A6-0014/2009
26.1.2009
RAPORT
Direktiivi 2006/43/EÜ (mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit) rakendamine
(2008/2247(INI))
Õiguskomisjon
Raportöör:
Bert Doorn
Arvamuse koostaja(d) (*):
Ieke van den Burg , majandus- ja rahanduskomisjon
(*) Menetlus kaasatud komisjoni osalusel – kodukorra artikkel 47
PE 414.935v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................8
majandus- ja rahanduskomisjoni ARVAMUS......................................................10
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................13
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
direktiivi 2006/43/EÜ (mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit) rakendamise kohta
( 2008/2247(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiivi 2006/43/EÜ, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit
ELT L 157, 9.6.2006, lk 87. ;
– võttes arvesse oma 21. veebruari 2008. aasta resolutsiooni komisjoni 23. aastaaruande ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve (2005) kohta
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2008)0060 . ;
– võttes arvesse oma 21. oktoobri 2008. aasta resolutsiooni ühenduse õiguse kohaldamise järelevalvet käsitleva komisjoni 24. aastaaruande kohta
Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2008)0494 . ;
– võttes arvesse oma 4. septembri 2007. aasta resolutsiooni „Parema õigusloome 2005” kohta: subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamine – 13. aastaaruanne
ELT C 187 E, 24.7.2008, lk 67. ;
– võttes arvesse oma 4. septembri 2007. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu parema õigusloome kohta
ELT C 187 E, 24.7.2008, lk 60. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ja majandus- ja rahanduskomisjoni arvamust ( A6‑0014/2009 ),
A. arvestades, et Euroopa Parlament on korduvalt märkinud, et ELi õigusaktidel on mõte üksnes juhul, kui liikmesriigid neid järgivad, ja arvestades, et seetõttu tuleks parandada järelevalvet ELi õigusaktide ülevõtmise ja kohaldamise üle liikmesriikides; arvestades, et Euroopa Parlament on teinud ettepaneku, et vastutavale raportöörile esitataks pärast ülevõtmise tähtaja möödumist arenguaruanne;
B. arvestades, et Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 17. mail 2006. aastal vastu direktiivi 2006/43/EÜ (edaspidi „direktiiv”) ning liikmesriikidele selle ülevõtmiseks antud ajavahemik lõppes 29. juunil 2008. aastal, ja arvestades, et tuleb uurida, kas kõnealune ülevõtmine on toimunud korrektselt;
C. arvestades, et komisjoni avaldatud tulemustabelis küll märgitakse, milline liikmesriik milliseid artikleid rakendanud on, aga ei esitata mingit teavet selle kohta, kuidas rakendamine on edenenud või kas liikmesriikide eeskirjad vastavad direktiiviga seatud minimaalsele standardile;
D. arvestades, et direktiivi eesmärk on esiteks raamatupidamise aastaaruannete auditite kvaliteedi optimeerimine kogu ELis, suurendades seeläbi sellise aruandluse usaldusväärsust ja parandades olukorda finantsturgudel, ning teiseks raamatupidamissektorile võrdsete võimaluste loomine siseturul;
E. arvestades, et direktiivi rakendamist liikmesriikides tuleb kontrollida nimetatud kahe eesmärgi osas,
1. märgib, et direktiiv võeti vastu reageeringuna kriisile, mis järgnes Enroni kokkuvarisemisele; rõhutab, et praegune finantskriis näitab ilmekalt kõrge kvaliteediga raamatupidamis- ja auditeerimistavade tähtsust; taunib asjaolu, et ainult 12 liikmesriiki on direktiivi täielikult üle võtnud; nõuab tungivalt, et komisjon tagaks direktiivi kohese ülevõtmise ja jõustamise;
2. märgib murega, et selliste oluliste mõistete nagu „avaliku huvi üksused”
Direktiivi artikli 2 punkt 13. ja „võrgustik”
