LÕPLIK
A6-0151/2006
27.4.2006
RAPORT
Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad arengumaades
(2005/2207(INI))
Arengukomisjon
Raportöör:
Jürgen Schröder
PE 370.220v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI............................................................................................................................9
MENETLUS..............................................................................................................................12
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) kohta arengumaades
( 2005/2207(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Cotonou partnerluslepingu II lisa;
– võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele pealkirjaga „Majanduskasvu- ja tööhõivepartnerluse rakendamine, muutes Euroopa ettevõtete sotsiaalse vastutuse eeskujuks” ( KOM(2006)0136 );
– võttes arvesse oma 17. novembri 2005. aasta resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu, Euroopa Parlamendi ja komisjoni ühisavaldus Euroopa Liidu arengupoliitika „Euroopa konsensus” kohta
Vastuvõetud tekstid, 17.11.2005, P6_TA(2005)0446 . ;
– võttes arvesse nõukogu ning nõukogu, Euroopa Parlamendi ja komisjoniga kohtunud liikmesriikide valitsuste esindajate 22. novembri 2005. aasta ühisavaldust „Arengupoliitikat käsitlev Euroopa konsensus”;
– võttes arvesse oma 17. novembri 2005. aasta resolutsiooni Aafrika arengustrateegia kohta
Vastuvõetud tekstid, 17.11.2005, P6_TA(2005)0445 . ;
– võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele pealkirjaga „Euroopa Liidu Aafrika strateegia: Euro-Aafrika pakt Aafrika arengu kiirendamiseks” ( KOM(2005)0489 );
– võttes arvesse oma 12. aprilli 2005. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu rolli kohta aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel
ELT C 33 E, 9.2.2006, lk 311. ;
– võttes arvesse komisjoni 29. oktoobri 2004. aasta töödokumenti pealkirjaga „EÜ raport aastatuhande arengueesmärkide 2000–2004 kohta” ( SEK(2004)1379 );
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse arengukomisjoni raportit ( A6‑0151/2006 ),
A. arvestades, et Euroopa VKEde poliitikat ei tohiks automaatselt arengumaadesse üle kanda;
B. arvestades, et arengumaades puudub VKEde üldiselt tunnustatud määratlus;
C. arvestades, et VKEde sektor on rühm erisuguseid ettevõtteid, mis tegutsevad arengumaades erinevates turutingimustes;
D. arvestades, et VKEd on töökohtade loojad ja kodanikuühiskonna ülesehitajad;
E. arvestades, et VKEde abil on vaesuse vähendamise kaudu võimalik saavutada nii sotsiaalset kui ka majanduslikku arengut;
F. arvestades, et piiriülene tegevus on enamuses arengupiirkondades laialt levinud, mistõttu poliitika ja programmide koostamisel on vaja sellele erilist tähelepanu pöörata;
G. arvestades, et kahe või enama riigi valitsusi, piirkondlikke ja kohalikke omavalitsusi ning kodanikuühiskonna organisatsioone hõlmav piirkondlik lähenemine VKEde arengule võib olla VKEde arengu seisukohalt lahendus paljudes arengumaade piirkondades;
H. arvestades, et erilist tähelepanu tuleks pöörata VKEde rollile väikeste saareriikide majanduses;
I. arvestades, et konfliktist väljunud riikides tuleks erilist tähelepanu pöörata VKEdele kui endiste võitlejate tõhusa ühiskonda taaslõimimise vahendile;
J. arvestades, et riigiasutused peaksid püüdma hoida bürokraatia miinimumtasemel, et vältida takistuste loomist VKEde arengule;
K. arvestades, et registreerimine ei tohiks olla takistus väikeettevõtete asutamisele ega mikroettevõtete muutmisele väikeettevõteteks;
L. arvestades, et kohalike ja piirkondlike võrgustike loomine võib anda väikeettevõtetele olulist kasu;
