LÕPLIK
A6-0425/2006
28.11.2006
***I
RAPORT
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
(KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD))
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon
Raportöör:
Barbara Kudrycka
PE 368.065v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
antud häälte enamus
**I koostöömenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
**II koostöömenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete h äälte enamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
*** nõusolekumenetlus
parlamendi liikmete häälteenamus, v.a EÜ asutamislepingu artiklites 105, 107, 161 ja 300 ning ELi lepingu artiklis 7 toodud juhtudel
***I kaasotsustamismenetlus (esimene lugemine)
antud häälte enamus
***II kaasotsustamismenetlus (teine lugemine)
antud häälte enamus ühise seisukoha heakskiitmiseks, parlamendi liikmete häälteenamus ühise seisukoha tagasilükkamiseks või muutmiseks
***III kaasotsustamismenetlus (kolmas lugemine)
antud häälte enamus ühise teksti heakskiitmiseks
(Antud menetlus põhineb komisjoni esitatud õiguslikul alusel.)
Õigusloomega seotud tekstide kohta esitatud muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes tõstetakse muudetud tekst esile paksus kaldkirjas .
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele abiks lõpliku teksti ettevalmistamisel ja tähistab neid õigusakti osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või puudused antud tõlkeversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul tuleb saada vastavate osakondade nõusolek.
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
väliskomisjonI ARVAMUS.............................................................................................41
arengukomisjonI ARVAMUS........................................................................................51
eelarvekomisjoni ARVAMUS.......................................................................................59
MENETLUS..............................................................................................................................68
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
( KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: esimene lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2005)0123 ),
ELT C / ELTs seni avaldamata.
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artikli 63 lõike 3 punkti b, mille kohaselt esitas komisjon Euroopa Parlamendile ettepaneku ( C6‑0126/2005 );
– võttes arvesse kodukorra artiklit 51;
– võttes arvesse õiguskomisjoni arvamust ettepanekus toodud õigusliku aluse kohta, võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ning väliskomisjoni, arengukomisjoni ja eelarvekomisjoni arvamusi ( A6-0425/2006 ),
1. kiidab komisjoni ettepaneku muudetud kujul heaks;
2. palub komisjonil selle küsimuse taas Euroopa Parlamendile esitada, kui komisjon kavatseb oma ettepanekut märkimisväärselt muuta või selle muu tekstiga asendada;
3. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule ja komisjonile.
EUROOPA PARLAMENDI MUUDATUSETTEPANEKUD
Muudetud ettepanek
VÕTTA VASTU EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” raames
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 63 lõike 2 punkti b ja artikli 63 lõike 3 punkti b,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluskorra kohaselt,
ning arvestades järgmist:
Põhjendus 1
(1) Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguliseks rajamiseks näeb Euroopa Ühenduse asutamisleping ette nii meetmete vastuvõtmise isikute vaba liikumise tagamiseks koostoimes välispiirikontrolli, varjupaika ja sisserännet käsitlevate kõrvalmeetmetega, kui ka meetmete vastuvõtmise varjupaiga, sisserände ja kolmandate riikide kodanike õiguste kaitse valdkonnas.
Põhjendus 2
(2) Euroopa Ülemkogu kinnitas 15.–16. oktoobril 1999. aastal Tamperes toimunud erakorralisel kohtumisel soovi luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala.
Selleks peaks Euroopa ühise varjupaiga- ja rändepoliitika eesmärgiks olema nii kolmandate riikide kodanike õiglane kohtlemine kui rändevoogude parem juhtimine.
Põhjendus 3
(3) Tõhus ühenduse tagasisaatmispoliitika on tarvilik lisand usaldusväärsele õigusaktidel põhinevale sisserände- ja varjupaigapoliitikale ning oluline tegur võitluses ebaseadusliku sisserände vastu.
Tagasisaatmisprogrammide ja sunniviisilise tagasisaatmise rakendamiseks on liikmesriikides ette nähtud märkimisväärsed eelarvelised vahendid.
Euroopa Liidu ühised meetmed selles valdkonnas, mida toetavad asjakohased ühenduse finantsvahendid, võivad liikmesriikidele abiks olla, rõhutada riigis ebaseaduslikult viibijate tagasisaatmise vajalikkust ning aidata kaasa solidaarsuse suurendamisele liikmesriikide vahel.
Põhjendus 4
(4) Nõukogu võttis 28. veebruaril 2002 vastu Euroopa Liidus ebaseadusliku sisserände ja inimkaubanduse vastu võitlemise üldkava
EÜT C 142, 14.6.2002, lk 23. , milles ta rõhutas, et tagasivõtmise ja tagasisaatmise poliitika on ebaseadusliku sisserände vastase võitluse lahutamatu ja oluline osa ning määratles kaks elementi, millel ühenduse tagasisaatmise poliitika peaks tuginema, milleks on ühised põhimõtted ja ühised meetmed liikmesriikide vahelise halduskoostöö tõhustamise raames.
Põhjendus 5
(5) Komisjoni 14. oktoobri 2002. aasta riigis ebaseaduslikult viibijate tagasisaatmist käsitleval teatisel põhinev nõukogu 28. novembri 2002. aasta tagasisaatmismeetmete programm käsitleb tervet rida meetmeid tagasisaatmise korralduse kohta liikmesriikides, mis hõlmavad kolmandate riikide kodanike nii sunniviisilist tagasisaatmist kui ka vabatahtlikku tagasipöördumist ja samuti tagasisaatmise olulisemaid etappe, kaasa arvatud ettevalmistavaid ja järelmeetmeid.
Põhjendus 6
(6) Oma 19. ja 20. juuni 2003. aasta kohtumisel Thessalonikis kutsus Euroopa Ülemkogu komisjoni üles läbi vaatama kõiki ühenduse spetsiaalse tagasisaatmist käsitleva vahendiga seotud aspekte, et toetada eelkõige tagasisaatmismeetmete programmis sätestatud prioriteete.
Põhjendus 6 a (uus)
6 a.
Meenutades samuti, et nõukogu 2. novembri 2004. aasta järeldustes ühise tagasivõtmispoliitika eduka arendamise prioriteetide kohta rõhutati, et ühenduse tagasivõtulepingud aitavad oluliselt kaasa tõhusale ühisele rände juhtimisele ning neil on tähtis osa võitluses ebaseadusliku sisserändega.
Need on olulisteks elementideks ka Euroopa Liidu ja ebaseaduslike sisserändajate päritolu-, varasema elukoha või transiidiriikide vahelise dialoogi ja koostöö raames.
Põhjendus 7
(7) Pärast nõukogu 8. juuni 2004. aasta istungi järeldusi, milles nõukogu kutsus eelarvepädevaid institutsioone üles ettevalmistavaid meetmeid kättesaadavaks tegema ja palus komisjonil arvestada nõukogu arvamust integreeritud tagasisaatmiskavade arendamise kohta tihedas koostöös liikmesriikidega, algatati ettevalmistavad meetmed aastateks 2005 ja 2006.
Põhjendus 8
(8) Euroopa Ülemkogu kutsus oma 4. ja 5. novembri 2004. aasta Brüsseli kohtumisel vastu võetud Haagi programmis üles alustama Euroopa Tagasisaatmisfondi (edaspidi „fond”) ettevalmistavat etappi ja fondi loomist 2007. aastaks, võttes arvesse ettevalmistava etapi hindamise tulemusi.
Põhjendus 9
(9) 2004. aasta novembris võttis nõukogu teadmiseks eesistujariigi aruande, milles analüüsiti konkreetsetesse riikidesse tagasisaatmise parimaid teadaolevaid meetodeid.
Aruandes toodi välja palju võimalusi ning vajadus praktilisemat laadi liikmesriikidevaheliseks koostööks tagasisaatmise valdkonnas.
Aruandes esitati võimalused paremini integreeritud lähenemiseks nii tagasisaatmispoliitikale kui üldistele poliitikatele siseriiklikul ja ühenduse tasandil.
Lisaks oli aruandes välja toodud liikmesriikide parimad tavad seoses kolmandate riikide kodanike vabatahtliku tagasipöördumise või sunniviisilise tagasisaatmisega oma päritolu- või transiidiriiki, näiteks toetatud vabatahtliku tagasisaatmise programmide edendamine, mis tegelevad püsiva vabatahtliku tagasipöördumise, tagasipöördumisalase nõustamise ning ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamisega, sh tšarterlennud.
Põhjendus 10
(10) Ühenduse käsutuses peab olema vahend, mille eesmärgiks on tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise põhimõtte alusel toetada ja edendada liikmesriikide jõupingutusi tagasisaatmise haldamise kõigi aspektide parandamisel, ning toetada […] tagasisaatmist käsitlevate ühenduse õigusaktidega kehtestatud ühiste tagasisaatmisstandardite õiglast ja tõhusat rakendamist.
Põhjendus 11
(11) Käesoleva vahendiga ei nähta ette rahastamist 2007. aastaks, et oleks võimalik võtta arvesse tagasisaatmisalaste ettevalmistavate meetmete (2005–2006) tulemusi, millele antakse hinnang komisjoni aruandes.
Põhjendus 12
(12) Asjaomased ühised standardid on eelkõige nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiiv 2001/40/EÜ kolmandate riikide kodanike väljasaatmisotsuste vastastikuse tunnustamise kohta
EÜT L 149, 2.6.2001, lk 34. ja sellega kaasnev nõukogu 23. veebruari 2004. aasta otsus 2004/191/EÜ, millega kehtestatakse kolmandate riikide kodanike väljasaatmise otsuste vastastikust tunnustamist käsitleva, nõukogu 28. mai 2001. aasta direktiivi 2001/40/EÜ kohaldamisest tuleneva rahalise tasakaalustamatuse kompenseerimise kriteeriumid ja praktiline kord
ELT L 60, 27.2.2004, lk 55. , ning nõukogu otsus 2004/573/EÜ, mis käsitleb ühiste lendude korraldamist, et saata kahe või enama liikmesriigi territooriumilt tagasi kolmandate riikide kodanikke, kelle suhtes kehtib individuaalne tagasisaatmiskorraldus
ELT L 261, 6.8.2004, lk 28. .
Põhjendus 13
(13) See hõlmab ka ühenduse tulevasi vahendeid, näiteks vahendit liikmesriikide poolt ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise ühiste standardite ja menetluste kohta, mis peaks Euroopa Liidus tagama võrdsed tingimused tagasisaatmismenetluste osas ning määratleks seega liikmesriikide tagasisaatmismeetmete tingimused ja ulatuse.
Põhjendus 13 a (uus)
13 a.
Liikmesriigid peaksid tagama, et pagulasfondi alusel võetud meetmetega austatakse põhiõigustest tulenevaid kohustusi, mis on kajastatud eelkõige Euroopa inimõiguste konventsioonis, Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, 28. juuli 1951. aasta Genfi konventsioonis pagulasseisundi kohta, mida on muudetud 31. jaanuari 1967. aasta New Yorgi protokolliga, ning, vajadusel muudes asjakohastes rahvusvahelistes õigusaktides, näiteks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1989. aasta lapse õiguste konventsioonis.
Põhjendus 13 b (uus)
Pidades silmas, et kollektiivne väljasaatmine on Euroopa inimõiguste konventsiooni protokolli 4 kohaselt keelatud, võib käesoleva otsuse kohaselt abikõlblike ühiste tagasisaatmisoperatsioonide kaudu tagasi saata ainult isikuid, kelle suhtes kehtib individuaalne tagasisaatmiskorraldus.
Põhjendus 13 c (uus)
Pidades silmas fondi ulatust ja eesmärki, ei saa see mingil juhul toetada meetmeid, mis on seotud inimeste kinnipidamiseks mõeldud alade ja keskustega kolmandates riikides.
Põhjendus 13 d (uus)
Vastavalt nõukogu poolt 2002. aasta novembris heaks kiidetud tagasisaatmismeetmete programmile ning nagu pidevalt kinnitatud selle valdkonna ELi dokumentides, näiteks eelkõige nõukogu 2005. aasta novembris vastu võetud järeldustes vabatahtliku tagasipöördumise kohta, on vabatahtlik tagasipöördumine tagasisaatmise suhtes rakendatava tasakaalustatud, tõhusa ja püsiva lähenemisviisi oluline osa.
Liikmesriike tuleks julgustada eelistama võimaluse korral vabatahtlikku tagasipöördumist.
Põhjendus 14
(14) Tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise raames võetud abikõlblike meetmetega tuleks võtta arvesse haavatavate isikute eriolukorda.
Põhjendus 15
(15) Et edendada tagasisaatmismenetluste haldamise tõhusust siseriiklikul tasandil, peaks fondi tegevus hõlmama ka meetmeid, mis seonduvad selliste isikute vabatahtliku tagasipöördumisega, kes pole kohustatud territooriumilt lahkuma, nagu näiteks varjupaigataotluse esitanud isikud, kes pole veel eitavat vastust saanud või isikud, kes saavad rahvusvahelist kaitset nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (kolmandate riikide kodanikele ja kodakondsuseta isikutele pagulasseisundi või muud liiki rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatuse omistamise miinimumnõuete ja pakutava kaitse sisu kohta)
ELT L 304, 30.9.2004, lk 12. tähenduses või isikud, kes saavad ajutist kaitset nõukogu 20. juuli 2001. aasta direktiivi 2001/55/EÜ (miinimumnõuete kohta ajutise kaitse andmiseks ümberasustatud isikute massilise sissevoolu korral ning meetmete kohta liikmesriikide jõupingutuste tasakaalustamiseks nende isikute vastuvõtmisel ning selle tagajärgede kandmisel) tähenduses
EÜT L 212, 7.8.2001, lk 12. .
Põhjendus 16
(16) Kõnealune vahend luuakse osana ühtsest raamistikust, mis koosneb käesolevast otsusest, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusest, millega luuakse Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusest, millega luuakse välispiirifond aastateks 2007–2013 ja nõukogu otsusest, millega luuakse aastateks 2007–2013 Euroopa Fond Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimiseks , ning mille eesmärgiks on käsitleda kohustuste võrdset jaotamist finantskoormuse osas, mis on seotud liidu välispiiri integreeritud haldamise sisseseadmise ning Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotise kohaselt välja töötatud ühise varjupaiga- ja sisserändepoliitika rakendamisega.
Põhjendus 17
(17) Käesoleva vahendi esmane eesmärk peaks olema tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise edendamine siseriiklikul tasandil.
