LÕPLIK
A6-0087/2005
7.4.2005
RAPORT
Teema: ELi finantsturgude integratsiooni hetkeolukord
(2005/2026(INI))
Majandus- ja rahanduskomisjon
Raportöör:
Ieke van den Burg
PE 353.423v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................12
MENETLUS..............................................................................................................................17
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
ELi finantsturgude integratsiooni hetkeolukorra kohta
( 2005/2026(INI) )
Euroopa Parlament ,
võttes arvesse komisjoni vastu võetud finantsteenuste tegevuskava (FTTK)
KOM (1999)232 rakendamist, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003 direktiivi 2003/71/EÜ väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti kohta
ELT L 345, 31.12.2003, lk 64. , Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiivi 2003/6/EÜ siseringitehingute ja turuga manipuleerimise (turu kuritarvitamise) kohta
ELT L 96, 12.04.03, lk 16. , Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta
ELT L 145, 30.04.04, lk 1. ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta direktiivi 2004/109/EÜ, mis käsitleb läbipaistvusnõuete ühtlustamist seoses teabega nende emitentide kohta, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda reguleeritud turgudel
ELT L 390, 31.12.04, lk 38. ;
– võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. jaanuari 2002. aasta direktiive 2001/107/EÜ
EÜT L 41, 13.02.02, lk 20. ja 2001/108/EÜ
EÜT L 41, 13.02.02, lk 35. , millega muudetakse avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigusnormide kooskõlastamist käsitlevat nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ;
– võttes arvesse institutsioonidevahelise järelevalverühma kolmandat raportit Lamfalussy protsessi kohta;
– võttes arvesse 2004. aasta mais komisjoni avaldatud nelja sõltumatu eksperdirühma nelja raportit finantsintegratsiooni olukorra kohta panganduses, kindlustuse, väärtpaberite ja varahalduse valdkonnas ja finantsturul osalejate kommentaare antud raporti kohta;
– võttes arvesse parlamendi 21. novembri 2002. aasta resolutsiooni usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve kohta Euroopa Liidus
ELT C 25 E, 29.01.04, lk 394. ;
– võttes arvesse parlamendi 15. jaanuari 2004. aasta resolutsiooni riskihajutamisfondide ja teisesinstrumentide tuleviku kohta
ELT C 92 E, 16.04.04, lk 407. ;
– võttes arvesse parlamendi 10. veebruari 2004. aasta resolutsiooni hindamisasutuste rolli ja meetodite kohta
Vastuvõetud tekstid, P5_TA(2004)0080 . ;
– võttes arvesse Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komitee (CESR) raportit ELi väärtpaberiturgude järelevalvevahendite kohta, tuntud ka “Himaalaja raportina”;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45,
– arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit ( A6‑0087/2005 );
A. arvestades, et 11. mail 1999. aastal võttis komisjon vastu finantsteenuste tegevuskava (FTTK) eesmärgiga suurendada investeeringuid, majanduskasvu ja konkurentsivõimet, edendada turvalisust ja stabiilsust ning tagada läbipaistvus ja kõikide asjassepuutuvate osaliste kaitse;
B. arvestades, et piiriülene müük, eriti finantstoodete jaemüük, on jätkuvalt killustunud ning seda takistavad juriidilised ja maksudega seonduvad piirangud, kultuurilised erinevused ning laialdaselt erinevad riiklikud seadused, eriti tarbijakaitse valdkonnas;
C. arvestades, et edaspidi peaks seadusandlike või muude meetmete ulatus ELi tasemel olema üheselt määratletud ja läbi arutatud ning tuleks anda ülevaatlik hinnang nende meetmete mõju kohta sidusrühmadele, kehtivatele eeskirjadele ja eriti siseturu väljakujundamisele, konsulteerides kõikide asjassepuutuvate sidusrühmadega; arvestades, et järgida tuleks parema regulatsiooni põhimõtteid ning teha tuleks kulude-tulude analüüse,
D. arvestades, et õiglaselt reguleeritud ja toimiva järelevalvega keskkond tagab raamistiku, kus ettevõtetel on võimalik tõhusalt ja mõjusalt tegutseda, ning seda raamistikku tuleks sõltumata liikmesriigist, kus äritegevus parajasti toimub, järjekindlalt rakendada;
E. arvestades, et Lamfalussy protsessi eesmärk on tagada õigusaktide kvaliteet ja paindlikkus, rakendamise ja järelevalve järjepidevus, institutsiooniline läbipaistvus ja kõrged konsultatsioonistandardid; võttes arvesse, et nende eesmärkide saavutamist ning kogu protsessi poliitilist ja demokraatlikku aruandluskohustust ning mitteseadusandlike sidusrühmade seotust tuleb hoolikalt hinnata,