Direktiivi artikli 2 punkt 7. ülevõtmine viib liikmesriikide lõikes erinevate tõlgendusteni; rõhutab sellega seoses, et avaliku huvi üksusena määratletud ettevõtja jaoks (ja ka sellist ettevõtjat auditeeriva raamatupidaja jaoks) kehtestatakse direktiiviga mitmed kaugeleulatuvad kohustused; märgib ühtlasi, et direktiiviga kehtestatakse ka mitmed täiendavad kohustused võrgustiku mõistega hõlmatud audiitorühingutele; märgib, et vaja on täiendavalt kaaluda, milline mõju on võrgustiku mõistel ja asjaolul, et puudub õiguslik selgus ettevõtjate vastutuse osas samasse võrgustikku kuuluvate teiste ettevõtjate tegevuse eest; on üldiselt mures, et ebaühtlased mõisted võivad põhjustada õiguslikku kindlusetust ja täitmisega seotud suuri kulusid ning seega lõppkokkuvõttes takistada direktiivi eesmärgi saavutamist; kutsub seetõttu komisjoni üles mõistete rakendamist ja nende kasutuselevõtmise tajutavat mõju põhjalikult läbi vaatama ning suurendama liikmesriikidega konsulteerimise kaudu selgust ELi pikaajaliste poliitiliste prioriteetide osas asjaomases valdkonnas ning selle osas, kuidas nimetatud prioriteete oleks kõige paremini võimalik saavutada;
3. märgib, et paljud liikmesriigid ei ole veel rakendanud direktiivi artiklit 41, mille kohaselt liikmesriigid peavad nõudma avaliku huvi üksustelt auditikomitee või võrdväärse organi loomist; on seisukohal, et nimetatud nõue on oluline vahend avaliku huvi üksuste raamatupidamise aastaaruannete kohustuslike auditite sõltumatuse tagamiseks;
4. rõhutab, et hiljutised kogemused näitavad vajadust sagedase ja kvaliteetse teabevahetuse järele auditikomiteedes ning sõltumatute direktorite, nõukogude ja audiitorite vahel ning juhatusse mittekuuluvad nõukogu liikmed peaksid tõsiselt kaaluma võimalust korraldada koosolekuid, kus ei osale juhatuse liikmed;
5. järeldab, et teatavad liikmesriigid on rakendanud direktiivi nõuet audiitorite maksimaalse 7-aastase rotatsiooniperioodi kohta nii lühikese rotatsiooniperioodiga nagu 2 või 3 aastat; kahtleb, kas nii lühikesed rotatsiooniperioodid parandavad avalike huvi üksuste kohustuslike auditite kvaliteeti ja järjepidevust, ning juhib tähelepanu, et lühikesed rotatsiooniperioodid takistavad audiitorite ja audiitorühingute head arusaamist auditeeritavast üksusest;
6. väljendab kahetsust, et kõik liikmesriigid ei ole kehtestanud direktiivis nõutud avaliku järelevalve süsteemi; märgib ühtlasi, et teatud kujul avaliku järelevalve kehtestanud liikmesriikides esineb kõnealuse süsteemi osas märkimisväärseid erinevusi; märgib, et avalik järelevalve direktiivi raames tuleb korraldada selliselt, et välditakse huvide konflikte; eespool öeldut arvesse võttes kahtleb, kas liikmesriikide valitsustega otseselt seotud järelevalveasutused sellele nõudele vastavad;
7. peab väga oluliseks direktiiviga nõutava avalike järelevalveasutuste vahelise koostöö tegelikku teostumist, kuna intensiivne koostöö järelevalveasutuste vahel soodustab liikmesriikidevahelist lähenemist ning võib aidata vältida erinevatest riiklikest menetlustest ja nõuetest tulenevat täiendavaid halduskulusid;
8. rõhutab, et börsil noteeritud tütarettevõtjate suhtes kehtib kohustusliku auditi nõue; soovitab nõuda siseriikliku õigusega selliste tütarettevõtjatega emaettevõtjate suhtes kohustusliku auditi nõude kohaldamist, mille viivad läbi direktiivi kohaselt tunnustatud audiitorid;
9. on seisukohal, et auditi töödokumente käsitleva direktiivi artikli 47 rakendamise osas on märkimisväärselt palju ebaselgust; juhib tähelepanu, et kuigi liikmesriigid võivad lubada anda kolmanda riigi pädevatele asutustele üle nende poolt tunnustatud vannutatud audiitorite või audiitorühingute käes olevad auditi töödokumendid või muud dokumendid, tuleb lahendada õiguslikud ja andmekaitsega seotud probleemid, et tagada see, et teave, mille ELi audiitorid oma kliendiks olevalt ettevõtjalt saavad, püsib konfidentsiaalsena ning ei pääse avalikkuse ette kolmandates riikides, kus need ettevõtjad on noteeritud või kus emaettevõtja on registreeritud;