Liikmesriike ergutatakse ellu viima tagasisaatmisoperatsioone integreeritud tagasisaatmismeetmete kavade alusel, milles analüüsitakse liikmesriigis valitsevat olukorda seoses sihtelanikkonnaga, seatakse eesmärgid seoses kavandatavate operatsioonidega ning koostöös asjaomaste sidusgruppide, nagu ÜRO pagulaste Ülemkomissari Amet ja rahvusvahelised rändeorganisatsioonid, pakutakse välja tagasisaatmisskeeme, mis keskenduvad tõhusa ja püsiva tagasisaatmise tagamisele erinevate meetmete kaudu.
Vajadusel tuleks integreeritud tagasisaatmiskavu regulaarselt hinnata ja kohandada.
Põhjendus 18
(18) Et soodustada isikute, eelkõige selliste isikute kes pole kohustatud territooriumilt lahkuma, vabatahtlikku tagasipöördumist , tuleb sellistele tagasipöördujatele ette näha stiimulid nagu sooduskohtlemine tugevdatud tagasisaatmisabi näol.
Selline vabatahtlik tagasipöördumine on tagasipöördujate väärika tagasipöördumise huvides ja kulutõhususe seisukohast ka ametiasutuste huvides.
Liikmesriike tuleks julgustada eelistama vabatahtlikku tagasipöördumist.
Põhjendus 19
(19) Poliitilisest vaatepunktist on vabatahtlik tagasipöördumine ja sunniviisiline tagasisaatmine siiski omavahel seotud ning toetavad teineteist ja liikmesriike tuleks tagasisaatmise haldamisel ergutada nende kahe viisi vastastikkust täiendavust toetama.
Sunniviisiline tagasisaatmine on silmnähtavalt vajalik Euroopa Liidu sisserände- ja varjupaigapoliitika ja liikmesriikide sisserände- ja varjupaigasüsteemide ühtsuse tagamiseks.
Seega on sunniviisilise tagasisaatmise võimalus antud poliitika edukuse ja õigusriigi kehtestamise eelduseks, mis omakorda on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomise seisukohalt esmatähtis.
Seega peaks käesolev vahend toetama liikmesriikide meetmeid sunniviisilise tagasisaatmise lihtsustamiseks.
Põhjendus 20
(20) Lisaks kohtavad liikmesriigid suurimaid takistusi sageli just sunniviisilise tagasisaatmise valdkonnas.
Üks oluline takistus on ebamäärasus seoses asjaomase isiku tuvastamisega ja/või tema vajalike reisidokumentide puudumine.
Liikmesriike tuleb ergutada parandama koostööd kolmandate riikide konsulaaresindustega ning suurendama omavahelist teabevahetust ja operatiivkoostööd selliste esindustega suhtlemisel.
Põhjendus 21
(21) Peale selle peab käesolev vahend seda kohaseks pidavates liikmesriikides tingimata toetama konkreetseid tagasisaadetavatele suunatud meetmeid tagasisaatmise sihiks olevas riigis, et esmalt tagada tulemuslik, heades tingimustes tagasipöördumine oma linna või päritolupiirkonda ja teiseks, et toetada nende püsivat taasintegreerimist oma kogukonda.
Nimetatud meetmed ei peaks sisaldama üldist abi kolmandatele riikidele ning peaksid olema abikõlblikud ainult siis ja sellisel määral, kui on vajalik selliste tegevuste jätkamiseks, mis on algatatud ja ellu viidud peamiselt liikmesriikide territooriumil ning integreeritud tagasisaatmiskava alusel.
Põhjendus 21 a (uus)
21 a.
Lisaks peavad kõnealused meetmed tekitama sünergia ühenduse välisabi vahendite kaudu toetatavate meetmetega, eelkõige rände ja varjupaiga valdkondade temaatiliste programmidega.
Põhjendus 22
(22) Nõukogu 26. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 2007/2004 (Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri asutamise kohta) asutatud agentuuri üheks ülesandeks on tagada vajalik toetus liikmesriikide ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korraldamiseks ning määratleda parimad meetodid reisidokumentide saamiseks ja liikmesriikide territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks.
Seega peab agentuur tagama, et oleksid täidetud tingimused tõhusa ja liikmesriikide vahel koordineeritud tagasisaatmiskorra olemasoluks, jättes ühiste tagasisaatmisoperatsioonide täidesaatmise ja korraldamise pädevate siseriiklike teenistuste ülesandeks.
Seega peaks agentuur saama kasutada käesoleva vahendi raames ühenduse meetmetega kättesaadavaks tehtud vahendeid.
Põhjendus 23
(23) Fondi poolt pakutav toetus on tõhusam ja parema suunitlusega, kui abikõlblike meetmete kaasrahastamine põhineb strateegilistel mitmeaastastel programmidel , mille iga liikmesriik koostöös komisjoniga koostab .
Põhjendus 24
(24) Komisjoni poolt vastu võetud strateegiliste suuniste alusel peaks iga liikmesriik ette valmistama mitmeaastase programmdokumendi, milles arvestatakse liikmesriigi konkreetset olukorda ja vajadusi ning milles määratletakse tema arengustrateegia, mis peaks olema aastaprogrammides loetletud meetmete rakendamise raamistikuks .
Põhjendus 25
välja jäetud
Põhjendus 26
välja jäetud
Põhjendus 27
(27) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust)
EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. artikli 53 lõike 1 punktis b viidatud liikmesriikidega koostöös teostatavat eelarve täitmist silmas pidades tuleks täpsustada tingimusi, mille puhul komisjonil on õigus täita oma ülesandeid Euroopa ühenduste üldeelarve rakendamisel, ning selgitada liikmesriikide koostöökohustusi.
Kõnealuste tingimuste kohaldamise teel on komisjonil võimalik veenduda, et liikmesriigid kasutavad fondi seaduslikul ja nõuetekohasel viisil ning kooskõlas finantsmääruse artiklis 27 ja artikli 48 lõikes 2 sätestatud usaldusväärse finantshalduse põhimõttega.
Põhjendus 28
(28) Komisjon peaks objektiivse ja läbipaistva metoodika alusel kehtestama olemasolevate kulukohustuste assigneeringute suunava jaotuse.
Põhjendus 29
välja jäetud
Põhjendus 30
(30) Liikmesriigid peaksid võtma vajalikud meetmed, et tagada haldus- ja kontrollisüsteemide nõuetekohane toimimine.
Selleks tuleb kehtestada üldpõhimõtted ja funktsioonid, mida süsteemid kõikide programmide puhul täitma peavad.
Põhjendus 31
välja jäetud
Põhjendus 32
(32) (32) Vastavalt subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetele lasub põhivastutus meetmete rakendamise ja kontrolli eest liikmesriikidel.
Põhjendus 33
(33) Mitmeaastaste ja aastaprogrammide tõhusa ja nõuetekohase rakendamise tagamiseks tuleks täpsustada liikmesriikide kohustused seoses haldus- ja kontrollisüsteemidega, kulude tõendamisega ning eeskirjade eiramise ja ühenduse õiguse rikkumise ennetamise, avastamise ja kõrvaldamisega.
Eriti halduse ja kontrolli puhul on liikmesriikide jaoks vaja kehtestada kord, mille alusel nad kinnitavad süsteemide olemasolu ja nõuetekohast toimimist.
Põhjendus 34
(34) Ilma et see piiraks komisjoni volitusi finantskontrolli osas, tuleks toetada liikmesriikide ja komisjoni koostööd selles valdkonnas.
Põhjendus 35
(35) Käesoleva vahendiga toetatavate meetmete tõhusus ja mõju sõltuvad ka nende hindamisest.
Sellega seoses tuleb ette näha liikmesriikide ja komisjoni vastutus ning hindamise usaldusväärsust tagav kord.
Põhjendus 35 a (uus)
35 a.
Pidades silmas ühenduse poolse rahastamise nähtavuse tähtsust, peaks komisjon andma juhiseid sellele kaasa aitamiseks, et iga asutus, valitsusväline organisatsioon, rahvusvaheline organisatsioon või mis tahes muu organ, mis sellest fondist toetust saab, seda nõuetekohaselt esile tõstaks, võttes arvesse teiste koostöös hallatavate vahendite, näiteks struktuurifondide puhul kasutatavat praktikat.
Põhjendus 36
(36) Meetmeid tuleks hinnata, pidades silmas vahehindamist ja mõju hindamist ning hindamisprotsess peaks moodustama osa projekti järelevalvekorraldusest.
Põhjendus 37
(37) Käesoleva otsusega kehtestatakse programmi kogu kehtivusajaks finantsraamistik, mis kujutab endast peamist juhist eelarvepädevatele institutsioonidele Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe (eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta
ELT C 139, 14.6.2006, lk 1. ) punkti 37 tähenduses.
Põhjendus 38
(38) Kuna kavandatava meetme eesmärki, milleks on riigis ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise toetamine ühiste standardite ja tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise raames, ei suuda liikmesriigid täielikult saavutada ning seetõttu võib seda käesoleva meetme ulatuse või toime tõttu paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
Põhjendus 39
(39) Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ
EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11). , millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.
39 a.
Eelkõige on kontrolliga regulatiivmenetlust vaja kasutada üldmeetmete puhul, mille eesmärgiks on käesoleva otsuse vähemoluliste sätete muutmine, sealhulgas mõningaid selliseid sätteid välja jättes või käesolevat otsust uute vähemoluliste sätete lisamisega täiendades; sellistele meetmetele on osutatud käesoleva otsuse artikli 19 lõikes 4.
Strateegiliste suuniste vastuvõtmisel ning tõhususe tagamiseks tuleks kontrolliga regulatiivmenetlusele kohaldatavaid tähtaegu lühendada.
Põhjendus 40
(40) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
Põhjendus 41 (uus)
(41) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt on Iirimaa 6. septembri 2005. aasta kirjaga teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
Põhjendus 42 (uus)
(42) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik 27. oktoobri 2005. aasta kirjaga teatanud oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.
Põhjendus 43 (uus)
(43) Vastavalt asutamislepingu artikli 67 lõike 2 teisele taandele kohandatakse nõukogu otsusest 2004/927/EÜ lähtuvalt asutamislepingu artiklis 251 osutatud menetlust asutamislepingu artikli 62 lõikega 1, selle artikli lõike 2 punktiga a ja lõikega 3 ning artikli 63 lõike 2 punktiga b ja selle artikli lõike 3 punktiga b hõlmatud valdkondades.
Põhjendus 44 (uus)
(44) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on esitanud oma arvamuse.
Põhjendus 45 (uus)
(45) Regioonide Komitee on esitanud oma arvamuse.
I JAOTIS EESMÄRGID JA ÜLDEESKIRJAD
I PEATÜKK SISU, EESMÄRGID JA MEETMED
Artikkel 1
Sisu ja kohaldamisala
Käesoleva otsusega luuakse ajavahemikuks 1. jaanuar 2008 kuni 31. detsember 2013 Euroopa Tagasisaatmisfond, edaspidi „fond”, osana ühtsest raamistikust, mis sisaldab samuti Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust, millega luuakse Euroopa Pagulasfond aastateks 2008–2013, Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust, millega luuakse välispiirifond aastateks 2007–2013 ning nõukogu otsust, millega luuakse aastateks 2007–2013 Euroopa Fond Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimiseks, et aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele ning solidaarsuse põhimõtte kohaldamisele liikmesriikide vahel .
Käesoleva otsusega määratletakse fondi eesmärgid, selle rakendamine, olemasolevad rahalised vahendid ja kriteeriumid olemasolevate rahaliste vahendite eraldamiseks.
Otsusega kehtestatakse nii fondi haldamise eeskirjad, kaasa arvatud finantseeskirjad, kui ka järelevalve- ja kontrollimehhanismid, mis põhinevad kohustuste jaotamisel komisjoni ja liikmesriikide vahel.
Artikkel 2
Fondi üldeesmärk
1
1.
Fondi üldeesmärk on toetada liikmesriikide jõupingutusi tagasisaatmise korraldamise kõigi aspektide parandamisel, rakendades integreeritud haldamise põhimõtet ning tagades, et liikmesriikide poolt ühiselt võetavaid meetmeid või siseriiklikult ühenduse eesmärkide täitmise nimel võetavaid meetmeid võetakse vastavalt liikmesriikide vahelise solidaarsuse põhimõttele , võttes arvesse ühenduse õigusakte antud valdkonnas ja täielikult järgides põhiõigusi.
2.
2.
Fond toetab liikmesriikide või komisjoni algatusel tehnilise abi rahastamist.
Artikkel 3
Konkreetsed eesmärgid
1.
Fond toetab järgmisi konkreetseid eesmärke:
(a) tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise juurutamine ning selle korralduse ja rakendamise parandamine liikmesriikides;
b) liikmesriikide vahelise koostöö tõhustamine tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise raames ja tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise rakendamine;
c) tagasisaatmist käsitlevate ühisnormide tõhusa ja ühtse rakendamise edendamine kooskõlas poliitiliste arengutega antud valdkonnas.
2.
2.
Tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamine hõlmab eelkõige seda, et liikmesriigi pädevad asutused arendavad välja ja rakendavad integreeritud tagasisaatmiskavad:
· – mis põhinevad põhjalikul hinnangul, mis käsitleb sihtelanikkonna või tagasisaatmisega seonduva spetsiifilise teema olukorda liikmesriigis ning kavandatud operatsioonidega seotud väljakutseid (näiteks seoses reisidokumentide hankimisega ja muude praktiliste tagasisaatmist takistavate asjaoludega), võttes vajadusel arvesse asjakohaste juhtumite arvukust .
Põhjalik hinnang koostatakse koostöös kõigi asjaomaste ametiasutuste ja partneritega; ning
− millega püütakse luua terve rida meetmeid, mis toetavad kolmandate riikide kodanike (eelkõige selliste kodanike, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja seal viibimise tingimustele) vabatahtliku tagasipöördumise süsteeme ning vajadusel viima nende isikute suhtes ellu sunniviisilisi tagasisaatmisoperatsioone, pidades täielikult kinni humanitaarpõhimõtetest ja austades nende isikute väärikust; ning
välja jäetud
− mis sisaldavad programmi ja/või ajakava ning vajadusel näevad ette korrapärase hindamise mehhanismi, mis võimaldab programmi kohandada ja hinnata selle tegelikku mõju;
− mis sisaldavad, kui liikmesriigid seda vajalikuks peavad, meetmeid pädevate haldus-, õiguskaitse- ja õigusasutuste vahelise koostöö hõlbustamiseks valitsuse eri tasanditel.
