A6-0504/2007
12.12.2007
***II
SOOVITUSE PROJEKT TEISELE LUGEMISELE
Nõukogu ühine seisukoht eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ
(9948/2/2007 – C6‑0315/2007 – 2002/0222(COD))
Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjon
Raportöör:
Kurt Lechner
PE 396.526v03-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus, v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ning ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Antud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
Õigusloomega seotud tekstide kohta esitatud muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes tõstetakse muudetud tekst esile paksus kaldkirjas .
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele abiks lõpliku teksti ettevalmistamisel ja tähistab neid õigusakti osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või puudused antud tõlkeversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul tuleb saada vastavate osakondade nõusolek.
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
SELETUSKIRI..........................................................................................................................25
MENETLUS..............................................................................................................................28
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
nõukogu ühise seisukoha kohta eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ
(9948/2/2007 – C6‑0315/2007 – 2002/0222(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: teine lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse nõukogu ühist seisukohta (9948/2/2007 – C6‑0315/2007 );
– võttes arvesse oma esimese lugemise seisukohta
ELT C 104 E, 30.4.2004 Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud komisjoni ettepaneku ( KOM(2002)0443 )
EÜT C 331 E, 31.12.2002, lk 200. kohta;
– võttes arvesse komisjoni muudetud ettepanekuid ( KOM(2004)0747 , KOM(2005)0483 );
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 62;
– võttes arvesse siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni soovitust teisele lugemisele ( A6‑0504/2007 ),
1. kiidab ühise seisukoha muudetud kujul heaks;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile.
Nõukogu ühine seisukoht
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
1
Põhjendus 10
(10) Käesolevas direktiivis sisalduvate mõistetega määratletakse ühtlustamise ulatus.
Liikmesriikide kohustus rakendada käesoleva direktiivi sätteid peaks seega piirduma direktiivi reguleerimisalaga, nagu see on määratletud nende mõistetega.
Käesolev direktiiv ei tohiks aga piirata liikmesriikide poolset käesoleva direktiivi sätete kohaldamist kooskõlas ühenduse õigusaktidega valdkondades, mis ei kuulu direktiivi reguleerimisalasse.
Seega võiks liikmesriik säilitada või kehtestada siseriiklikud õigusaktid, mis on vastavuses käesoleva direktiivi sätetega või selle teatavate sätetega, mis käsitlevad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäävaid krediidilepinguid, näiteks krediidilepinguid, mille summa on väiksem kui 200 eurot või suurem kui 100 000 eurot .
Lisaks võiksid liikmesriigid käesoleva direktiivi sätteid kohaldada ka seotud krediidile, mis ei ühti käesolevas direktiivis antud seotud krediidilepingu määratlusega.
Seega võiks seotud krediidilepinguid käsitlevaid sätteid kohaldada krediidilepingutele, mille eesmärk on ainult osaliselt kauba tarnelepingu või teenuste osutamise lepingu rahastamine.
(10) Käesolevas direktiivis sisalduvate mõistetega määratletakse ühtlustamise ulatus.
Liikmesriikide kohustus rakendada käesoleva direktiivi sätteid peaks seega piirduma direktiivi reguleerimisalaga, nagu see on määratletud nende mõistetega.
Käesolev direktiiv ei tohiks aga piirata liikmesriikide poolset käesoleva direktiivi sätete kohaldamist kooskõlas ühenduse õigusaktidega valdkondades, mis ei kuulu direktiivi reguleerimisalasse.
Seega võiks liikmesriik säilitada või kehtestada siseriiklikud õigusaktid, mis on vastavuses käesoleva direktiivi sätetega või selle teatavate sätetega, mis käsitlevad käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäävaid krediidilepinguid, näiteks krediidilepinguid, mille summa on väiksem kui 200 eurot või suurem kui 50 000 eurot .
Lisaks võiksid liikmesriigid käesoleva direktiivi sätteid kohaldada ka seotud krediidile, mis ei ühti käesolevas direktiivis antud seotud krediidilepingu määratlusega.
Seega võiks seotud krediidilepinguid käsitlevaid sätteid kohaldada krediidilepingutele, mille eesmärk on ainult osaliselt kauba tarnelepingu või teenuste osutamise lepingu rahastamine.
Selgitus
Krediit, mis on suurem kui 50 000 eurot, ei ole enamasti tüüpiline tarbijakrediit, seega tuleks reguleerimisala kitsendada.
Kui reguleerimisala algab 200 eurost, hõlmab tarbijakrediidi direktiiv ka SMS-laene.
Uut tüüpi kiirlaen on muutunud kiiresti kasvavaks probleemiks eriti Rootsi teismeliste seas.
Laene saab telefoni teel ning tavaliselt jõuab raha pangaarvele 15 minutiga.
Arvestades võimalust, et seda tüüpi laen võib levida terves Euroopas, ning rahalisi raskusi, mida see teismelistele on põhjustanud, oleks soovitav jätta reguleerimisala alguseks 200 eurot.
Vt ka artikli 2 lõike 2 punkti c.
Muudatusettepanek
2
Põhjendus 12 a (uus)
(12 a) Käesolevat direktiivi ei kohaldata teatavate krediidilepingute puhul, näiteks järelmaksukaart, millele ei kehtestata intressi, välja arvatud tingimuste rikkumise korral, ja millelt võetakse üksnes kindlaks määratud teenustasu, mille suurus ei sõltu kaardiga kulutatud summast.
Nimetatud krediidilepingute puhul peaks liikmesriik suutma säilitada või kehtestada eraldi siseriiklikud normid.
Selgitus
Rangelt võttes pole järelmaksukaardid tõelised krediiditooted, vaid pigem kliendi edasilükatud maksed kaardi väljaandjale.
Kaardi väljaandja tasub hankijale kliendi asemel ning viimane maksab väljaandjale kõik tagasi igakuiste maksetena pärast väljavõtte saamist.
Lisaks kasutatakse järelmaksukaartide puhul üksnes kindlaks määratud iga-aastast teenustasu, mis ei sõltu kaardiga kulutatud summast.
Muudatusettepanek
3
Põhjendus 18
(18) Selleks et tarbijad saaksid teha informeeritud otsuse kõikide faktide alusel, peaksid nad enne krediidilepingu sõlmimist saama adekvaatset teavet krediiditingimuste ja -kulude ning oma kohustuste kohta.
Pakkumiste võimalikult täieliku läbipaistvuse ja võrreldavuse tagamiseks peaks selline teave sisaldama eelkõige krediidi kulukuse aastamäära, mis on määratud samasugusel viisil kõikjal ühenduses.
Kuna krediidi kulukuse aastamäära saab sellel etapil esitada vaid näitena, siis peab tegemist olema tüüpilise näitega.
Seetõttu tuleks näites kasutada vaadeldavale krediidilepingu liigile iseloomulikku keskmist krediidi kestust ja kogusummat ning arvestada ka selle krediidiga soetatavaid kaupu, juhul kui see on asjakohane.
Tüüpilise näite kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta ka teatavat tüüpi krediidilepingute esinemise sagedust konkreetsel turul.
