LÕPLIK
A6-0246/2005
19.7.2005
RAPORT
Äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamine
(2004/2253(INI))
Regionaalarengukomisjon
Raportöör:
Sérgio Marques
PE 357.518v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................13
PÕLLUMAJANDUSE JA MAAELU ARENGU KOMISJONI ARVAMUS............................17
KALANDUSKOMISJONI ARVAMUS...................................................................................20
MENETLUS..............................................................................................................................24
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamise kohta
( 2004/2253(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni 26. mai 2004. aasta teatist pealkirjaga “Äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus” ( KOM(2004)0343 ) ning 23. augusti 2004. aasta teatist “Äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamine: kokkuvõte ja tulevikuväljavaated” ( KOM(2004)0543 ) ja selle lisa ( SEC(2004)1030 );
– võttes arvesse protsessi, mille abil sätestati Euroopa Liidu esmastes õigusaktides äärepoolseimate piirkondade eristaatus (EÜ asutamislepingu artikli 299 lõige 2) ning sellise staatuse sisu ja õiguslik ulatus;
– võttes arvesse ühenduse tegevust tervikuna äärepoolseimate piirkondade aitamiseks;
– võttes arvesse pärast Euroopa Ülemkogu 21. ja 22. juuni 2002. aasta Sevilla istungit vastu võetud otsuste punkti 58, mis oli aluseks komisjoni 2004. aasta teatisele äärepoolseimate piirkondade tihedama partnerluse kohta;
– võttes arvesse Hispaania, Prantsusmaa, Portugali ja äärepoolseimate piirkondade memorandumit meetmete kohta EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikele 2 tuginemiseks ja äärepoolseimate piirkondade seisukohavõttu selle memorandumi suhtes; mõlemad dokumendid saadeti komisjonile 2. juunil 2003;
– võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade presidentide raportit komisjoni teatise “Äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus” kohta, mis saadeti komisjonile 17. juunil 2004;
– võttes arvesse pärast Euroopa Ülemkogu 17. ja 18. juuni 2004. aasta Brüsseli istungit vastu võetud otsuste punkti 47 viimast taanet;
– võttes arvesse Ponta Delgadas 2. septembril 2004. aastal toimunud kümnenda äärepoolseimate piirkondade presidentide konverentsi lõppdeklaratsiooni;
– võttes arvesse regioonide komitee 18. novembril 2004. aastal esitatud arvamust komisjoni teatise “Äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus” kohta (CR/2004/61) ning 13. detsembril 2000. aastal esitatud arvamust Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade kohta ja artikli 299 rakendamise kohta (CR/2000/156);
– võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust komisjoni teatise “Äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus” kohta (CES/2005/…, [kuupäev]) ja 29. mai 2002. aasta arvamust Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade tulevikustrateegia kohta (CES/2002/682);
– võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone ja arvamusi, mis käsitlevad äärepoolseimate piirkondade olukorda, eriti resolutsiooni, mis põhineb komisjoni raportil artikli 299 lõike 2 (Euroopa Liidu äärepoolseimad piirkonnad) rakendamise meetmete kohta;
EÜT C 197, 12.7.2001, lk 197.
– võttes arvesse komisjoni 10. veebruari 2004. aasta teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile teemal “Ehitades meie ühist tulevikku – laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013” ( KOM(2004)0101 );
– võttes arvesse komisjoni kolmandat arenguaruannet majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta, mis anti välja 18. veebruaril 2004. aastal ( KOM(2004)0107 ); võttes arvesse oma resolutsiooni komisjoni kolmanda aruande kohta, mis käsitleb majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust;
Vastuvõetud tekstid, P5_TA(2004)0368 . võttes arvesse regioonide komitee poolt 16. juulil 2004. aastal esitatud arvamust majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitleva kolmanda aruande kohta (CR/2004/120) ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee poolt 30. juunil 2004. aastal esitatud arvamust komisjoni kolmanda aruande kohta, mis käsitleb majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust (CES/2004/962); võttes samuti arvesse äärepoolseimate piirkondade esimest seisukohavõttu, mis käsitleb majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tulevikku ja mis esitati komisjonile 2002. aasta veebruaris;
– võttes arvesse komisjoni 14. juuli 2004. aasta teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile teemal “Finantsperspektiivid 2007–2013” ( KOM(2004)0487 ) ja teisi seotud dokumente ning tõsiasja, et parlamendis on loodud ajutine komisjon, mis uurib Euroopa Liidu eelarveressursse ajavahemikul 2007–2013 ning esitab sellel teemal oma seisukoha;
– võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus, milles nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ( KOM(2004)0492 ); ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta ( KOM(2004)0495 ); ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Sotsiaalfondi kohta ( KOM(2004)0493 ); ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus, millega luuakse Ühtekuuluvusfond ( KOM(2004)0494 );
– võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus maaelu arengu toetamise kohta Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ( European Agricultural Fund for Rural Development – EAFRD) poolt; ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus Euroopa Kalandusfondi kohta ( KOM(2004)0497 / SEC(2004)0965 );
– võttes arvesse liidu riigipeade ja valitsusjuhtide poolt 18. juunil 2004. tehtud otsust võtta vastu Euroopa põhiseaduse leping;
– võttes arvesse tõsiasja, et selle lepingu alusel on ühtekuuluvuspoliitikale lisatud uus sammas – territoriaalse ühtekuuluvuse sammas;
– võttes arvesse asjaolu, et äärepoolseimate piirkondade staatus on lisatud lepingu artiklile III-424 ja artikli IV-440 lõikele 2 ning staatust on tugevdatud;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse regionaalarengukomisjoni aruannet ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni ja kalanduskomisjoni arvamusi ( A6-0246/2005 ),