3.
Integreeritud tagasisaatmiskavad keskenduvad eelkõige tõhusale ja püsivale tagasisaatmisele, kasutades selleks meetmeid, nagu piisav teavitamine enne lahkumist, reisi korraldamine, transiit tagasisaatmise sihtpunktiks olevas riigis nii vabatahtliku tagasipöördumise kui sunniviisilise tagasisaatmise korral.
Vabatahtlikele tagasipöördujatele tuleks vabatahtliku tagasipöördumise toetamiseks ette näha võimalikult palju stiimuleid, näiteks abi tagasisaatmisel.
Vajadusel võivad liikmesriigid toetada ka vastuvõtmist ja taasintegreerimist.
Artikkel 4
Abikõlblikud meetmed liikmesriikides
1.
Fondist abi saamise tingimustele vastavad artikli 3 lõike 1 punktis a sätestatud eesmärgiga seotud meetmed, mis sisaldavad eelkõige järgmist:
a) tõhusa, stabiilse ja püsiva koostöö sisseseadmine või arendamine liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, eesmärgiga saada kolmandate riikide kodanikele reisidokumendid ning tagada kiired ning edukad tagasisaatmised ;
b) selliste lahenduste edendamine, mis võimaldavad varjupaiga- ja sisserändemenetluste raames võimalikult kiiresti edastada teavet tagasisaatmise kohta ning julgustada kolmandate riikide kodanikke kasutama vabatahtliku tagasipöördumise võimalust;
c) kolmandate riikide kodanike vabatahtliku tagasipöördumise lihtsustamine, eelkõige toetatud vabatahtliku tagasipöördumise programmide kaudu, eesmärgiga tagada tõhus ja püsiv tagasisaatmine;
c a) keskvalitsuse tasandi, piirkondlike, kohalike, munitsipaal- ja muude riiklike ametiasutuste erinevate tasandite vahelise koostöö vormide väljatöötamine, mis võimaldab ametnikel saada kiiresti teavet teiste liikmesriikide kogemuste ja rakendatava praktika kohta ning võimalusel vahendeid koondada;
d) selliste kolmandate riikide kodanike, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja seal viibimise tingimustele , sunniviisilise tagasisaatmise lihtsustamine ja elluviimine, eesmärgiga suurendada sisserändepoliitika usaldusväärsust ja ühtsust ning lühendada sunniviisilist väljasaatmist ootavate isikute kinnipidamise aega.
[sarnane punktiga c komisjoni ettepanekus]
2.
Fondist abi saamise tingimustele vastavad artikli 3 lõike 1 punktis b sätestatud eesmärgiga seotud meetmed, eelkõige:
(a) koostöö päritolu- , varasema elukoha või transiidiriiki käsitleva teabe kogumisel ja edastamisel potentsiaalsetele tagasisaadetavatele;
(b) koostöö tõhusa, stabiilse ja püsiva operatiivkoostöö arendamisel liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, et lihtsustada konsulaarabi andmist kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks vajalike reisidokumentide saamisel ning tagada kiired ja tõhusad tagasisaatmised ;
(c) ühiste integreeritud tagasisaatmiskavade koostamine ja rakendamine, kaasa arvatud ühised vabatahtliku tagasipöördumise programmid teatavate päritolu-, varasema elukoha või transiidiriikide või piirkondade jaoks;
(d) uuringud tagasisaatmise valdkonnas asetleidva liikmesriikide vahelise halduskoostöö hetkeolukorra ja selle tõhustamise kohta ning rahvusvaheliste ja valitsusväliste organisatsioonide rolli kohta antud kontekstis;
(e) teabe- ja parimate tavade vahetus, toetus ja nõustamine seoses eriliselt/eritihaavatavate sihtrühmade tagasisaatmisega;
(f) seminaride korraldamine, mis keskenduvad konkreetsetes kolmandates riikides ja/või piirkondades kasutatavatele parimatele tavadele ning mille sihtrühmaks on valdkonnas tegutsevad praktikud;
(g) ühised meetmed, mis võimaldavad tagasivõetud isikute vastuvõtmist päritolu-, varasema elukoha või transiidiriikides;
(h) selliste meetmete ühine väljatöötamine, millega tagatakse isikute püsiv tagasipöördumine nende päritolu- või varasemasse elukohariiki.
välja jäetud
3.
Fondist abi saamise tingimustele vastavad artikli 3 lõike 1 punktis c sätestatud eesmärgiga seotud meetmed, eelkõige:
a) pädevate asutuste suutlikkuse suurendamine, et nad suudaksid võimalikult kiiresti vastu võtta kvaliteetseid tagasisaatmist käsitlevaid otsuseid;
b) pädevate haldusasutuste suutlikkuse tõstmine, et nad suudaksid väljasaatmisotsuseid kiiresti ellu viia/jõustada, arvestades seejuures täielikult inimväärikust ja asjaomaseid, selliseid operatsioone käsitlevaid Euroopa julgeolekustandardeid;
c) kohtuasutuste suutlikkuse tõstmine, et nad suudaksid kiiremini edasikaevatud tagasisaatmisotsuseid läbi vaadata;
d) seminaride ja ühiste koolituste korraldamine pädevate riiklike, piirkondlike, kohalike, munitsipaal- ja muude pädevate haldus-, õiguskaitse- ja õigusasutuste töötajatele tagasisaatmisoperatsioonide õiguslike ja praktiliste aspektide kohta;
e) pädevate haldusasutuste suutlikkuse tõstmine, et tõhusalt rakendada vastastikust tunnustamist ja tagasisaatmisoperatsioone puudutavaid ühiseid menetlusi, kaasa arvatud Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri soovitused, tegevusstandardid ja parimad tavad tagasisaatmise valdkonnas.
4.
Lõigetes 1–3 sätestatud meetmed tõhustavad eelkõige asjaomaste Euroopa ühist sisserände- ja tagasisaatmispoliitikat käsitlevate ühenduse õigusaktide sätete kohaldamist.
välja jäetud
Osa endise lõike 5 sisust on üle viidud preambulasse (põhjendus 14)
Artikkel 5
Abikõlblikud tegevused liikmesriikides
Toetatavad tegevused võivad sisaldada järgmisi meetmeid:
a) kõikidel tagasisaatmisjuhtudel kolmandate riikide kodanike üldine teavitamine tagasisaatmisest, üksikisikute nõustamine vabatahtliku tagasipöördumise võimaluste osas, tõlkekulud, asendamatute reisidokumentide hankimine , vajalike lahkumiseelsete tervisekontrollide kulud, tagasisaadetavate ja nende saatjate, sealhulgas meditsiinipersonali ja tõlkide , reisi- ja toidukulud ning saatjate, sealhulgas meditsiinipersonali ja tõlkide, majutuskulud , transpordikulud liikmesriigis ja lõplikku sihtpunkti tagasisaatmise sihtriigis ning koostöö päritolu-, varasema elukoha või transiidiriigi ametiasutustega;
a a) kõikidel tagasisaatmisjuhtudel spetsiaalne abi haavatavatele isikutele nagu alaealised, saatjata alaealised, puudega inimesed, vanurid, rasedad, alaealiste lastega üksikvanemad ning piinatud või vägistatud isikud või isikud, kelle suhtes on tarvitatud muud psühholoogilist, füüsilist või seksuaalset vägivalda;
b) kolmandate riikide kodanike, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja seal viibimise tingimustele , sunniviisilise tagasisaatmise ühiste tagasisaatmisoperatsioonide korral ka tagasisaadetavate ja nende osalevast liikmesriigist pärit saatjate reisi-, toidu- ja ajutise majutuse kulud korraldavas liikmesriigis enne lahkumist;
c) kolmandate riikide kodanike, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja seal viibimise tingimustele, vabatahtliku tagasipöördumise korral ka toetuse osutamine tagasisaadetavatele tagasisaatmise ettevalmistamiseks ning tagasisaatmiseelsed põhikulud;
d) kolmandate riikide kodanike, kes ei ole kohustatud liikmesriigi territooriumilt lahkuma, vabatahtliku tagasipöördumise korral ja teistel juhtudel , kui liikmesriigid seda kohaseks peavad, ka piiratud finantseraldised , millega rahastatakse esmaseid tagasisaatmisjärgseid kulusid, tagasipöörduja isiklike esemete transporti, kohast ajutist majutust tagasisaatmise sihtriigis esimestel päevadel pärast tagasisaatmist kas vastuvõtukeskuses või vajadusel hotellis, abi koolitusel ja töökoha otsimisel ning vajadusel piiratud ulatuses starditoetust majandustegevuse alustamiseks;
e) pädevate haldus-, õiguskaitse- ja õigusasutuste töötajate väljaõpe ja koolitus, neisse kategooriatesse kuuluvate teistest liikmesriikidest pärinevate töötajate lähetamine, et tagada tagasisaatmisalaste ühisstandardite tõhus ja ühtlane rakendamine ja rahvusvahelistest õigusaktidest tulenevate ja tagasisaadetavate kohtlemist mõjutavate kohustuste täitmine ning tugevdada koostööd ning edendada lähetusi tagasisaatmispoliitika tulemuste hindamiseks kolmandates riikides;
f) reisidokumentide saamiseks ja kiirete väljasaatmismenetluste tagamiseks kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega tehtava operatiivkoostöö korral reisi- ja majutuskulud liikmesriikides kolmandate riikide kodanike isikusamasuse tuvastamise ja nende reisidokumentide kontrollimise eest vastutavate ametiasutuste ja teenistuste töötajatele;
g) kolmandate riikide kodanike, kes ei ole kohustatud liikmesriigi territooriumilt lahkuma , taasintegreerimismeetmete korral rahalised stiimulid ja muud lühiajalised tagasipöördunu isikliku arenguga seotud meetmed, mis on vajalikud taasintegreerumise käivitamiseks, näiteks koolitus, abi väljaõppel ja töökoha leidmisel, stardiabi majandustegevuse alustamiseks ja tagasisaatmisjärgne abi ja nõustamine;
h) kolmandate riikide kodanike, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja seal viibimise tingimustele, taasintegreerimismeetmete korral ja juhul, kui liikmesriik seda vajalikuks peab, rahalised stiimulid ja muud lühiajalised tagasipöördunu isikliku arenguga seotud meetmed, mis on vajalikud taasintegreerumise käivitamiseks, näiteks koolitus, abi väljaõppel ja töökoha leidmisel, stardiabi majandustegevuse alustamiseks ning tagasisaatmisjärgne abi ja nõustamine, samuti meetmed, mis võimaldavad liikmesriikidel tagada kohase vastuvõtukorralduse tagasipöördujate saabumisel kolmandatesse riikidesse.
Artikkel 6
Ühendusele huvi pakkuvad meetmed
1.
Komisjoni algatusel võib kuni 7% fondi olemasolevatest vahenditest kasutada tagasisaatmispoliitikaga seotud riikidevaheliste meetmete või kogu ühendusele huvi pakkuvate meetmete („ühenduse meetmete”) rahastamiseks, mis on kohaldatavad artiklis 7 osutatud sihtgruppide suhtes.
2.
Abikõlblikkuse tingimustele vastamiseks peavad ühenduse meetmed eelkõige:
a) edendama ühendusesisest koostööd ühenduse õigusaktide ja heade tavade rakendamisel;
b) toetama riigiüleste koostöövõrgustike ja katseprojektide loomist, mis põhinevad uuenduslikkuse edendamiseks, kogemuste ja heade tavade vahetamise lihtsustamiseks ja tagasisaatmispoliitika kvaliteedi parandamiseks kahes või enamas liikmesriigis asuvate organite riikidevahelistel partnerlussuhetel;
c) toetama riikidevahelisi teadlikkuse tõstmise kampaaniaid;
d) toetama uuringuid , teabe levitamist ja vahetamist seoses parimate tavade ja kõigi teiste tagasisaatmispoliitika aspektidega, kaasa arvatud nüüdisaegse tehnoloogia kasutamisega, eelkõige julgustama korraldama rohkem võrdlevaid teadusuuringuid varasemate ja kehtivate tagasisaatmisprogrammide mõju kohta ;
e) toetama katseprojekte ja uuringuid, mille abil püütakse leida võimalusi uute koostöövormide loomiseks ühenduses, ning milles käsitletakse antud valdkonna ühenduse õigust;
f) toetama ühiste statistiliste vahendite, meetodite ja näitajate väljatöötamist ja kohaldamist liikmesriikide poolt, et mõõta tagasisaatmise valdkonnas asetleidvaid poliitilisi arenguid, pidades eelkõige silmas sellise statistika levitamist, mille puhul andmed on esitatud eraldi vabatahtliku tagasipöördumise või sunniviisilise tagasisaatmise kohta ;
f a) toetama koostöös välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuriga sellise ühise käsiraamatu väljatöötamist ja korrapärast ajakohastamist, mis käsitleb tagasisaatmisvaldkonnaga, sealhulgas tagasisaatjate kasutamisega, seonduvaid parimaid tavasid;
g) osutama liikmesriikidele abiteenuseid nõuetekohaselt põhjendatud eriolukordades, mis nõuavad kiiret tegutsemist.
3.
Aasta tööprogramm, milles sätestatakse prioriteedid seoses ühenduse meetmetega, võetakse vastu artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 7
Sihtrühmad
1.
Käesolevat otsust kohaldatakse järgmiste sihtrühmade suhtes:
a) kõik kolmandate riikide kodanikud, kes pole veel saanud lõplikku eitavat vastust nende taotlusele saada liikmesriigis rahvusvahelist kaitset ning kes võivad otsustada kasutada vabatahtliku tagasipöördumise võimalust, tingimusel et nad pole saanud uut kodakondsust ning pole liikmesriigi territooriumilt lahkunud;
b) kõik kolmandate riikide kodanikud, kes saavad liikmesriigis rahvusvahelist kaitset nõukogu direktiivi 2004/83/EÜ tähenduses või kes saavad liikmesriigis ajutist kaitset nõukogu direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses ning kes otsustavad kasutada vabatahtliku tagasipöördumise võimalust, tingimusel et nad pole saanud uut kodakondsust ning pole liikmesriigi territooriumilt lahkunud;
c) kõik kolmandate riikide kodanikud, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja/või seal viibimise tingimustele, ning kes vastavalt kohustusele lahkuda liikmesriigi territooriumilt otsustavad kasutada vabatahtliku tagasipöördumise võimalust;
d) teised kolmandate riikide kodanikud, kes ei vasta või enam ei vasta riiki sisenemise ja/või seal viibimise tingimustele.
välja jäetud
3.