Seoses laenuintressimäära, osamaksete sageduse ja intresside kapitaliseerimisega peaksid krediidiandjad kasutama asjaomase tarbijakrediidi arvutamiseks oma tavapärast meetodit.
(18) Selleks et tarbijad saaksid teha informeeritud otsuse kõikide faktide alusel, peaksid nad enne krediidilepingu sõlmimist saama krediiditingimuste ja -kulude ning oma kohustuste kohta adekvaatset teavet, mida nad saaksid järelemõtlemiseks kaasa võtta .
Pakkumiste võimalikult täieliku läbipaistvuse ja võrreldavuse tagamiseks peaks selline teave sisaldama eelkõige krediidi kulukuse aastamäära, mis on määratud samasugusel viisil kõikjal ühenduses.
Kuna krediidi kulukuse aastamäära saab sellel etapil esitada vaid näitena, siis peab tegemist olema tüüpilise näitega.
Seetõttu tuleks näites kasutada vaadeldavale krediidilepingu liigile iseloomulikku keskmist krediidi kestust ja kogusummat ning arvestada ka selle krediidiga soetatavaid kaupu, juhul kui see on asjakohane.
Tüüpilise näite kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta ka teatavat tüüpi krediidilepingute esinemise sagedust konkreetsel turul.
Seoses laenuintressimäära, osamaksete sageduse ja intresside kapitaliseerimisega peaksid krediidiandjad kasutama asjaomase tarbijakrediidi arvutamiseks oma tavapärast meetodit.
Muudatusettepanek
4
Põhjendus 37 a (uus)
(37 a) Kui krediidiandjatel on vastavalt siseriiklikule õigusele võimalik nõuda hüvitist ja nad seda võimalust kasutavad, peavad nad sellest tarbijat teavitama.
Muudatusettepanek
5
Artikli 2 lõike 2 punkt c
c) krediidilepingud, mille krediidi kogusumma on väiksem kui 200 eurot või suurem kui 100 000 eurot ;
c) krediidilepingud, mille krediidi kogusumma on väiksem kui 200 eurot või suurem kui 50 000 eurot ;
Selgitus
Väiksemad kui 500 euro suurused summad tuleks reguleerimisalast välja jätta.
Õigusnormidega seotud kuludel on väikekrediitide puhul eriline mõju.
Liikmesriikidel on võimalik erinevaid sissetuleku- ja elutingimusi probleemideta seeläbi arvesse võtta, et nad kohaldavad ülevõtmise perioodil väiksemate summade suhtes õigusakte.
Suurema kui 50 000 euro suuruse kogusummaga krediidid ei ole tüüpilised tarbijakrediidid.
Muudatusettepanek
6
Artikli 2 lõige 3
3.
Arvelduskrediidi vormis krediidilepingud, mille puhul tuleb krediit nõudmisel või kolme kuu jooksul tagasi maksta, kohaldatakse ainult artikleid 1 kuni 3, artikli 4 lõiget 1, artikli 4 lõike 2 punkte a kuni e , artikli 4 lõiget 4, artikleid 6 kuni 9, artikli 10 lõiget 1, artikli 10 lõike 2 punkte a kuni g, punkte l, p ja punkte r kuni u, artikli 10 lõiget 3, artikleid 12, 15 ja artikli 16 lõike 1 esimest lauset , artiklit 17 ja artikleid 19 kuni 32.
3.
Arvelduskrediidi vormis krediidilepingud, mille puhul tuleb krediit nõudmisel või kolme kuu jooksul tagasi maksta, kohaldatakse ainult artikleid 1 kuni 3, artikli 4 lõiget 1, artikli 4 lõike 2 punkte a kuni c , artikli 4 lõiget 4, artikleid 6 kuni 9, artikli 10 lõiget 1, artikli 10 lõiget 3, artikli 10 lõiget 4, artikleid 12, 15, 17 ja artikleid 19 kuni 32.
Nimetatud krediidilepingus peab sisalduma nii teave krediidilepingu sõlmimisel ja pärast seda tasumisele kuuluvate tasude kui ka vajaduse korral nende tasude muutmise tingimuste kohta.
Selgitus
Teksti kohandamine järgnevate muudatustega.
Teine lause ei kuulu direktiivi artiklisse 2.
Muudatusettepanek
7
Artikli 3 punkt i
i) „krediidi kulukuse aastamäär” – krediidi kogukulu tarbijale, mis on väljendatud aastase protsendimäärana krediidi kogusummast;
i) „krediidi kulukuse aastamäär” – krediidi kogukulu tarbijale, mis on väljendatud aastase protsendimäärana krediidi kogusummast ja sisaldab vajaduse korral kulusid, millele on osutatud artikli 19 lõikes 2 ;
Selgitus
Muudatusettepaneku eesmärk on suurema selguse saavutamine.
Muudatusettepanek
8
Artikli 3 punkti n alapunkt i
i) kõnealust krediiti kasutatakse üksnes niisuguse lepingu rahastamiseks, mis on sõlmitud konkreetse kauba tarnimiseks või konkreetse teenuse osutamiseks, ning
i) kõnealust krediiti kasutatakse üksnes niisuguse lepingu rahastamiseks, mis on sõlmitud krediidilepingus selgesõnaliselt kindlaks määratud konkreetse kauba tarnimiseks või konkreetse teenuse osutamiseks, ning
Selgitus
Nõukogu ühise seisukoha tekst ei ole üheselt mõistetav ning loob õiguslikku ebakindlust küsimuses, milliseid lepinguid tuleb pidada omavahel seotuks, ja seetõttu ei saa olla kindel ka selles, millistel juhtudel on tarbijal kasu direktiiviga ettenähtud kaitsest.
Muudatusettepanekuga täpsustatakse, et seos ainuõigusega krediidilepingu ja teatavate kaupade tarnimise või teenuste osutamise vahel tuleb kindlaks määrata krediidilepingus.
Ülaltoodud põhjusel on oluline tagada tarbijale õiguskindlus, tuues selgelt välja elemendid, mis määravad, millal tuleb krediidilepingut pidada „seotuks”, kuid lisamata ohtu, et liikmesriik tõlgendab seda erinevalt ja tarbijakaitse tase hakkab erinema.
Muudatusettepanek
9
Artikli 4 lõiked 1 ja 2
1.
Mis tahes reklaam krediidilepingute kohta, mis sisaldab intressimäära või mis tahes muid numbreid, mis on seotud krediidi kuludega tarbijale, peab sisaldama standardteavet vastavalt käesolevale artiklile.
Seda kohustust ei kohaldata, kui siseriiklike õigusaktide kohaselt tuleb krediidilepingutega seotud reklaamide puhul välja tuua eelkõige krediidi kulukuse aastamäär, mitte intressimäär või mis tahes muud numbrid, mis on seotud krediidi kuludega tarbijale.
1.
Mis tahes reklaam krediidilepingute kohta, mis sisaldab intressimäära või mis tahes muid numbreid, mis on seotud krediidi kuludega tarbijale, peab sisaldama standardteavet vastavalt käesolevale artiklile.