10. kutsub komisjoni üles hoolikalt hindama kõiki kõnealuse direktiivi ülevõtmisega seotud riiklikke õigusakte, otsustavalt lahendama lõigetes 1–5 viidatud probleemid ja andma Euroopa Parlamendile selle kohta tagasisidet kahe aasta jooksul; kahtleb, kas valitud minimaalse ühtlustamise meetod on tõepoolest õige viis kõnealuse direktiivi ja teiste siseturuga seotud direktiivide eesmärkide teostamiseks, kuna direktiiviga lubatav suur hulk erandeid toob kaasa raamatupidamisturu täiendava killustumise; kutsub komisjoni üles kasutama ühtlustamise käigus selgeid mõisteid;
11. juhib tähelepanu, et liigne viivitamine rahvusvaheliste auditeerimisstandardite (ISA) heakskiitmisel võib õiguslikku keskkonda ebasoodsalt mõjutada, põhjustades täiendavat killustumist, mis on vastuolus direktiivi üldeesmärgiga; palub, et komisjon väldiks seetõttu ebavajalikke viivitusi rahvusvaheliste auditeerimisstandardite vastuvõtmisel ja algataks kõnealuste standardite vastuvõtmise kohta laiaulatusliku avaliku arutelu;
12. on seisukohal, et hoolikas järelevalve ja kontroll ELi õigusaktide korrektse ja õigeaegse rakendamise üle on olulised vahendid ELi õigusaktide parema kohaldamise saavutamiseks ning ülemääraste nõuete kehtestamise vältimiseks, mis võib juhtuda näiteks direktiivi artikli 40 alusel, millega sätestatakse mittetäielik loetelu läbipaistvusaruande koostamise nõuete kohta;
13. toetab asjaolu, et komisjon juhendab liikmesriike ja teeb nendega tihedat koostööd korrektse ja õigeaegse rakendamise tagamiseks, näiteks kasutades ülevõtmist käsitlevaid seminare foorumina konsensuse saavutamiseks ühenduse õigusaktide teatavate sätete rakendamise osas; toetab rakendamisprotsessi käigus vastavustabelite kasutamist, et saavutada maksimaalne lähenemine; on siiski arvamusel, et liikmesriikidele rakendamise käigus selgete suuniste andmiseks ja liikmesriikide juhtimiseks ühenduse õigusaktide ühemõttelise rakendamise suunas on vaja teha enamat;
14. rõhutab tungivalt, et pooleldi õiguslikke meetmeid kõnealuse direktiivi reguleerimisala raames saab vastu võtta üksnes kontrolliga regulatiivmenetlust kohaldades, teostades vajaduse korral lisaks mõjuhinnangu;
Soovitus kvaliteedi tagamise kohta
15. väljendab heameelt komisjoni 6. mai 2008. aasta soovituse 2008/326/EÜ (avaliku huvi üksusi auditeerivate vannutatud audiitorite ja audiitorühingute töö välise kvaliteeditagamise kohta)
ELT L 120, 7.5.2008, lk 20. üle; nõustub väljakujunenud arvamusega, mille kohaselt on oluline, et sõltumatud välised kvaliteedikontrollid oleksid kooskõlas direktiivi eesmärgiga parandada auditite kvaliteeti ja avaldatud finantsteabe usaldusväärsust; toetab ka väljakujunenud arvamust, et kontrollide ja kontrollijate täielik sõltumatus ja erapooletus on ülimalt tähtsad;
16. nõuab tungivalt, et komisjon edendaks tihedas koostöös liikmesriikidega riiklikke kvaliteedikontrolli struktuure, millega tagatakse raamatupidamisettevõtete sõltumatu väline kvaliteedikontroll; rõhutab, et sellega seoses peab ühenduse õiguslooja jääma kõnealuses direktiivis ja soovituses esitatud üldiste raamsätete piiridesse ja vastavate eeskirjade konkreetsemaks muutmine tuleb jätta asjaomase kutseala ülesandeks;
Otsus kolmandate riikide audiitorite registreerimise kohta
17. võtab teadmiseks komisjoni 29. juuli 2008. aasta otsuse 2008/627/EÜ, mis käsitleb teatavate kolmandate riikide audiitorite ja auditeerivate üksuste auditeerimistegevuse üleminekuaega
