LÕPLIK
A6-0019/2007
5.2.2007
*
RAPORT
Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
(KOM(2006)0288 – C6‑0241/2006 – 2006/0103(CNS))
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjon
Raportöör:
Mary Lou McDonald
PE 378.766v03-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus, v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ning ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Antud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
Õigusloomega seotud tekstide kohta esitatud muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes tõstetakse muudetud tekst esile paksus kaldkirjas .
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele abiks lõpliku teksti ettevalmistamisel ja tähistab neid õigusakti osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või puudused antud tõlkeversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul tuleb saada vastavate osakondade nõusolek.
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
SELETUSKIRI............................................................................................................................7
transpordi- ja turismikomisjonI ARVAMUS........................................................13
MENETLUS..............................................................................................................................18
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
( KOM(2006)0288 – C6‑0241/2006 – 2006/0103(CNS) )
(Nõuandemenetlus)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut nõukogule ( KOM(2006)0288 )
ELTs seni avaldamata. ;
– võttes arvesse artiklit 42 koostoimes EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 2 esimese lõigu esimese lausega;
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 3 esimest lõiku, mille alusel nõukogu konsulteeris Euroopa Parlamendiga ( C6-0241/2006 );
– võttes arvesse kodukorra artiklit 51 ja artikli 83 lõiget 7;
– võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni raportit ning transpordi- ja turismikomisjoni arvamust ( A6‑0019/2006 ),
1. kiidab ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus muudetud kujul heaks;
2. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
Komisjoni ettepanek
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
1
PEALKIRI
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
Ettepanek:
NÕUKOGU OTSUS,
millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta meretöönormide konventsioon
Selgitus
Nõukoguga kokku lepitud uus sõnastus.
Muudatusettepanek
2
Põhjendus 1
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) konsolideeritud meretöönormide konventsioon võeti vastu 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mis kutsuti kokku Genfis.
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) 2006. aasta meretöönormide konventsioon võeti vastu 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mis kutsuti kokku Genfis.
Selgitus
Nõukoguga kokku lepitud uus sõnastus.
Muudatusettepanek
3
Artikkel 1
Liikmesriikidel lubatakse käesolevaga ratifitseerida ILO 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon, mis võeti vastu 23. veebruaril 2006.
Liikmesriikidel lubatakse käesolevaga ratifitseerida ILO 2006. aasta meretöönormide konventsioon, mis võeti vastu 23. veebruaril 2006.
Selgitus
Nõukoguga kokku lepitud uus sõnastus.
SELETUSKIRI
ettepaneku kohta võtta vastu NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
Sissejuhatus
Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) 2006. aasta meretöönormide konventsioon (edaspidi „2006. aasta konventsioon”) võeti Genfis 23. veebruaril 2006 vastu peaaegu ühehäälselt.
Nimetatud konventsioon koondab kõik ILO poolt alates 1919. aastast vastu võetud meretööalased konventsioonid ning soovitused ühtseks õigusaktiks, mis võetakse aluseks esimese meretöökoodeksi väljatöötamisel.
Nüüd, kui konventsioon on vastu võetud, on oluline jätkata selle kiire ratifitseerimise ja rakendamisega.
Samuti on oluline töötada meremeeste suhtes kohaldatavate sotsiaalstandardite õigusliku raamistikuga ühenduses, et muuta see tegevusala ligitõmbavamaks ning pikemas perspektiivis koguda kokku Euroopa kogemused selles valdkonnas.
2006. aasta juunis avaldas komisjon teatise meretöö miinimumstandardite kohta, mis käsitleb õiguslikke meetmeid, mis edendavad rahvusvaheliste meretööstandardite kohaldamist meremeeste suhtes Euroopa Liidus.
Raporti ettevalmistamisel 2006. aasta konventsiooni kohta tundub olevat kohane vaadelda komisjoni teatises tõstatatud küsimusi.
I. KONVENTSIOONI PANUS
1.
Ülemaailmse meretöökoodeksi loomise ja uuenduslike meetodite toetamine
Nii ILO olemasolevate soovituste konsolideerimine ühtseks õigusaktiks kui ka selle tõhusamaks ja läbipaistvamaks muutmine peaks aitama tõsta ILO liikmesriikide ratifitseerimistempot.
