P6_TA(2009)0213
Euroopa südametunnistus ja totalitarism
B6-0165 , 0169 , 0170 ja 0171/2009
Euroopa Parlamendi 2. aprilli 2009. aasta resolutsioon Euroopa südametunnistuse ja totalitarismi kohta
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni;
–
võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 9. detsembri 1948. aasta resolutsiooni 260(III)A genotsiidi kohta;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 6 ja 7;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat;
–
võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2008. aasta raamotsust 2008/913/JSK teatud rassismi ja ksenofoobia vormide ja ilmingute vastu võitlemise kohta kriminaalõiguse vahenditega ELT L 328, 6.12.2008, lk 55.
;
–
võttes arvesse Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee 25. jaanuari 2006. aasta resolutsiooni 1481 totalitaarsete kommunistlike režiimide kuritegude rahvusvahelise hukkamõistu vajalikkuse kohta;
–
võttes arvesse oma 23. septembri 2008. aasta deklaratsiooni 23. augusti kuulutamise kohta üleeuroopaliseks stalinismi ja natsismi ohvrite mälestamise päevaks Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2008)0439 .
;
–
võttes arvesse oma arvukaid varasemaid resolutsioone demokraatia ning põhiõiguste ja -vabaduste austamise kohta, sealhulgas 12. mai 2005. aasta resolutsiooni Teise maailmasõja 8. mail 1945. aastal Euroopas lõppemise kuuekümnenda aastapäeva kohta, ELT C 92 E, 20.4.2006, lk 392.
23. oktoobri 2008. aasta resolutsiooni holodomori mälestamise kohta Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2008)0523 .
ja 15. jaanuari 2009. aasta resolutsiooni Srebrenica kohta Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2009)0028 .
;
–
võttes arvesse maailma erinevates piirkondades moodustatud tõe ja õiguse komisjone, mis on aidanud paljude endiste autoritaarsete ja totalitaarsete režiimide all elanud inimestel saada üle oma erimeelsustest ja jõuda leppimiseni;
–
võttes arvesse avaldusi, mille tegid Euroopa Parlamendi president ja fraktsioonid 4. juulil 2006. aastal, 70 aastat pärast kindral Franco riigipööret Hispaanias;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4,
A.
arvestades, et ajaloolased on ühel meelel selles, et ajaloolisi fakte ei ole võimalik täiesti objektiivselt tõlgendada ning et objektiivseid ajaloolisi narratiive ei ole olemas; arvestades, et kutselised ajaloolased kasutavad mineviku uurimiseks siiski teaduslikke vahendeid ja püüavad olla võimalikult erapooletud;
B.
arvestades, et ühelgi poliitilisel organil või erakonnal ei ole monopoli ajaloo tõlgendamisel ning ükski poliitiline organ või erakond ei saa väita, et on objektiivne;
C.
arvestades, et ajalooliste faktide ametlikke poliitilisi tõlgendusi ei tohiks kehtestada parlamentide enamusotsustega; arvestades, et parlament ei saa anda seadusi mineviku tõlgendamise kohta;
D.
arvestades, et Euroopa integratsiooniprotsessi üks peamine eesmärk on tagada põhiõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamine tulevikus, ning arvestades, et asjakohased mehhanismid kõnealuse eesmärgi saavutamiseks on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklites 6 ja 7;
E.
arvestades, et ajaloo väärtõlgendused võivad innustada alternatiive välistavat poliitikat ning õhutada seega vihkamist ja rassismi;
F.
arvestades, et Euroopa traagilise mineviku mälestust tuleb hoida elus, et avaldada austust ohvritele, mõista hukka kuritegude toimepanijad ning panna alus tõel ja mäletamisel põhinevale leppimisele;
G.
arvestades, et 20. sajandil küüditasid, vangistasid, piinasid ja mõrvasid totalitaarsed ja autoritaarsed režiimid Euroopas miljoneid ohvreid; arvestades, et sellest hoolimata tuleb tunnistada holokausti ainukordsust;
H.