Seda kohustust ei kohaldata, kui siseriiklike õigusaktide kohaselt tuleb krediidilepingutega seotud reklaamide puhul välja tuua eelkõige krediidi kulukuse aastamäär, mitte intressimäär või mis tahes muud numbrid, mis on seotud krediidi kuludega tarbijale või mis tahes muu kuluga esimeses lõigus määratletud tähenduses .
2.
Standardteave osutab tüüpilise näite kujul selgel, kokkuvõtlikul ja selgelt eristuval viisil ning siin esitatud järjestuses järgmisele:
2.
Standardteave osutab tüüpilise näite kujul selgel, kokkuvõtlikul ja selgelt eristuval viisil järgmisele:
a) fikseeritud või muutuva määraga laenuintress või vajaduse korral mõlemad, koos üksikasjadega kõikide kohaldatavate tasude kohta;
a) fikseeritud ja/või muutuva määraga laenuintress koos üksikasjadega kõikide kohaldatavate tasude kohta , mis sisalduvad krediidi kogukulus tarbijale ;
b) krediidi kogusumma;
b) vajaduse korral krediidi kogusumma;
c) krediidi kulukuse aastamäär; artikli 2 lõikes 3 osutatud krediidilepingute puhul võivad liikmesriigid otsustada, et krediidi kulukuse aastamäära ei ole vaja välja tuua;
c) krediidi kulukuse aastamäär; artikli 2 lõikes 3 osutatud krediidilepingute puhul võivad liikmesriigid otsustada, et krediidi kulukuse aastamäära ei ole vaja välja tuua;
d) krediidilepingu kestus;
d) vajaduse korral krediidilepingu kestus;
e) konkreetse kauba või teenuse eest tasumiseks maksete edasilükkamise vormis võetud krediidi puhul hind kohe tasudes (netohind) ja mis tahes ettemaksu summa ning
e) konkreetse kauba või teenuse eest tasumiseks maksete edasilükkamise vormis võetud krediidi puhul hind kohe tasudes (netohind) ja mis tahes ettemaksu summa ning
f) vajaduse korral tarbija poolt makstav kogusumma ja osamaksete summa.
f) vajaduse korral tarbija poolt makstav kogusumma ja osamaksete summa.
Muudatusettepanek
10
Artikli 5 lõike 1 esimene lõik
1.
Mõistliku aja jooksul enne tarbija sidumist krediidilepingu või mis tahes muu krediidilepingut puudutava pakkumisega esitavad krediidiandja ja vajaduse korral krediidivahendaja tarbijale krediidiandja poolt pakutud lepingutingimustele ning vajaduse korral tarbija eelistustele ja tema poolt esitatud teabele tuginedes vajaliku teabe, et tarbija saaks erinevaid pakkumisi võrrelda, eesmärgiga teha krediidilepingu sõlmimise otsus kõiki asjaolusid arvesse võttes.
Kõnealune paberil või mõnel muul püsival andmekandjal esitatud teave edastatakse II lisas esitatud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehel.
Krediidiandja loetakse täitnuks käesolevas lõikes ja direktiivi 2002/65/EÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2 teabele esitatavad nõuded, kui ta on esitanud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehe.
1.
Enne tarbija sidumist krediidilepingu või mis tahes muu krediidilepingut puudutava pakkumisega esitavad krediidiandja ja vajaduse korral krediidivahendaja tarbijale krediidiandja poolt pakutud lepingutingimustele ning vajaduse korral tarbija eelistustele ja tema poolt esitatud teabele tuginedes vajaliku teabe, et tarbija saaks erinevaid pakkumisi võrrelda, eesmärgiga teha krediidilepingu sõlmimise otsus kõiki asjaolusid arvesse võttes.
Kõnealune paberil või mõnel muul püsival andmekandjal esitatud teave edastatakse II lisas esitatud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehel.
Krediidiandja loetakse täitnuks käesolevas lõikes ja direktiivi 2002/65/EÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2 teabele esitatavad nõuded, kui ta on esitanud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehe.
Muudatusettepanek
11
Artikli 5 lõige 3
3.
Kui leping sõlmiti tarbija soovil kaugsidevahendi abil, mis ei võimalda edastada teavet kooskõlas lõikega 1, eelkõige lõikes 2 nimetatud juhtudel, edastab krediidiandja täidetud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehe kohe pärast krediidilepingu sõlmimist .
3.
Kui leping sõlmiti tarbija soovil kaugsidevahendi abil, mis ei võimalda edastada teavet kooskõlas lõikega 1, eelkõige lõikes 2 nimetatud juhtudel, edastab krediidiandja tarbijale kohe pärast krediidilepingu sõlmimist täieliku lepingueelse teabe Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehte kasutades .
Muudatusettepanek
12
Artikli 6 lõige 1
1.
Mõistliku aja jooksul enne tarbija sidumist krediidilepingu või mis tahes muu artikli 2 lõikes 3, lõikes 5 või lõikes 6 osutatud krediidilepingut puudutava pakkumisega esitavad krediidiandja ning vajaduse korral krediidivahendaja tarbijale krediidiandja poolt pakutud lepingutingimustele ning vajaduse korral tarbija eelistustele ja tema poolt esitatud teabele tuginedes vajaliku teabe, et tarbijad saaksid erinevaid pakkumisi võrrelda, eesmärgiga teha krediidilepingu sõlmimise otsus kõiki asjaolusid arvesse võttes.
1.
Enne tarbija sidumist krediidilepingu või mis tahes muu artikli 2 lõikes 3, lõikes 5 või lõikes 6 osutatud krediidilepingut puudutava pakkumisega esitavad krediidiandja ning vajaduse korral krediidivahendaja tarbijale krediidiandja poolt pakutud lepingutingimustele ning vajaduse korral tarbija eelistustele ja tema poolt esitatud teabele tuginedes vajaliku teabe, et tarbijad saaksid erinevaid pakkumisi võrrelda, eesmärgiga teha krediidilepingu sõlmimise otsus kõiki asjaolusid arvesse võttes.
Muudatusettepanek
13
Artikli 6 lõike 1 punkt e
e) konkreetse kauba või teenuse eest tasumiseks makse edasilükkamise vormis võetud krediidi puhul kaup või teenus ja selle hind kohe tasudes (netohind);
välja jäetud
Muudatusettepanek
14
Artikli 6 lõike 1 punkt i
i) vajadusel märge selle kohta, et tarbijalt võidakse igal ajal nõuda krediidisumma tagasimaksmist täies ulatuses;
i) vajadusel artikli 2 lõikes 3 osutatud krediidilepingute puhul märge selle kohta, et tarbijalt võidakse igal ajal nõuda krediidisumma tagasimaksmist täies ulatuses;
Muudatusettepanek
15
Artikli 6 lõike 1 punkt l
l) tarbija õigus saada taotluse korral tasuta krediidilepingu projekti koopia.
Seda sätet ei kohaldata, kui krediidiandja ei soovi taotluse hetkel jätkata krediidilepingu sõlmimist tarbijaga;
välja jäetud
Muudatusettepanek
16
Artikli 6 lõike 1 punkt m
m) tagasimaksmise tingimused ja kord; ning
välja jäetud
Muudatusettepanek
17
Artikli 6 lõike 1 punkt m a (uus)
m a) artikli 2 lõikes 3 osutatud krediidilepingute puhul teave krediidilepingu sõlmimisel ja pärast seda kantavate kulude ning vajaduse korral nende kulude muutmise tingimuste kohta;
Muudatusettepanek
18
Artikli 6 lõike 1 kolmas lõik
Selline teave esitatakse paberil või mõnel muul püsival andmekandjal.
