P6_TA(2005)0092
2003. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmine: üldeelarve III jagu
A6-0070/2005
1.
Euroopa Parlamendi otsus heakskiidu andmise kohta Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisele, III jagu – komisjon (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 – 2004/2040(DEC) – SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 – 2004/2040(DEC))
Euroopa Parlament
, 1.
võttes arvesse Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarvet ELT L 54, 28.2.2003.
,
2.
võttes arvesse Euroopa ühenduste lõplikku aastaaruannet – Eelarveaasta 2003 – I köide – Konsolideeritud aruanded eelarve täitmise kohta ja konsolideeritud finantsaruanded (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 , SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 ) ELT C 294, 30.11.2004, lk 1.
,
3.
võttes arvesse komisjoni aruannet 2002. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise järelmeetmete kohta (KOM(2004)0648 – C6-0126/2004 ),
4.
võttes arvesse aastaaruannet eelarve täitmisele heakskiitu andvale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta (KOM(2004)0740),
5.
võttes arvesse kontrollikoja 2003. aasta aastaaruannet ELT C 293, 30.11.2004, lk 1.
ja eriaruandeid koos auditeeritud institutsioonide vastustega,
6.
võttes arvesse kontrollikoja poolt vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 248 esitatud kinnitavat avaldust aruannete usaldatavuse ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, ELT C 294, 30.11.2004, lk 99.
7.
võttes arvesse nõukogu 8. märtsi 2005. aasta soovitust ( C6-0077/2005 ),
8.
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 274, 275 ja 276 ning Euratomi asutamislepingu artikleid 179a ja 180b,
9.
võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
eriti selle artikleid 145, 146 ja 147,
10.
võttes arvesse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat 21. detsembri 1977. aasta finantsmäärust 6 EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1.
,
11.
võttes arvesse kodukorra artiklit 70 ja V lisa,
12.
võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni aruannet ja teiste asjaomaste komisjonide arvamusi ( A6-0070/2005 ),
A.
arvestades, et vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 274 täidab komisjon eelarvet omal vastutusel, võttes arvesse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid,
1.
annab heakskiidu komisjoni tegevusele Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisel;
2.
esitab oma kommentaarid kaasnevas resolutsioonis;
3.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev otsus ja kaasnev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Kohtule, kontrollikojale, Euroopa Investeerimispangale ning liikmesriikide riiklikele ja piirkondlikele auditiasutustele ning avaldada need tekstid Euroopa Liidu Teatajas (L-seeria).
2.
Euroopa Parlamendi otsus kontode sulgemise kohta seoses Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisega, III jagu –komisjon (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 – 2004/2040(DEC) – SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 – 2004/2040(DEC))
Euroopa Parlament,
−
võttes arvesse Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarvet ELT L 54, 28.2.2003.
,
−
võttes arvesse Euroopa ühenduste lõplikku aastaaruannet – Eelarveaasta 2003 – I köide – Konsolideeritud aruanded eelarve täitmise kohta ja konsolideeritud finantsaruanded (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 , SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 ) ELT C 294, 30.11.2004, lk 1.
,
−
võttes arvesse komisjoni aruannet 2002. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise järelmeetmete kohta (KOM(2004)0648 – C6-0126/2004 ),
−
võttes arvesse aastaaruannet eelarve täitmisele heakskiitu andvale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta (KOM(2004)0740),
−
võttes arvesse kontrollikoja 2003. aasta aastaaruannet ELT C 293, 30.11.2004, lk 1.
ja eriaruandeid koos auditeeritud institutsioonide vastustega,
−
võttes arvesse kontrollikoja poolt vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 248 esitatud kinnitavat avaldust aruannete usaldatavuse ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, ELT C 294, 30.11.2004, lk 99.
−
võttes arvesse nõukogu 8. märtsi 2005. aasta soovitust ( C6-0077/2005 ),
−
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 274, 275 ja 276 ning Euratomi asutamislepingu artikleid 179a ja 180b,
−
võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
eriti selle artikleid 145, 146 ja 147,
−
võttes arvesse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat 21. detsembri 1977. aasta finantsmäärust EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1.
,
−
võttes arvesse kodukorra artiklit 70 ja V lisa,
−
võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni aruannet ja teiste asjaomaste komisjonide arvamusi ( A6-0070/2005 ),
A.
arvestades, et vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 275 vastutab komisjon eelarve täitmise aruande koostamise eest,
1.
kiidab heaks kontode sulgemise seoses 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisega;
2.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev otsus nõukogule, komisjonile, Euroopa Kohtule, kontrollikojale, Euroopa Investeerimispangale ning liikmesriikide riiklikele ja piirkondlikele auditiasutustele ning avaldada käesolev tekst Euroopa Liidu Teatajas (L-seeria).
3.
Euroopa Parlamendi resolutsioon, mis sisaldab kommentaare, mis kaasnevad otsusega heakskiidu andmise kohta Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarve täitmisele, III jagu – komisjon (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 – 2004/2040(DEC)) – SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 – 2004/2040(DEC))
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse Euroopa Liidu 2003. eelarveaasta üldeelarvet ELT L 54, 28.2.2003.
,
–
võttes arvesse Euroopa ühenduste lõplikku aastaaruannet – Eelarveaasta 2003 – I köide – Konsolideeritud aruanded eelarve täitmise kohta ja konsolideeritud finantsaruanded (SEK(2004)1181 – C6-0012/2005 , SEK(2004)1182 – C6-0013/2005 ) ELT C 294, 30.11.2004, lk 1.
,
–
võttes arvesse komisjoni aruannet 2002. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise järelmeetmete kohta (KOM(2004)0648 – C6-0126/2004 ),
–
võttes arvesse aastaaruannet eelarve täitmisele heakskiitu andvale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta (KOM(2004)0740),
–
võttes arvesse kontrollikoja 2003. aasta aastaaruannet ELT C 293, 30.11.2004, lk 1.
ja eriaruandeid koos auditeeritud institutsioonide vastustega,
–
võttes arvesse kontrollikoja poolt vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 248 esitatud kinnitavat avaldust aruannete usaldatavuse ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, ELT C 294, 30.11.2004, lk 99.
–
võttes arvesse nõukogu 8. märtsi 2005. aasta soovitust ( C6-0077/2005 ),
–
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikleid 274, 275 ja 276 ning Euratomi asutamislepingu artikleid 179 a ja 180 b,
–
võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
, eelkõige selle artikleid 145, 146 ja 147,
–
võttes arvesse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat 21. detsembri 1977. aasta finantsmäärust EÜT L 356, 31.12.1977, lk 1.
,
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 70 ja V lisa,
–
võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni aruannet ja teiste asjaomaste komisjonide arvamusi ( A6-0070/2005 ),
A.
arvestades, et ELi poliitika rakendamist iseloomustab peamiselt komisjoni ja liikmesriikide vaheline halduskoostöö;
B.
arvestades, et vastavalt finantsmääruse artikli 53 lõikele 3 "delegeeritakse täitmisülesanded liikmesriikidele" seal, kus komisjon täidab eelarvet halduskoostöö kaudu, ja arvestades, et liikmesriigid peavad toimima kooskõlas liidu vastu võetud suunistega,
C.
rõhutades veel kord ELT L 330, 4.11.2004, lk 82.
, et eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlus on protsess, mis taotleb muuhulgas ELi finantsjuhtimise parandamist, parandades otsuste vastuvõtmise aluseid kontrollikoja aruannete ning institutsioonide vastuste ja arvamuste valguses;
D.
arvestades, et vastavalt asutamislepingule on komisjonil algatusõigus, ja arvestades, et lõplik finantsvastutus eelarve täitmise eest on jagamatu ning lasub – vastavalt Maastrichti lepinguga rakendatud lähimuspõhimõttega – komisjonil, nagu on sätestatud asutamislepingu artiklis 274, ja vastavalt sellele tuleb sätestada ühenduse rahaliste vahendite asjakohane kontrollimine,
E.
arvestades, et järelevalvesätete täieliku vastavuse tagamine on eeskätt komisjoni huvides,
A.
HORISONTAALSED KÜSIMUSED
1.
avaldab kahetsust kontrollikoja eksitava avalduse üle tõukefondide täitmata kulukohustuste kohta, mis 2003. aasta lõpus oli "viie aasta maksete väärtuses vastavalt praegusele kohustuste täitmise määrale; ..." (0.6.), kuna see number hõlmab aastaid 2004 kuni 2006, mille eest ei olnud 2003. aastal võimalik kulukohustusi täita, tuletab meelde, et kasutamata rahalised vahendid hüvitatakse liikmesriikidele perioodi lõpul;
2.
tervitab asjaolu, et selle probleemi lahendamisele on suuresti kaasa aidanud n+2 reegli (kulukohustuste täitmise aasta + 2) sisseviimine, mille tõttu on viimasel kahel aastal võetud vastu enam kui 99% tõukefondide vahenditest;
3.
kutsub komisjoni üles - pidades ühtlasi silmas uut, 2006. aasta järgset finantsperspektiivi - leidma poliitika õigeks rakendamiseks tasakaalu poliitika väljatöötamise ja arvestusprotsessi vahel ning kutsub komisjoni üles teostama kriitilist analüüsi, kaaludes uuesti läbi võimu jaotamist komisjonis (juhtimise ülesehitus) ja haldusprotsesse;
4.
lisaks kutsub komisjoni lülitama uute määruste laiendatud mõjuhinnangusse liikmesriikide ja lõplike kasusaajate rakenduskulud ning halduskoormuse, luues sellega kontrolli ja tasakaalu, et hoida rakenduskulud ja halduskoormuse vastuvõetavates piirides;
Aruannete usaldusväärsus – märkustega järeldusotsus
5.
märgib, et välja arvatud tõhusate sisekontrolli meetmete puudumine mitmesuguste tulude ja ettemaksude kohta, on kontrollikoda arvamusel, et Euroopa ühenduste konsolideeritud aastaaruanded ja nendega kaasnevad märkused peegeldavad usaldusväärselt ühenduste 2003. aasta tulusid ja kulusid ning nende finantsseisukorda aasta lõpus (Kinnitav avaldus, II ja III lõik);
6.
juhib tähelepanu järgmistele väljavõtetele "Aastaaruanne eelarve täitmist kinnitavale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta" KOM(2004)0740.
