17.9.2008
RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
nõukogu ja komisjoni avalduste alusel
vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 2
Esitaja(d): Jean Lambert, Elisabeth Schroedter, Sepp Kusstatscher, Kathalijne Maria Buitenweg ja Bart Staes
fraktsiooni Verts/ALE nimel
Sotsiaalmeetmete pakett
European Parliament sotsiaalmeetmete paketi kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse komisjoni poolt 2. juulil 2008. aastal esitatud sotsiaalmeetmete paketti, mis sisaldab komisjoni teatist „Uus sotsiaalmeetmete kava: võimalused, juurdepääs ja solidaarsus 21. sajandi Euroopas” (KOM(2008) 412 lõplik) ja paljusid muid õigusloomega mitteseotud ettepanekuid;
–
võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamis- ja konsulteerimiskorra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides (uuestisõnastamine) (KOM(2008) 0419);
–
võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu direktiiv, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõtet sõltumata isikute usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest (KOM(2008) 426);
–
võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius (KOM(2008) 414);
–
võttes arvesse Euroopa Ühenduste Kohtu otsuseid Viking Line'i, Lavali, Rüfferti ja Euroopa Komisjon Luksemburgi vastu kohtuasjades ning vastavaid vastuolulisi poliitilisi arutelusid;
–
võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat;
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 2,
A.
arvestades, et põhiõigused on Euroopa ja sotsiaalpoliitika olemasolu õigustus;
B.
arvestades, et sotsiaalmeetmete pakett sisaldab mitmeid algatusi, mida parlament on aastaid nõudnud;
C.
arvestades, et nimi „sotsiaalmeetmete pakett” lubab rohkem kui suudetakse ellu viia, kuna mõned 2. juulil esitatud dokumendid lubati avaldada erinevatel aegadel, ja nüüd esitatakse need ühismeetmete paketina; arvestades, et see on „liiga vähe, liiga hilja”;
D.
arvestades, et 2008. aastal on Euroopa Kohus vastu võtnud otsuseid, mis on otsustava tähtsusega ELi sotsiaalsete standardite elluviimise ja rakendamise seisukohalt;
E.
arvestades, et vaatamata pakilisele sotsiaalsele olukorrale, mida iseloomustab kasvav tööpuudus ning kõrge vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse määr, keskendub komisjon endiselt ainult majanduskasvule ja töökohtade loomisele,
Uus sotsiaalmeetmete kava
1.
tervitab komisjoni kavatsust liikuda edasi uue sotsiaalmeetmete kavaga; leiab, et on kohene vajadus vastata tõeliselt sotsiaalse Euroopa vajadustele; nõuab, et tõeline Euroopa sotsiaalmeetmete kava peaks sisaldama ühtseid meetmeid ja vahendeid; nõuab, et kõik Euroopa Liidu tasandil tehtud otsused lähtuksid põhiõigustest;
2.
tunneb muret seoses sellega, et uue sotsiaalmeetmete kava raames esitatud algatused ei ole sidusad ning neil puudub suund;
3.
palub nõukogul koostöös parlamendiga koostada sotsiaalpakti, mille eesmärk on võidelda diskrimineerimisega, edendada võrdõiguslikkust, võidelda vaesusega, tugevdada sotsiaalset infrastruktuuri, süvalaiendada sotsiaalküsimusi ja taastada põhiõiguste ning turuvabaduste vaheline tasakaal, mis oleks tõeline samm edasi võrreldes nn sotsiaalmeetmete paketiga;
Piiriülest tervishoidu käsitlev direktiiv
4.
on jätkuvalt veendunud, et piiriülest tervishoidu käsitlev direktiiv parandab piiriülest tervishoidu seal, kus see on vajalik;
5.
tunneb heameelt seoses komisjoni uuringuga tervishoiuteenuste kvaliteedi ja neile võrdse juurdepääsu kohta („Quality in and Equality of Access to Healthcare Services”); juhib tähelepanu tõsiasjale, et piiriülese tervishoiu piirid võivad tulla vastu seal, kus see ohustab vaba ja üldist juurdepääsu kõigile;
6.
