondlikul tasemel on hea täiustada sotsiaalseid mudeleid ja vastata globaliseerumise väljakutsetele; juhib tähelepanu sellele, et liikmesriikide vaheline solidaarsus ning Euroopa naabruspoliitika raames paranenud suhted ELi ja naaberriikide vahel võiksid olla eeskujuks teiste maailmajagude riikidele; usub, et ELi partnerlus peaks sisaldama sotsiaalsammast, mis hõlmab muuhulgas tööhõivestandardeid;
25.
eeldab, et komisjon kasutab ELi vahendeid negatiivsete tulemuste heastamiseks ning uute väljavaadete avamiseks tundlikumatele piirkondadele ja tööstussektoritele ning nõrgematele töötajarühmadele; ootab, et komisjon võtab sobivaid meetmeid nende ettevõtete peatamiseks, kes paigutavad töötajaid ümber vaid struktuuri- või muude vahendite saamiseks, ning nõuab süstemaatilise ülevaatuse teostamist selliste vahendite jaotamise pikaajaliste eesmärkide täitmise üle;
26.
rõhutab, et praegune majandusmudel on väga tihedalt seotud naftavarudega ning et sellisel sõltuvusel võib olla negatiivseid mõjusid mitte ainult hindade kujunemisele seoses energiavarude puudusega, vaid, veelgi enam, see võib põhjustada ka äärmiselt tõsise sotsiaalse mõjuga konflikte ja ebastabiilsust lõunapoolkera tootvates riikides;
27.
rõhutab ausa kaubanduse tähtsust vaesuse kõrvaldamisel maapiirkondades ja innustab komisjoni andma konkreetset järelkaja lubadustele anda ausat kaubandust järgivatele tootjatele ja nende toodete edasimüüjatele ELi riikides rohkem tehnilist ja eelarvetoetust;
28.
rõhutab, et arengumaad ja vähimarenenud maad vajavad jätkuvat asümmeetrilist kohtlemist WTOs, et arvestada nende suhteliselt nõrga positsiooniga rahvusvahelises kaubandussüsteemis;
29.
rõhutab, et globaliseerumise sotsiaalne mõõde räägib WTO režiimi reformi kasuks; rõhutab lisaks, et WTO lepinguid tuleb hinnata nende majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju seisukohast ning et vajalikkuse testid tehniliste kaubandustõkete ja muudes lepingutes tuleb asendada jätkusuutlikkuse testidega;
30.
rõhutab, et WTO üle tuleb sisse seada sisuline demokraatlik kontroll, mis tähendab tõelist seadusandlikku kontrolli valitud esindajate või parlamentide poolt;
31.
rõhutab poliitika ühtsuse tähtsust ning nõustub komisjoniga, et EL peaks järjekindlamalt üles astuma Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis, ILOs, Bretton Woodsis ja teistes rahvusvahelistes organisatsioonides; samuti kutsub komisjoni üles tegema jõupingutusi tagamaks, et teised ILO liikmesriigid saavutaksid vajaliku poliitilise ühtsuse teistes rahvusvahelistes organisatsioonides, eelkõige WTOs; on seisukohal, et nende organisatsioonide prioriteediks tuleks seada üldtunnustatud minimaalsed tööhõivestandardid; on veendunud, et ELi tõhusust sotsiaalse mõõtmega, eelkõige peamiste tööhõivestandarditega täielikult integreeruva arengumudeli edendamisel on võimalik suurendada ühtse osalemisega mitmepoolse juhtimisega institutsioonides;
32.
rõhutab, et kolmanda maailma sotsiaalse arengu toetamiseks on tugevdatud ÜRO asendamatu; julgustab seetõttu liikmesriike toetama käimasolevat tööd ÜRO reformimiseks; rõhutab, et poliitikavaldkondade ühtsuse tagamiseks, mis on vajalik aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks ja üldisemalt selleks, et globaliseerumine aitaks kaasa sotsiaalsele arengule, on vaja uut ja tugevdatud ÜRO majandus- ja sotsiaalnõukogu (ECOSOC), ideaalis muudetud inimarengu nõukoguks, millel oleks volitus koordineerida IMFi, Maailmapanga, WTO ja ILO, samuti ÜRO arenguprogrammi (UNDP) ja ÜRO keskkonnaprogrammi (UNEP) tööd;
33.