, mis käsitleb arvestus- ja juhtimisteabesüsteeme:
"... tuleb tugevdada ja professionaalsemaks muuta ka peadirektoraatide arvestusüksusi, misläbi komisjon ja selle juhtkond saaksid olla kindlad, et aruanded on süsteemselt täielikud, täpsed ja asjakohased nii üksikute peadirektoraatide kui kogu komisjoni tasandil" (lehekülg 5),
"süsteemid peavad tagama, et aruannetes sisalduks kogu asjakohane teave" (lehekülg 5),
"juhtkonnal ja organisatsioonivälistel sidusrühmadel peab olema kindlustunne selles, et aruannetes esitatud arvnäitajad vastavad tegelikkusele" (lehekülg 6)
ja teeb järelduse, et sõnastus osutab sellele, et
– puudub kindlustunne, et aruanded on süsteemselt täielikud, täpsed ja asjakohased,
– süsteemid ei taga, et aruannetes sisalduks kogu asjakohane teave,
– juhtkonnal ja organisatsioonivälistel sidusrühmadel pole kindlustunnet selles, et aruannetes esitatud arvnäitajad vastavad tegelikkusele;
7.
avaldab kahetsust, et volituste jaotus komisjoni valitsemisstruktuuris pisendab peaarvepidaja rolli arvepidamise osas teabe kogumisele, mida ta saab eelarvevahendite käsutajatelt; usub, et peaarvepidajale tuleks anda volitused täielikuks arvepidamiseks institutsioonis kui tervikus ja peaks mitte toetuma üksnes enam kui kolmekümnele delegeeritud eelarvevahendite käsutajale;
8.
loodab, et peaarvepidaja allkirjastab raamatupidamisaruanded – mitte raamatupidamisaruannetele lisatud märkused – saades seeläbi isiklikult vastutavaks nendes esitatud andmete eest, ja piiravate tingimuste olemasolu korral selgitab täpselt tehtud reservatsioonide olemust ja ulatust; toonitab kolleegiumi poolt raamatupidamisaruannete formaalse vastuvõtmise erinevust, võrreldes raamatupidamisaruannete tunnistamisega õigeteks ja ausateks dokumentideks peaarvepidaja poolt; kutsub komisjoni veel kord Euroopa Parlamendi 4. detsembri 2003. aasta resolutsiooni (ELT C 89 E, 14.4.2004, lk 153) lõige 21 ja 21. aprilli 2004. aasta 2002. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise resolutsiooni (ELT L 330, 4.11.2004, lk 82) lõige 68.
esitama nõutavad õigusloomealased ettepanekud finantsmääruse ja/või selle juurde kuuluvate rakendussätete muutmiseks;
9.
avaldab kahetsust komisjoni vastuseisu üle laiendada peaarvepidaja volitusi; rõhutab, et raamatupidamisaruannete sertifitseerimine on kontrollistruktuuri põhielement ja et kontrollistruktuuri muud elemendid on tõsiselt nõrgendatud seni, kuni see element puudub; on nõus äsjaste uuendustega komisjoni finantsjuhtimises, millega anti vastutus igale peadirektorile; on siiski veendunud, et kinnitust, mille annavad peadirektorid, peab toetama üldine kinnitus peaarvepidajalt, kes vastutab täies ulatuses ja kellel on vajalikud vahendid selle vastutuse kandmiseks;
10.
loodab, et komisjon lisab finantsmääruse muutmise ettepanekusse sätted, mis nõuavad peaarvepidajalt raamatupidamisaruannete sertifitseerimist, näiteks süstemaatilise või pistelise kontrolli alusel; on arvamusel, et peaarvepidajale tuleb anda finantsdirektori volitused, hinnates tema rolli institutsioonis haldusliku vastukaaluna selle 39 talitusele, ja et tema praegune roll anda heakskiit peadirektoritelt saadavale teabele üksnes väga formaalset, ilma õiguseta seada vajaduse korral piiranguid (finantsmääruse artikkel 61), on vastuolus finantsjuhtimisreformi eesmärgiga;
11.
rõhutab, et peaarvepidaja volituste laiendamine ei ole tagasisamm vanasse süsteemi, kus toonane "finantskontrolör" kinnitas makseid ja kulukohustusi ning viis läbi tehingute eelkontrolli; rõhutab erinevust vana süsteemiga ja nõuab peaarvepidaja volituste laiendamist nii, et ta saaks teostada tehingute süsteemset eelkontrolli ja pistelist järelkontrolli; avaldab kahetsust, et komisjon jätkab eksitava ja eksliku väite esitamist, et peaarvepidaja suurendatud roll kontrollistruktuuris on tagasisamm vanasse süsteemi ja et peaarvepidaja allkiri raamatupidamisaruannetel on puhtalt formaalne;
12.
teavitab komisjoni, et ta ei saa leppida üksnes kosmeetiliste parandustega peaarvepidaja rolli osas; loodab, et finantsmäärusse viia sisse nõude finantsdirektori deklaratsiooni kohta, milles ta omal vastutusel – ja mitte peadirektoritelt saadud teabe põhjal – kinnitab, et raamatupidamisaruanded esitavad õige ja ausa ülevaate ning et aluseks olevad tehingud on õiguspärased ja korrektsed;
13.
ei saa aru, kuidas saab olla võimalik, et kontrollikoda on kümme aastat andnud mittekinnitava avalduse makseassigneeringute kohta, lugedes samal ajal komisjoni üldraamatupidamisaruanded
de facto
korrektseteks; sooviks selles küsimuses saada kontrollikojalt kirjalikku lühiselgitust;
14.
tuletab meelde, et 17. detsembril 2002. aastal kiitis komisjon heaks tegevusplaani Euroopa ühenduste raamatupidamissüsteemi moderniseerimiseks, mis peaks käivituma 1. jaanuarist 2005; rõhutab, et algbilansi koostamine on otsustava tähtsusega edukaks üleminekuks kassapõhiselt raamatupidamissüsteemilt tekkepõhisele raamatupidamissüsteemile;
Kontrollikoja 2003. aasta üldhinnang – puudub piisav kindlus
15.
märgib pettumusega, et "kontrollikojal puudub endiselt piisav kindlus selle kohta, kas järelevalvesüsteeme ja kontrolle tähtsamate eelarvevaldkondade suhtes rakendatakse tõhusalt, mis võimaldaks toime tulla riskidega seoses raamatupidamisaruannete aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega" (0.4.);
Kontrollikoja erihinnang
16.
tuletab meelde kontrollikoja erijäreldusi seoses makseteks tehtavate kulutustega:
−
põllumajandus: "... olukord vajab parandamist põllumajanduskulutuste osas tervikuna, et oleks võimalik korrigeerida järelevalvesüsteemides ja kontrollides tuvastatud olulisi puudusi" (Kinnitav avaldus, lõige VI(a)),
−
tõukefondid: "... tuvastati endiselt puudujääke süsteemides, millega kontrollitakse ühenduse eelarve täitmist liikmesriikides ..."
(Kinnitav avaldus, lõige VI(b)),
−
sisepoliitika: "... ei ole järelevalvesüsteeme ja kontrolle veel piisavalt täiustatud, et oleks võimalik vältida maksete seaduslikkuse ja korrektsusega seonduvaid olulisi vigu ..."
(Kinnitav avaldus, lõige VI(c)),
−
välistegevus: "... on esmatähtis, et süsteemide ja kulude järelevalve ning kontrolli jaoks olulised elemendid toimiksid, võimaldamaks sisse viia vajalikud parandused" (Kinnitav avaldus, lõige VI(d)),
−
ühinemiseelne abi: "... põhjustasid juba 2002. aastal tuvastatud puudujäägid järelevalvesüsteemides ja kontrollis vigu ja suuremaid riske, mõjutades tehingute seaduslikkust ja korrektsust" (Kinnitav avaldus, lõige VI(e)),
−
halduskoostöö: "ühise ..., detsentraliseeritud ... ja kaudse tsentraliseeritud juhtimise ... raames, kus vead mõjutavad tehinguid olulisel määral, tuleb veelgi rohkem pingutada, et järelevalvesüsteem ja kontroll oleksid tõhusad ja kaasnevaid riske võidaks paremini käsitleda" (Kinnitav avaldus, lõige VIII);
17.
märgib, et kontrollikoja leiud määratlevad selgelt aruannete aluseks olevate tehingute õiguspärasuse ja korrektsusega seotud põhiprobleemid eelkõige liikmesriigi tasandil ja vähemal määral ka komisjoni tasandil;
18.
on arvamusel, et halduskoostöös ühenduse vahendite puhul peab komisjon edasilükkamatult kiiresti leidma viise parandada aruandekohustust liikmesriigi tasandil, tegeldes tõhusalt "delegeerimise ohuga", mis tuleneb asjaolust, et komisjon, kes kannab lõplikku eelarvelist vastutust kõigi kulude eest, vastutab ka siis, kui ELi vahendeid kulutatakse halduskoostöös liikmesriikidega;
Delegeerimise oht
19.
märgib, et kui liikmesriigid vastutavad ELi eelarve lõviosa täitmise eest, kannab komisjon lõplikku vastutust täitmise ning – vastavalt Maastrichti lepinguga rakendatud lähimuspõhimõttega –seega ka kontrollimeetmete eest liikmesriikides ja komisjoni sees;
20.
märgib, et vahetegemine ühenduse poliitika finantseerimise ja rakendamise vahel tekitab niinimetatud "delegeerimise ohu", mis puudutab alljärgnevaid küsimusi:
a)
tunnistamine, et liikmesriigid ja abisaajad ei pööra alati Euroopa raha kulutamisele samasugust tähelepanu kui riigi raha kulutamisele;
b)
liikmesriikide kontrollistandardite ebaühtlane kvaliteet ja enamiku riiklike auditeerimisasutuste märkimisväärne mittekaasamine kinnitamaks, et Euroopa vahendeid kasutatakse korrektselt ja seaduspäraselt kavatsetud eesmärkidel;
c)
ülemäärane lootmine kontrollimehhanismide juriidilistele ja lepingulistele määratlustele, ilma igasuguse piisava püüdeta rajada komisjoni ja liikmesriikide haldusasutuste suhted headele valitsemis- ja raamatupidamistavadele;
d)
tagastusmehhanismide
ex post
olemus, mis juhib tähelepanu kõrvale vajaduselt võtta heastavad meetmed kasutusele nii varakult kui võimalik ja paljudel juhtudel lubab vigadel korduda liiga pika ajavahemiku vältel;
e)
pikavõitu sündmusteahel eelarvekohustusest kuni lõpliku saajani, mis nõuab suuri jõupingutusi kontrolljälje järgimisel;
f)
põhjalike valimikontrollide tegemise võimaluste piiratus, võrreldes tehingute koguarvuga;
21.
on arvamusel, et neid probleeme ei saa lahendada üksnes keskselt kehtestatud kontrollidega ja et praegune olukord näitab selgelt vajadust uute vahendite järele, mis suurendaksid komisjoni arusaamist liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemidest; leiab, et üksnes piisavalt terviklik
ex ante
avalikustav avaldus ametliku teatisena ja iga-aastane
ex post
kinnitav avaldus iga liikmesriigi kõrgeimalt poliitiliselt ja juhtivalt organilt (rahandusminister) põhiliste tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta, nagu on korduvalt soovitanud komisjoni sisekontrolli teenistus Vaata "Aastaaruanne eelarve täitmist kinnitavale asutusele 2003. aastal tehtud siseauditite kohta" (KOM(2004)0740), lk 6.
