P7_TA-PROV(2012)0048
2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamine
A7-0018/2012
Euroopa Parlamendi 15. veebruari 2012. aasta resolutsioon 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta ( 2011/2319(INI) )
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse komisjoni 23. novembri 2011. aasta teatist 2012. aasta majanduskasvu analüüsi kohta ( COM(2010)0815 ),
–
võttes arvesse 16. novembril 2011. aastal vastu võetud majanduse juhtimist puudutavate õigusaktide paketti ja eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
,
–
võttes arvesse oma 15. detsembri 2011. aasta resolutsiooni makromajandusliku tasakaalustamatuse järelevalve tulemustabeli esialgse kavandi kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2011)0583 .
,
–
võttes arvesse oma 1. detsembri 2011. aasta resolutsiooni majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2011)0542 .
,
–
võttes arvesse oma 6. juuli 2011. aasta resolutsiooni finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi kohta: soovitused vajalike meetmete ja algatuste kohta Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2011)0331 .
,
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 9. detsembri 2011. aasta järeldusi,
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 48,
–
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit ( A7-0018/2012 ),
A.
arvestades, et uusimad statistilised andmed näitavad ebavõrdsuse ja tööpuuduse suurenemist Euroopa Liidus;
B.
arvestades, et enamik liikmesriike on ELi 2020. aasta strateegia peamised eesmärgid unarusse jätnud;
Majanduslikud ülesanded ja peamised makromajanduslikud tegevuspõhimõtted
1.
peab komisjoni esitatud 2012. aasta majanduskasvu analüüsi heaks aluseks käesoleva aasta Euroopa poolaastale; rõhutab, et spetsiaalselt valitsemissektori praeguse võla- ja finantskriisi ületamiseks mõeldud lahendustega, millega kõik institutsioonid iga päev tegelevad, peaksid kaasnema keskmise kestusega ja pikaajalised majanduskasvu soodustavad meetmed, samuti üldise majandusraamistiku põhjalik uuendamine, et suurendada Euroopa majanduse jätkusuutlikkust ja konkurentsivõimet ning tagada selle pikaajaline edukas areng;
2.
on siiski seisukohal, et aasta majanduskasvu analüüs ei ole piisav, et Euroopa kodumajapidamiste, ettevõtete ja ka finantsturgude usaldust taastada, kuna selles on jäetud tähelepanuta asjaolu, et ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks investeerides on vaja kiiresti tegutseda, et toetada lühiajalisi meetmeid ja tööhõivet;
3.
tuletab meelde, et 2011. aasta majanduskasvu analüüsis ja mitmetes teistes algatustes, mis tuleb ellu rakendada liikmesriikide ja ELi õigusaktide abil, sisaldub juba enamik elemente, mis on vajalikud selleks, et taastada usaldus, suurendada konkurentsivõimet ning soodustada arukat ja püsivat majanduskasvu ja töökohtade loomist;
4.
tuletab meelde oma 1. detsembri 2011. aasta resolutsioonis (majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta kohta) nõukogule ja komisjonile esitatud nõudmisi ja nõuab selles resolutsioonis sisalduvatele küsimustele avalikku vastust;
5.
taunib puudusi ja ebaühtlust ELi tasandil kokkulepitud suuniste rakendamisel liikmesriikides, pidades silmas liikmesriikide piisavat tegutsemisvabadust, millega nad teostavad omaenda poliitikat, mis aga takistab kokkulepitud suuniste täielikku rakendamist ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks; peab tervitatavaks asjaolu, et käesoleva aasta majanduskasvu analüüsis rõhutatakse nii rakendusmeetmete vajalikkust kui ka majanduskasvu soodustavat tegevust; rõhutab, et nende muudatuste puhul, mis on kokku lepitud seoses majanduse tulevase juhtimisega, on vaja tunduvalt suurendada demokraatlikku legitiimsust ja riikide endi vastutust;
6.
on nõus sellega, et iga-aastase majanduskasvu analüüsi ning Euroopa Parlamendi ja teiste Euroopa institutsioonide sellekohaste ametlike seisukohtadega seatakse prioriteedid järgmiseks 12 kuuks, muu hulgas ka Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide täitmisega seotud prioriteedid, ning liikmesriigid peaksid neid arvestama oma majandus- ja eelarveotsustes kooskõlas ELi riigipõhiste soovitustega;
7.