A. Üldised väljavaated
1. märgib, et FTTK – mille 42 meetmest on 39 juba vastu võetud – on osutunud edukaks, eriti mis puudutab selle põhjal tehtud õigusloome ettepanekuid; märgib siiski, et lõpliku hinnangu andmiseks on veel liiga vara, teades et mitmed rakendusmeetmed ei ole siiani vastu võetud, rakendustähtajad pole veel möödunud ja riikidepoolne ülevõtmine ei ole veel toimunud; soovib, et komisjon teeks kehtiva FTTK osas põhjaliku ja avaliku hindamise selle tõhususe suhtes, kui ülevõtmine on lõpule viidud;
2. usub, et FTTKd ei saa nõuetekohaselt hinnata enne, kui selles sisalduvad direktiivid ja rakendusmeetmed on rakendatud ja nende toimimist mõistliku perioodi jooksul jälgitud; tunnustab turuosaliste tohutuid väljakutseid, mis neil tekivad oma süsteemide ja tavade FTTKs sisalduva äärmiselt mahuka seadusandlusega kooskõlla viimisel; usub, et FTTK alusel vastuvõetud direktiivide ja rakendusmeetmete nõuetekohaseks hindamiseks on vaja seadusandlikku “pausi” ning asjaomastele sidusrühmadele tuleb anda piisav aeg nende meetmetega nõutavate radikaalsete muutustega kohanemiseks;
3. rõhutab, et tõhus rakendamine ja kehtestamine, samuti riiklike järelevalvetavade suurem lähenemine tagavad FTTK edu ka edaspidi; soovitab tungivalt Euroopa institutsioonidel tagada Lamfalussy protsessi tõhus toimimine kõikidel tasanditel, eriti aga, et taseme 3 komisjonid täidaksid neile määratud rolli ja et taseme 4 kaitsmismenetluste tähenduses oleks tagatud täpne ja õigeaegne ELi õigusaktide ülekandmine riiklikku õigusesse;
4. soovitab pöörata rohkem poliitilist tähelepanu olemasolevate õigusaktide rakendamisele ja kohaldamisele; kavatseb panna aluse süstemaatilisele ja põhjapanevale dialoogile parlamendi pädevate komisjonide tasemel, kuhu on kaasatud ka kõik asjaosalised, et tagada rakendamisprotsessi demokraatlik kontroll;
5. tuletab meelde, et parlamendi tingimus jätta endale õigus vaidlustada lepingus tasemel 2 rakendamismeetmeid ja sellealaseid sätteid EÜ asutamislepingus oli Lamfalussy protsessi toetamise ja selle laienemise eeltingimus panganduse, kindlustuse, pensionifondide ja avatud investeerimisfondide (UCITS) valdkonnale ja erinevate direktiivide kehtivusaega määravatele klauslitele;
6. usub, et järgida tuleb Euroopa Komisjoni 2002. aasta parema regulatsiooni tegevuskavas
KOM(2002) 278 sätestatud parema regulatsiooni põhimõtteid; eelkõige peavad võimalikud tulevased meetmed, mis tuleb suunata turgude konkreetsete probleemide kõrvaldamisele, hõlmama probleemi mitteseadusandlike lahendusvariantide kulude-tulude analüüsi;
7. usub, et konsulteerimine kõikide huvitatud pooltega on vastava õigusloome väljatöötamise seisukohalt väga oluline, ja kutsub komisjoni üles laiendama konsulteeritavate ringi nii, et see hõlmaks nii finantsteenuste pakkujate kui ka tarbijate ühenduste esindajate vahel toimuvat ametlikku dialoogi, kaasates ka väikeaktsionäride ühendused, tööturu osapooled ja VKEd;
8. kahetseb, et puudub tarbijate ja kasutajate panus, eriti mis puudutab finantsteenuseid reguleerivat õigusloomet; palub komisjonil ja liikmesriikidel edendada ja toetada tarbijate teadlikkust suurendavaid programme ja algatusi hariduse valdkonnas ning spetsiaalseid tarbijaalgatusi finantssektoris;
9. usub, et finantsühtsusele suunatud poliitika ja õigusaktid peaksid tuginema Lamfalussy raportis ja väärtpaberiekspertide rühma raportis soovitatud põhiprintsiipidega ja eesmärkidega sarnanevatele, muuhulgas nimelt et õigusaktid peaksid: säilitama usalduse ELi turgude vastu; säilitama usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve kõrge taseme; toetama süsteemi stabiilsust; tagama asjakohase tarbijakaitse taseme, mis on proportsionaalne kaasneva riski erinevate tasemetega; austama subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid; edendama konkurentsi; tagama, et regulatsioon oleks tõhus ja ärgitaks, mitte ei pidurdaks innovatsiooni; võtma arvesse turgude Euroopa ja laiemat rahvusvahelist dimensiooni; põhinema tõenditel ja regulatiivse mõju analüüsil; ärgitama mitteseadusandlikke lahendusi; põhinema põhjalikul konsultatsioonil ja konsultatsioonivastuste põhjendatud hindamisel; säilitama Euroopa turgude rahvusvahelise konkurentsivõime; olema tulemuslikult rakendatavad ja jõustatavad riikide ja ELi tasandil;
