LÕPLIK
A6-0020/2006
1.2.2006
RAPORT
Soovitused komisjonile kütmise ja jahutamise kohta taastuvatest energiaallikatest
(2005/2122(INI))
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon
Rapportöör:
Mechtild Rothe
(Algatus vastavalt kodukorra artiklile 39)
PE 364.804v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
RESOLUTSIOONI ETTEPANEKU LISA..................................................................................5
EXPLANATORY STATEMENT................................................................................................9
ANNEXES................................................................................................................................13
ÕIGUSKOMISJONI ARVAMUS ÕIGUSLIKU ALUSE KOHTA..........................................19
MENETLUS..............................................................................................................................22
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
soovituste kohta komisjonile kütmise ja jahutamise kohta taastuvatest energiaallikatest
( 2005/2122(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 192 teist lõiku;
– võttes arvesse kodukorra artikleid 39 ja 45;
– võttes arvesse 29. septembri 2005. aasta resolutsiooni taastuva energia osakaalu kohta ELis ja konkreetseid tegevusettepanekuid
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0365 . ;
– võttes arvesse komisjoni teatist "Tuleviku energia: taastuvad energiaallikad – ühenduse strateegiat ja tegevuskava käsitlev valge raamat” ( KOM(1997)0599 );
– võttes arvesse õiguskomisjoni arvamust esitatud õigusliku aluse kohta;
– võttes arvesse tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni raportit ( A6‑0020/2005 ),
A. arvestades, et kütmise ja jahutamise kohta taastuvatest energiaallikatest ei ole vastu võetud õigusakte;
B. arvestades, et hetkel ei koostata ühtegi ettepanekut kodukorra artikli 39 lõike 2 tähenduses;
C. arvestades, et elektri ja transpordi valdkonnas on taastuvate energiaallikate edendamise direktiivid toonud liikmesriikides kaasa jätkusuutliku arengu või seda tugevdanud;
D. arvestades, et täiesti erinevad arengud taastuvate energiaallikate turul, mis eri liikmesriikides toimuvad, ei ole põhiosas tingitud erinevatest võimalustest, vaid pigem erinevatest ja mõnel juhul ebapiisavatest poliitilistest ja õiguslikest raamtingimustest;
E. arvestades, et taastuva energia turu edendamine aitab liikmesriikide tööhõive suurendamisega ning liikmesriikide ja ELi teadusuuringute ja innovatsiooni alaste jõupingutuste suurendamisega kaasa uute Lissaboni eesmärkide saavutamisele;
F. märkides samuti, et elektritootmisprotsesside või tööstusprotsesside jääksoojuse ja vabajahutuse kasutamine aitavad vähendada vajadust tavapäraste energiaallikate järele; liikmesriigid peaksid tuvastama nende ressursside kasutamisvõimalused, näitama, kuidas neid saaks tõhusamalt ära kasutada, tagama õigusliku selguse ja üldsuse parema teavitamise ning suurendama teadustegevuse alaseid jõupingutusi;
G. võttes arvesse vajadust muuta 17. mai 1997. aasta nõukogu kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas)
EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1. , et liikmesriigid võiksid kohaldada taastuvaid energiaallikaid kasutava kütmise ja jahutamise jaoks vajalike materjalide ja teenuste suhtes alandatud käibemaksumäära,
1. palub komisjonil esitada Euroopa Parlamendile 31. juuliks 2006 vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 175 lõikele 1 õigusloomega seotud ettepaneku taastuvate energiaallikate osakaalu tõstmise kohta kütmisel ja jahutamisel, milles võetakse arvesse lisas toodud üksikasjalikke soovitusi;
2. kinnitab, et nimetatud soovitused järgivad lähimuspõhimõtet ja kodanike põhiõigusi;
3. arvab, et palutud ettepanekuga ei kaasne rahalisi tagajärgi ühenduse eelarvele;
4. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon ja lisas toodud üksikasjalikud soovitused komisjonile ning nõukogule.
RESOLUTSIOONI ETTEPANEKU LISA
PÕHJALIKUD SOOVITUSED PALUTUD ETTEPANEKU SISU KOHTA
A. ETTEPANEKU PÕHIMÕTTED JA EESMÄRGID
1.