on seisukohal, et piiriülese tervishoiu valdkonnas võetavates meetmetes tuleks võtta arvesse liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteemide elujõulisust ja rahalist jätkusuutlikkust ning järgida subsidiaarsuse põhimõtet, seades samas eesmärgiks parandada juurdepääsu tervishoiule ning säilitada kõrged standardid tervishoiuteenuste osutamisel;
7.
tunnistab vajadust suurema selguse järele näiteks sellistes küsimustes nagu muudes liikmesriikides tervishoiuteenuseid kasutavate isikute õiguslik vastutus;
8.
tunnistab samuti vajadust selgitada küsimusi, mis on seotud Euroopa Kohtu poolt kasutusele võetud määratlustega, näiteks erinevus haigla- ja ambulatoorse ravi vahel, ning samuti riiklike tervishoiusüsteemide poolt osutatud ravi hüvitamisega, nagu on sätestatud määrusega (EMÜ) nr 1408/71 ja uue määrusega (EÜ) nr 883/2004;
Euroopa töönõukogu direktiiv
9.
märgib, et Euroopa töönõukogu direktiivi uuesti sõnastamine on lõpuks avaldatud, ning avaldab kahetsust, et selle avaldamine viibis märkimisväärselt;
10.
avaldab samuti kahetsust uuesti sõnastamise piiratud ulatuse pärast, mis tähendab seda, et teatavad olulised teemad võivad jääda käsitlemata;
11.
jääb arvamusele, et tõhusad ja tulemuslikud teavitamis- ja nõustamisõigused on kesksel kohal, kui luuakse võrdseid tingimusi tööturu osapooltele riikidevahelisel tasandil; juhib tähelepanu uuesti sõnastamises esinevatele puudustele, mis on seotud teavitamis- ja nõustamisõigustega, ning kutsub nõukogu üles parandama uuesti sõnastatud direktiivi tihedas koostöös parlamendiga;
Diskrimineerimise keelustamise direktiiv
12.
tunneb heameelt selle üle, et komisjon on vastanud parlamendi tugevale nõudmisele võtta vastu diskrimineerimise keelustamise direktiiv, mis hõlmab kõiki nelja põhjust, mida parlament nõudis vastavalt artiklile 13; nõuab, et komisjon uuriks, kas sooline diskrimineerimine on keelatud samades valdkondades kui muudel alustel aset leidev diskrimineerimine;
13.
juhib nõukogu tähelepanu sellele, et kõnealune direktiiv on oluline artikli 13 lõike 1 rakendamise seisukohalt; nõuab seetõttu, et nõukogu jääks komisjoni ettepanekus välja toodud peamise lähenemisviisi juurde, nimelt see, et direktiivis hõlmatakse kõik diskrimineerimise põhjused ning diskrimineerimise osas ei tohiks olla mingit tähtsuse järjekorda panemist;
14.
nõuab, et nõukogu piiraks erandlike klauslite hulka praeguses eelnõus;
Diskrimineerimisvastase võitluse süvalaiendamine
15.
väljendab heameelt selle teemaliste algatuste üle, kuid juhib tähelepanu vajadusele tegeleda mitte ainult vanemapuhkusega, vaid ka muu hoolduspuhkusega;
16.
rõhutab, et muudatused õigusaktides ei tohi vähendada üksikute töötajate õigusi;
Euroopa Kohtu otsused
17.
on seisukohal, et kavandatav foorum ei saa asendada õiguslikku selgust selles osas, mis puudutab töötajate õigusi ja kollektiivläbirääkimiste tulemusena sõlmitud kokkulepete täitmist; nõuab, et neid põhiõigusi tunnustataks ja et kehtivad õigusaktid vaadataks vajaduse korral vastavalt läbi; nõuab sellega seoses lähetamist käsitleva direktiivi läbivaatamist;
Iga kahe aasta järel esitatav aruanne üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste kohta
18.
märgib iga kahe aasta järel esitatavat aruannet üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste kohta; rõhutab, et sotsiaal- ja tervishoiuteenustel on meie ühiskonnas elutähtis roll ning nad aitavad edendada ühtekuuluvust, tööhõivet, sotsiaalset kaasamist ja majanduskasvu;
19.