10. usub, et ELi finantsteenuste regulatsiooni mõju hindamisel ELi-põhistele finantsfirmadele ja -keskustele on vaja üleilmset perspektiivi; lisaks sellele on finantsturgude probleemid sageli üleilmsed ja vajavad rahvusvahelisi lahendusi; tuleb meenutada, et kui ainult EL üksi mingit tegevust reguleerib, võidakse see tegevus kõigest üle viia ELi-välisesse riiki, mis ei kõrvaldaks aga näiteks ELi või üleilmsete turgude finantsstabiilsuse probleemi;
B. Järelevalve ja reguleerimissüsteem
11. märgib, et liikmesriikide ametiasutuste järelevalvetavade lähenemine on tõhusa piiriülese tegevuse jaoks olulise tähtsusega; on arvamusel, et järelevalveametite koostöö ja vastastikune usaldus on antud valdkonna jaoks otsustava tähtsusega, ja soovitab neil tungivalt omavahelisi sidemeid tugevdada;
12. rõhutab, kui oluline on koordineerida liikmesriikidepoolset ülevõtmist, et ühtlustamise kasu ei läheks ülevõtmise käigus kaduma; toetab Euroopa Komisjoni algatust korraldada sel teemal liikmesriikidele mitteametlikke töökohtumisi ning teeb ettepaneku selle asjaomase komisjoni esindaja kaasamiseks sellesse protsessi; palub raporteid kohtumiste tulemuste kohta, et ta saaks Lamfalussy menetluse kohaselt oma eelisõigusi tulemuslikumalt teostada;
13. tervitab nn “Himaalaja raportit”, mille esitas konsulteerimiseks Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komitee (CESR), ja nõustub selle peamiste soovitustega järelevalve pädevuste ja kohustuste lähenemise osas; soovitab anda võrdlusuuringute ja järelevalve ülesande CESRile, Euroopa Pangandusinspektorite Komiteele (CEBS) ja Euroopa Kindlustus- ja Ametipensioniinspektorite Komiteele (CEIOPS), soovitab nendevahelise koostöö tugevdamist ja eelkõige astuda liikmesriikidel vastavaid samme töömeetodite kohandamiseks ja riiklike järelevalvesüsteemide vahendite suurendamiseks; 14. on teadlik sellest, et regulatiivsete volituste ja sanktsioonisüsteemide lähendamist on erinevate rahvuslike traditsioonide ja õigussüsteemide tõttu raske saavutada; palub siiski komisjonil koos finantsteenuste komitee ja CESRi, CEBSi ja CEIOPSiga selgitada täpselt välja, kus need erinevused võivad probleeme põhjustada ning FTTK meetmete rakendamist kahjustada; <Amend><Members></Members><NumAm></NumAm><Article></Article>
15. tagamaks demokraatlikku aruandluskohustust ning võimaldamaks parlamendil Lamfalussy menetluse kohaselt oma eelisõigusi tulemuslikumalt teostada, kutsub mitte ainult väärtpaberite, vaid ka panganduse ja kindlustuse eest vastutavaid reguleerijate komiteesid üles kaks korda aastas parlamendi asjakohasele komisjonile selgitustega esinema, et oma tegevusest aru anda; nõuab ka, et sellele komiteele saadetaks mitteametlikult kõik kirjad ja muud dokumendid, mille reguleerijate komiteed saadavad Euroopa Komisjonile ja nõukogule;
16. pooldab tavade lähenemist standardimise eesmärgil ja nende järgimise tagamist samm-sammult, vabatahtlikult ja alt üles ning et järk-järgult moodustub nende alusel Euroopa standardite kogumik, mis võimaldaks suuremat läbipaistvust ja turvalisust turul osalejatele kogu Euroopas; 17. märgib, et Euroopa finantsturg on väga dünaamiline ja et just Euroopa väärtpaberibörside kontsentratsioon ja tulevane peamiste Euroopa pankade ühendamine ning finantskonglomeraadid nõuavad Euroopapoolset vastust, mis võimaldaks piisavat, tõhusat ja koordineeritud järelevalve tagamist; viitab antud kontekstis veel kord väljakutsele luua integreeritud Euroopa järelevalvesüsteem, mille puhul jälgitakse, et kõik liikmesriigid finantsteenuse osutaja asukohast sõltumata kaasatakse nõuetekohaselt ettevõtete ja kodanike huvide kaitsmisse nende territooriumil; 18. ärgitab Euroopa institutsioone andma hinnangut sellele, kas järelevalveasutuste vaheline koostöö on piisav või tuleks õigeaegselt uurida võimalusi arendada täiendavaid järelevalve võimalusi Euroopa tasandil, mille hulka kuulub ka kahetasandilise järelevalve süsteem Euroopa tasandil suurte piiriüleste osaliste üle, moonutamata seejuures mõistlikku konkurentsiolukorda piiriüleste ja kohalike osaliste jaoks;
19. peab kapitalinõuete direktiivi ettepanekus
KOM(2004)0486 sätestatud juhtiva või konsolideeriva, piiriüleste volitustega järelevalveasutuse kontseptsiooni oluliseks ja positiivseks; pooldab piisavate suuniste ning selle käigus vajadusel reeglite koostamist otsustusõiguse üleandmiseks järelevalveasutuste vahel, konfliktide lahendamiseks ja lõplikuks otsustamiseks; märgib, et CESRi, CEBSi või CEIOPSi poolne vahendamine juhtudel, kus nemad on vastutavad, oleks samm edasi; palub Euroopa Komisjonil kaaluda selliste ettepanekute koostamise võimalust, mis võimaldaksid Euroopa Ühenduse komiteedel neid rolle täita;