nõustub WCSDGga, et parlamendi järelevalvet mitmepoolse süsteemi üle tuleks jätkuvalt laiendada, tervitab vastavale parlamendifraktsioonile tehtud ettepanekut taotleda ühtsust globaalse majandus-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika vahel eesmärgiga välja töötada integreeritud järelevalve peamiste rahvusvaheliste organisatsioonide üle, peab Euroopa Parlamendi osalemist parlamendifraktsiooni töös võimaluseks anda oma panus selleks, et kõik sotsiaalsed rühmad saaksid globaliseerumisest maksimaalset kasu;
34.
nõustub komisjoniga, et erasektor ja eraalgatused ning ühishuvirühmade ja globaalsete meetmete loomine ja mobiliseerimine erinevate sotsiaalasutuste (nt valitsusväliste organisatsioonide) poolt võivad anda olulise panuse hea sotsiaalse juhtimise edendamisse; tunneb heameelt, et komisjon toetab rahvusvahelistele ettevõtetele mõeldud OECD suuniseid, milles määratletakse vastutustundliku ärikäitumise põhimõtted; toetab komisjoni ettepanekut laiendada suuniste rakendamise ulatust, sidudes need kahepoolsete kokkulepetega; nõustub komisjoniga, et suuniste rakendamine peab olema täpne ja järjepidev; kutsub komisjoni üles jätkama teadlikkuse tõstmist hea tava, olemasolevate vahendite ja dokumentide, näiteks OECD suuniste osas;
35.
on seisukohal, et väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid ei tohi eemaldada aktiivsest osalemisest globaliseerunud majanduses ning vastavalt sellele nõuab tungivalt, et komisjon looks ergutusmehhanismid selliste ettevõtete koostöövõrkude loomiseks; kutsub lisaks sellele kohandama Euroopa äriühingu ja kooperatiivide põhikirju nii, et seda tüüpi ettevõtted saaksid täielikult osaleda globaliseerunud majanduses;
36.
märgib, et WCSDG soovitab ILO-l kokku kutsuda mitmepoolne huvirühmade foorum ettevõtte sotsiaalse vastutuse teemal; märgib, et WCSDG tunnistab, et ettevõtte sotsiaalse vastutuse tegeliku mõju osas on tunda skeptitsismi; soovitab komisjonil läbi viia uusi teadlikkuse tõstmise kampaaniaid eesmärgiga suurendada ettevõtte sotsiaalse vastutuse majanduslikku kasu;
37.
on seisukohal, et hargmaiste ettevõtete sotsiaalsed ja keskkonnaalased kohustused tuleb selgelt määratleda ning ELi tegevust selles valdkonnas tuleb tõhustada; usub, et ettevõtete sotsiaalset vastutustunnet käsitleva mitmepoolse foorumi töö konkreetsete järelmeetmete tähtaeg on ammu möödas, ning kutsub komisjoni üles avaldama sellekohast teatist;
38.
toetab komisjoni jõupingutusi tõsta rahvusvaheliste ettevõtete hulgas teadlikkust nende sotsiaalsest vastutusest, millel on olnud veel piiratud tulemus;
39.
kutsub komisjoni üles esitama ettepanekut sotsiaalse märgistamise kohta, mis põhineks sellistel kriteeriumidel nagu inim- ja ametiühinguõiguste austamine, töökeskkond, töötajate koolitamine ja arendamine, võrdne kohtlemine ning sotsiaalsete ja eetiliste aspektide kaalutlemine ümbritseva kogukonna kodanike ja töötajate puhul;
40.
märgib, et riigid kujundavad migratsioonipoliitikat üha enam kodumaise tööturu vajadustest lähtuvalt; nõuab, et migratsioonipoliitika peab põhinema rahvusvahelisel konventsioonil kõigi võõrtööliste ja nende pereliikmete õiguste kaitse kohta;
41.
rõhutab vajadust töötada välja migratsioonipoliitika, mis põhineb sellel konventsioonil ning mis võtaks ühelt poolt arvesse tööturu vajadusi ja teiselt poolt kaitseks piisavalt võõrtööliste ja nende perekondade õigusi;
42.
märgib, et migratsioon on globaliseerumisdebatis oluline, kuid ka tundlik teema, millele leitakse lahendus alles siis, kui liikmesriigid on kokku leppinud ühises tunnustamis- ja integratsioonikorras;
43.
rõhutab vajadust tagada inimeste parem teavitamine globaliseerumise eelistest ja väljakutsetest ning rõhutab haridusasutuste ja meedia tähtsust selles valdkonnas;
44.
nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon annaksid vajalikud vahendid ja investeeringud eespool mainitud protsesside edendamiseks;
45.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmes-, läbirääkija- ja kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele.