arvestades, et Lääne-Euroopa valitsev ajalooline kogemus oli natsism, samas kui Ida- ja Kesk-Euroopa riigid kogesid nii kommunismi kui ka natsismi; arvestades, et tuleb edendada nende riikide kahekordse diktatuuripärandi mõistmist;
I.
arvestades, et algusest peale on Euroopa integratsioon olnud reaktsiooniks kannatustele, mida põhjustasid kaks maailmasõda ja natside hirmuvalitsus, mis tõi kaasa holokausti, ning totalitaarsete ja ebademokraatlike kommunistlike režiimide laienemisele Kesk- ja Ida-Euroopas, samuti on see olnud viis ületada sügavad lõhed ja vaenulikkus Euroopas koostöö ja integratsiooni abil ning lõpetada sõda ja kindlustada demokraatiat Euroopas;
J.
arvestades, et Euroopa integratsiooniprotsess on olnud edukas ja selle tulemusel on sündinud Euroopa Liit, mis hõlmab Kesk- ja Ida-Euroopa riike, kes elasid Teise maailmasõja lõpust kuni 1990. aastate alguseni kommunistlike režiimide all, ning arvestades, et pikka aega fašistlike režiimide all kannatanud Kreeka, Hispaania ja Portugali varasem ühinemine aitas kindlustada demokraatiat Lõuna-Euroopas;
K.
arvestades, et ühinenud Euroopa on võimalik ainult siis, kui suudetakse luua ühine vaatenurk oma ajaloole, tunnistatakse natsismi, stalinismi ning fašistlikke ja kommunistlikke režiime ühise pärandina ning viiakse läbi aus ja põhjalik arutelu nende möödunud sajandi kuritegude üle;
L.
arvestades, et 2009. aastal tähistab taasühinenud Euroopa Kesk- ja Ida-Euroopa kommunistlike diktatuuride kokkuvarisemise ja Berliini müüri langemise 20. aastapäeva, mis peaks pakkuma võimaluse tõsta teadlikkust minevikust ja tunnustada demokraatlike kodanikualgatuste rolli ning andma ajendi ühtekuuluvustunde tugevdamiseks;
M.
arvestades, et tähtis on meeles pidada ka neid, kes astusid aktiivselt vastu totalitaarsele võimule ja kes peaksid totalitaarse ajastu kangelastena leidma koha eurooplaste teadvuses oma pühendumuse, au ja vapruse ning ideaalidele ustavaks jäämise tõttu;
N.
arvestades, et ohvrite seisukohast ei ole tähtsust, milline režiim ja mis põhjusel võttis neilt vabaduse, piinas neid või mõrvas nad,
1.
avaldab austust kõikidele totalitaarsete ja ebademokraatlike režiimide ohvritele Euroopas ning nendele, kes võitlesid hirmuvalitsuse ja rõhumise vastu;
2.
kinnitab pühendumist rahumeelsele ja jõukale Euroopale, mis rajaneb inimväärikuse, vabaduse, demokraatia, võrdsuse, õigusriigi põhimõtete ja inimõiguste austamise väärtustel;
3.
rõhutab, kui tähtis on hoida mineviku mälestust elus, sest ilma tõe ja mäletamiseta ei saa olla leppimist; kinnitab veel kord oma ühtset vastuseisu igasugusele totalitaarsele võimule, olenemata selle ideoloogilisest taustast;
4.
tuletab meelde, et viimased inimsusevastased kuriteod ja genotsiidiaktid Euroopas toimusid veel 1995. aasta juulis ning et ebademokraatlike, ksenofoobsete, autoritaarsete ja totalitaarsete ideede ja suunitluste vastu võitlemiseks on vaja pidevalt valvsust;
5.