A. arvestades, et ELi esmastes õigusaktides ja hiljuti ka Euroopa põhiseaduse lepingus on tunnistatud äärepoolseimaid piirkondi mõjutavate piirangute (suur kaugus, saare staatus, väike maa-ala, keeruline reljeef ja kliima ning majanduslik sõltuvus vähestest toodetest) olemust, mis nende alalise ja läbiva laadi ning koosesinemise tõttu eristab neid piirkondi liidu teistest geograafiliselt ebasoodsatest või elanikkonna probleemidega piirkondadest;
B. võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade kasuks võetud mitmete ühenduse meetmete tähtsust, viidates siiski nende ebapiisavusele, eriti arengu jaoks strateegiliste tähtsusega aladel;
C. arvestades, et on endiselt väga oluline, et liit neid piirkondi toetaks, pidades silmas nende ebavõrdset positsiooni ühenduse kui terviku suhtes, et neid arendada ja viia nad püsiva vastastikuse lähenemise tasemele; arvestades, et see toetus peab võimaldama integreerida äärepoolseimad piirkonnad selliste suure konkurentsitasemega protsessidesse nagu siseturg, majandus- ja rahaliit, Lissaboni strateegia, laienemine ja globaliseerumine;
D. võttes arvesse vajadust tagada vee-elusressursside majanduslikult, sotsiaalselt ja keskkondlikult säästev kasutamine ning eriti vajadust säilitada kalavarud äärepoolseimates piirkondades;
E. arvestades, et äärepoolseimatel piirkondadel on väheste mitmekesistamisvõimalustega nõrk majandus, kus kalandus ja põlised kalastuskogukonnad mängivad mõnedel juhtudel olulist sotsiaalmajanduslikku rolli ja tugevdavad muid tootmisahelas eespool olevaid ja sellele järgnevaid majandustegevusi;
F. tervitades edasise arengustrateegia potentsiaali, nagu komisjon selle hiljuti äärepoolseimate piirkondade jaoks määratles (tegevusprioriteetide “konkurentsivõime”, “juurdepääsetavuse ja muude piirangute hüvitamine” ning “vastava piirkondliku geograafilise alaga integreerimine” alusel), mille rakendamine nõuab nii läbi vaadatud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuspoliitika kui ka muude ühenduse poliitikate panust;
G. märkides, et läbi vaadatud ühtekuuluvuspoliitika kontekstis jääb panus ebapiisavaks, kuna see piirdub lisakulude hüvitamise eriprogrammi ja laiema naabruse tegevuskava loomisega;
H. arvestades, et äärepoolseimate piirkondade jaoks on pidevalt nõutud eristrateegiat ja -kava;
I. tervitades siiski eesmärke, mille saavutamine on ette nähtud lisakulude hüvitamise eriprogrammi ja naabruskonna laiendamise tegevuskava kaudu;
J. arvestades, et äärepoolseimate piirkondade olukorrale tuleb viidata ühtekuuluvuspoliitika eesmärgis “Euroopa territoriaalkoostöö”, sidudes selle seega naabruskonna laiendamise tegevuskavaga; arvestades, et komisjon peaks selles kontekstis eraldama vahendeid vastavalt konkreetsele juhtumile sarnaselt eriprogrammis järgitud põhimõtetega ning peaks kehtestama kriteeriumid, mis ei piira äärepoolseimate piirkondade osalemist; arvestades, et komisjon peab tagama, et nendel piirkondadel on praktikas võimalik teha piiriülest koostööd;
K. arvestades, et naabruskonna laiendamise tegevuskava (ja seetõttu ühtekuuluvuspoliitika eesmärgi “Euroopa territoriaalkoostöö”) ning lisaks sellele liidu uue naabruspoliitika kontekstis on vaja edendada mitte ainult äärepoolseimate piirkondade integreerimist nende vastavatel geograafiliste alade raames, vaid ka nende sotsiaalmajanduslikke ja kultuurilisi sidemeid riikidega, kus on nendest piirkondadest pärit väljarändajate kogukonnad või millega neil on traditsioonilised sidemed (nt Venezuela, Brasiilia, USA, Lõuna-Aafrika, Kanada ja Austraalia);
L. arvestades, et komisjonil on vaja naabruskonna laiendamise tegevuskava kontekstis välja pakkuda lahendused teatavate äärepoolseimate piirkondade ees praegu seisvatele probleemidele seoses ebaseadusliku immigratsiooni ja muude sellega seotud probleemidega;
M. arvestades, et komisjoni õigeaegse integreeritud arengustrateegia mõju jääb piiratuks, kuna ühenduse poliitika ja meetmed ega selle strateegia kohaseks rakendamiseks vajalikud rahalised vahendid ei toeta seda piisavalt, ning seetõttu on komisjonil vaja oma praegustest ettepanekutest kaugemale minna;
N. arvestades, et lisaks sellele on tõukefondidele juurdepääsu üldise raamistiku osas praegune finantsperspektiivi ja ühtekuuluvuspoliitika reformi läbirääkimiste aeg äärepoolseimate piirkondade tuleviku jaoks otsustav ning seepärast on oluline kaitsta neid piirkondi ja kanda nende eest hoolt, jätkates selleks prioritiseeritud rahalise toetuse maksmist;
O. võttes arvesse õigust erikohtlemisele selles valdkonnas, mis on sätestatud Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 299 lõikes 2, mis võimaldab võtta äärepoolseimate piirkondade suhtes vastu asjakohaseid meetmeid eelkõige seoses tõukefondidele juurdepääsu tingimustega; tuletades meelde ELi senist seisukohta äärepoolseimate piirkondade kohta seoses tõukefondidega ning seda, et pidades silmas nende eritingimusi, on neile isegi antud teiste ühtekuuluvuspiirkondadega võrreldes kõrgemad kaasfinantseerimise määrad,
Üldsätted
1. kutsub komisjoni üles tegema jõupingutusi, teostades talle EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 antud algatusõigust, käivitama menetlusi, mis võimaldaksid äärepoolseimate piirkondade taotlusi täielikult rahuldada kas seoses ühtekuuluvuspoliitika või muu poliitikaga, ühenduse meetmete ja nende arenguks oluliste valdkondadega, s.t põllumajanduse, kalanduse, konkurentsi ja riigiabi, ettevõtluspoliitika, üldist huvi ja üldist majandushuvi pakkuvate teenuste, maksunduse, tollimeetmete, keskkonna, energeetika, teaduse ja tehnoloogia arengu, kutsehariduse, transpordi, üleeuroopaliste võrkude, uute info- ja sidetehnoloogiate, regionaalkoostööga jne;
2. kutsub komisjon üles hindama äärepoolseimaid piirkondi mõjutada võivate ühenduse õigusaktide mõju; kutsub üles võtma äärepoolseimate piirkondade erilist olukorda kohaselt arvesse kõikidel ühenduse poliitika ja meetmete rakendamise tasanditel;
3. tuletab meelde, et enamik nende piirkondade tarvis vastu võetud teiste suhtes diskrimineerivaid meetmeid ei ole sellised, et need võiksid mõjutada ELi toimimise aluspõhimõtteid;
