P6_TA(2005)0086
Merelühisõit
A6-0055/2005
Euroopa Parlamendi resolutsioon merelühisõidu kohta (2004/2161(INI))
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse oma 7. juuli 2000. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta nõukogule, Euroopa Parlamendile, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele pealkirjaga " Merelühisõidu arendamine Euroopas: Dünaamiline alternatiiv säästva transpordi ketis − teine kaheaastane arenguaruanne " EÜT C 121, 24.4.2001, lk 489.
,
–
võttes arvesse oma 12. veebruari 2003. aasta resolutsiooni, millega käsitleti komisjoni valget raamatut "Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: Aeg otsustada" ELT C 43 E, 19.2.2004, lk 250.
,
–
võttes arvesse komisjoni valget raamatut " Euroopa transpordipoliitika aastani 2010: Aeg otsustada " (KOM(2001)0370 – C5-0658/2001 ),
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Merelühisõidu edendamise programm" (KOM(2003)0155),
–
võttes arvesse komisjoni teatist merelühisõidu kohta (KOM(2004)0453),
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Ühenduse suunised riigiabi kohta meretranspordile" (C(2004)0043),
–
võttes arvesse 9. ja 10. juulil 2004. aastal peetud transpordinõukogu mitteametliku kohtumise tulemusi,
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 45,
–
võttes arvesse transpordi- ja turismikomisjoni raportit ( A6-0055/2005 ),
A.
arvestades, et merelühisõit on kaupade ja reisijate vedu meritsi või siseveeteedel ning see on osa logistilisest transpordiketist Euroopas ja Euroopaga seotud piirkondades, ning arvestades, et merelühisõit on lahutamatu osa logistilisest transpordiketist tarnija ja tarbija vahel ning et see on veetranspordiviisiks geograafilises Euroopas kas ühendusesiseselt või Euroopa Liidu ja kolmandate riikide, nagu Vahemere ja Musta mere äärsed riigid, vahel,
B.
arvestades, et hiljuti kavandatud üleeuroopalise merekiirteede võrgu, eeskätt Läänemere, Lääne-Euroopa, Kagu-Euroopa ja Edela-Euroopa merekiirteede eesmärgiks peaks olema kaupade liikumise koondamine logistilistele mereteedele sel viisil, et parandada olemasolevaid merelühisõiduteenuseid või luua uusi, toimivaid, regulaarseid ja sagedasi merelühisõiduteenuseid kaupade ja reisijate vedamiseks liikmesriikide vahel, et nõnda vähendada ummikuid maanteedel ja parandada transpordiühendusi ääre- ja saarepiirkondade ning -riikidega,
C.
arvestades, et merelühisõit, mis moodustab üle 40% ühendusesisesest liiklusest, on Euroopa transpordisüsteemi lahutamatu osa, kuna merelühisõidu all mõistetakse kaupade ja reisijate merevedu või vedu mööda siseveeteed Euroopa sadamate vahel või Euroopa sadamate ja selliste Euroopa-väliste riikide sadamate vahel, mis asuvad Euroopaga piirnevate sisemerede ääres,
D.
arvestades, et merelühisõit pakub märkimisväärset potentsiaali ka reisijateveo osas,
E.
arvestades, et oma majandusliku, kaubandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase rolli täitmiseks tuleb merelühisõitu arendada; arvestades, et riikide valitsused, samuti piirkondlikud ja kohalikud võimuorganid peavad selle eesmärgi saavutamiseks osutama vajalikku poliitilist, majanduslikku ja rahalist abi, tehes seda koostöös teiste asjassepuutuvate harudega,
F.
rõhutades, et tänu merelühisõidu potentsiaalile seoses keskkonnakaitse, paljudel maanteedel probleemiks olevate ummikutega võitlemise ja kulude vähendamisega, võib merelühisõit saada veelgi tähtsamaks ja suure tulevikuga ühenduseks Euroopa ühendvedude süsteemis, eeldusel et ametivõimud ja erasektor võtavad selle igakülgse arengu tagamiseks meetmeid nii ühenduse, riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil,
G.
võttes arvesse merelühisõidu tähtsust Euroopa kõikide piirkondade, eelkõige rannikualade ja perifeersete mereäärsete piirkondade majandus- ja ühiskondlikule arengule ning sellest tulenevalt ka ühenduse ühtekuuluvusele,
H.
