P7_TA-PROV(2011)0286
ERFi ja teiste struktuurifondide tõhususe suurendamine
A7-0141/2011
Euroopa Parlamendi 23. juuni 2011. aasta resolutsioon ERFi ja teiste struktuurifondide praeguse ja tulevase sünergia kohta tõhususe tõstmiseks ( 2010/2160(INI) )
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 174 esimest lõiku ja artikli 175 esimest lõiku;
–
võttes arvesse nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.
eriti selle artikli 9 lõiget 4;
–
võttes arvesse nõukogu 6. oktoobri 2006. aasta otsust 2006/702/EÜ ühenduse ühtekuuluvuspoliitika strateegiliste suuniste kohta; ELT L 291, 21.10.2006, lk 11.
–
võttes arvesse oma 21. oktoobri 2008. aasta resolutsiooni valitsemistavade ja partnerlussuhete kohta riiklikul ja piirkondlikul tasandil ning regionaalpoliitika projektide lähtepunktide kohta; ELT C 15E, 21.1.2010, lk 10.
–
võttes arvesse oma 11. märtsi 2009. aasta resolutsiooni ühtekuuluvuspoliitika ja reaalmajandusse investeerimise kohta; ELT C 87E, 1.4.2010, lk 113.
–
võttes arvesse oma 24. märtsi 2009. aasta resolutsiooni ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu meetmete vastastikuse täiendavuse ja kooskõlastamise kohta; ELT C 117E, 6.5.2010, lk 46.
–
võttes arvesse oma 24. märtsi 2009. aasta resolutsiooni territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva rohelise raamatu ja ühtekuuluvuspoliitika tulevase reformi üle toimuva mõttevahetuse hetkeseisu kohta; ELT C 117E, 6.5.2010, lk 65.
–
võttes arvesse oma 20. mai 2010. aasta resolutsiooni määrusega (EÜ) nr 1080/2006 (mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) teadus- ja uuendustegevuseks ning teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi raames teadusuuringuteks ja uuendustegevuseks eraldatud vahendite koostoime rakendamise kohta linnades ja piirkondades, samuti liikmesriikides ja liidus; ELT C 161E, 31.5.2011, lk 104.
–
võttes arvesse oma 20. mai 2010. aasta resolutsiooni ühtekuuluvuspoliitika panuse kohta Lissaboni strateegia ja ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisse; ELT C 161E, 31.5.2011, lk 120.
–
võttes arvesse oma 20. mai 2010. aasta resolutsiooni ühtse turu loomise kohta tarbijatele ja kodanikele; ELT C 161E, 31.5.2011, lk 84.
–
võttes arvesse oma 7. oktoobri 2010. aasta resolutsiooni ELi ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika kohta pärast 2013. aastat; Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0356 .
–
võttes arvesse oma 12. detsembri 2010. aasta resolutsiooni ELi regionaalpoliitika hea valitsemistava kohta; Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0468 .
–
võttes arvesse komisjoni kahekümnendat aastaaruannet struktuurifondide rakendamise kohta (2008), 21. detsember 2009 ( KOM(2009)0617 /2);
–
võttes arvesse komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatist „Euroopa 2020. aastal.
Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” ( KOM(2010)2020 );
–
võttes arvesse komisjoni 31. märtsi 2010. aasta teatist „Ühtekuuluvuspoliitika: 2010. aasta strateegiaaruanne 2007.–2013. aasta programmide rakendamise kohta” ( KOM(2010)0110 );
–
võttes arvesse komisjoni 6. oktoobri 2010. aasta teatist „Regionaalpoliitika panus aruka majanduskasvu saavutamisse Euroopa 2020. aasta strateegia raames” ( KOM(2010)0553 ),
–
võttes arvesse komisjoni 19. oktoobri 2010. aasta teatist „ELi eelarve läbivaatamine” ( KOM(2010)0700 );
–
võttes arvesse komisjoni 2010. aasta novembris avaldatud majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust käsitlevat aruannet „Ühtekuuluvuspoliitika tulevik” (viies ühtekuuluvuse aruanne);
–
võttes arvesse komisjoni 9. novembri 2010. aasta teatist majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva viienda aruande järelduste kohta ( KOM(2010)0642 );
–
võttes arvesse kirja, mille saatsid komisjoni presidendile regionaalpoliitika volinik, merenduse ja kalanduse volinik, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse volinik ning põllumajanduse ja maaelu arengu volinik;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 48;
–
võttes arvesse regionaalarengukomisjoni raportit ja eelarvekomisjoni ning tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamusi ( A7-0141/2011 ),
A.