Teave võidakse edastada III lisas esitatud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehel.
Krediidiandja loetakse täitnuks käesolevas lõikes ja direktiivi 2002/65/EÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2 teabele esitatavad nõuded, kui ta on esitanud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehe.
Selline teave esitatakse paberil või mõnel muul püsival andmekandjal ning kogu teave peab olema võrdsel määral silmapaistev .
Teave võidakse edastada III lisas esitatud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehel.
Krediidiandja loetakse täitnuks käesolevas lõikes ja direktiivi 2002/65/EÜ artikli 3 lõigetes 1 ja 2 teabele esitatavad nõuded, kui ta on esitanud Euroopa tarbijakrediidi standardinfo teabelehe.
Selgitus
Tarbijakaitse nõuab, et kui krediidiandja ei kasuta standardinfo teabelehte, siis peab kogu oluline teave olema silmapaistvalt esitatud ega tohi olla peidetud muu mitteolulise teabe varju.
Muudatusettepanek
19
Artikkel 7
Artikleid 5 ja 6 ei kohaldata kaupade tarnijate ja teenuste osutajate suhtes, kes tegutsevad krediidivahendajatena kõrvaltegevusena.
Sellega ei piirata krediidiandja kohustust tagada, et tarbija saab kogu nimetatud artiklites osutatud lepingueelse teabe.
Artikleid 5 ja 6 ei kohaldata :
a) kaupade tarnijate ja teenuste osutajate suhtes, kes tegutsevad krediidivahendajatena kõrvaltegevusena või
b) krediidivahendajate suhtes, kui krediidiandja võtab endale (kas tegelikult või õiguslikult) krediidiga seotud vastutuse krediidivahendaja käitumise eest tarbija suhtes .
Sellega ei piirata krediidiandja kohustust tagada, et tarbija saab kogu nimetatud artiklites osutatud lepingueelse teabe.
Selgitus
Selle muudatusettepanekuga soovitakse vältida ebaproportsionaalset koormust väikesemahulisele vahendamistegevusele, eelkõige seoses postimüügitellimuste või iganädalaste laenu tagasimaksetega.
Muudatus ei mõjuta artiklis 21 sätestatud üksikasjalikumaid eeskirju.
Muudatusettepanek
20
Artikli 8 lõiked 1 ja 2
1.
Enne krediidilepingu sõlmimist peab krediidiandja hindama tarbija krediidivõimelisust vajaduse korral tarbijalt saadud piisava teabe alusel ja vajadusel asjakohaste andmebaasidega konsulteerides.
1.
Liikmesriigid tagavad vastavalt artiklile 20, et enne krediidilepingu sõlmimist hindab krediidiandja tarbija krediidivõimelisust vajaduse korral tarbijalt saadud piisava teabe alusel ja vajadusel asjakohaste andmebaasidega konsulteerides.
Liikmesriigid, kelle õigusaktide kohaselt tuleb krediidiandjal hinnata tarbija krediidivõimelisust andmebaase kasutades, võivad säilitada selle nõude.
2.
Kui lepingupooled lepivad kokku krediidi kogusumma muutmises pärast krediidilepingu sõlmimist, peab krediidiandja ajakohastama tema käsutuses oleva tarbijat käsitleva finantsteabe ning hindama tarbija krediidivõimelisust enne krediidi kogusumma mis tahes märkimisväärset suurendamist.
2.
Liikmesriigid tagavad, et kui lepingupooled lepivad kokku krediidi kogusumma muutmises pärast krediidilepingu sõlmimist, ajakohastab krediidiandja tema käsutuses oleva tarbijat käsitleva finantsteabe ning hindab tarbija krediidivõimelisust enne krediidi kogusumma mis tahes märkimisväärset suurendamist.
Selgitus
Vastavalt põhjendusele 25 vajavad liikmesriigid vastutustundliku laenutegevuse edendamiseks krediiditurul paindlikkust.
Muudatusettepanek
21
Artikli 9 lõige 2
2.
Kui krediiditaotluse tagasilükkamise otsus põhineb andmebaasidest saadud teabel, peab krediidiandja tarbijat kohe ja tasuta teavitama sellise andmebaasis sooritatud päringu tulemustest ja kasutatud andmebaasi üksikasjadest , välja arvatud juhul, kui sellise teabe edastamine on keelatud muude ühenduse õigusaktidega või on vastuolus avaliku korra või julgeoleku eesmärkidega.
2.
Kui krediiditaotluse tagasilükkamise otsus põhineb andmebaasidest saadud teabel, peab krediidiandja tarbijat kohe ja tasuta teavitama sellise andmebaasis sooritatud päringu tulemustest ja kasutatud andmebaasi üksikasjadest.
Kui krediiditaotluse heakskiitmise otsus põhineb andmebaasidest saadud teabel, peab krediidiandja tarbijat viimase soovil teavitama tasuta sellise andmebaasis sooritatud päringu tulemustest ja kasutatud andmebaasi üksikasjadest.
Mõlemal juhul ja kui tegemist on täielikult või peamiselt elektroonilise hindamise ja otsusega, antakse tarbijale tema soovil võimalus kontrollida ja korrigeerida vääri alusandmeid.
Eelmistes lõikudes osutatud teave tuleb edastada , kui selle edastamine ei ole keelatud muude ühenduse õigusaktidega või kui see ei ole vastuolus avaliku korra või julgeoleku eesmärkidega.
Muudatusettepanek
22
Artikli 10 lõike 2 punkt e
e) konkreetse kauba või teenuse eest tasumiseks maksete edasilükkamise vormis võetud krediidi puhul kaup või teenus ja selle hind kohe tasudes (netohind);
e) konkreetse kauba või teenuse eest tasumiseks maksete edasilükkamise vormis võetud krediidi puhul või seotud krediidilepingute puhul kaup või teenus ja selle hind kohe tasudes (netohind);
Muudatusettepanek
23
Artikli 10 lõike 2 punkt i
i) kui tegemist on fikseeritud kestusega krediidilepingu põhiosa tagasimaksmisega, siis tagasimaksetabeli kujul esitatav loetelu, näidates ära võlgu olevad summad ning selliste summade tagasimaksmisega seotud tähtajad ja tingimused; tabelis esitatakse iga tagasimakse jaotus, näidates ära laenu põhiosa tagasimakse, laenuintressi alusel arvutatud intressi ning vajaduse korral lisakulud; kui intressimäär ei ole fikseeritud või kui krediidilepingu alusel võib lisakulusid muuta, sisaldab tagasimaksetabel selgel ja kokkuvõtlikul viisil viidet asjaolule, et tabelis sisalduvad andmed kehtivad ainult seni, kuni laenuintressi või lisakulusid krediidilepingu kohaselt muudetakse;
i) tarbija soovil, kui tegemist on fikseeritud kestusega krediidilepingu põhiosa tagasimaksmisega, siis tagasimaksetabeli kujul esitatav loetelu, näidates ära võlgu olevad summad ning selliste summade tagasimaksmisega seotud tähtajad ja tingimused; tabelis esitatakse iga tagasimakse jaotus, näidates ära laenu põhiosa tagasimakse, laenuintressi alusel arvutatud intressi ning vajaduse korral lisakulud; kui intressimäär ei ole fikseeritud või kui krediidilepingu alusel võib lisakulusid muuta, sisaldab tagasimaksetabel selgel ja kokkuvõtlikul viisil viidet asjaolule, et tabelis sisalduvad andmed kehtivad ainult seni, kuni laenuintressi või lisakulusid krediidilepingu kohaselt muudetakse;
Selgitus
Mõnel juhul võivad sellised tabelid olla 30 või enama lehekülje pikkused.