Kolmanda riigi kodanik on isik, kes ei ole liidu kodanik asutamislepingu artikli 17 lõike 1 tähenduses.
II PEATÜKK TOETAMISE PÕHIMÕTTED
Artikkel 8
Vastastikune täiendavus, kooskõlastatus ja vastavus
1.
Fond annab toetust, mis täiendab riiklikke, piirkondikke ja kohalikke meetmeid, integreerides need ühenduse prioriteetidega.
2.
Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et fondist ja liikmesriikidelt saadavad toetused oleksid kooskõlas ühenduse tegevuse, poliitika ja prioriteetidega .
Eelkõige tuleb kooskõla silmas pidada artiklis 20 osutatud mitmeaastase programmi puhul.
3.
Fondist rahastatavad toimingud vastavad asutamislepingu sätetele ja nende põhjal vastu võetud õigusnormidele.
Artikkel 9
Programmitöö
1.
Fond tegutseb oma eesmärkide saavutamiseks mitmeaastase programmiperioodi (2008–2013) raames, mille kohta viiakse läbi vahehindamine vastavalt artiklile 22A .
Mitmeaastaste programmide koostamise süsteem hõlmab prioriteete, haldus-, otsustamis-, auditeerimis- ja tõendamismenetlusi.
2.
Komisjoni poolt heaks kiidetud mitmeaastaseid programme rakendatakse aastaprogrammide abil.
Artikkel 10
Meetmete subsidiaarsus ja proportsionaalsus
1.
Artiklites 20 ja 22 osutatud mitmeaastaste ja aastaprogrammide elluviimise eest vastutavad liikmesriigid, kes rakendavad programme asjakohasel piirkondlikul tasandil vastavalt nende konkreetsele institutsioonilisele süsteemile.
Vastutust teostatakse vastavalt käesolevale otsusele.
2.
Vahendid, mida komisjon ja liikmesriik kasutavad auditeerimissätete raames, sõltuvad ühenduse toetuse suurusest.
Diferentseerimist kohaldatakse ka hindamist käsitlevaid sätete ning mitmeaastaste ja aastaprogramme käsitlevate aruannete suhtes.
Artikkel 11
Rakendusmeetodid
1.
Ühenduse eelarvest fondile eraldatud osa täidetakse vastavalt nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artikli 53 lõike 1 punktile b, välja arvatud artiklis 6 osutatud ühenduse meetmete ja artiklis 17 osutatud tehnilise abi puhul.
välja jäetud
2.
Komisjon kasutab oma volitusi Euroopa ühenduste üldeelarve täitmisel järgmiselt:
a) komisjon kontrollib vastavalt artiklis 32 kirjeldatud korrale haldus- ja kontrollsüsteemide olemasolu ja nõuetekohast toimimist liikmesriikides;
b) komisjon lükkab edasi või peatab vastavalt artiklitele 41 ja 42 täielikult või osaliselt maksete tegemise, kui liikmesriigi haldus- ja kontrollsüsteemid ei toimi, ning kohaldab artiklites 45 ja 46 kirjeldatud korras mis tahes muid vajalikke finantskorrektsioone.
Artikkel 12
Täiendavus
välja jäetud
välja jäetud
Artikkel 13
Partnerlus
1.
Iga liikmesriik korraldab vastavalt riiklikele eeskirjadele ja tavadele partnerluse selliste asutuste ja organitega, mis on kaasatud mitmeaastase programmi rakendamisse või võivad asjaomase liikmesriigi hinnangul anda olulise panuse mitmeaastase programmi väljatöötamisse.
Sellisteks asutusteks ja organiteks võivad olla pädevad piirkondlikud, kohalikud, munitsipaal- ja muud riiklikud ametiasutused, rahvusvahelised organisatsioonid ja kodanikuühendused, nagu näiteks valitsusvälised organisatsioonid ja tööturu osapooled.
välja jäetud
välja jäetud
2.
Partnerluse käigus järgitakse täielikult iga partneri institutsioonilisi, õiguslikke ja finantsalaseid volitusi.
välja jäetud
III PEATÜKK FINANTSRAAMISTIK
Artikkel 14
Koguvahendid
1.
Fondi rakendamise rahastamispakett ajavahemikuks 1. jaanuar 2008 kuni 31. detsember 2013 on 676 miljonit eurot.
2.
Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad fondi iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku piires.
3.
Komisjon koostab liikmesriikide kaupa iga-aastased soovituslikud jaotused artiklis 15 kehtestatud tingimuste alusel.
Artikkel 15
Iga-aastane vahendite jaotamine liikmesriikide abikõlblike meetmete jaoks
1.
Iga liikmesriik saab fondi iga-aastastest eraldistest fikseeritud summa, mis on 300 000 eurot.
Riikidele, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004, on see summa ajavahemikul 2008–2013 500 000 eurot aastas.
Riikidele, kes ühinevad Euroopa Liiduga ajavahemikul 2007–2013, on see summa ajavahemiku 2008–2013 järelejäänud ajaks 500 000 eurot aastas alates nende ühinemisele järgnevast aastast.
2.
Olemasolevate vahendite ülejääk jagatakse liikmesriikide vahel järgmiselt:
a) 50% võrdeliselt kolme eelnenud aasta jooksul nende kolmandate riikide kodanike koguarvuga, kes ei vasta või enam ei vasta liikmesriigi territooriumile sisenemise ja seal viibimise tingimustele , kelle suhtes siseriikliku ja/või ühenduse õiguse alusel kehtib tagasisaatmisotsus, st haldusotsus või kohtulahend või -akt, millega kuulutatakse territooriumil viibimine ebaseaduslikuks ja kehtestatakse tagasipöördumiskohustus;
b) 50% võrdeliselt kolme eelnenud aasta jooksul nende kolmandate riikide kodanike koguarvuga, kes on liikmesriikide territooriumilt pärast haldus- või kohtulikku lahkumiskorraldust kas vabatahtlikult või sunniviisiliselt lahkunud.
3.
Lõikes 2 osutatud kolmandate riikide kodanike hulka ei arvata:
a) kolmandate riikide kodanikke , kellele liikmesriigi transiidialal viibides ei antud sisenemisluba ;
b) kolmandate riikide kodanikke, kelle liikmesriik teise liikmesriiki tagasi saadab, eelkõige vastavalt nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest.
4.
Kontrollarvudeks on Euroopa ühenduste statistikaameti värskeimad andmed, mis vastavalt ühenduse õigusaktidele põhinevad liikmesriikide esitatud andmetel.
Juhul kui liikmesriik ei ole komisjonile (Eurostatile) esitanud asjaomaseid statistilisi andmeid, esitavad nad võimalikult kiiresti esialgsed andmed.
Enne kõnealuste andmete tunnistamist kontrollarvudeks, hindab komisjon (Eurostat) asjaomase statistilise teabe kvaliteeti, võrreldavust ja täielikkust vastavalt tavapärasele töökorrale.
Komisjoni (Eurostati) taotlusel peavad liikmesriigid selleks esitama kogu vajaliku teabe.
välja jäetud
Artikkel 16
Rahastamisstruktuur
1.
Finantseraldised fondist on toetuste vormis.
2.
Fondi poolt toetatavaid meetmeid kaasrahastatakse riiklikest või eraallikatest, need on mittetulundusliku iseloomuga ega saa abi muudest Euroopa ühenduste üldeelarvest rahastatavatest allikatest.
3.
Eraldised fondist täiendavad liikmesriikide poolt käesoleva otsusega hõlmatud meetmete jaoks eraldatud avaliku sektori või samaväärseid kulutusi.
4.
Ühenduse eraldised toetatavatele projektidele ei tohi liikmesriikide poolt artikli 3 alusel võetavate meetmete korral ületada 75% konkreetse meetme kogumaksumusest.
Artiklis 19 määratletud komisjoni mitmeaastastes suunistes väljatoodud konkreetsete prioriteetidega tegelevate projektide puhul võib seda osakaalu suurendada kuni 60%-ni.
Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavate liikmesriikide puhul suurendatakse seda osakaalu kuni 75%-ni.
5.
IV peatükis sätestatud programmitöö raames valivad liikmesriigid rahastamiseks välja projektid järgmiste miinimumkriteeriumide alusel:
a) olukord ja vajadused liikmesriigis;
b) kulude tasuvus, muu hulgas pidades silmas projektiga seotud isikute arvu;
c) rahastamist taotleva organisatsiooni ja iga partnerorganisatsiooni kogemus, asjatundlikkus, usaldusväärsus ning rahaline panus;
d) määr, mille võrra projektid täiendavad teisi Euroopa Liidu üldeelarvest või riiklike programmide osana rahastatavaid meetmeid.
6.
Üldjuhul antakse ühendusepoolset finantsabi fondi poolt toetatavatele meetmetele kuni kolmeks aastaks, tingimusel, et esitatakse korrapäraselt eduaruandeid.
[sama, mis lõige 5 komisjoni ettepanekus]
Artikkel 17
Tehniline abi komisjoni algatusel
1.
Komisjoni algatusel ja/või nimel võidakse fondi iga-aastastest vahenditest maksimaalselt 500 000 euro ulatuses rahastada käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikke ettevalmistusmeetmeid, järelevalve-, haldus- ja tehnilise abi meetmeid ning samuti hindamis-, auditeerimis- ja kontrollimeetmeid.
2.
Kõnealused meetmed hõlmavad järgmist:
a) hindamised, ekspertide aruanded, statistika ja uuringud, sealhulgas need, mis käsitlevad fondi toimimist üldiselt;
b) liikmesriikide, lõplike abisaajate ja avalikkuse teavitamise meetmed, sealhulgas teadlikkuse tõstmise kampaaniad ning fondist rahastatavate projektide ühine andmebaas ;
c) juhtimiseks, järelevalveks, kontrollimiseks ja hindamiseks kasutatavate arvutisüsteemide paigaldamine, kasutamine ja omavahel ühendamine;
d) ühise hindamis- ja järelevalveraamistiku kavandamine ning samuti näitajate süsteemide kavandamine, võttes vajadusel arvesse siseriiklikke näitajaid;
e) hindamismeetodite täiendamine ja teabevahetus kõnealuse valdkonna tavade osas;
[sama, mis punkt d komisjoni ettepanekus]
f) liikmesriikide poolt vastavalt V peatükile määratud ametiasutustele suunatud teavitamis- ja koolitusmeetmed, mis täiendavad liikmesriikide jõupingutusi oma ametiasutustele juhiste andmisel kooskõlas artikli 31 lõikega 2.
Artikkel 18
Tehniline abi liikmesriikide algatusel
1.
Asjaomase liikmesriigi algatusel võidakse fondist rahastada ettevalmistus-, haldus-, järelevalve-, hindamis-, teavitamis- ja kontrollimeetmeid ning meetmeid fondide rakendamiseks vajaliku haldussuutlikkuse tugevdamiseks.
2.
Aastane tehniliseks abiks eraldatav summa ei või ületada:
a) 7% liikmesriigile aastas eraldatavast kaasrahastamise kogusummast, millele lisandub 30 000 eurot ajavahemikuks 2008–2010; ning
b) 4% liikmesriigile aastas eraldatavast kaasrahastamise kogusummast, millele lisandub 30 000 eurot ajavahemikuks 2011–2013.
IV PEATÜKK PROGRAMMITÖÖ
Artikkel 19
Strateegiliste suuniste vastuvõtmine
1.
Komisjon võtab vastu strateegilised suunised, milles kehtestatakse fondi tegevuse raamistik, arvestades tagasisaatmise valdkonnas tehtud edusamme ühenduse õigusaktide väljatöötamisel ja rakendamisel, ühenduse poolt ebaseadusliku sisserände suhtes võetud meetmeid ning fondi finantsvahendite soovituslikku jagunemist mitmeaastase programmiga hõlmatud ajavahemikul.
2.
Artikli 3 lõike 1 punktides a ja b osutatud fondi eesmärke silmas pidades toetavad need suunised eelkõige ühenduse prioriteete, mis edendavad:
– nende kolmandate riikide kodanike tagasisaatmist, kellel pole passe ega muid isikuttõendavaid dokumente;
− nende kolmandate riikide kodanike tagasisaatmist, keda ei hõlma ühenduse tagasivõtulepingud või liikmesriikide vahelised kahepoolsed tagasivõtulepingud, eesmärgiga tugevdada rahvusvahelisest õigusest tulenevat kohustust oma kodanikud tagasi võtta;
– nende kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute, kes on saabunud konkreetsest riigist või seal mittekodanikena elanud, tagasisaatmist sellesse riiki;
− nende isikute tagasisaatmist, kes pole kohustatud liikmesriigi territooriumilt lahkuma, nagu näiteks varjupaigataotlejad, kes pole veel saanud eitavat vastust ning isikud, kes saavad liikmesriigis rahvusvahelist kaitset nõukogu direktiivi 2004/83/EÜ tähenduses või kes saavad liikmesriigis ajutist kaitset nõukogu direktiivi 2001/55/EÜ tähenduses;
− nende isikute tagasisaatmist, kes kuuluvad eriti haavatavasse gruppi. [sama, mis eelmine taane komisjoni ettepanekus]
Artikli 3 lõike 1 punktis c osutatud eesmärki silmas pidades toetavad need suunised eelkõige ühenduse prioriteete teabe jagamisel ELi ühiste standardite kohta ja nende standardite integreerimisel igapäevasesse tagasisaatmismenetluste haldamise protsessi liikmesriikide haldusasutustes.
3.
Komisjon võtab hiljemalt 31. mail 2007 vastu strateegilised suunised mitmeaastase programmiperioodi kohta.
4.
Strateegilised suunised võetakse vastu artikli 52 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.
Kõnealused strateegilised suunised lisatakse pärast nende vastuvõtmist käesolevale otsusele lisana.
Artikkel 20
Riiklike mitmeaastaste programmide ettevalmistamine ja heakskiitmine
1.