arvestades, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 174 on sätestatud, et selleks et edendada oma igakülgset harmoonilist arengut, töötab liit majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks;
B.
arvestades, et nõukogu määruse (EÜ) nr 1083/2006 põhjenduse 40 kohaselt peaks kavandamine tagama, et fondid on kooskõlas üksteisega, muude olemasolevate rahastamisvahenditega, EIP ja Euroopa Investeerimisfondiga (EIF) ja et kõnealune kooskõlastamine peaks hõlmama ka keerukamate rahastamiskavade koostamist ning avaliku ja erasektori partnerlust;
C.
arvestades, et reageerides vajadusele saavutada kooskõla poliitika ja rahastamisvahendite vahel, lubas komisjon Euroopa 2020. aasta strateegias kasutada juhtalgatuse „Ressursitõhus Euroopa” raames ELi rahastamisvahendeid (näiteks vahendid maaelu arenguks, struktuurifondid, teadus- ja arendustegevuse programm, üleeuroopalised võrgud, konkurentsivõime ja innovatsiooni raamprogramm ning Euroopa Investeerimispank) sidusa rahastamisstrateegia raames, milles koondatakse ELilt ning liikmesriikide avalikult ja erasektorilt saadavad vahendid;
D.
arvestades, et viiendas ühtekuuluvuse aruandes tunnistatakse selgelt, et tulemusliku regionaalarengu eeltingimus on avaliku poliitika tihe kooskõlastamine kõigil tasanditel;
E.
arvestades, et oma 14. juuni 2010. aasta järeldustes ühtekuuluvuspoliitika programmide rakendamist käsitleva komisjoni 2010. aasta strateegilise aruande kohta rõhutas nõukogu „vajadust jätkuvalt parandada ühtekuuluvuspoliitika ja vajaduse korral muude ELi ja riiklike poliitikate koordineerimist, et tõhustada ühiste eesmärkide täitmist koordineeritumal viisil”, samuti tõelist lisaväärtust, „mida ühtekuuluvuspoliitika üldraamistikus annavad Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Sotsiaalfondi ühtne strateegiline lähenemisviis ja ühised rakendamiseeskirjad”;
F.
arvestades, et president Barrosole adresseeritud kirjas tunnistasid regionaalpoliitika volinik, merenduse ja kalanduse volinik, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse volinik ning põllumajanduse ja maaelu arengu volinik ELi eri poliitikate ühildamise vajadust selleks, et jõuda jätkusuutliku ja kaasava majandusliku arenguni, mille liit peab saavutama, ja tegid ettepaneku koostada 2013. aasta järgseks perioodiks ühtne ELi tasandi raamistik, mis hõlmab Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Kalandusfondi;
G.
arvestades, et struktuurimeetmete reform programmiperioodiks 2007–2013 viis Maaelu Arengu Fondi eraldamiseni struktuurifondide üldraamistikust;
H.
arvestades, et kulutuste otstarbekamaks muutmine nõuab tulemuslikumat ja tõhusamat poliitikat ELi tasandil, samuti riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, ning arvestades, et edaspidi on ühtekuuluvuspoliitika kaasajastamise lahutamatuks osaks tihedam kooskõlastamine ja vastastikune täiendamine;
I.
arvestades, et toetava poliitikaraamistiku puudumise korral sõltub tegelik sünergia suures ulatuses abisaajate organisatoorsest ja strateegilisest võimest ühendada erinevatest ELi rahastamisvahenditest saadavaid toetusi;
J.
