P7_TA(2010)0037
'Peking +15„ – ÜRO soolise võrdõiguslikkuse tegevusplatvorm
B7-0118/2010
Euroopa Parlamendi 25. veebruari 2010. aasta resolutsioon „Peking +15” – ÜRO soolise võrdõiguslikkuse tegevusprogrammi kohta
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse Pekingis 1995. aasta septembris toimunud neljandat naiste maailmakonverentsi, Pekingis vastu võetud deklaratsiooni ja tegevusprogrammi ning nendest tulenevaid dokumente, mis võeti vastu ÜRO erakorralistel istungjärkudel „Peking +5” ja „Peking +10”, vastavalt 9. juunil 2000. aastal ja 11. märtsil 2005. aastal, ja mis käsitlevad Pekingi deklaratsiooni ja tegevusprogrammi rakendamise edasisi meetmeid ja algatusi;
–
võttes arvesse 1979. aasta ÜRO konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta (CEDAW);
–
võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 14. septembri 2009. aasta resolutsiooni „Süsteemisisene sidusus” (A/RES/63/311), milles kindlalt toetatakse erinevate soolise võrdõiguslikkuse üksuste koondamist üheks liitüksuseks;
–
võttes arvesse 1948. aasta inimõiguste ülddeklaratsiooni;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eelkõige selle artikleid 1, 2, 3, 4, 5, 21 ja 23;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artiklit 2, milles rõhutatakse selliseid liikmesriikide ühiseid väärtusi nagu pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 19, milles nimetatakse võitlust soolise diskrimineerimisega;
–
võttes arvesse komisjoni 1. märtsi 2006. aasta teatist „Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised 2006–2010” ( KOM(2006)0092 );
–
võttes arvesse nõukogu 2. detsembri 1998. aasta järeldusi, mille kohaselt Pekingi tegevusprogrammi rakendamisele antav iga-aastane hinnang peab sisaldama kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid näitajaid ja sihttasemeid;
–
võttes arvesse ELi soolise võrdõiguslikkuse eest vastutavate ministrite Pekingi tegevusprogrammi kümne aasta tulemuste läbivaatamise raames 4. veebruaril 2005. aastal esitatud ühisdeklaratsiooni, milles nad muu hulgas kinnitavad oma tugevat toetust ja pühendumist Pekingi deklaratsiooni ja tegevusprogrammi täielikule ja tõhusale elluviimisele;
–
võttes arvesse nõukogu 2.–3. juuni 2005. aasta kohtumise järeldusi, milles kutsutakse liikmesriike ja komisjoni üles tugevdama institutsioonilisi mehhanisme soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks ja looma raamistikku Pekingi tegevusprogrammi rakendamise hindamiseks, et edusamme oleks võimalik järjepidevamalt ja süstemaatilisemalt jälgida;
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 2006. aasta märtsis vastu võetud Euroopa soolise võrdõiguslikkuse pakti EÜ bülletään 3-2002, punkt I.13.
;
–
võttes arvesse nõukogu 14. mai 2007. aasta järeldusi, milles käsitletakse soolist võrdõiguslikkust ja naiste mõjuvõimu suurendamist arengukoostöös;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu eesistujariigi Rootsi koostatud üksikasjalikku aruannet „Peking +15: tegevuskava ja Euroopa Liit”, milles juhitakse tähelepanu tõketele, mis takistavad soolise võrdõiguslikkuse täielikku saavutamist;
–
võttes arvesse oma 15. juuni 1995. aasta resolutsiooni ÜRO neljanda naiste maailmakonverentsi kohta: „Võrdsus, areng ja rahu” EÜT C 166, 3.7.1995, lk 92.
ning 10. märtsi 2005. aasta resolutsiooni neljanda ülemaailmse naisteteemalise konverentsi järelmeetmete kohta: tegevusplatvorm (Peking +10) ELT C 320 E, 15.12.2005, lk 247.
;
–
võttes arvesse 26. jaanuaril 2010 teemal „Peking +15 – ÜRO soolise võrdõiguslikkuse tegevusprogramm” komisjonile ja nõukogule esitatud küsimusi ( O-0006/2010 – B7–0007/2010 , O-0007/2010 – B7–0008/2010 );
–
võttes arvesse kodukorra artikli 115 lõiget 5 ja artikli 110 lõiget 2,
A.
arvestades, et pingutustest hoolimata pole Pekingi tegevusprogrammi strateegilisi eesmärke saavutatud ning ebavõrdsus ja soolised stereotüübid püsivad, kuna tegevusprogrammis käsitletud valdkondades on naised endiselt meestest alamal;
B.