2006. aasta konventsiooni kiire ratifitseerimine ELi liikmesriikides tõstaks konventsiooni ratifitseerinud riikide arvu jõustumiseks vajaliku 30ni ja tonnaaži nõutud 33%ni.
2006. aasta konventsioon käsitleb tööstandardeid, mis on kohaldatavad töötajatele 500 ja enam brutotonnaažiga laevadel, mis teevad rahvusvahelisi meresõite või sõidavad välismaiste sadamate vahel.
Konventsioonis on sätted koondatud teemade kaupa viide jakku ning selle eesmärk on tagada laeva pardal korralikud elu- ja töötingimused.
Konventsiooni I jaos määratletakse meretöö miinimumstandardid, mis hõlmavad tervisekaitset, ametialast koolitust, vanuse alampiiri ja töölevõtmist.
II jaos käsitletavate töötingimustega määratakse kindlaks töölepingu sisu, tööaja pikkus, palgakaitse ning õigus puhkusele, tagasipöördumisele kodumaale ja kompensatsioonile laeva kaotamise korral.
III jaos käsitletakse elamistingimusi pardal ning IV jaos töötajate sotsiaalkaitset.
Konventsiooni V jaos sätestatakse vastutus konventsiooni kohaldamise eest, st laeva lipuriigi kohustus kehtestada range kohaldamise kord, mis rajaneb sertifitseerimissüsteemil, ning sadamariigi ja tööjõu päritoluriigi kohustus tagada järgimine nõuetekohase järelevalvega.
Kõik jaod sisaldavad eeskirju ning kahte liiki hierarhilisi standardeid, kusjuures A osa puhul on tegu siduvate ning B osa puhul mittesiduvate sätetega, mis aitavad siduvaid sätteid tõlgendada.
Konventsiooni tähtsus seisneb ka mõningates uuenduslikes õigusakti tõhususe tagamise viisides.
Konventsiooniga tehakse kohustuslikuks sertifikaat ja deklaratsioon, mis tõendavad vastavust konventsioonis sisalduvatele ettekirjutustele, kui ei tõestata vastupidist.
Riik saab sertifikaadi anda oma lipu all sõitvatele laevadele pärast seda, kui on kontrollinud, et töötingimused laeva pardal vastavad riigi õigusaktidele ning konventsioonist tulenevatele eeskirjadele.
Sertifikaadile lisatakse deklaratsioon, mis sisaldab kokkuvõtet kohaldatavatest riiklikest õigusaktidest konventsiooni poolt ette antud valdkondades.
Konventsiooni sätetega kooskõla tagavat sertifitseerimissüsteemi peab kontrollima sadamariik, kes võib laevu kontrollida (ning neid vajaduse korral kinni pidada) mitte ainult meresõidu- või keskkonnaohutuse näidustusel, vaid ka sotsiaalvaldkonnas tekkivate küsimuste puhul.
Et mitte seada konventsiooni ratifitseerinud riike halvemasse olukorda võrreldes nende riikidega, kes konventsiooni ratifitseerinud ei ole, sisaldub konventsioonis sooduskohtlemist keelav klausel, mis näeb ette, et konventsiooni mitte ratifitseerinud riigi lipu all sõitvaid laevu ei eelistata konventsiooni ratifitseerinud riigi lipu all sõitvatele laevadele.
Klausel takistab ebaausa konkurentsi teket ning soodustab konventsiooni üleüldist ratifitseerimist.
Lisaks loob konventsioon ühe ad hoc struktuuri – spetsiaalse kolmepoolse komisjoni – mis koosneb konventsiooni ratifitseerinud riikide valitsuste nimetatud esindajatest ning laevaomanike ja meremeeste esindajatest.
Kolmepoolne komisjon võib konventsiooni sisu kohandada vastavalt selle sätete kohaldamisele.
2.