20. tunnustades küll riiklike järelevalveasutuste vajadust korraldada oma tegevust neile ELi direktiivide ja määruste, samuti riiklike seadustega antud volituste täitmisel, omistab ülimat tähtsust järelevalvesüsteemi poliitilise kontrolli tagamisele Euroopa ja riikide tasandil; märgib ära parlamentidepoolse vaatluse ja demokraatliku kontrolli lüngad eriti seoses tööga 3. tasemel, mis tulenevad pädevuse üleandmisest Euroopa tasandile või järelevalveasutuste algatustest nende Euroopa koordinatsioonistruktuurides, millel võib olla oluline mõju ühtsele turule; soovitab tungivalt kõikidel 3. taseme komiteedel pöörata äärmist tähelepanu kindla õigusliku aluse tagamisele oma tegevuse puhul, vältides poliitiliste küsimuste käsitlemist ning hoides ära igasugused eelarvamused tulevase ühenduse õiguse suhtes; kavatseb korraldada oma pädeva komisjoni tasandil regulaarseid ja ametlikke istungeid koos ekspertidega ning väitlusi koos Euroopa Komisjoni, EKPSi, CESRi, CEBSi ja CEIOPSiga; 21. on mures ka poliitilise ja demokraatliku kontrolli tagamise pärast, kui muud regulatiivorganid nagu rahvusvaheline raamatupidamisstandardite nõukogu (IASB), rahvusvaheline auditeerimis- ja kindlustusstandardite nõukogu (IAASB) või rahapesuvastane töökond (FATF) tegelevad “tehniliste meetmetega”, mille mõju kipub kaugelt ületama tehnilist tasandit ning puudutama peamisi poliitilisi põhimõtteid, mis tuleb otsustada poliitilisel tasandil; teeb ettepaneku luua pidev institutsioonidevaheline suhtlemine töörühma näol Euroopa tasandil otsustamismenetluse korra kehtestamiseks juhtudeks, mil EL on seotud selliste väliste meetmetega; usub, et valitavast korrast olenemata peab see hõlmama Euroopa Parlamenti ja nõukogu, millel tuleb lubada tagasi lükata Euroopa huvidega vastuolus olevad standardid;
22. ärgitab Euroopa Komisjoni ning CESRi, CEBSi ja CEIOPSi tagama oma töö parlamentaarset ja poliitilist kontrolli nii Euroopa kui rahvusvahelisel tasandil; usub, et halvemal juhul osutub regulatsioonitava selliseks, et ei Euroopa tasandil koordineerimine ega ka riigi tasandil jõustamine ei taga demokraatlikku seaduslikkust; kutsub seetõttu Euroopa Komisjoni üles vältima õiguslikku vaakumit; kavatseb tugevdada oma pädeva komisjoni kontakte vastavate parlamendikomisjonidega USA kongressis ja mujal;
23. rõhutab, kui tähtis on luua ja hoida tihedaid suhteid USA ja muude oluliste üleilmsete finantsturgude asjaomaste asutustega; ärgitab Euroopa Komisjoni ning CESRi, CEBSi ja CEIOPSi koordineerima tihedalt oma kontakte vastavate poliitiliste ja järelevalveasutustega ja hoidma oma pädevat komisjoni nende kontaktidega kursis ning säilitama nende kontaktide alast dialoogi kõikide sidusrühmadega ELis; kavatseb tugevdada oma pädeva komisjoni kontakte vastavate parlamendikomisjonidega USA kongressis ja mujal;
C. FTTK järeltegevused
24. märgib, et kui välja arvata veel menetluses olevad seadusandlikud algatused nagu need, mis puudutavad krediidiasutuste ja investeerimisühingute kapitalinõudeid, edasikindlustamist, maksejõulisust (II), põhikirjajärgset auditeerimist, rahapesu, maksete, kliiringu ja arvelduste õiguslikku raamistikku ning korporatsioonide valitsemistava ja äriühingute õiguse valdkonna meetmed koos suure arvu ettevalmistamisel olevate 2. tasandi meetmetega, peaks Euroopa Komisjon esitama üksnes sihipäraseid ning hoolikalt põhjendatud ja hinnatud ettepanekuid, millega kaasneb mõjude analüüs ning põhjendus seadusandlike või mitteseadusandlike vahendite valiku kohta kavatsetud eesmärkide saavutamiseks;
25. märgib ära selliste kattuvate direktiivide olemasolu, mis võivad viia vastuoluliste ja dubleeritud nõueteni; pooldab (tulevastes) õigusaktides funktsionaalset riskipõhist lähenemist, mis tagab erinevate emitentide pakutavatele sarnastele toodetele võrdse mänguruumi; palub Euroopa Komisjonil kasutada ELi direktiivides leiduvaid olemasolevaid läbivaatamisklausleid, et hinnata ja vajaduse korral selles perspektiivis uuendada praegust dokumentide komplekti, eriti kui on olemas konkurentsimoonutuste ja/või õigusliku vaakumi või isegi täitmatajätmise oht; <Amend><Members></Members><NumAm></NumAm><Article></Article>