arvestades, et sooline võrdõiguslikkus on üks Euroopa Liidu lepingus sätestatud Euroopa Liidu aluspõhimõtteid ning üks liidu eesmärkidest ja ülesannetest, ning arvestades, et naiste ja meeste vahelise võrdsuse süvalaiendamine kõikidesse liidu tegevustesse on liidu eriline ülesanne;
C.
arvestades, et naiste ja tütarlaste õigus täielikult kasutada kõiki inimõigusi on üldiste inimõiguste võõrandamatu, lahutamatu ja jagamatu osa ning nii naiste ja tütarlaste olukorra parandamise kui ka rahu, julgeoleku ja arengu oluline tegur;
D.
arvestades, et otsustavalt tähtis on panna mehed ja poisid aktiivselt osalema soolise võrdõiguslikkuse edendamise poliitikas ja kavades ning pakkuda meestele reaalset võimalust, eriti isapuhkuse abil, perekonna ja koduga seotud kohustuste jagamiseks naistega võrdsetel alustel;
E.
arvestades, et naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise konventsiooni (CEDAW) ja Pekingi tegevusplatvormi vahel võib leida olulist sisulist sünergiat, sest konventsiooniga on hõlmatud platvormi mitmed otsustava tähtsusega valdkonnad;
F.
arvestades, et hiljuti tähistati CEDAWile allakirjutamise (18. detsember 1979) kolmekümnendat aastapäeva ja konventsiooni fakultatiivprotokolli kümnendat aastapäeva ja et fakultatiivprotokolliga on CEDAWi komiteele antud volitused käsitleda üksikisikute kaebusi õiguste rikkumiste kohta, ning arvestades, et praeguseks on CEDAWi ratifitseerinud 186 riiki, kellest 98 on ratifitseerinud ka fakultatiivprotokolli;
G.
arvestades, et ÜRO naiste olukorra komisjoni 54. istungi (nn Peking +15 kohtumine) teemaks on otsustatud võtta Pekingi deklaratsiooni läbivaatamine ja panus soolise aspekti väljatöötamisse aastatuhande arengueesmärkide täieliku saavutamise huvides,
1.
rõhutab, et Pekingi tegevusprogrammi strateegiliste eesmärkide saavutamisel tehtud edusammudest hoolimata püsivad endiselt ebavõrdsus ja soolised stereotüübid ning seejuures on naised paljudes tegevusprogrammis käsitletud valdkondades jäänud meestega võrreldes alamale positsioonile;
2.
peab kahetsusväärseks, et nii riikide kui ka ELi tasandil puuduvad õigeaegselt laekuvad, usaldusväärsed ja võrreldavad andmed Pekingi tegevusplatvormi järelmeetmete jaoks valitud ja paljudes Pekingi tegevusprogrammis nimetatud määrava tähtsusega valdkondades juba väljatöötatud näitajate kohta, muu hulgas naiste ja vaesuse, naiste vastu suunatud vägivalla, institutsiooniliste mehhanismide, naiste ja relvakonfliktide, ning tütarlaste kohta;
3.
kutsub komisjoni üles arendama edasi Pekingi tegevusprogrammi rakendamise iga-aastase läbivaatamise protsessi ning kasutama tõhusal viisil ära näitajaid ja analüüsiaruandeid erinevate poliitikavaldkondade edendamisel ja uute soolist võrdõiguslikkust taotlevate algatuste alusena;
4.
peab vajalikuks, et komisjon töötaks välja vahehindamise kava Pekingi tegevusprogrammi järelmeetmete raames juba väljatöötatud näitajate kogumitega töö regulaarseks jätkamiseks ning nende läbivaatamiseks, kasutades kõiki olemasolevaid vahendeid, muu hulgas komisjoni soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise kõrgetasemelise töörühma ekspertteadmisi;
5.
nõuab, et komisjon võtaks oma juhiste järelmeetmete strateegia väljatöötamisel arvesse majandus- ja finantskriisi, kliimamuutuse mõju naistele, säästvat arengut, vananevat ühiskonda, etnilistesse vähemustesse kuuluvate naiste, eelkõige romi naiste olukorda, ning järgnevaid praegu kehtivate juhiste prioriteete: naiste ja meeste võrdne majanduslik iseseisvus, sh etnilistesse vähemustesse kuuluvate sisserändajatest naiste mitmekordse diskrimineerimise vastane võitlus (alapunkt 1.6); töö-, pere- ja eraelu ühitamine; naiste ja meeste võrdne osalemine otsustamisprotsessis; soolise vägivalla kaotamine; ühiskonnas valitsevate sooliste stereotüüpide kaotamine; ning soolise võrdõiguslikkuse edendamine välis- ja arengupoliitikas;
6.
kutsub liikmesriike ja komisjoni üles võtma täiendavaid meetmeid naiste mõjuvõimu suurendamiseks, soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks ja süvalaiendamiseks arengukoostöös, muu hulgas soolist võrdõiguslikkust käsitleva ELi tegevuskava koostamise lõpuleviimise ja vastuvõtmise abil, kooskõlas abi tõhusust käsitleva Pariisi deklaratsiooni ja Accra tegevuskavaga;
7.