4. kutsub komisjoni üles hõlmama äärepoolseimaid piirkondi liidu jõupingutustesse saavutada Lissaboni strateegia ja Göteborgi eesmärgid;
Finantsperspektiiv ja ühtekuuluvuspoliitika
5. kutsub nõukogu üles tagama, et finantsperspektiivi 2007–2013 vastuvõtmine annab liidu eesmärkide saavutamiseks mõeldud meetmetele, sealhulgas äärepoolseimate piirkondade majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse arengu meetmetele garanteeritud staatuse;
6. kutsub komisjoni üles tagama kas lisakulude hüvitamise eriprogrammi või naabruskonna laiendamise tegevuskava alusel, või juhul, kui tegemist on üldise juurdepääsuga tõukefondidele, et võrdne kohtlemine jätkuks samal viisil, kui liit on seda oma äärepoolseimate piirkondade jaoks mõeldud meetmete puhul teinud;
7. toetab tungivalt komisjoni poolt kavandatud ja äärepoolseimate piirkondade jaoks mõeldud 1100 miljoni euro suurust erimeedet, samuti võimalust finantseerida tegevusabi, nagu on sätestatud ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta ( KOM(2004)0495 ) artiklis 11; nõuab, et praktikas avalduks täielikult EÜ asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 sätestatud nõue, mis näeb ette, et äärepoolsemaid piirkondi koheldakse erijuhtumina nende juurdepääsu osas tõukefondidele, sealhulgas need piirkonnad, mille SKT on juba kõrgem kui 75% ühenduse keskmisest;
8. kutsub üles eriprogrammile eraldatavaid summasid suunama ainult äärepoolseimatele piirkondadele, ilma et ühtki sellist piirkonda karistataks;
9. nõuab, et naabruskonna laiendamise tegevuskava põhineks läheduse mõistel laiemas tähenduses, et võimaldada anda toetust projektidele, mis hõlmavad asutusi nendes riikides, kus on suured sisserändajate kogukonnad äärepoolseimatest piirkondadest, mille suhtes need piirkonnad sellest tulenevalt tunnevad suurt lähedust;
10. nõuab, et naabruskonna laiendamise tegevuskavale antaks riikidevaheliseks ja piiriüleseks koostööks konkreetseid finantseraldisi ning et kauaoodatud koostöö ERDFi rahastatud äärepoolseimate piirkondade meetmete kooskõlastamisel nende Euroopa Arengufondi rahastatud analoogidega naabruses asuvates AKV riikides või ülemeremaades ja -territooriumidel saaks lõpuks teoks, olenemata sellest, kas Euroopa Arengufond lisatakse eelarvesse või mitte;
11. nõuab tegevuskava kasutamist selleks, et lahendada ebaseadusliku sisserände probleeme, millega mõned äärepoolseimad piirkonnad peavad praegu võitlema;
Inimkapital
12. kutsub komisjoni üles seda tähtsat arengukomponenti äärepoolseimates piirkondades propageerima, julgustades ainult konkurentsipoliitika ja kasvu edendamisele pühendunud aladel väljaõpet ja erikonsolideerumist;
Põllumajandus ja kalandus
13. tuletab komisjonile meelde, et äärepoolseimate piirkondade majandus põhineb väikesemahulistel valdkondadel, sealhulgas põllumajandusel ja kalandusel, mis kipuvad vajama erinevatel tasanditel toetust ning eelkõige erialaseid ergutusi noorte ligimeelitamiseks;
14. kutsub komisjoni üles tagama POSEIde (põllumajanduslike kõrvalisele asukohale ning saarelisele asendile vastavate valikmeetmete programmide) läbivaatamisel eraldatud vahendite stabiilsust, lubades võimalikku kohandamist vastavalt erivajadustele ja lihtsustades halduskorraldust;
15. kutsub komisjoni üles võtma Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi tulevaste eeskirjade puhul arvesse äärepoolseimate piirkondade eritingimusi, eraldades neile piisavalt rahalisi vahendeid maaelu arengu poliitika eesmärkide saavutamiseks ja säilitades nende piirkondade ühtse kohtlemise fondi eraldiste määrade kindlaksmääramisel sarnaselt Euroopa Kalandusfondi põhimõtetega;
16. kutsub komisjoni üles võtma banaanide ühise turukorralduse välismõõtmega seoses kasutusele ühte tariifi tasemel, mis on piisavalt kõrge ühenduse banaanitootmise säilitamiseks, ning vajaduse korral pakkuma ühenduse tootjatele välja hüvitusmeetmeid;
17. avaldab kahetsust müügiabi kaotamise üle suhkrusektoris; nõuab nimetatud vahendi taastamist ning saamatajäänud tulude täielikku hüvitamist, et tõeliselt arvesse võtta äärepoolseimatele piirkondadele iseloomulikke ebasoodsaid tingimusi; arvab muuhulgas, et on oluline tagada, et suhkru tootmine ja rafineerimine Assooridel saaks sarnaselt Kanaaridele toimuda samadel riiklikule turule juurdepääsu tingimustel kui enne nende integreerimist Euroopa Liitu, kuna vastasel juhul ei ole nimetatud tööstusharu piirkonnas tegevuse jätkamiseks elujõuline;
18. teeb ettepaneku, et erineva kohtlemise ja äärepoolseimates piirkondades tegevuse jätkamise elujõulisuse tagamise identseid kaalutlusi rakendatakse piima- ning puu- ja köögiviljasektoris vastavalt nende iseärasustele;
19. kutsub komisjoni üles võtma vastu meetmed äärepoolseimate piirkondade põllumajandustoodete konkurentsivõime edendamiseks, et need suudaksid turul konkureerida sarnaste toodetega, mis on pärit ELiga assotsiatsioonilepingu sõlminud riikidest või riikidest, mis saavad abi soodusreþiimi raames;
20. kutsub komisjoni võtma Euroopa Kalandusfondi tulevaste sätetega seoses arvesse äärepoolseimate piirkondade erivajadusi selles valdkonnas;
21. kordab vajadust alalise kaitsevööndi järele, pidades silmas teiste diskrimineerimise võimaldamist äärepoolseimate piirkondade kalalaevastike juurdepääsul mereressurssidele, et säilitada kohalik majandus;
22. juhib tähelepanu sellele, et samal ajal on äärepoolseimate riikide mere ökosüsteemid väga rikkad ja väga õrnad ning järelikult on vaja pöörata erilist tähelepanu lubatud kalapüügivahenditele ja kalapüügiviisidele ning juurdepääsule ümberkaudsetele ja külgnevatele vetele;
23. võttes arvesse erandlike majanduspiirkondade ja äärepoolseimate piirkondade iseärasusi (mandriplatvormi puudumine) ja nende kalandustsoonide piiratust (sageli piirduvad need vaid veealuste mägedega), nõuab tungivalt, et komisjon kohaldaks kõhklemata ettevaatuse ja suhtelise stabiilsuse põhimõtteid, aidates sellega tagada mitte ainult liikide bioloogilist ja ökoloogilist tasakaalu, vaid ka seda, et kaitstakse sotsiaalmajanduslikku struktuuri, mis on nendes piirkondades seotud kalandusega; nõuab samuti, et komisjon arvestaks ühtlasi oma õigusaktide ettepanekutes asjaoluga, et kalandustegevus on mõnedes äärepoolseimates piirkondades, nagu näiteks India ookeanis, väga hiljutine ning et kalavarud on seal veel väga rikkalikud;