on jätkuvalt veendunud, et tervishoiu- ja sotsiaalteenused vajavad siseturul erilist kaitset, mida teatises ei mainita, ning et üldist huvi pakkuvaid teenuseid puudutav õiguslik raamistik toetab põhiõiguste kaitsmist;
20.
taunib asjaolu, et komisjon ei ole esitanud ühtki õigusloomealast algatust, mis käsitleks üldist huvi pakkuvate sotsiaal- ja tervishoiuteenuste tunnustamist ja kaitsmist;
Avaliku sektori kulutuste tõhusus
21.
on mõnevõrra üllatunud selle üle, et komisjoni personali töödokument sotsiaalvaldkonna kulutuste tõhusus ja tulemuslikkuse kohta („Efficiency and Effectiveness of Social Spending”), mis on osa sotsiaalmeetmete paketist, keskendub oma järeldustes ainult tootlikkusele ja tööhõive edendamisele, jättes välja sotsiaalse kaasamise mõõtme;
22.
palub komisjonil uurida, kas tingimusteta baassissetulek kõigile võiks olla tõhus vahend vaesusega võitlemiseks;
Uued kutseoskused – uued töökohad
23.
tervitab avaldust uue algatuse kohta “Uued kutseoskused uute töökohtade jaoks”, kuid rõhutab, et see peab koos tehnoloogilise arenguga olema osa ühtsest kutseoskuste õpetamise ja koolituse paketist, et tegeleda kliimamuutusest tulenevate probleemidega; juhib tähelepanu, et nn vanadel töökohadel on samuti vaja selle probleemiga tegelemiseks uusi kutseoskusi;
Euroopa Globaliseerumisega Kohanemise Fond
24.
on tõsiselt pettunud Globaliseerumisega Kohanemise Fondi tegevuse hindamisel saadud tulemuste üle, mis näitasid, et
a)
fond ei ole suutnud jõuda väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjateni ning nende töötajateni;
b)
fondi ei kasutata täiel määral ning seetõttu ei jõua see kodanikeni plaanitud määral;
c)
fondi on kasutatud ainult piiratud arvu sektorite puhul, näiteks autotööstuses;
d)
fondi kriteeriumid ei võimalda piisavalt hinnata, kas fondist abi taotlejad on tõesti globaliseerumise ohvrid või neil puudub innovatsiooni- ja kohenemisvõime;
25.
on seisukohal, et kui nendes valdkondades ei ole saavutatud edusamme järgmise hindamise ajaks, tuleks tõsiselt kaaluda fondi tegevuse lõpetamist ning raha ülekandmist Sotsiaal- ja Ühtekuuluvusfondidesse;
Romid
26.
tervitab komisjoni avaldust, mis puudutab vajadust liikmesriikide kooskõlastatud ja koondatud meetmete järele ning vajadust viia ellu diskrimineerimise keelustamise direktiivi eesmärgid; kinnitab komisjonile, et parlament toetab tõhusaid meetmeid, mida komisjon sellega seoses võtab;
27.
loodab, et komisjon esitab ettepaneku ka lapse õigusi käsitleva tegevuskava ning kavandatava haridust käsitleva teatise osas tagamaks, et lõpeb romi laste regulaarne rassieraldus tavaharidussüsteemis;
Rahvusvaheline tasand
28.
väljendab heameelt seoses komisjoni jätkuva pühendumusega ILO standardite rakendamisele, kuid usub, et praegune vabatahtlik lähenemisviis, mis keskendub ettevõtete vastutusele, on ebapiisav;
29.
väljendaks heameelt, kui komisjon kajastaks kõigis oma teatistes seda, mida ta uues sotsiaalmeetmete kavas kinnitab, nimelt “pühenduda harmoonilise, ühtekuuluva ja kaasamisvõimelise ühiskonna loomisele, kus elujõulise sotsiaalse turumajanduse tingimustes austatakse põhiõigusi”;
30.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele ning tööturu osapooltele.