nõuab, et komisjon looks oma juhiste järelmeetmete strateegia väljatöötamisel tugevamad seosed Pekingi tegevusplatvormiga ja tagaks suurema sidususe ELi soolise võrdõiguslikkuse strateegia ja Pekingi tegevusplatvormis kinnitatud eesmärkide saavutamise meetmete vahel;
8.
toetab kindlalt uue ÜRO soolise võrdõiguslikkuse üksuse loomist, milles on ühendatud poliitiline ja operatiivtegevus, ja palub kõikidel ÜRO liikmesriikidel ja eriti ELi liikmesriikidel tagada, et uuele üksusele antaks olulised finants- ja inimressursid ja et seda juhiks soolise võrdõiguslikkuse eest vastutav ÜRO peasekretäri asetäitja;
9.
rõhutab, et seksuaal- ja reproduktiivtervis ning nendega seonduvad õigused on naiste õiguste tegevuskava lahutamatu osa ja et on oluline suurendada jõupingutusi naiste reproduktiivõiguste ja -tervise parandamiseks nii Euroopas kui kogu maailmas;
10.
rõhutab, et seksuaal- ja reproduktiivtervis on naiste tervishoiu tegevuskava lahutamatu osa;
11.
rõhutab, et aborti ei tohiks propageerida pereplaneerimise moodusena ning et igal juhul tuleks tagada abordi teinud naiste inimlik kohtlemine ja nõustamine;
12.
kutsub Euroopa Liitu üles liituma konventsiooniga naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta (CEDAW) ja selle fakultatiivprotokolliga vastavalt Lissaboni lepinguga kehtestatud uuele õigusraamistikule;
13.
ergutab Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituuti edendama liikmesriikidevahelist teabevahetust kõigis Pekingi tegevusprogrammis käsitletud valdkondades soolise võrdõiguslikkuse alaste heade tavade vahetamise programmi kaudu, eesmärgiga kindlustada tegevusprogrammis kehtestatud kohustuste täitmine;
14.
nõuab, et 2010. aastal toimuval Lissaboni strateegia läbivaatamisel lisataks sellele tugev soolise võrdõiguslikkuse prioriteet/peatükk koos uute eesmärkidega, tugevdataks sidemeid Pekingi tegevusplatvormiga ning Pekingi tegevusplatvormi järelmeetmete jaoks väljatöötatud Pekingi näitajaid kasutataks soolise aspekti tugevdamiseks riiklikes reformikavades ja riiklikes aruannetes sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse strateegiate kohta;
15.
palub komisjonil vaadata regulaarselt läbi edusammud, mis on saavutatud nendes Pekingi tegevusprogrammis määratletud määrava tähtsusega valdkondades, mille osas on juba kehtestatud Pekingi tegevusprogrammi järelmeetmete jaoks välja töötatud näitajad;
16.
nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmeriigid võtaksid vastu konkreetse soolise võrdõiguslikkuse poliitika, mis hõlmaks ka aktiivseid meetmeid, ja rakendaksid seda, et kiirendada tegeliku soolise võrdõiguslikkuse saavutamist ja edendada kõigi inimõiguste täielikku tagamist naistele ja tütarlastele;
17.
väljendab heameelt, et sooline võrdõiguslikkus on uue eesistujariigi Hispaania kavades tähtsal kohal;
18.
tunnistab, et soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine ja konkreetsed meetmed soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks on üksteist vastastikku toetavad strateegiad, mille struktuure ja meetodeid tuleb tugevdada ja tõhusalt kasutada nii riikide kui ka ELi tasandil;
19.
ergutab Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituuti arendama edasi strateegiaid ja vahendeid soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamiseks eelkõige soolise aspekti mõju hindamisel ja soolise võrdõiguslikkuse arvessevõtmisel eelarve koostamise käigus;
20.
kinnitab vajadust süstemaatiliselt rakendada ja jälgida soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist õigusloome-, eelarve- ja muudes olulistes protsessides ning strateegiaid, programme ja projekte erinevates poliitikavaldkondades, sh majandus- ja integratsioonipoliitikas, avatud koordinatsiooni meetodis nii tööhõive puhul kui ka sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse osas, ELi säästva arengu strateegias, Euroopa noorsoovaldkonna koostööraamistikus, välis- ja arengupoliitikas ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikas, ning kinnitab vajadust edendada Pekingi tegevusprogrammi järelmeetmete võtmisel väljatöötatud näitajate süstemaatilist kasutamist kõigis asjaomastes poliitikavaldkondades ja protsessides;
21.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja ÜRO peasekretärile.