Ettepaneku eesmärk on hinnata ja ära kasutada majanduslikku potentsiaali, et suurendada taastuvate energiaallikate osakaalu kütmise ja jahutamise valdkonnas aastaks 2020 ELis praeguselt 10%-lt realistliku ja ambitsioonika tasemeni, mis on praegusest tasemest vähemalt kaks korda kõrgem.
2.
Taastuvate energiaallikate osakaalu tõstmisega kütmise ja jahutamise valdkonnas antakse oluline panus Euroopa energiavarustuskindlusesse, töökohtade loomisse ja keskkonnaseisundi parandamisse ning vähendatakse oluliselt ELi vajadust tavapäraste energiaallikate järele, üldist energiatarbimist ELi kütte- ja jahutussektoris, Euroopa sõltuvust eelkõige naftast ja gaasist ning kodudes ja ettevõtetes tarbitava energia kulu tarbijaile.
3.
Direktiivi eesmärk on luua raamistik riiklikele toetuskavadele, juhindudes lähimuspõhimõttest ning Euroopa energeetika ja keskkonna valdkondade olemasolevatest eeskirjadest.
4.
Taastuvate energiaallikate kütmise ja jahutamise valdkonnas seni ainult vähesel määral kasutatud potentsiaal tuleks ära kasutada eeldusel, et energeetiline ja keskkonnale avalduv tulemus osutub positiivseks ning on kooskõlas säästva tootmise meetoditega.
See tegevus tohi olla ettekäändeks, miks EL ei saa aastaks 2020 maailma kõige energiatõhusamaks majanduseks.
Eelkõige tuleb kõrvaldada tõkked juba konkurentsivõimeliste tehnoloogiate kasutamiseks, seda võimalusel riiklike ja detsentraliseeritud asutuste koostöös.
5.
Direktiiv peab võimaldama kõikidel kõnealustel tehnoloogiatel saavutada kõikides liikmesriikides suure turuosa ja tagama nende arengu.
Selles valdkonnas saab parandada piirkondadevahelist ja piiriülest koostööd.
Selleks tuleb sobival viisil kasutada asjakohaseid ühenduse poliitikaid ja programme, näiteks konkurentsivõime ja innovatsiooni raamprogrammi ning teadus- ja arendustegevuse seitsmendat raamprogrammi.
6.
Kõnealuste tehnoloogiate ja meetodite tasuvust tuleb kiirendada masstootmise ja massturustamise kaudu.
B. VÄLJAPAKUTAVAD MEETMED
I. Eesmärgid, määratlus ja seire
1.
ELile püstitatakse realistlik ja ambitsioonikas eesmärk, mis näeb ette taastuvate energiaallikate osakaalu vähemalt kahekordistamise kütmise ja jahutamise valdkonnas aastaks 2020, et suurendada seda osakaalu kogu ELis.
2.
ELi eesmärgi saavutamisele peaksid kaasa aitama riiklikud siduvad eesmärgid, mis võtavad arvesse taastuvaid energiaallikaid kasutava kütmise ja jahutamise käesoleval ajal erinevat osatähtsust liikmesriikides ja nende piirkondades ning iga asjaomase tehnoloogia potentsiaali ja vastavaid analüüse.
3.
Tegevuse aluseks tuleb võtta kõnealuste energialiikide – milleks on geotermiline energia, päikeseenergia (sh passiivne energia), taastuvaid energiaallikaid kasutav kaugküte ja kaugjahutus, ümbritseva keskkonna soojus ja biomass (kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiiviga 2001/77/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta elektrienergia siseturul
EÜT L 283, 27.10.2001, lk 33. ) – selge määratlus.
4.
Hiljemalt aasta pärast direktiivi jõustumist peavad liikmesriigid kokku leppima eesmärkide saavutamise tegevuskavades, lähtudes nende riiklikust potentsiaalist ning eesmärgist kasutada taastuvaid energiaallikaid kütmiseks ja jahutamiseks.
Liikmesriigid peavad tegevuskavad iga kolme aasta järel läbi vaatama ja komisjonile esitama.
5.