M. arvestades, et on vaja levitada VKEde kasvu ning kohaliku majanduse ja tööhõive arengut edendavate algatuste loomise, rakendamise ja hindamise parimaid lahendusi;
N. arvestades, et kohapeal tegutsejad, nende ühendused ja muud organiseerumisvormid peavad mängima peamist rolli VKEde poliitika loomisel ja rakendamisel;
O. arvestades, et VKEdele suunatud poliitika ja programmide loomisel tuleks arvesse võtta piirkondlikke ja kultuurilisi erinevusi;
P. arvestades, et enamik mikromajanduse ettevõtjad on perepõhised ja vajavad seetõttu igasuguse VKEdele suunatud poliitika loomisel erilist tähelepanu;
Q. arvestades, et naised mängivad mikro- ja väikeettevõtete loomisel ja arendamisel olulist majanduslikku rolli ning et naiste ettevõtted tuleb isolatsioonist välja tuua;
R. arvestades, et erilist tähelepanu tuleb pöörata naiste ettevõtlusprojektidele, et vältida seda, et ajalooliselt välja kujunenud käitumine ja traditsioonid takistavad mikroettevõtluse ja VKEde algatuste loomist ja täielikku elluviimist;
S. arvestades, et ühistud mängivad olulist rolli kohaliku majanduse püsimises ning kohalike kogukondade struktureerimisel ja neile sidususe andmisel;
T. arvestades, et kohalikel asutustel on oluline roll VKEde toetamisel;
U. arvestades, et VKEde loomise poliitika võib mängida rolli mitteametliku majanduse osakaalu vähendamises;
V. arvestades, et tagada tuleks VKEde asutamise ja tegutsemise turvalisus;
W. arvestades, et ühistud tunnevad hästi traditsioonilise ühistegevuse tavasid paljudes maa- ja linnakogukondades;
X. arvestades, et uute ühistute moodustamine võib olla võimalik mitteametlike tegevuste ametlikuks muutmise viis;
Y. arvestades, et toetada tuleb investeerimiskliima ja ettevõtlusvõimaluste parandamise algatusi, mis loovad vaestele tööd ja rikkust;
Z. arvestades, et VKEd vajavad oma sektori maailmaturu konkurentsile järkjärgulise avamisega kohanemiseks piisavat aega ja suutlikkuse suurendamist; arvestades, et kriitiline mõõde peaks ühistegevuse protsesside kaudu viima sellise kriitilise massini, mida on vaja algetapi kaitse järkjärguliseks kõrvaldamiseks;
AA. arvestades, et järk-järgult tuleks ette näha ettevõtte sotsiaalse vastutuse mõiste edendamine VKEdes, et hakata seeläbi äritegevuses arvestama sotsiaalsete ja keskkonda puudutavate probleemidega;
AB. arvestades, et erilist tähelepanu tuleks pöörata VKEde sotsiaalmajanduslikule keskkonnale, näiteks inimeste hariduse ja koolituse, side- ja teabeinfrastruktuuride ning toorainele ja turgudele juurdepääsu valdkonnas;
AC. arvestades, et arenguks vajalikele teadmistele juurdepääsu võimaldavate teabesüsteemide ja partnerluse loomine on ülimalt oluline;
AD. arvestades, et VKEdel on oluline roll jätkusuutliku turismi algatuste arendamisel arengumaades;
AE. arvestades, et struktureerimata finantssüsteemid on eriti kahjulikud mikro- ja väikeettevõtete kasvu seisukohalt;
AF. arvestades, et peamised VKEdele kättesaadavad rahastamisallikad on mitteametlikud laenud mitteametlikelt ühendustelt, perelt ja sõpradelt ning väikesed säästud, jaotamata kasum ja rahaülekanded;
AG. arvestades, et stardikapitali andmine võib aidata kaasa VKEde asutamisele ja arengule;
AH. arvestades, et VKEde arengu seisukohalt on oluline juurdepääs krediidile, eriti keskmise pikkusega ja pikemaajalisele krediidile, ning finantsvahendajate tugevdamine;
AI. arvestades, et kogemused on näidanud, et naised on parimad mikrokrediidi kasutajad arengumaades, mis võimaldab neil mängida rolli kohaliku majanduse jätkusuutlikkuses;
AJ. arvestades, et AKV riikidel ja teistel arengumaadel, kaasa arvatud riiklikel ja piirkondlikel asutustel, on oma osa VKEde arengut edendavate rahaliste vahendite haldamises;