arvestades, et merelühisõidu areng pakub ka ainulaadset võimalust luua merendussektoris eelolevatel aastatel sadu tuhandeid töökohti,
I.
arvestades, et merelähisõit edendab kaubanduse elavdamise kaudu samuti kaugete mereregioonidega piirnevate ning ühendustest Euroopa transpordivõrgu infrastruktuuriga huvitatud kolmandate riikide sotsiaalset ja majanduslikku kasvu,
J.
korrates ideed, et kuna merelähisõidu areng sõltub peamiselt meretranspordi- ja logistikasektorist, on selle arenguks soodsate tingimuste loomiseks vältimatult vajalik Euroopa, riiklike ja piirkondlike institutsioonide sekkumine; arvestades, et selleks on tehtud positiivseid algatusi, näiteks riiklike fookuspunktide määratlemine, kokkulepped programmi Marco Polo käsitlevate ühenduse õigusaktide osas ja IMO-FAL (Rahvusvaheline Mereorganisatsioon – rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamine) vormide lihtsustatud kasutamine;
K.
tervitades piirkondlikke merelühisõidu edendamise algatusi ja merelühisõidu ühenduste loomist, näiteks Vahemere piirkonna algatust, milles osalevad Hispaania, Itaalia, Prantsusmaa, Portugal ja Kreeka, samuti liikmesriikide algatusi, millega edendatakse ja viiakse ellu merekiirteede kontseptsiooni neljas tsoonis, mis on määratletud otsusega nr 884/2004/EÜ Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsus nr 884/2004/EÜ, millega muudetakse otsust nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu arengu suuniste kohta (ELT L 167 30.4.2004, lk 1).
ja eelkõige algatusi Läänemere piirkonnas ning algatusi, mida viivad läbi Vahemere kaare riigid, sh Prantsusmaa, Hispaania ja Itaalia, ning Atlandi kaare komisjon,
1.
nõuab merelühisõidu tõhusamat edendamist Euroopa transpordisüsteemi usaldusväärse, säästva ja kindla lülina, mis on hästi integreeritud transpordiahelasse, näiteks siseveetranspordi ja raudteeühenduste abil, et vähendada ummikuid; nõuab maanteetranspordi merelühisõidule ümbersuunamise ergutamist ja ühenduste parandamist äärepoolsete piirkondade ja saartega ning meretranspordist sõltuvate liikmesriikidega, samuti piirkondade vahel, mida eraldavad looduslikud tõkked, tugevdades samas ühtekuuluvust Euroopa Liidus ning liidu ja tema naaberriikide vahel;
2.
nõuab merelühisõidu arengut takistava halduskorra vähendamist nii palju kui võimalik, tegemata samas järeleandmisi selle turvalisuse ja kindluse ning eelkõige korra osas, mis häirib logistilist protsessi ja nõrgendab nimetatud transpordiliigi konkurentsivõimet maanteetranspordiga võrreldes; on arvamusel, et korda tuleks lihtsustada ja muuta kergemaks, kasutades eelkõige täielikult ära elektroonilise side võimalusi;
3.
nõuab merelühisõidu jaoks kvaliteetsete transpordikoridoride arendamist Euroopa Liidu liikmesriikide vahel, milles osalevad täiel määral kõik avaliku ja erasektori huvitatud pooled ning kus on võimalik kasutada Euroopa Liidus hiljuti loodud vahendeid, eelkõige neid, mis puudutavad üleeuroopalist transpordivõrku ja programmi Marco Polo;
4.
nõuab, et sadamatele juurdepääsu parandamiseks nii maalt kui merelt tuleb muuta prioriteetseteks investeeringud infrastruktuuri, sealhulgas näiteks üleeuroopalise transpordivõrgu piiriülesed projektid;
5.
avaldab selles kontekstis toetust komisjoni programmidele, millega nähakse ette merelühisõidule ja siselaevandusele kohaldatava õigusliku raamistiku lihtsustamist, ergutades kooskõlas iga liikmesriigi õigusliku olukorraga eraõigusliku või avalik-õigusliku ainukontrolli süsteemi (one-stop shops) loomist haldus- ja tolliformaalsuste lihtsustamise teel, samuti mitmeliigiliste partnerluste abil, näiteks maanteetranspordi ja meretranspordi ettevõtete vahel, mis võimaldavad ka väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel ühendvedusid täiel määral ära kasutada;
6.