palub Euroopa komisjonil tagada FTTK õigusaktide mõju hindamiseks vajaliku protsessi olemasolu ning muuta või tühistada võimalikult kiiresti kõik õigusaktid, mis takistavad Euroopa finantsturgude sujuvat toimimist;
27. ärgitab Euroopa Komisjoni kaaluma temapoolse jätkuva Euroopa varahalduse analüüsi ning erinevat tüüpi varahalduse vahel olevate ähmastuvate eraldusjoonte kontekstis varahalduse täieliku horisontaalse regulatiivlähenemise vajadust mitte uue eraldiseisva sambana, vaid võimalikult hõlmates ja ühtlustades finantsinstrumentide turgude, UCITSite, tööandja pensioni kogumise asutuste ja elukindlustusdirektiivi asjakohaseid aspekte, et saavutada hästitoimiv, tõeliselt integreerunud, ohutu ja üleilmselt konkurentsivõimeline ühtne varahalduse turg; 28. palub komisjonil anda hinnang arvukatele riiklikult kehtivatele riskikapitali skeemidele, eelkõige uuenduslike uute ettevõtete ja väikelaenude valdkonnas; toetab kapitalinõude direktiivis tehtud ettepanekut käsitleda neid skeeme esmajärjekorras; nõuab vastavate reklaami-, järelevalve- ja diskrimineerimist välistavate meetmete väljatöötamist keerulisi skeeme kasutavate investorite piiriüleste kapitali kogumiste ja riskikapitali fondide investeeringute tarvis;
29. märgib, et eraisikute aktsiate osas on praegu täheldatav hoogne areng, ja palub komisjonil seda arengut silmas pidada, et kogemusteta investoreid olemasolevatest riskidest teavitada ning edendada nii ka läbipaistvuse nõudeid;
30. nõuab nende korporatiivstruktuuride analüüsi, mille puhul on tõestatud, et need kätkevad olulisi riske, ning erilise tähelepanu pööramist offshore -konstruktsioonidele (sealhulgas ebasobivas rollis või olukorras kasutatavad eriotstarbelised korporatiivvahendid);
31. rõhutab konkurentsipoliitika rolli järelevalve puhul ja finantsturgude toimimise tõhususe edendamise tähtsust Euroopa Liidus; soovitab tungivalt kõikidel volinikel ja direktoraatidel teha tihedamat koostööd;
32. soovitab tungivalt komisjonil tegeleda kõikide oluliste olemasolevate piirangutega, mis takistavad piiriüleste finantsteenuste võimaldamist kogu Euroopa Liidus, millele näiteks on osutatud Giovanini raportites ning, võttes arvesse liikmesriikide pädevust selles valdkonnas, uurima diskrimineerivate ja konkurentsivastaste maksutõkete kõrvaldamise võimalusi;
33. julgustab liikmesriike tegema edusamme IORP-direktiivi rakendamisel
Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/41/EÜ, 3. juuni 2003, tööandja pensioni kogumisasutuste kohta (ELT L 235, 23.09.2003, lk 10.) ning looma integreeritud siseturgu täiendavateks pensionifondi investeeringuteks, et suurendada hoiustajate võimalusi ja alternatiive ning pakkuda neile maksimaalset kasu oma investeeringute pealt, pidades meeles selliste skeemide võtmerolli Euroopa turgude integreerimisel ning tõhususe ja likviidsuse tagamisel ning nende kasvavat olulisust sotsiaalkindlustussüsteemide säästvust, pidades silmas asjaolu, et ELi rahvastik on vananemas;
34. soovitab komisjonil tugineda Euroopa Parlamendi eelmisel ametiajal vastuvõetud omaalgatuslikele raportitele; nendib huviga, milliseid pingutusi teevad Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon ja CESR läbipaistvuse ja krediidivõime hindamise asutuste juhtimise parandamisel, ja teeb ettepaneku, et komisjon annaks hinnangu nende olukorrale konkurentsireeglite ja võimalike huvide konfliktide suhtes, eesmärgiga kehtestada tunnustuskava äratundmisskeemi välistele krediidihindamisasutustele kapitalinõuete direktiivi eelnõu artikli 81 alusel; kutsub Euroopa Komisjoni üles oma tulemustest Euroopa Parlamendile teatama;
35. võtab teadmiseks selle vara väärtuse mahu hüppelise tõusu, mida hallatakse riskihajutamisfondide ja muude ühiste väärtpaberite hoiustamise toodete raames väljaspool UCITS-direktiivi ulatust; võtab teadmiseks USA väärtpaberite ja börside komisjoni algatused riskifondide juhtide ja/või nõustajate registreerimiseks ning ärgitab Euroopa Komisjoni kaaluma, kas ELil on vaja rakendada abinõusid;
36. märgib ära raamatupidamis- ja auditeerimisstandardite reformimise ja sujuvamaks muutmise äärmise tähtsuse; rõhutab eetilise ja vastutustundliku käitumise vajadust mitte üksnes audiitorite, vaid ka investeerimispankade, advokaadibüroode ja teiste puhul, kes nõustavad äriühinguid finantsjuhtimise ja raamatupidamistavade alal; ootab korporatsioonide valitsemistava tegevuskava edasiarendamist; pooldab korporatsioonide valitsemistava riiklike seadustike lähenemist põhimõttel “täida või selgita”; tervitab Euroopa korporatsioonide valitsemistava foorumi loomist;