See on veel üks täiendav teabega seotud risk, mis juhib tarbija tähelepanu eemale kõige tähtsamast teabest.
Kuid need tabelid peaksid siiski olema kättesaadavad, kui tarbija soovib neid saada.
Muudatusettepanek
24
Artikli 10 lõike 2 punkt m a (uus)
m a) vajaduse korral viide selle kohta, et maksta tuleb notaritasu;
Muudatusettepanek
25
Artikli 10 lõige 3 a (uus)
3 a.
Artikli 2 lõikes 3 osutatud arvelduskrediidi vormis krediidilepingute puhul täpsustatakse selgelt ja kokkuvõtlikult:
a) krediidi liik;
b) lepingupoolte nimed ja aadressid ning vajaduse korral asjaomase krediidivahendaja nimi ja aadress;
c) krediidilepingu kestus;
d) krediidi kogusumma ülemmäär ja tingimused krediidi kasutusse võtmiseks;
e) laenuintress, kõnealuse intressimäära kohaldamistingimused ja olemasolu korral esialgse laenuintressi suhtes kohaldatav indeks või baasintressimäär, samuti laenuintressi muutmise ajavahemikud, tingimused ja kord; ning juhul kui erinevates tingimustes kohaldatakse erinevaid laenuintresse, tuleb eespool nimetatud teave esitada kõigi kohaldatavate laenuintresside kohta;
f) krediidi kulukuse aastamäär ja tarbija poolt makstav kogukulu, mis on arvutatud krediidilepingu sõlmimise ajal; märkida tuleb kõik kõnealuse määra arvutamiseks kasutatud eeldused vastavalt artikli 19 lõikele 2 koostoimes artikli 3 punktidega g ja i; artikli 2 lõikes 3 osutatud krediidilepingute puhul võivad liikmesriigid otsustada, et krediidi kulukuse aastamäära ei ole vaja välja tuua;
g) märge selle kohta, et tarbijalt võidakse igal ajal nõuda krediidisumma tagasimaksmist täies ulatuses;
h) krediidilepingu lõpetamise õiguse kasutamise kord ning
i) teave krediidilepingu sõlmimisel ja pärast seda tasumisele kuuluvate tasude ja vajaduse korral nende tasude muutmise tingimuste kohta;
Muudatusettepanek
26
Artikli 12 pealkiri
Krediidileping arvelduskrediidi vormis
Kohustused arvelduskrediidi vormis krediidilepingute puhul
Muudatusettepanek
27
Artikli 13 lõige 1
1.
Tarbija võib tähtajatu krediidilepingu igal ajal korraliselt lõpetada, välja arvatud juhul, kui lepingupooled on kokku leppinud etteteatamistähtajas.
Etteteatamistähtaeg ei tohi olla pikem kui üks kuu.
1.
Tarbija võib tähtajatu krediidilepingu igal ajal korraliselt lõpetada, välja arvatud juhul, kui lepingupooled on kokku leppinud etteteatamistähtajas.
Kui krediidilepingus on kokku lepitud, võib krediidiandja tähtajatu krediidilepingu korraliselt lõpetada, teatades sellest tarbijale vähemalt kaks kuud ette paberil või mõnel muul püsival andmekandjal.
Kui krediidilepingus on kokku lepitud, võib krediidiandja tähtajatu krediidilepingu korraliselt lõpetada, teatades sellest tarbijale vähemalt kaks kuud ette paberil või mõnel muul püsival andmekandjal.
Tarbija etteteatamistähtaeg ei tohi olla pikem kui üks kuu.
Selgitus
Selguse eesmärgil.
Muudatusettepanek
28
Artikli 14 lõike 1 esimene lõik
1 Tarbija võib krediidilepingust taganeda neljateistkümne kalendripäeva jooksul põhjust esitamata.
1.
Tarbija võib krediidilepingust taganeda neljateistkümne kalendripäeva jooksul põhjust esitamata.
Artikli 3 punktis n osutatud seotud krediidilepingu puhul võib seda ajavahemikku lühendada tarbija soovil minimaalselt kolmele kalendripäevale, kui tarbija soovib, et kaubad või teenused, mida krediidilepinguga rahastatakse, toimetataks talle kätte kiiremini või ta saaks neid kiiremini kasutada.
Kui kättetoimetamine või teenuste osutamise alustamise kuupäev on hilisem kui kokkulepitud tähtaeg, lõpeb tähtaeg kaupade kättetoimetamise kuupäeval või teenuste osutamisega alustamise kuupäeval ja ei ole pikem kui neliteist kalendripäeva.
Muudatusettepanek
29
Artikli 16 lõiked 2, 3 ja 4
2.
Krediidiandjal on õigus saada hüvitist võimalike kulude eest, mis on otseselt seotud krediidi ennetähtaegse tagastamisega tingimusel, et ennetähtaegne tagastamine toimus fikseeritud laenuintressiga perioodil ning krediidiandja tõestab, et Euroopa Keskpanga poolt enne kõnealuse poolaasta esimest kalendripäeva toimunud hiliseima põhilise refinantseerimistehingu puhul kohaldatud baasintressimäär on krediidi ennetähtaegse tagastamise hetkel madalam kui krediidilepingu sõlmimise hetkel.
Liikmesriigi puhul, kes ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis, on eespool nimetatud baasintressimäär asjaomase riigi keskpanga poolt määratud samaväärne intressimäär .
2.
Krediidiandjal võib olla vastavalt siseriiklikule õigusele õigus saada õiglast ja objektiivselt põhjendatud hüvitist võimalike kulude eest, mis on otseselt seotud krediidi ennetähtaegse tagastamisega.
Sellise hüvitise summa määrab kindlaks krediidiandja ning see ei tohi ületada 1 % ennetähtaegselt tagastatud krediidi summast, juhul kui krediidi ennetähtaegse tagastamise ja kokkulepitud krediidilepingu lõpetamise vaheline periood on pikem kui üks aasta.
Kui periood ei ületa ühte aastat, ei tohi hüvitise summa ületada 0,5 % ennetähtaegselt tagastatud krediidi summast.
Hüvitise summa ei ületa intressi, mida tarbija oleks maksnud krediidi ennetähtaegse tagastamise ja kokkulepitud krediidilepingu lõpetamise tähtpäeva vahelisel perioodil.