arvestades, et kohalikule arengule tuginev lähenemisviis võib oluliselt aidata suurendada ühtekuuluvuspoliitika tõhusust ja tulemuslikkust, ning arvestades, et ühtekuuluvuspoliitika on endiselt oluline vahend mis tahes territooriumi konkreetsete probleemidega tegelemiseks, samas kui laiemaid funktsionaalseid alasid käsitleva ühtekuuluvuspoliitika keskmes oleva linnamõõtmega peavad kaasnema tasakaalustatud tingimused nii linna-, linnalähi- kui ka maapiirkondade sünergeetiliseks arenguks;
K.
arvestades, et valitseb terav vajadus ja surve riikide eelarvete tasakaalustamiseks ning selleks on vaja innovaatilisemaid meetmeid kõigi kättesaadavate rahastamisvahendite mõju tugevdamiseks, ning arvestades, et poliitika ja rahastamisvahendite tulemuslik kooskõlastamine aitab säästa aega ja ressursse ning suurendab reaalselt tõhusust ja tulemuslikkust;
L.
arvestades, et kooskõlastamist ja sünergiat tuleb taotleda nii horisontaalselt (eri poliitikavaldkondade kooskõla kaudu) kui ka vertikaalselt (eri haldustasandite vahelise koostöö ja kooskõlastamise kaudu);
M.
arvestades, et killustatud lähenemisviis võib viia vastuolulise poliitikani, vastandlike riiklike meetmeteni ja vahendite kahekordistamiseni, millel on tagajärjed nii riiklike meetmete piirkondlikule tõhususele kui ka nende mõjule riigi tasandil, ning arvestades, et komisjoni viimastes poliitikadokumentides ei ole piisavalt rõhutatud integreeritud lähenemisviisi kontseptsiooni;
N.
arvestades, et integreeritum, järjekindlam, tulemuslikum ja tõhusam ühtekuuluvuspoliitika nõuab suuremaid jõupingutusi, et kohandada ELi poliitika liidu eri territooriumide ja piirkondade konkreetsete vajaduste ja võimalustega;
O.
arvestades, et strateegilistes suunistes nõutakse rahastamise kättesaadavuse parandamise üldiste suuniste kontekstis fondide tegevuse paremat kooskõlastamist;
P.
arvestades, et strateegilistes suunistes nõutakse selgesõnaliselt struktuuri-, tööhõive- ja maaelu arendamise poliitika vahelise sünergia toetamist, rõhutades, et sellega seoses peaksid liikmesriigid tagama ERFi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Kalandusfondi ja Euroopa Maaelu Arendamise Põllumajandusfondi rahastatavate meetmete sünergia ja järjepidevuse asjaomasel territooriumil ja tegevusvaldkonnas; arvestades, et strateegilistes suunistes on sätestatud ka, et eri fondide toetatavate meetmete vahelisi piire ja koordineerimismehhanisme puudutavad juhised peaksid olema määratletud riiklikus strateegilises viiteraamistikus või strateegilises plaanis;
Q.
arvestades, et nõukogu kutsub majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust käsitleva viienda aruande 21. veebruari 2011. aasta järeldustes komisjoni üles kaaluma võimalust võtta kasutusele mitmest fondist rahastatavaid programme;
R.
arvestades, et mõned Euroopa Liidu piirkonnad piirnevad Euroopa Arengufondi vahendeid kasutavate kolmandate riikidega ning seetõttu peab teatavate projektide rahastamisel tekkivale sünergiale erilist rõhku pöörama, et aidata suurendada selliste Euroopa piirkondade arengupotentsiaali;
S.
arvestades, et vahekokkuvõttes tunnistatakse, et eelarve paindlikkus on piiratud ja et isegi programmide siseselt on prioriteetide muutmine takistatud, samuti märgitakse, et programmide kooskõlastamatus ja suur halduskoormus vähendavad tulemuslikkust;
T.
arvestades, et praeguses kriisijärgses olukorras on varasemast tähtsam mõista liikmesriikide majanduses toimuvaid protsesse ja ELi vahendite kasutamise kaudu saavutatud tulemusi;
U.