24. kordab vajadust toetada kalalaevastiku uuendamist ja moderniseerimist valdkonna kulutasuvuse ja konkurentsivõime huvides;
25. võttes arvesse äärealadel asumisest tulenevat haavatavust, nõuab, et komisjon jätkaks nendes piirkondades kalandustooteid töötleva tööstuse toetamist samal või kõrgemal tasemel, kui oli Kalanduse Arendusrahastu antud toetus;
26. nõuab, et kalandussektorile mõeldud riigiabi ülevaatamisel võetaks arvesse kalatöötlemist äärepoolseimates piirkondades;
27. nõuab, et komisjon aktsepteeriks põhimõtet, et kalandusprogrammi POSEI toetused peaksid olema alatised, ja leiab, et suurendada tuleks nende lisakulutuste hüvitisi, mis tulenevad ääreala staatusest teatud kalandustoodete turustamisel;
28. nõuab, et komisjon teeks kõik võimalikud sammud selleks, et luua piirkondlikud konsultatsiooninõukogud; leiab, et edelapiirkonna vete piirkondliku konsultatsiooninõukogu puhul tuleks luua saarte allosakond, mis käsitleks erilist kalandust äärepoolseimates piirkondades;
Konkurents ja riigiabi
29. loodab et äärepoolseimad piirkonnad saavad piirkondlikul eesmärgil antava riigiabi osas jätkuvalt mittevähenevat tegevusabi, mis ei ole ajaliselt piiratud, ja et seda abi on võimalik laiendada nii, et see hõlmaks transpordisektorit tingimusel, et riigihangete eeskirjad tagavad selle, et asjaomased ettevõtted määravad õiglase hinna; loodab, et äärepoolseimatele piirkondadele kohaldatakse jätkuvalt kõrgemat määra, mis ületab algse investeerimistoetuse summa; loodab, et transpordiga seotud vallasvara lisatakse investeerimistoetuste osas abikõlblike kulude hulka; ja loodab, et äärepoolseimatele piirkondadele lubatakse hüvitada lisakulud, mis tulenevad kaupade transportimisest Euroopa Liidu turul;
30. nõuab, et alates 2007. aastast kohaldatavate piirkondliku suunitlusega riigiabi käsitlevate eeskirjade läbivaatamise kontekstis lubataks äärepoolseimatele piirkondadele hüvitada lisakulud, mis tulenevad kaupade transpordist ELi turul ja mitte ainult asjaomase riigi riigipiirides;
31. lisaks sellele nõuab, et piirkondliku suunitlusega riigiabi käsitlevate eeskirjade läbivaatamise raames väärtustataks kohaselt äärepoolseimate piirkondade osas olemasolevaid tavasid ja võetaks arvesse asjakohaseid olusid;
32. nõuab, et viivitamatult viidaks ellu abi andmine äärepoolseimatele piirkondadele Euroopa põhiseaduse lepingu artikli III-167 lõike 3 punkti a alusel;
33. nõuab väga väikesemahulise abi andmist reguleeriva korra laiendamist selliselt, et see hõlmaks transpordisektorit;
Ettevõtluspoliitika
34. kutsub komisjoni üles kohandama olemasolevaid meetmeid äärepoolseimate piirkondade konkreetsele olukorrale, soodustades piirkondade juurdepääsu meetmetele; nõuab sammude astumist nendes piirkondades asuvate ettevõtete konkurentsivõime parandamiseks kas konkreetsete meetmete abil nende tegevusest tulenevate lisakulude tasaarveldamise ja nende naabruses asuva geograafilise alaga integreerimise edendamise kaudu või uute konkurentsimudelite määratlemise ja toetamise kaudu; toetab samuti ettevõtlust ja ettevõtlusvaimu;
Üldist majandushuvi pakkuvad teenused
35. palub komisjonil täita oma lubadus luua töörühm, mis uuriks üldist majandushuvi pakkuvate teenuste toimimist äärepoolseimates piirkondades, ja koostada ettepanekuid, mis on suunatud iseärasustele ja erivajadustele avalike teenuste turu osas;
36. palub, et komisjon pööraks seoses valgest raamatust tuleneva ELi lähenemisviisiga üldhuviteenuste suhtes nii valdkondlikus kui ka üldises kontekstis ja õigusaktide raamistiku abil vajalikku tähelepanu äärepoolseimate piirkondade erilistele piirangutele, eriti siis, kui teatavaid teenuseid liigitatakse üldhuviteenustena ja kui otsustatakse nende tegevuste suhtes konkurentsi- ja siseturueeskirjade kohaldamise üle, mida on kohandatud nende erilisi olusid arvesse võttes;
Maksustamine ja tollimeetmed
37. kutsub komisjoni üles jätkama spetsiaalsete maksumeetmete kohaldamist äärepoolseimate piirkondade huvides ja näitama üles valmisolekut pakkuda välja teisi meetmeid nende iseseisva arengu edendamiseks;
38. kutsub komisjoni üles näitama valmisolekut kaaluda äärepoolseimate piirkondade taotlusi peatada ajutiselt tootmises kasutavate mittepõllumajanduslike kaupade ja kalandustoodete ning äris ja tööstuses kasutamiseks mõeldud imporditud kapitalikaupade tarnete ühise tollitariifistiku maksumääradega maksustamine;
Keskkond
39. kutsub komisjoni üles mitte jätma seda valdkonda unarusse tulevikus võetavates äärepoolseimate piirkondade toetusmeetmetes, kuna ressursid on ebapiisavad, et katta vajadusi, mis on jätkuvalt olemas seoses keskkonnaga, konkreetsemalt bioloogilise mitmekesisuse kaitsmise, Natura 2000 võrgustiku rakendamise ja jäätmehooldusega – just see muudab raskemaks äärepoolseimates piirkondades keskkonnapoliitika elluviimist selliselt, et see oleks kooskõlas ühenduse keskkonnapoliitika põhiprintsiipidega; nõuab, et komisjon rakendaks samasuguseid meetmeid kui POSEIMA programmi keskkonnakomponentides;
Üleeuroopalised võrgud
40. kutsub komisjoni üles pöörama erilist tähelepanu äärepoolseimate piirkondade iseärasustele üleeuroopaliste võrkude osas;
41. kutsub komisjoni üles käsitlema äärepoolseimate piirkondade projekte seoses üleeuroopaliste võrkudega prioriteetsetena ja kohaldama nende suhtes prioriteetseks loetud projektide suhtes kohaldatavat kaasrahastamise määra;
42 kutsub komisjoni üles võimaldama üleeuroopaliste transpordiinfrastruktuuride võrgu osas äärepoolseimate piirkondade sadamate ja lennujaamade kaasrahastamist Ühtekuuluvusfondist juhul, kui need vastavad rahastamise tingimustele;
Teadusuuringud ja tehnoloogia arendus
43 nõuab, et komisjon rakendaks teadusuuringute ja tehnoloogia arengu kuuenda raamprogrammi põhjendust 14 nii praeguse raamprogrammi kui ka sellele järgnenud raamprogrammi alusel; kutsub üles järgmises raamprogrammis leidma viise, kuidas avada rahastamisvõimalused äärepoolseimate piirkondade projektidele, eriti nende kompetentsikeskustes;