ELT L 202, 31.7.2008, lk 70. ; palub komisjonil Euroopa Parlamenti teavitada kolmandate riikide audiitorite registreerimise küsimusega seotud järelmeetmetest;
Audiitorite vastutus
18. märgib, et liikmesriikide vastutussüsteemide erinevused võivad viia eeskirjade meelevaldse rakendamiseni ja õõnestada siseturgu, kuid on teadlik auditeerimisühingute ja nende auditeeritavate äriühingute suurusest tulenevast erinevast riskitasemest; rõhutab, et vastutusega seotud nõuded tulevad sageli kolmandatest riikidest ja sellisel juhul on kohtuvaidlused suuresti ajendatud tingimuslike tasude süsteemist; ei soovi näha sellist kohtuvaidluste kultuuri ELis ja nõuab suuremat otsustavust tasust ajendatud tavade vastakate mõjudega tegelemisel;
19. võtab teadmiseks komisjoni 5. juuni 2008. aasta soovituse 2008/473/EÜ kutseliste audiitorite ja audiitorühingute tsiviilvastutuse piiramise kohta
ELT L 162, 21.6.2008, lk 39. , milles kutsutakse liikmeriike üles piirama raamatupidajate vastutust, võttes nõuetekohaselt arvesse siseriiklikke õigusakte ja asjaolusid; võtab ühtlasi teadmiseks soovituse eesmärgi toetada liikmesriikide suurema lähenemise kaudu kõnealuses valdkonnas võrdsete võimaluste loomist ettevõtjatele ja raamatupidamisettevõtetele; rõhutab, et komisjoni soovituses sisalduva audiitorite ja audiitorühingute vastutuse piiramise eesmärgiga seoses ei tohi rikkuda teatud liikmesriikides tsiviilvastutust reguleerivaid õiguslikke põhimõtteid, näiteks põhimõtet, mille kohaselt kannatanul on õigus saada kompensatsiooni; rõhutab, et praeguse majandus- ja finantskriisi tingimustes ei tohiks selle soovitusega seada kahtluse alla kohustusliku auditi kvaliteeti ega usaldust kohustusliku auditi suhtes; kutsub komisjoni üles teavitama Euroopa Parlamenti hiljemalt 2010. aastal soovituse mõjust ja järelmeetmetest; oluline küsimus siinkohal on eelkõige see, kas ja millisel määral aitab kõnealune soovitus kooskõlas direktiivi eesmärgiga saavutada suuremat lähenemist liikmesriikide vahel; rõhutab, et kui täiendavad meetmed osutuvad vajalikuks, peab komisjon tegema mõju-uuringu ja hindama audiitorite ja audiitorühingute tsiviilvastutuse piiramise võimalikku mõju auditeerimise kvaliteedile, finantsilisele kindlusele ja audiitorteenuste turu kontsentreerumisele;
Omandiõigust puudutavad konsultatsioonid
20. tervitab komisjoni algatatud konsultatsioone omandiõiguse üle raamatupidamisettevõtetes ja ootab huviga sidusrühmade vastuseid;
21. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
SELETUSKIRI
Kaasseadusandja rollist tulenevalt on Euroopa Parlamendil suur huvi direktiivi rakendamise vastu liikmesriikides.
Korrektne ja õigeaegne rakendamine on oluline samm ühenduse õigusloome järjekindla kohaldamise suunas siseturul.
See tugevdab seadusandlike meetmete tõhusust.
Seetõttu on Euroopa Parlament edaspidi ametlikult rohkem seotud Euroopa õigusloome rakendamise jälgimisega liikmesriikides, koostades raporteid olulise ELi õigusloome ülevõtmise kohta.
9. septembril 2008. aastal toimus kuulamine, kus sidusrühmade eksperdid täpsustasid rakendamisega seotud küsimusi.
Käesoleva liikmesriikides rakendamist hindava raportiga soovib raportöör jälgida ning esitada aruande selle kohta, mil määral on direktiivi eesmärgid saavutatud või arvatakse saavutatavat.
Keskne küsimus on, kas liikmesriikide rakendusmeetmed maksimeerivad auditite kvaliteeti ning kas nendega saavutatakse võrdsed tingimused auditeerimise valdkonnas.
Mõisted
Mõiste „avaliku huvi üksus” rakendamine toob kaasa tõlgendamiserinevused liikmesriikide vahel.
Avaliku huvi üksuse mõistega on otseselt seotud mitu lisakohustust, näiteks nõue, et avaliku huvi üksused peavad looma auditikomitee.
