23.11.2010 B7-0682/2010 RESOLUTSIOONI ETTEPANEK nõukogu ja komisjoni avalduste alusel
vastavalt kodukorra artikli 110 lõikele 2
Lääne-Sahara olukorra humanitaartagajärjed
Ioannis Kasoulides
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Santiago Fisas Ayxela
,
Marco Scurria
,
Cristian Dan Preda
,
fraktsiooni PPE nimel
PE450.498v01-00 B7‑0682/2010 Euroopa Parlamendi resolutsioon Lääne-Sahara olukorra humanitaartagajärgede kohta
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu asjakohaseid resolutsioone Lääne-Sahara kohta;
– võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1920 (2010), millega pikendatakse ühe aasta võrra Lääne-Sahara referendumi korraldamiseks loodud ÜRO missiooni (MINURSO) kestust;
– võttes arvesse Christopher Rossi nimetamist ÜRO peasekretäri isiklikuks esindajaks Lääne-Sahara küsimustes;
- võttes arvesse ÜRO peasekretäri 14. aprilli 2008. aasta aruannet Julgeolekunõukogule Lääne-Sahara olukorra kohta;
– võttes eelkõige arvesse Lääne-Sahara ajutise delegatsiooni 2006. aasta septembri ja 2009. aasta jaanuari visiitide järeldusi, milles paluti, tingimusel, et kõik osapooled on sellega nõus, laiendada Lääne-Sahara referendumi korraldamiseks loodud ÜRO missiooni (MINURSO) volitusi, et need hõlmaksid inimõiguste austamise järelevalvet Lääne-Saharas, ning võttes arvesse komisjonile esitatud palvet jälgida Rabatis asuva delegatsiooni kaudu inimõiguste olukorda Lääne-Saharas ja saata kohapeale regulaarselt missioone;
- võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Lääne-Sahara olukorra kohta, eeskätt oma 27. oktoobri 2005. aasta resolutsiooni;
- võttes arvesse Euroopa Liidu avaldust ELi-Maroko assotsiatsiooninõukogu 7. detsembril 2009 peetud VIII istungi kohta ja 7. märtsil 2010 toimunud ELi-Maroko esimese tippkohtumise ühisavaldust;
- võttes arvesse Euroopa – Vahemere piirkonna lepingut assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt EÜ ja liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel, eriti selle artiklit 2;
- võttes arvesse ÜRO kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti, millele Maroko Kuningriik on alla kirjutanud;
- võttes arvesse ELi kõrge esindaja Catherine Ashtoni pressiesindaja 10. novembril 2010 tehtud avaldust;
- võttes arvesse 2010. aasta veebruaris aset leidnud Westchester County (New York) läbirääkimisi;
- ­võttes arvesse kodukorra artikli 110 lõiget 2,
A. arvestades, et 19. oktoobril 2010 püstitas mitukümmend inimest rahumeelselt telgid Agdim Izikis, 12 km kaugusel El Aaiúnist Lääne-Saharas;
B. arvestades, et mõne nädala möödudes oli neid ÜRO vaatlejate sõnul ligikaudu 15 000 ja ametivõimudega astuti dialoogi;
C. arvestades, et laagri liikmete nõudmised olid puht sotsiaalmajanduslikud ja nende eesmärk oli taotleda sotsiaalmajutust, miinimumsissetulekut raskustes perekondadele ja noortele kõrgkoolilõpetajatele töökohti avalikus teenistuses, kuid selle tulemusena tekkis ummikseis;
D. arvestades, et Maroko politsei kasutas Agdim Iziki laagri laialiajamiseks ebaproportsionaalselt suurt jõudu, ÜRO vaatlejate sõnul tulirelvi siiski ei kasutatud;
E. arvestades, et laagri laialiajamise järel toimusid El Aaiúni tänavatel tõsised sündmused;
F. arvestades, et inimeste surm, vigastused ja kadumine üldise vägivalla tõttu on äärmiselt kahetsusväärne ning ohvrite perekondadele tuleb kaasa tunda;
G. arvestades, et mitmetel ajakirjanikel ning liikmesriikide eri piirkondade ja riiklike parlamentide ja Euroopa Parlamendi liikmetel ei olnud võimalik El Aaiúni ega Agdim Iziki laagrisse siseneda ning et mõned neist saadeti Marokost välja;
H. arvestades, et Polisario Rinde ja Maroko ametivõimude esitatud surnute, vigastatute ja vangistatute arvud on suuresti lahknevad;
I. arvestades, et Hispaania kodanik Babi Hamday Buyema hukkus vägivaldselt asjaoludel, mis on jäänud kindlaks tegemata,
1. avaldab kahetsust tagajärgede pärast, mille põhjustas Maroko ametivõimude jõu kasutamine Agdim Iziki laagri laialiajamiseks;
2. märgib kahetsusega, et mõlemad osapooled teevad vastuolulisi avaldusi ja süüdistavad teineteist vastastikku 8. novembril 2010 toimunud laialiajamisel äärmusliku vägivalla meetodite kasutamises;
