P6_TA(2005)0122
Autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ja sõidumeerikuid käsitlevate normide ühtlustamine ***II
A6-0076/2005
Euroopa Parlamendi õigusloomega seotud resolutsioon nõukogu ühise seisukoha kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ning nõukogu määruste (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 muutmise kohta (11337/2/2004 – C6-0250/2004 – 2001/0241(COD))
(Kaasotsustamismenetlus: teine lugemine)
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse nõukogu ühist seisukohta (11337/2/2004 – C6-0250/2004 ) ELT C 63 E, 15.3.2005, lk 11.
;
–
võttes arvesse oma seisukohta esimesel lugemisel ELT C 38 E, 12.2.2004, lk 152.
Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud komisjoni ettepaneku (KOM(2001)0573) ELTC 51 E, 26.2.2002, lk 234.
kohta;
–
võttes arvesse komisjoni muudetud ettepanekut (KOM(2003)0490) ELTs seni avaldamata.
;
–
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 62;
–
võttes arvesse transpordi- ja turismikomisjoni soovitust teisele lugemisele ( A6-0076/2005 );
1.
kiidab ühise seisukoha muudetud kujul heaks;
2.
teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile.
P6_TC2-COD(2001)0241
Euroopa Parlamendi seisukoht vastu võetud teisel lugemisel 13. aprillil 2005 eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ)
nr … /2005
teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise ning nõukogu määruste (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 muutmise kohta
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 71,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, EÜT C 221, 17.9.2002, lk 19.
pärast konsulteerimist regioonide komiteega,
toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras Euroopa Parlamendi 14. jaanuari 2003. aasta
seisukoht
(ELT C 38 E, 12.2.2004, lk 152), nõukogu
9. detsembri 2004. aasta
ühine seisukoht (
ELT C 63 E, 15.3.2005, lk 11
) ja Euroopa Parlamendi
13. aprilli 2005. aasta
seisukoht.
ning arvestades järgmist: (1)
Autovedude valdkonnas tuleb nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3820/85 (teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta) EÜT
L
370, 31.12.1985, lk 1.
Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2003/59/EÜ (ELT L 226, 10.9.2003, lk 4).
kohaselt ühtlustada konkurentsitingimusi sisetranspordi, eriti autoveo osas ning parandada töötingimusi ja liiklusohutust.
Nendes valdkondades saavutatud edusamme tuleks säilitada ja edasi arendada.
(2)
Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivile 2002/15/EÜ autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta EÜT L 80, 23.3.2002, lk 35.
on liikmesriigid kohustatud võtma meetmeid, mis piiravad autojuhtide maksimaalset nädalast tööaega.
(3)
Määruse (EMÜ) nr 3820/85 sõidukijuhtide sõiduaegu, vaheaegu ja puhkeaegu riigisisesel ja rahvusvahelisel autoveol ühenduse piires käsitlevate teatud sätete ühetaoline tõlgendamine, kohaldamine, jõustamine ja täitmise jälgimine kõikides liikmesriikides on osutunud raskeks, kuna sätted on liiga üldised.
(4)
Et saavutada sätete eesmärke ja vältida negatiivset suhtumist eeskirjade kohaldamisse, on soovitav nimetatud sätete tõhus ja ühetaoline kohaldamine.
Seetõttu on vajalikud selgemad ja lihtsamad eeskirjad, mis on nii veoettevõtjatele kui ka rakendusasutustele kergemini mõistetavad, tõlgendatavad ja kohaldatavad.
(5)
Käesolevas määruses ettenähtud meetmed töötingimuste osas ei tohiks kahjustada tööturu osapoolte õigust leppida kokku töötajate jaoks soodsamates tingimustes kollektiivläbirääkimiste käigus või muul viisil.
(6)
On soovitav selgelt määratleda käesoleva määruse kohaldamisala, määrates kindlaks
sellega
hõlmatud sõidukite põhikategooriad.
(7)
Käesolevat määrust tuleks kohaldada autoveol, mida teostatakse kas eranditult ühenduse piires või ühenduse, Šveitsi ja Euroopa Majanduspiirkonna
lepingu osalisriikide
vahel.
8)
1. juuli 1970. aasta rahvusvahelisel
maanteeveol
töötava sõiduki meeskonna
tööaja
Euroopa
kokkuleppe
(AETR)
kehtiva
redaktsiooni sätteid tuleb ka edaspidi kohaldada veose ja sõitjate kohaletoimetamisel sõidukitega, mis on registreeritud ühes liikmesriigis või
AETRi osalisriigis
, kogu teekonna kestel ühenduse ja kolmanda riigi, väljaarvatud Šveitsi ja Euroopa Majanduspiirkonna
lepingu osalisriikide
vahel või läbi taolise riigi territooriumi.
On soovitav, et ühendus ja AETRi osalisriigid muudaksid nimetatud kokkulepet, et kooskõlastada see antud määrusega.
(9)
Sõitjate või veose kohaletoimetamisel sõidukitega, mis on registreeritud kolmandas riigis, mis ei ole AETRi osalisriik, tuleb
käesolevat
määrust
kohaldada ühenduse piires kogu teekonna
osas.
(10)
Kuna
AETRi objekt
jääb käesoleva määruse kohaldamisalasse, on läbirääkimiste pidamise ja
nimetatut kokkuleppe
sõlmimise õigus ühendusel.
(11)
Kui ühenduse eeskirjade muutmine asjaomases valdkonnas nõuab vastavaid muudatusi
AETRi, tegutsevad
liikmesriigid ühiselt, et taolised muudatused AETRi selles sätestatud menetluse kohaselt võimalikult kiiresti sisse viia.
(12)
Erandite loetelu tuleks ajakohastada, et arvestada autoveosektoris viimase üheksateistkümne aasta jooksul toimunud arengutendentse.
(13)
Tõlgendamise kergendamiseks ja käesoleva määruse ühetaolise kohaldamise tagamiseks tuleb kõik olulised mõisted täielikult määratleda.
Lisaks tuleb teha jõupingutusi, et riiklikud järelvalveasutused tõlgendaksid ja rakendaksid antud määrust ühtemoodi.
"Nädala" määratlus käesolevas määruses ei tohiks takistada sõidukijuhti alustamast oma tööd mis tahes nädalapäeval.
(14)
Tõhusa rakendamise tagamiseks on äärmiselt oluline, et teedel kontrolli teostavad asjakohased asutused oleksid pärast üleminekuaega võimelised tuvastama, et antud päeva ja sellele eelnenud 28 päeva
jooksul on sõidu- ja puhkeaegu käsitlevatest eeskirjadest nõuetekohaselt
kinni peetud.
(15)
Põhieeskirjad sõiduaja osas tuleb sätestada lihtsamalt ja selgemalt, et võimaldada tõhusat ja ühetaolist rakendamist digitaalse sõidumeeriku abil kooskõlas nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määrusega (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8.
Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 432/2004 (ELT L 71, 10.3.2004, lk 3).
ning käesoleva määrusega.
Lisaks sellele peaksid liikmesriikide rakendusasutused püüdma saavutada alalises komitees üksmeelt käesoleva määruse rakendamise osas.
(16)
Määruse (EMÜ) nr 3820/85 sätted lubasid valida ööpäevaseid sõidu- ja vaheaegu nii, et sõidukijuhid said ilma sõitu täielikult katkestamata sõita liiga kaua, tuues sellega kaasa liiklusohutuse olukorra ja juhtide töötingimuste halvenemise.
Seetõttu tuleks tagada selline vaheaegade jaotus, mis ei võimaldaks kuritarvitusi.
(17)
Käesoleva määruse eesmärgiks on parandada määruse kohaldamisalasse kuuluvate töötajate sotsiaalseid tingimusi ning üldist liiklusohutust.