44. nõuab, et võetaks arvesse äärepoolseimate piirkondade poolt komisjonile 2003. aastal esitatud tegevuskava teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse ning tutvustamise ja innovatsiooni jaoks;
45. nõuab äärepoolseimate piirkondade projektide rahastamist teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse viienda raamprogrammi alusel ja lisaks sellele nende kaasrahastamist tõkefondidest;
Uued side- ja infotehnoloogiad
46. kutsub komisjoni üles tagama, et infoühiskonna ja tehnoloogilise innovatsiooni valdkonnas pöörataks äärepoolseimate piirkondade projektidele erilist tähelepanu, arvestades nende valdkondade põhirolli arengu soodustamisel; tuletab meelde nende piirkondade nõudmisi selles valdkonnas, nagu on sätestatud Hispaania, Prantsusmaa, Portugali ja äärepoolseimate piirkondade memorandumis Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 299 lõike 2 arendamise kohta, ning äärepoolseimate piirkondade panust sellesse memorandumisse, mis esitati komisjonile 2. juunil 2003,
Transport
47. nõuab, et äärepoolseimad piirkonnad kaasataks kõikidesse ühenduse transpordipoliitika aspektidesse;
48. kutsub komisjoni üles tagama, et ühenduse poolt äärepoolseimates piirkondades rahastatavad transpordiprojektid aitaksid kaasa eelkõige elanike elukvaliteedi parandamisele ja piirkonna iseseisvale arengule; ühenduse keskkonnaõigust rikkuvad projektid tuleks peatada; lisaks sellele peab kõikides äärepoolseimate piirkondade tarvis arendatavates transpordiprojektides sisalduma täpne ja selgesti määratletud analüüs kohaliku majanduse, sotsiaalse ühtekuuluvuse ja piirkondliku tööturu jätkusuutlikkuse mitmekesistamiseks saadava kasu kohta;
49. nõuab kaasrahastamist selleks, et kanda täiendavad transpordikulud, samuti seda, et transporti arendataks äärepoolseimate piirkondade naabruses, eeskätt kaasates selleks mitteliikmesriike;
Lõppsätted
50. tunneb heameelt selle üle, et asutused, mis tegutsevad äärepoolseimate piirkondade erilise staatuse kaitsmise nimel, on loonud olulise partnerluse ja tihendanud neid partnerlussuhteid, ning osutab komisjoni võtmerollile selles protsessis, nagu kajastub 2004. aasta teatistes;
51. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, regioonide komiteele, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele, äärepoolseimate piirkondade riiklikele, piirkondlikele ja kohalikele asutustele, ja äärepoolseimate piirkondade presidentide konverentsi eesistujale.
EXPLANATORY STATEMENT
Introduction
The long struggle of the outermost regions and the countries of which they form part to gain recognition of those regions’ unique position compared to the Union’s other regions reaped an invaluable reward when outermost status was legally recognised in primary Union law in 1997.
That fact does not mean, however, that the process has been completed: the potential of the status accorded to the outermost regions has not yet been truly exploited for development purposes.
The expectation was that an ambitious, comprehensive, and integrated operation would be laid down and implemented to promote sustainable development in the outermost regions, but this has still to be translated into practice.
Rather than taking isolated specific measures, in some cases on a one-off basis and limited in time, it is necessary to devise and implement a sustainable development model that could eventually encompass most Community policies and measures.
What is needed is joint action to be determined by the outermost regions, the Member States concerned, and the Commission.
The present legal basis for outermost status allows the Commission to move forward in that direction, as will the Treaty establishing a Constitution for Europe once it has entered into force.
The aim is to mitigate the geographical limitation imposed by the natural environment and the resulting forms of dependence.
If it is to be achieved, political will needs to be brought to bear to encompass citizens and industry in the outermost regions within a continent-wide approach, in that way providing the territorial continuity that physically does not exist.
One means to employ is the new pillar of cohesion policy introduced by the Treaty establishing a Constitution for Europe, the territorial cohesion pillar.
The outermost regions are not yet capable of progressing on their own, but that is what they are seeking to do in the future.
The outermost regions as a case apart and the Union response to date
The fact of being an outermost region is a unique situation that should not be confused with other situations.
It is a combination of specific features stemming from geographical location, the size of the areas concerned, and natural conditions.
An outermost position spells remoteness and isolation – the possibilities of access to the main European centres will always be impeded; the outermost regions are small islands affected by difficult topography and climatic conditions, and economically are highly dependent on a small number of products and correspondingly vulnerable.
Another fact to take into account is that they lie, more often than not, in the developing world with its developing markets.
The permanence, severity, and combined effects of these constraints hamper the development and competitiveness of the outermost regions.
As a result, additional costs are incurred in production, obtaining supplies, and marketing; goods- and service-producing sectors are diversified only to a very limited extent; local markets are modest in scope, fragmented, and distant; there are no economies of scale or external economies; economies are hardly able to create jobs; infrastructure is more costly; there are fewer access opportunities for persons, goods, and services; and the dependence on civil aviation and shipping is aggravated by their higher cost .
The Community financial support channelled to the outermost regions, specifically under the Structural Funds and the Cohesion Fund, in the form of European Investment Bank loans, or via Community initiatives and certain Community budget headings, has been vital in the arduous process of stimulating and modernising the regional economy and improving standards of living.