Tööhõive- ja sotsiaalstandardite tagamine
2006. aasta konventsioon täiendab kolme Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni egiidi all vastu võetud põhikonventsiooni – SOLASi konventsiooni (inimelude ohutusest merel), MARPOLi konventsiooni (laevade põhjustatud merereostuse vältimise kohta) ja meremeeste kvalifikatsiooni käsitlevat STCW konventsiooni.
Kõnealune konventsioon moodustab merendusvaldkonna rahvusvaheliste eeskirjade neljanda samba.
2006. aasta konventsioon peaks meretranspordisektorit veidi stabiliseerima ning vähendama lõhet ühelt poolt Euroopa ja kolmandate riikide ettevõtjate vahel ning teiselt poolt eri lippude all sõitvate laevade vahel, mis de facto soodustab vähemtundliku sotsiaalpoliitikaga mereriike ja ettevõtjaid.
Seetõttu eksisteerib pidevalt oht, et meremehi värvatakse muuhulgas ka ühendusesisese transpordi jaoks väljastpoolt Euroopat.
Tuleb möönda, et rahalises mõttes on kaalul palju, võttes arvesse majanduslikku ja õiguslikku ebavõrdsust, mis mõjutavad rahvusvahelises meretranspordis tööjõu maksumust, sh palku ja sotsiaalkindlustusmakseid.
Muuhulgas on oluline taastada meremehe staatus, et vähendada üleilmastumise negatiivseid ilminguid, eriti sotsiaalset dumpingut, mis kahjustab kehtivatest reeglitest kinni pidavaid meremehi ja laevaomanikke, ning määratleda korralikud töötingimused.
Konventsiooni ratifitseerimine ja jõustumine oleks ELi oluline panus rahuldavate töövõimaluste edendamisse kogu maailmas.
3.
Meresõiduohutuse suurendamine ja elukutse ligitõmbavamaks muutmine
Nagu Euroopa Komisjon oma 6. aprilli 2001. aasta teatises rõhutas, on 80% laevaõnnetuste põhjuseks inimlikud eksimused.
Seoses õnnetuste põhjuste mitmekesisusega on hädatarvilik kehtestada ülemaailmsed minimaalsed sotsiaalstandardid sidusas raamistikus, mis on seni puudunud.
Konventsiooni positiivne mõju meresõiduohutusele ilmneb pärast konventsiooni jõustumist.
Lisaks näitab BIMCO
BIMCO on maailma suurim laevandusühendus, mis esindab 60% rahvusvahelisest kuivlastist ja tankerite laevastikust. uurimus, et 25 liikmesriigist koosnevas ELis on 17 000 meremeest vähem, kui vaja oleks.
Niisugusele olukorrale peavad ametiasutused ja ettevõtjad asjakohaselt reageerima, sest meretransport on strateegiline sektor, mis tagab 90% maailma ja 40% ühendusesisestest kaubavedudest.
Tingimata on tarvis muuta meremehe elukutse, sealhulgas sadamariigi kontrolliga seotud ametid, atraktiivsemaks, et peatada elukutse hääbumise tendents, mis pikemas perspektiivis on kahjulik kogu meresektorile tervikuna.
Seetõttu on vajalik, et loobutaks kuritarvitustest ning loodaks meremeestele sõltumata lipuriigist või meeskonna rahvusest korralikud elu- ja töötingimused.
Konventsioon saab anda oma panuse selleks, et kehtestatavad töötingimused oleksid ühtlustatumad ning meremeeste vajadusi arvestavad.
Jõupingutusi on tehtud kvalifikatsiooni tunnustamise küsimuses ning STCW konventsiooni ülevõtmisel ühenduse õigustikku.
Meremehe elukutset on oluline edendada kvaliteetse koolituse tunnustamise teel ning elukutse ligitõmbavamaks muutmisega korralike elu- ja töötingimuste abil.
II.
ÕIGUSLIKUD PROBLEEMID
Läbirääkimistel tagas komisjon, et konventsioon oleks kooskõlas ühenduse õigusega, vältimaks takistusi ratifitseerimisel, eelkõige sotsiaalkindlustuse valdkonnas.
Nimetatud valdkonnas võeti vastu kaitseklausel, mis võimaldab säilitada ühenduse sotsiaalkindlustusskeemide koordineerimise süsteemi.