rõhutab nii avaliku kui erasektori kõikide huvitatud poolte vahelise koostöö vajadust merelühisõidu kvaliteedi edendamisel ja arendamisel nii piirkondlikul, riiklikul kui ka Euroopa tasandil;
7.
rõhutab merelühisõidu kui väga kiiresti ja väikese kuluga kasutuselevõetava täiendava transpordiliigi potentsiaali üleeuroopalise transpordivõrgu teatud raudteeinfrastruktuuride lõpliku valmimiseni; rõhutab näiteks tungivat vajadust alternatiivsete transpordivõimaluste järele Prantsusmaa ja Hispaania vahel kuni Montpellier´ ja Figuerase vahelise raudteetunneli avamiseni 2020. aastal;
8.
nõuab merelühisõidu edendamist keskkonnasõbraliku transpordiliigina ja seega merekiirteede rajamist vastavuses rangete keskkonnanõuetega;
Euroopa ühtne vastutussüsteem
9.
nõuab ühendvedude ahela ühtse vastutussüsteemi uue läbivaatamise alustamist ühenduse tasandil, hinnates eelkõige tsiviilvastutuse erinevaid võimalikke mudeleid ja osaledes aktiivselt rahvusvahelisel tasandil (eelkõige ÜRO rahvusvahelise kaubandusõiguse komisjonis UNCITRAL) tehtavas töös eesmärgiga luua ühtne ülemaailmne ja /või Euroopa vastutussüsteem, mis on kohandatud ühendvedude vajadustele Euroopas ning on ühtsem, lihtsam ja kasulikum süsteem;
Ühendvedude veoühikud (ILU)
10.
rõhutab vajadust lahendada ühendvedude veoühikute (ILU) standardiseerimise küsimus, töötades välja standardiseerimise vastuvõetava süsteemi, mis võimaldab kasutada lveoühikuid üldistatumalt ja tõhusamalt, tagades kõikide transpordiliikide, eelkõige mere-
,
sisevee-, raudtee- ja maanteevedude koostalitlusvõime;
11.
tuletab sellega seoses meelde oma 12. veebruari 2004. aasta seisukohta ELT C 97 E, 22.4.2004, lk 612.
erinevates transpordiliikides kasutatava veoühiku direktiivi ettepaneku esimese lugemise kohta.
Direktiiviga luuakse Euroopa erinevates transpordiliikides kasutatav veoühik, mis ühendab konteineri ja vahetusveovahendi eelised ja mida on võimalik seetõttu kasutada erinevates transpordiliikides; nõuab nõukogult ettepaneku osas ühise seisukoha vastuvõtmist, et saaks õigusloomemenetluse nii kiiresti kui võimalik lõpule viia;
Tolliküsimused
12.
meenutab, et kaupade mereveo liigina kohaldatakse merelühisõidule ühenduse tollialaseid õigusakte;
13.
avaldab toetust ühenduse tollialastes õigusaktides sisalduvate vabastuste optimaalsele kasutamisele ning tollisoodustuste edendamisele vastavalt lihtsustatud süsteemidele kaupade osas, millele kehtib vaba liikumine selleks ettenähtud regulaarlaevaliinidel;
14.
kutsub sellega seoses kõiki asjaomaseid pooli töötama välja ja kasutama uut automatiseeritud transiidisüsteemi (NCTS), mille tolliasutused on kasutusele võtnud ning mis peaks muutma merelühisõidu puhul tolliformaalsused tõhusamaks ja lühemaks;
Elektrooniline side
15.
nõuab meresadamates täiendavate elektrooniliste kassade rajamist, kus oleks võimalik sooritada kõik kohustuslikud tolliformaalsused ühekorraga;
16.
palub liikmesriikidel kaaluda võimalust pakkuda koos ühenduse vajaliku rahastamisega oma riigi sadamatele elektroonilisi sideseadmeid, kasutades igal võimalusel tsentraliseeritud elektroonilist sidesüsteemi (ainukontrolli süsteem);
17.
rõhutab, et elektroonilise side arengu kiirendamiseks tuleks kogu Euroopa Liidus kavandada ja edendada elektrooniliste sadamaühenduste rajamist ning nende lülitamist liidusisesesse ja võimaluse korral ka liidu naaberriike kaasavasse võrku, võttes arvesse juba olemasolevaid kogemusi mitmetes liikmesriikides;
Merelühisõidu tugistruktuurid
18.