Seda eesmärki teenivad esmajoones sätted maksimaalse ööpäevase, nädalase ja kahenädalase sõiduaja kehtestamise kohta , säte, mis kohustab sõidukijuhte kasutama regulaarset iganädalast puhkeaega vähemalt korra kahe järjestikuse nädala jooksul, ning sätted, mille kohaselt ööpäevane puhkeaeg ei tohi mingil juhul olla lühem üheksatunnisest katkematust puhkeajast.
Kuna nimetatud sätetega on tagatud kohane puhkeaeg, ei ole vähendatud ööpäevaste puhkeaegade hüvitussüsteem enam vajalik, arvestades sätete praktilise rakendamisega seotud viimaste aastate kogemusi.
(18)
Paljud autoveod ühenduse piires sisaldavad teekonnalõike, mis tuleb läbida parvlaeva või rongiga.
Taoliste vedude puhul tuleb seetõttu kehtestada selged ja asjakohased eeskirjad ööpäevaste puhkeaegade ja vaheaegade osas.
(19)
Piiriülese kauba- või reisijateveo kasvu silmas pidades on liiklusohutuse ning teedel ja ettevõtjate valdustes korraldatavate kontrollide tõhusama rakendamise huvides, et kontrollitakse ka teistes liikmesriikides või kolmandates riikides teostatud vedude sõiduaegu, puhkeaegu ja vaheaegu ning tuvastatakse, kas asjakohastest eeskirjadest peeti täies ulatuses ja nõuetekohaselt kinni.
(20)
Veoettevõtjate vastutust tuleb kohaldada vähemalt nende veoettevõtjate suhtes, kes on juriidilised või füüsilised isikud, välistamata siiski menetlusi füüsiliste isikute suhtes, kes on käesolevat määrust rikkuvate kuritegude puhul täideviijad, kihutajad või kaasaaitajad.
(21)
Sõidukijuhid, kes töötavad mitme veoettevõtja juures, peaksid iga ettevõtjat asjakohaselt teavitama, et võimaldada neil täita käesolevast määrusest tulenevaid kohustusi.
(22)
Sotsiaalse progressi edendamiseks ja liiklusohutuse parandamiseks peab iga liikmesriik säilitama õiguse teatud otstarbekohaste meetmete
võtmiseks.
(23)
Liikmesriigid
peaksid kehtestama eeskirjad sõidukite osas, mida kasutatakse regulaarseks reisijateveoks, kui läbitav teekond ei ole pikem kui 50
kilomeetrit
.
Need eeskirjad peaksid pakkuma piisavat kaitset lubatud sõiduaegade ning kohustuslike vaheaegade ja puhkeaegade kujul.
(24)
Määruse tõhusa rakendamise huvides on soovitav, et kõiki riigisiseseid ja piiriüleseid reisijateveoteenuseid kontrollitakse standardse sõidumeerikuga.
(25)
Liikmesriigid peavad kehtestama karistused, mida tuleb käesoleva määruse rikkumisel kohaldada, ja tagama nende jõustamise.
Need karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed, hoiatavad ja mittediskrimineerivad.
Liikmesriikide käsutuses olevate võimalike meetmete paketti tuleks lisada võimalus raske rikkumise korral sõiduki kasutamist takistada.
Käesolevas määruses sisalduvad sätted karistuste või menetluste kohta ei tohiks mõjutada
tõendamiskohustust
käsitlevaid siseriiklikke eeskirju.
(26)
Selge ja tõhusa rakendamise huvides on soovitav tagada nende sätete ühetaolisus, mis käsitlevad veoettevõtjate ja sõidukijuhtide vastutust käesoleva määruse rikkumise eest.
Selline vastutus võib vastavalt liikmesriigile kaasa tuua kriminaal- või halduskaristuse või tsiviilvastutuse.
(27)
Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt selgeid ühiste sõidu- ja puhkeaegu käsitlevate eeskirjade kehtestamist, ei ole võimalik liikmesriikide tasandil piisaval määral saavutada, mistõttu see on tulenevalt kooskõlastatud tegevuse vajadusest paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega.
Nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärgi saavutamiseks.
(28)
Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
.
(29)
Kuna juhi miinimumvanust puudutavad sätted on nüüdsest sätestatud direktiivis 2003/59/EÜ
Euroopa Parlamendi ja nõukogu15. juuli 2003. aasta direktiiv 2003/59/EÜ reisijate- või kaubaveol kasutatavate teatavate maanteesõidukite juhtide alus- ja jätkuõppe kohta ning nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja nõukogu direktiivi 91/439/EMÜ muutmise ja nõukogu direktiivi 76/914/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 226, 10.9.2003, lk 4).
Muudetud nõukogu direktiiviga 2004/66/EÜ (ELT L 168, 1.5.2004, lk 35).
ja need tuleb üle võtta aastaks 2009, peab antud määrus sisaldama üksnes üleminekusätteid juhi miinimumvanuse kohta.
(30)
Määrust (EMÜ) nr 3821/85 tuleks muuta, et väljendada veoettevõtjate ja juhtide eriomaseid kohustusi selgemalt ning edendada õiguskindlust ja maksimaalsete sõidu- ja puhkeaegade piirmäärade jõustamist teedel korraldatavate kontrollide ajal.
(31)
Ühtlasi tuleks muuta määrust (EMÜ) nr 3821/85, et tagada õiguskindlus digitaalsete sõidumeerikute kasutuselevõtu ja juhikaartide kättesaadavuse uute tähtpäevade osas.
(32)
Määruse (EÜ) nr 2135/98 alusel kasutusele võetavad sõidumeerikud, mis võimaldavad salvestada juhi tööd elektrooniliselt tema juhikaardile 28-päevase ajavahemiku jooksul ja salvestada sõiduki tööd 365-päevase ajavahemiku jooksul, võimaldab tulevikus teostada teedel kiiremat ja põhjalikumat kontrolli.
(33)
Kogemused näitavad, et käesoleva direktiivi sätetest ja eriti kahenädalase ajavahemiku jooksul ette nähtud maksimaalsest sõiduajast kinnipidamine on võimalik kindlustada ainult siis, kui teedel toimuvate kontrollidega teostatakse sobivat ja tõhusat järelevalvet teostatakse kogu ajavahemiku jooksul ja mitte ainult direktiivis 88/599/EMÜ
Nõukogu 23. novembri 1988. aasta direktiiv nr 88/599/EMÜ teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist käsitleva määruse (EMÜ) nr 3820/85 ja autovedudel kasutatavaid sõidumeerikuid käsitleva määruse (EMÜ) nr 3821/85 rakendamiseks (EÜT L 325, 29.11.1988, lk 55).
koostoimes määrusega (EMÜ) nr 3821/85 sätestatud maksimaalselt kaheksapäevase ajavahemiku jooksul.
(34)
Direktiiv 88/599/EMÜ näeb teedel toimuvate kontrollide jaoks ette üksnes ööpäevase sõiduaja, ööpäevase puhkeaja ja vaheaegade kontrollimise.
Digitaalse sõidumeeriku kasutuselevõtmisel salvestatakse juhi ja sõiduki andmed elektrooniliselt ning andmeid on võimalik elektrooniliselt koha peal analüüsida.
See peaks võimaldama kontrollida lihtsalt ka iganädalasi puhkeaegu ning korvavat puhkeaega lühendatud ööpäevase või iganädalase puhkeaja eest.
Teedel toimuva kontrolli puhul tuleks kontrollida ka maksimaalset iganädalast 60-tunnist tööaega vastavalt direktiivile 2002/15/EÜ.
Selleks võivad juhid kanda kaasas tööandja poolt väljastatud tõendit, nagu nad teevad juba täna iganädalase puhkeaja tõendamisel, niikaua kui andmete käsitsi sisestamine digitaalsesse sõidumeerikusse ei ole kohustuslik.
Keskmise iganädalase 48-tunnise tööaja kontrollimine peaks toimuma võrdlusajavahemiku põhjal ka edaspidi ettevõtete territooriumil läbiviidavate kontrollide käigus.