37. palub Euroopa Komisjonil teha erinevates liikmesriikides jaefinantsturgude laiaulatusliku uuringu, milles tehakse kindlaks peamised edasise integreerumise tõkked, sealhulgas kultuurilised või sotsiaalsed erinevused; nendib, et vähene piiriülene aktiivsus ei tähenda konkurentsi puudumist riikide jaeturgudel; tunnustab ka asutamisvabaduse tähtsust turuosalistele mitmetel erinevatel riiklikel jaeteenuste turgudel kõrge aktiivsuse võimaldamisel, isegi kui piiriülene kaubandus on piiratud;
38. leiab, et liikmesriikidel on pikaajalised ja mitmekülgsed tarbijakaitsetraditsioonid; märgib, et finantsteenuste sektor püüdleb minimaalse ühtlustamise poole, samal ajal kui teatud osalised, eriti rahvusvahelised finantsinstitutsioonid, pooldavad maksimaalset ühtlustamist, saavutamaks õiglast konkurentsiolukorda; ärgitab seega Euroopa Komisjoni korraldama arutelu Euroopa Liidu finantsteenuste turu alusstruktuuri üle, pidades silmas tarbijate ja osaliste huve ning Euroopa globaalset konkurentsivõimet;
märgib, et Interneti ja e-panganduse areng võib suurendada nõudlust piiriüleste finantsteenuste järele; palub Euroopa Komisjonil hinnata finantsteenuste kaugturustuse direktiivi
Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/65/EÜ, 23. september 2002, milles käsitletakse tarbijale suunatud finantsteenuste kaugturustust (EÜT L 271, 09.10.2002, lk 16.) rakendamist ja tulemuslikkust;
tunnistab, et tarbijate ülemäärane võlakoormus võib põhjustada suurt kitsikust ja inimkannatusi; ärgitab Euroopa Komisjoni uurima koos majandusharuga võimalusi parandada isikuandmete kättesaadavust vastutustundlikuks laenamiseks tarbijatele kooskõlas andmekaitsedirektiiviga
Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/46/EÜ, 24. oktoober 1995, üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31), muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 31.10.2003, lk 1.) , sealhulgas olemasolevate finantskohustuste positiivsete andmete kasutamist, takistamaks tarbijaid ülemäärastesse võlgadesse sattumast;
41. märgib, et kuigi nõudlus piiriüleste finantsteenuste järele on üldiselt vähene, on siiski teatud rahvusvaheliselt liikuvamate tarbijarühmade puhul, näiteks piiriülesed pendeldajad või kodumaalt lahkunud isikud, nõudlus neile harjumuspäraste finantsteenuste toodete järele suur; on arvamusel, et niisuguste isikurühmade ja eesmärkide jaoks võivad teatud võimalusi pakkuda üleeuroopalised eriskeemid, mis põhinevad ühtsel 26.
Euroopa režiimil (sarnane nt Euroopa äriühingu statuudiga); palub Euroopa Komisjonil hinnata selliste režiimide teostatavust;<Amend><Members></Members><NumAm></NumAm><Article></Article>
42. on teadlik asjaolust, et finantsteenuste valdkonnas ühtsest turust tulenev võimalik kasu teiste tarbijarühmade jaoks sõltub välis- ja kodumaiste pakkujate tegevusest tarbijate koduturul; märgib, et tugevam konkurents ei tohiks viia klientide finantstõrjutusele; järeldab, et põhilised finantsteenused peaksid jääma kättesaadavaks ja taskukohaseks igale Euroopa kodanikule; palub Euroopa Komisjoni hinnata olukorda liikmesriikides;
43. teeb ettepaneku läheneda õigusaktidele viisil, mis kindlustab konkurentsi erinevate
pakkujate ja nende ärimudelite, struktuuride, turustamiskanalite ja mitmekesistatud toodete vahel;
°
° °
44. teeb oma presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja Euroopa Komisjonile.
EXPLANATORY STATEMENT
on the Post-Financial Services Action Plan
Background
On 11 May 1999, the Commission adopted the FSAP containing a set of political objectives and specific measures aimed at creating an adequate framework for a single European financial services market.
Essentially, action was envisaged under three strategic objectives: a single EU wholesale market, an open and secure retail market, and "state of the art" prudential rules and supervision.
At the Lisbon European Council in March 2000, and at the Stockholm European Council in March 2001, the European Heads of State or Government called for full implementation of the Action Plan by 2005.
A Committee of Wise Men on the Regulation of European Securities Markets was set up by the Council (Ecofin) in July 2000.
This committee suggested in its final report of February 2001 a four-level regulatory approach with the creation of two committees: ESC and CESR.