, võimaldaks komisjonil täita oma kohustusi vastavalt asutamislepingu artiklile 274;
22.
kutsub komisjoni üles esitama enne 1. oktoobrit 2005 esialgset aruannet, mis sillutaks tee liikmesriikidega sõlmitava protokollini, milles juhtiv organ (rahandusminister) deklareerib igal aastal enne väljamakseid, et paika on pandud nõuetele vastavad kontrollisüsteemid, mis võimaldavad anda adekvaatset kinnitust komisjoni aruandluseesmärkideks;
23.
soovitab, et nimetatud aruandes nõutaks, et iga-aastases avalikustavas avalduses sisalduks:
a)
liikmesriigi juhtiva organi antud kontrollisüsteemide kirjeldus,
b)
kinnitus nende kontrollisüsteemide tõhususele,
c)
vajaduse korral heastav tegevuskava, mille on koostanud liikmesriigi juhtiv organ komisjoniga konsulteerides,
d)
kirjelduse kinnitus riiklike auditeerimisasutuste või teise välise audiitori poolt, ja
soovitab lisaks, et nimetatud aruandes täpsustataks komisjoni õigused avalikustavat avaldust kontrollida ja et loodaks selge seaduslik karistusi määrav võim, et mõjutada vastava liikmesriigi üldist rahastamist ebapiisava avalikustamise korral;
24.
ei pea asjakohaseks langetada otsus halduskoostöö poliitika assigneeringute osas pärast 2007. aastat algavaks perioodiks, andmata konkreetset vastust kontrollikoja märkustele ja parandamata oluliselt kontrollimehhanisme liikmesriikides;
25.
teavitab komisjoni ja nõukogu raskustest, mis puudutavad institutsioonidevahelise lepingu sõlmimist uue finantsperspektiivi kohta enne, kui iga liikmesriigi kõrgeima poliitilise ja juhtiva organi (rahandusminister) tehtud avalikustavate avalduste põhimõte, nagu kirjeldatakse lõigetes 21-23, on täiel määral heakskiitu leidnud ning kui selle operatiivne rakendamine on tehtud prioriteediks;
26.
on arvamusel, et Euroopa Liidu finantsjuhtimise progress pole võimalik ilma liikmesriikide aktiivse osaluseta ja et see "osalus" peab olema kinnitatud poliitilisel tasandil;
27.
on veendunud, et rahandusminister eelistab kehtestada korralikult funktsioneerivad järelevalvesüsteemid ja kontrollid, selle asemel, et riskida selgitamisega oma riigi parlamendi ees, miks riigi rahast tuleb märkimisväärseid summasid Euroopa Liidule tagasi maksta;
28.
kutsub komisjoni üles olema rangem makseasutuste järelevalve ja sallimatum ebapädevuse osas, kaaludes järgmiste meetmete teostatavust:
−
nõuda kõikide makseasutuste iga-aastast auditeerimist välise audiitori poolt,
−
töötada välja tulemuseesmärgid,
−
peatada maksed, kui selgelt määratletud tulemuseesmärke ei saavutata, ja tagada, et asutusi teavitatakse eelnevalt sellest halva toimimise paratamatust tagajärjest,
−
eemaldada asutused, mis järjekindlalt ei saavuta tulemuseesmärke,
−
teha asutused finantsiliselt vastutavaks oma vigade eest;
Kontrollikoja kinnitav avaldus ...
29.
tuletab meelde, et Maastrichti lepingu jõustumisest alates tuleb kontrollikojal igal aastal esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus (tuntud kui "DAS", mis on lühend prantsuskeelsest väljendist "Déclaration d'Assurance") aruannete usaldusväärsuse ja aluseks olevate tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta;
30.
rõhutab, et otsus kriteeriumite ja meetodi kohta, kuidas kontrollikoda kinnitava avalduseni jõuab, jäeti kontrollikoja otsustada ega ole seadusandliku võimu poolt ette kirjutatud;
31.
tuletab meelde, et esialgselt rajas kontrollikoda oma audiitorihinnangu täielikult statistilisele meetodile, mis seisnes üldvalimi otseses põhjalikus testimises ja kõige tõenäolisema veamäära väljaselgitamises;
... ja sellele omased probleemid
32.
võtab järgnevalt kokku mõned piirangud, mis on kinnitavale avaldusele omased ja iseloomulikud, niivõrd kui neid elemente peaks arvesse võtma kinnitava avalduse analüüsi tulemuste hindamisel ja nende tulemuste mõju otsusele, kas kiita eelarve täitmine heaks või mitte, samuti võimalikud tulevased kinnitava avalduse meetodite parandused:
a)
kinnitav avaldus on osa kontrollikoja tehtavast finantskontrollist; selle eesmärgiks on kinnitada aluseks olevate tehingute korrektsust ja õiguspärasust; tüüpilised finantskontrolli küsimused on: "kas aruanded esitavad õige ja ausa ülevaate?" ja "kui palju vigu tehingutes leiti?";
b)
kinnitav avaldus on ainult kaudselt osa tulemusauditist 1 Kutsutakse ka "usaldusväärse finantsjuhtimise auditiks" või "kvaliteedi-hinna suhte auditiks".
, mis on ulatuselt laiem, sest uurib, kas ressursse kasutati optimaalsel viisil; tüüpiline tulemusauditi küsimus on: "kas ressursse kulutati mõistlikult ning kas kasutati säästlikult, tõhusalt ja mõjusalt?";
c)
isegi kui kinnitav avaldus suudab näidata, et viis, kuidas ressursse kasutati, oli 100% korrektne ja õiguspärane, ei anna see ühtegi osutust selle kohta, kas vahendeid kulutati otstarbekalt, sest kinnitav avaldus ei saa esitada seda küsimust ega anda vastust; teisisõnu: raha võib olla täielikult raisatud, isegi kui seda on kasutatud täiesti korrektsel ja õiguspärasel viisil;
d)
praegune keskendumine kulutuste õiguspärasusele ja korrektsusele ei aita teavitada seadusandjat ega avalikkust, kas raha on tõhusalt kasutatud;
e)
kinnitava avalduse lähenemine tuleneb poliitilisest tähelepanust, mida pööratakse "vajadusele" vähendada pettusi ja rikkumisi, kuid see ei aita märkimisväärselt kaasa raiskamise vähendamisele;
f)
meedia tõlgendab käesolevat kinnitavat avaldust väga tihti valesti ja esitab negatiivset kinnitavat avaldust kui tõendust, et enam-vähem kõiki ELi vahendeid kasutatakse pettustes; taoline eksitav pilt võib avaldada negatiivset mõju kodanike suhtumisele teistesse ELi küsimustesse nagu põhiseadus või uus finantsperspektiiv;
g)
kinnitava avalduse lähenemine ei ole veel piisavalt võimeline määratlema progressi: kas kinnitav avaldus on positiivne või negatiivne; meetodeid tuleks edasi arendada, selleks et saada piisavalt teavet, mis osutaks, missuguseid parandusi on igas sektoris erinevates liikmesriikides aasta-aastalt tehtud;
Käesolev kinnitava avalduse reform ...
33.
tunnistab, et viimastel aastatel on kontrollikoda võtnud tõstatunud kriitika teatavaks ja on püüdnud kinnitava avalduse meetodeid reformida, laiendades selle hindamisaluseid;
34.
märgib, et üldine kinnitav avaldus kajastab praegu omavahendite ja finantsperspektiivi iga tegevuspeatüki hindamiste koondtulemust ja et sektorite hinnangud põhinevad praegu neljal teabeallikal:
a)
järelevalvesüsteemide ja kontrollide hindamine;
b)
tehingute sisuline kontrollimine;
c)
aastategevuse aruannete ja komisjoni peadirektorite deklaratsioonide ülevaatamine;
d)
teiste audiitorite asjassepuutuvate tulemuste hindamine;
... on samm õiges suunas, kuid see näib liiga tagasihoidlik
35.
märgib, et keskne küsimus kinnitava avalduse kontekstis peaks olema, kas ühenduse ja riigi tasandil rakendatud järelevalvesüsteemid ning kontrollid annavad komisjonile mõistliku kinnituse aluseks olevate tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta;
36.
kutsub kontrollikoda üles jätkuvalt parandama üldise kinnitava avalduse esitust ja erakorralisi hindamisi, jätkates suunda reservatsioonide ulatuslikuma kirjelduse poole ning kaasates selgesõnalisemat ja spetsiifilisemat teavet puuduste kohta erinevates sektorites ja liikmesriikides, eesmärgiga kehtestada riskipõhisel lähenemisel koostatud operatiivne loetelu reservatsioonidest, mida saab aja jooksul jälgida;
37.
mõistab, et tehingute valimi uurimise eesmärk ei ole enam kõige tõenäolisema veamäära arvutamine ja et kontrollimise tulemusi kaalutakse uue lähenemise kohaselt koos ülejäänud kolme samba tulemustega;
38.
kutsub kontrollikoda – et hinnata, kas uus lähenemine on fundamentaalselt erinev esialgsest lähenemisest – andma edasist teavet suhete kohta sektoritele hinnangu kujundamise nelja informatsiooniallika vahel;
39.
kutsub kontrollikoda selgitama üksikasjalikult, millisel määral on õnnestunud saada audititulemusi "teistelt audiitoritelt" ja mis rolli on need tulemused mänginud kontrollikoja hinnangutes; märgib, et aastaaruandes puuduvad viited teiste audiitorite tulemustele; hindaks iseäranis teavet tulemuste ja raskuste kohta, mis kaasnevad koostööga "teiste audiitoritega" erinevates liikmesriikides, sest nende "teiste audiitorite" alla kuuluvad ka riiklikud auditeerimisasutused, mis on täielikult autonoomsed Euroopa institutsioonide suhtes;
40.
arvab, et ehkki see on samm õiges suunas, pole käesolev kinnitava avalduse reform piisav, et parandada eespool loetletud piiranguid ja puudujääke; tervitab tõsiasja, et uus lähenemine pakub mõningast arusaamist korrektsuse kohta sektorite kaupa, kuid kahetseb, et ülevaade kulutuste korrektsusest liikmesriikide kaupa pole endiselt piisavalt kättesaadav; leiab, et kinnitav avaldus on ikka veel instrument, mis põhineb liiga palju tehingute ja üksikute vigade analüüsil; leiab seetõttu, et tuleks tugevdada järelevalvesüsteemide ja kontrollide toimimise analüüsi, eesmärgiga teha konkreetseid ettepanekuid süsteemide parandamiseks ja tuvastatud puuduste päritolu määratlemiseks;
41.
kutsub kontrollikoda arendama edasi kvalitatiivset kinnitava avalduse lähenemist, et võtta piisaval määral arvesse paljude programmide mitmeaastast kestust ja vastavaid kompenseerivaid kontrolle, nagu
ex post
auditid ja raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise korrektsioonid, mis kaitsevad ELi eelarvet, tagades alusetult makstud summade tagasimaksmise; peab hinnatavaks, kui kontrollikoda esitaks selles olulises küsimuses eriaruande ja klaariks seeläbi suhte
ex ante
ja
ex post
kontrollide vahel;
42.
rõhutab, et ehkki kompenseerivad kontrollid on järelevalvesüsteemide ja kontrollide tähtsad elemendid, ei saa need kompenseerida puudusi järelevalvesüsteemides ja kontrollides ega – tõepoolest – ka poliitikaformuleeringut kui sellist;
43.
kahetseb selles osas kasvava arvu viidete pärast eelotsustele ühenduse seadusandluse tõlgenduste ja kehtivuse suhtes; rõhutab, et tähtis on ühenduse õigusaktide nõrkust vältida, sest sel on negatiivne mõju liidu toimimisele ning see viib liikmesriikides juriidilise ebakindluseni isikute, institutsioonide ja ettevõtete seas, kellele õigusaktid kohalduvad; paneb tähele kontrollikoja ühemõttelist avaldust teadusuuringute raamprogrammide suhtes, kus "[maksete seaduslikkuse ja korrektsusega seonduvad olulised vead] jäävad ... tõenäoliselt püsima, kui programme käsitlevaid eeskirju ümber ei vaadata" (Kinnitav avaldus, lõige VI(c));
44.
kutsub komisjoni üles vähendama vea tekkimise võimalusi ühenduse rahastamise taotlemisel, tagades, et ühenduse õigusaktid sisaldavad selgeid ja toimivaid reegleid kulude vastuvõetavuse osas ning et see nõuab hoiatavate ja proportsionaalsete halduskaristuste kohaldamist, kui vastuvõetavad kulud on osutunud ülepakututeks;
Ühekordne audit
45.
tuletab meelde, et oma 10. aprilli 2002. aasta otsuse lõikes 48 heakskiidu andmise kohta komisjoni tegevusele Euroopa Liidu 2000. eelarveaasta üldeelarve täitmisel EÜT L 158, 17.6.2002, lk 1.
soovis Euroopa Parlament kontrollikojalt arvamust "ELi eelarve suhtes ühekordse auditi mudeli juurutamise võimalikkuse kohta, kus iga kontrollitasand tugineb eelnevale, eesmärgiga vähendada auditeeritava koormust ja suurendada auditeerimistegevuste kvaliteeti, kuid ilma asjakohaste auditeerimisasutuste sõltumatust õõnestamata";
46.
tuletab meelde, et komisjonil paluti sama otsusega valmistada ette aruanne samal teemal, ja märgib, et komisjon pole seda veel teinud;
47.
tervitab kontrollikoja arvamust nr 2/2004 ELT C 107, 30.4.2004, lk 1.