Artiklis 19 osutatud strateegiliste suuniste alusel esitab iga liikmesriik mitmeaastase programmi kavandi, mis koosneb järgmistest elementidest:
a) liikmesriigis valitseva hetkeolukorra kirjeldus, mis hõlmab tagasisaatmismenetluste integreeritud haldamise põhimõtet, kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega tehtavat koostööd, vabatahtliku tagasipöördumise ja sunniviisilise tagasisaatmisega seotud meetmeid ja poliitikaid (kusjuures andmed on võimalusel esitatud eraldi vabatahtliku tagasipöördumise või sunniviisilise tagasisaatmise kohta) , taasintegreerimismeetmete ja tagasisaatmise püsivusega seotud lähenemisviise, pädevate haldus- ja õigusasutuste suutlikkuse tõstmist ja koostööd teiste liikmesriikidega eespool nimetatud valdkondades;
b) kõnealuse liikmesriigi vajaduste analüüs, mis hõlmab koostööd kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutustega, vabatahtliku ja sunniviisilise tagasisaatmisega seotud meetmeid ja poliitikaid, taasintegreerimismeetmete ja tagasisaatmise püsivusega seotud lähenemisviise, pädevate haldus- ja õigusasutuste suutlikkuse tõstmist ja koostööd teiste liikmesriikidega eespool nimetatud valdkondades, ning tegevuseesmärgid nimetatud vajaduste rahuldamiseks mitmeaastase programmiga hõlmatud ajavahemiku jooksul;
c) eesmärkide saavutamiseks kohane strateegia ja nende saavutamisega seotud prioriteedid ning prioriteetide elluviimiseks kavandatud meetmete kirjeldus;
d) andmed selle kohta, kas nimetatud strateegia on kooskõlas teiste piirkondlike, riiklike ja ühenduse vahenditega;
e) teave prioriteetide ja nende konkreetsete eesmärkide kohta.
Kõnealuste eesmärkide rakendamist, tulemusi ja mõju peab olema võimalik mõõta piiratud arvu näitajate abil, võttes arvesse proportsionaalsuse põhimõtet.
Näitajad peavad võimaldama mõõta edasiminekut võrreldes esialgse olukorraga ning eesmärkide mõjusust prioriteetide elluviimisel;
f) artiklis 13 sätestatud partnerluse põhimõtte rakendamiseks valitud lähenemisviisi kirjeldus;
g) rahastamiskava projekt, milles on iga prioriteedi ja aasta kohta välja toodud kavandatav fondi osamaks ning avalikust või erasektorist pärineva kaasrahastamise kogusumma;
[sama, mis punkt f komisjoni ettepanekus]
h) mitmeaastase programmi rakendussätted, mis sisaldavad järgmist:
· kõigi artiklis 25 sätestatud üksuste määramine liikmesriigi poolt;
· rakendus-, järelevalve-, kontrolli- ja hindamissüsteemide kirjeldus;
· finantsvoogude kasutuselevõtu- ja kasutamismenetluse määratlus, et tagada nende läbipaistvus;
· mitmeaastase programmi avalikustamise tagamiseks kehtestatud sätted.
[sama, mis punkt g komisjoni ettepanekus]
2.
Liikmesriigid esitavad oma mitmeaastase programmi kavandi hiljemalt neli kuud pärast seda, kui komisjon on koostanud strateegilised suunised.
[sarnane lõikega 3 komisjoni ettepanekus]
3.
Mitmeaastase programmi kavandi heakskiitmiseeesmärgil analüüsib komisjon järgmist:
a) selle kooskõla fondi eesmärkide ja artiklis 19 määratletud strateegiliste suunistega;
b) kavandis esitatud meetmete asjakohasust seoses kavandatava strateegiaga;
c) liikmesriigi poolt fondi meetmete rakendamiseks kehtestatud haldus- ja kontrollimenetluste vastavust käesoleva otsuse sätetele;
d) programmi vastavust ühenduse õigusele ja eelkõige isikute vaba liikumise tagamiseks mõeldud ühenduse õiguse sätetele koos nendega otseselt seotud kõrvalmeetmetega välispiirikontrolli, varjupaiga ja sisserände kohta.
[sarnane lõikega 4 komisjoni ettepanekus]
4.
Kui mitmeaastase programmi kavand ei ole komisjoni hinnangul strateegiliste suunistega kooskõlas ega/või ei vasta käesoleva otsuse sätetele, millega kehtestatakse haldus- ja kontrollisüsteemid, või ei ole vastavuses ühenduse õigusega, palub komisjon liikmesriigil esitada kogu vajalik lisateave ning vajadusel vaadata programmi kavand vastavalt läbi.
välja jäetud
5.
Komisjon võtab mitmeaastase programmi vastu kolme kuu jooksul pärast selle ametlikku esitamist artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 21
Mitmeaastase programmi läbivaatamine
1.
Mitmeaastane programm vaadatakse läbi asjaomase liikmesriigi või komisjoni algatusel ning vajaduse korral tehakse selles ülejäänud programmitöö perioodiks muudatused, kui tahetakse võtta rohkem või muul viisil arvesse ühenduse prioriteete.
Mitmeaastased programmid võib uuesti läbi vaadata hindamise tulemuste alusel ja/või pärast rakendamisel tekkinud raskusi.
2.
Komisjon võtab otsuse mitmeaastase programmi läbivaatamise heakskiitmise kohta vastu võimalikult kiiresti pärast liikmesriigi ametliku taotluse esitamist.
Mitmeaastane programm vaadatakse läbi artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 22
Aastaprogrammid
1.
Komisjoni poolt heaks kiidetud mitmeaastaseid programme rakendatakse aastaprogrammide abil.
2.
Komisjon teavitab liikmesriike hiljemalt iga aasta 1. juuliks hinnangulistest summadest, mis neile järgmiseks aastaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus tehtavatest kogueraldistest eraldatakse ja mis arvestatakse artikli 15 alusel.
3.
Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt iga aasta 1. novembriks järgmise aasta programmi kavandi, mis on koostatud vastavalt mitmeaastasele programmile, ning koosneb järgmistest elementidest:
a) aastaprogrammi alusel rahastatavate projektide valiku üldeeskirjad;
b) aastaprogrammi alusel toetatavate meetmete kirjeldus;
c) fondi eraldiste kavandatav jaotamine programmi erinevate meetmete vahel ja summa, mida taotletakse artiklis 18 sätestatud tehnilise abi jaoks, et aastaprogrammi rakendada.
4.
Komisjon võtab liikmesriigi aastaprogrammi kavandi läbivaatamisel arvesse fondile eelarvemenetluse käigus eraldatud assigneeringute lõplikku summat.
Komisjon teatab liikmesriigile ühe kuu jooksul alates kavandi ametlikust esitamisest, kas selle saab heaks kiita või mitte.
Kui aastaprogrammi kavand ei ole kooskõlas mitmeaastase programmiga, palub komisjon liikmesriigil esitada kogu vajalik teave ning vajadusel vaadata kavandatav programm vastavalt läbi.
Komisjon võtab aastaprogrammi heakskiitva rahastamisotsuse vastu hiljemalt kõnealuse aasta 1. märtsiks.
Otsusesse märgitakse liikmesriigile eraldatud summa ja ajavahemik, mille jooksul kulutusi teha võib.
5.
Selleks, et võtta arvesse nõuetekohaselt põhjendatud eriolukordi, mida ei nähtud ette aastaprogrammi heakskiitmise ajal ning mis nõuavad kohest tegutsemist, võib liikmesriik muuta kuni 10% ulatuses fondi eraldiste jaotust aastaprogrammi erinevate meetmete vahel või eraldada kuni 10% eraldiste jaotusest muudele meetmetele vastavalt käesolevale otsusele.
Komisjoni teavitatakse aastaprogrammi muutmisest.
Artikkel 22 A
Mitmeaastase programmi vahehindamine
1.
Komisjon vaatab strateegilised suunised läbi ning võtab vajaduse korral hiljemalt 31. märtsiks 2010 vastu uued strateegilised suunised ajavahemikuks 2011–2013.
2.
Kui nimetatud strateegilised suunised võetakse vastu, vaatab iga liikmesriik oma mitmeaastase programmi uuesti läbi ning muudab seda vajaduse korral.
3.
Riiklike mitmeaastaste programmide ettevalmistamist ja heakskiitmist käsitlevaid eeskirju, mis on sätestatud artiklis 20, kohaldatakse mutatis mutandis muudetud mitmeaastaste programmide ettevalmistamise ja heakskiitmise suhtes.
4.
Muudetud strateegilised suunised võetakse vastu artikli 52 lõikes 3 osutatud korras.
V PEATÜKK HALDUS- JA KONTROLLISÜSTEEMID
Artikkel 23
Rakendamine
Komisjon vastutab käesoleva otsuse rakendamise eest ja võtab vastu vajalikud rakenduseeskirjad.
Artikkel 24
Haldus- ja kontrollisüsteemide üldalused
Liikmesriikide kehtestatud mitmeaastaste programmide haldus- ja kontrollisüsteemides nähakse ette:
a) asjaomaste haldus- ja kontrolliorganite ülesannete määratlus ja nende ülesannete organisisene jaotus;
b) selliste organite omavaheliste ja organisiseste ülesannete lahususe põhimõttest kinnipidamine ;
c) piisavad vahendid igale organile talle kogu fondist rahastatavate meetmete rakendamise perioodi ajaks pandud ülesannete täitmiseks;
d) mitmeaastaste programmide deklareeritud kulutuste õigsuse ja regulaarsuse tagamise kord;
e) usaldusväärsed raamatupidamis-, järelevalve- ja finantsaruandlussüsteemid elektroonilisel kujul;
(f) f) aruandlus- ja järelevalve süsteem juhul, kui vastutav organ usaldab ülesannete täitmise mõnele teisele organile;
g) ülesannete täitmiseks vajalike menetlusjuhiste olemasolu;
h) süsteemi toimimise auditeerimise kord;
i) süsteemid ja kord piisava kontrolljälje tagamiseks;
j) eeskirjade eiramise ja põhjendamatult makstud summade tagasinõudmise aruandlus- ja järelevalvemenetlused .
Artikkel 25
Ametiasutuste määramine
1.
Oma mitmeaastase programmi ja aastaprogrammide rakendamiseks määrab liikmesriik järgmised ametiasutused:
a) vastutav asutus: liikmesriigi funktsionaalne organ, liikmesriigi määratud riiklik asutus või organ, või liikmesriigi avalikke teenuseid osutav eraõiguslik asutus , mis vastutab fondist toetust saava mitmeaastase programmi ja aastaprogrammide haldamise eest ning peab sidet komisjoniga;
b) tõendav asutus: liikmesriigi poolt kuludeklaratsioone ja maksetaotlusi enne nende komisjonile saatmist tõendama määratud riiklik asutus või organ , või sellise asutuse või organina toimiv ametiisik ;
c) auditeerimisasutus: oma ülesannetes vastutavast asutusest ja tõendavast asutusest sõltumatu riiklik asutus või organ, kelle liikmesriik määrab ja kes vastutab haldus- ja kontrollsüsteemi tõhusa toimimise kontrollimise eest;
d) vajaduse korral volitatud asutus.
välja jäetud
2.
Liikmesriik kehtestab eeskirjad, mis reguleerivad tema suhteid lõikes 1 osutatud ametiasutustega ning nende suhteid komisjoniga.
3.
Artikli 24 punkti b kohaselt võivad mõned või kõik lõikes 1 osutatud ametiasutused olla ühe ja sama organi osad.
4.
Komisjon võtab artiklite 26– 30 rakenduseeskirjad vastu artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 26
Vastutav asutus
1.
Vastutav astutus vastab järgmistele miinimumtingimustele .
Vastutav asutus:
a) on juriidiline isik, välja arvatud juhul, kui ta on liikmesriigi funktsionaalne organ;
b) omab vajalikku infrastruktuuri hõlpsaks suhtlemiseks suure hulga kasutajatega ja teiste liikmesriikide vastutavate organite ja komisjoniga;
c) tegutseb sellises halduslikus raamistikus, mis võimaldab tal oma ülesandeid täita korrektselt ja huvide konflikti vältides;
d) on võimeline kohaldama ühenduse vahendite haldamise eeskirju;
e) tema rahaline ja haldussuutlikkus peab olema võrdeline tema käsutusse antud ühenduse vahenditega;
f) tema käsutuses peavad olema töötajad, kellel on asjakohane erialane kvalifikatsioon haldusalaseks tööks rahvusvahelises keskkonnas.
[sama, mis lõige 2 komisjoni ettepanekus]
2.
Liikmesriik tagab vastutavale asutusele piisavad vahendid, et see saaks jätkata oma ülesannete korrektset täitmist ajavahemikus 2008–2013.
[sama, mis lõige 3 komisjoni ettepanekus]
3 a.
Komisjon võib abistada liikmesriike personali koolitamisel, eelkõige seoses käesoleva otsuse V–IX peatüki nõuetekohase kohaldamisega.
Artikkel 27
Vastutava asutuse ülesanded
1.
Vastutava asutuse ülesanne on mitmeaastast programmi hallata ja rakendada kooskõlas usaldusväärse finantshalduse põhimõttega .
Eelkõige teeb vastutav asutus järgmist:
a) konsulteerib partneritega vastavalt artiklile 13;
b) esitab komisjonile artiklites 20 ja 22 määratletud mitmeaastaste ja aastaprogrammide kavandid;
c) korraldab vajadusel pakkumiskutsete ja ettepanekute esitamise kutsete ning levitab sellekohast teavet;
d) korraldab fondist kaasrahastatavate projektide väljavalimise ja nendele toetuse andmise menetlused kooskõlas artikli 15 lõikes 5 sätestatud põhimõtetega;
e) võtab vastu komisjoni tehtud maksed ja teeb makseid lõplikele abisaajatele;
f) tagab järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse fondist ning teistest asjaomastest riiklikest ja ühenduse rahastamisvahenditest toimuva kaasrahastamise vahel;
g) jälgib kaasrahastatud toodete üleandmist ja teenuste osutamist ning meetmete puhul seda, et deklareeritud kulud on tegelikult tehtud ning vastavad ühenduse ja siseriiklikele eeskirjadele;
h) tagab raamatupidamisdokumentatsiooni registreerimis- ja säilitamissüsteemi olemasolu elektroonilisel kujul asjaomase aastaprogrammi iga meetme jaoks ning vajalike rakendamist käsitlevate andmete kogumise finantshalduseks, järelevalveks, kontrolliks ja hindamiseks;
i) tagab, et lõplikud abisaajad ja fondist kaasrahastatavate meetmete rakendamisel osalevad muud organid kasutaksid eraldi raamatupidamissüsteemi või vastavaid raamatupidamiskoode kõigi meetmega seotud tehingute kohta , ilma et see piiraks riiklike raamatupidamiseeskirjade kohaldamist ;
j) tagab, et artiklis 49 nimetatud mitmeaastaste programmide hindamine viiakse läbi käesolevas otsuses sätestatud tähtaja jooksul kooskõlas komisjoni ja liikmesriigi vahel kokkulepitud kvaliteedistandarditega;
k) kehtestab korra, mis tagab kõikide piisava kontrolljälje tagamiseks nõutavate, kõikide kulusid ja auditeid käsitlevate dokumentide säilitamise kooskõlas artiklis 43 sätestatud nõuetega;
l) tagab, et auditeerimisasutus saaks artikli 30 lõikes 1 sätestatud auditite läbiviimiseks kogu vajaliku teabe kasutatud haldusmenetluste ja fondist kaasrahastatud projektide kohta;
m) tagab, et tõendav asutus saab kogu tõendamiseks vajaliku teabe kuludega seotud menetluste ja kontrollide kohta;
n) koostab aastaprogrammide rakendamise kohta eduaruandeid ja lõpparuandeid, tõendava asutuse poolt tõendatud kuludeklaratsioone ja maksetaotlusi ning esitab need komisjonile;
o) levitab teavet ja viib läbi nõustamist ning tutvustab toetust saanud meetmete tulemusi;
p) teeb koostööd komisjoniga ja vastutavate asutustega teistes liikmesriikides;
q) kontrollib artikli 33 lõikes 6 osutatud suuniste järgimist lõplike abisaajate poolt.