III.
Ühenduse standardite arendamine
2006. aasta konventsiooni ratifitseerimine ei tohiks kujutada endast mingit probleemi, kuna nii kõik ELi liikmesriigid kui ka tööturu osapooled hääletasid Genfis 2006. aasta veebruaris konventsiooni poolt.
Siiski jääb aga mitu küsimust, millega EL peaks tegelema seoses 2006. aasta konventsiooni ja meetmetega, mida ta saab võtta meretöönormide suhtes.
Arvamuse koostaja seisukohad seoses komisjoni teatisega on järgmised:
1. vajalik on kohandada ühenduse õigustikku, et kaasajastada õigusakte, mida 2006. aasta konventsiooni sätted otseselt mõjutavad (näiteks direktiivid 1995/21
Nõukogu 19. juuni 1995. aasta direktiiv 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi kontroll). ja 1999/95
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiiv 1999/95/EÜ, milles käsitletakse meremeeste tööaega reguleerivate sätete täitmist ühenduse sadamates peatuvatel laevadel. );
2. vastu tuleb võtta õigusaktid nendes valdkondades, mis on reguleeritud konventsiooniga, kuid reguleerimata või osaliselt reguleeritud ühenduse tasandil (näiteks eeskirjad töövahendusettevõtjatele, töötaja kohustus omada allkirjastatud töölepingut);
3.
2006. aasta konventsioon sätestab vaid miinimumstandardid ja ei ole välistatud nende tõhustamine, täiendamine või kohaldamisala laiendamine ühenduse tasandil täiendavate sätete abil, mis ei ole ILO poolt sätestatud.
EL peaks otsima võimalusi, et kaitsta meremeeste õigusi ja huve veelgi enam kui konventsiooni sätted seda teevad;
4. konventsiooni B osa peaks olema siduv: see tagaks konventsiooni ühtse kohaldamise ja vähendaks liidu piires lahknevate tõlgenduste levimise ohtu;
5. kasulik oleks luua ELi tasandil ILO konventsioonile alluv struktuur, et kajastada konventsioonis ettenähtud järelevalvekomisjoni (artikkel XIII) kolmepoolset olemust.
Seoses punktiga 3 on olemas palju konkreetseid erimeetmeid, mida EL võiks võtta.
Asjaolu, et selles sektoris töötavaid inimesi on nii palju puudu, tõstatab küsimusi raskuste kohta, mida nimetatud elukutse meremeeste ühiskondlikule ja pereelule kaasa toob.
Tuleks luua mehhanismid ja teha ettepanekuid, et laevadel saaks luua peresõbralikke tingimusi.
EL peaks püüdma rakendada tööhõive ja palga miinimumstandardite nõuet kõikidel ELi vetes töötavatel laevadel.
Kõik liikmesriigis registreeritud laeval töötavaid meremehi peaks kodakondsusele vaatamata kaitsma lipuriigi sotsiaalkindlustussüsteem ja nad peaksid selle raames kindlustatud olema.
Eelkõige peaks komisjon esitama uuesti ettepaneku ELi parvlaevade direktiivi
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv liikmesriikide vahel regulaarliinidel sõitvate reisi- ja parvlaevade mehitamise tingimuste kohta ( KOM(2000)0437 ). kohta.
Komisjon peab jälgima ja hindama, kas liikmesriikide õigusnormid tagavad konventsiooni artiklis III kehtestatud põhiõigused ja aluspõhimõtted, mis võimaldaks neil konventsiooni ratifitseerida.
Komisjon peaks esitama ettepaneku sotsiaalkindlustusskeemide asjakohaseks koordineerimiseks võimalikult kiiresti pärast 2006. aasta konventsiooni ratifitseerimist.
III.
KOKKUVÕTE
Arvamuse koostaja seisukoht on, et 2006. aasta konventsioon, mille üle on läbirääkimisi peetud juba 5 aastat, tuleb ratifitseerida nii kiiresti kui võimalik.
Siinkohal tuleks kinni pidada ILO poolt esitatud tähtajast, milleks on 2008. aasta.
