16.3.2005
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
suulise vastuse saamiseks esitatud küsimuse O‑0037/05 alusel
vastavalt kodukorra artikli 108 lõikele 5
Esitaja: Nikolaos Sifunakis
kultuuri- ja hariduskomisjoni nimel
Kultuurilise sisu ja kunstilise väljenduse mitmekesisuse kaitse konventsiooni ettevalmistamine
Euroopa Parlamendi resolutsioon kultuurilise sisu ja kunstilise väljenduse mitmekesisuse kaitse konventsiooni ettevalmistamiseks
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse 15.detsembri 2003. aasta raportit kultuurilise mitmekesisuse säilitamise ja edendamise kohta; A5-0477/2003
–
võttes arvesse Euroopa Komisjoni teatist "Kultuurilise mitmekesisuse rahvusvahelise instrumendi loomine" ( KOM (2003) 520 );
–
võttes arvesse oma 12. märtsi 2003. aasta resolutsiooni teenuskaubanduse üldlepingu (GATS), kaasa arvatud kultuurilise mitmekesisuse kohta; ²
–
võttes arvesse UNESCO 2. novembri 2001. aasta ülddeklaratsiooni kultuurilise mitmekesisuse kohta;
–
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 149 lõiget 1 ja artiklit 151;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste harta preambulit ja artiklit 22;
–
võttes arvesse Euroopa põhiõiguse lepingu artikli I-3 kolmanda lõike neljandat lõiku, mis kinnitab, et Euroopa Liit austab oma rikast kultuurilist ja keelelist mitmekesisust ning tagab Euroopa kultuuripärandi kaitse ja arengu; võttes samuti arvesse artiklit III-315, kus kinnitatakse, et nõukogu teeb ühehäälse otsuse kultuuri- ja audiovisuaalteenuste valdkonnas, kui need lepingud võivad ohustada liidu kultuurilist ja keelelist mitmekesisust;
–
võttes arvesse UNESCO peakonverentsi otsust 17. oktoobril 2003. aastal alustada tööd kultuurilise mitmekesisuse konventsiooni eelnõu väljatöötamiseks järgmiseks peakonverentsi kohtumiseks 2005. aastal;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 108 lõiget 5;
A.
arvestades, et 2003.aasta detsembrist kuni 2004. aasta maini toimusid sõltumatute ekspertide kohtumised, mille eesmärk oli töötada välja konventsiooni esimene esialgne eelnõu;
B.
arvestades, et alates 2004. aasta septembrist on toimunud rida valitsustevahelisi kohtumisi eesmärgiga viia lõpule konventsiooni esialgne eelnõu ja raport ;
C.
arvestades, et UNESCO 2. novembri ülddeklaratsioon kultuurilise mitmekesisuse kohta oli tervitatav samm rahvusvahelise koostöö suunas, ent siiski ebapiisav reaktsioon kultuurilise mitmekesisuse kaitsmisel globaliseeruvas maailmas;
D.
arvestades, et UNESCO konventsiooni eelnõu eesmärk on kultuurilise sisu ja kunstiliste väljendusvahendite mitmekesisuse võimaldamine ning kaitsmine, ning arvestades, et samuti on eesmärk kultuuriliste väljendusvahendite mitmekesisuse kaitseks ja edendamiseks vajaliku kultuuripoliitika ja asjaomaste meetmete vastuvõtmise lihtsustamine ning laiema rahvusvahelise kultuurivahetuse edendamine;
E.
arvestades, et konventsiooni eesmärgiks on kultuuriküsimused - valdkond, kus ühendusel EÜ asutamislepingu artikli 151 alusel puudub harmoniseerimispädevus - siis meetmed, millega nende eesmärkide poole püüeldakse, võivad sisaldada sätteid, mis mõjutavad " acquis communautaire 'i"; teiste sõnadega on UNESCO konventsioon kombineeritud leping ja sisaldab rea ühenduse pädevusse kuuluvaid sätteid;
F.
arvestades nõukogu 16. novembri otsust, et Euroopa Komisjon saab volituse pidada ühenduse nimel läbirääkimisi UNESCO eelnõu nende osade üle, mis kuuluvad ühenduse pädevusse;
G.
arvestades, et liikmesriigid on kohustatud tegema tihedat koostööd ühendusega, et tagada ühtsus iga teksti läbirääkimise ja lõpetamise osas;
H.
arvestades, et EÜ asutamislepingu artikkel 300 määrab kindlaks ühenduse lepingute protseduurireeglid ja sisaldab Euroopa Parlamendiga konsulteerimise tulemuse taolise lepingu lõpetamise ettepaneku kohta;
I.
arvestades, et kombineeritud lepingut silmas pidades on oluline tihe koostöö liikmesriikide ja ühenduse kõikide institutsioonide vahel;
1.
rõhutab, et konventsioon peab olema rahvusvahelise koostöö töövahend kultuuri arengu heaks, usub, et konventsiooni eelnõu esindab tõsist püüet astuda vastu globaliseerumise ja rahvusvahelise kaubanduspoliitika poolt kultuurilisele mitmekesisusele seatud väljakutsetele, ja tervitab kultuurilise mitmekesisuse kaitseks siduva, standardeid seadva instrumendi loomise protsessi;
2.