"ühekordse auditi" mudeli kohta, mida Euroopa Parlament peab väga tähtsaks panuseks vaidlusse kinnitava avalduse teemal ja mis väärib seetõttu kõigi asjassepuutuvate lähemat tähelepanu; märgib, et arvamus ei ole "ühekordse auditi" mudeli kohta selle mõiste ranges tähenduses, mis tähendab, et tehing allutatakse ühele auditeerimisele ühe auditeerimisasutuse poolt, vaid eelkõige ja peamiselt "ühenduse sisekontrolli raamistiku (CICF)" kehtestamise kohta (lõige 3);
48.
paneb erilise huviga tähele kontrollikoja soovitusi tõhusa ja mõjusa sisekontrolli raamistiku jaoks:
a)
"ühiseid põhimõtteid ja standardeid... [tuleb] kohaldada kõigil valitsemistasandeil nii institutsioonides kui liikmesriikides" (lõige 57);
b)
sisekontrollid peaksid "pakkuma mõistlikku" (mitte absoluutset) "kinnitust tehingute õiguspärasuse ja korrektsuse kohta ning säästlikkuse, mõjususe ja tõhususe põhimõttele vastamise kohta" (lõige 57);
c)
"kontrollide maksumus peab olema proportsioonis kasuga, mida nad rahalises ja poliitilises mõttes toovad" (lõige 57);
d)
"süsteem peab põhinema loogilisel ahelstruktuuril, kus kontrollide läbiviimine, dokumenteerimine ja aruandlus toimub ühise standardi järgi, nii et see on usaldusväärne kõigile osapooltele" (lõige 57) Vaata kontrollikoja arvamus nr 2/2004.
;
49.
imestab viimase 10 aasta jooksul traditsioonilisele kinnitava avalduse lähenemisele osaks saanud kriitika valguses, miks neid soovitusi ei avaldatud palju varem;
50.
on arvamusel, et esitatud ühenduse sisekontrolli raamistiku struktuur võib olla tähtis instrument paremate ja tõhusamate järelevalve- ja kontrollisüsteemide saavutamiseks ja võib seeläbi aidata kaasa kinnitava avalduse meetodite väga vajalikule moderniseerimisele;
51.
rõhutab, et ELi vahendite kasutamiseks vajalik aruandekohustus algab liikmesriikides ning et iga liikmesriigi kõrgeima poliitilise ja juhtiva organi (rahandusminister) esitatavad avalikustavad avaldused, nagu kirjeldatakse lõigetes 21-23, peavad järelikult kuuluma lahutamatu osana ühenduse sisekontrolli raamistiku juurde;
52.
märgib, et ühenduse sisekontrolli raamistik asub – nagu selle nimigi osutab – "sisekontrolli" valdkonnas ega tegele seetõttu osalejatega "välise auditi" valdkonnas;
53.
kahetseb, et kontrollikoda pole teinud julgeid ettepanekuid riiklike auditeerimisasutuste osalemise kohta läbipaistvuse ja aruandekohustuse (hea avaliku halduse võtmeelemendid) suurendamisel liikmesriikide tasandil, eriti arvestades, et kontrollikoja audititulemused näitavad selgelt, et just seal on seda kõige rohkem vaja;
54.
märgib ja tervitab Hollandi kontrollikoja algatust avaldada igal aastal "ELi suunitluse aruanne", mis käsitleb finantsjuhtimist Euroopa Liidus ja esitab oma hinnangud ELi vahendite kasutamise järelevalve ja kontrolli kohta Hollandis http://www.rekenkamer.nl/9282200/v/index.htm.
;
õhutab teisi riiklikke auditeerimisasutusi seda algatust järgima;
55.
kutsub komisjoni algatama arutelu eelarve täitmise eest vastutava asutusega, kutsub nõukogu ning – arvestades selle nõuetekohast iseseisvust – vaatlejana ka kontrollikoda koostama ühenduse sisekontrolli raamistiku rakendamiseks esimesel võimalusel sellekohast tegevuskava;
56.
lisaks kutsub komisjoni üles tagama, et üksikasjalikes ettepanekutes, millega määratakse komisjoni poliitikaga seotud ettepanekute õiguslik raamistik liidu poliitilise projekti osana kuni 2013. aastani, võetaks täielikult arvesse ühenduse sisekontrolli raamistikus sisalduvaid elemente ning põhimõtet, mille kohaselt iga liikmesriigi kõrgeim poliitiline ja juhtiv organ (rahandusminister) esitab lõigetes 21-23 sätestatud iga-aastased teatised;
57.
kutsub kontrollikoda üles teavitama Euroopa Parlamendi pädevat komisjoni, kas komisjoni ettepanekud on kooskõlas "Ühenduse sisekontrolli raamistikuga" ja iga-aastaste avalikustavate avalduste põhimõttega;
Peadirektorite aasta tegevusaruannete ja deklaratsioonide parandamine
58.
tervitab tõsiasja, et kontrollikoda tõdes, et "komisjon analüüsis esimest korda, mil määral annavad järelevalvesüsteemid ja kontrollid kinnituse tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta" ning et sellega võttis komisjon "endale vastutuse eelarve täitmise eest …, käsitledes volitatud eelarvevahendite käsutajate esitatud dokumente kui enda omasid" (kontrollikoja 2003. aastaaruande lõige 1.58);
59.
märgib samas, et kontrollikoda leidis (vt lõige 1.69, tabel 1.2, lõiked 5.57-5.62, 7.48, 8.36 ja 8.38), et "pole mõne talituse esitatud reservatsioonide maht ühilduv või piisavalt õigustatud võrreldes nendes avaldustes väljendatud kinnitustega" ning et hoolimata teatavatest edusammudest ei saa "erinevates finantsperspektiivi valdkondades ... iga-aastaseid tegevusaruandeid ja peadirektorite avaldusi süstemaatiliselt kasutada auditijärelduste alusena" (vt lõige 1.71 ja tabel 1.2);
60.
kutsub komisjoni üles võtma arvesse kontrollikoja ülalmainitud tähelepanekuid ning esitama igas aasta tegevusaruandes abinõud, mida on võetud riskide ohjeldamiseks aluseks olevates tehingutes, ning hinnang nende tõhususele; eeldab, et sellised abinõud parandavad üldist riskide mõistmist ning tugevdavad riskiohjamise kultuuri komisjoni peadirektoraatides; märgib samas, et seda tuleb aidata ja toetada ühtse, keskselt juhitava riskiohjamise meetodite abil;
61.
samuti kutsub komisjoni üles parandama aasta tegevusaruannete ja koondaruannete koostamisprotsessi ning tugevdama oma kinnituste esitusvormi, mille põhjal kontrollikoda saaks sõnastada oma kinnitava avalduse; võtab arvesse, et esimesed sammud selle protsessi mõistmiseks ning aasta tegevusaruannete, reservatsioonide ja avalduste sisulisemaks muutmisel on tehtud; kutsub komisjoni üles osutama hoolikat tähelepanu aruannete jätkuvale täiustamisele ning tugevdama nendes sisalduvatele tähelepanekutele reageerimist; kutsub komisjoni iga-aastastes tegevusaruannetes eriti selgitama kvalifikatsioonide, reservatsioonide ja teiste tähelepanekute määratlust, mis võiksid osutada eranditele reeglitest;
62.
kutsub komisjoni üles muutma iga-aastane kokkuvõttev aruanne konsolideeritud hindamisaruandeks komisjoni juhtimis- ja finantskontrolli kui terviku kohta;
63.
kutsub kontrollikoda üles viitama vajalikele tingimustele, mis võimaldaks tal võtta oma kinnitava avalduse sõnastamisel senisest enam arvesse aasta tegevusaruandeid ja deklaratsioone.
64.
kutsub komisjoni üles põhjalike koolitus- ja teabeprogrammide kaudu tagama, et kõik avalikud teenistujad oleksid teadlikud viisidest, kuidas neil on võimalik kanda ette igast väärtoimimise või halva juhtimise kahtlusest tavapärase hierarhiliste protsesside teel ja vajadusel informaatorite menetluste kaudu;
Lisasoovitused
65.
kutsub komisjoni kaaluma võimalust koostada veamäärade hinnanguid sektorite ja liikmesriikide kaupa, kasutades juba toimuva auditeerimise ja liikmesriikide teostatud kontrollimiste käigus leitut, samuti koostada liikmesriikide esitatud teabe kvaliteedi analüüse ning avaldada tulemused aasta tegevusaruannetes ja aasta tegevusaruannete koondaruandes selliselt, et avaneks selge pilt liikmesriikide haldussüsteemide kvaliteedist seoses nende vastutusega ELi ees;
66.
kutsub kontrollikoda lisama kinnitava avalduse tähelepanekutele ka hinnangu komisjoni ja üksikute liikmesriikide esitatud teabe korrektsusele ning hindama tehtud edusamme;
67.
palub komisjonil vaadata finantsmäärus läbi, et parandada selle kohaldamist ja arusaadavust ning suurendada kontrollimise mõjusust, analüüsides kriitilise pilguga kavandatud kontrollimiste kvantiteeti ja kvaliteeti;
68.
tuletab üksikutele volinikele meelde poliitilist vastutust tagada oma pädevusvaldkonna peadirektoraatide hea juhtimine ja kordab ettepanekut, et iga voliniku büroos, kus probleemide üleskerkimise varajase hoiatamise süsteemi on varem eiratud, oleks nõunik, kellele on muuhulgas erivolitused jälgida kõiki auditiaruandeid (nagu soovitatud Euroopa Parlamendi 22. aprilli 2004. aasta resolutsioonis ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 1021.
Eurostati kohta);
69.
märgib, et liikmesriikide suhtes kehtestavate võimalike sanktsioonide järjekindel tühistamine on põhjustanud liikmesriikide vastuseisu avalikustada rakendamisega seotud probleeme; palub komisjonil enam ergutada finantskontrolli õpetuslikke tahke ja võtta need tähelepanu keskmesse, edendades liikmesriikidevahelist teabevahetust, võrdlusuuringuid, riikide audiitorite osalemist auditimeeskondades ja ühisinvesteeringuid parematesse IT-süsteemidesse ning teostades ennetavaid auditeid, mis sanktsioonide kehtestamise asemel keskenduvad pigem nõustamisele;
70.
ootab, et komisjon esitaks oma järelaruandes igakülgse ülevaate otsustatud ja tehtud tegevustest, millega reageeriti kontrollikoja tähelepanekutele ja viidi ellu nende 2003. aasta aruandes ja kolmes varasemas aastaaruandes (2002, 2001, 2000) sisaldunud soovitusi; soovib, et komisjon lisaks oma järelaruandele üksikasjaliku abinõude nimekirja ja ajakava nende juhtumite kohta, mille osas pole tegevusi veel otsustatud ja/või tehtud;
71.
kutsub kontrollikoda üles koostama aastaaruannet, kus oleks näidatud kontrollikoja enda tegevused, selle suutlikkus saavutada oma eesmärke, ühikukulud, olulisemad arendusvaldkonnad ja muud institutsiooni tööd puudutavad tegurid; märgib, et selline tegevusaruanne oleks ühtlasi suurepärane võimalus avaldada teavet kinnitava avalduse ajakohastamise kohta ja muude arengute kohta kontrollikoja auditeerimistoimingutes;
72.
lisaks kutsub kontrollikoda üles uurima võimalust avaldada oma kodulehel auditijuhend ja teave kinnitava avalduse lähenemise kohta;
73.
tervitab nõukogu kava "jätkuvalt tõhustada tegelemist auditeerimise ja finantskontrolli küsimustega, et nõukogu kinnitamissoovituse protsess oleks korrektsem ja tõhusam" Nõukogu 9. märtsi 2004. aasta soovituse punkt 8 (Doc 6185/04 Budget 1).