arvestades, et tuleb tagada ELi panuse nähtavus ja „Euroopa lisaväärtus”,
Parema koordineerimise ja koostoime saavutamiseaeg ja koht
1.
nõuab, et juba järgmiseks, 2013. aasta järgseks finantsplaneerimise perioodiks esitataks ettepanek ühtse strateegilise raamistiku kohta, mille abil tagada ühine lähenemisviis ja kasutada ära sünergia kõigi kohapealsete meetmete vahel, mis teenivad aluslepingutes sätestatud ühtekuuluvuspoliitika eesmärke ja mida rahastavad Euroopa Regionaalarengu Fond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Sotsiaalfond, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond;
2.
juhib tähelepanu, et ühtekuuluvuspoliitika eesmärk peab olema territoriaalselt ja sotsiaalselt ühtne, jätkusuutlik, arukas ja kaasav majanduskasv, piirkondadevaheliste arenguerinevuste vähendamine, töökohtade loomine, parem elukvaliteet, töövõtjate ettevalmistamine uute töökohtade jaoks, kaasa arvatud säästva majanduse valdkonnas, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus ning Euroopa sotsiaalse mudeli rakendamine, mis kujutab endast Euroopa majanduse ühtekuuluvuse ja konkurentsivõime olulist tegurit;
3.
kinnitab, et ühtekuuluvuspoliitikat tuleks kasutada jätkusuutliku majanduskasvu saavutamiseks kogu ELis ning heaolu õiglaseks ja ühtlaseks jaotumiseks, edendades konkurentsi ja seades eesmärgiks ELi piirkondade vaheliste sotsiaal-majanduslike erinevuste vähendamise;
4.
on arvamusel, et ühtekuuluvuspoliitika on liidu majanduspoliitika tugisammas pikaajalise investeerimisstrateegia ja sotsiaalse kaasamise tugevdamisel; on arvamusel, et ühtekuuluvuspoliitika tagab kõige vähem arenenud piirkondade ja ebasoodsas olukorras olevate rühmade toetamise ning viib Euroopa Liidu tasakaalustatud ja ühtlustatud arenguni; märgib, et Euroopa lisandväärtus seisneb selles, et ELi majandusedust saavad kõik kasu; soovib seetõttu säilitada ühtekuuluvuspoliitika eraldi poliitikavaldkonnana ning seda piisavalt rahastada;
5.
tervitab ELi eelarve läbivaatamist käsitlevas komisjoni teatises esitatud ettepanekut, mille kohaselt võiks komisjon vastu võtta ühise strateegilise raamistiku ELi poliitikavaldkondade integratsiooni tugevdamiseks, et saavutada Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid; kutsub sellega seoses üles võtma meetmeid, et suurendama sünergiat Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuste rahastamisviiside vahel; juhib samas tähelepanu sellele, et eespool nimetatud viie fondi poolt ühise strateegilise raamistiku raames rahastatavate meetmete suurem sünergia ei ole oluline mitte ainult Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide, vaid ka ja eelkõige ELi toimimise lepingus sätestatud ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide saavutamiseks;
6.
tervitab viienda ühtekuuluvuse aruande avaldamist, sest vaatamata asjaolule, et aruandes keskendutakse enamasti sellele, kuidas piirkonnad ja ühtekuuluvuspoliitika saavad kaasa aidata Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisele, sisaldab aruanne ka mitmeid järeldusi, mis tõestavad, kui oluline roll on struktuurifondide (sh Ühtekuuluvusfondi) sünergial;
7.
usub, et ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas tuleb kulutusi ratsionaalsemaks muuta, vähendades rahastamisvahendite ja kanalite killustatust ning edendades rahastamisvahendite paremat vastastikust täiendavust; ja tervitab komisjoni ettepanekut prioriteetide paremaks jaotamiseks ning ELi ja riiklike vahendite temaatiliseks keskendamiseks teatud prioriteetidele, et fondide tegevust paremini kooskõlastada, mis võimaldaks suurendada selle poliitikasuuna strateegilist iseloomu; rõhutab siiski, et liikmesriigid, piirkondlikud ja kohalikud asutused peavad olema piisavalt paindlikud, et sobitada prioriteedid oma konkreetsete arenguvajadustega;
8.