2.
Liikmesriikides rakendatavate projektide haldamisega seonduvat vastutava asutuse tegevust võib rahastada artiklis 17 osutatud tehnilise abi vahenditest.
Artikkel 28
Vastutava asutuse ülesannete delegeerimine
1.
Kui kõik või osa vastutava asutuse ülesannetest delegeeritakse volitatud asutusele, määratleb vastutav asutus delegeeritud ülesannete ulatuse ning kehtestab delegeeritud ülesannete täitmiseks üksikasjalikud menetlused, mis on kooskõlas artiklis 26 sätestatud tingimustega.
2.
Menetlused sisaldavad nõuet anda vastutavale asutusele korrapäraselt teavet delegeeritud ülesannete tulemusliku täitmise ja selleks kasutatud vahendite kohta.
Artikkel 29
Tõendav asutus
1.
Tõendav asutus:
a) tõendab, et:
- kuludeklaratsioon on õige ning koostatud kontrollitavatest tõendavatest dokumentidest ja usaldusväärsetest raamatupidamissüsteemidest lähtudes;
- deklareeritud kulud vastavad kohaldatavatele ühenduse ja riiklikele eeskirjadele ning on tehtud seoses rahastamiseks valitud meetmetega, kooskõlas asjaomase programmi suhtes kohaldatavate nõuetega ning ühenduse ja riiklike eeskirjadega;
b) tagab tõendamise eesmärgil piisava teabe saamise vastutavalt asutuselt kuludeklaratsioonides märgitud kulusid käsitleva korra ja nende kulude kontrollimise kohta;
c) võtab tõendamise eesmärgil arvesse kõik auditeerimisasutuse poolt või vastutusel läbi viidud auditite tulemused;
d) säilitab komisjonile deklareeritud kulude raamatupidamisdokumendid elektroonilisel kujul;
e) tagab ühenduse rahalise toetuse tagasinõudmise, vajadusel koos viivisega, kui see on avastatud rikkumisi silmas pidades alusetult makstud; peab arvestust tagasinõudmisele kuuluvate summade kohta ja maksab tagasinõutud summad Euroopa ühenduste üldeelarvesse , arvates need võimaluse korral järgmisest kuludeklaratsioonist maha.
2.
Tõendava asutuse tegevust seoses liikmesriikides rakendatavate projektidega võib rahastada artiklis 18 osutatud tehnilise abi vahenditest, eeldusel et arvestatakse kõnealuse asutuse artiklis 25 kirjeldatud pädevust.
Artikkel 30
Auditeerimisasutus
1.
Auditeerimisasutus:
a) tagab auditite läbiviimise, et kontrollida haldus- ja kontrollsüsteemi toimimise tõhusust;
b) tagab, et meetmete auditid viiakse läbi deklareeritud kulude tõendamiseks vajaliku valimi alusel; valim esindab vähemalt 10% iga aastaprogrammi kogu abikõlblikust kulust;
c) esitab komisjonile kuue kuu jooksul alates mitmeaastase programmi heakskiidu saamisest auditeerimisstrateegia, mis hõlmab punktides a ja b nimetatud auditeid läbiviivaid organeid, kindlustades peamiste fondi kaasrahastamisest abisaajate auditeerimise ja auditite ühtlase jaotuse kogu programmitöö perioodi vältel.
2.
Kui käesoleva otsusega määratud auditeerimisasutus on määratud auditeerimisasutus ka vastavalt otsustele ……, ……. ja …… või kui ühist korda kohaldatakse kahes või enamas kõnealuses fondis, võib lõike 1 punkti c kohaselt esitada ühe ühise auditeerimisstrateegia.
3.
Iga aastaprogrammi kohta koostab auditeerimisasutus aruande , mis koosneb järgnevast:
a) aasta auditeerimisaruanne, milles esitatakse eelmise aasta jooksul aastaprogrammi suhtes vastavalt auditistrateegiale läbiviidud auditite tulemused ning antakse aru haldus- ja kontrollisüsteemis avastatud puudustest;
b) auditeerimisasutuse vastutusel läbi viidud kontrollidel ja audititel põhinev arvamus selle kohta, kas haldus- ja kontrollisüsteemi toimimine annab piisava tagatise, et komisjonile esitatud kulu deklaratsioonid on õiged ja nende aluseks olnud tehingud on seaduslikud ja nõuetekohased ;
c) deklaratsioon, milles antakse hinnang lõppmaksetaotluse kehtivusele ja asjaomaste kulutuste seaduslikkusele ja nõuetekohasusele.
4.
Auditeerimisasutus tagab, et auditeerimisel võetakse arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud auditeerimisstandardeid.
5.
Liikmesriikides rakendatavate projektidega seotud auditit võib rahastada artiklis 18 osutatud tehnilise abi vahenditest, eeldusel et arvestatakse kõnealuse asutuse artiklis 24 kirjeldatud pädevust.
VI PEATÜKK KONTROLL
Artikkel 31
Liikmesriikide kohustused
1.
Liikmesriigid vastutavad mitmeaastaste ja aastaprogrammide usaldusväärse finantshalduse ja nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse tagamise eest.
2.
Nad tagavad, et vastutavaid asutusi ja mis tahes volitatud asutusi, tõendavaid asutusi, auditeerimisasutusi ja muid asjakohaseid organeid juhendatakse piisavalt artiklites 24–30 nimetatud haldus- ja kontrollisüsteemide loomisel, et tagada ühenduse rahastamisabi tõhus ja korrektne kasutamine.
3.
Liikmesriigid väldivad eeskirjade eiramisi ning avastavad ja kõrvaldavad need.
Nad teatavad eeskirjade eiramisest komisjonile ning teavitavad komisjoni haldus- ja kohtumenetluste kulgemisest.
Kui lõplikule abisaajale põhjendamatult tehtud makseid ei ole võimalik tagasi saada, vastutab liikmesriik kaotatud summade Euroopa ühenduste üldeelarvesse tagasimaksmise eest, kui tehakse kindlaks, et kahju on tekkinud temapoolse eeskirjade eiramise või hooletuse tagajärjel.
4.
Meetmete finantskontrolli eest vastutavad esmajoones liikmesriigid, kes tagavad ka haldussüsteemide kohaldamise ja auditite läbiviimise selliselt, et oleks tagatud ühenduse vahendite korrektne ja tulemuslik kasutus.
Liikmesriigid esitavad komisjonile nimetatud süsteemide kirjelduse.
välja jäetud
5.
Lõigete 1–4 kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad võetakse vastu artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
[sama, mis lõige 6 komisjoni ettepanekus]
Artikkel 32
Haldus- ja kontrollisüsteemid
1.
Enne mitmeaastase programmi heakskiitmist komisjoni poolt artikli 52 lõikes 2 osutatud korras tagab liikmesriik, et on loodud haldus- ja kontrollisüsteemid vastavalt artiklitele 24–30.
Nad vastutavad selle eest, et süsteemid toimivad tõhusalt kogu programmiperioodi vältel.
2.
Liikmesriigid esitavad komisjonile koos oma mitmeaastase programmi projektiga vastutavate asutuste, volitatud asutuste ja tõendavate asutuste struktuuri ning töökorra kirjelduse ning neis asutustes ja organites toimivate siseauditisüsteemide, auditeerimisasutuse ja mis tahes teise tema poolt volitatud auditeid teostava organi kirjelduse.
3.
Komisjon vaatab käesoleva sätte kohaldamise läbi seoses aruande koostamisega ajavahemiku 2008–2010 kohta vastavalt artikli 50 lõikele 3.
Artikkel 33
Komisjoni kohustused
1.
Komisjon veendub artiklis 31 sätestatud korras, et liikmesriigid on loonud artiklite 24–30 kohased haldus- ja kontrollisüsteemid, ning aasta auditeerimisaruannete ja oma auditite põhjal, et need toimivad tõhusalt programmiperioodi vältel.
2.
Ilma et see piiraks liikmesriikide korraldatud auditeid, võivad komisjoni ametnikud või komisjoni volitatud esindajad korraldada vähemalt kolmepäevase etteteatamisajaga kohapealseid auditeid, sealhulgas auditeid aastaprogrammides sisalduvate meetmete kohta, et kontrollida haldus- ja kontrollisüsteemide tõhusat toimimist .
Sellistes auditites võivad osaleda ka liikmesriigi ametnikud või volitatud esindajad.
3.
Komisjon võib liikmesriigilt nõuda kohapealset kontrolli, et kontrollida süsteemide nõuetekohast toimimist või tehingu või tehingute nõuetekohasust.
Sellistes auditites võivad osaleda ka komisjoni ametnikud või komisjoni volitatud esindajad.
4.
Komisjon koostöös liikmesriikidega tagab piisava teabe, avalikustamise ja järelevalve seoses fondist toetust saavate meetmetega.
5.
Komisjon koostöös liikmesriikidega tagab meetmete üldise järjepidevuse ja vastastikuse täiendavuse muude asjaomaste ühenduse tegevuspõhimõtete, vahendite ja algatustega.
6.
Komisjon kehtestab suunised käesoleva otsuse alusel antava toetuse nähtavuse tagamiseks.
Artikkel 34
Koostöö liikmesriikide kontrollorganitega
1.
Komisjon teeb oma kontrollikavade ja auditeerimismeetodite kooskõlastamiseks koostööd auditeerimisasutustega ning vahetab viivitamata haldus- ja kontrollsüsteemide auditite tulemusi, et kasutada võimalikult hästi ära kontrollimisressursse ja vältida tarbetut topelttööd.
Komisjon esitab oma märkused artikli 30 kohaselt esitatud auditeerimisstrateegia kohta hiljemalt kolme kuu jooksul .
2.
Oma auditeerimisstrateegia kindlaksmääramisel valib komisjon välja need aastaprogrammid, mida ta peab rahuldavaks haldus- ja kontrollsüsteemide alaste olemasolevate teadmiste alusel .
Nimetatud programmidega seoses võib komisjon otsustada tugineda põhimõtteliselt liikmesriikide esitatud auditi tõendusmaterjalile ning teostada oma kohapealseid auditeid üksnes siis, kui esineb tõendeid puuduste kohta süsteemides.
VII PEATÜKK FINANTSHALDUS
Artikkel 35
Abikõlblikkus – kuludeklaratsioonid
1.
Kõik kuludeklaratsioonid sisaldavad kulutusi, mida lõplikud abisaajad on meetmeid võttes kandnud, ja vastavat riiklikest või eravahenditest saadud toetust.
2.
Kulud peavad vastama abisaajate poolt tehtud maksetele.
Seda tõendatakse maksekviitungitega või samaväärse tõendusjõuga raamatupidamisdokumentidega.
3.
Kulud loetakse fondist abi saamise tingimustele vastavaks ainult siis, kui need on tehtud kõige varem artikli 22 lõikes 4 osutatud rahastamisotsuses (millega kiidetakse heaks aastaprogramm) viidatud aasta 1. jaanuaril.
Kaasrahastatud toimingud ei tohi olla lõpule viidud enne abikõlblikkuse alguskuupäeva.
4.
Liikmesriikides rakendatud fondist kaasrahastatud, artiklis 3 määratletud meetmetega seotud kulude abikõlblikkust käsitlevad eeskirjad võetakse vastu artikli 52 lõikes 2 osutatud korras.
Artikkel 36
Abisaajatele tehtavate maksete täielikkus
Liikmesriigid veenduvad, et maksete tegemise eest vastutav asutus tagab, et lõplikud abisaajad saavad avaliku sektori vahenditest antava toetuse kogusumma kätte võimalikult kiiresti.
Sellest summast ei arvata midagi maha ega peeta kinni, samuti ei kehtestata täiendavaid erimakse ega muid samaväärse toimega makse, mis võiksid neid summasid lõplike abisaajate jaoks vähendada, eeldusel et lõplikud abisaajad vastavad kõikidele meetmete ja kulude abikõlblikkusega seotud tingimustele .
Artikkel 37
Euro kasutamine
1.
Liikmesriigi esitatud, vastavalt artiklites 20 ja 22 osutatud mitmeaastaste programmide ja aastaprogrammide kavandites sätestatud summade, tõendatud kuludeklaratsioonide, artikli 26 lõike 1 punktis n osutatud maksetaotluste ning artikli 39 lõikes 4 osutatud aastaprogrammi rakendamist käsitlevas eduaruandes esitatud kulutuste ning artiklis 51 osutatud aastaprogrammi rakendamise lõpparuandes esitatud kulutuste vääringuks on euro.
2.
Liikmesriikide aastaprogrammide heakskiitmist käsitlevate, artikli 22 lõikes 4 osutatud komisjoni rahastamisotsuste, kulukohustuste ja väljamaksete vääringuks on euro ning need täidetakse ja tehakse eurodes.
3.
Liikmesriigid, kes ei ole maksetaotluse esitamise päevaks eurot kasutusele võtnud, konverteerivad riigi vääringus tehtud kulud eurodesse.
See summa konverteeritakse eurodesse, kasutades komisjoni selle kuu raamatupidamise vahetuskurssi, millal kulu kanti asjaomase programmi vastutava asutuse raamatupidamisarvestusse.
Komisjon avaldab konverteerimiskursi igakuiselt elektrooniliselt.