Avaliku huvi üksuste audiitorid peavad lisaks avaldama iga-aastasi läbipaistvusaruandeid ning nende suhtes kohaldatakse karmimat järelevalvekorda kui teiste audiitorite suhtes.
Seetõttu on väga oluline, et komisjon koos liikmesriikidega püüdleks avaliku huvi üksuste mõiste üheselt mõistetava rakendamise poole kõikides liikmesriikides.
Võrgustiku mõiste rakendamine toob kaasa lahknevused riikide õigussätetes.
Võrgustiku riiklike mõistete ebajärjekindlus põhjustab võrgustikele tarbetult suurt administratiivset koormust.
Sellega kaasneb ka oht, et registreeritud audiitorühingud ei täida tahtmatult asjakohaseid sätteid kõigis liikmesriikides.
Võrgustikku kuuluvate ühingutega on otseselt seotud täiendavad nõuded, näiteks võrgustikust teatamine, kui ühing registreeritakse erinevas liikmesriigis.
Direktiiviga kohustatakse audiitorühinguid liikmesriigis registreerimise taotlemisel teatama, kas nad kuuluvad võrgustikku, ja esitama selle võrgustiku andmed.
Kui liikmesriikides ei ole üks-ühest võrgustiku määratlust, on tulemuseks õigusloomealaste meetmete märkimisväärne killustumine, mis vastandub selgelt direktiivi eesmärkidele.
Auditikomitee
Auditikomitee roll on oluline sõltumatute auditite saavutamiseks ja seega auditite kvaliteedi maksimeerimiseks.
Auditikomitee peab jälgima kõiki finantsaruandluse aspekte ning audiitorite ja audiitorühingu sõltumatust.
Auditikomitee nõuet on keeruline rakendada, kuna sellega seondub mitmeid ettevõtte üldjuhtimise elemente.
Komisjoni juhtiv roll on vajalik liikmesriikide juhtimiseks õiges suunas toimiva ja vastavuses oleva auditikomiteede süsteemi poole.
Auditeerimispartnerite rotatsioon
Millised rakendatud rotatsiooniperioodid oleksid selle nõudega kooskõlas?
Rangelt ametlik tõlgendamine viiks järelduseni, et kõik kuni 7-aastased rotatsiooniperioodid oleksid direktiiviga vastavuses.
Siiski võib siiralt kahelda, kas väga lühikesed rotatsiooniperioodid suudavad saavutada selle direktiivi üleüldise eesmärgi, milleks on auditite kvaliteedi maksimeerimine.
Auditipraktika näitab, et auditeerimispartnerid vajavad auditeeritava üksusega põhjalikult tutvumiseks piisavalt aega.
Seetõttu mõjutaksid liiga lühikesed rotatsiooniperioodid audiitorite töö tulemust.
Komisjon peaks hoolikalt jälgima, kas rotatsiooniperioodid riiklikul tasandil aitavad saavutada paremaid auditeid.
Ühtlustamisvahend
Liikmesriikide rakendustegevus on näidanud, et direktiivi peamiste eesmärkide (muu hulgas Euroopa auditeerimistegevusele võrdsete võimaluste loomine) ja direktiivi olemuse – minimaalse ühtlustamise – vahel on vaieldamatu pinge.
Veelgi enam, on ka rakendusmeetmeid, mis ei lähe küll direktiivi tekstiga otseselt vastuollu, kuid mis võivad pidurdada direktiivi eesmärkide saavutamist.
See puudutab eriti rotatsiooniperioode.
Sellepärast soovib raportöör vaidlustada minimaalse ühtlustamise kohasuse valitud õigusliku vahendina.
Asutamislepingu artikkel 95 on tihti siseturu õigusloome õiguslik alus.
Selle artikliga jäetakse asjakohane õiguslik vahend – määrus või direktiiv – komisjoni valida.
Direktiivi vormi valimise puhul tähendab ühtlustamine sageli minimaalset ühtlustamist.
Liikmesriikides direktiivi rakendamise praktika ja üldiselt ELi õigusloome kohaldamine näitavad, et minimaalsel ühtlustamisel põhinevad direktiivid ei ole eelistatud õiguslikud vahendid.
See näitab, et siseturu heaks toimimiseks oluliste sätete üheselt mõistetava kohaldamise tagab kõige paremini direktiivide kasutamine täieliku ühtlustamise või määruste alusel.
Audiitorite vastutus
Praegu kohaldatakse umbes üheksas liikmesriigis audiitorite vastutuse ülemmäära.