nõustub komisjoni analüüsiga, mille kohaselt peaksid jõupingutused liikmesriikide ja ELi tasandil keskenduma viiele alljärgnevale prioriteedile:
–
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, millega tagatakse majanduse elavdamine ja töökohtade loomine;
–
reaalmajanduse pikaajalise finantseerimise tagamine;
–
püsiva majanduskasvu edendamine konkurentsivõime ja investeeringute suurendamise kaudu;
–
võitlus tööpuudusega ja kriisi sotsiaalsete tagajärgedega;
–
ELi avaliku halduse ja üldhuviteenuste ajakohastamine;
8.
hindab positiivselt ELi 2020. aasta strateegia juhtalgatuste saavutuste hindamist, kuid toonitab, et iga poliitika keskmesse peaks jääma võitlus sotsiaalse tõrjutuse ja vaesuse vastu;
9.
on seisukohal, et juurdepääs põhilistele pangateenustele jääb sotsiaalse kaasatuse üheks olulise tähtsusega teguriks ja soovitab seepärast komisjonil võtta selle tagamiseks jõulisemaid meetmeid;
Diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, millega tagatakse majanduse elavdamine ja töökohtade loomine
10.
möönab, et liikmesriikide majandus ja fiskaalpoliitika on teineteisest sõltuvad ja neil on n-ö ülekanduv mõju; rõhutab, et kõikide, nii praegu euroalasse kuuluvate kui ka mittekuuluvate liikmesriikide majanduskasvu väljavaated sõltuvad suurel määral sellest, kui otsustavalt tegeletakse riigivõlakriisiga ja kui tõhusalt tagatakse koordineeritud majanduspoliitiliste meetmetega tugevam rõhuasetus investeeringutele püsivasse majanduskasvu ja töökohtade loomisse; nõuab tungivalt, et liikmesriigid rakendaksid kohaseid meetmeid, et korrigeerida oma ülemäärast eelarvepuudujääki nõukogu poolt kindlaksmääratud tähtajaks ja vähendada oma riigivõlga talutava tasemeni;
11.
võtab teadmiseks uued seadusandlikud ettepanekud majanduse juhtimise kohta; usub, et sellised ettepanekud annavad võimaluse edendada Euroopa Parlamendi rolli majanduspoliitika järelevalvemenetluste väljatöötamisel ja rakendamisel Euroopa poolaasta raamistikus, kooskõlas aluslepingu artiklite 121 ja 136 sätetega;
12.
tuletab meelde, et praeguses olukorras, kus mitmed liikmesriigid seisavad riiklike vahendite jaotamisel karmide ja raskete valikute ees, on äärmiselt oluline võrdsetel alustel tagada mitmesuguste majanduspoliitika vahendite ja eriti ELi 2020. aasta strateegia peaeesmärkide saavutamist soodustavate poliitiliste meetmete kooskõla;
13.
tuletab sellega seoses meelde vajadust tuvastada ja hinnata liikmesriikide majanduspoliitika ülekanduvaid mõjusid ning nendega tegeleda, samuti hinnata Euroopa poolaasta raamistikus kasutatavate majanduspoliitika vahendite sotsiaalset mõju;
14.
rõhutab, et liikmesriigid peaksid vastavalt oma eelarveseisundile järgima diferentseeritud strateegiat, ja nõuab, et liikmesriigid hoiaksid oma avaliku sektori kulutusi allpool SKP keskpika perioodi kasvutrendi, eeldades et kasvavaid kulusid ei sobitata täiendavate, n-ö äranägemise järgi võetavate tulumeetmetega; kutsub liikmesriike üles tähtsustama nii eelarve kulude kui ka tulude osa sellistes majanduskasvu toetavates valdkondades nagu haridus, teadusuuringud, innovatsioon, infrastruktuur ja energeetika, ning tagama nende kulude ja tulude tõhususe; nõuab tõhusaid, sotsiaalselt õiglasi ja kestlikke ümberkorraldusi järgmistes valdkondades:
–
pensioni- ja sotsiaalkindlustussüsteemid;
–
majanduskasvu toetav maksupoliitika liikmesriikides, maksude parem koordineerimine ning vajaduse korral ühtlustamine ELis; kutsub liikmesriike üles oma eelarveraamistikke kokkulepete kohaselt täiustama, et edendada tõhusat ja jätkusuutlikku eelarvepoliitikat Vt näiteks nõukogu 8. novembri 2011. aasta direktiivi 2011/85/EL liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 41).