4.
Kui liikmesriik võtab kasutusele euro, kohaldatakse eelmises lõikes sätestatud konverteerimiskorda jätkuvalt kõikide kulude suhtes, mille tõendav asutus on raamatupidamisarvestusse kandud enne riigi vääringu ja euro vahelise kindlaksmääratud konverteerimiskursi jõustumist.
Artikkel 38
Kulukohustused
Ühenduse eelarvelised kulukohustused määratakse kindlaks igal aastal artikli 22 lõikes 4 osutatud, aastaprogrammi heakskiitmist käsitleva komisjoni rahastamisotsuse alusel.
Artikkel 39
Maksed – eelfinantseerimine
1.
Komisjon teeb fondidest väljamakseid kooskõlas eelarveliste kulukohustustega.
2.
Maksed tehakse eel- ja lõppmaksetena.
Need tehakse liikmesriigi poolt määratud vastutavale asutusele.
3.
Eelmakse, mis moodustab 50% aastaprogrammi heakskiitmist käsitlevas komisjoni rahastamisotsuses eraldatud summast, tehakse liikmesriigile 60 päeva jooksul pärast kõnealuse otsuse vastuvõtmist.
4.
Teine eelmakse tehakse hiljemalt kolm kuud pärast seda, kui komisjon on kahe kuu jooksul alates ametlikust esitamisest heaks kiitnud eduaruande aastaprogrammi rakendamise kohta ja tõendatud kuludeklaratsiooni, mis on koostatud vastavalt artikli 29 lõike 1 punktile a ja artiklile 35 ja mis katab vähemalt 60%
välja jäetud: analüüsi reservatsioon. esimese eelmakse summast.
Komisjoni teise eelmakse summa ei tohi ületada 50% aastaprogrammi heakskiitmist käsitleva rahastamisotsusega eraldatud kogusummast ja, juhul kui liikmesriik on riiklikult eraldanud aastaprogrammi heakskiitmist käsitlevas rahastamisotsuses näidatud summast väiksema summa , ei tohi komisjoni teise eelmakse summa mingil juhul ületada summat, mis saadakse esimese eemakse lahutamisel aastaprogrammi raames kindlaksmääratud projektideks liikmesriigi poolt tegelikult eraldatud ühenduse vahenditest.
5.
Eelmaksete tagajärjel kogunenud intressid kirjendatakse asjaomasele programmile, loetakse liikmesriigi vahendiks kui siseriiklik avaliku sektori panus ja deklareeritakse komisjonile asjaomase programmi lõpliku kuludeklaratsiooni esitamisel .
6.
Eelmakstud summad kantakse pärast aastaprogrammi lõpetamist bilansist maha.
Artikkel 40
Lõppmakse
1.
Komisjon teeb lõppmakse, kui talle on hiljemalt üheksa kuu jooksul pärast aastaprogrammi heakskiitmist käsitlevas rahastamisotsuses sätestatud kulutuste abikõlblikkuse tähtaega laekunud järgmised dokumendid:
a) tõendatud kuludeklaratsioon ja taotlus lõppmakse tegemiseks või tagasimaksedeklaratsioon, mis on koostatud vastavalt artikli 29 lõike 1 punktile a ja artiklile 35;
b) aastaprogrammi rakendamise lõpparuanne artiklis 51 sätestatud kujul;
c) artikli 30 lõikes 3 sätestatud aasta auditeerimisaruanne, arvamus ja deklaratsioon.
Lõppmakse tehakse tingimusel, et aastaprogrammi rakendamise lõpparuanne ja deklaratsioon, milles antakse hinnang lõppmaksetaotluse kehtivusele, võetakse vastu.
2.
Kui vastutav asutus ei esita lõikes 1 nimetatud dokumente nõutud tähtajaks ja vastuvõetavas vormis, vabastab komisjon asjaomase aastaprogrammi eelarvelise kulukohustuse selle osa, mida pole eelmakse tegemiseks kasutatud.
3.
Lõikes 2 sätestatud automaatne tühistamismenetlus peatatakse asjaomaste projektide vahendite suhtes, kui lõikes 1 sätestatud dokumentide esitamise ajal toimub liikmesriigi tasandil peatava toimega kohtumenetlus või kehtib halduskaebus.
Liikmesriik esitab osalises lõpparuandes üksikasjalikud andmed selliste projektide kohta ning saadab iga kuue kuu järel nende projektide kohta eduaruandeid.
Kolme kuu jooksul pärast kohtumenetluse lõppu või halduskaebuse menetluse lõppu esitab liikmesriik asjaomaste projektide kohta lõikes 1 nimetatud dokumendid.
4.
Lõikes 1 nimetatud üheksakuuline tähtaeg lükatakse edasi, kui komisjon võtab artikli 42 sätete alusel asjaomase aastaprogrammi suhtes vastu otsuse kaasrahastamismaksete peatamise kohta.
Ajavahemiku arvestamist jätkatakse uuesti alates kuupäevast, mil liikmesriiki teavitati artikli 40 lõikes 3 nimetatud komisjoni otsusest.
5.
Ilma et see piiraks artikli 41 sätete kohaldamist, teavitab komisjon kuue kuu jooksul alates lõikes 1 nimetatud dokumentide saamisest liikmesriiki sellest, kui suure osa kulude katmist näeb ta ette fondi vahenditest, ja mis tahes finantskorrektsioonist, mis tuleneb deklareeritud kulude ja aktsepteeritud kulude erinevusest.
Liikmesriigil on märkuste esitamiseks aega kolm kuud.
6.
Kolme kuu jooksul pärast liikmesriigi märkuste saamist otsustab komisjon, kui suur osa kuludest hüvitatakse fondist, ning nõuab tagasi lõplike aktsepteeritud kulude ja liikmesriigile juba makstud summade vahe.
7.
Olemasolevaid vahendeid arvesse võttes maksab komisjon ülejäänud summa hiljemalt 60 päeva jooksul pärast eespool lõikes 1 nimetatud dokumentide vastuvõtmise kuupäeva.
Eelarvelise kulukohustuse jääk vabastatakse kuue kuu jooksul pärast maksmist.
Artikkel 41
Maksetähtaja edasilükkamine
1.
Määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 nimetatud volitatud eelarvevahendite käsutaja lükkab maksetähtaja maksimaalselt kuue kuu võrra edasi, kui :
a) riikliku või ühenduse auditeerimisorgani aruandest ilmnevad tõsised puudused haldus- ja kontrollisüsteemide toimimises;
b) eelarvevahendite käsutaja peab läbi viima täiendava kontrollimise pärast temani jõudnud teavet, et tõendatud kuludeklaratsioonis sisalduvad kulutused on seotud tõsise eeskirjade eiramisega, mida ei ole kõrvaldatud.
2.
Liikmesriiki ja tõendavat asutust teavitatakse viivitamata edasilükkamise põhjustest.
Edasilükkamine peatatakse kohe, kui liikmesriik on võtnud vajalikud meetmed.
Artikkel 42
Maksete peatamine
1.
Komisjon võib peatada kõik eel- ja lõppmaksed või osa eel- ja lõppmaksetest, kui:
a) programmi haldus- ja kontrollsüsteemis on tõsiseid puudusi, mis mõjutavad maksete tõendamiskorra usaldusväärsust ja mille suhtes ei ole võetud parandusmeetmeid; või
b) tõendatud kuludeklaratsioonis sisalduvad kulud on seotud tõsise eeskirjade eiramisega, mida ei ole kõrvaldatud; või
c) liikmesriik ei ole täitnud artiklitest 31 ja 32 tulenevaid kohustusi.
2.
Komisjon võib otsustada peatada eel- ja lõppmaksed pärast seda, kui ta on andnud liikmesriigile võimaluse esitada kolme kuu jooksul oma tähelepanekud.
3.
Komisjon lõpetab eel- ja lõppmaksete peatamise, kui ta leiab, et liikmesriik on võtnud peatamise lõpetamiseks vajalikud meetmed.
4.
Kui liikmesriik ei ole nõutavaid meetmeid võtnud, võib komisjon võtta vastu otsuse lõpetada aastaprogrammile ühenduse täieliku või osalise toetuse andmine kooskõlas artikliga 46.
Artikkel 43
Dokumentide säilitamine
Ilma et see piiraks asutamislepingu artiklis 87 sätestatud riigiabi reguleerivate eeskirjade kohaldamist, tagab vastutav asutus, et kõik asjaomaste programmide kulutuste ja audititega seotud tõendavad dokumendid on komisjonile ja kontrollikojale kättesaadavad viie aasta jooksul pärast programmide lõpetamist vastavalt artikli 40 lõikele 1 .
See periood katkestatakse kohtumenetluse või komisjoni nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral.
Dokumente säilitatakse kas originaalina või originaalile vastavaks tunnistatud koopiana üldtunnustatud andmekandjatel.
VIII PEATÜKK FINANTSKORREKTSIOONID
Artikkel 44
Liikmesriigi poolt tehtavad finantskorrektsioonid
1.
Liikmesriikidel lasub esmane vastutus eeskirjade eiramise uurimise eest , meetmete võtmise eest, kui avastatakse mis tahes suuremaid muudatusi, mis mõjutavad programmi rakendamise või kontrollimise laadi või tingimusi, ning nõutavate finantskorrektsioonide tegemise eest.
2.
Liikmesriik teeb meetmetes või aastaprogrammides avastatud üksiku või süstemaatilise eeskirjade eiramisega seoses nõutavad finantskorrektsioonid.
Liikmesriigi tehtavad korrektsioonid sisaldavad ühenduse toetuse täielikku või osalist tagasimaksmist.
Liikmesriik võtab arvesse eeskirjade eiramise laadi ja raskust ning fondi rahalist kahju.
Liikmesriigid esitavad artiklis 51 osutatud aastaprogrammi rakendamise lõpparuandes ka nimekirja asjaomase aastaprogrammi suhtes algatatud tühistamismenetlustest.
Liikmesriigi poolt tehtud finantskorrektsioonid sisaldavad ühenduse toetuse täielikku või osalist tühistamist ja juhul kui summat ei maksta tagasi asjaomasele liikmesriigile selleks ette nähtud ajavahemiku jooksul, makstakse viivist artikli 47 lõikes 2 sätestatud määras.
3.
Eeskirjade süstemaatilise eiramise korral laiendab liikmesriik uurimist kõigile toimingutele, mida eeskirjade eiramine mõjutada võib.
Artikkel 45
Raamatupidamisarvestuse kontroll ja komisjoni finantskorrektsioonid
1.
Ilma et see piiraks kontrollikoja volitusi või liikmesriikide poolt siseriiklike õigus- ja haldusnormidega kooskõlas teostatavat kontrolli, võivad komisjoni ametnikud või komisjoni volitatud esindajad viia läbi fondi rahastatavate meetmete ning haldus- ja kontrollisüsteemide kontrolle kohapeal, sealhulgas pistelisi kontrolle, vähemalt kolme tööpäevase etteteatamisajaga.
Komisjon teatab sellest asjaomasele liikmesriigile, et saada vajalikku abi.
Asjaomase liikmesriigi ametiisikud või volitatud esindajad võivad neis kontrollides osaleda.
Komisjon võib asjaomaselt liikmesriigilt nõuda kohapealset kontrolli, et kontrollida tehingu või tehingute nõuetekohasust.
Komisjoni ametnikud või komisjoni volitatud esindajad võivad sellistes kontrollides osaleda.
2.
Kui komisjon pärast vajaliku kontrolli lõpetamist leiab, et liikmesriik ei ole täitnud artiklist 31 tulenevaid kohustusi, peatab ta eel- või lõppmaksed vastavalt artiklile 42.
Artikkel 46
Korrektsioonide kriteeriumid
1.
Komisjon võib finantskorrektsioonide tegemisel aastaprogrammile antud ühenduse toetuse täielikult või osaliselt tühistada , kui ta leiab pärast vajalike kontrollide tegemist , et:
a) programmi haldus- ja kontrollsüsteemis on tõsiseid puudusi, mis ohustavad programmile juba antud ühenduse toetust;
b) tõendatud kuludeklaratsioonis sisalduvad kulud on seotud eeskirjade eiramisega, mida liikmesriik ei ole enne käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse alustamist kõrvaldanud;
c) liikmesriik ei ole täitnud artiklist 31 tulenevaid kohustusi enne käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse alustamist.
Komisjon võtab otsuse vastu pärast liikmesriigi märkuste arvessevõtmist.
2.
Komisjon teeb finantskorrektsioone vastavalt igale avastatud eeskirjade eiramise juhtumile, otsustades eiramise süstemaatilisuse põhjal, kas tuleks kohaldada ühtse määraga või ekstrapoleeritud korrektsioone.
Kui eeskirjade eiramine on seotud kuludeklaratsiooniga , mille puhul aastaaruandes on artikli 30 lõike 3 punkti b kohaselt antud eelnevalt positiivne hinnang, eeldatakse, et tegemist on süstemaatilise probleemiga, mille suhtes tuleks kohaldada ühtse määraga või ekstrapoleeritud korrektsioone, kui liikmesriik ei suuda kolme kuu jooksul esitada tõendeid selle eelduse ümberlükkamiseks.
3.
Korrektsiooni summa üle otsustades võtab komisjon arvesse eeskirjade eiramise olulisust ja asjaomases aastaprogrammis leitud puuduste rahaliste tagajärgede ulatust.
4.
Kui komisjon võtab oma seisukoha aluseks selliste audiitorite kindlakstehtud tõsiasjad, kes ei ole tema talituste teenistuses, teeb ta oma järeldused rahaliste tagajärgede suhtes pärast seda, kui on läbi vaadanud asjaomase liikmesriigi poolt artikli 32 alusel võetud meetmed, eeskirjade eiramisest teatamise aruanded ja liikmesriikide vastused.
Artikkel 47
Tagasimaksmine
1.
Tagasimaksed Euroopa ühenduste üldeelarvesse tuleb teha enne tähtaega, mis on näidatud nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002
EÜT L 248, 16.9.2002. artikli 72 alusel koostatud sissenõudekorralduses.
See tähtaeg on korralduse väljastamiskuule järgneva teise kuu viimane päev.
2.
Iga hilinenud tagasimakse puhul makstakse viivist, mida hakatakse arvestama alates kõnealusest tähtajast ja mis lõpeb kuupäeval, mil makse tegelikult tehakse.