Paljudes liikmesriikides on selliste ülemmäärade eelnõud praegu väljatöötamisel.
Paljudes liikmesriikides käib audiitorite vastutuse üle elav arutelu.
Siseriikide õigusaktide edasiarendamisel peab pidama silmas siseriiklike aktide maksimaalset lähendamist direktiivi eesmärkidele.
Seepärast peakski komisjon avaldama hinnangu nende arengute kohta, pidades silmas oma soovitust, et teavitada parlamenti järelmeetmete ulatusest liikmesriikidest.
Kui tulemuseks ei ole maksimaalne lähendamine, peaks komisjon kaaluma edasisi õigusloomealaseid meetmeid, mis oleksid tõhusamad.
3.12.2008
majandus- ja rahanduskomisjoni ARVAMUS
õiguskomisjonile
raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit käsitleva direktiivi 2006/43/EÜ kohaldamise kohta
( 2008/2247(INI) )
Arvamuse koostaja:
Ieke van den Burg
(*) Menetlus kaasatud komisjonide osalusel – kodukorra artikkel 47
ETTEPANEKUD
Majandus- ja rahanduskomisjon palub vastutaval õiguskomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. märgib, et direktiiv võeti vastu Enroni kokkuvarisemisele järgnenud kriisile reageerimiseks; rõhutab, et praegune finantskriis näitab ilmekalt kõrge kvaliteediga raamatupidamis- ja auditeerimistavade tähtsust; taunib asjaolu, et ainult 12 liikmesriiki on direktiivi täielikult üle võtnud; nõuab tungivalt, et komisjon tagaks direktiivi kohese ülevõtmise ja jõustamise;
2. rõhutab, et hiljutised kogemused näitavad vajadust sagedase ja kvaliteetse teabevahetuse järele kontrollkomisjonides ja sõltumatute direktorite, nõukogude ja audiitorite vahel ning juhatusse mittekuuluvad nõukogu liikmed peaksid tõsiselt kaaluma võimalust korraldada koosolekuid, kus ei osale juhatuse liikmed;
3. taunib asjaolu, et mitte kõik liikmesriigid ei ole korraldanud piisavate vahenditega varustatud riiklikku audiitorite järelevalvet; rõhutab, et see puudujääk tuleks kõrvaldada ning koordineerimist riiklike järelevalveasutuste vahel tugevdada; nõuab tungivalt vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamist kolmandate riikide järelevalveasutuste suhtes;
4. märgib, et liikmesriikide vastutussüsteemide erinevused võivad viia eeskirjade meelevaldse rakendamiseni ja õõnestada siseturgu, kuid on teadlik auditeerimisühingute ja nende auditeeritavate äriühingute suurusest tulenevast erinevast riskitasemest; rõhutab, et vastutusega seotud nõuded tulevad sageli kolmandatest riikidest ja sellisel juhul on kohtuvaidlused suuresti ajendatud tingimuslike tasude süsteemist; ei soovi näha sellist kohtuvaidluste kultuuri ELis ja nõuab suuremat otsustavust tasust ajendatud tavade vastakate mõjudega tegelemisel;
5. toetab komisjoni soovitust audiitorite tsiviilvastutuse piiramise kohta; soovitab liikmesriikidel seda soovitust rakendada;
6. rõhutab, et börsil noteeritud tütarettevõtjate suhtes kehtib kohustusliku auditi nõue; soovitab nõuda siseriikliku õigusega selliste tütarettevõtjatega emaettevõtjate suhtes kohustusliku auditi nõude kohaldamist, mille viivad läbi direktiivi kohaselt tunnustatud audiitorid.
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
2.12.2008
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
26
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Mariela Velichkova Baeva, Paolo Bartolozzi, Zsolt László Becsey, Sebastian Valentin Bodu, Sharon Bowles, Udo Bullmann, David Casa, Manuel António dos Santos, Christian Ehler, Jonathan Evans, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Donata Gottardi, Louis Grech, Othmar Karas, Wolf Klinz, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Sirpa Pietikäinen, John Purvis, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Harald Ettl
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
20.1.2009
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
22
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Carlo Casini, Bert Doorn, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Neena Gill, Klaus-Heiner Lehne, Katalin Lévai, Antonio López-Istúriz White, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Eva-Riitta Siitonen, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Brian Crowley, Eva Lichtenberger, József Szájer, Jacques Toubon, Ieke van den Burg