Hüvitise summa ei ületa intressi, mida tarbija oleks maksnud krediidi ennetähtaegse tagastamise ja kokkulepitud krediidilepingu lõpetamise tähtpäeva vahelisel perioodil.
3.
Hüvitist ennetähtaegse tagastamise eest ei saa taotleda, kui:
3.
Hüvitist ennetähtaegse tagastamise eest ei saa taotleda, kui:
a) tagastamine toimub kindlustuslepingu alusel, mis on ette nähtud krediidi tagasimakse tagatise pakkumiseks ,
a) tagastamine toimub kindlustuslepingu alusel, mis on ette nähtud krediidi tagasimakse tagatise pakkumiseks või
b) tagastamine toimub arvelduskrediidi raames või
b) tagastamine toimub arvelduskrediidi raames.
c) tagastamine toimub perioodil, mil laenuintress ei ole fikseeritud .
4.
Liikmesriigid võivad sätestada, et krediidiandja võib sellist hüvitist nõuda ainult tingimusel, et ennetähtaegselt tagastatud krediidi kogusumma ületab siseriikliku õigusega kehtestatud künnise.
Nimetatud künnis ei tohi kaheteistkümne kuu jooksul ületada 10 000 eurot.
Muudatusettepanek
30
Artikli 19 lõike 2 teine lõik
Krediidi kogukulu tarbija jaoks sisaldavad krediidi tagasimakseid ja krediidi kasutusse võtmist kajastava konto halduskulusid, maksevahendite kasutamise kulusid nii tagasimaksete kui krediidi väljamaksete jaoks ja muid maksetega seotud tehingukulusid, välja arvatud juhul, kui konto avamine on vabatahtlik ja konto halduskulud on selgelt ning eraldiseisvalt märgitud krediidilepingus või mõnes muus tarbijaga sõlmitud lepingus.
Krediidi kogukulu tarbija jaoks sisaldavad krediidi tagasimakseid ja krediidi kasutusse võtmist kajastava konto halduskulusid, maksevahendite kasutamise kulusid nii tagasimaksete kui krediidi väljamaksete jaoks ja muid maksetega seotud tehingukulusid, välja arvatud juhul, kui kontot ei avata krediidiga seoses või konto avamine on vabatahtlik ja konto halduskulud on selgelt ning eraldiseisvalt märgitud krediidilepingus või mõnes muus tarbijaga sõlmitud lepingus.
Muudatusettepanek
31
Artikli 21 punkti b alapunkt ii
ii) krediidivahendaja ei saa tasu krediidiandjalt;
ii) vahendajale tema teenuste eest makstav tasu on läbipaistev ning tarbijale avaldatud;
Selgitus
Selle muudatusega püütakse tagada, et vahendajad käituksid läbipaistval viisil, tagades samal ajal paindlikkuse, mis võimaldab tarbijatel ja laenuandjatel kulud omavahel jagada.
Muudatusettepanek
32
Artikli 21 punkti b alapunkt iii
iii) krediidileping, mille heaks ta on tegutsenud, sõlmitakse tegelikult;
välja jäetud
Selgitus
The condition risks introducing an element of cross-subsidy, whereby consumers who conclude a credit agreement could be charged higher amounts for the services of an intermediary to compensate for those who do not conclude the agreement.
Additionally, if an intermediary was not able to recover some costs for providing his advice in case the agreement is not concluded, that may lead him to pressure the consumer to conclude the agreement.
However, Member States should have the possibility of restricting the amount which intermediaries can charge in order to protect consumers from being charged disproportionately for advice in cases when no agreement is concluded.
Muudatusettepanek
33
Artikli 21 teine lõik (uus)
Liikmesriigid võivad piirata summat, mida vahendajad võivad oma teenuste eest küsida, kui lepingut ei sõlmita.
Selgitus
The condition risks introducing an element of cross-subsidy, whereby consumers who conclude a credit agreement could be charged higher amounts for the services of an intermediary to compensate for those who do not conclude the agreement.
Additionally, if an intermediary was not able to recover some costs for providing his advice in case the agreement is not concluded, that may lead him to pressure the consumer to conclude the agreement.
However, Member States should have the possibility of restricting the amount which intermediaries can charge in order to protect consumers from being charged disproportionately for advice in cases when no agreement is concluded.
Muudatusettepanek
34
I lisa II osa punkt b
b) kui krediidileping võimaldab krediiti kasutada mitmel erineval viisil ning seejuures on krediidiga seotud tasud ja laenuintress erinevad, käsitatakse krediidi kogusummat kõige kõrgemate tasude ja laenuintressiga kasutusse võetuna;
b) kui krediidileping võimaldab krediiti kasutada mitmel erineval viisil ning seejuures on krediidiga seotud tasud ja laenuintress erinevad, käsitatakse krediidi kogusummat kasutusse võetuna kõige kõrgemate tasude ja laenuintressiga , mida rakendatakse seda liiki krediidilepingu puhul kõige enam kasutatava tehinguliigi suhtes ;
Selgitus
Kõige kõrgem krediitkaarditehingu tasu on sularaha väljavõtmise eest, kuid enamik krediitkaarditehingutest tehakse müügipunktides.
Kõige kõrgema tasu kasutamine oleks seetõttu eksitav.
Muudatusettepanek
35
I lisa II osa punkt d
d) kui laenu tagasimakse graafikut ei ole kindlaks määratud ja seda ei saa tuletada krediidilepingu tingimustest ega antud krediidi tagasimakseviisist, loetakse krediidi kestuseks üks aasta ning eeldatakse, et krediit makstakse tagasi kaheteistkümne võrdse osamaksena ühekuuliste vahedega;
d) kui laenu tagasimakse graafikut ei ole kindlaks määratud , eeldatakse, et
i) krediit antakse üheks aastaks alates asjaomasest kuupäevast ning
ii) krediit makstakse tagasi kaheteistkümne võrdse osamaksena ja ühekuuliste vahedega, alustades üks kuu pärast asjaomast kuupäeva ;
Selgitus
Kuna küsimust, kas laenugraafikut saab tuletada lepingust või mitte, võib tõlgendada subjektiivselt, püütakse käesoleva muudatusega tagada, et aastane intressimäär arvutatakse alati samade laenugraafikuga seotud eelduste põhjal, et tarbijatel oleks võimalik piiriüleseid krediidipakkumisi omavahel tõhusalt võrrelda.
Muudatusettepanek
36
I lisa II osa punkt g
g) kui krediidi ülemmäära suhtes ei ole veel kokku lepitud, siis eeldatakse, et ülemmäär on 1 000 eurot ;
g) kui krediidi ülemmäära suhtes ei ole veel kokku lepitud, siis eeldatakse, et ülemmäär on 2 500 eurot või toote eest pakutud minimaalne krediidisumma ;
Selgitus
Ülemmäär 2 500 eurot peegeldab tüüpilisi krediidiga ostetavaid tooteid paremini.
On olemas ka tooted, millel on oluliselt kõrgemad krediidi ülemmäärad ning mille puhul madalaimal määral põhinevad arvutused oleksid tarbijatele eksitavad.