rõhutab, et suurendamaks Euroopa teadlikkust totalitaarsete ja ebademokraatlike režiimide toimepandud kuritegudest, tuleb toetada Euroopa rahutut minevikku tõendavate dokumentide ja tunnistuste säilimist, sest ilma mäletamiseta ei saa olla leppimist;
6.
peab kahetsusväärseks, et 20 aastat pärast Kesk- ja Ida-Euroopa kommunistlike diktatuuridekokkuvarisemist piiratakse mõnes liikmesriigis ikka veel liigselt juurdepääsu isikliku tähtsusega või teaduslikuks uurimistööks vajalikele dokumentidele; nõuab, et kõikides liikmesriikides tehtaks tõelisi jõupingutusi arhiivide, sealhulgas endiste sisejulgeolekuteenistuste, salapolitsei ja luureteenistuste arhiivide avamiseks, kusjuures tuleb võtta meetmeid tagamaks, et seda protsessi ei kuritarvitata poliitilistel eesmärkidel;
7.
mõistab kindlalt ja ühemõtteliselt hukka kõikide totalitaarsete ja autoritaarsete režiimide toime pandud kõik inimsusevastased kuriteod ja rasked inimõiguste rikkumised; avaldab nimetatud kuritegude ohvritele ja nende pereliikmetele kaastunnet, mõistab ja tunnistab nende kannatusi;
8.
kuulutab, et Euroopa integratsioon kui rahu ja leppimise mudel kujutab endast Euroopa rahvaste vaba valikut tegutseda ühise tuleviku nimel ning et Euroopa Liidul on eriline vastutus edendada ja kaitsta demokraatiat, inimõiguste austamist ja õigusriigi põhimõtteid nii Euroopa Liidus kui ka väljaspool;
9.
kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tegema edasisi jõupingutusi, et parandada Euroopa ajaloo õpetamist ja rõhutada Euroopa integratsiooni ajaloolist saavutust ning suurt kontrasti traagilise mineviku ja tänapäeval Euroopa Liidus valitseva rahumeelse ja demokraatliku ühiskonnakorra vahel;
10.
usub, et ajaloolise mälu asjakohane säilitamine, Euroopa ajaloo põhjalik uuestihindamine ja tänapäevase Euroopa kõikide ajalooaspektide tunnistamine kogu Euroopas tugevdab Euroopa integratsiooni;
11.
kutsub sellega seoses nõukogu ja komisjoni üles toetama ja kaitsma selliste valitsusväliste organisatsioonide tegevust, kes uurivad ja koguvad aktiivselt stalinismi perioodil toimepandud kuritegudega seotud dokumente, näiteks Memoriaal Venemaa Föderatsioonis;
12.
kordab oma järjekindlat toetust tugevdatud rahvusvahelisele õigusemõistmisele;
13.
nõuab, et loodaks Euroopa mälu ja südametunnistuse platvorm, mis toetaks totalitarismi ajaloo käsitlemisele spetsialiseerunud riiklike uurimisinstituutide võrgustikke ja koostööd, ning ka kõikide totalitaarsete režiimide ohvrite üleeuroopaline dokumentatsioonikeskus/memoriaal;
14.
nõuab olemasolevate asjaomaste rahastamisvahendite tugevdamist, et toetada professionaalseid ajaloouuringuid eespool nimetatud teemadel;
15.
nõuab, et 23. august kuulutataks üleeuroopaliseks kõikide totalitaarsete ja autoritaarsete režiimide ohvrite mälestamise päevaks, mida tähistataks väärikalt ja erapooletult;
16.
on veendunud, et kommunistlike totalitaarsete režiimide toimepandud kuritegude avalikustamise ja nendele hinnangu andmise lõppeesmärk on leppimine, mida on võimalik saavutada vastutust tunnistades, andestust paludes ja moraalset uuestisündi edendades;
17.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide parlamentidele, kandidaatriikide valitsustele ja parlamentidele, Euroopa Liiduga assotsieerunud riikide valitsustele ja parlamentidele ning Euroopa Nõukogu liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