(35)
Direktiivi 88/599/EMÜ artikli 2 lõike 2 kohaselt nähakse ette igal aastal vähemalt 1% tööpäevade kontrollimine, millest tuleb vähemalt 15% kontrollida teedel ja vähemalt 25% ettevõtete territooriumil.
Arvukate õigusrikkumiste tõttu on vajalik kontrollitavate päevade määra järkjärguline suurendamine vähemalt 2 %-ni alates 1. jaanuarist 2007, 3 %-ni alates 1. jaanuarist 2009 ja 4 %-ni alates 1. jaanuarist 2011.
Vähemalt 30% kontrollitavate tööpäevade üldarvust tuleks kontrollida teedel ja vähemalt 50% ettevõtete territooriumil, kuna sellised kontrollid on ainsaks vahendiks, et kindlustada kinnipidamine juhtide üldisest tööskeemist.
Lisaks tuleb direktiivi 88/599/EMÜ muuta selliselt, et kontrolle teostatakse ka kooskõlas direktiiviga 2002/15/EÜ.
(36)
Digitaalset sõidumeerikut puudutavate õigusnormide kohaldamine peaks toimuma kooskõlas käesoleva määrusega, et muuta autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide järelevalve ja jõustamine optimaalselt tõhusaks.
(37)
Selguse ja otstarbekohasuse huvides tuleks määrus (EMÜ) nr 3820/85 kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva määrusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
I PEATÜKK
Sissejuhatavad sätted Artikkel 1
Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad kauba- ja reisijateveoga hõivatud sõidukijuhtide sõiduaegade, vaheaegade ja puhkeaegade kohta, et ühtlustada konkurentsitingimusi sisetranspordi liikide, eriti autoveosektori osas ning parandada töötingimusi ja liiklusohutust.
Lisaks sellele on käesoleva määruse eesmärgiks aidata kaasa järelevalve ja haldussunni praktika parandamisele liikmesriikides, samuti töökorralduse parandamisele autoveosektoris.
Artikkel 2
1.
Käesolevat määrust kohaldatakse autoveo korral, mille puhul on tegemist:
a)
kaubaveoks kasutatavate sõidukitega, mille lubatud täismass koos haagise või poolhaagisega ületab 3,5 tonni, või
b)
reisijateveoks kasutatavate sõidukitega, mis on ehitatud või alaliselt ümberekohandatud rohkem kui üheksa inimese veoks, juht kaasa arvatud, ning on selleks otstarbeks ette nähtud.
2.
Käesolevat määrust kohaldatakse sõltumata sõiduki
registreerimisriigist
autovedude suhtes, mida teostatakse:
a)
ainult ühenduse piires;
b)
ühenduse, Šveitsi ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osalisriikide vahel.
3.
Käesolevat määrust kohaldatakse autoveo korral ühenduse piires kogu teekonna osas AETRi osalisriigiks mitteolevas kolmandas riigis registreeritud sõidukitega.
4
.
AETRi
sätteid kohaldatakse käesoleva määruse asemel piiriüleste autovedude suhtes, mida teostatakse osaliselt väljaspool lõikes 2 nimetatud piirkondi sõidukite suhtes, mis on registreeritud ühenduses või
AETRi osalisriikides
kogu teekonna
osas.
Artikkel 3
Käesolevat määrust ei kohaldata vedude korral, mille puhul on tegemist:
a)
sõidukitega, mida kasutatakse regulaarseks reisijateveoks, kui liini pikkus ei ületa 50 km;
b)
sõidukitega, mille suurim lubatud kiirus ei
ületa 40 km/h;
c)
traktoritega, mille suurim lubatud kiirus ei ületa 40 km/h
d)
sõidukitega, mis kuuluvad relvajõududele, pääste- ja tuletõrjeteenistustele ning korrakaitseorganitele või on nende käsutuses ilma juhita, kui vedu leiab aset nimetatud teenistuste ametiülesannete täitmiseks ja sõidukite kasutus on nende kontrolli all;
e)
sõidukitega, mida kasutatakse eriolukordades
humanitaarabi vedamiseks
või
päästeoperatsioonides
;
f)
meditsiinilistel eesmärkidel kasutatavate erisõidukitega;
g)
avariiliste sõidukite veoks kasutatavate eriotstarbeliste sõidukitega, mida kasutatakse 100 km raadiuses nende asukohast;
h)
sõidukitega, mis läbivad tehnilise arendamise, remondi või hoolduse eesmärgil teekatsetusi, ning uute ja ümberehitatud sõidukitega, mis pole veel kasutusse võetud;
i)
kaupade mitteäriliseks veoks kasutatavate sõidukite või sõidukite kombinatsioonidega, mille lubatud täismass ei ületa
3,5 tonni
;
j)
kaubanduslike sõidukitega, mis on selle liikmesriigi, kus neid kasutatakse, õigusaktide kohaselt ajaloolised, ning mida ei kasutata reisijate- või kaubaveoks;
k)
sõidukid, mida kasutatakse seoses kanalisatsiooniga, üleujutuste vastu kindlustamisega, vee-, gaasi- ja elektriteenustega, maanteehoolduse ja -kontrolliga, jäätmete kogumise ja hävitamisega, telegraafi- ja telefoniteenustega, raadio- ja teleleviga ning raadio- või telesaatjate või vastuvõtjate asukoha määramisega;
l)
autorongiga, mille lubatud täismass ei ületa 3,5 tonni ja mida kasutatakse materjali, varustuse või masinate veoks, mida juht vajab oma kutsetöö teostamiseks, ning mida kasutatakse juhi ettevõtte suhtes vähem kui 100 kilomeetri raadiuses, tingimusel, et sõiduki juhtimine ei ole juhi põhikohustus.
Artikkel 4
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
autovedu
– reisijate- või kaubaveoks kasutatava mis tahes koormaga või koormata sõiduki teekond täielikult või osaliselt üldkasutataval maanteel;
b)
sõidukid
– mootorsõidukid, traktorid, täishaagised või poolhaagised või nende mootorsõidukite kombinatsioonid, mis on määratletud järgmiselt:
–
mootorsõiduk
: teel mehaaniliselt iseliikuv sõiduk, mis ei ole alaliselt rööbastel liikuv sõiduk ja mida tavaliselt kasutatakse reisijate- või kaubaveoks;
–
traktor
: teel mehaaniliselt iseliikuv sõiduk, mis ei ole alaliselt rööbastel liikuv sõiduk ja mis on spetsiaalselt kavandatud vedama, lükkama või liigutama täishaagiseid, poolhaagiseid, riistu või masinaid;
–
täishaagis
: sõiduk, mis on kavandatud mootorsõiduki või traktori külge haakimiseks;
–
poolhaagis
: ilma esiteljeta järelveok, mis on haagitud selliselt, et oluline osa selle massist ja koorma massist toetuks traktorile või mootorsõidukile;
c)
juht
– isik, kes juhib sõidukit kas lühiajaliselt või kes sõidab kaasa
sõiduki juhtimise eemsärgil;
d)
vaheaeg
– mis tahes ajavahemik, mil juht ei juhi sõidukit ega tegele teiste töödega ning mida kasutatakse üksnes puhkuseks;
e)
teised tööd
– kõik direktiivi 2002/15/EÜ artikli 3 punktis a tööajana määratletud tegevused, välja arvatud sõiduki juhtimine, samuti mis tahes töö sama või mõne teise tööandja jaoks transpordisektoris või väljaspool seda;
f)
puhkus
– mis tahes katkestamatu ajavahemik, mida juht võib vabalt kasutada;
g)
ööpäevane puhkeaeg
– ööpäevane ajavahemik, mida juht võib vabalt kasutada ja mis hõlmab
kas
"regulaarset ööpäevast puhkeaega" või "lühendatud ööpäevast puhkeaega":
–
regulaarne ööpäevane puhkeaeg
– vähemalt
12tunnise
kestusega katkematu puhkeaeg.