Vaata http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st06/st06185.en04.pdf.
;
74.
kutsub kontrollikoda korraldama delegeeritud kulutuste üle igal aastal mitmeid "võrdlusauditeid", mis avaldatakse eriaruannetes ja mille puhul:
−
auditeeritakse kõigi 25 liikmesriigi sama programmi või tegevusvaldkonda,
−
teavitatakse tulemustest iga liikmesriigi osas avalikult ja läbipaistvalt, et oleks võimalik võrrelda,
ning kutsub kontrollikoda teostama neist tulenevates punktides tulevikus järelauditeid, et jälgida edasisi arenguid;
75.
Kutsub nõukogu üles tegema koostööd Euroopa Parlamendi ja komisjoniga, et muuta tervikliku kontrolli ja auditi raamistiku loomine prioriteetseks ning anda neile vajalik poliitiline tõuge, rajades kõrgetasemelise ekspertgrupi, mis:
i)
koosneb reast kogemustega ELi institutsioonide, riikide kontrolliasutuste ja rahandusministeeriumide juhtivatest tegelastest, samuti rahvusvaheliste kontrolliüksuste ekspertidest;
ii)
valmistab ette tegevuskava projekti sise- ja väliskontrolli ühtse keskkonna loomiseks, pöörates erilist tähelepanu halduskoostööle;
iii)
määratleb võimalikud põhiseaduslikud, poliitilised ja administratiivsed takistused, mis tuleb ületada, et riiklikud kontrolliasutused mängiksid aktiivset rolli liidu eelarve kaudu koondatud maksumaksja raha kaitsmisel;
iv)
teostab võimalikult kiiret aruandlust nõukogule, komisjonile ja Euroopa Parlamendile;
76.
kutsub nõukogu esindajat teavitama pädevat komisjoni kord aastas eksperdigrupi töö käigust, tagades sellega tegevuse pidevuse;
77.
peab äärmiselt vajalikuks uurida, kuidas riikide auditeerimisinstantsid saaksid mängida protsessis suuremat rolli, pidades meeles, et nad on sõltumatud instantsid ning et neil ei pruugi olla alati piisavalt teadmisi ELi õigusest; kutsub kontrollikoda üles esitama Euroopa Liidu kontrolliasutuste ja kontrollikoja presidentide kontaktkomitee töö tulemuste (sealhulgas tasuvus-)hinnangu ning samuti kontrollikoja arvamuse, kas laienemine võiks selle organi rolli taaselustada;
78.
leiab veel, et vajalik võib olla analüüs selle kohta, kas tsentraliseeritud kontrollikoja praegust struktuuri ja toimimispõhimõtteid tuleks reformida; meenutab, et praegu on kontrollikojal 25 liiget ja 736 töötajat, kellest 325 on kutselised audiitorid (ametijärgud A ja B), 275 töötavad auditigruppides (ametijärgud A ja B) ning 50 liikmete büroodes (ametijärk A);
79.
kahetseb, et ajaliste piirangute tõttu ei ole tal võimalik osutada nõukogu soovitusele väärilist tähelepanu, ning kutsub komisjoni üles esitama – ja nõukogu vastu võtma – järgmist ettepanekut finantsmääruse artikli 145 lõike 1 muutmiseks:
Kvalifitseeritud häälteenamusega otsustava nõukogu soovituse põhjal annab Euroopa Parlament heakskiidu komisjoni tegevusele aasta n eelarve täitmisel enne aasta n + 2 30. juunit
80.
kutsub presidenti üles, et ta käsitleks oma kõnes järgmisel Euroopa Ülemkogul vajadust tõhustada Euroopa Liidult saadud vahendite finantshaldust liikmesriikides;
B.
KÜSIMUSED VALDKONNITI
Omavahendid
81.
juhib tähelepanu, et rahvamajanduse kogutulu alusel arvutatud omavahendite osakaal kasvab pidevalt ja moodustab peatselt kaks kolmandikku omavahenditest; seetõttu väljendab toetust kontrollikoja soovitusele (lõige 3.48), et komisjon teostaks riikide raamatupidamisaruannetest pärit olevate alusandmete otsesemaid kontrollimisi;
Põllumajandus, loomatervis ja meetmed pettusega võitlemiseks
Alusetult makstud summade tagasimaksmine
82.
kutsub liikmesriike üles esitama iga kolme kuu järel rikkumisjuhtude aruande, võttes samas arvesse, et erandjuhtudel võivad liikmesriigid taotleda erandit; ootab, et liikmesriikide pädevad teenistused oleksid piisavalt töötajatega komplekteeritud ja koolitatud, ning ootab, et kõik liikmesriigid, kaasa arvatud Saksamaa, Kreeka ja Hispaania, kasutaksid elektroonilist aruandlust hiljemalt juulist 2005; kutsub komisjoni üles mitte hiljem kui septembris 2005 teavitama pädevat komisjoni selles valdkonnas saavutatud edust;
83.
märgib, et komisjon vastutab oma suutmatuse eest saada tagasi vähemalt 1 120 miljoni euro väärtuses väljamakseid, mis on tehtud vahemikus 1971 kuni september 2004; peab sellist olukorda lubamatuks ning leiab, et liikmesriigid ja komisjon ei ole üles näidanud nõutavat hoolsust; ootab 2004. eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse ajaks aruannet sellest, kuidas ja millal see raha sisse nõutakse; märgib, et praegusel ajal käivad kohtutes vaidlused 812 miljoni euro üle ning et ka see summa võib olla tagasi saadav; lisaks ootab hinnangut selle kohta, kuidas mõjutab tagasisaamise edukust makseasutusele makstav 20% preemia;
84.
kutsub komisjoni tegema finantsmääruse läbivaatamise ettevalmistamise käigus ettepaneku muuta sissenõudmise reegleid lihtsamateks ja sidusamateks; ootab konsulteerimist selles küsimuses enne komisjoni ettepaneku lõplikku väljatöötamist;
85.
märgib, et komisjon on 2005. aasta märtsiks läbi vaadanud kõik ligikaudu 4000 eeskirjade rikkumise juhtu (442 rasket juhtu ja 3500 kergemat juhtu), mis toimusid vaatlusperioodil;
86.
tervitab komisjoni kavatsust täpsustada "musta nimekirja", kus on ära toodud operaatorid, kelle ebakorrektsete väljamaksete summa ületab 100 000 eurot;
87.
nõuab, et komisjon peab saavutama mõõdetavaid tulemusi, esitades tulevikuks reaalselt võrreldavaid eesmärke ning andes edusammudest korrapäraselt aru vastutavale parlamendikomisjonile.
88.
palub komisjonil parandada järelevalvet makseasutuste üle, kes vastutavad ühise põllumajanduspoliitika rakendamise eest; toob välja, et enne ühinemist pidi komisjon uute liikmesriikide makseasutusi tunnustama; nõuab, et komisjon jätkaks seda tava ja esitaks Euroopa Parlamendile aruande komisjoni võimaluse kohta anda heakskiit makseasutustele praegustes liikmesriikides;
Veiste identimise ja registreerimise süsteem
89.
märgib, et ühtsete standardite puudumise tõttu ei võimalda liikmesriikide identimis- ja registreerimisandmebaasid andmevahetust; kahetseb, et see võib muuta võimatuks loomade liikumise jälgimise üle riigipiiride;
90.
võtab arvesse, et praegused eeskirjad ei võimalda komisjonil välja töötada kohustuslikke reegleid riiklike andmebaaside ühildamiseks; arvestades kontrollikoja eriaruandes leituga, kutsub komisjoni üles esitama õigusakti ettepanekut, mis suurendaks komisjoni täitevvõimu, nii et oleks võimalik tagada riiklike andmebaaside ühilduvus;
91.
kutsub komisjoni üles esitama olemasoleva õiguse raames juhiseid ja nõuandeid andmevahetuse tõhustamiseks, seda eriti uutele liikmesriikidele, kes tegelevad praegu oma riiklike andmebaaside loomisega;
92.
sedastab, et praeguse kõrvamärkide süsteemi asendamine elektroonilise identimisega aitaks lisaks loomade heaolu parandamisele kaasa ka loomade paremale jälgitavusele, kui nad liiguvad ühest liikmesriigist teise ning nendel elektroonilistel seadmetel hoitav teave on ühtlustatud; palub komisjonil esitada konkreetne ettepanek, kuidas oleks võimalik kasutada elektroonilist identimist kõrvamärkide asemel; juhib tähelepanu, et see ettepanek peab andma komisjonile sellised rakendusvolitused, mis võimaldaksid ühtsete standardite kehtestamist vastavatel elektroonilistel seadmetel hoitavale teabele; on arvamusel, et tehnoloogia elektroonilise identimissüsteemi sisseviimiseks peab vastama asjakohastele standarditele enne selle võimalikku rakendamist;
Suu- ja sõrataudi ohjeldamise abinõude juhtimine ja järelevalve
93.
märgib, et ühenduse õigusnormide kohaselt peab komisjon esitama iga kolme aasta järel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande suu- ja sõrataudi vastaste abinõude rakendamise ja sellega seotud ühenduse väljaminekute kohta; kahetseb, et seni ei ole komisjon seda kohustust täitnud; palub komisjonil 2006. aastast alates esitada selline igakülgne hinnang iga kolme aasta järel; leiab, et see hinnang peab arvestama ühenduse strateegia tasuvuse analüüse;
94.
rõhutab, et hoolikalt tuleb jälgida mitte üksnes õigusnormide formaalset ülevõtmist, vaid ka nende tõhusat rakendamist liikmesriikides; nõuab, et komisjon ergutaks veelgi uuringuid vaktsiinide ja testimismeetodite alal ning ajakohastaks uuringut liikmesriikide veterinaarteenistuste võimekuse kohta tagada õigeaegselt tõhus taudiohje;
95.
täheldab, et viimasel aastakümnel on loomade transport ühisturul mitmekordistunud, samas kui loomade liikumise jälgitavuse ja transporditavate loomade heaolu probleemid ei ole veel rahuldavalt lahendatud; palub komisjonil kaaluda edaspidi võimalust vähendada loomade transporti, kasutades senisest rohkem kohalikke tapamaju; kutsub lisaks komisjoni üles astuma kohe samme haigete või vigastatud loomade transpordi vähendamiseks;
96.
peab tähtsaks rõhutada talunike olulist rolli ühenduse strateegias taudi ennetamiseks ja ohjeldamiseks; kutsub komisjoni üles esitama nõukogule ja Euroopa Parlamendile seadusandlik algatus, mis paneks liikmesriikidelt talunikele makstavad ühenduse hüvitised taudivastaste abinõude eest sõltuma sellest, kas talunikud täidavad oma kohustust teavitada kiiresti kõigist taudijuhtumitest;
97.
sedastab, et vajalik on finantsraamistiku täiendav selgitamine, et tagada talunike võrdne kohtlemine ja kompensatsiooni arvutamise läbipaistvus; juhib tähelepanu, et oma 17. detsembri 2002. aasta resolutsioonis 2001. aasta suu- ja sõrataudi kriisi kohta ELT C 31 E, 5.2.2004, lk 137.