väljendab heameelt arengu ja investeeringute partnerluslepingut käsitleva komisjoni ettepaneku üle, mille eesmärk on parandada eesmärkide ja programmide rahastamisel ELi fondide ja riiklike vahendite kooskõlastamist; rõhutab vajadust kaasata kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused nimetatud lepingute väljatöötamisse ja täitmisse; kutsub üles kooskõlastama neid lepinguid nende valdkondlikke poliitikameetmeid käsitlevate riiklike reformidega, millel on territoriaalne mõju (sh transport ning teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse infrastruktuur);
9.
rõhutab, et paljud ühtekuuluvuspoliitika raames tehtavad majandusarengu soodustamise algatused lihtsalt ei loo võimalusi, mida oleks soovitav ära kasutada, vaid tegelikult sõltub nende edu paljudest teguritest, sh inimfaktorist (näiteks infrastruktuuri parandamine ei suurenda automaatselt majanduskasvu, kui sellega ei kaasne investeeringuid haridusse, ettevõtlusse ja innovatsiooni); usub seepärast, et Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi suurem sünergia maksimeerib nende fondide mõju arengule;
10.
juhib tähelepanu Euroopa Regionaalarengu Fondi rollile Euroopa Sotsiaalfondi tõhusal kasutamisel, kuna Euroopa Regionaalarengu Fond vastutab selliste tingimuste loomise eest (nt korralik infrastruktuur ja piisav juurdepääs), ilma milleta ei oleks tööhõivega seotud investeeringud tulemuslikud;
11.
rõhutab, et majanduskriis on muutnud sekkumismeetmed veelgi vajalikumaks nendes sektorites, millega tegeleb Euroopa Sotsiaalfond, eriti sekkumismeetmed tööhõive, kutsealase ümberõppe, sotsiaalse kaasamise ja vaesuse vähendamise toetuseks;
12.
rõhutab, et Euroopa Sotsiaalfondi, mis toetab kestvat õpet, kvalifikatsiooni omandamist ja ümberõpet, tuleb vaadelda kui olulist ressurssi – mille võimalusi ei ole tegelikult täielikult ära kasutatud – , mille abil edendada kaasavat ja tõhusat majanduskasvu ning Euroopa teadmistepõhist konkurentsivõimet;
13.
rõhutab, et fookustatud ja kooskõlastatud poliitikakujundamine tagab selliste investeeringute esmatähtsaks seadmise, millel on kõige suurem mõju piirkondlikule konkurentsivõimele ja majanduslikule arengule;
14.
on seisukohal, et Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi maaelu arengu meetmed ja Euroopa Kalandusfondi jätkusuutliku arengu meetmed tuleks integreerida muude struktuurifondidega, st Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Sotsiaalfondiga ühisesse raamistikku; kutsub seepärast komisjoni üles hindama, kuivõrd on võimalik tagada kõikehõlmav lähenemisviis põllumajanduses ja kalanduses hõivatutele, kooskõlas territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgiga, viies kahe eespool nimetatud fondi kohaliku arengu meetmed ühtekuuluvuse „vihmavarju” alla või vähemalt luues kõigi fondide vahel selgema sünergia; usub, et selline lähenemisviis võtaks arvesse kesksete poliitikavaldkondade territoriaalset mõju ning võimaldaks piirkondlikul ja kohalikul tasandil arenguprotsessis aktiivselt osalejatel juhtida sisulist kohalikku poliitikat, mis oleks hästi kooskõlas põllumajandus- ja kalanduspiirkondade või väikesaarte territoriaalsete vajadustega;
15.
rõhutab, et kooskõlastamist ei tuleks suurendada mitte ainult ühtekuuluvuspoliitika instrumentide (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond ja Ühtekuuluvusfond), vaid ka nende fondide rahastatavate meetmete ja meetmete vahel, mida võetakse üleeuroopaliste võrkude, seitsmenda raamprogrammi ning konkurentsivõime ja innovatsiooni raamprogrammi alusel;
16.