Seda regulaarset ööpäevast puhkeaega võib aga jaotada ka kahte ossa, kusjuures esimene osa peab hõlmama vähemalt kolmetunnist katkematut ajavahemikku ja teine osa vähemalt üheksatunnist katkematut ajavahemikku;
–
lühendatud ööpäevane puhkeaeg
– vähemalt 9tunnine, kuid lühem kui
12tunnine
katkematu puhkeaeg;
h)
iganädalane puhkeaeg
– katkematu puhkeaeg, mida juht võib vabalt kasutada ja mis hõlmab regulaarset iganädalast puhkeaega või lühendatud iganädalast puhkeaega:
–
regulaarne iganädalane puhkeaeg
– vähemalt 45tunnine katkematu puhkeaeg;
–
lühendatud iganädalane puhkeaeg
– katkematu puhkeaeg, mis on lühem kui 45 tundi, mida saab
lühendada
minimaalselt
36
järjestikuse tunnini
, kui seda kasutatakse sõiduki tavalises paiknemiskohas või juhi elukohas, ja 24 järjestikuse tunnini, kui seda kasutatakse mujal.
Kaugsõidujuhid võivad võtta korvava puhkuse kolmenädalase ajavahemiku jooksul;
i)
nädal
– ajavahemik alates 00.00 esmaspäeval ja lõpetades 24.00 pühapäeval;
j)
sõiduaeg - tegevuse kestvus, mille vältel juht vastavalt sõidumeerikutele kontrollib sõidukit ja osaleb aktiivselt liikluses, samuti aeg, mida juht vajab sõiduks lähetuskohta või sõidukini, kui kohalesõit toimub sõidukiga, mida juht ise juhib, ja kui läbitud teekond on pikem kui 100 kilomeetrit;
k)
ööpäevane sõiduaeg
– ööpäevase puhkeaja lõpu ja sellele järgneva ööpäevase puhkeaja alguse või ööpäevase ja iganädalase puhkeaja vahele jääv summeeritud sõiduaeg;
l)
iganädalane sõiduaeg
– ühe nädala piiresse jääv summeeritud sõiduaeg;
m)
lubatud täismass
– täiskoormaga sõiduki maksimaalne ekspluatatsiooniks lubatud mass;
n)
regulaarne reisijatevedu
– siseriiklik ja rahvusvaheline vedu vastavalt nõukogu 16. märtsi 1992. aasta määruse (EMÜ) nr 684/92 bussidega toimuva rahvusvahelise reisijateveo ühiseeskirjade kohta EÜT L 74, 20.3.1992, lk 1.
Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.
artiklis 2 sätestatud mõistele;
o)
mitme juhiga vedu
– vedu, kus kahe järjestikuse ööpäevase puhkeaja vahele või ööpäevase ja iganädalase puhkeaja vahele jääva
sõiduperioodi
kestel juhib sõidukit
vähemalt kaks juhti
.
Mitme juhiga veo korral on esimese
ja viimase
tunni jooksul teise juhi või teiste juhtide kohalolek vabatahtlik, ülejäänud ajal aga kohustuslik;
p)
veoettevõtja
– iga füüsiline isik, iga juriidiline isik, iga tulunduslik või mittetulunduslik ühendus või isikute rühm, mis ei ole juriidiline isik, samuti iga iseseisva õigusvõimega ametiasutus või iseseisva õigusvõimega asutuse alluvuses olev ametiasutus, mis tegeleb autovedudega kas rendi või tasu eest või omal kulul;
q)
sõiduperiood
- summeeritud sõiduaeg alates ajahetkest, mil juht pärast puhkeaega või regulaarset vaheaega alustab sõiduki juhtimist, kuni ajahetkeni, mil juht alustab puhkeaega või regulaarset vaheaega.
Sõiduperiood
võib olla katkematu või katkestatud;
r)
regulaarne vaheaeg
- vähemalt 15minutiline katkematu vaheaeg, mis moodustab vähemalt viis minutit regulaarse vaheaja alguse hetkeks kogunenud summeeritud sõiduaja iga poole tunni või alustatud poole tunni kohta.
II PEATÜKK
Sõiduki meeskond, sõiduajad, vaheajad ja puhkeajad Artikkel 5
1.
Konduktori vanuse alampiir on 18 aastat.
2.
Kaasjuhi vanuse alampiir on 18 aastat.
Liikmesriigid võivad siiski vähendada kaasjuhtide vanuse alampiiri 16 aastale järgmistel tingimustel:
a)
autovedu teostatakse ühes liikmesriigis 50 km raadiuses sõiduki paiknemiskohast, kaasa arvatud kohalikud omavalitsused, mille keskused jäävad nimetatud raadiusse,
b)
vähendamine toimub kutseõppe huvides ja
c)
ei minda vastuollu asjaomase liikmesriigi tööseadusandlusega.
Artikkel 6
1.
Ööpäevane sõiduaeg ei tohi ületada üheksat tundi.
Mitte rohkem kui kaks korda ühe nädala jooksul võib seda aega pikendada 10 tunnini.
2.
Iganädalane sõiduaeg ei tohi ületada 56 tundi ja viia direktiivis 2002/15/EÜ sätestatud iganädalase tööaja ülemmäära ületamiseni.
3.
Summeeritud sõiduaeg
iga kahe nädala kohta ei tohi ületada 90 tundi.
4.
Ööpäevane ja iganädalane sõiduaeg hõlmavad kõiki sõiduaegu ühenduse või kolmanda riigi territooriumil.
5.
Juht peab artikli 4 lõikes e nimetatud ajad, samuti kõik sõiduajad sõidukis, mida kasutatakse ärilistel eesmärkidel väljaspool käesoleva määruse reguleerimisala, registreerima "teiste töödena"; lisaks sellele peab
ta määruse
(EMÜ) nr 3821/85 artikli 15 lõike 3 punkti c kohaselt registreerima pärast oma viimast ööpäevast või iganädalast puhkeaega veedetud "valmisolekuajad".
Need ajad tuleb kanda käsitsi salvestuslehele või väljatrükile või sisestada manuaalselt sõidumeerikusse.
Artikkel 7
Pärast nelja ja poole tunnist
sõiduperioodi
teeb juht vähemalt 45minutilise katkematu vaheaja, kui ta ei alusta
vaheaega.
Antud
vaheaega
võib asendada vähemalt 15-minutiliste vaheaegadega, mis toimuvad ühtlaste ajavahemike järel kogu sõiduaja jooksul või vahetult pärast seda nii, et järgitakse lõiget 1, ja et pärast nelja- ja pooletunnist sõiduaega või vahetult pärast seda toimuks 45-minutiline vaheaeg.
Artikkel 8
1.
Juht peab kinni pidama ööpäevastest ja iganädalastest puhkeaegadest.
2.
24 tunni jooksul pärast eelmist ööpäevast või iganädalast puhkeaega peab juht alustama uut ööpäevast puhkeaega.
Kui ööpäevase puhkeaja 24tunnisesse ajavahemikku jääv osa moodustab vähemalt 9 tundi, kuid vähem kui
12 tundi,
loetakse kõnealune ööpäevane puhkeaeg vähendatud ööpäevaseks puhkeajaks.
3.
Ööpäevast puhkeaega võib pikendada nii, et tekib regulaarne iganädalane puhkeaeg või vähendatud iganädalane puhkeaeg.
4.
Juht tohib kahe iganädalase puhkeaja vahel võtta maksimaalselt kolm vähendatud ööpäevast puhkeaega.
5.
Erandina lõikest 2 peab juht mitme juhiga sõiduki puhul 30 tunni jooksul pärast ööpäevast või iganädalast puhkeaega võtma uue ööpäevase puhkeaja, mis peab olema vähemalt 9 tunni pikkune.
6.