AK. arvestades, et VKEde jaoks peaks olema ennetav rahastamis- ja fiskaalpoliitika; arvestades, et erilised krediidiliinid või maksusoodustused peaksid olema osa sellisest poliitikast,
1. peab vajalikuks ühtlustada kõik olemasolevad VKEde, kaasa arvatud mikroettevõtete määratlused vähemalt piirkondlikul tasandil; arvab ühtlasi, et VKEde määratlemise kõige parem mõõdupuu on töötajate arv;
2. soovitab, et piirkonnas, kus enamuses on arengumaad, tuleks ettevõtet pidada mikroettevõtteks, kui seal töötab kuni viis inimest, väikeettevõtteks, kui seal töötab 6–25 inimest, ja keskmise suurusega ettevõtteks, kui seal töötab 26–100 inimest;
3. toetab poliitikat, mis on suunatud ettevõtete asutamise, registreerimise ja tegevuse alustamise takistuste kõrvaldamisele; palub arengumaade valitsustel hinnata olemasolevate ja tulevaste majandustegevust reguleerivate õigusaktide mõju VKEdele;
4. soovitab eritoetust ettevõtete võrgustike loomisele kohalikul ja piirkondlikul tasandil;
5. rõhutab asjaolu, et võrgustike loomist soodustavad ühingud, mis pakuvad sellist teenuste kogumit, kuhu kuuluvad õigusabi, raamatupidamine, koolitus ja õpe ning infotehnoloogia kasutamine;
6. arvab, et väikelinnades ja külades võiks sellised kogumid vajaduse korral alguse saada riigi vahendite toel ning lõpuks minna soovitavalt üle eraomandisse;
7. nõuab traditsiooniliselt piiriülese kaubandusega tegelevatele VKEdele, sealhulgas mikroettevõtetele, suunatud eripoliitikat, -programme ja -projekte;
8. rõhutab valitsuse osalemise olulisust piiriülesusele suunatud poliitikas, mis soodustab riikidevahelist usaldust, õigusaktide ja tavade ühtlustamist ning piirkondlikku arengut;
9. tuletab meelde, et VKEd, kaasa arvatud mikroettevõtted, tuginevad peamiselt perekondadele ning saavad alguse keskkonnas, kus oluline osa on endiselt kultuuril ja traditsioonidel, mistõttu neile suunatud poliitika peab olema uute õigusaktide või organiseerumisvormide rakendamise ettevalmistamisel ettevaatlik ja mõistlik;
10. kutsub üles kaasama kõik kohapeal tegutsejad VKEdega seotud poliitika loomisse ja rakendamisse kõikidel tasemetel kas otse või esindusorganisatsioonide kaudu;
11. tunnistab naiste üliolulist rolli kõikides arenguga seotud valdkondades, mille otsusetegijad liiga sageli ära unustavad, ning nõuab erilist tähelepanu naiste ettevõtlusprojektidele;
12. tunnistab kohalike asutuste rolli VKEde, sealhulgas mikroettevõtete toetamisel; arvab, et kohalikud asutused saavad algatada mikroettevõtetele ja VKEdele mõeldud ühiste teenustekogumite rakendamist, kus riik rahastab stardietappi;
13. tunnistab VKEde rolli töökohtade loojana ning rõhutab, kui oluline on muuta enamus neist töökohtadest kannustavate riiklike poliitikate ja programmide abil erioskusi mittenõudvatest erioskusi nõudvateks, hooajalistest täistöökohtadeks, ajutistest alalisteks;
14. rõhutab ühistute olulist rolli majanduse püsimises ning kohalike kogukondade struktureerimisel ja ühendamisel;
15. nõuab riiklikku poliitikat, mis aitaks arengumaades vähendada mitteametliku majanduse osakaalu; palub ka edendada algatusi, mis aitavad kaasa investeerimiskliima parandamisele ja seeläbi ka ettevõtlusvõimaluste loomisele;
16. peab ühistuid mitteametlike tegevuste ametlikuks muutmise vahendiks, kuna nad tunnevad teistest ametlikest organisatsioonivormidest paremini paljude maa- ja linnakogukondade traditsioonilist ühistegevust;
17. arvab, et ühistud on kõige parem keskkond selle tagamiseks, et ametliku sektori VKEd ei langeks tagasi mitteametlikku sektorisse;