ELi energiavajaduse hindamiseks kütmise ja jahutamise valdkonnas ning taastuvate energiaallikate osakaalu kasvu seireks tuleb välja töötada kogu ELi hõlmav, kõikides liikmesriikides kehtiv seiresüsteem, et luua usaldusväärne ja võrreldav andmebaas.
II.
Haldustakistuste kõrvaldamine
1.
Liikmesriigid peavad tagama selge õigusliku raamistiku taastuvate energiaallikate kütmise ja jahutamise valdkonnas kasutamise lubamiseks, kontrolliks ja sertifitseerimiseks.
2.
Taastuvaid energiaallikaid kasutavate süsteemide ning nendega seotud kütte- ja jahutusvõrkude kasutamise lubamisel tagavad liikmesriigid, et ametiasutuste pädevus on kehtestatud ühetähenduslikult, tõhusalt ja läbipaistvalt.
3.
Tuleb lihtsustada ja kiirendada menetlusi asjaomasel haldustasandil.
Loa andmisest keeldumise aluste tõendamise kohustus lasub ametiasutustel.
4.
Haldustasud peavad olema läbipaistvad, õiglased ja mittediskrimineerivad ega tohi kujutada endast vahendite varjatud maksustamist.
III.
Riiklikud toetuskavad
1.
Liikmesriigid peavad lähimuspõhimõttele vastavalt looma finantsstiimulid.
2.
Eesmärkide saavutamisel peavad riiklikud toetuskavad siiski lähtuma järgmistest põhimõtetest:
a) toetus peaks olema ajaliselt piiratud ja järk-järgult vähenema;
b) keskpikas perspektiivis tuleks usaldusväärsete ja püsivate toetustingimuste abil garanteerida investeerimiskindlus;
c) vältida toetuskavade usaldusväärse pikkusega perioodide kehtestamise abil lükka-tõmba-turuarenguid;
d) tagada olemasolevate võimaluste ärakasutamiseks ja eesmärkide saavutamiseks tõhus ja süstemaatiline toetus;
e) kiirendada taastuvaid energiaallikaid kasutavate tehnoloogiate tasuvuse saavutamist masstootmise väljaarendamise kaudu;
f) võtta arvesse tehnoloogiate erivajadusi ja järgida pikaajalist eesmärki, milleks on erinevate tehnoloogiate potentsiaali täielik ärakasutamine;
g) toetada majanduslikult tasuvaid taastuva energia tehnoloogiaid olenemata nende suurusest.
3.
Kui taastuva energia tehnoloogiad ei ole veel kütte- ja jahutusturul konkurentsivõimelise hinnaga saadaval, võivad liikmesriigid kaaluda ergutusmehhanismide kasutamist, näiteks:
a) maksusoodustuste/erandite tegemine taastuvaid energiaallikaid kasutavatele seadmetele ning nendega seotud kütte- ja jahutusvõrkudele;
b) otseste investeeringutoetuste kehtestamine;
c) regulatiivsed meetmed, näiteks taastuvaid energiaallikaid kasutavate seadmete, soojuse ja elektri koostootmissüsteemide ning kaugkütte või -jahutuse kasutamise edendamine ja/või kohustus uute hoonete ehitamisel või hoonete renoveerimisel;
d) kulude jooksvatest maksetest rahastamise kehtestamine taastuvaid energiaallikaid kasutavate seadmete või taastuvaid energiaallikaid kasutavate seadmete abil kütmise ja jahutamise osas, näiteks seoses riiklike eesmärkidega ühilduva kvootide regulatsiooniga.
Suure tõhususega soojuse ja elektri koostootmissüsteemides ning kaugkütte- ja kaugjahutussüsteemides kasutatavaid kütuseid ei tohiks rahaliselt koormata.
e) teiste mehhanismide kehtestamine siseturu ning riiklike keskkonnakaitsetoetuste, innovatsioonitoetuste ja regionaalarengutoetuste reeglite raames.
4.
Seoses stimuleerimismehhanismidega tuleb tagada, et kütte- ja jahutuskulud ei kasvaks lõpptarbija jaoks ebaproportsionaalselt suureks.
IV.
Lisameetmed
1.