Kahe mis tahes üksteisele järgneva nädala jooksul peab juht võtma vähemalt järgmised puhkeajad:
–
kaks regulaarset iganädalast puhkeaega; või
–
üks regulaarne iganädalane puhkeaeg ja üks vähendatud iganädalane vähemalt 24tunnine puhkeaeg.
Seejuures kompenseeritakse vähendatud puhkeaeg samaväärse puhkusega, mis tuleb võtta tervikuna enne kõnealusele nädalale järgneva kolmanda nädala lõppu.
Iganädalane puhkeaeg peab algama hiljemalt eelmise iganädalase puhkeaja lõpule järgnenud kuue 24tunnise ajavahemiku lõppu.
7.
Erinevalt ülalmainitust on reisijateteveo puhul lubatud alustada nädalast puhkeaega hiljemalt pärast eelmise regulaarse iganädalase puhkeaja lõpule järgnenud 12 24-tunnist ajavahemikku; sel juhul tuleb võtta kaks regulaarset iganädalast puhkeaega ja üks lühendatud iganädalane puhkeaeg koos.
Summeeritud sõiduaeg nimetatud 12 24-tunnise perioodi jooksul ei tohi ületada 90 tundi.
8.
Iganädalaste puhkeaegade vähendamise eest saadud kompensatoorne puhkus tuleb
võtta koos
vähemalt üheksa tunni pikkuse puhkeajaga.
9
.
Ööpäevaseid
puhkeaegu, mida
ei kasutata sõiduki tavalises paiknemiskohas, võib veeta sõidukis, kui see on varustatud magamisasemega iga juhi jaoks ega liigu.
10.
Iganädalase puhkeaja, mis algab ühel ja lõpeb teisel nädalal, võib lisada ükskõik kummale neist nädalatest, kuid mitte mõlemale nädalale.
Artikkel 9
1.
Erandina artiklist 8 tohib juht, kes saadab oma parvlaeva või rongiga veetavat sõidukit, regulaarset ööpäevast puhkeaega katkestada mitte rohkem kui kahel korral teiste töödega, mille kogukestus ei tohi ületada ühte tundi.
2.
Lõikes 1 nimetatud regulaarse ööpäevase puhkeaja jooksul peab juhil olema juurdepääs magamis- või lamamisasemele.
III PEATÜKK
Veoettevõtja vastutus Artikkel 10
1.
Veoettevõtjatel on keelatud töölepingu alusel töötavatele või veoettevõtja käsutusse antud juhtidele makstava tasu, ka lisatasu ja preemiate kujul makstavate summade sidumine läbisõidetud vahemaa pikkusega ja/või edasitoimetatud kauba
kogusega.
2.
Veoettevõtja korraldab lõikes 1 nimetatud juhtide töö nii, et juhid saavad kinni pidada nõukogu määrusest (EMÜ) nr 3821/85 ja käesoleva määruse II peatükist.
Veoettevõtja peab juhti nõuetekohaselt juhendama ja regulaarselt kontrollima määruse (EMÜ) nr 3821/85 ja käesoleva määruse II peatüki täitmist.
3.
Veoettevõtja vastutab oma sõidukijuhtide
poolt tema kasumi eesmärgil sooritatud
rikkumiste eest ka juhul, kui rikkumine pandi toime mõne teise liikmesriigi või kolmanda riigi territooriumil.
Ilma et see piiraks liikmesriigi õigust võtta veoettevõtjat piiramatule vastutusele, võivad liikmesriigid selle vastutuse siduda lõigetes 1 ja 2 toodud sätete rikkumisega.
Liikmesriigid võivad kaaluda kõiki tõendeid, mis võivad tõendada asjaolu, et veoettevõtjat ei saa toimepandud rikkumise eest põhjendatult vastutusele võtta.
4.
Ettevõtjad, kaubasaatjad, ekspedeerijad, reisikorraldajad, peatöövõtjad, alltöövõtjad ja juhtide vahendamise agentuurid tagavad, et lepinguliselt sätestatud ajakavad
on kooskõlas
käesoleva määruse sätetega.
5.
Veoettevõtjad on kohustatud vastavalt direktiivi 2002/15/EÜ artikli 9 punktile b pidama juhtide tööaja üle arvestust.
Sellel eesmärgil võtavad nad sobivaid meetmeid, et olla teavitatud tööaja summast ka mitme tööandja juures töötavate ja või ajutiselt ettevõtja käsutuses olevate juhtide puhul.
6
. a)
Veoettevõtja, kes kasutab käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluvates sõidukites sõidumeerikut, mis vastab määruse (EMÜ) nr 3821/85 IB lisale tagab, et:
i)
kõik andmed laetakse salvestusseadmelt ja juhikaardilt regulaarselt alla vastavalt liikmesriigi nõuetele ja et olulised andmed laetakse alla lühemate ajavahemike tagant, et tagada kõigi veoettevõtja poolt või veoettevõtja heaks teostatud tegevustega seotud andmete allalaadimine;
ii)
kõiki nii salvestusseadmelt kui ka juhikaardilt allalaetud andmeid talletatakse pärast salvestamist vähemalt 12 kuud ja muudetakse kontrollivale ametnikule selle nõudmisel veoettevõtja valdustes kas otseselt või kaudselt ligipääsetavaks;
b)
Käesoleva lõike tähenduses tõlgendatakse mõistet "allalaadimine"
vastavalt määruse
(EMÜ) nr 3821/85 IB lisa I peatüki punkti s määratlusele.
c)
Oluliste andmete allalaadimise maksimaalse ajavahemiku üle vastavalt punkti a alapunktile i saab komisjon otsustada kooskõlas artikli 24 lõikes 2 nimetatud menetlusega.
IV PEATÜKK
Erandid Artikkel 11
Piiramata juba kehtivate kollektiivlepingute või teiste töösuhte poolte vaheliste kokkulepete kohaldamist, võib
iga
liikmesriik kohaldada
täielikult tema territooriumil teostatavate autovedude suhtes kõrgemat vaheaegade ja puhkeaegade alammäära või madalamat sõiduaegade ülemmäära kui on sätestatud artiklites 6 kuni 9.
Sellest olenemata kohaldatakse rahvusvahelisi vedusid teostavate juhtide suhtes käesoleva määruse sätteid.
Artikkel 12
Tingimusel et liiklusohutus pole seeläbi ohustatud, võib juht sobivasse peatuskohta jõudmisel kalduda käesoleva määruse artiklite 6 kuni 9 sätetest kõrvale ulatuses, mis tagab sõidukis asuvate isikute, sõiduki või selle lasti ohutuse.
Juht peab kõrvalekaldumise laadi ja põhjuse hiljemalt sobivasse peatuskohta jõudmisel märkima käsitsi sõidumeeriku salvestuslehele või väljatrükile või oma töögraafikusse.
Artikkel 13
1.
Tingimusel et artiklis 1 sätestatud eesmärkide saavutamist ei seata ohtu, võib iga liikmesriik oma territooriumil või kokkuleppel asjaomaste liikmesriikidega mõne teise liikmesriigi territooriumil lubada erandeid, mida kohaldatakse vedudele ühte või mitmesse järgmisesse kategooriasse kuuluvate sõidukitega:
a)
eraõiguslike veoettevõtjatega mittekonkureerivate asutuste omanduses olevad või nende poolt ilma juhita rendile võetud kauba- või reisijateveoks kasutatavad sõidukid;
b)
sõidukid, mida põllumajandus-, aiandus-, metsandus- või kalandusettevõtjad kasutavad või võtavad ilma juhita rendile kaubaveoks oma äritegevuse raames ettevõtte asukohast kuni 100
kilomeetri
raadiuses;
c)
põllu- ja metsamajanduslikud traktorid, mida kasutatakse põllu- või metsamajanduslikel töödel sõidukit omava, rentiva või liisiva ettevõtte asukohast 100
kilomeetri
raadiuses;
d)
sõidukid, mida
universaalsete postiteenuste osutajad kasutavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta, direktiivi 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta)
EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14.
Viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).
artikli 2 lõike 13 mõistes postisaadetiste kohaletoimetamiseks universaalse postiteenuse raames või selliste materjalide ja seadmete veoks, mida juht vajab seoses oma tööga.
Neid sõidukeid tohib kasutada ettevõtte asukohast 50
kilomeetri
raadiuses, tingimusel et sõiduki juhtimine ei ole juhi põhitegevus.
Liikmesriigid võivad nimetatud erandid teha sõltuvaks individuaalsetest tingimustest;
e)
sõidukid, mis on käigus ainult saartel, mille pindala ei ületa 2300 km2 ja mis ei ole riigi ülejäänud territooriumiga ühendatud mootorsõidukitele kasutamiseks avatud silla, koolme ega tunneli kaudu;
f)
ettevõtte asukohast 50
kilomeetri
raadiuses kaubaveoks kasutatavad ning survegaasi, vedelgaasi või elektri jõul liikuvad sõidukid, mille lubatud täismass koos haagise või poolhaagisega ei ületa 7,5 tonni;
g)
sõidukid, mida kasutatakse sõidukoolitusel ja juhiloa või kutsetunnistuse saamiseks vajaliku sõidueksami sooritamiseks, tingimusel et selliseid sõidukeid ei kasutata kauba- või reisijateveoks
ärieesmärkidel;
h)
10- kuni
17-kohalised sõidukid, mida kasutatakse ainult mitteäriliseks
reisijateveoks;
i)
erivarustusega
projektsõidukid mobiilsete projektide jaoks, mida kasutatakse statsionaarselt põhiliselt koolituseesmärkidel;
j)
sõidukid, mida kasutatakse taludest piima kogumiseks ning taludesse piimamahutite tagastamiseks või loomasöödaks mõeldud piimatoodete kohaletoimetamiseks;
k)
sõidukid, mis on spetsiaalselt kohandatud raha ja/väärtasjade vedamiseks;
l)
inimtoiduks mittemõeldud loomsete jäätmete või korjuste vedamiseks kasutatavad sõidukid;
m)
sõidukid, mida kasutatakse üksnes kaupade jaotuskeskustes, näiteks sadamates, ümberlaadimisrajatistes ja raudteeterminaalides asuvatel teedel;
n)
sõidukid, mida kasutatakse elusloomade veoks põllumajandusettevõtetest kohalikele turgudele ja vastupidi või turgudelt kohalikesse tapamajadesse.
2.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõike 1 alusel tehtud eranditest ning komisjon teeb erandid teatavaks ülejäänud liikmesriikidele.
3.
Liikmesriik võib pärast komisjonilt loa saamist teha oma territooriumil käesoleva määruse kohaldamisel vähesel määral erandeid sõidukitele, mida kasutatakse eelnevalt kindlaksmääratud piirkondades, mille rahvastikutihedus on väiksem kui 5 inimest ruutkilomeetri kohta, tingimusel et sellised erandid ei ohusta oluliselt artiklis 1 sätestatud eesmärke ja tagatud on juhi asjakohane kaitse, järgmiste vedude osas:
–
riigisisene regulaarne reisijatevedu, mille sõiduplaan on ametiasutuste poolt kinnitatud (sellisel juhul on lubatud üksnes vaheaegadega seotud erandid) ja;
–
sellised riigisisesed autoveod, mille puhul veetakse kaupu enda arvel või rendi või tasu eest ja mis ei avalda mõju ühtsele turule ja on vajalikud teatud majandusharude säilitamiseks riigi territooriumil ja mille puhul käesolevas määruses sätestatud erandid näevad maksimaalse raadiusena ette 100
kilomeetrit
.
Selle erandi alusel teostatav autovedu võib haarata sõitu piirkonda, mille rahvastikutihedus on 5 või enam inimest km kohta, vaid sõidu lõpetamiseks või alustamiseks.
Taoline meede peab oma laadilt ja ulatuselt olema kohane.
Artikkel 14
1.
Liikmesriigid võivad pärast komisjonilt loa saamist teha artiklite 6 kuni 9 kohaldamisel erandeid eriolukordades toimuvate vedude osas, kui sellised erandid ei ohusta oluliselt artiklis 1 nimetatud eesmärke.
2.
Pakilistel juhtudel võivad liikmesriigid teha ajutisi, mitte üle 30 päeva kestvaid erandeid, millest teatatakse viivitamata komisjonile.
3.
Komisjon teavitab teisi liikmesriike kõigist eranditest, mis on tehtud vastavalt käesolevale artiklile.
Artikkel 15
Liikmesriigid tagavad, et artikli 3 punktis a nimetatud sõidukite juhtide suhtes kohaldatakse siseriiklikke eeskirju, mis pakuvad lubatud sõiduaegade ja ettenähtud vaheaegade ning kohustuslike puhkeaegade osas kohast kaitset.
V PEATÜKK
Järelevalvemenetlus ja karistused Artikkel 16
1.
Liikmesriikides läbiviidavate minimaalsete kontrollide arvuks sätestatakse vähemalt 2% töötatud päevadest alates 1. jaanuarist 2007, 3% alates 1. jaanuarist 2009 ja 4% alates 1. jaanuarist 2011.
Viimane aste jõustub ainult siis, kui statistilistest andmetest nähtub, et keskmiselt on üle 90% kontrollitud sõidukitest varustatud digitaalse sõidumeerikuga.
2.
Kui sõiduk ei ole varustatud sõidumeerikuga vastavalt määrusele (EMÜ) nr 3821/85, kohaldatakse järgnevalt nimetatud veoteenuste osas käesoleva artikli
lõike 3 ja 4
sätteid:
a)
regulaarne siseriiklik reisijatevedu ja
b)
regulaarne rahvusvaheline reisijatevedu, mille marsruudi lõpp-punktid asuvad linnulennul mitte rohkem kui 50
kilomeetri
kaugusel kahe liikmesriigi vahelisest piirist ja mille liini pikkus ei ületa 100
kilomeetrit
.
3
.
Veoettevõtja töötab välja sõiduplaani ja töögraafiku, milles näidatakse iga juhi nimi, elukoht ja ajakava, milles määratakse eelnevalt kindlaks sõiduajad, muu töö, vaheajad ja juhi kättesaadavus.
Iga juht, kes on hõivatud
lõikes 2
nimetatud reisijateveoga, kannab endaga kaasas väljavõtet töögraafikust ja sõiduplaani koopiat.
4
.
Töögraafik
a)
peab sisaldama kõiki
lõikes 3
nimetatud üksikasju ajavahemiku kohta, mis hõlmab eelnenud 28 päeva; nimetatud üksikasju tuleb ajakohastada korrapäraste ajavahemike järel, mis ei ületa ühte kuud;
b)
peab olema alla kirjutatud veoettevõtja juhi või teda esindama volitatud isiku poolt;
c)
peab olema veoettevõtjas säilitatud ühe aasta jooksul alates graafikuga hõlmatud aja möödumisest.
Veoettevõtja annab asjassepuutuvatele juhtidele, kes seda nõuavad, töögraafikust väljavõtte; ja
d)
peab olema esitatud ja väljastatud volitatud kontrolliametnikule viimase vastavasisulisel nõudmisel.
Artikkel 17
1.
Liikmesriigid edastavad komisjonile komisjoni otsuses 93/173/EMÜ
Komisjoni 22. veebruari 1993. aasta otsus 93/173/EMÜ, millega koostatakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 3820/85 (teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta) artiklis 16 ettenähtud standardvorm (EÜT L 72, 25.3.1993, lk 33).
ettenähtud standardvormi kasutades vajaliku teabe, võimaldamaks komisjonil iga kahe aasta järel koostada aruannet käesoleva määruse ja määruse (EMÜ)
nr
3821/85 täitmisest ja arengusuundadest kõnealustes valdkondades.
2.