on seisukohal, et territoriaalse koostöö eesmärgi puhul võib piiriüleste projektide raames olla asjakohane luua sünergiat Euroopa Regionaalarengu Fondi ning ühinemiseelsete ja naabruspoliitika vahendite vahel; kutsub komisjoni üles uurima, millistel juhtudel oleks vajalik ka koordinatsioon muude ELi välispoliitiliste vahenditega nagu Euroopa Arengufond;
17.
usub, et ELi poliitikasuundade vastastikune tugevdamine ja kooskõlastamine tagab ELi eelarvest rahastatavatele meetmetele parimad võimalikud tulemused; kutsub üles töötama finantskorralduse valdkonnas välja selliseid algatusi, mis käsitlevad Euroopa Investeerimispanga rahastatavate vahendite kaasamist ja selliste vahendite suuremat kasutamist;
18.
rõhutab siiski asjaolu, et paljudel liikmesriikidel on eri fondide tegevuse kooskõlastamisega raskusi ning nad on väljendanud muret sünergia puudumise pärast ja mõnel juhul isegi fondide funktsioonide kattumise pärast; rõhutab sellega seoses, et fondide keerukad juhtimiseeskirjad eeldavad liiga suurt institutsioonilist võimekust, et ületada tõkked ja nende rakendamist rahuldavalt kooskõlastada; rõhutab kaasrahastamise ja fondide eeskirjade lihtsustamise olulisust, et oleks võimalik tõhustada struktuurifondide vahelist koostoimet;
19.
rõhutab, et ühtekuuluvuspoliitika edukuse saavutamiseks on tähtis tegeleda nii riiklikul kui piirkondlikul tasandil lihtsustamisega, mis parandab tulemusi; kutsub komisjoni üles looma sellele poliitikale tulevikus lihtsamat struktuuri, mis põhineks vahendite paindlikumal, proportsionaalsemal ja märgatavamal kasutamisel, et hõlbustada nende täielikku ning kiiret rakendamist;
20.
tuletab meelde, et üks peamisi põhjusi, miks Euroopa Regionaalarengu Fondil ja teistel struktuurifondidel on olnud raskusi raha tõhusal suunamisel projektidesse, millel on suurem eeldus edendada majandusarengut ja töökohtade loomist, on see, et nad keskenduvad tulemuste asemel liigselt suutlikkusele abi vastu võtta;
21.
toetab ühtekuuluvuspoliitikat, mis keskendub rohkem tulemustele ja vähem kulude ja menetluste korrapärasusele ning loob tõhusa tasakaalu meetmete kvaliteedi ja finants- ning halduskontrolli vahel; soovitab võtta kasutusele objektiivsed hindamismehhanismid, et parandada programmi juhtimise eest vastutavate organite institutsionaalset ja haldussuutlikkust, kuna see aitab kaasa kulude kvaliteedi suurendamisele ja vigade vähendamisele;
22.
toetab tulevase ühtekuuluvuspoliitika lihtsamat ja paindlikumat ülesehitust, mis soodustaks fondide vahendite kasutamist ja võimalikult suurt tõhusust;
23.
rõhutab, et lisandväärtuse suurendamise Euroopa tasandil võib ja peab saavutama ühtekuuluvuspoliitika rahastamisvahendite vahelise suurema koostoime ning nende ja muude rahastamisvahendite parema koordineerimise abil;
Üks eesmärk: ühtekuuluvus; üks vahendite kogum selle saavutamiseks
24.