Liikmesriigid peaksid kandma hoolt selle eest, et avalikkust teavitatakse täielikult taastuvate energiaallikate kasutusvõimalustest kütmise ja jahutuse valdkonnas.
2.
Liikmesriigid peavad tagama selliste uurimuste avaldamise, mis käsitlevad tarbijate tulu taastuvate energiaallikate kasutamisest kütmiseks ja jahutamiseks.
3.
Liikmesriigid püüavad tagada, et asjaomased kutsealarühmad vastavaid tehnoloogiaid tunnevad ja valdavad.
Tuleks tagada, et taastuvaid energiaallikaid välja- ja täiendõppe raames kohaselt väärtustatakse.
4.
Liikmesriigid püüavad kohaseid meetmeid võttes tagada asjaomaste toodete ja teenuste kõrge kvaliteedi.
5.
Liikmesriigid ergutavad avalikku sektorit juurutama hankemenetluste raames taastuvaid energiaallikaid kasutava kütmise ja jahutamise eelisseisundit, võttes asjakohaselt arvesse majanduslikku tasuvust, eelkõige hoonete ehitamise ja renoveerimise puhul.
6.
EL ergutab olemasolevate eelarveridade lõikes kogu ELi hõlmavate teavituskampaaniate käivitamist, mis keskenduvad taastuvate energiaallikate kasutamisele kütmisel ja jahutamisel.
7.
EL ergutab struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide kasutamist taastuvaid energiaallikaid kasutava kütmise ja jahutamise toetamiseks ja edendamiseks.
8.
Edendatakse teadustegevust, et hõlbustada taastuvaid energiaallikaid kasutava kütmise ja jahutamise turuosa suurendamist.
9.
Euroopa tasandil töötatakse välja kütte- ja jahutussüsteemide mahemärgised.
10.
Liikmesriigid astuvad samme, et vältida soojuse ja elektri suure tõhususega koostootmisjaamade marginaliseerumist, töötades kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta direktiiviga 2004/8/EÜ (soojus- ja elektrienergia koostootmise stimuleerimiseks siseturu kasuliku soojuse nõudluse alusel)
ELT L 52, 21.02.2004, lk 50. välja riiklikud toetuskavad.
11.
Komisjoni palutakse laiendada olemasolevat Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi ehitiste energiatõhususe kohta
EÜT L 1, 04.01.2003, lk 65. kõikidele suurematele kui 200m 2 hoonetele nende koguenergiatõhususe ning taastuvate energiaallikate kasutamise osas.
12.
Komisjonil palutakse teha liikmesriikidega koostööd, et kehtestada hiljemalt 2012. aastaks miinimumehitusstandardid kõikidele passiivse energia standarditel (alla 10 kW/m 2 ) põhinevatele eramajadele.
EXPLANATORY STATEMENT
I.)
Why do we need a directive to increase the share of heating and cooling from renewable energy?
One of the most important strategic choices for the future of Europe will be made in the field of energy policy.
What is at stake is whether Europe will succeed in achieving a very large measure of energy independence.
It can do so only if renewable energy accounts for a growing share of energy consumption and if energy is used more efficiently.
Energy independence for Europe's economy will mean above all that its competitiveness is no longer jeopardised by drastic increases and fluctuations in oil and gas prices (Annex 1).
Oil, gas, coal and uranium are all finite fossil sources of energy: given the rapidly increasing demand for energy and the alarming climate changes, we cannot rely on these energy sources for our supplies in future.
1.). because the potential for using renewable energy in heating and cooling is enormous.
There is no doubt that the great potential of renewable energy for heating and cooling is only beginning to be tapped.
In Europe, heating accounts for an estimated 50% of total energy requirements (Annex 2).
Demand for cooling is also increasing dramatically.
In a number of countries peak electricity consumption no longer occurs in winter, but in summer.
The market development of cooling from renewable energy must be accelerated above all in order to avert a further increase in electricity consumption.
Geothermal and solar thermal energy and biomass are able to replace large amounts of fossil fuels and thereby reduce emissions of CO2 and other harmful substances.
The increasing utilisation of renewable energy in heating offers enormous opportunities for local craft industries, for agriculture, forestry and small- and medium-sized industrial enterprises.