Muudatusettepanek
37
II lisa punkti 4 vasaku veeru teine lahter
Krediidi ennetähtaegne tagastamine
Teil on igal ajal õigus krediidi osaliseks või täielikuks ennetähtaegseks tagastamiseks
Vajadusel:
Krediidi ennetähtaegne tagastamine
Teil on igal ajal õigus krediidi osaliseks või täielikuks ennetähtaegseks tagastamiseks
Vajadusel:
Krediidi ennetähtaegsel tagastamisel on krediidiandjal õigus saada hüvitist
Märge makstava hüvitise kohta
Muudatusettepanek
38
II lisa punkti 4 parema veeru teine lahter
[Hüvitise suuruse kindlaksmääramine (arvutusmeetod) kooskõlas direktiivi …/…/EÜ artikli 16 lõike 2 rakendamist käsitlevate sätetega]
välja jäetud
Muudatusettepanek
39
II lisa punkti 4 vasaku veeru kolmas lahter
Päringud andmebaasidest
Krediidiandja peab teile andma viivitamatult ja tasuta teavet andmebaasis tehtud päringu tulemustest, kui päringu tulemusena lükatakse krediidi taotlus tagasi.
Seda ei kohaldata, kui sellise teabe edastamine on keelatud ühenduse õigusega või vastuolus avaliku korra või julgeoleku eesmärkidega.
Päringud andmebaasidest
Tarbija nõusolek
Muudatusettepanek
40
III lisa punkti 2 vasaku veeru neljas lahter
Kuidas ja millal peate krediidi tagastama?
välja jäetud
Muudatusettepanek
41
III lisa punkti 2 vasaku veeru kuues lahter
Vajadusel:
Kauba või teenuse eest tasumiseks antud krediidi tasumine toimub maksete edasilükkamise vormis
Kauba / teenuse nimetus
Hind kohe tasudes (netohind)
välja jäetud
Muudatusettepanek
42
III lisa punkti 4 vasaku veeru kolmas lahter
Õigus saada krediidilepingu projekti koopia
Teil on õigus saada taotluse korral tasuta krediidilepingu projekti koopia.
Seda sätet ei kohaldata, kui krediidiandja ei soovi taotluse hetkel jätkata teiega krediidilepingu sõlmimist
välja jäetud
Muudatusettepanek
43
III lisa punkti 5 vasaku veeru kolmas lahter
Krediidi ennetähtaegne tagastamine
Teil on igal ajal õigus krediidi osaliseks või täielikuks ennetähtaegseks tagastamiseks
Vajadusel:
Krediidi ennetähtaegne tagastamine
Teil on igal ajal õigus krediidi osaliseks või täielikuks ennetähtaegseks tagastamiseks
Vajadusel:
Krediidi ennetähtaegsel tagastamisel on krediidiandjal õigus saada hüvitist.
Märge makstava hüvitise kohta
Muudatusettepanek
44
III lisa punkti 5 parema veeru kolmas lahter
[Hüvitise suuruse kindlaksmääramine (arvutusmeetod) kooskõlas direktiivi …/…/EÜ* artikli 16 lõike 2 rakendamist käsitlevate sätetega]
välja jäetud
SELETUSKIRI
Ilma tarbijatele kaupade või teenuste rahastamiseks antavate laenudeta ei ole majanduselu enam mõeldav.
Need laenud moodustavad märkimisväärse osa Euroopa sisemajanduse kogutoodangust, kusjuures liikmesriikide vahel on suured erinevused.
Hoolimata üha suurenevast majanduslikust läbipõimumisest, ühisrahast ja piiriüleste maksete tingimuste tunduvast paranemisest, on turud endiselt peamiselt siseriikliku mõju all ning piiriülesed laenud on harvad.
Põhjuseid on mitmesuguseid ja enamasti peituvad need riigiti erinevates harjumustes ja rahastamiskultuurides, samuti keelebarjäärides.
Liikmesriikide turgude avamine tarbijakrediidi tähtsale majandusharule, konkurentsi tugevdamine ja siseturu parandamine on ELi poliitiline ülesanne, mis on tarbijate ja krediidiandjate huvides.
Siinkohal võib abiks olla tarbija kaitseks loodud ühine Euroopa õiguslik raamistik, isegi kui õiguslikud ja tegelikud takistused jäävad alles ning õigus ei ole piiriülese tarbijakrediidi puhul otsustav tegur.
Praegu moodustab Euroopa õigusliku raamistiku direktiiv 87/102/EMÜ, mis sisaldab ainult miinimumstandardeid.
Selle õigusvaldkonna edasine kujundamine on liikmesriikides äärmiselt erinev, millest tulenevad takistused siseturul.
Kuid õigusnormide täielik ühtlustamine ei ole otstarbekas.
Tarbijaõigus peab olema paindlik; erinevatele asjaoludele, ka just tarbijaid ähvardavatele erinevatele ohtudele tuleb reageerida erinevate õigusnormidega, tehes seda vajaduse korral kiiresti ja kohanemisvõimeliselt.
Õiguse mõju sõltub ka selle aktsepteerimisest inimeste poolt, kes tahavad seda kogeda oma õigusena ja oma ümbruskonna oludele kohandatuna.
Õiguslik ühtsus ei või rikkuda mitte ainult subsidiaarsuse põhimõtet, vaid annab sageli vajalike kompromisside tõttu tulemuseks keerukad ja ülekoormatud eeskirjad, mis vähendab veelgi tarbijakrediidi puhul niigi väikest siseturumõju.
Eeltoodust tulenevalt oli komisjoni esimene 11. septembri 2002. aasta ettepanek, milles nähti ette täielik ühtlustamine, ebaõnnestunud.
Euroopa Parlament otsustas esimesel lugemisel teha komisjoni ettepanekus olulisi muudatusi ja nägi ette ainult minimaalse ühtlustamise.
2005. aasta oktoobris esitas komisjon uue, põhjalikult muudetud ettepaneku, milles arvestatakse suurel määral parlamendi otsuseid ja muudetakse tekst oluliselt tihedamaks.
Komisjoni uues ettepanekus loobutakse ulatuslikust maksimaalsest ühtlustamisest ja piirdutakse selle asemel teatavate õiguslike põhielementide (lepingueelne teave, lepingukohane teave, taganemisõigus, ennetähtaegne tagastamine, kulukuse aastamäär) sihipärase, selektiivse ühtlustamisega.
Kirjeldatud uus lähenemisviis on põhimõtteliselt tervitatav.
Ka nõukogu võttis selle lähenemisviisi oma ühises seisukohas üle ja esitas omalt poolt muudatusi, mis muudavad teksti osaliselt veelgi tihedamaks, aga osaliselt ka keerukamaks.
Kuigi ühine seisukoht on hea alus, tuleb seda siiski üksikasjalikult kontrollida ja korrigeerida.
Siin tuleb kasutada järgmisi mõõdupuid: õigusnormides tuleks lähtuda üldjuhtumist, keskmisest tarbijast ja keskmisest ettevõtjast, mitte nurjunud kuritarvitamisjuhtudest, mis on erandid.
Tuleb kaitsta lepinguvabaduse põhimõtet ja tugevdada tarbija omavastutust.