; palub komisjonil tagada maksupettuste vastu suunatud meetmete kooskõlastatuse;
Reaalmajanduse pikaajalise finantseerimise tagamine
15.
väljendab rahulolu selle üle, et käimas on finantssektori reguleerimise ja järelevalve põhjalik uuendamine; on seisukohal, et ELi finantssüsteemi paindlikkuse suurendamiseks on vaja võtta järjekindlamaid ja ambitsioonikamaid meetmeid; rõhutab, et see aitaks parandada Euroopa Liidu konkurentsivõimet; rõhutab, et seda tuleb teha viisil, mis aitaks vältida regulatiivset arbitraaži ning ei soodustaks kapitali väljavoolu ega majandustegevuse väljaviimist EList;
16.
rõhutab, et investorite usalduse taastamiseks on vaja tugevdada pankade kapitalipositsiooni ja võtta meetmeid, et toetada pankade juurdepääsu rahalistele vahenditele, ning piirata lühiajalistel tulemustel põhinevate tasustamissüsteemide ja puudulike ärimudelite kasutamist; on seisukohal, et finantssektori reguleerimise ja järelevalve reformimist on vaja jätkata, et reageerida riigi- ja eravõlaturgude kõrgendatud riskidele, ning muu hulgas tuleb tugevdada süsteemselt oluliste pankade kapitalipositsiooni, kuid sellega ei tohi kahjustada n-ö süsteemselt mitteoluliste finantseerimisasutuste positsiooni; rõhutab, et pärast korralikku kapitaliseerimist ei tohiks pangad liigselt piirata laenuandmist reaalmajandusele ja seepärast peaksid regulatiivsed meetmed panema aluse nende laenuandmisvõime suurendamisele; palub komisjonil tagada, et Euroopa finantsjärelevalve süsteemiga säilitataks laenuandmise pankade, eriti nende finantseerimisasutuste poolt, kes said kasu kriisiaegsest riigiabist ja EKP likviidsusliinide toetusest; ootab komisjonilt enne 2012. aasta suve ettepanekuid pankade kriisi ohjamise kohta; taunib erasektori kahjumite üldsuse kanda jätmist pangandussektorile tehtavate rahasüstide kaudu ning taunib reitinguagentuuride ja rahvusvaheliste rahanduskeskuste spekulatiivset tegevust;
17.
toetab selliste projektivõlakirjade kasutuselevõttu, mis on mõeldud tähtsate infrastruktuuriprojektide rahastamise toetamiseks, et soodustada püsivat majanduskasvu ja töökohtade loomist;
18.
rõhutab Euroopa Investeerimispanga grupi olulist osa reaalmajanduse ja eriti VKEde toetamisel ning investeeringute tagamisel pikaajalistele infrastruktuuriprojektidele kooskõlas ELi 2020. aasta strateegiaga; on seisukohal, et EL peaks kasutama olemasolevaid ressursse ning looma innovaatilisi rahastamisvahendeid nende liikmesriikide tarbeks, kelle võimalused finantsstiimuleid pakkuda on piiratud;
Püsiva majanduskasvu edendamine konkurentsivõime ja investeeringute suurendamise kaudu
19.
tunneb muret makromajandusliku tasakaalu puudumise pärast ELis ja selle pärast, et mitmed, eelkõige turusurve all olevad liikmesriigid jäävad oma tootlikkuse tasemelt teistest maha; rõhutab, et nende probleemide asjakohaseks lahendamiseks nii eelarve puudujäägiga riikides kui ka eelarve ülejäägiga riikides on tähtis paremini koordineerida majanduspoliitilisi meetmeid ja struktuurireforme; tunneb muret tõsiasja pärast, et suurem osa ülemaailmsest majanduskasvust toimub järgmistel aastatel eeldatavasti väljaspool ELi, millest tulenevalt on vaja tugevdada liikmesriikide ekspordisuutlikkust ja luua stabiilne raamistik välismaistele otseinvesteeringutele, mis on suunatud väärtuste loomisele ELi reaalmajanduses;
Võitlus tööpuudusega ja kriisi sotsiaalsete tagajärgedega (tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni pädevus)
20.