18. tunnistavad, et VKEd vajavad oma sektori maailmaturu konkurentsile järkjärgulise avamisega kohanemiseks piisavat aega ja suutlikkuse suurendamist; tunnistab ka, et kriitiline mõõde peaks ühistegevuse protsesside kaudu viima kriitilise massini, mida on vaja algetapi kaitse järkjärguliseks kõrvaldamiseks;
19. nõuab sotsiaalse vastutuse mõiste järkjärgulist sisseviimist arengumaade VKEdes ja palub seetõttu komisjonilt kõigi asjassepuutuvate konverentside ja Cotonou lepingu
Partnerlusleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, mis allkirjastati 23. juunil 2000. aastal Cotonous (EÜT L 65, 8.3.2003, lk 27). allkirjastanud riikidega peetavate kahepoolsete arutelude kasutamist selle sisseviimise ja teadlikkuse soodustamiseks;
20. tunnistab, et usaldusväärse sotsiaalmajandusliku keskkonna loomine VKEdele on võimalik vaid siis, kui neile suunatud poliitika sisaldab meetmeid töötajate hariduse ja koolituse, side- ja teabeinfrastruktuuride võimaldamise ja toorainele ning kohalikele ja piirkondlikele turgudele kerge juurdepääsu valdkonnas;
21. kutsub üles looma VKEde partnerlusi kaasajastatud teabe ja teadmiste vahetamiseks;
22. tunnistab rolli, mida VKEd võivad mängida enamiku valdkonnapõhiste poliitikate arendamisel;
23. nõuab VKEsid toetavate usaldusväärsete rahandussüsteemide rakendamist;
24. rõhutab vajadust vältida paljudes piirkondades välja kujunenud mitteametliku krediidi ja laenude andmise tava, edendades spetsiaalselt välja töötatud finantstooteid ja mikrofinantseerimist;
25. soovitab spetsiaalse stardikapitali andmist VKEde asutamiseks ja arendamiseks;
26. soovitab poliitikat, mis soodustab juurdepääsu krediidile, eriti keskmise pikkusega ja pikemaajalisele krediidile, ning VKEde rahastamisega tegelevate finantsvahendajate tugevdamist;
27. nõuab erilise tähelepanu pööramist naistele suunatud mikrokrediidiettevõtetele, eriti piirkondades, kus naistele ei ole antud kõiki õigusi;
28. soovitab rahvusvahelist tuge ja rahastamist arengumaade rahandussektoris tegutsevatele piirkondlikele asutustele, juurutades selliselt riikidevahelist ühist lähenemist VKEde tegevusele;
29. nõuab VKEdele maksusoodustusi, eriti nende tegevuse algetapis;
30. nõuab õigusaktide reforme, mille eesmärk on kiirendada ja lihtsustada registreerimist, aga ka vähendada miinimumkapitali nõuet;
31. nõuab kohtumenetluste reforme, et ettevõtlusega seotud vaidlusi oleks võimalik lahendada kiiremini ning et tõhusamini jõustada lepinguid ja kaitsta omandiõigusi;
32. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, ELi liikmesriikide ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide (AKV) rühma valitsustele, AKV-ELi nõukogule ning AKV-ELi parlamentaarsele ühisassambleele.
SELETUSKIRI
Sissejuhatus
Tugev, läbipõimunud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) võrgustik on riigi arengu seisukohalt olulise tähtsusega.
Ei ole võimalik määratleda arengumaade VKEde ühtset mudelit, kuna iga riik on kultuuri ja tavade poolest erinev.
Sellele vaatamata võivad nad sarnaselt arenenud riikidele moodustada majanduse selgroo.
Kui nende suhtes rakendada eesmärgipärast motiveerimist, võivad nad olla jätkusuutliku arengu edasiviiv jõud.
Hea, läbipaistev ja sidus ettevõtluskliima, mis võimaldab VKEdel oma rolli mängida, on seetõttu esimene samm, millega tuleb arvestada.
Paljudes arengumaades ei ole see kliima praegu soodne.
Esineb kitsaskohti VKEde asutamisel või siis puutuvad nad tegevust alustades kokku raskustega.
Teatud juhtudel tuginevad riikide valitsused aegunud seadustele, millest mõned pärinevad koloniaalajast ja mida on seetõttu kiiresti vaja kaasajastada, et need vastaksid üleilmastunud majanduse nõuetele.
VKEde rolli tugevdamine majanduses tähendab lõppkokkuvõttes aidata neid juhtivatel inimestel siseneda jätkusuutliku kasvu tsüklisse.