pidas Euroopa Parlament kompensatsiooni õiglast jaotamist möödapääsmatuks vahendiks pettuste vältimisel; palub komisjonil korrastada erinevate loomahaiguste hüvitiste määrad ning kehtestada kasutuskõlblikud arvutuskriteeriumid, näiteks looma turuväärtus; tunnistab, et taudi puhkemise korral puudub lihakarja, tõuloomade ning tõuraamatusse kantud loomade selgelt määratletud turuväärtus, see on määratletud vaid tapaloomade puhul;
98.
rõhutab, et kuna rahvatervis on kogu ühiskonna huvides, peavad avalikud vahendid olema jätkuvalt ühenduse taudidega võitlemise kulude peamiseks rahastamisallikaks, ja et talunikud on samuti maksumaksjad; märgib, et mõne liikmesriigi talunikud annavad rahalise panuse siseriiklikku võitlusse taudidega (nõutakse kogukulude kaasrahastamist), arvestades, et teised liikmesriigid põllumajandussektori panust ei nõua, mis võib kahjustada põllumajandustootjate võrdseid võimalusi ELis; meenutab, et Euroopa Parlamendi ajutine suu- ja sõrataudi komisjon on nõudnud komisjonilt ettepanekuid lahenduseks, kuidas saaks talunikke kaasata ühenduse kulude katmisse; märgib erinevate liikmesriikide jõupingutusi ning komisjoni poolt 2003. aastal tehtud uuringut, millega uuriti võimalusi, kuidas saada talunikelt rahalist panust;
Toortubaka turu ühtne korraldus
99.
tervitab nõukogu poolt 2004. aastal vastu võetud ÜPP reformi tubakatoetuste osas, millega tahetakse tubakatoetusi vähendada tubaka lisatoetuste järkjärgulise asendamise kaudu ühtse toetuse kasutamisõigustega nelja-aastase üleminekuperioodi jooksul;
100.
kiidab heaks kontrollikoja soovituse, et komisjon püüaks tagada reformiettepanekute põhinemise piisavatel andmetel ja mõju analüüsidel; palub komisjonil pöörata erilist tähelepanu tubakatoodangu tähendusele tööhõive ja majanduslikult ebasoodsamate piirkondade jaoks;
101.
märgib, et ühenduse tubakatoodang katab vaid 30% tööstuse vajadustest, juhib tähelepanu, et ühtse turukorralduse viimane reform võttis juba tarvitusele mehhanismid Euroopa tootmise viimiseks kooskõlla ELi sisenõudlusega;
102.
täheldab, et pakkumise ja nõudluse praeguse lahknevuse tõttu eksporditakse suurem osa ELis toodetud tubakast; kahetseb, et selline poliitika ei ole kooskõlas ühenduse arenguabiga, mida antakse arengumaade väikestele tubakatootjatele, kes sõltuvad ekspordist, kuna ELi tubakaeksport vähendab oluliselt arengumaade ekspordivõimalusi; nõuab ühenduse põllumajandus- ja arengupoliitika korrastamist;
103.
juhib tähelepanu, et isegi kui oleks võimalik tubaka asemel kasvatada teisi kultuure, sõltub põllumajanduslike ettevõtete majanduslik tasakaal suuresti tubakast; nagu Euroopa Parlament oma raportis ühtse turukorralduse viimase reformi kohta tunnistas, on äärmiselt raske leida majanduslikke alternatiive sama arvu töökohtade loomiseks, kui on tubakatootmises; palub komisjonil jätkata oma poliitikat alternatiivsete kultuuride kasvatamise soodustamiseks ning kasutada tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fondi olulise vahendina nii ELi tubaka kvaliteedi tõstmiseks kui ka alternatiivsete kultuuride uurimiseks;
104.
juhib tähelepanu, et uuringud alternatiivsete kultuuride leidmiseks on jäetud unarusse ja tootjaid ei ergutata minema üle teistesse majanduselu sfääridesse; ühenduse tubakaalase uurimistöö ja teabelevi fond, mida rahastatakse tubakatoetuselt võetavatest maksudest ning mida haldavad kahasse põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat (50%) ning tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraat (50%), on alakasutatud, suurem osa kasutamata 68 miljonist eurost on mõeldud tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadile teabekampaaniate jaoks; alates 2006. aastast ei rahastata meetmeid tootmise asendamise edendamiseks; nõuab sisulisemat lähenemist;
105.
leiab, et vastavates ühenduse määrustes sätestatud liikmesriikide teavitamiskohustuse järgimine on otsustava tähtsusega tubakaturu ja sellega seotud ühenduse väljaminekute tõhusal jälgimisel; nõuab, et liikmesriikide suhtes, kes ei ole neid kohustusi täitnud, rakendataks finantssanktsioone;
106.
sedastab, et kuna talunikele tehtavad väljamaksed võivad väheneda või lõppeda, kui nad nõudeid ei täida, on oluline neid eelnevalt teavitada nende uutest kohustustest seoses 2006. aastast kehtima hakkavate keskkonnastandarditega; palub komisjonil ja liikmesriikidel täita oma kohustust määratleda need kriteeriumid aegsasti enne reformi jõustumist, et talunikel oleks võimalus viia oma tegevus uute reeglitega kooskõlla;
107.
märgib, et komisjon peab 31. detsembriks 2009 esitama nõukogule aruande 2006. aasta reformi rakendamise kohta; väljendab oma huvi selle aruande vastu ning palub, et see esitataks ka Euroopa Parlamendile;
Struktuurimeetmed
108.
mõistab hukka mõnede liikmesriikide võimetuse kontrollida ja hallata nende vastutusel olevat maksumaksjate raha ning toob välja nende liikmesriikide silmakirjalikkuse, kes süüdistavad komisjoni võimetuses kontrollida rahalisi kulutusi, mille eest kannavad vastutust need liikmesriigid ise;
109.
märgib, et kontrollikoda ei avastanud komisjoni sisekontrollimehhanismides vigu ja täheldas edusamme; väljendab kahetsust tõsiasja suhtes, et ebapiisavate vahendite tõttu viidi liikmesriikide süsteemides pistelisi kontrolle läbi üksnes piiratud arvul;
110.
palub komisjonil teavitada Euroopa Parlamenti riikidest, kes pole kokkulepitud parandusi oma kontrollisüsteemidesse kiiresti sisse viinud ja kelle vastavalt artiklile 8 esitatavad aruanded on jätkuvalt ebatäiuslikud;
111.
julgustab komisjoni peatama vahemakseid liikmesriikidele tõsiste rikkumiste korral või juhul, kui liikmesriigi halduskontrolli süsteemides avastatakse tõsiseid vigu;
Interreg III
112.
leiab, et mõõdetavate eesmärkide ja selgelt määratletud näitajate puudumise tõttu on raske hinnata, mis määral on täidetud programmi Interreg III eesmärgid – tugevdada ühenduse majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust piiriülese, riikide- ja piirkondadevahelise koostöö ning ühenduse territooriumi tasakaalustatud arengu edendamise abil; seega leiab olevat raske hinnata, kas selle eesmärgi saavutamiseks on kasutatud kõige tõhusamaid vahendeid;
113.
nõuab tungivalt, et komisjon teeks suuremaid jõupingutusi selgete eesmärkide ja näitajate määratlemiseks, mis võimaldaks mõõta selle programmi mõju ja hinnata, milline on Euroopa kulutuste lisaväärtus selles valdkonnas; rõhutab vajadust selge ja pädeva analüüsi järele, mis näitaks lahknevusi era- ja sotsiaalsfääri kulude ja eeliste või kohalike ja ühenduse tasandi kulude ja eeliste vahel, kuna just need lahknevused on selle programmi ajendiks;
Sisepoliitika
Keskkond, rahvatervishoid ja ohutus
114.
peab keskkonna, rahvatervise ja toiduohutuse eelarverubriikide üldist täitmise taset rahuldavaks;
115.
tervitab meetmeid, mille eesmärk on parandada mitmeaastaste programmide elluviimise tsüklit; kutsub komisjoni üles keskenduma enam pakkumiskutsetele ja abistama rohkem taotlejaid, et vältida arvukate rahastamiseks selgelt ebasobivate projektitaotluste esitamist;
116.
rõhutab, et finantsmääruse haldus- ja finantssätete järgimine ei tohiks põhjustada asjatuid viivitusi toetuste määramisel või rahastatavate projektide väljavalimisel;
Teadustöö
117.
märgib, et Euroopa teadus- ja arendustegevuse programmides osalemise reeglid on liiga keerukad; nõustub kontrollikojaga, et see on komisjoni ja osalejate jaoks tõsine probleem; kahetseb, et eriti väiksematel organisatsioonidel, millel on vähem arenenud haldusstruktuurid, ning väikese ja keskmise suuresega ettevõtjatel on raskusi suure hulga reeglite ja nõuetega toimetulekuga;
118.
meenutab, et kuuendat raamprogrammi (6RP) juhib ühiselt mitu peadirektoraati; märgib, et kontrollikoja arvates on sellise killustamise tulemuseks vastutuse hajumine, funktsioonide dubleerimine ja suurenenud koordineerimisvajadus;
119.
võtab teadmiseks kontrollikoja soovituse vaadata üle "ühenduse rahalise osaluse eeskirjad, võimaldades samal ajal piisavat kontrolli kulutuste üle"; ootab Euroopa Parlamendi täielikku osalust selle ülevaatamise algusest alates, vastavalt Euroopa Parlamendi kaasõiguslooja rollile õigusraamistiku koostamisel ja raamprogrammides osalemise eeskirjadele;
120.
märgib, et Lissaboni agenda avaldub ilmselt suuremates eelarveeraldistes seitsmendale raamprogrammile (7RP); toob välja, et selline märkimisväärne eelarve suurenemine nõuab haldusprotseduuride tõhusat lihtsustamist nii osalejate kui komisjoni jaoks;
121.
tunneb muret kontrollikoja lõppjärelduste üle, et rahandussektori järelkontrolli käigus avastati järjekordselt "märkimisväärselt palju kulude üledeklareerimisest tingitud vigu ..., mis ei ilmnenud komisjoni sisekontrollide käigus"; ootab kontrollikoja soovitatud võimalike parandustega auditeerimistõendite kasutuselevõttu, mis pikemas perspektiivis vähendab ulatuslike
ex post
finantsauditite vajadust;
122.
soovitab tungivalt komisjonil õppida raamatupidamise läbipaistvuse puudumisega kaasnenud vigadest viienda raamprogrammi käigus, mis oli tingitud kulude kategooriate arvust ning tagada, et järgnevates programmides seda enam ei juhtu;
123.
palub komisjonil lähtuda oma 7RP ettepanekus tõhusatest lihtsustustest nagu näiteks:
−
keskendumine väiksemale arvule sekkumismehhanismidele;
−
erinevate lepingutüüpide arvu vähendamine;
−
ühtse kulusüsteemi kasutuselevõtt, et vältida osalejate "ülekulude" probleemi;
124.
toob välja, et ei piisa sellest, kui osalejad täidavad formaalseid reegleid ja menetlusi, vaid oluline on ka tehtud investeeringu tasuvus; õhutab komisjoni teostama teadustulemuste ja mõjude kvalitatiivset
ex post
hindamist;
125.
kutsub komisjoni üles töötama oma menetlused välja sellisel viisil, et projektitaotluste ettevalmistamise kulusid vähendataks lubatava tasemeni;
126.
kutsub komisjoni üles ümber vaatama osalusreegleid, tuues standardmenetlusena sisse juurdepääsu käimasolevate projektide teaduslikele ja tehnilistele vahehinnangutele; kutsub komisjoni üles moodustama vastava esialgse kvaliteedinõukogu; palub kontrollikojal avaldada oma arvamus nende uute reeglite kohta;
127.