on seisukohal, et struktuuriline mittevastavus tööjõu pakkumise ja nõudluse vahel takistab majanduse elavdamist ja pikaajalist majanduskasvu, ning nõuab seetõttu tööjõuturu struktuurireforme ning samal ajal subsidiaarsuse põhimõtte järgimist ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kindlustamist; juhib tähelepanu tööturu osapoolte ülesannetele ja kohustustele struktuurireformide väljatöötamisel ja rakendamisel;
ELi avaliku halduse ja üldhuviteenuste ajakohastamine
21.
tuletab meelde, et avaliku halduse kvaliteet on ELi, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil konkurentsivõime üks määrava tähtsusega osiseid ja oluline tootlikkuse tegur; märgib, et avaliku sektori reformimine on ülimalt vajalik konkurentsivõime taastamiseks; on seisukohal, et kvaliteetse avaliku halduse jaoks on vaja piisavaid eelarvevahendeid ja reforme ning järgida tuleb subsidiaarsuse põhimõtet, nagu on kindlaks määratud üldhuviteenuste protokollis nr 26;
22.
võtab teadmiseks üldhuviteenuste kvaliteediraamistiku, mille eesmärk on suurendada selgust ja õiguskindlust selles, kuidas kohaldada ELi eeskirju üldhuviteenustele, tagada juurdepääs põhiteenustele ja edendada kvaliteeti;
23.
peab kahetsusväärseks, et ELi õigusaktide rakendamine kulgeb teatavates liikmesriikides aeglaselt, ja nõuab neilt statistiliste andmete kvaliteedi osas kokku lepitud tulemusteni jõudmist; on kindlalt veendunud, et usaldusväärsete, täpsete ja ajakohaste andmete kättesaadavus on poliitiliste otsuste tegemisel ülimalt tähtis tegur; tunnustab komisjoni jõupingutusi, mille eesmärk on parandada liikmesriikide poolt komisjonile (Eurostatile) esitatavate andmete usaldusväärsust; kutsub liikmesriike üles rakendama võimalikult kiiresti nõukogu direktiivi liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta;
24.
nõuab suuremat tõhusust avalike teenuste osutamisel ning avaliku halduse ja kohtusüsteemi läbipaistvuse ja kvaliteedi suurendamist, ning kutsub üles vähendama tarbetut halduskoormust ja bürokraatiat; rõhutab, et tähtis on jälgida ja hinnata avaliku teenistuse tegevust vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele;
25.
arvestades, et iga-aastane majanduskasvu analüüs hõlmab palju enamat kui vaid majanduslikke elemente, kutsub komisjoni üles töötama välja programme konkreetsetele poliitikavaldkondadele, näiteks kaitsepoliitikale, kus ühine juhtimine või ühine vastutus mitme liikmesriigi poolt annaks mastaabisäästu, mis tooks asjaomastele liikmesriikidele lisandväärtust ja rahalist kokkuhoidu;
26.
rõhutab, et majanduse praegust olukorda arvestades on ELi rahastatavate programmide tähtsus eriti suur, ja kutsub komisjoni üles esitama ettepanekut ELi 2020. aasta strateegia meetmete rahastamiseks kasutamata maksete assigneeringute ülekandmisega;
Menetlusraamistik
27.
peab kahetsusväärseks, et Euroopa Parlamendi kaasatus majanduspoliitika üldsuuniste (BEPG) ja iga-aastase majanduskasvu analüüsi väljatöötamisse ei ole aluslepinguga formaalselt ette nähtud, kuigi parlament osaleb tööhõive küsimuste käsitlemises konsulteerimiskorra kohaselt (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 148 lõige2); tuletab meelde, et iga-aastase majanduskasvu analüüsi puhul tuleks rakendada kaasotsustamismenetlust ja see tuleks kehtestada lepingu järgmise muutmisega; soovib, et vajaduse korral tugevdataks dialoogi ELi ja liikmesriikide institutsioonide, eelkõige parlamentaarsete institutsioonide vahel, ning et see toimuks vastastikuses austuses ja vastastikusel nõusolekul;
28.
tuletab meelde, et Euroopa poolaasta on nüüdsest ELi teiseste õigusaktide osa (vt määruse (EL) nr 1175/2011 artikkel 2a) Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1175/2011, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 12).