usub, et liikmesriigid peavad tegema kõik nendest oleneva, et kooskõlastada seisukohti omavahel ning ühendusega;
3.
on mures, et ühtsuse puudumine õõnestab ühenduse positsiooni ja usaldusväärsust läbirääkimistel, ning rõhutab ELi ühtsuse tähtsust, samuti vajadust kaasata Euroopa Parlament täiel määral selge mandaadi sõnastamisesse ning arvestada kodanikuühiskonna poolt välja öeldud seisukohti;
4.
nõuab, et Euroopa Komisjon ei edastaks UNESCOga peetavate läbirääkimiste ajakohastatud teavet mitte üksnes nõukogule ja komiteele 133, vaid tagaks selles osas parlamendi igakülgse teavitamise;
5.
usub, et pakutud UNESCO konventsioon peab väga selgelt välja tooma lepinguosaliste riikide õiguse arendada, säilitada ja rakendada poliitikaid ning õigusakte kultuurilise mitmekesisuse ja meediakanalite paljususe arendamiseks ning kaitseks; on seisukohal, et tuleb vastu astuda igasugustele püüetele nimetatud õigusi antud konventsiooniga vähendada või nõrgendada;
6.
usub, et konventsiooni raames tuleb tunnustada avalike teenuste, eelkõige avalik-õiguslike ringhäälingute, äärmiselt olulist rolli kultuurilise mitmekesisuse ja identiteedi kindlustamisel, toetamisel ja arendamisel, samuti kodanike juurdepääsu tagamisel kvalitatiivselt kõrgetasemelisele sisule ja teadmistele;
7.
rõhutab, et kuigi kultuuriteenused ja -tooted on nii majandus- kui kultuurikaubad, ei saa neid võrrelda tavaliste kaupadega;
8.
rõhutab samuti, et juurdepääs rahvusliku päritoluga ja maailma kõikidest piirkondadest pärit kultuuriliste sisude mitmekülgsele pakkumisele kujutab endast põhiõigust;
9.
nõuab tungivalt, et Euroopa Liit ja tema liikmesriigid ei teeks konventsiooni üle peetavate läbirääkimiste ja selle lõpetamise raames midagi, mis muudaks küsitavaks kultuurilise mitmekesisuse või õõnestaks valitsuste võimet kaitsta kultuurilist mitmekesisust ja identiteeti;
10.
kutsub UNESCO peakonverentsi ja läbirääkivaid pooli tagama, et konventsioon kehtiks kultuuriliste väljendusvormide kõikide liikide kohta;
kutsub kõiki osapooli tegema jõupingutusi projekti lõpetamiseks, et järgmisel UNESCO peakonverentsi kohtumisel 2005. aasta oktoobris Pariisis oleks võimalik see vastu võtta;
12.
usub, et meediakanalite paljusus peab olema konventsiooni aluspõhimõte;
13.
nõuab, et konventsioon tagaks läbipaistvuse ning proportsionaalsuse ja demokraatia põhimõtete järgimise;
14.
nõuab, et konventsioon rajaneks rahvusvahelistes dokumentides kehtestatud üksikisiku inimõigustel, kaasa arvatud õigusel teabe- ja mõttevabadusele ning intellektuaalsele omandile;
15.
usub, et suhete küsimus rahvusvahelise kaubandusõiguse ja tulevase UNESCO konventsiooni vahel on võtmeküsimus, millele on kõige parem viis läheneda nii, et kultuurilise mitmekesisuse kaitse on vähemalt sama prioriteetne kui teised poliitikad ja mitte mingil juhul vähemtähtis;
16.
leiab, et konventsioonis sätestatava kultuuritööstuste määratlusega tuleb hõlmata mitte üksnes kultuuriväärtuste tootmine ja kultuuriteenuste pakkumine, vaid ka nende loomine, avaldamine, edendamine, levitamine, väljapanek, hankimine, müük, kogumine, hoidmine ja säilitamine;
17.
usub, et konventsiooni raames tuleks tunnustada nii otsese kui kaudse riikliku finantsabi tähtsust, ja et lepinguosalised riigid võiksid otsustada sellise abi olemuse, ulatuse ja saaja üle;
18.
leiab, et riikidele peab jääma õigus määratleda kultuurilise mitmekesisuse ja meediakanalite paljususe kaitsega tegelevate avalik-õiguslike asutuste, eelkõige avalik-õiguslike ringhäälinguorganisatsioonide pädevus, tagamaks nende demokraatlikku ja sotsiaalset asjakohasust ühiskonna jaoks, ning see peab kehtima ka digitaalse teadmuse ajastul;
19.
usub seetõttu, et konventsiooniga peab kaitsma lepinguosaliste riikide õigusi laiendada kultuuripoliitikat uute meediasisude ja uute levitusviiside osas, ning et tehnoloogilise neutraliteedi põhimõte tuleb konventsioonis eraldi ära märkida;
20.
tervitab ettepanekut UNESCO-sisesele kultuurilise mitmekesisuse vaatlusjaamale (Cultural Diversity Observatory) , mis peab tegema koostööd professionaalsete organisatsioonidega;
21.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, Euroopa Komisjonile, liikmesriikidele, kandidaatriikide valitsustele, regioonide komiteele, majandus- ja sotsiaalkomiteele, Euroopa Nõukogule ja UNESCOle.