The Eastern European Member States with their large agricultural sectors are in a particularly good position to benefit from this development.
Renewable energy as a whole makes an important contribution to Europe's economy.
In 2004 the renewable energy sector had an overall turnover of 15 billion euros.
The enterprises involved predict that by the year 2020 they will grow by at least 10% annually and attract investments totalling 450 billion euros in Europe (Annex 3).
The heating and cooling sectors may account for a large share of this.
A European legislative framework is intended to allow the potential of renewable energy for warming and cooling, which has so far been largely ignored, to be fully exploited.
2.). because only a stable legislative framework can create the necessary market maturity in heating and cooling from renewable energy.
So far there are only a number of regions in Europe, such as Barcelona (mandatory utilisation) or Upper Austria (education and information) with successful strategies - which are largely independent of budgets - for the use of heating and cooling from renewable energy.
This means that over 80% of plants in Europe (Annexes 4, 5 and 6) are concentrated in a few Member States or even regions.
This is determined not by different potentials of the regions or Member States, but rather by political framework conditions.
Most Member States have aid programmes, such as for example the market incentive programme in Germany, which are all dependent on the budget and cannot therefore be calculated.
This means that no Member State pursues a policy of continuous national aid support which could provide the kind of long-term investment and planning security which is so important for energy investments.
The result is a stop-and-go market development which has not led to any genuine market penetration or the establishment of sustainable industries.
A higher degree of market penetration is, however, necessary in order to achieve economic feasibility through mass production and marketing.
A European directive which provides a legislative framework for national aid instruments is intended to provide such a long-term and stable strategy in all Member States.
The European Union has already pursued such a strategy in adopting Directive 2001/77/EC 'on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market' and Directive 2003/30/EC 'on the promotion of the use of biofuels or other renewable fuels for transport'.
These European provisions in the electricity and transport sectors create clear framework conditions with national targets and ensure that legislative and other measures are taken in all Member States to achieve the targets.
These developments have led to a rising share of renewable sources of energy, the further development of innovative technologies and the creation of new skilled jobs in almost all Member States (Annex 7).
It was the legislative framework, rather than intensity of sun or wind that was decisive both now and in the pass.
Measures that have proved successful for electricity generation from renewable sources and biofuels must now be applied with whatever adjustments are needed to heating and cooling.
The legislative gap must be closed!
The biomass action plan which the Commission is due to unveil at the end of November 2005 will not in itself be enough to achieve the sustainable development of all renewable heating and cooling technologies.
It can only be regarded as a measure in a specific sector which complements a directive.
3.). because this is the only way in which a share of renewable sources of energy in total energy consumption of 12% by 2010 and 20% by 2020 can be achieved.
For years the European Union has been pursuing a policy of sustainable energy supplies.
In the 1997 White Paper, the European Union set the target of increasing the share of renewable energy in the EU's total energy consumption to 12% by 2010 (Annex 8).
In its recent report 'on the share of renewable energy in the EU', the European Parliament had demanded that renewable sources account for at least 20% by 2020 and considered a share of 25% by 2020 to be feasible.
These targets can only be achieved if efforts are stepped up to increase the share of renewable energy in the electricity and transport sectors on the one hand, but also, more particularly, in heating and cooling.
In its communication on 'the share of renewable energy in the EU' of 26 May 2004, the Commission estimates that 'with the measures that have been put in place (.) the share of renewable energy sources in the EU 15 is on course to reach 10% in 2010 .
The shortfall compared to the 12% target is caused by sluggish growth of renewable energy markets for heating and cooling, leading to the conclusion that considerable extra action is needed in this sector to enable the full 12% target to be reached.'
The Commission has identified the problem, but has not so far taken any legislative measures, while the European Parliament is convinced of the need for such measures and in its report on the communication (the Turmes report, see above), which was adopted by a large majority, called for a directive to increase the share of heating and cooling generated by renewable energy.
The present legislative own-initiative report now commits the Commission to respond to Parliament's demands.
II.)
What should a directive contain?
Although the heating sector functions structurally in a different way from the electricity market, a directive can create both a legislative framework for national support schemes and nationally binding objectives for a share of renewable sources of energy (Annexes 9 and 10).
Furthermore, a standard Europe-wide monitoring system must be developed (1).