3. palub kõikidel konflikti osapooltel hoiduda üleskutsetest vägivallale või mis tahes vägivalla kasutamisest kõnealuse konflikti lahendamiseks;
4. märgib, et Maroko ametivõimud on loonud parlamentaarse uurimiskomisjoni, et selgitada Maroko ametivõimude sekkumiseni viinud sündmuste arengut, kuid on seisukohal, et sündmuste lahkamiseks oleks kõige sobivam meetod ÜRO juhitava rahvusvahelise sõltumatu uurimiskomisjoni loomine;
5. märgib heameelega, et Maroko Kuningriigi välisminister on vabatahtlikult soovinud saada kutse Euroopa Parlamendi väliskomisjonilt, kes sooviks omakorda tutvuda teiste konfliktiosaliste seisukohtadega;
6. palub, et kohapeal olevad MINURSO jõud annaksid teavet selle kohta, mis tingimustes toimus laagri laialiajamine;
7. palub Maroko kohalikel omavalitsustel, vaatamata sellele, et ajutine komisjon võis oma 27. jaanuari 2009. aasta visiidil El Aaiúni täheldada sotsiaalmajanduslikku arengut, võtta arvesse läänesaharalaste sotsiaalmajanduslike tingimuste parandamiseks esitatud nõudmisi, arvestades, et selle piirkonna elatustase on siiski Maroko keskmisest madalam ning et läänesaharalaste hinnangul ei anta neile nende territooriumi loodusvaradest saadud tulust õiglast osa;
8. palub, et Maroko ametivõimud selgitaksid, mis asjaoludel suri 24. oktoobril El Aaiúni protestilaagri ees noor Sahraoui Najem El Gareh;
9. mõistab hukka asjaolu, et Lääne-Sahara inimõiguste kaitsjaid peetakse Maroko kontrollitaval Lääne-Sahara territooriumil kinni ja ahistatakse; palub, et kõnealusel territooriumil või Marokos vangistuses viibivaid Lääne-Sahara inimõiguste kaitsjaid koheldaks vastavalt rahvusvahelistele normidele ning et neile tagataks võimalikult kiiresti õiglane kohtumenetlus;
10. palub, et Polisario Rinne selgitaks, mis asjaoludel vangistati Mostapha Sidi Mouloud, kes viibib 21. septembrist saadik vangistuses mitteteadaolevas kohas, ning palub, et rahvusvahelise üldsuse esindajad võiksid teda külastada;
11. tunneb heameelt selle üle, et Polisario Rinde ja Maroko vahelised mitteametlikud läbirääkimised Alžeeria juuresolekul said uue alguse 8. novembril 2010 New Yorgis ning jätkusid vaatamata El Aaiúnis toimunud kokkupõrgetele, ning märgib rahuloluga, et ühtlasi lepiti kokku uued kohtumised eelseisvaks detsembriks ja jaanuariks;
12. avaldab tunnustust tööle, mida tegi ÜRO eriesindaja Lääne-Sahara küsimustes Christopher Ross, kes korraldas New Yorgis toimunud läbirääkimised;
13. kutsub kõiki osapooli üles teadvustama asjaolu, et nende seisukohad ei võimalda praegusel kujul leida vastastikku vastuvõetavat poliitilist lahendust, ning soovib, et kõik osapooled astuksid sammu üksteise suunas, pidades silmas juba liiga pikka aega status quo tõttu kannatavate Lääne-Sahara elanike huve;
14. palub, et Maroko Kuningriik ja Polisario Rinne, naaberriigid ning Euroopa Liit teeksid täiel määral koostööd ÜROga, et leida Lääne-Sahara konfliktile õiglase ja kestva lahenduse kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega;
15. on seisukohal, et hiljutiste sündmuste taustal on hädavajalik laiendada kooskõlas ajutise komisjoni soovitustega Lääne-Sahara referendumi korraldamiseks loodud ÜRO missiooni (MINURSO) – kui Maroko ja Polisario Rinde vahel ligi 20 aastat tagasi, 1991. aastal allkirjastatud relvarahu kohaldamist jälgiva organi – volitusi, lisades nende hulka inimõiguste järelevalve ülesanded;
16. avaldab kahetsust, et mitmed Euroopa ajakirjanikud on pidanud taluma ajakirjandus- ja teabevabaduse vastaseid meetmeid, ning palub, et Maroko Kuningriik võimaldaks ajakirjanikele, sõltumatutele vaatlejatele ja humanitaarorganisatsioonidele vaba juurdepääsu Lääne-Saharale ja sealse vaba liikumise; väljendab kahetsust selle pärast, et Maroko ametivõimud keelasid parlamendisaadikutele, ajakirjanikele, meediale ja sõltumatutele vaatlejatele Lääne-Saharasse sisenemise;
17. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ja kõrgele esindajale ning ÜRO peasekretärile, Aafrika Liidu esimehele, Maroko valitsusele ja Polisario Rinde juhatusele.