See teave peab komisjonini jõudma hiljemalt vaadeldava kaheaastase ajavahemiku lõppemise kuupäevale järgneval 30. septembril.
3.
Antud raport peab näitama, millist kasu on saadud artiklites 3 ja 13 sätestatud eranditest.
Vajadusel teeb komisjon ettepaneku nende sätete muutmiseks.
4.
Komisjon edastab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule 13 kuu jooksul pärast aruandes vaadeldud kaheaastase ajavahemiku lõppu.
Artikkel 18
Liikmesriigid võtavad vastu meetmed, mis võivad olla vajalikud käesoleva määruse rakendamiseks.
Artikkel 19
1.
Liikmesriigid kehtestavad
komisjoni ettepanekul
käesoleva määruse ja määruse (EMÜ) nr 3821/85 sätete rikkumiste eest
ühise karistuste rea, mis on jaotatud kategooriatesse vastavalt rikkumiste raskustele.
Nimetatud rikkumiste eest näevad liikmesriigid ette karistused
ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks.
Nimetatud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed, hoiatavad ja mittediskrimineerivad.
Käesoleva määruse ja määruse (EMÜ) nr 3821/85 rikkumine ei või kaasa tuua mitut karistustust või menetlust.
Liikmesriigid teavitavad komisjoni nimetatud meetmetest ja karistusireguleerivatest sätetest artikli 29 teises
lõikes
nimetatud kuupäevaks.
Komisjon omakorda edastab teabe liikmesriikidele.
2.
Liikmesriik võimaldab asjaomastel ametiasutustel määrata karistus veoettevõtjale ja/või sõidukijuhile käesoleva määruse rikkumise eest, mis tuvastati liikmesriigi territooriumil , kui nimetatud rikkumise eest ei ole veel karistust määratud, seda ka juhul, kui rikkumine pandi toime mõne teise liikmesriigi või kolmanda riigi territooriumil.
Seejuures kehtivad järgmised erandid: kui tuvastatakse rikkumine
–
mida ei pandud toime asjaomase liikmesriigi territooriumil ja
–
mille pani toime veoettevõtja, kelle asukoht on mõnes teises liikmesriigis või kolmandas riigis, või juht, kelle töökoht on mõnes teises liikmesriigis või kolmandas riigis,
võib asjaomane liikmesriik
kuni 1. jaanuarini 2009 karistuse määramise asemel teavitada rikkumisest selle liikmesriigi või kolmanda riigi pädevat ametiasutust, kus asub vedaja asukoht või juhi töökoht.
3.
Kui liikmesriik algatab teatud rikkumise suhtes menetluse või määrab karistuse, peab ta esitama juhile piisavad kirjalikud tõendid.
4.
Liikmesriigid tagavad proportsionaalsete karistuste süsteemi, mis võib hõlmata ka rahalisi karistusi, olemasolu juhuks, kui vedaja või temaga seotud kaubasaatjad, ekspedeerijad, reisikorraldajad, peatöövõtjad, alltöövõtjad ja sõidukijuhtide vahendamise agentuurid rikuvad käesolevat määrust või määrust (EMÜ) nr 3821/85.
Artikkel 20
1.
Juht peab kõiki liikmesriigi poolt karistuste määramisel või menetluse algatamisel esitatud tõendeid säilitama seni, kuni käesoleva määruse sama rikkumine ei saa kaasa tuua teise menetluse algatamist või teise karistuse määramist vastavalt käesolevale määrusele.
2.
Juht peab lõikes 1 viidatud tõendid nõudmisel esitama.
3.
Juht, kes töötab mitme veoettevõtja juures või on mitme veoettevõtja käsutuses, edastab igale ettevõtjale II peatüki täitmiseks piisava teabe.
Artikkel 21
Liikmesriikide kehtestatud karistuste hulka kuulub, et
asjaomane sõiduk
jäetakse ajutiselt
seisma kuni rikkumise
põhjuse kõrvaldamiseni.
Liikmesriigid võivad kohustada juhti kinni pidama ööpäevasest puhkeajast.
Lisaks sellele võivad liikmesriigid tühistada või peatada ettevõtja tegevusloa või selle kehtivust piirata, kui ettevõtja asukoht on selles liikmesriigis, või ära võtta sõidukijuhi juhiloa või selle kehtivust peatada või piirata.
Artikli 24
lõike 1
alusel moodustatud komitee töötab välja suunised käesoleva artikli ühtlustatud kohaldamiseks.
Artikkel 22
1.
Liikmesriigid abistavad üksteist käesoleva määruse kohaldamisel ja selle täitmise kontrollimisel.
2.
Liikmesriikide pädevad asutused edastavad üksteisele regulaarselt kogu olemasoleva teabe:
a)
mitteresidentide poolt toime pandud II peatüki sätete rikkumiste ning nende eest kehtestatud karistuste kohta;
b)
liikmesriigi poolt oma residentide suhtes kehtestatud karistuste kohta rikkumiste eest, mis on toime pandud mõnes teises liikmesriigis.
3.
Liikmesriigid edastavad komisjonile regulaarselt olulise teabe käesoleva määruse siseriikliku tõlgendamise ja kohaldamise kohta; komisjon teeb nimetatud teabe elektroonilisel kujul kättesaadavaks teistele liikmesriikidele.
4.
Komisjon toetab liikmesriikide vahelist dialoogi käesoleva määruse sätete siseriikliku tõlgendamise ja kohaldamise üle.
Hiljemalt ...
*
Kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.
esitab komisjon ettepaneku, mis sisaldab ühtseid tõlgendamis- ja kohaldamisnõudeid siseriiklikele kontrolliasutustele.
Artikkel 23
Ühendus alustab kolmandate riikidega läbirääkimisi, mis võivad osutuda vajalikuks käesoleva määruse rakendamise eesmärgil.
Artikkel 24
1.
Komisjoni abistab määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 18 lõikes 1 nimetatud komitee.
2.
Sellele lõikele viitamisel kohaldatakse nõuandemenetlust vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklile 3, arvestades selle artikleid 7 ja 8.
3.
Komitee võtab vastu oma töökorra.
Artikkel 25
1.
Ühe liikmesriigi taotlusel või omal algatusel:
a)
kontrollib komisjon juhtumeid, mil käesoleva määruse sätteid, eriti sõiduaegade, vaheaegade ja puhkeaegade osas, kohaldatakse ja jõustatakse erinevalt;
b)
selgitab komisjon ühise lähenemisviisi tagamiseks käesoleva määruse sätteid;
2.
Lõikes 1 viidatud juhtudel võtab komisjon artikli 24 lõikes 2 nimetatud menetluse kohaselt vastu otsuse soovitatud lähenemisviisi kohta.
Komisjon edastab oma otsuse Euroopa Parlamendile, nõukogule ja liikmesriikidele.
VI PEATÜKK
Lõppsätted Artikkel 26
Määrust (EMÜ) nr 3821/85, muudetakse järgmiselt:
1.
Artiklit 2 asendatakse järgmisega:
Artikkel 2
Käesoleva määruse kohaldamisel kehtivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr
..../2005
+
Väljaannete talitus: sisestada käesoleva määruse number.
[
teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise ning nõukogu määruste (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 muutmise kohta
]
* artiklis 4 esitatud mõisted.
_________________
* ELT L ….
2.
Artikli 3 lõikeid 1, 2 ja 3 muudetakse järgmiselt:
1.
"Sõidumeerik paigaldatakse ja seda kasutatakse liikmesriigis registreeritud sõidukites, mida kasutatakse reisijate või kauba autoveol ja mis on registreeritud ühes liikmesriigis, välja arvatud määruse (EMÜ) nr …
/2005
+ artiklis 3
ja artikli 16 lõikes 2
osutatud
sõidukid; sõidukid, mille
suhtes oli määruse (EMÜ) nr 3820/85 kohaldamisel antud erand, kuid mille suhtes erand määruse nr (EÜ) …/
2005
+ kohaselt enam ei kehti, peavad nimetatud nõude täitma hiljemalt 31. detsembriks 2007.