;
29.
tuletab meelde, et majanduse juhtimise õiguslik raamistik (majanduse juhtimise pakett, nn kuuene pakett) annab vahendid majandusdialoogiks: „Selleks et tõhustada arutelu Euroopa Liidu institutsioonide, eelkõige Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel ning tagada suurem läbipaistvus ja vastutus, võib Euroopa Parlamendi pädev komisjon kutsuda nõukogu eesistuja, komisjoni presidendi ja vajaduse korral eurorühma esimehe parlamendikomisjoni arutama otsuseid...
Euroopa Parlamendi pädev komisjon võib anda selliste otsustega seotud liikmesriigile võimaluse osaleda arvamuste vahetuses.”; nõuab, et seda majanduskoostööd ja vastastikust mõistmist soodustavat vahendit kasutataks võimalikult palju;
30.
märgib, et 2012. aastal kulgeb Euroopa poolaasta esimest korda majanduse juhtimise kokkulepitud tõhustatud õigusraamistikus (nn kuuene pakett), mis sisaldab stabiilsuse ja kasvu pakti karmistatud eeskirju ning liikmesriikide eelarveeeskirju, samuti makromajandusliku tasakaalustamatuse jälgimise ja korrigeerimise uusi menetlusi;
31.
kutsub komisjoni üles esitama tulevased analüüsid pealkirjaga „Jätkusuutliku majanduskasvu suunised”;
32.
nõuab, et komisjon esitaks üksikasjaliku hinnangu riigipõhiste soovituste rakendamise kohta liikmesriikides ja avalikustaks selle enne 2012. aasta juunis toimuvat Euroopa Ülemkogu kohtumist;
33.
palub komisjonil teha tihedat koostööd nõukoguga, et töötada välja tõeline ühine eelarve ja raamatupidamise mõistestik;
34.
tuletab meelde, et nõukogu peaks Euroopa Parlamendis toimuva majandusteemalise dialoogi raames avalikult selgitama oma seisukohta, kui see komisjoni soovitustest ja ettepanekutest oluliselt erineb;
35.
rõhutab sellega seoses, et komisjon peab oma soovitustes ja ettepanekutes austama ja hoidma liikmesriikide poliitilist tegutsemisvabadust, mis on vajalik poliitika teostamiseks kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ja artikli 126 sätetega, kuna soovitatud eesmärke on võimalik saavutada mitmesuguseid vahendeid kasutades;
36.
nõuab, et komisjon selgitaks põhjalikult, miks ta annab negatiivse hinnangu riiklikule reformikavale või stabiilsus- ja lähenemisprogrammile või mis tahes muule dokumendile, mille liikmesriigid on majanduse juhtimise raamistikus esitanud; ootab, et seda tehes esitaks komisjon asjaomasele liikmesriigile oma üksikasjaliku metoodika ja tööhüpoteesi, millel hinnang põhineb;
37.
tuletab meelde, et uues õigusraamistikus nähakse ette, et Euroopa Parlament kaasatakse asjakohaselt Euroopa poolaasta tegevusse, et suurendada tehtavate otsuste läbipaistvust ja nende eest vastutamist, eelkõige majandusdialoogi abil, nagu on kindlaks määratud asjakohastes teisestes õigusaktides;
38.
peab kiiduväärseks, et komisjon on avaldanud oma iga-aastase majanduskasvu analüüsi novembri lõpuks, ja ootab, et selline ajastatus muutuks püsivaks, et parlamendil oleks piisavalt aega oma seisukohtade väljendamiseks, enne kui kevadisel Euroopa Ülemkogu kohtumisel võetakse vastu iga-aastased suunised;
39.
rõhutab, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 121 annavad nõukogu eesistuja ja komisjoni president ning vajadusel ka eurorühma esimees igal aastal mitmepoolse järelevalve tulemustest aru Euroopa Parlamendile ja Euroopa Ülemkogule;
40.
nõuab, et komisjon, nõukogu ja Euroopa Ülemkogu lepiks parlamendiga kokku Euroopa poolaasta ühtlustatud ajakava, et muuta see võimalikult tulemuslikuks, läbipaistvaks ja õiguspäraseks;
41.
teeb presidendile ülesandeks kaitsta seda seisukohta Euroopa Ülemkogu kevadisel kohtumisel (1. ja 2. märtsil 2012);
o
o o
42.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning Euroopa Ülemkogule.