This monitoring will be essential for the future of energy supplies.
This is the only way to assess European energy requirements for heating and cooling and oversee the growth of the renewable share.
Your rapporteur is not proposing a special support scheme.
In accordance with the principle of subsidiarity, each Member State should decide by itself which incentives should be provided.
However, it is absolutely critical these instruments be based on certain principles (III).
It is particularly important that investment and planning security are provided by supporting conditions which are stable in the medium and long-term.
In this way, stop-and-go market developments will be averted and market maturity achieved as rapidly as possible by mass production and mass marketing.
The financing of renewable technologies in the heating sector should therefore concentrate above all on initial investment costs, since these are still in part significantly higher than for fossil technologies.
Wood pellets and, of course, solar or geothermal energy are already often cheaper than oil or gas - and of course cost virtually nothing (Annex 11).
Once market maturity has been achieved, support schemes must stop.
In order to ensure that incentives actually function and have the desired effect, existing administrative barriers must be dismantled (II).
It is particularly important to create legal clarity for the use of renewable sources of energy for heating and cooling - this applies particularly to geothermal energy - and authorisation procedures must be clear, efficient and transparent and have priority for renewables.
Finally, accompanying measures (IV) are particularly important so as to provide comprehensive information, to introduce the appropriate technologies to the professional groups which will be applying them and to ensure quality standards.
A further important measure is the adaptation of the Value Added Tax directive 77/388/EEC, since Member States are currently entitled to apply a reduced rate of VAT only to electricity and gas consumption, but not to renewable energy technologies.
III.)
Conclusion
The European Parliament has already adopted an own-initiative report calling on the Commission to take action in the field of renewable energy.
In 1996 it had called upon the Commission to put forward a strategy to promote renewable sources of energy.
The Commission responded with its milestone White Paper on renewable energies which led later to the abovementioned directives on electricity from renewables, on biofuels and on buildings.
This is an important initiative by Parliament to produce a directive to cover heating and cooling as well.
It will contribute not only to securing Europe's energy supplies, but also to attaining the Kyoto and Lisbon objectives.
ANNEXES
Annex, 1:
Annex, 2:
Primary Energy Consumption by sector, EU-25
Source: elaboration based on Eurostat data
Annex, 3:
Forecasted investment in RES technologies
The implementation of new policies to promote renewable energy sources will have a considerable impact on the amount of investments made in this sector.
In order to reach the target an investment of at least €443 billion in renewable energy is needed over the period 2001-2020.
Source: EREC
Annex, 4:
This diagram shows the strong imbalance in the use of solar thermal heating and cooling in the EU.
If the whole EU was at the same level as Austria today, we would have a solar thermal capacity in operation of 82.000 MW th , providing more than 70 TWh of solar thermal energy, replacing substantial amounts of precious fossil fuels or electricity.
Instead, the current EU average is less than 21 kW th
per 1000 inhabitants, and many countries with high potential are much below the average.
Annex, 5:
“Solar thermal energy has taken off only in Germany, Greece, Austria and Cyprus.
At the end of 2002 the installed surface of solar collectors in the EU15 was nearly 12.8 million square metres, compared with around 11.8 at the end of 2001.
This increase was led by the German market.
In 2002, 80% of the total solar thermal capacity of the EU15 was installed in the three leader countries.
Austria, for example, has 9 times more thermal collectors than Spain.
Among the new Member States, Cyprus stands out with about 600,000 square metres installed. ”
source: Communication from the Commission to the Council and the European Parliament "The share of renewable energy in the EU"
Annex,6:
Geothermal energy use in the enlarged EU 2004
This diagram shows the strong imbalance in the use of geothermal use in the EU.
Source: country update reports of WGC
Annex, 7:
The introduction of favourable policies for renewables electricity has led to a significant increase in employment in the sector in Germany (as an example).
The main effects were during the last four years.
Source: Ministry for Environment, Germany
Annex, 8:
Allocation of 12% RES target per sector
Source: ESTIF
The targets included in the Directive 2001/77/EC on the promotion of renewable electricity correspond roughly to 6% of the EU’s primary energy consumption, i.e. half of the 12% target set in the White Book of 1997.