on arvamusel, et ühised eeskirjad Euroopa Regionaalarengu Fondist, Euroopa Sotsiaalfondist, Ühtekuuluvusfondist, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist ja Euroopa Kalandusfondist rahastatavate projektide juhtimise, abikõlbulikkuse, auditeerimise ja aruandluse kohta (eriti, mis puutub põllumajanduspiirkondade ja kalandusega tegelevate piirkondade majandusliku mitmekesistamise toetamise meetmeid) mitte ainult ei tugevdaks ja soodustaks oluliselt ühtekuuluvuspoliitika programmide tulemuslikumat rakendamist, vaid oleksid ülimalt olulised ka lihtsustamise seisukohalt; on lisaks sellele arvamusel, et see lihtsustaks nii vahendite kasutamist abisaajate poolt kui ka riigiasutustepoolset vahendite haldamist, vähendades vigade ohtu ja võimaldades samas vastavalt vajadusele diferentseerimist, et võtta arvesse poliitikavaldkondade, rahastamisvahendite ja abisaajate iseärasusi, ühtlasi soodustaks see väiksemate sidusrühmade osalemist ühtekuuluvuspoliitika programmides ja kättesaadavate rahaliste vahendite lihtsamat kasutamist, tingimusel, et lihtsustamisega kaasnevad tehniliseks abiks eraldatud piisavad rahalised vahendid;
25.
nõuab tungivalt, et Euroopa Sotsiaalfond püsiks ühekuuluvuspoliitika vahendeid käsitlevaid üldsätteid sisaldava määruse raamistikus; rõhutab seepärast vajadust säilitada ja tugevdada mudelit, mille kohaselt on olemas üks üldmäärus, millega reguleeritaks korraga nii haldamist, abikõlblikkust, auditeerimist, kontrollimist ja aruandlust, koos lühikeste, fookustatud ja konkreetset fondi käsitlevate määrustega, mis kajastavad iga fondi konkreetseid poliitikaeesmärke; rõhutab lisaks, et kooskõlastamine peab toimuma poliitika kujundamise kõigil tasanditel, alates strateegilistest planeerimisest, elluviimisest ja väljamaksetest kuni lõpuleviimise, auditeerimise, kontrollimise ja hindamiseni,
26.
kutsub komisjoni üles uurima, kuidas kõige tõhusamini suurendada sünergiat kohapeal; soovitab sellega seoses kaaluda võimalust lubada liikmesriikidel valida ühe piirkonna kohta üks rakenduskava, või makropiirkondlike strateegiate raames mitut piirkonda hõlmav rakenduskava, millesse oleksid kaasatud erinevad fondid (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond ja Euroopa Kalandusfond) ja mida juhiks üks asutus, pöörates eritähelepanu piirkondade panusele detsentraliseeritud lähenemisviisi saavutamisel ning jättes piirkondadele rohkem autonoomiat ja paindlikkust, et võimaldada neil osaleda oma strateegiate väljatöötamisel ning tugevdada piirkondlikku ja kohalikku haldustasandit; teeb liikmesriikide haldusasutustele ettepaneku töötada välja tulevased rakenduskavad, mis on hästi kohandatud kohalike ja piirkondlike eesmärkidega;
27.
kutsub komisjoni üles kaaluma mitut fondi hõlmavaid programme liikmesriikidele ja piirkondadele, kes soovivad neid kasutusele võtta; on seisukohal, et selline meede aitaks töötada integreeritumalt ja paindlikumalt ning suurendaks eri fondide (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond, Euroopa Arengufond ja seitsmenda raamprogrammi vahendid) vahelist tõhusust;
28.
kutsub komisjoni üles esitama ettepanekud ristfinantseerimise eeskirjade läbivaatamiseks ja nende kohaldamise lihtsustamiseks, arvestades usaldusväärseid ja kõikehõlmavaid andmeid nende kohaldamise ja mõju kohta, tagamaks eeskirjade lihtsamat kohaldamist ja kohaldamise suuremat õiguskindlust praeguse olukorraga võrreldes;
29.
nõuab territoriaalse kohaldamisala täpsustamist ja abikõlblikkuse eeskirjade ühtlustamist Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi vahel maapiirkondades ja linnalähedastes piirkondades, et vältida tarbetut dubleerimist kahe fondi vahel; rõhutab, et need kaks fondi peavad tegema konkreetsel territooriumil rahastatavate projektide väljavalimisel ja nende üle järelevalve teostamisel omavahel tihedat koostööd;
30.