See näitaks ELi juhtrolli ülemaailmsel tasandil tööhõivenormide valdkonnas ning saadetaks tugeva sõnumi ülejäänud maailmale.
Lisaks sellele aitaks ELi poolne ratifitseerimine märkimisväärselt kaasa 2006. aasta konventsiooni jõustumiseks vajalike eesmärkide saavutamisele.
19.12.2006
transpordi- ja turismikomisjonI ARVAMUS
tööhõive- ja sotsiaalkomisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
( KOM(2006)0288 – C6‑0241/2006 – 2006/0103(CNS) )
Arvamuse koostaja:
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
LÜHISELGITUS
23. veebruaril 2006 võeti ILO 94. rahvusvahelise töökonverentsi istungil vastu meretöönormide konventsioon, mis on jõustumise korral esimene rahvusvaheline meretöönormide eeskiri.
Konventsioon on eriliselt tähtis, kuna selles konsolideeritakse ja muudetakse umbes 65 rahvusvahelist meretööjõunormidega seotud dokumenti, mis alates ILO loomisest 1919. aastal kuni praeguseni vastu on võetud.
Konventsiooni eesmärk on edendada meeskonnaliikmete väärikaid elu- ja töötingimusi ning ärimeeste ja laevaomanike jaoks õiglasemaid konkurentsitingimusi; dokument puudutab hinnanguliselt 1,2 miljonit meremeest.
Samuti on selle näol tegemist püüuga lahendada paljude meretöönormide alaste lepingute vähest ratifitseerimist, arvestades, et mitmed riigid on praeguseks ratifitseerinud ainult teatud rahvusvahelised meretöönormid ja seda juhul, kui need on olnud kooskõlas nende endi huvidega.
Konventsioon jõustub siis, kui selle on ratifitseerinud vähemalt 30 riiki, kes ühiselt esindavad vähemalt 33% kogu maailma kaubalaevastiku kogumahutavusest.
A. Väärikad elu- ja töötingimused
Konventsioonis on sätestatud hulk üldisi kohustusi seoses meretööjõu põhiõiguste ja peamiste põhimõtetega (artikkel III) ning sotsiaalsete õigustega (artikkel IV) ning konkreetsed eeskirjad ja rakendamissuunised, mis on koondatud viieks teemavaldkonnaks:
1.
Meremeeste miinimumnõuded laeval töötamiseks
2.
Töötingimused ja töölevõtmise tingimused
3.
Eluase ja elutingimused
4.
Sotsiaalkindlustuskaitse ja heaolu
5.
Konventsiooni sätete rakendamine ja nendele vastavus ning pädevuse jaotumine selles valdkonnas
Teisisõnu käsitletakse konventsiooni sätetes selliseid valdkondi nagu töötingimused, töölevõtmise tingimused, tervishoid, väljaõpe, turvalisus, nõuded vanuse alammäärale, töölevõtmine, tööleasumine, töötunnid, töötasu maksmise kaitse, õigus puhkusele, tagasipöördumine, elutingimused pardal ja sotsiaalkindlustus.
Konventsioonis käsitletakse standardeid, mis kehtivad meeskondade töötingimustele sellistel laevadel, mille kogumahutavus on vähemalt 500 tonni ning mis teevad rahvusvahelisi vedusid (lipuriigi ja välismaiste sadamate vahel) või sõidavad ainult välismaiste sadamate vahel (st mitte lipuriigi sadamatest).
Β.
Ebaausa konkurentsi ennetamine
Konventsiooni eesmärk on muuhulgas ausa konkurentsi tagamine.
Eelistatud kohtlemist välistava klausliga püütakse tagada, et laevasid, mis sõidavad konventsiooni ratifitseerimata jätnud riigi lipu all, ei kohelda leebemalt kui neid laevasid, mis sõidavad konventsiooni ratifitseerinud riigi lipu all, kaitstes seega konventsiooni ratifitseerinud riikide laevastikke ning tagades meeskondadele väärikad töötingimused ja välistades sotsiaalse dumpingu nende meeskondade ja laevandusettevõtjate arvelt, kes juba vastavad riiklike õigusaktidega kehtestatud meretöönormidele.