The target included in the Directive 2003/30/EC on the promotion of biofuels or other renewable fuels for transport correspond to roughly 1% of the EU’s primary energy consumption.
5% are missing to reach the EU 12% target.
This 5% can come only from renewable heating and cooling.
Annex, 9, 10:
The projection sees the share of RES heat production in 2020 reach 25%, which means that a quarter of total heat generation in the EU-15 can come from renewable energy sources, provided that favourable policy frameworks are introduced.
Source: EREC
Annex, 11:
This graph shows the price development of oil for heating purposes and wood pellets in Austria.
Sources: IWO Österreich, Tecson GmbH, Ökowärme
ÕIGUSKOMISJONI ARVAMUS ÕIGUSLIKU ALUSE KOHTA
Hr Giles Chichester
Esimees
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon
BRÜSSEL
Teema: Taastuvate energiaallikate kasutamist kütmise ja jahutamise valdkonnas käsitleva omaalgatusliku raporti õiguslik alus ( 2005/2122(INI) )
Austatud esimees
2. detsembri 2005. aasta kirjas palusite te vastavalt kodukorra artikli 35 lõikele 2 õiguskomisjonil kontrollida eespool nimetatud omaalgatusliku raporti õigusliku aluse kehtivust ja sobivust.
Komisjon arutas kõnealust küsimust 2006. aasta 16. jaanuari koosolekul.
EÜ asutamislepingu artikli 175 lõige 1
Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon teeb ettepaneku võtta õiguslikuks aluseks EÜ asutamislepingu artikli 175 lõige 1:
Artikli 175 lõige 1
1.
Toimides vastavalt artiklis 251 sätestatud menetlusele ning pärast konsulteerimist Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komiteega, otsustab nõukogu, missuguseid meetmeid tuleb ühendusel võtta, et saavutada artiklis 174 seatud eesmärgid.
Artikkel 174, millele artikli 175 lõikes 1 viidatakse, sätestab järgmist:
Artikli 174 lõige 1
1.
Ühenduse keskkonnapoliitika aitab kaasa järgmiste eesmärkide taotlemisele:
– keskkonna säilitamine, kaitsmine ja selle kvaliteedi parandamine;
– inimeste tervise kaitsmine;
– loodusressursside kaalutletud ja mõistlik kasutamine;
– meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, selleks et tegeleda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega.
Energeetika
EÜ asutamislepingu artikli 3 lõikes 1 sätestatakse, et ühenduse tegevus hõlmab "meetmeid energeetika. valdkonnas".
Kuid energeetika valdkonna jaoks ei ole eraldi õiguslikku alust ette nähtud ja Euroopa Liidu lepingule lisatud kodanikukaitset, energeetikat ja turismi käsitlevas deklaratsioonis (nr 1) deklareeris Euroopa Komisjon, et ühenduse tegevus nendes valdkondades peaks jätkuvalt põhinema EÜ asutamislepingu olemasolevatel sätetel.
Ei Amsterdami leping ega Nice'i leping mõjutanud 1992. aasta valitsustevahelise konverentsi deklaratsiooni, mille kohaselt võidakse järgmise lepingu muutmise korral lisada kõnealuse valdkonna õiguslikud alused
Vt Lenaerts ja Van Nuffel, Constitutional Law of the EU, Sweet & Maxwell, London, 2005, lg 5-005. .
Omaagatusliku raporti eesmärk ja sisu
Resolutsiooni ettepaneku projekti lisas tõstetakse esile, et ettepaneku peamine eesmärk on seotud keskkonna valdkonnaga (vt eelkõige EÜ asutamislepingu artikli 174 lõike 1 kolmas taane: "loodusressursside kaalutletud ja mõistlik kasutamine").
A osa lõigetes 1 ja 2 nenditakse järgmist: "Ettepaneku eesmärgiks on tõsta taastuvate energiaallikate osatähtsust kütmise ja jahutamise valdkonnas aastaks 2020 ELis praeguselt 10 protsendilt 25 protsendile" ja "Taastuvate energiaallikate osatähtsuse tõstmisega kütmise ja jahutamise valdkonnas antakse oluline panus Euroopa energiavarustuskindlusesse, ning saavutatakse Euroopa sõltuvuse oluline vähenemine eelkõige naftast ja gaasist".