tervitab Euroopa merelühisõidu võrgustiku tegevuskava ja palub merelühisõidu tutvustuskeskustel see võimalikult kiiresti ellu rakendada;
19.
tervitab merelühisõidu riiklike tutvustuskeskuste ja nende üleeuroopalise võrgustiku suure tähtsusega tööd ning palub liikmesriikidel neid kooskõlas ühenduse õigusaktidega vajalikul määral toetada;
20.
rõhutab, et kavandatud merekiirteede strateegilise keskkonnamõju hinnangu peavad teostama liikmesriigid ja komisjon üheskoos; on arvamusel, et see keskkonnamõju hinnang ei peaks uurima mitte üksnes liiklustee enda, vaid ka sadama arendamise keskkonnamõju, samuti mõju, mida avaldab vedude kulgemine ümbritsevatele aladele;
21.
kutsub komisjoni üles merelähisõitu veelgi edendama, tehes ettepanekuid selle sektori töötajate sotsiaalstandardite parandamise osas;
Keskkonnaaspektid
22.
meenutab vajadust edendada merelühisõidu keskkonna seisukohast positiivset kuvandit, eelkõige seoses veereostuse ja õhusaastega, ja kehtestada seepärast sellised keskkonnaalased nõudmised nagu madala väävlisisaldusega kütuste kasutamine ning õhku ja vette sattuvate (SOx, NOx, CO2 jt) heitmete piirangud; on arvamusel, et suuremat tähelepanu tuleks pöörata ka ministrite viiendal Põhjamere konverentsil 2002. aastal vastu võetud puhta laeva kontseptsiooni edendamisele;
23.
rõhutab siiski vajadust rangemate ühenduse õigusaktide järele merelühisõidust tingitud gaasiliste heitmete ja veereostuse kohta;
24.
kordab vajadust ergutada ja jätkata uuringuid keskkonda vähem reostavate kütuste leidmiseks;
25.
kordab vajadust uuendada statistilisi andmeid erinevate transpordiliikide kasvu kohta Euroopas, eriti maismaad pidi veetavate kaupade lähte- ja sihtkoha andmeid, et aidata ühendvedusid suunata mereveole;
Merekiirteed
26.
tunnustab merekiirteede kontseptsiooni tähtsust ja selle potentsiaali kujuneda kasulikuks vahendiks merelühisõidu edendamisel, võimaldades sobivatel juhtudel ning eelkõige infrastruktuurimeetmete kaasrahastamise kaudu ergutada üleminekut maanteetranspordilt meretranspordile või parandada sobival viisil äärepoolsete piirkondade ja turgude kesksete tsoonide vahelist ühendust;
27.
võtab teadmiseks käimasolevad arutelud merekiirteede kvaliteedimärgi üle, mille võiks välja arendada selliste merelühisõidul põhinevate ühendvedude jaoks, mis vastavad teatud arvule kvaliteedikriteeriumidele; merekiirteede kvaliteedimärki võiks omistada olemasolevale ja muule kõrge kvaliteediga tegevusele, mille puhul võetakse kohustus saavutada nõutud kvaliteeditase kas avaliku sektori vahenditest saadava toetusega, mida antakse kooskõlas ühenduse eeskirjadega (eelkõige konkurentsieeskirjadega), või ilma selleta;
28.
nõuab merekiirteedega seotud tegevuse ja merelühiliinide tõhusa, selge ja piisava rahastamiskorra vastuvõtmist, mis võimaldaks rahastamise optimaalset vastastikust täiendavust või ka lisatavust, et oleks võimalik käivitada uusi püsivaid ja elujõulisi liine (mis siiski ei tohi mingil tingimusel pärssida olemasolevaid merelühisõiduteenuseid), kaasates ühenduse eeskirju järgides vajadusel ka avalike teenustena osutatavaid liine;
29.
nõuab tungivalt, et nõudluse koondumine peaks olema esmatähtsaks kriteeriumiks meretranspordile antavat riigiabi käsitlevates ühenduse suunistes ette nähtud tingimustel;
30.
nõuab, et täpsustataks ühenduse eeskirju, mida kohaldatakse kokkulepete sõlmimisele merekiirteede kasutamise algatamise kohta, ning merelühisõidu projektide ja merekiirteede riikliku rahastamise konkurentsiga seotud tingimusi;
°
° °
31.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