Need sätted aitavad loodetavasti vältida ohtu Euroopa meremeeste veelgi vähesemaks töölevõtmiseks, millel oleks negatiivne mõju Euroopa tööturule, kuna Euroopa meremeeste palgad ja soodustused on väga suured võrreldes eriti madalate meretööjõukuludega riikidest pärit meremeestega.
C. Pädevus konventsiooni rakendamisel
Jagatud pädevus konventsiooni rakendamisel peaks tagama merendusstandardite tõhusa ja usaldusväärse jõustamise läbi sadamariikide ja lipuriikide sertifitseerimissüsteemi loomisega, mis aitaks vastata konventsioonis sätestatud standarditele ja teostada vajalikku kontrolli.
Tunnistus ja meretööjõu vastavuse deklaratsioon on uuendused, millega tõendatakse konventsiooniga kehtestatud standardite täitmist.
Igale laevale väljastatakse lipuriigis tõend eeldusel, et see on kooskõlas riiklike seaduste ja määrustega, mis konventsiooni sätete rakendamiseks on vastu võetud.
Tõendile lisatakse deklaratsioon , milles on ära toodud konventsiooni rakendavad riiklikud õigusaktid.
Seda võib kontrollida sadamariik (kontroll ja vastavusega seotud kahtluste korral võimalik kinnipidamine).
D. Ülevõtmine ühenduse õigustikku
Konventsiooni tekstis käsitletakse mitmeid teemasid ja poliitikavaldkondi, mis ühenduse õigussüsteemi alusel kuuluvad kas ühenduse ainupädevusse (nt sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimine) või on (nagu enamus konventsiooni sätteid) ühenduse ja liikmesriikide ühises pädevusalas (nt töötingimused, võrdõiguslikkus, mittediskrimineerimine, tervisekaitse, arstiabi jne).
Nõukogu otsus võimaldab liikmesriikidel ühenduse huvides ratifitseerida need sätted, mis käsitlevad ühenduse ainupädevuses olevaid valdkondi.
Ε.
Arvamuse koostaja seisukoht
Arvamuse koostaja tervitab konventsiooni allkirjastamist, mis aitab meremeestele tagada põhilised tööalased ja sotsiaalsed õigused koos väärika elustandardiga, karjäärivõimalustega merenduses, kõrgetasemelise väljaõppega ja täiendkoolitustega.
Eelkõige Euroopa laevandusvaldkonnas on hädatarvilik muuta karjäär merenduses atraktiivsemaks, kuna viimastel aastatel on ilmnenud olulised puudujäägid meeskondades (ühenduses on puudu 17 000 meremeest).
Vajaliku õiguskindluse tagamiseks ja väärtõlgenduste vältimiseks soovitab arvamuse koostaja komisjoni esialgses ettepanekus nõukogu otsuse vastuvõtmise kohta anda liikmesriikidele selgesõnaline luba nende sätete ratifitseerimiseks, mis asutamislepingute alusel kuuluvad ühenduse pädevusse.
Arvamuse koostaja tervitab ka komisjoni otsust konsulteerida tööturu osalistega, et leida parim võimalik viis konventsiooni rakendamiseks Euroopa tasandil.
Ta rõhutab, et arvestades asjaomaste valdkondade ja organisatsioonide (tööturu osalised jm organid, riikide parlamendid) paljusust ja mitmekesisust ning lepinguosaliste suurt hulka, ei peaks ratifitseerimist piirama lühikeste tähtaegadega.
Ratifitseerimismenetluse lõpetamiseks piisava ajavaru võimaldamiseks teeb arvamuse koostaja ettepaneku, et komisjoni tähtaega pikendataks ning liikmesriigid peaksid olema ratifitseerimist alustanud hiljemalt 31. detsembriks 2010.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Transpordi- ja turismikomisjon palub vastutaval tööhõive- ja sotsiaalkomisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Komisjoni ettepanek
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
1
Pealkiri
Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta meretöönormide konventsioon
Selgitus
Ettepaneku pealkiri peab olema kooskõlas konventsiooni pealkirja lõpliku ametliku sõnastusega.