There is still a great deal to do, however, to attain the level of sustainable development so eagerly desired.
The 2004 Commission communications: a first step towards a sustainable development model for the outermost regions?
The measures that will define the future development strategy for the outermost regions will make themselves felt in three fields: competitiveness; accessibility and measures to offset other constraints; and integration into the surrounding geographical areas.
They will be implemented under the revamped economic and social cohesion policy and other Community policies.
When it issued its two communications, the Commission slightly anticipated the position regarding the general framework for eligibility under the Structural Funds, since the decision on the eligible regions was not due to be taken until 2005.
Under the new-style economic and social cohesion policy, a specific programme to compensate for additional costs, to be encompassed within the ‘Convergence’ objective and financed by the ERDF for the period from 2007 to 2013, aims to tackle accessibility – the problems are more severe for the outermost regions than for the mainland – both between the outermost regions and within the territory of each region, and support industrial competitiveness.
Under the programme it will be possible to finance operating aid to offset additional costs in given sectors.
In addition, a wider neighbourhood action plan (for cooperation with other outermost regions and integration into the surrounding geographical areas) will be adopted with a view to strengthening economic, social, and cultural ties between the outermost regions and neighbouring territories and widening the natural sphere of socio-economic and cultural influence of the outermost regions, reducing the barriers that limit the opportunities for trade with the surrounding geographical areas (Caribbean markets, America and Africa, and ACP countries).
The plan will revolve around two focal points, namely transnational and cross-border cooperation on the one hand and trade and customs measures on the other.
The development strategy for the outermost regions under other Community policies covers measures to promote competitiveness and growth (by developing human capital, services of general economic interest, innovation, the information society, research and technological development, and the environment) and related to the handicaps from which outermost regions suffer (encompassing accessibility, state aid, and traditional agricultural and fishery production).
Parliament’s view
Parliament welcomes the strategy drawn up by the Commission for the outermost regions, demonstrating as it does that careful thought has been given to the factors which, de facto, are preventing convergence and integration with the Union’s other regions.
The Commission makes it clear how much the revamped economic and social cohesion policy and other Community policies can do to achieve the above aim.
As far as the new-style cohesion policy is concerned, the means to be employed are the specific programme to compensate for additional costs, along with the wider neighbourhood action plan.
As regards the specific programme, Parliament believes that the Commission should look again both at the amounts earmarked, which are manifestly insufficient, and at the way in which programme funding is to be allocated to the seven outermost regions.
Regarding the wider neighbourhood action plan, it believes that the plan should be expressly mentioned in connection with the ‘European Territorial Cooperation’ objective of cohesion policy, funding should be earmarked on an individualised basis, as has been done under the specific programme, and none of the criteria imposed should serve in any way to exclude outermost regions from the action plan.
The outermost regions must be genuinely eligible for cross-border cooperation.
Parliament likewise takes the view that the wider neighbourhood action plan (and hence the ‘European Territorial Cooperation’ objective of cohesion policy) and indeed the Union’s New Neighbourhood policy should be used not only to foster integration of the outermost regions into the surrounding geographical areas, but also to forge socio-economic and cultural ties with countries where there are emigrant communities from outermost regions or to which outermost regions are linked by traditional bonds (Venezuela, Brazil, the United States, South Africa, Canada, and Australia are among the countries in this category), as this would be in the interest of both sides.
Furthermore, it believes that, under the action plan, the Commission must deal with illegal immigration and other related problems facing some of the outermost regions.
As far as other Community policies are concerned, their contribution to the future development strategy for the outermost regions regrettably falls far short of expectations and the action required by the development strategy which the Commission has now drawn up.
The hope was that the Commission would submit innovative specific proposals under the other policies, especially in areas vitally important for competitiveness and growth, including for example innovation, the information society, and research and technological development (as regards this last area, the outermost regions have already submitted a document to the Commission setting out their aspirations).
The conclusion which Parliament draws from all the above points is that the Commission’s well-judged development strategy is not being supported in the necessary manner by Community policies and measures or by the financial resources needed for its proper implementation, and the Commission therefore needs to go beyond what it is now proposing.
Secondly, as regards the general framework for eligibility under the Structural Funds, the current negotiations on the financial perspective and cohesion policy reform constitute a defining moment for the future of the outermost regions, and their special status consequently needs to be defended and safeguarded.
The possibility of using the Cohesion Fund in future to finance ports and airports in outermost regions under the heading of trans-European transport infrastructure networks must also be expressly provided for in the relevant legislative proposals now under discussion.
Parliament accordingly calls on the Commission to satisfy the aspirations of the outermost regions, both as regards cohesion policy and as regards other policies, Community measures, and areas important for their development.
24.5.2005
PÕLLUMAJANDUSE JA MAAELU ARENGU KOMISJONI ARVAMUS
Saaja: regionaalarengukomisjon
Teema: äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus
( 2004/2253(INI) )
Koostaja:
Luis Manuel Capoulas Santos
ETTEPANEKUD
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon palub vastutaval regionaalarengukomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised soovitused:
A. võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade puhul esinevaid piiranguid – kõrvaline asukoht, saareline asend, väike pindala, halvad ilmastikuolud ning majanduslik sõltuvus mõningatest toodetest –, mille koosmõju takistab tõsiselt nende piirkondade arengut;
B. võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 299 lõiget 2;
C. arvestades, et Sevilla Euroopa Ülemkogu nõudis, et komisjon ja nõukogu jätkaksid asutamislepingu selle sätte rakendamist ja võtaksid sobivad meetmed, et võtta arvesse äärepoolseimate piirkondade erilisi vajadusi;
D. arvestades, et Euroopa Parlament, majandus- ja sotsiaalkomitee ning regioonide komitee on korduvalt tungivalt nõudnud äärepoolseimate piirkondade jaoks strateegia koostamist;
E. võttes arvesse majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust käsitleva kolmanda aruande järeldusi, mis osutavad eelkõige komisjoni kavatsusele koostada eriprogramm äärepoolseimate piirkondade eriliste piirangute tasakaalustamiseks;
Ettepaneku üldised aspektid
1. tervitab komisjoni teatist, mis tema arvates on heaks tööaluseks äärepoolsemaid piirkondi käsitleva strateegia arendamiseks ja asjakohaste meetmete väljatöötamiseks, eesmärgiga lahendada lähenemis- ja integratsiooniprobleemid võrreldes ülejäänud Euroopa Liiduga;
2. peab positiivseks selle asjaolu tunnustamist, mille kohaselt peaksid kõik äärepoolseimad piirkonnad vastama ühtekuuluvuspoliitikasse kaasamise tingimustele ükskõik millise järgmise eesmärgi alusel: lähenemine, konkurentsivõime ja tööhõive ning Euroopa territoriaalkoostöö;
3. kiidab samuti heaks soovituse luua eriprogramm äärepoolseimaid piirkondi mõjutavate piirangute tasakaalustamiseks, mida on kohandatud iga äärepoolseima piirkonna iseärasusi arvesse võttes;
4. peab samuti positiivseks lähenemist, mis võeti tulevikus võetavate meetmete suhtes, eriti seoses inimressursside arendamisega, innovatsiooni, infoühiskonna ja teadusuuringute ja tehnoloogia arendusega, hõlmates selgesõnaliselt sellesse äärepoolseimaid piirkondi, mis on Lissaboni strateegias Euroopa Liidu lahutamatuks osaks;
5. märgib rahuloluga ära selle, milline prioriteetne staatus on juurdepääsetavuse küsimusele antud;
Põllumajandussektoriga otseselt seotud küsimused
6. märgib rahuloluga ära komisjoni kohustuse tagada seoses tulevase maaelu arengu fondiga, et abi taseme ja kontsentratsiooni osas võetakse arvesse äärepoolseimaid piirkondi mõjutavaid erilisi piiranguid;
7. leiab seoses banaanisektori ühise turukorralduse välisaspektiga, et vastuvõetamatu on tariif, mis on alla 252 euro tonni kohta.