avaldab muret kontrollikoja poolt märkimist leidnud viivituste üle komisjonis kuuenda raamprogrammi näidislepingute ja finantssuuniste vastuvõtmisel, komisjoni sisekontrolli eeskirjade rakendamisel ning ühise IT-süsteemi kasutamisel, mis teatud määral peatas "õigusraamistiku varasema vastuvõtmisega kaasnenud edasiminekud ja lihtsustamise lepingute struktuuri vallas"; loodab, et komisjon õpib saadud kogemustest, et edaspidi sarnaseid viivitusi vältida;
128.
lisaks õhutab komisjoni kaasama 7RP-sse tõhusamaid juhtimisstruktuure:
−
luues tingimused komisjoni ressursside (st projekti ametnikud, IT-vahendid) ja rahastatavate projektide arvu paremaks vastavuseks, et tagada piisav teaduslik järelevalve, mis praegu piirdub mõne päevaga projekti kohta;
−
moodustada ja rakendada tööle vastav järelevalvenõukogu teaduslike hinnangute andmiseks;
−
töötada välja integreeritud andmebaas koos ühtse IT-süsteemiga projektiettepanekute, lepingute ja projektide haldamiseks;
129.
tervitab komisjoni kavatsust seitsmenda teaduse ja tehnoloogia raamprogrammi raames seada sisse garantiisüsteem, et parandada, eriti Euroopa Investeerimispanga poolset Euroopa teadusuuringute projektide ja infrastruktuuride laenude rahastamist; palub, et esitatud skeemi valguses arvestaks komisjon väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate erivajadustega ning kaaluks võimalust laiendada selliseid skeeme ka EUREKA projektidele;
Siseturg
130.
nendib, et vastavalt siseturu ja teenuste peadirektoraadist saadud teabele ei ole sisemise ümberstruktureerimise tõttu ilmselt võimalik kasutada kõiki eraldatud rahalisi vahendeid ning isegi mõnesid välisuuringuid ei olnud võimalik tellida;
131.
on üldiselt rahul tervishoiu ja tarbijakaitse peadirektoraadi valdkonna eelarveridade vahendite kasutamise kõrge tasemega, mis oli 2003. aasta eelarvevahendite puhul 99,3%;
132.
märgib, et maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi valdkonna eelarveridade vahendite kasutamise protsent 86,61 on küll rahuldav, kuid kindlasti ei saa seda nimetada suurepäraseks;
133.
väljendab muret seoses üldsuundumusega, et uue finantsmääruse liiga piiravate eeskirjade tõttu viibivad tarbijakaitseprogrammide hankemenetlused ja et bürokraatlike menetluste tõttu väheneb järsult potentsiaalsete taotlejate huvi;
Transport
134.
märgib, et lõplikult vastu võetud ja aasta jooksul muudetud 2003. aasta eelarves oli transpordipoliitika jaoks ette nähtud kokku 661,8 miljonit eurot kulukohustuste assigneeringutena ja 609,3 miljonit eurot maksete assigneeringutena; märgib lisaks, et nendest summadest eraldati:
−
üleeuroopalistele transpordivõrkudele (TEN-T) 610,6 miljonit eurot kulukohustuste assigneeringutena ja 572 miljonit eurot maksete assigneeringutena,
−
transpordiohutusele 16,6 miljonit eurot kulukohustuste ja 13,3 miljonit eurot maksete assigneeringutena,
−
programmile Marco Polo 15,0 miljonit eurot ainult kulukohustuste assigneeringutena,
−
säästvale liikuvusele 8,4 miljonit eurot kulukohustuste ja 9,55 miljonit eurot maksete assigneeringutena ning
−
transpordiasutustele 7,4 miljonit eurot kulukohustuste ja 6,35 miljonit eurot maksete assigneeringutena,
135.
tervitab üleeuroopaliste transpordivõrkude (TEN-T) projektide puhul nii kulukohustuste kui ka maksete assigneeringute kasutamise määra suurenemist, mis mõlemal juhul ulatus peaaegu 100 protsendini, ning loodab, et selle tulemusena nähakse ka liikmesriikides ette avaliku ja erasektori vahendid kõnealuste projektide lõpuleviimise kiirendamiseks;
136.
väljendab muret seoses asjaoluga, et komisjon andis 2003. aastal sageli loa üleeuroopaliste transpordivõrkude projektide vahe- ja lõppmaksete tegemiseks, ilma et oleks täidetud finantsalaste rakendussätete vastavad eeltingimused, ning meenutab, et kontrollikoda juhtis komisjoni tähelepanu sellele puudusele juba 2001. ja 2002. aasta aastaaruannetes;
137.
märgib, et maksete assigneeringute kasutamise kõrgele määrale vaatamata täitmata kulukohustused (RAL – reste ą liquider) ei vähenenud ning pisut suurenesid, ulatudes TEN-T puhul 2003. aasta jooksul 1 154 miljoni euroni;
138.
märgib murelikult, et muude transpordiga seotud eelarveridade puhul langes kulukohustuste assigneeringute kasutamine 93 protsendilt 83 protsendini; eriti madal oli eraldatud kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringute kasutamine transpordiohutuse alal – vastavalt 65% ja 72%; vastavad näitajad 2002. aastal olid transpordiohutuse osas 99% ja 58%; leiab, et need transpordipoliitika valges raamatus määratletud ühe peamise eesmärgi kasutamismäärad, eelkõige maksete assigneeringute kasutamise määra järsk langus, on täiesti vastuvõetamatud;
Kultuur ja haridus
139.
tervitab komisjoni võetud meetmeid, et saada üle programmide Socrates ja Euroopa Noored esimest põlvkonda vaevanud kavandamise ning haldamise puudustest; tervitab äsja vastu võetud ettepanekuid programmide Elukestev õpe ning Noored uue põlvkonna parandatud ülesehituse ja haldusmenetluste kohta;
140.
märgib, et komisjon on silmitsi raske ülesandega, kuna nõuet, mille kohaselt seda tüüpi programmidest toetust taotlejate halduskoorem peab olema võimalikult väike, tuleb sobitada finantsmääruse rakenduseeskirjadest tuleneva kohustusega tagada usaldusväärne finantsjuhtimine;
141.
rõhutab veendumust, et programmide Elukestev õpe ning Noored uue põlvkonna haldus- ning raamatupidamisnõuete juhtivaks põhimõtteks peaks olema proportsionaalsus; rõhutab, et finantsmääruse rakenduseeskirjades on kasulik teha eesmärgistatud erandeid võimaldamaks:
−
kindla suurusega toetuste laialdasemat kasutamist, mis võimaldaks kasutada lihtsamaid taotlusankeete ja lepinguid;
−
kaasrahastamise laialdasemat tunnustamist osamaksetena, mille puhul abisaajatele kohaldatakse leebemaid kuluarvestuse kohustusi;
−
abisaajate finantssuutlikkuse ja tegevusvõime dokumentatsiooni lihtsustamist;
142.
rõhutab programmide Elukestev õpe ning Noored vahe- ja järelkontrolli aruannete õigeaegse avaldamise olulisust;
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala
143.
tervitab asjaolu, et 2002. eelarveaastaga võrreldes on vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna eelarve (eelarvejaotis B5–8) täitmisel saavutatud teatud edu; märgib siiski, et eeskätt maksete osas on eelarve täitmise tase üks komisjoni madalamaid (68% 2003. aastal; 79% kogu sisepoliitikas), samal ajal kui kulukohustuste täitmise tase ulatub praegu sisepoliitika keskmise tasemeni; kutsub õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraati jätkama järgnevatel eelarveaastatel eelarve täitmise parandamist;
144.
võtab teadmiseks kontrollikoja 2003. aasta aruandes seoses komisjoni sisekontrollikeskkonnaga toodud märkusi, mis põhinevad 14 peadirektoraadist sisepoliitika elluviimisega tegeleva 4 peadirektoraadi, muuhulgas justiits- ja siseasjade peadirektoraadi, nagu seda tol ajal nimetati, analüüsil; kutsub õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste peadirektoraati üles järgima kontrollikoja soovitusi;
145.
märgib murelikult ja kahetsusega kontrollikoja 2003. aasta aruandes toodud märkusi põgenike fondi kasutamise kohta; pidades silmas selle poliitikavaldkonna kulutuste programmide ümberstruktureerimist uue finantsperspektiivi kontekstis, mis toob kaasa hajutatuma juhtimise, taotleb komisjonilt riiklikul ja Euroopa tasandil piisava kontrollikeskkonna tagamist;
146.
väljendab oma muret seoses asjaoluga, et komisjon pole veel väljendanud oma arvamust Eurojusti finantsmääruse eelnõu kohta, nagu nõuti Eurojusti otsuses, kuigi Eurojust saatis selle komisjonile novembris 2003;
Sooline võrdõiguslikkus
147.
jagab komisjoni poliitilisi prioriteete 2003. aasta eelarve osas, kuivõrd laienemist ja laienemise haldamise ettevalmistamist tuli pidada ELi absoluutseteks prioriteetideks; tuletab meelde, millist tähtsust omistab Euroopa Parlament Lissaboni ja Barcelona tippkohtumiste eesmärkide valguses vajadusele tõsta naiste osalemise määra laienenud ELi tööturul, et edendada naiste sotsiaalmajanduslikku olukorda uutes liikmesriikides, samuti vajadusele määratleda eelarve planeerimise käigus vastavad finantsvahendid;
148.
tuletab meelde, et vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 3 lõikele 2 on meeste ja naiste võrdõiguslikkus ELi aluspõhimõte ning kogu ühenduse tegevuse ja poliitika läbiv eesmärk; kordab oma nõudmist, et vastavalt soolisest võrdõiguslikkusest lähtuva eelarve koostamise põhimõttele (gender budgeting) võetaks eelarve planeerimisel nõuetekohaselt arvesse soolist võrdõiguslikkust kui prioriteetset ja püsivat eesmärki;
149.
tunneb heameelt märkimisväärsete edusammude üle 2003. aasta eelarve täitmisel seoses kõikide eesmärkide ja tõukefondide kavandamise perioodiga, mis väljendub selgelt kõrgemas maksete assigneeringute täitmise määras (89%) võrreldes 2002. aastaga (71%); juhib eelkõige tähelepanu täielikule andmete puudumisele tõukefondide toetust saanud soolise võrdõiguslikkuse edendamisega seotud tegevuse kohta ja kutsub komisjoni üles seda olukorda esimesel võimalusel parandama;
150.
lähtub põhimõttest, et eelarvevahendite kasutamisel on püsivate sooliste ebavõrdsuste tõttu naiste ja meeste puhul erinev mõju; juhib tähelepanu asjaolule, et 2003. eelarveaasta eelarvet puudutavad andmed ei anna peaaegu mingisugust teavet soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamisega seotud soolise võrdõiguslikkuse edendamise alasele tegevusele eraldatud vahendite ulatuse ja mõjude kohta, ning palub komisjonil viivitamata edastada asjakohane teave Euroopa Parlamendile;
Välispoliitika
Välisabi juhtimise süsteemi reform
151.
rõhutab, et komisjonil olid reformi suhtes selle käivitamisel 2000. aastal suured lootused, ja ta kuulutanud selle edukaks; märgib ja toetab nõukogu 22.–23. novembri 2004. aasta järeldusi, milles nõukogu tunnustab komisjoni saavutatud edu ühenduse abi juhtimise parandamisel ja õigeaegsel andmisel, ning ärgitab jätkuvatele pingutustele parandada selle teostamise kvaliteeti ja tõhusust; toetades samal ajal täielikult hajutamist, märgib, et käegakatsutavate tulemuste saavutamiseks tuleb teha märkimisväärseid lisakulutusi; seepärast tervitab eelseisvat hinnangu andmist kontrollikoja poolt selle kohta, kuidas hajutamine on toiminud delegatsioonides, nagu on viidatud kontrollikoja 2004. aasta tööprogrammis ja nagu on nõutud välisasjade komisjoni arvamuses 2002. eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta; loodab, et raport hõlmab vähemalt hajutamise kulude-tulude analüüsi;
152.