A significant legislative programme - the FSAP - was essentially completed by the end of the last Parliamentary term.
In October 2003 the Commission launched the first step of the FSAP review process with the creation of four expert groups on the banking, insurance, securities and asset management sectors.
These reports were published in May 2004 and discussed during the Egmont conference organised by the Commission in June 2004.
A synthesis of the responses should be published and the Commission services will submit their assessment on these issues for consideration by the new College of Commissioners early in its mandate.
It is then expected that the Commission will come forward with a new set of proposals in the area of financial services in early spring 2005.
Current situation
The FSAP has been a success insofar as the 2004 deadline has been broadly met.
39 measures have been adopted including several measures not initially planned by the FSAP.
The creation of a true Single market in financial services through completion of the FSAP should increase competitiveness of the European economy, boost investment and growth and improve security and stability.
Transparency and protection for all parties involved should also be improved by the FSAP measures, both with respect to financial institutions, issuers (corporate governance) and their intermediaries.
Financial system stability and decent protection of (private) end-users remain the main reason for public intervention.
The success of the FSAP can be attributed to shared political will and the existence of an agreed roadmap of concrete measures.
This was a powerful recipe for success at least in terms of delivering legislation.
It is worth noting that despite the turmoil in financial markets and the downside trend in stock markets over the last four years; the parties involved remain firmly committed to maintaining an ambitious program.
The Euro considerably eased financial integration: it put exchange risk in European cross-boarder transactions to an end and helped the Monetary Union to fully benefit from the effects of financial markets liberalisation at the international level.
However it is too early to pass a definitive judgement on the FSAP to the extent that many implementing measures have not been adopted yet by the end of 2004 and many transposition deadlines into national laws have not been yet reached (the "first deadline" was 16 October 2004 for the Market Abuse and Insider Dealing Directive).
The implementation of these measures will in any case have a considerable impact for European financial markets in the years to come.
The FSAP was assigned demanding objectives: definition of general principles for the functioning of markets and promotion of financial services in Europe as well as improvement of the prudential framework.
In that respect, it would be difficult to mention all adopted measures in the context of the FSAP; however some texts are to change significantly the financial services landscape in Europe:
· the Directive on Prospectus, adopted in July 2003, whose purpose was to improve information provided to investors by companies seeking to raise capital in the markets;
· the Directive on Investment Services (MiFID), adopted in April 2004, which aimed both to protect investors and help investment companies to operate at the European level;
· the Directive on Transparency, agreed in April 2004 whose objective is to define information requirements for issuers of securities admitted on a regulated market;
· the Directive on Market Abuse adopted in December 2002, in order to limit the possibilities of market manipulation.
In view of the potential review of the UCITS directives, it is also important to note that the EP initiative report on the future of hedge funds and derivatives adopted in 2004 stresses the need to introduce legislation in order to make lending by EU financial institutions to offshore hedge funds more transparent, as well as the need to develop a light handed and appropriate EU-wide regulatory regime for hedge funds in order to attract them to the EU and provide benefits of a common European passport through mutual recognition.
EU conform implementation in all 25 Member States is crucial for the success of the FSAP and necessary for a successful integration of the European Markets.
However, a Single market does not automatically mean a uniform and fully harmonised market but does require freedom of establishment for companies, a level playing field, appropriate protection and information for consumers, and transparency for market participants.
In addition, Post FSAP supervision and enforcement of the FSAP regulation are as important as it is to ensure convergence and EU conformity in implementation and application of national FSAP regulations.
Many market participants have requested a "regulatory pause" to absorb properly the current FSAP.
The quality of the legislation is paramount, particularly given that the Lamfalussy process is designed to allow a faster regulatory reaction at level 2, in the framework of agreed level-1 principles.
Therefore, the Commission should systematically make an extended impact assessment of its draft legislation (including the competitiveness aspects) and be clear in any proposal about the objectives that the legislation is intended to meet.
On numerous occasions the European Parliament has also underlined the overriding importance of transparency and involvement of stakeholders and market participants at all levels of law-making process.
Therefore the Commission's extensive consultation practices in the area of financial services contribute actively to the quality of its proposals and serve as a good example for other policy areas.
The European Parliament has welcomed the improved transparency between European institutions, and the ECON committee took an active role in hearing and communicating with the Commission, the Council presidencies and the European level 3 regulatory and supervisory committees, notably the CESR, and has welcomed the input from market parties and from experts.
In May 2002, the ECON Committee launched an advisory panel of financial services experts, composed of ten independent experts in financial markets, financial services law and financial services regulation to advise MEPs on upcoming proposals for Directives and Commission's consultation documents.
The so-called Lamfalussy procedure has been endorsed by the European Parliament under the condition that ratification of the proposed Treaty changes should provide the European Parliament with a call-back right with regard to delegated legislative measures to be regulated at level 2, as has already been granted to the Council.
This call back right is a precondition for equal treatment of the co-legislators and was a reason behind the sunset clauses in different Directives.
It is also a condition sine-qua-non for extension of the Lamfalussy procedure to other sectors.