Need eesmärgid tuleb tagada taastuvate energiaallikate potentsiaali ärakasutamise kaudu kütmise ja jahutamise valdkonnas ning võimaldades saavutada vastavatel tehnoloogiatel kõrge turu hõlvamise ning arengutaseme, mida tuleb lihtsustada masstootmise ja -turustuse abil (A osa lõiked 4, 5 ja 6).
Ettepanek taotleb eesmärkide seadmist ELi ja liikmesriikide tasandil, et tõsta taastuvate energiaallikate osatähtsust kütmise ja jahutamise valdkonnas aastaks 2020 ELis praeguselt 10 protsendilt 25 protsendile (B1 osa, lõiked 1 ja 2).
Asjaomaste energiakandjatena on määratletud geotermiline energia, päikeseenergia ja biomass.
Muude eesmärkide seas on liikmesriikide poolt heakskiidetud tegevusplaan ja üleeuroopaline järelevalvesüsteem kütmise ja jahutamise valdkonnale kehtestatud nõuete hindamiseks ning taastuvate energiaallikate osatähtsuse suurenemise jälgimiseks (B1 osa, lõiked 4 ja 5).
BII osas teeb tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon ettepaneku kõrvaldada taastutavatel energiaallikatel põhinevate elektrijaamade rajamisega seotud haldustõkked.
BIII osas on määratletud mitmed põhimõtted, millega peavad riiklikud rahastamisvahendid kooskõlas olema.
Peale selle esitati ka mitmeid ettepanekuid ergutusmehhanismide kasutusele võtmiseks (sh maksusoodustused, investeeringute otsetoetus jne).
Lõpuks on esitatud sätted avaliku teavitamiskampaania läbiviimiseks ja alandatud käibemaksumäära taotlemiseks materjalidele ja teenustele, mida kasutatakse kütmiseks ja jahutamiseks (BIV osa).
Lõppjäreldus
Esitatud meetme eesmärgi ja sisu põhjal jõuti järeldusele, et asjakohane õiguslik alus on artikli 175 lõige 1.
2006. aasta 16. jaanuari koosolekul võttis õiguskomisjon ühehäälselt
Hääletamisel osalesid järgmised isikud: Giuseppe Gargani (juhataja), Diana Wallis (arvamuse koostaja), Maria Berger, Bert Doorn, Monica Frassoni, Jean-Paul Gauzès (Kurt Lechneri asendajana), Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Manuel Medina Ortega (Nicola Zingaretti asendajana), Aloyzas Sakalas ja Jaroslav Zvěřina. vastu otsuse, milles soovitab Teil käsitleda edaspidi õigusliku alusena EÜ asutamislepingu artikli 175 lõiget 1.
Lugupidamisega
Giuseppe Gargani
MENETLUS
Pealkiri
Kütmine ja jahutamine taastuvatest energiaallikatest
Menetluse number
2005/2122(INI)
Õiguslik alus
EÜ asutamislepingu artikli 192 teine lõik
Menetluse alus kodukorras
art 39 ja art 45
Vastutav komisjon
ITRE
Loa kinnitamisest istungil teadaandmise kuupäev
art 45
art 39
4.7.2005 15.12.2005
Arvamuse esitaja(d)
istungil teadaandmise kuupäev
ENVI
4.7.2005
JURI
4.7.2005
Arvamuse esitamisest loobumine
otsuse kuupäev
ENVI
12.7.2005
Tõhustatud koostöö
istungil teadaandmise kuupäev
Raportis sisalduv(ad) muu(d) resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Mechtild Rothe
25.5.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
29.8.2005
Vastuvõtmise kuupäev
26.1.2006
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
39
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Jan Březina, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Nicole Fontaine, Norbert Glante, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Vincenzo Lavarra, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed
Daniel Caspary, Matthias Groote, Malcolm Harbour, Edit Herczog, Gunnar Hökmark, Mieczysław Edmund Janowski, Peter Liese, Erika Mann, Lambert van Nistelrooij, Vittorio Prodi
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige / asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
1.2.2006
A6-0020/2006
Märkused
.