Leiab seoses siseaspektiga, et on oluline tagada, et sõltumata sellest, millised on toetusmeetmed, ei oleks rahalised vahendid tulevikus väiksemad kui praegu;
8. märgib komisjoni poolt suhkrusektori osas väljendatud kavatsust tagada äärepoolseimate piirkondade erinev kohtlemine nende iseärasustest tulenevalt; avaldab siiski kahetsust müügiabi kaotamise üle suhkrusektoris; nõuab nimetatud vahendi taastamist ning saamatajäänud tulude täielikku hüvitamist, et võtta tõeliselt arvesse äärepoolseimatele piirkondadele iseloomulikke ebasoodsaid tingimusi; arvab muuhulgas, et on oluline tagada, et suhkru tootmine ja rafineerimine Assooridel saaks sarnaselt Kanaaridele toimuda samadel riiklikule turule juurdepääsu tingimustel kui enne nende integreerimist Euroopa Liitu, kuna vastasel juhul ei ole nimetatud tööstusharu piirkonnas tegevuse jätkamiseks elujõuline;
9. teeb ettepaneku, et erineva kohtlemise ja äärepoolseimates piirkondades tegevuse jätkamise elujõulisuse tagamise identseid kaalutlusi rakendatakse piima- ning puu- ja köögiviljasektoris vastavalt nende iseärasustele;
10. toetab POSEI osas väljendatud kavatsust tagada äärepoolseimate piirkondade toetuse säilitamiseks eraldatud vahendite stabiilsus ning detsentraliseerida ja lihtsustada korraldusmehhanisme.
MENETLUS
Pealkiri
Äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamine
Menetluse number
2004/2253(INI)
Vastutav komisjon
REGI
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
AGRI 13.1.2005
Tõhustatud koostöö
ei
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Luis Manuel Capoulas Santos 20.1.2005
Arutamine komisjonis
18.4.2005
24.5.2005
Ettepanekute vastuvõtmise kuupäev
24.5.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt: 21
vastu:
erapooletuid: 0
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Peter Baco, Katerina Batzeli, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Joseph Daul, Albert Deß, Gintaras Didþiokas, Jean-Claude Fruteau, Lutz Goepel, Bogdan Golik, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Diamanto Manolakou, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesùaw Adam Siekierski, Jeffrey Titford, Terence Wynn
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Ilda Figueiredo, Béla Glattfelder, Karin Resetarits
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Manuel Medina Ortega
11.7.2005
KALANDUSKOMISJONI ARVAMUS
Saaja: regionaalarengukomisjon
Teema: äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus
( 2004/2253(INI) )
Koostaja:
Duarte Freitas
ETTEPANEKUD
Kalanduskomisjon palub vastutaval regionaalarengukomisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised soovitused:
A. võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade staatust EÜ asutamislepingu artikli 299 lõike 2 alusel;
B. võttes arvesse äärepoolseimate piirkondade majandusvööndite ( exclusive economic zones – EEZ) iseärasusi, eelkõige mandriplatvormide puudumist suurel osal nende territooriumist;
C. võttes arvesse vajadust tagada vee-elusressursside majanduslikult, sotsiaalselt ja keskkondlikult säästev kasutamine ning eriti vajadust säilitada kalavarud äärepoolseimates piirkondades;
D. arvestades, et äärepoolseimatel piirkondadel on väheste mitmekesistamisvõimalustega nõrk majandus, kus kalandusel ja põlistel kalastuskogukondadel on oluline sotsiaalmajanduslik tähtsus ning need tugevdavad muid tootmisahelas eespool olevaid ja sellele järgnevaid majandustegevusi;
E. võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus Euroopa Kalandusfondi kohta ( KOM(2004)0497 );
F. arvestades, et korduvalt on nõutud äärepoolseimate piirkondade jaoks erilise strateegia ja programmi loomist,
Üldsätted
1. tervitab ja kiidab tööd, mida komisjon on teinud ja mis on osaliselt väljendunud komisjoni teatises, eesmärgiga luua “äärepoolseimate piirkondade tihedam partnerlus”;
2. väljendab heameelt töö üle, mida erinevad asjaomased parlamendikomisjonid on vahepeal teinud äärepoolseimate piirkondade erilise olukorra kaitsmise vallas;
3. võtab erilise rahuloluga teadmiseks komisjoni seisukoha, et ühtses kalanduspoliitikas tuleb arvestada äärepoolseimate piirkondade iseärasustega;
4. usub, et selleks, et anda tegelikku kaalu äärepoolseimate piirkondade staatusele ja kindlustada seda staatust, ei piisa üksnes äärepoolseimate piirkondade eripära horisontaalsest arvestamisest kõikides ühenduse poliitikavaldkondades, sealhulgas ühises kalanduspoliitikas, vaid tuleb ka järgmise finantsraamistiku 2007–2013 raames luua äärepoolseimate piirkondade toetamiseks eriline ühenduse toetusprogramm, millega tagatakse vajalikud rahalised vahendid nimetatud piirkondade struktuuriliste probleemide lahendamiseks;
Kalandusega seotud aspektid
5. on veendunud, et komisjon peaks arvestama oma õigusaktide ettepanekutes äärepoolseimate piirkondade iseärasustega, eelkõige nende haavatavusega, mis puudutab nende kalandustsoone ja sotsiaalmajanduslikku tähtsust, mis kalandussektoril on teatud äärepoolseimates piirkondades;
6. võttes arvesse erandlike majanduspiirkondade ja äärepoolseimate piirkondade iseärasusi (mandriplatvormi puudumine) ja nende kalandustsoonide piiratust (sageli piirduvad need vaid veealuste mägedega), on veendunud, et komisjon peaks kõhklemata kohaldama ettevaatuse ja suhtelise stabiilsuse põhimõtteid; see aitaks tagada mitte ainult liikide bioloogilist ja ökoloogilist tasakaalu, vaid ka seda, et kaitstakse sotsiaalmajanduslikku struktuuri, mis on nendes piirkondades seotud kalandusega; komisjon peaks oma õigusaktide ettepanekutes võtma samuti arvesse asjaolu, et kalandustegevus on mõnedes äärepoolseimates piirkondades, nagu näiteks India ookeanis, väga hiljutine ning et kalavarud on seal veel väga rikkalikud;