The EP will take due account of the assessment of the Inter Institutional Monitoring Group
Inter-Institutional Monitoring Group, Third Report Monitoring the Lamfalussy Process, 17 November 2004. that regularly monitors the current process.
Supervision and enforcement play a crucial role in the Lamfalussy approach.
Mutual recognition and transfer of responsibilities to home country or “lead” supervisors is only feasible and acceptable when convergence of supervisory and enforcement practices is further developed.
In its November 2002 resolution based on the VAN DEN BURG report on prudential supervision in the ECON committee the European Parliament promoted a step-by-step approach and suggested many practical measures to reinforce cooperation and mutual trust between supervisors.
At the same time it urged for vigilance and a forward looking approach to achieve effective and efficient European level supervision particularly where major systemic risks and major cross-border financial services market players are involved.
The following table shows an overview of the currently active level 2 and level 3 committees:
Banking
Insurance and Occupational Pensions
Securities (including UCITS)
Regulatory committee
(comitology + acting as advisory bodies)
European Banking Committee (EBC)
European Insurance and Operational Pensions Committee (EIOPC)
European Securities Committee (ESC)
Committee of Supervisors
(independent advisory bodies established as part of Lamfalussy)
Committee of European Banking Supervisors (CEBS)
Committee of European Insurance and Occupational Pension Supervisors (CEIOPS)
Committee of European Securities Regulators (CESR)
Key themes in the next phase:
· ensuring that the Lamfalussy process works well at all 4 levels, with a particular emphasis on supervision and enforcement;
· considering the arguments and the best means for delivering revised or new legislation;
· to find a way out for the barriers and elaborate possible options for a greater retail financial services integration.
Glossary
3L3 The Three Level 3 Committees: CESR, CEBS and CEIPOS
CEBS Committee of European Banking Supervisors
Established in 2003 as part of the Lamfalussy extension to banking and insurance.
It is comprised of representatives of national banking supervisory authorities and central banks.
It advises the Commission on draft implementing measures in the field of banking activities and enhances supervisory co-operation and supervision convergence.
CEIOPS Committee of European Insurance and Occupational Pensions Supervisors
Established in 2003 as part of the Lamfalussy extension to banking and insurance.
It is comprised of representatives from the national insurance and occupational pension supervisory authorities.
It advises the Commission in preparation of draft implementing measures in the fields of insurance, reinsurance and occupational pensions and enhances supervisory co-operation and supervision convergence.
CESR Committee of European Securities Regulators
Independent committee established in June 2001 on the bases of the Lamfalussy Report together with the ESC.
It is composed of representatives of the national public authorities competent in the field of securities.
It assist the Commission in preparation of draft implementing measures of EU framework directives in the field of securities as well as in surveillance of securities' activities.
CRD Capital Requirements Directive ( COM(2004)0486 )
Ecofin Council of Economics and Finance Ministers of the EU
ESC European Securities Committee
Established in June 2001 on the bases of the Lamfalussy Report together with the CESR .
It acts as advisory and regulatory body.
When preparing draft implementing measures, the European Commission may consult the ESC before mandating the CESR to prepare technical details.
Implementing measures are then submitted to the ESC as part of comitology procedure, where it acts as a regulatory committee.
FSAP Financial Services Action Plan ( COM/99/0232 final )
FSC Financial Services Committee
GAAP Generally Accepted Accounting Principles
US equivalent of IAS
Himalaya CESR report on "which supervisory tools for the EU securities markets"
IAS International Accounting Standards
EU equivalent of GAAP
IASB International Accounting Standards Board
IMG Inter-Institutional Monitoring Group
monitors Lamfalussy Process
IORP Institutions of Occupational Retirement Provision
IOSCO International Organisation for governmental Securities Commissions
MiFID Markets in Financial Instruments Directive (2004/39/EC)
SEC US Securities and Exchange Commission
UCITS Undertakings for Collective Investment in Transferable Securities Directive ( 2001/108/EC )
MENETLUS
Pealkiri
ELi finantsturgude integratsiooni hetkeolukord
Menetluse number
2005/2026(INI)
Menetlusalus
Artikkel 45
Vastutav komisjon Loa kinnitamisest istungil teatamise kuupäev
ECON 10.3.2005
Nõuandvad komisjonid
istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö
istungil teada andmise kuupäev
Raportile lisatud resolutsiooni ettepaneku(d)
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Ieke van den Burg
11.10.2004
Aseraportöör(id)
Arutamine komisjonis
1.2.2005
14.3.2005
Vastuvõtmise kuupäev
30.3.2005
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
24
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Benoît Hamon, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Ian Hudghton, Sophia in 't Veld, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Gay Mitchell, Cristobal Montoro Romero, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Antolín Sánchez Presedo, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Sahra Wagenknecht, Lars Wohlin
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Katerina Batzeli, Mia De Vits, Valdis Dombrovskis, Harald Ettl, Ján Hudacký, Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk, Werner Langen, Jules Maaten, Vladimír Maňka, Thomas Mann, Giovanni Pittella, Theresa Villiers, Corien Wortmann-Kool
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev – A6
7.4.2005
A6-0087/2005
Märkused