Muudatusettepanek
2
Põhjendus 1
(1) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) konsolideeritud meretöönormide konventsioon võeti vastu 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mis kutsuti kokku Genfis.
(1) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (edaspidi „ILO“) 2006. aasta meretöönormide konventsioon võeti vastu 23. veebruaril 2006 ILO rahvusvahelise töökonverentsi merendusalasel istungil, mis kutsuti kokku Genfis.
Selgitus
Põhjenduse sõnastus peab olema kooskõlas konventsiooni pealkirja lõpliku ametliku sõnastusega.
Muudatusettepanek
3
Artikkel 1
Liikmesriikidel lubatakse käesolevaga ratifitseerida ILO 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon, mis võeti vastu 23. veebruaril 2006.
Liikmesriikidel lubatakse käesolevaga ratifitseerida ühenduse pädevusalasse jäävas osas ILO 2006. aasta meretöönormide konventsioon, mis võeti vastu 23. veebruaril 2006.
Selgitus
Enamus konventsiooni sätteid puudutab valdkondi, kus pädevus on jaotatud ühenduse ja liikmesriikide vahel.
Konventsioon sisaldab ka selgesõnalisi sätteid valdkondade kohta, mis on ühenduse ainupädevuses.
Õiguslikus mõttes ei ole liikmesriikidel vabadust ratifitseerida rahvusvahelist konventsiooni, mis käsitlevad ühenduse ainupädevuses olevaid valdkondi.
Ratifitseerimise luba puudutab ainult neid valdkondi.
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
Viited
KOM(2006)0288 – C6-0241/2006 – 2006/0103(CNS)
Vastutav komisjon
EMPL
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
TRAN 5.9.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou 5.9.2006
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
23.11.2006
18.12.2006
Vastuvõtmise kuupäev
19.12.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
43
3
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Gabriele Albertini, Robert Atkins, Inés Ayala Sender, Etelka Barsi-Pataky, Paolo Costa, Michael Cramer, Arūnas Degutis, Christine De Veyrac, Petr Duchoň, Saïd El Khadraoui, Emanuel Jardim Fernandes, Roland Gewalt, Luis de Grandes Pascual, Mathieu Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Stanisław Jałowiecki, Georg Jarzembowski, Dieter-Lebrecht Koch, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Jörg Leichtfried, Bogusław Liberadzki, Eva Lichtenberger, Erik Meijer, Robert Navarro, Seán Ó Neachtain, Josu Ortuondo Larrea, Willi Piecyk, Reinhard Rack, Gilles Savary, Renate Sommer, Dirk Sterckx, Ulrich Stockmann, Gary Titley, Georgios Toussas, Armando Veneto, Marta Vincenzi, Corien Wortmann-Kool, Roberts Zīle
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Zsolt László Becsey, Johannes Blokland, Nathalie Griesbeck, Zita Gurmai, Anne E. Jensen, Sepp Kusstatscher, Zita Pleštinská, Vladimír Remek
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Ühenduse huvides Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2006. aasta konsolideeritud meretöönormide konventsioon
Viited
KOM(2006)0288 – C6-0241/2006 – 2006/0103(CNS)
EPga konsulteerimise kuupäev
17.7.2006
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
EMPL 5.9.2006
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
TRAN 5.9.2006
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Mary Lou McDonald 10.7.2006
Arutamine parlamendikomisjonis
22.11.2006
23.1.2007
Vastuvõtmise kuupäev
24.1.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
42
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Jan Andersson, Alexandru Athanasiu, Roselyne Bachelot-Narquin, Jean-Luc Bennahmias, Herbert Bösch, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Alejandro Cercas, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Richard Falbr, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Roger Helmer, Stephen Hughes, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Jean Lambert, Raymond Langendries, Elizabeth Lynne, Mary Lou McDonald, Thomas Mann, Mario Mantovani, Ana Mato Adrover, Maria Matsouka, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Pier Antonio Panzeri, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Françoise Castex, Pedro Guerreiro, Richard Howitt, Gabriele Stauner, Patrizia Toia, Georgios Toussas, Tadeusz Zwiefka
Esitamise kuupäev
5.2.2007
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