rõhutab Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi vahenditest ühise rahastamise lisandväärtust, arvestades selle paindlikkust, sotsiaalse kaasamise projektide ja integreeritud arengustrateegiate valdkonnas; palub komisjonil töötada välja ühtne teabepunktide süsteem, mille eesmärk on huvitatud isikuid nende asjaajamistes suunata, teavitada ja nõustada, et üldsusele oleks kättesaadav ajakohastatud teave nii mitmest fondist ühise rahastamise kui ka fondide koostoime kohta üldiselt; nõuab ühtlasi tungivalt, et lihtsustamise püüe oleks üldsusele nähtav, kuna eesmärk on vähendada nõutava teabe hulka vajaliku miinimumini.
31.
on seisukohal, et inimressursi arendamine ja teabe parem levitamine on vahendite eduka kasutamise ja eri projektide nõuetekohase elluviimise eeldus;
32.
rõhutab samal ajal haldussuutlikkuse tõstmise tähtsust liikmesriikides, piirkondlikul ja kohalikul tasandil ning samuti sidusrühmades, et ületada tõkked, mis takistavad tulemusliku sünergia teket struktuurifondide ja muude fondide vahel ning toetada tulemuslikku poliitika kujundamist ja rakendamist; rõhutab, et komisjonil peab sellega seoses olema keskne roll;
33.
kutsub komisjoni üles parandama nii tehnilist abi kui ka riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele haldusasutustele mõeldud koolitust, et suurendada suutlikkust ja eeskirjade tundmist rakendamisega seotud probleemide korral;
34.
kutsub liikmesriike üles seadma prioriteediks investeeringuid institutsioonide suutlikusse ja lihtsustama oma siseriiklikke eeskirju, et vähendada halduskoormust ja suurendada liikmesriikide suutlikkust vahendeid vastu võtta;
35.
tuletab meelde, et subsidiaarsuspõhimõtte ja mitmetasandilise juhtimise põhimõtte järgimine aitab oluliselt kaasa erinevate otsustusorganite vahelise koordineerimise edendamisele ja eri rahastamisvahendite vahelise koostoime suurendamisele;
36.
peab fondide parema kasutamise jaoks otsustavalt tähtsaks tööturu osapoolte aktiivset ja pidevat kaasamist sotsiaalsesse ja piirkondlikku dialoogi;
37.
tunnistab, et majanduskriisil on ebaühtlane mõju ELi eri piirkondadele ja kodanikele; usub, et fondide kasutamise uus strateegia on tõhusam, kui see hõlmab nii juhtimise piirkondlikku kui ka kohalikku tasandit, mis võimaldab kohandada strateegilisi eesmärke territooriumi eripäraga, eelkõige dialoogi kaudu kõigi sidusrühmadega, soolist võrdõiguslikkust edendavate organisatsioonidega, tööturu osapooltega ja valitsusväliste organisatsioonidega, samuti finants- ja pangandusasutustega; rõhutab vajadust jätta poliitiliste eesmärkide sõnastamisel piisavalt ruumi piirkondlike ja kohalike eesmärkide jaoks;
38.
kutsub komisjoni üles töötama välja Euroopa mitmetasandilise juhtimise suuniseid, ergutama liikmesriike suuniseid rakendama vastavalt konkreetsetele kohalikele ja piirkondlikele eesmärkidele, ning laiendama ühtekuuluvuspoliitika haldusmehhanisme (s.o kavandamine, rahastamine ja rakendamine riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi koostöös) fondidele, mida hõlmab kavandatav ühine strateegiline raamistik, et suurendada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja tulemuslikkust;
39.
kutsub komisjoni üles uue ühise strateegilise raamistiku kehtestamise ja õigusakti ettepanekute esitamise käigus lisama ettepanekutesse sätted, mis võimaldavad kohalikel ja piirkondlikel partnerlustel (suurlinnad, linnad, funktsionaalsed piirkonnad, kohalike asutuste ühendused) ühendada oma vastutusalal oleval territooriumil mitmesugused ELi rahastamisvood sidusasse ja integreeritud raamistikku;
o
o o
40.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ja liikmesriikidele.