Rohkem eeskirju ei tähenda automaatselt tarbijakaitse kõrgemat taset.
Nagu kinnitasid ühtemoodi ka Euroopa Parlamendi tellitud uuring ja läbi viidud kuulamised, põhjustab liiga palju teavet just kogemusteta tarbija puhul rohkem segadust kui selgust, rääkimata sellega seotud suurematest kuludest, mis lõppude lõpuks tuleb samuti tarbijal kanda.
Eeskirjad peaksid olema selged, lihtsad ja ülevaatlikud ning andma siseturu edendamise mõttes Euroopa lisandväärtust.
Mitte kõik ühise seisukoha osad ei arvesta nende vaatepunktidega tasakaalustatud lahenduse mõttes.
Mõned neist on liiga ulatuslikud, bürokraatlikud ning osaliselt ka keerukad ja raskesti mõistetavad.
See võib tuleneda nõukogus kompromissi leidmisest ja asjaolust, et liikmesriigid jäid kindlalt oma spetsiifiliste eeskirjade juurde, kuid see ei ole õige mõõdupuu ega saa olla suunis, mida järgida Euroopa Parlamendis.
Käsitleda tuleb järgmisi muudatusi:
1.
Reguleerimisalast tuleb teha täiendavaid erandeid, näiteks notariaalselt tõestatud lepingute, elamumajanduslaenude ning laenude puhul, mille summa on alla 500 või üle 50 000 euro.
Liikmesriikidele antakse nõnda rohkem tegevusvabadust.
Eriti tuleb aga juhtida tähelepanu sellele, et rakendamisel võivad nad näha ette direktiivi eeskirjad ka selle valdkonna jaoks.
Nii näiteks võivad liikmesriigid kohaldada oma eeskirju juba laenude puhul, mille summa on 100 eurot, ning nad võivad seda piiri igal ajal kohandada oma riigis toimuva raha- ja sissetulekuolude arenguga, ilma et Euroopa direktiivi oleks vaja muuta.
2.
Reklaamieeskirjad on ebaselged ja tunduvad liialdatud, seda enam et täiendavalt kehtib direktiiv 2005/29/EÜ ebaausate kaubandustavade kohta.
3.
Lepingueelsed ja lepingukohased teabe esitamise kohustused on liiga ulatuslikud.
Kõnealuse õigusvaldkonna ühtlustamisel ei ole otstarbekas liita kõik liikmesriikides kehtivad nõuded.
See toob paratamatult kaasa ülereguleerimise ja teabeuputuse ning kehtib seda enam, et tarbijal on taganemisõigus.
Eriti kehtib eelöeldu arvelduskrediidi puhul.
Lisaks teabele ette nähtud selgitused võivad siseturgu oluliselt kahjustada, sest esiteks võivad liikmesriigid sätteid erinevalt rakendada ja teiseks on krediidiandjal just piiriüleses tegevuses, aga ka elektrooniliste tehingute puhul nendega väga raske toime tulla ning need võivad takistada teda pakkumast piiriüleseid laene.
Nimetatud põhjusel ja tarbija omavastutust silmas pidades peaks nende selgituste andmise kohustus olema ainult tarbija taotluse korral.
4.
Taganemisõiguse puhul tuleb näha ette aegumistähtaeg.
Arvestades suurt hulka norme, mida ettevõtja peab järgima, võivad lepingu sõlmimisel ja taganemisõiguse selgitamisel tekkida vead, mille taga ei ole kuri kavatsus, vaid ainult ettevõtja eksitus.
Lõppude lõpuks kehtib direktiiv ka nendele ettevõtjatele, kes ei ole laenutegevuses vilunud.
Samuti võivad sellised vead viia tarbija petturliku tegevuseni.
Kuus kuud pärast lepingu sõlmimist peaks selles mõttes kehtima õiguslik rahu.
5.
Komisjoni arvates on ennetähtaegne tagastamine koos hüvitisega oluline element, mida tuleb ühtlustada.
Nõukogus kõnealuses küsimuses leitud kompromiss on äärmiselt keerukas ja sellest on vähe abi.
Eri liikmesriikide traditsioonide ja õiguskäsituste suuri erinevusi arvestades on mõistetav, kui selles küsimuses ei ole võimalik leida veenvat kompromissi.
Kuid esitatud lahendus on selgelt ebaõnnestunud, siseturumõju (ühtlustamine) ei ole märgatav.
Võimaliku hüvitise arvutamise viis on ebaselgelt formuleeritud ja jääb lahtiseks.
Kui summa on kuni 10 000 eurot aastas, võib hüvitisest täielikult loobuda.
Ainsa nimetamisväärse ühise eeskirjana jääb alles see, et kui hüvitis on lubatav ja olenemata hüvitise arvutusviisist, tohib nõuda kõige rohkem 0,5% või 1% ennetähtaegselt tagastatud summast.
Eeltoodut arvestades ja kuna ka see piirang ei ole tingimata asjakohane, paistab hüvitamiskorra täielik väljajätmine ja seega selle jätmine liikmesriikide pädevusse olevat ausam lahendus.
Esitatud muudatusettepanekutega parandatakse raportööri arvates ühist seisukohta, muutes eeskirjad napisõnaliseks ja selgeks, ning luuakse erinevate vaatepunktide vahel asjakohane tasakaal.
MENETLUS
Pealkiri
Tarbijakrediidilepinguid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamine (direktiivi 87/102/EMÜ kehtetuks tunnistamine)
Viited
09948/2/2007 - C6-0315/2007 - 2002/0222(COD)
EP 1. lugemise kuupäev – P-number
20.4.2004 T5-0297/2004
Komisjoni ettepanek
KOM(2002)0443 - C5-0420/2002
Komisjoni muudetud ettepanek
KOM(2004)0747
Ühise seisukoha kättesaamisest istungil teada andmise kuupäev
27.9.2007
Vastutav komisjon
istungil teada andmise kuupäev
IMCO
27.9.2007
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Kurt Lechner
30.1.2006
Arutamine parlamendikomisjonis
24.10.2005
9.10.2006
22.11.2006
8.5.2007
5.6.2007
3.10.2007
5.11.2007
22.11.2007
27.11.2007
Vastuvõtmise kuupäev
10.12.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
32
5
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Gabriela Creţu, Janelly Fourtou, Vicente Miguel Garcés Ramón, Evelyne Gebhardt, Malcolm Harbour, Edit Herczog, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Toine Manders, Arlene McCarthy, Nickolay Mladenov, Catherine Neris, Bill Newton Dunn, Zita Pleštinská, Giovanni Rivera, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Alexander Stubb, Eva-Britt Svensson, Marianne Thyssen, Jacques Toubon, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler, Nicola Zingaretti
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Emmanouil Angelakas, André Brie, Wolfgang Bulfon, Giovanna Corda, Benoît Hamon, Gisela Kallenbach, Othmar Karas, Andrea Losco, Manuel Medina Ortega, Joseph Muscat, José Javier Pomés Ruiz, Olle Schmidt, Gary Titley, Diana Wallis, Stefano Zappalà
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Klaus-Heiner Lehne, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Tadeusz Zwiefka