See võimaldab ühtlasi tekkida keskklassil, keda on väga vaja selleks, et luua kriitiline mass, mis on asendamatu valitsustele riigi edukaks juhtimiseks suuna andmiseks.
Euroopa Parlament ei ole siiani omaalgatuslikus raportis käsitlenud arengumaade VKEde küsimust ja komisjon paigutab need ikka laiemasse erasektori konteksti.
Näiteks Cotonou leping ja uus arengupoliitikat puudutav „Euroopa konsensus” on sellise käsitluse faktilised näited.
Seetõttu tuleks komisjoni arengustrateegias sõnastada selgepiiriline VKEde poliitika, milles rõhutatakse soodsat ettevõtluskliimat.
Probleemid ja väljakutsed
Tegelemine VKEdega eeldab kokkulepet selles osas, kuidas määratleda väikesed ja keskmise ettevõtjad.
Reaalselt on olemas erinevad traditsioonilised ühistegevuse ja ettevõtluse vormid, millest paljudel puudub õiguslik seisund.
VKEd on mikroettevõtted, mis on organisatsiooni tüübilt kas eraettevõtted või ühistud, ning ELis tuntud väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, mille tegutsemisvaldkond ulatub primaarsektorist teenindussektorini.
Euroopalik VKEde mõiste (50–250 töötajat) ei ole enamiku arengumaade tegelikkust silmas pidades kohaldatav.
Nende maade VKEde määratlus võiks olla raporti positiivne tulemus, mis võimaldaks arengule suunatud poliitika ja programmide paremat kavandamist.
Teine probleem, millega on vaja tegeleda, on VKEdele suunatud riikliku poliitika rakendusala.
Kas see peaks olema suunatud ka perepõhistele mikroettevõtetele?
Kas seda peaks tegema spetsiaalsete vahendite kaudu?
Paljud sellised mikroettevõtted, näiteks kummitöökoda, rannapüügipaat, aiasaaduste või kodus kasvatatud puuviljade müügiputka, tegutsevad mitteametlikus sektoris ja need tuleks ümber kujundada, et kaasata need ametlikku sektorisse.
See kaasamine tooks kasu eelkõige neis ettevõtetes töötavatele inimestele.
Samuti on vaja luua VKEde edukat tööd soodustav ettevõtluskliima.
Raportis püütakse anda mõningaid suuniseid selle saavutamiseks.
Hea ettevõtluskliima loomiseks on vaja sidusaid meetmeid erinevates valdkondades, nagu haridus ja koolitus, teabe- ja sidevahendite võimaldamine, õigusabi ja piiratud bürokraatia, organiseerimise ja juhtimise võtted, turundus, otsene abi või üldised nõuanded, samuti juurdepääs finantsteenustele.
Tuleks kavandada ja rakendada spetsiaalselt kohandatud meetmeid, mis on asjakohased kohapeal tegutsejatele.
Neid tegutsejaid tuleks käsitleda „levitajatena".
Kui nad on koolituse saanud, peaksid nad olema suutelised õpitut kas teadmiste, töövahendite või töövõtete kujul teistele edasi anda.
Soodustada tuleb eneseabi.
Me ei tohi unustada, et paljud arengumaade kodanikud on harjunud ühistegevuslike ja kooperatiivsete organiseerumisvormidega.
Riiklikus või piirkondlikus poliitikas eksisteerivat ettevõtluskliima raamistikku, kui see on olemas, ei tohi kunagi unustada.
Kui see puudub, siis võib EL riikide valitsusi ja kohalikke omavalitsusi sellise poliitika loomisel abistada.
Teadmiste ülekanne, teave vigade vältimiseks või uued ja tõhusamad protsessid tulevad alati kasuks.
Selles kontekstis tuleb austada kohalikke tegutsejaid ja organiseerumisvorme ning nendega nõu pidada.
Neis tuleks näha partnereid.
Alati tuleb rõhutada naiste rolli.
Soovitud tulemuste saavutamiseks vajalik impulss tekib ainult siis, kui kõik tegutsejad tunnevad, et nad on protsessis osalejad.
Järkjärguline selgelt määratletud programm, millel on lihtsalt arusaadavad ajalised eesmärgid, on parem kui kasutusvalmis paketina müüdud võõra poliitika pealesurumine.