2.
Liikmesriigid võivad anda käesoleva määruse kohaldamisel erandi määruse
(EÜ)
nr …
/2005
+ Väljaannete talitus: sisestada käesoleva määruse number.
artikli 13 lõigetes 1 ja 3 osutatud sõidukite suhtes.
3.
Pärast komisjonilt loa saamist võivad liikmesriigid anda käesoleva määruse kohaldamisel erandi määruse
(EÜ)
nr …
/2005
+
artiklis 14 osutatud vedudel kasutatavate sõidukite suhtes
3).
Artikli 14 lõige 2 asendatakse järgmisega:
2.
Ettevõtja säilitab salvestuslehed ja väljatrükid - juhul, kui need artikli 15 lõike 1 kohaselt on olemas - kronoloogilises järjekorras ja loetaval kujul vähemalt aasta pärast nende kasutamist ja väljastab asjaomastele juhtidele nende taotluse korral koopiad.
Lisaks sellele väljastab ettevõtja asjaomatele juhtidele nende nõudmisel juhikaartidelt allalaetud andmete koopiad ja koopiate väljatrükid.
Salvestuslehed, väljatrükid ja allalaetud andmed esitatakse või antakse üle mis tahes volitatud kontrolliametniku nõudmisel.
4.
Artikli 15 muudetakse järgmiselt:
a)
Lõikele 1 lisatakse:
Kui juhikaart on kahjustatud, töötab häiretega või ei ole juhi valduses, peab juht:
i)
oma teekonna alguses trükkima välja andmed tema poolt juhitud sõiduki kohta ja kandma väljatrükile:
a)
andmed, mis võimaldavad juhi kindlakstegemist (nimi, juhikaardi või juhiloa number) ning oma allkirja;
b)
lõike 3 teise taande punktides b, c ja d osutatud ajavahemikud.
ii)
oma teekonna lõpul välja trükkima andmed sõidumeeriku poolt salvestatud ajavahemike kohta, märkima üles sõidumeeriku poolt mittesalvestatud ajavahemikud, mil ta väljatrüki koostamisest alates teostas teisi töid, oli valmisolekuseisundis või võttis
puhkuse
, ning kandma sellele dokumendile andmed, mis võimaldavad juhi kindlakstegemist (nimi, juhikaardi või juhiloa number), samuti oma allkirja.
b)
Lõike 2 teine punkt asendatakse järgmisega:
Kui juht ei viibi sõidukis ja ei saa seetõttu sõidukisse paigaldatud seadet kasutada, tuleb lõike 3 teise taande punktides b, c ja d osutatud ajavahemikud,
i)
kui sõiduk on varustatud sõidumeerikuga vastavalt I lisale, kanda salvestuslehele käsitsi, automaatse registreerimise või muude vahendite abil loetavalt ja salvestuslehte määrimata; või
ii)
kui sõiduk on varustatud sõidumeerikuga vastavalt IB lisale, kanda juhikaardile sõidumeeriku manuaalse sisestusseadme abil.
Kui IB lisa kohaselt sõidumeerikuga varustatud sõidukis viibib mitu juhti, siis tagavad juhid, et nende juhikaardid asetatakse sõidumeeriku õigesse avasse.
c)
Lõike 3
teise taande
punktid b ja c asendatakse järgmistega:
b)
muud tööd
– on mis tahes tegevus peale sõiduki juhtimise Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/15/EÜ (autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta)
*
artikli 3 punkti a tähenduses, samuti mis tahes töö sama või mõne teise tööandja jaoks kas transpordisektoris või väljaspool seda ning need tuleb registreerida märgi # all.
c)
valmisolekuaeg
– nõukogu direktiivi 2002/15/EÜ artikli 3 punkti b tähenduses tuleb registreerida märgi # all.
_________________
* EÜT L 80, 23.3.2002, lk 35.
d)
Lõige 4 tunnistatakse kehtetuks;
e)
Lõige 7 asendatakse järgmisega: 7.a)
Kui juht juhib sõidukit, mis on varustatud sõidumeerikuga I lisa kohaselt, peab ta suutma kontrolliametnikule selle nõudmisel igal ajal esitada:
i)
jooksva nädala salvestuslehed ja juhi poolt eelnenud 15 päeval kasutatud salvestuslehed,
ii)
juhikaardi selle olemasolul, ja
iii)
kõik jooksva nädala ja eelnenud 15 päeva jooksul koostatud käsikirjalised kanded ja väljatrükid, mis on ette nähtud käesoleva määruse ja määrusega
(EÜ)
nr …/
2005
+
.
Pärast 1. jaanuari 2008 hõlmavad alapunktides i ja iii osutatud ajavahemikud siiski jooksvat päeva ja eelnenud 28 päeva.
b)
Kui juht juhib sõidukit, mis on varustatud sõidumeerikuga IB lisa kohaselt, peab ta suutma kontrolliametnikule selle nõudmisel igal ajal esitada:
i)
juhikaardi selle olemasolul;
ii)
kõik jooksva nädala ja eelnenud 15 päeva jooksul koostatud käsikirjalised kanded ja väljatrükid, mis on ette nähtud käesoleva määruse ja määrusega
(EÜ)
nr …
/2005
+
, ja
iii)
salvestuslehed punktis 1 osutatud ajavahemiku kohta, kui ta on selle ajavahemiku jooksul juhtinud sõidukit, mis on varustatud sõidumeerikuga vastavalt I lisale.
Pärast 1. jaanuari 2008 hõlmab alapunktis ii osutatud ajavahemik siiski jooksvat päeva ja eelnenud 28 päeva.
c)
Volitatud kontrolliametnik võib määruse
(EÜ)
nr …/
2005
+ Väljaannete talitus: sisestada käesoleva määruse number.
täitmist kontrollida, analüüsides salvestuslehti, kuvades ekraanile või trükkides välja sõidumeerikus või juhikaardil salvestatud andmeid või muul moel iga teist tõendussuutlikku dokumenti, mis tõendab mittevastavust mõne sättega, näiteks artikli 16
lõigete 3 ja 4
sätetega.
Artikkel 27
Määrust (EÜ) nr 2135/98 muudetakse järgmiselt:
1.
Määruse (EÜ) nr 2135/98 artikli 2 lõige 1 punkt a asendatakse järgmisega:
1. a)
Kõikidele
pärast
5. augustit 2006 toodetud sõidukitele tuleb
paigaldada sõidumeerik vastavalt määruse (EMÜ) nr 3821/85 IB lisa nõuetele.
Pärast 5. augustit 2007 peavad kõik esmakordselt kasutuselevõetavad sõidukid olema vastavalt määruse (EMÜ) nr 3821/85 IB lisa nõuetele varustatud sõidumeerikutega.
2.
artikli
2 lõige 2 asendatakse järgmisega:
2.
"2.
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada oma suutelisus anda välja juhikaarte
hiljemalt...*.
________
* Kaks kuud päras Euroopa Parlamendi ja nõukogu....... määruse (EÜ) nr…/2005 [teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamise kohta ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98] jõustumist.
Artikkel 28
Määrus (EMÜ) nr 3820/85 tunnistatakse kehtetuks.
Artikli 5 lõikeid 1, 2 ja 4 kohaldatakse kuni
direktiivi 2003/59/EÜ
artikli 15 lõikes 1 nimetatud tähtpäevadeni.
Artikkel 29
Käesolev määrus jõustub üks aasta pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas, välja arvatud
artikli 10 lõige 6, artikli 26 lõiked 3 ja 4 ning
artikkel 27, mis jõustuvad avaldamisele järgneval kahekümnendal päeval.
Seda kohaldatakse alates …
*
Kolme kuu möödumisest pärast Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäeva.
.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides
liikmesriikides.
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel
president eesistuja