7. on veendunud, et komisjon peaks oma õigusaktide ettepanekutes arvestama vajadusega tagada äärepoolseimate piirkondade kalalaevastike positiivne diskrimineerimine nende juurdepääsul nimetatud piirkondade mereressurssidele vastavalt asutamislepingutele ja ühisele kalanduspoliitikale; on veendunud, et komisjon peaks sedasi säilitama väikesemahulise püügi ja väikesemahulise rannapüügi elujõu; Euroopa Parlament kinnitab sellega veel kord oma 4. juuni 2003. aasta õigusloomega seotud resolutsiooni teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoormuse korralduse kohta, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93;
8. usub, et komisjon, võttes arvesse nimetatud piirkondade ökosüsteemi nõrkust ning tingimusel, et sellised meetmed oleksid iga juhtumi puhul teaduslikult põhjendatud, peaks piirama teatud liiki püügivahendite kasutamist ning lõpetama selliste püügivahendite kasutamise, mis võiksid nimetatud ökosüsteeme kahjustada; Euroopa Parlament kinnitab sellega taas oma 16. detsembri 2004. aasta õigusloomega seotud resolutsiooni nõukogu määruse ettepaneku koha, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 850/98 süvamere korallriffide kaitsmise osas traalimise tagajärgede eest Atlandi ookeani teatud piirkondades, mis piirab põhjatraalide ja seisevvõrkude kasutamist;
9. usub, et komisjon peab säilitama Euroopa Kalandusfondi raames Kalanduse Arendusrahastu poolt juba antud toetuste taseme, et rahuldada vajadusi, mis tulenevad äärepoolseimate piirkondade erilistest halvemustest ja nende sotsiaalmajanduslikust struktuurist;
10. usub, et võttes arvesse äärealadel asumisest tulenevat haavatavust, peaks komisjon jätkama nendes piirkondades kalandustooteid töötleva tööstuse toetamist samal või kõrgemal tasemel, kui oli Kalanduse Arendusrahastu antud toetus;
11. usub, et komisjon peaks säilitama erandid, mis on seni võimaldanud äärepoolseimatel piirkondadel kohalikke kalalaevastikke tänu riiklikule ja ühenduse abile moderniseerida ja renoveerida;
12. usub, et komisjon peab oma määruse ettepanekus, mis käsitleb Euroopa Kalandusfondi, laiendama antava abi kohaldamisala kalandustooteid töötlevale tööstusele ja akvakultuurisektorile, et tagada vähemalt keskmise suurusega ettevõtete hõlmatus;
13. usub, et komisjon peaks aktsepteerima põhimõtet, et kalandusprogrammi POSEI toetused peaksid olema alatised, ja pooldab nende lisakulutuste hüvitiste taseme suurendamist, mis tulenevad ääreala staatusest teatud kalandustoodete turustamisel;
14. usub, et komisjon peaks tegema kõik võimalikud sammud selleks, et luua kiiresti piirkondlikud konsultatsiooninõukogud; leiab, et edelapiirkonna vete piirkondliku konsultatsiooninõukogu puhul tuleks luua saarte allosakond, mis käsitleks erilist kalandust äärepoolseimates piirkondades.
MENETLUS
Pealkiri
Äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamine
Viited
2004/2253(INI)
Vastutav komisjon
REGI
Nõuandev komisjon istungil teada andmise kuupäev
PECH
13.1.2005
Tõhustatud koostöö
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Duarte Freitas 13.4.2005
Arutamine komisjonis
25.4.2005
16.6.2005
Vastuvõtmise kuupäev
11.7.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
14
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Paulo Casaca, Zdzisùaw Kazimierz Chmielewski, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Alfred Gomolka, Ian Hudghton, Heinz Kindermann, Rosa Miguélez Ramos, Philippe Morillon, Willi Piecyk, Dirk Sterckx, Catherine Stihler, Margie Sudre
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Duarte Freitas, Josu Ortuondo Larrea
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
MENETLUS
Pealkiri
Äärepoolseimate piirkondade vahelise partnerluse tugevdamine
Menetluse number
2004/2253(INI)
Menetlusalus
art 45
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
REGI 13.1.2005
Nõuandev komisjon / Nõuandvad komisjonid istungil teada andmise kuupäev
ECON 13.1.2005
AGRI 13.1.2005
PECH 13.1.2005
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
ECON 7.9.2004
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportis sisalduv(ad) resolutsiooni ettepanek(ud)
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Sérgio Marques 19.1.2005
Aseraportöör(id)
Arutamine komisjonis
30.3.2005
24.5.2005
Vastuvõtmise kuupäev
12.7.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
28
9
6
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Alfonso Andria, Stavros Arnaoutakis, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Graham Booth, Giovanni Claudio Fava, Gerardo Galeote Quecedo, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Ambroise Guellec, Zita Gurmai, Gábor Harangozó, Marian Harkin, Konstantinos Hatzidakis, Alain Hutchinson, Mieczysław Edmund Janowski, Tunne Kelam, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Sérgio Marques, Miroslav Mikolášik, Francesco Musotto, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, István Pálfi, Markus Pieper, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Alyn Smith, Grażyna Staniszewska, Margie Sudre, Kyriacos Triantaphyllides, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Inés Ayala Sender, Thijs Berman, Brigitte Douay, Den Dover, Mojca Drèar Murko, Emanuel Jardim Fernandes, Mirosùaw Mariusz Piotrowski, Thomas Ulmer, Manfred Weber
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
19.7.2005
A6-0246/2005