Riiklikud ja piirkondlikud poliitikad peavad sisaldama ka rahastamismeetmeid ja maksusoodustusi.
Lisaks sellele peavad riiklikud ja piirkondlikud poliitikad sisaldama reforme bürokraatia vähendamiseks, registreerimise kiirendamiseks ja tegevuslubade lihtsustamiseks.
Samuti peavad riiklikus poliitikas sisalduma kohtumenetluste reformid, et kiirendada kohtuotsuste tegemist ning kaitsta omandit ja tõhusamalt lepinguid jõustada.
Arengumaades on üldjuhul välja arenemata rahandussüsteemid, mida peetakse tugevate mikroettevõtete ja muude väikeettevõtete arengu takistajaks.
Seetõttu peavad paljud ettevõtjad kasutama mitteametlikke laene või isiklikku rahakotti tublisti kergendama, mis mõnikord seab ohtu nende oma perede elatustaseme.
Samuti tuleb vaadelda mikrofinantseerimise rolli, kuna enamik projekte viiakse ellu koos mikroettevõtetega.
EL võiks soodustada neid mikrofinantseerimistegevusi spetsiaalsete tugiprogrammide ja projektidega.
Need võivad luua töökohti ja peaksid edendama „korralikku tööd”, teisisõnu turvalisi töökohti.
Ka uute ettevõtete käivitamiseks vajalik algkapital (stardikapital) peaks olema VKEde loomisel olulisel kohal.
Maksusoodustuste võimaldamine on veel üks möödapääsmatu meede, eelkõige siis, kui mitteametlikult tegutsevaid ettevõtjaid kutsutakse ühinema ametliku majandusega.
Sellised meetmed on vaja ühendada poliitikaga, mis paneb ametlikku sektorisse liikunud VKEd seal püsima ja väldib nende langemist tagasi mitteametlikku sektorisse.
Arengumaade puhul, mis ei ole saareriigid, tuleb kindlasti vaadelda piiriülest tegevust nii ametlikus kui mitteametlikus sektoris.
Piiride kavandamisel ei ole sageli arvestatud ajalugu ja traditsioone, kultuuri ja mõnes piirkonnas sajandeid toiminud majandustegevust.
Meie ajastul on aeg vaadelda neid tegevusi teise nurga alt piirkondlike poliitikate ja programmide kaudu, viies kokku kahe või enama riigi juhid ja kohalikud ametiasutused.
See on ainuke vorm, mille abil VKEd saavad regionaliseerumisest ja üleilmastumisest rohkem kasu ning osaleda põhja-lõuna ja lõuna-põhja suunalistes tegevustes.
Väljavaated
On ilmselge, et see on keeruline teema ja paljusid konkreetseid küsimusi on vaja käsitleda üksikasjalikumalt.
Mõned teemad tuleb ehk isegi raportist välja jätta, et tekst oleks lühike ja mõistlik.
Nende meetmete rakendamine on edu võti.
Samuti on tõsi, et kuigi esitatakse üleilmseid ideid, tuleb neid kohandada kohapealsetele oludele vastavalt („mõelge globaalselt, tegutsege lokaalselt”).
Arengukomisjon võiks koostada raporti üldraamistiku, mille eesmärk on sidusa poliitika loomine arengumaade VKEde rolli tugevdamiseks, ning seejärel teha otsuse järelraportite ning täpsemate ja sügavuti minevate VKEdega seotud algatuste kohta.
MENETLUS
Pealkiri
Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad arengumaades
Menetluse number
2005/2207(INI)
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
DEVE 17.11.2005
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör nimetamise kuupäev
Jürgen Schröder 24.5.2005
Endine raportöör
Arutamine komisjonis
25.1.2006
20.2.2006
21.3.2006
25.4.2006
Vastuvõtmise kuupäev
25.4.2006
Lõpphääletuse tulemused
+
-
20
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Michael Gahler, Filip Andrzej Kaczmarek, Ģirts Valdis Kristovskis, Maria Martens, Luisa Morgantini, Toomas Savi, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Jan Zahradil
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed
Milan Gaľa, Jan Jerzy Kułakowski, Linda McAvan, Manolis Mavrommatis, Zbigniew Zaleski
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Esitamise kuupäev
27.4.2006
Märkused (andmed olemas vaid ühes keeles)