märgib, et samal ajal kui välissuhete peadirektoraadi 2003. aasta tegevusaruanne räägib vajadusest hajutamise edasise hindamise järele, võib ilmneda, et see hindamine puudutab üksnes personalivajadusi; juhib seepärast erilist tähelepanu nõukogu üleskutsele komisjonile viia EÜ välisabi kvaliteedi hindamine läbi aastaaruandest eraldi ja esitada see enne 2005.aasta juulit;
153.
juhib tähelepanu jätkuvale korralike infojuhtimissüsteemide ja delegatsioonide finantsriskide hindamist puudutava töö järelevalvesüsteemi puudumisele, olukorda tunnistas välissuhete peadirektoraat ise oma 2003. aasta tegevusaruandes ning pani selle inimressursside nappuse arvele; rõhutab, et kuigi komisjoni avatus ja ettepanekud olukorda lahendada on tervitatavad, tuleb abinõud ellu viia pigem varem kui hiljem, ning kutsub komisjoni üles koostama vaheraportit saavutatud tulemuste kohta enne 2005. aasta juulit;
154.
tunneb muret, et oma auditis projektitasandiliste rakenduslike organisatsioonide kohta, leidis kontrollikoda märkimisväärsel hulgal ebakorrektseid tehinguid (aastaaruande lõiked 7.38 ja 7.39); märgib, et oma vastuses nõustub komisjon kontrollikojaga, et pakkumis- ja hankemenetluste järgimine projektijuhtimisüksuste ning valitsusväliste organisatsioonide poolt on endiselt murettekitav valdkond; loodab, et välisabi eest vastutavad komisjoni liikmed esitavad 1. septembriks 2005 tegevuskava, et võtta need küsimused kontrolli alla;
155.
juhib tähelepanu asjaolule, et suurem sidusus erinevate ELi poliitikavaldkondade vahel saab parandada ELi kulutuste mõjusust;
Kontrollikoja aastaaruanne
156.
kontrollikoja aastaaruande puhul võiks üldiselt olla kasulik, kui kontrollikoda annaks selgema pildi tuvastatud rikkumiste põhjustatud tegeliku kahju kohta;
157.
tunnistab vajadust viia tasakaalu ühelt poolt valitsusväliste organisatsioonide aruandlus- ja protseduurilised nõuded ja teisalt valitsusväliste organisatsioonide suutlikkus neid täita ning tervitaks tagasisidet kontrollikojalt selle kohta, kuidas võiks neid huvisid paremini sobitada;
158.
küsib, kas komisjon on teinud katseid võrrelda erinevate rahvusvahelise abi andjate mõjusust; kui ei, teeb ettepaneku sellise uuringu võimalikult kiireks teostamiseks;
Ladina-Ameerika solidaarsusfond
159.
juhib tähelepanu mitmel korral Euroopa Parlamendi toetuse saanud ideele asutada Ladina-Ameerika solidaarsusfond; märgib, et samal ajal kui sellisele fondile on arvestatav toetus, peaks sellega kaasnema kõnealuste riikide poliitiliste ja majandusliidrite suurem sotsiaalne pühendumus; juhib tähelepanu eelkõige sissetuleku jaotuse rekordiliselt suure erinevusega riikide vastutusele, et püüda seda viga parandada; märgib, et EL peaks taotlema sotsiaalseid eesmärke nendes riikides nii abi andmise kaudu kui veendes kõnealuseid riike tegema rohkem ise ja et tuleks leida rahuldav tasakaal nende kahe tahu vahel;
160.
loodab, et komisjon annab Euroopa Parlamendile (kirjaliku) selgituse iga kord, kui ta ei kohalda eelarveselgituses toodud sätteid;
Arengupoliitika
161.
on seisukohal, et arengupoliitika on liidu välistegevuse oluline koostisosa, mille eesmärk on vaesuse kaotamine, tugevdades sotsiaalset infrastruktuuri, haridust ja tervishoidu, suurendades vaese elanikkonna tootlikkust ja andes toetust asjaomastele riikidele, et nad saaksid arendada kasvu ja kohalikku potentsiaali; rõhutab, et aastatuhande arengueesmärkide saavutamine oleks suur samm edasi selle eesmärgi saavutamisel;
162.
tunnustab komisjoni jõupingutusi keskenduda oma arengumeetmetes aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele koos kümne põhinäitaja määratlemisega; kutsub komisjoni üles suurendama oma sellesuunalisi jõupingutusi ja soovitab pühendada 35% Euroopa Liidu arengumeetmete kuludest aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks;
163.
tunnistab probleeme selles osas, kuidas mõõta ühenduse abi mõju aastatuhande arengueesmärkide täitmisele olukorras, kus on palju abiandjaid; taunib asjaolu, et komisjon pole teinud jõupingutusi luua asjakohane mehhanism sellise mõju mõõtmiseks ja piirdub ise sellega, et mõõta arengumaade liikumist aastatuhande arengueesmärkide suunas; taunib asjaolu, et komisjoni vastused arengukomisjoni küsimustele, mis puudutavad aastatuhande arengueesmärkide elluviimist seoses komisjoni arengumeetmetega, on iseäranis ebamäärased;
164.
tervitab komisjoni tehtud parandusi oma aruandlussüsteemis ning tunnustab 2004. aasta aruande EÜ arengupoliitika ja välisabi kohta (KOM(2004)0536 ja SEK(2004)1027) paranenud kvaliteeti;
165.
otsustab alustada täiskogul iga-aastast debatti EÜ arengupoliitikat ja välisabi käsitleva komisjoni aastaaruande üle;
166.
tervitab asjaolu, et üldeelarvest ja Euroopa Arengufondist rahastatava ametliku arenguabi (ODA), mis oli 2003. aastal ühtekokku 8 269 miljonit eurot, kulutuste osakaal sotsiaalinfrastruktuurile ja teenustele tõusis 31,4 protsendilt 2002. aastal 34,7 protsendini 2003. aastal;
167.
taunib lubamatuna asjaolu, et ainult 198 miljonit eurot (2,4%) nähti ette põhiharidusele ja 310 miljonit eurot (3,8%) esmatasandi tervishoiule; nõuab tungivalt, et komisjon suurendaks vahendite eraldamist nendele valdkondadele, ning nõuab, et 20% Euroopa Liidu arengukoostöö kulutustest oleks ette nähtud põhiharidusele ja esmatasandi tervishoiule arengumaades;
168.
tervitab komisjoni rolli arutelus abiandjate tegevuse koordineerimise ja menetluste ühtlustamise üle; taunib edasimineku puudumist rahvusvahelisel tasandil ja liikmesriikide vastuseisu; nõuab tungivalt, et komisjon suurendaks jõupingutusi, et vältida arengukoostöö dubleerimist, ja teeks edusamme meetmete täiendavuse suunas;
169.
on seisukohal, et komisjoni toetus uute liikmesriikide ettevalmistamisel nende osalemiseks EÜ arengupoliitikas oli ebapiisav; nõuab tungivalt, et komisjon toetaks uusi liikmesriike ja kandidaatriike nende arengupoliitika väljatöötamisel ning teadlikkuse tõstmisel arenguküsimustes;
Ühinemiseelne abi
PHARE
170.
kiidab komisjoni seni PHARE programmi abil tehtud jõupingutuste eest kandidaatriikide abistamisel tõukefondide haldamisel;
171.
tunneb muret, et komisjonil ei õnnestunud tagada paljude PHARE ja ISPA asutuste akrediteerimisprotsessi lõpuleviimist uutes liikmesriikides enne ühinemist; nõuab tungivalt, et komisjon püüaks vältida taolise vea kordumist Rumeenia, Bulgaaria ja teiste tulevikus liituvate riikide puhul;
172.
märgib samas, et PHARE programmi väärtus "kogemustest õppimise" mõttes on piiratud, kuna selle programmid erinevad oluliselt Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi programmidest, milleks nad peaksid kandidaatriike ette valmistama, ning endiselt on alles tugev vajadus suurema abi järele institutsioonide rajamisel, et aidata hallata tõukefonde pärast liitumist; väljendab muret kandidaatriikide võime üle kasutada tõukefonde pärast liitumist;
173.
tervitab seetõttu põhimõtteliselt ettepanekut uue ühtse tõukefondide haldamist ettevalmistava instrumendi loomiseks eeldusel, et selle ülesehitus ei ole liiga keeruline; kriipsutab samas alla vajadust sobiva kontrollraamistiku järele ning nõuab seetõttu tungivalt, et komisjoni tagaks selle uue instrumendi hoidmise võimalikult lihtsana, et mitte takistada selle rakendamist;
SAPARD
174.
järeldab, et SAPARDi kui esimese täielikult detsentraliseeritava liitumiseelse abiprogrammi sihid ja eesmärgid olid eeskujulikud, kuigi neid täielikult ei saavutatud; tunnistab programmi SAPARD kasulikkust, mis lisaks kandidaatriikide majandusarengu stimuleerimisele aitas inimestel õppida mõtlema ka uuel, otstarbekamal ja projektipõhisel viisil; tunnistab, et see programm oli kasulik kogemustest õppimise mõttes, kuna see andis liituvate riikide haldusorganitele vahetu kogemuse ühenduse vahendite haldamisel; leiab, et selle programmi raames saadud üldised kogemused on kahtlemata lisaväärtuseks ühenduse tulevaste programmide rakendamisel; õhutab komisjoni parandama vajaduste
ex ante
analüüsi, et lisaväärtust veelgi suurendada;
175.
tunnistab, et programmi rakendamisel kasutatud detsentraliseeritud juhtimissüsteem töötab üldjoontes hästi, kuid õhutab komisjoni seda veelgi paremaks tegema, õppides seni esilekerkinud probleemidest, osutades liituvatele riikidele probleemide ilmnemisel rohkem abi ning tehes programmiga rohkem jätkutööd;
176.
märgib, et muuhulgas toovad keerukad menetlused ja õiguslik ebakindlus kaasa vahendite märkimisväärse alakasutuse, ning on pettunud, et vastavalt 15. detsembri 2004. aasta andmetele on viis aastat pärast rakendamist ainult pool rahast jõudnud (lõplike) kasusaajateni; on siiski rahul, et SAPARDi raha ei lähe kaotsi viivituste tõttu; rõhutab sellegipoolest komisjonile, et väljamaksete soovitud kiirendamine ei tohi mingil juhul välistada programmi reeglite järgimist ja järelevalvet;
177.
märgib, et suurem osa SAPARDi vahenditest kulutati projektidele, mis suurendasid tootmist, ning nõuab tungivalt, et uutes programmides asetataks rohkem rõhku kvaliteedile, keskkonna- ning tervisestandarditele;
178.
möönab, et raamatupidamisarvete õiendamine toimis paremini kui PHARE puhul, kuid õhutab tegema edasisi parendusi, et vähendada ELi rahade kadu.
179.
kiidab komisjoni spetsiifilise finantsabi kaudu tehtud jõupingutuste eest ühinemiseelsesse strateegiasse Malta ja Küprose heaks, aidates neid kahte riiki valmistuda liikmesuseks; avaldab siiski kahetsust, et nii Malta kui Küpros arvati välja ühinemiseelsete finantsvahendite, PHARE, SAPARDi ja ISPA, saajate hulgast ning et neil olid seetõttu piiratumad võimalused teha ettevalmistusi ühenduse rahaliste vahendite haldamiseks.