Viivise määr vastab Euroopa Keskpanga põhiliste refinantseerimisoperatsioonide puhul kohaldatavale Euroopa Liidu Teataja C-seerias avaldatud intressimäärale, mis kehtib selle kuu esimesel kalendripäeval, kuhu tähtpäev langeb, ning millele lisandub kolm ja pool protsenti.
Artikkel 48
Liikmesriikide kohustused
Komisjoni finantskorrektsioon ei piira liikmesriigi kohustust nõuda tagasimakseid sisse artikli 46 alusel.
IX PEATÜKK JÄRELEVALVE, HINDAMINE JA ARUANDED
Artikkel 49
Järelevalve ja hindamine
1.
Komisjon teostab koostöös liikmesriikidega pidevat järelevalvet fondi üle.
2.
Komisjon koostöös liikmesriikidega hindab artikli 50 lõikes 3 ette nähtud aruande koostamise raames fondi tegevust, et hinnata meetmete olulisust, tulemuslikkust ja mõju, pidades silmas artiklis 2 osutatud üldeesmärki .
3.
Samuti kontrollib komisjon, kas fondi raames rakendatud meetmed ja teiste asjaomaste ühenduse poliitikate, vahendite ja algatuste raames rakendatud meetmed on vastastikku täiendavad.
Artikkel 50
Aruandekohustused
1.
Vastutav asutus võtab igas liikmesriigis vajalikud meetmed projektide järelevalve ja hindamise tagamiseks.
Seetõttu sisaldavad meetmete rakendamise eest vastutavate organisatsioonidega sõlmitud kokkulepped ja lepingud sätteid, milles nähakse ette kohustus esitada seatud eesmärkide rakendamise ja nende saavutamise kohta korrapäraseid üksikasjalikke aruandeid, mille alusel koostatakse vastavalt artikli 39 lõikes 4 osutatud aastaprogrammi rakendamise eduaruanne ja lõpparuanne .
välja jäetud
2.
Liikmesriigid esitavad komisjonile:
a) hiljemalt 30. juuniks 2010 hindamisaruande fondist kaasrahastatud meetmete rakendamise kohta;
Selle sätte vastavusseviimine kolme teise fondi vastavate sätetega.
b) hiljemalt 30. juuniks 2012 (ajavahemiku 2008–2010 kohta) ja 30. juuniks 2015 (ajavahemiku 2011–2013 kohta) hindamisaruande fondist kaasrahastatud meetmete tulemuste ja mõju kohta.
3.
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele:
(a) hiljemalt 30. juuniks 2010 aruande artiklis 15 sätestatud kriteeriumite kohaldamise kohta, mis käsitlevad iga-aastast vahendite jaotamist liikmesriikide vahel, vajadusel koos parandusettepanekutega;
b) hiljemalt 31. detsembriks 2010 vahearuande saavutatud tulemuste kohta ja fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta koos ettepanekuga fondi edasiseks arenguks;
c) hiljemalt 31. detsembriks 2012 järelhindamise aruande ajavahemiku 2008–2010 kohta ja 31. detsembriks 2015 järelhindamise aruande ajavahemiku 2011–2013 kohta.
Artikkel 51
Aastaprogrammi rakendamise lõpparuanne
1.
Aruanne sisaldab programmi rakendamisest selge ülevaate saamiseks järgmist teavet:
a) aastaprogrammi rahaline täitmine ja tegevuste elluviimine;
b) edusammud mitmeaastase programmi ja selle prioriteetide rakendamisel nende konkreetseid kontrollitavaid eesmärke silmas pidades, võimaluse korral näitajaid kvantifitseerides;
c) vastutava asutuse võetud meetmed rakendamise kvaliteedi ja tõhususe tagamiseks, eelkõige:
- järelevalve- ja hindamismeetmed, sealhulgas andmete kogumise kord;
- kokkuvõte kõigist tegevusprogrammi rakendamisel ette tulnud märkimisväärsetest probleemidest ja nende suhtes võetud meetmetest;
- tehnilise abi kasutamine;
d) aastaprogrammidest ja mitmeaastastest programmidest teavitamiseks ja nende avalikustamiseks võetud meetmed.
2.
Aruanne loetakse vastuvõetavaks, kui see sisaldab kõiki lõikes 1 loetletud andmeid.
Komisjon teeb otsuse vastutava asutuse esitatud aruande sisu kohta kahe kuu jooksul alates kogu lõikes 1 osutatud teabe saamisest ning teavitab sellest liikmesriike .
Kui komisjon ei vasta ettenähtud tähtaja jooksul, loetakse aruanne vastuvõetuks.
X PEATÜKKLÕPPSÄTTED
Artikkel 52
Komitee
1.
Komisjoni abistab solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise ühiskomitee, mis moodustati otsusega, millega luuakse üldprogrammi "Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine" raames välispiirifond aastateks 2007–2013.../… (käesolev otsus ning otsused.....,...... ja.....) ("komitee").
2.
Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.
3.
Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõigetes 1–4, lõike 5 punktis b ja artiklis 7 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlust, võttes arvesse nimetatud otsuse artikli 8 sätteid.
Nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõigetes 3c ja 4b ning artikli 4 punktis e sätestatud tähtajaks on kuus nädalat.
4.
Komitee võtab vastu oma töökorra.
Artikkel 53
Läbivaatamine
Komisjoni ettepanekul vaatavad Euroopa Parlament ja nõukogu käesoleva otsuse uuesti läbi hiljemalt 30. juuniks 2013.
Artikkel 54
Jõustumine
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolevat otsust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2008 tingimusel, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv liikmesriikide poolt ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmise ühiste standardite ja menetluste kohta võetakse vastu enne 31. detsembrit 2007.
Kui direktiivi selleks kuupäevaks vastu ei võeta, lepivad Euroopa Parlament ja nõukogu õigeaegselt kokku edasise menetluse.
Artikkel 55
Adressaadid
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
24.3.2006
väliskomisjon I ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
( KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD) )
Arvamuse koostaja:
Tatjana Ždanoka
LÜHISELGITUS
Tagasisaatmisfondi asutamise otsuse kohta tehtud ettepaneku põhisisu on valdavalt tehnilise iseloomuga ja ei kuulu väliskomisjoni pädevusse.
Sellegipoolest on ELi ja selle naaberriikide vabadusel, turvalisusel, jõukusel ja õigusel rajaneva ala välismõõtme tugevdamine üks Euroopa välispoliitika keskseid küsimusi.
On ütlematagi selge, et liidu tagasisaatmispoliitika edukus sõltub transiidi- ja päritoluriikidega tehtava koostöö tõhususest.
Arvamuse koostaja toetab raamprogrammi ülesehitust ja rõhutab, et vastavad rahalised vahendid peaksid moodustama ühtse paketi.
Seejuures eeldab ühtne ja kõikehõlmav lähenemine ELi rändepoliitikale vastastikust täiendavust ja sünergiat kõigi sellega seotud sisemiste regulatiivsete vahendite, samuti uute välispoliitikavahendite, eelkõige Euroopa naabruse ja partnerluse instrumendi ja kolmandate riikide abistamiseks loodud uue temaatilise programmiga.
Seetõttu on õiglase, sidusa ja eduka poliitika vältimatuks eelduseks tihe koostöö ÜRO inimõiguste ülemkomissariga ja rahvusvaheliste konventsioonide täiemahuline täitmine.
Euroopa tagasisaatmisfondi eesmärk on toetada liikmesriikide tagasisaatmismeetmeid ja viia ellu integreeritud haldamise põhimõtet.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Väliskomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Komisjoni ettepanek
ELTs seni avaldamata.
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
1
Põhjendus 21 b (uus)
(21 b) Vahendit ei tohiks kasutada selliste meetmete toetamisel, mis on seotud ühise tagasisaatmisega, liikmesriikide tagasisaatmisotsuste ühise jõustamisega seoses üksikjuhtudega või tagasisaatmisega riikidesse, kus pagulasi võidakse piinata või muul viisil nende inimõigusi rikkuda.
Muudatusettepanek
2
Artikli 2 lõige 1
1.
Fondi üldeesmärgiks on toetada liikmesriikide jõupingutusi tagasisaatmise korraldamise kõigi aspektide parandamisel integreeritud haldamise põhimõtet rakendades, võttes arvesse ühenduse õigusakte antud valdkonnas.
1.
Fondi üldeesmärgiks on edendada ja toetada liikmesriikide võetud meetmeid tagasisaatmise korraldamise kõigi aspektide parandamisel integreeritud haldamise põhimõtet rakendades, pidades silmas kohaldatavaid ühenduse õigusakte ning rahvusvahelisi inimõigustealaseid kohustusi antud valdkonnas.
Muudatusettepanek
3
Artikli 3 lõike 1 punkt c a (uus)
c a) tagasisaatmise korraldamisel naaberriikidega tehtava koostöö tõhustamine.
Selgitus
Euroopa naabruspoliitika instrumendiga hõlmatud riigid on Euroopa Liitu toimuva sisserände peamine allikas ja nende riikide ning nende ametiasutustega tehtavale koostööle tuleb pöörata erilist tähelepanu.
Muudatusettepanek
4
Artikli 3 lõike 2 teine taane
– millega püütakse luua terve rida meetmeid, mis toetavad territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike vabatahtliku tagasisaatmise skeeme ja vajadusel viima nende isikute suhtes ellu sunniviisilisi tagasisaatmisoperatsioone, pidades täielikult kinni humanitaarpõhimõtetest ja austades nende isikute väärikust; ning
– millega püütakse luua terve rida meetmeid, mis toetavad territooriumil ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike vabatahtliku tagasisaatmise skeeme , ja vajadusel viima nende isikute suhtes ellu sunniviisilisi tagasisaatmisoperatsioone, pidades täielikult kinni rahvusvahelistest inimõiguste normidest, põhiõiguste hartast ja austades nende isikute väärikust; ning
Selgitus
Ühenduse rahastatavad meetmed tuleks ellu viia vastavalt rahvusvahelistele inimõiguste normidele, eelkõige Genfi konventsioonile, ning põhiõiguste hartale.
Muudatusettepanek
5
Artikli 3 lõike 2 kolmas taane
– mis võimaldavad valida sihtgruppi juhtumite arvukuse põhjal; ning
– mis võimaldavad valida sihtgruppi juhtumite arvukuse põhjal , austades samal ajal Euroopa inimõiguste konventsiooni ; ning
Selgitus
Euroopa inimõiguste konventsiooni IV protokolli artikkel 4 keelab välismaalaste massilise väljasaatmise.
Muudatusettepanek
6
Artikli 3 lõige 3 a (uus)
3 a.
Liikmesriigid püüavad artiklis 4 sätestatud meetmete elluviimisel kaasata asjaomaseid kodanikuühiskonna organisatsioone.
Selgitus
Kodanikuühiskonna kaasamine omab liidu ühtse rände- ja varjupaigapoliitika eduka elluviimise seisukohast keskset tähtsust.
Muudatusettepanek
7
Artikli 4 lõike 1 sissejuhatav osa
Fondist abi saamise tingimustele vastavad artikli 3 lõike 1 punktis a sätestatud eesmärgiga seotud meetmed, mis sisaldavad eelkõige järgmist:
Fondist abi saamise tingimustele vastavad artikli 3 lõike 1 punktides a ja d sätestatud eesmärgiga seotud meetmed, mis sisaldavad eelkõige järgmist:
Selgitus
Muudatusettepanekuga 2 lisatakse artikli 3 lõikele 1 punkt d.
Muudatusettepanek
8
Artikli 4 lõike 1 punkt a
( a) tõhusa, stabiilse ja püsiva koostöö sisseseadmine või arendamine liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, eesmärgiga saada kolmandate riikide kodanikele reisidokumendid ning tagada kiired ning edukad väljasaatmismenetlused ;
a) tõhusa, stabiilse ja püsiva koostöö sisseseadmine või arendamine liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide , eelkõige naaberriikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, eesmärgiga saada kolmandate riikide kodanikele reisidokumendid ning tagada nende kiire, edukas ja püsiv tagasipöördumine ;
Selgitus
Euroopa naabruspoliitika instrumendiga hõlmatud riigid on Euroopa Liitu toimuva sisserände peamine allikas ning nende riikide ja nende ametiasutustega tehtavale koostööle tuleb pöörata erilist tähelepanu, et saavutada nende kolmandate riikide kodanike püsiv tagasipöördumine, kes ei vasta või ei vasta enam liikmesriikide territooriumile sisenemise, seal viibimise või seal alaliselt elamise puhul nõutavatele tingimustele.
Muudatusettepanek
9
Artikli 4 lõike 2 punkt b
( b) koostöö tõhusa, stabiilse ja püsiva operatiivkoostöö arendamisel liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, et lihtsustada konsulaarabi andmist kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks vajalike reisidokumentide saamisel ja tagada kiired ja tõhusad väljasaatmismenetlused ;
b) koostöö tõhusa, stabiilse ja püsiva operatiivkoostöö arendamisel liikmesriikide ametiasutuste ja kolmandate riikide , eelkõige naaberriikide konsulaaresinduste ja sisserändeasutuste vahel, et lihtsustada konsulaarabi andmist kolmandate riikide kodanike tagasisaatmiseks vajalike reisidokumentide saamisel ja tagada nende kiire, edukas ja püsiv tagasipöördumine ;
Selgitus
Euroopa naabruspoliitika instrumendiga hõlmatud riigid on Euroopa Liitu toimuva sisserände peamine allikas ning nende riikide ja nende ametiasutustega tehtavale koostööle tuleb pöörata erilist tähelepanu, et saavutada nende kolmandate riikide kodanike püsiv tagasipöördumine, kes ei vasta või ei vasta enam liikmesriikide territooriumile sisenemise, seal viibimise või seal alaliselt elamise puhul nõutavatele tingimustele.
Muudatusettepanek
10
Artikli 4 lõike 3 punkt b
( b) pädevate haldusasutuste suutlikkuse tõstmine, et nad suudaksid väljasaatmisotsuseid kiiresti ellu viia/jõustada, arvestades seejuures täielikult inimväärikust ja asjaomaseid Euroopa julgeolekustandardeid selliste operatsioonide kohta;
b) pädevate haldusasutuste suutlikkuse tõstmine, et nad suudaksid väljasaatmisotsuseid kiiresti ellu viia / jõustada kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga ning arvestades täielikult inimväärikust ja asjaomaseid Euroopa julgeolekustandardeid selliste operatsioonide kohta;
Selgitus
Viide Euroopa Liidu põhiõiguste hartale võimaldab tasakaalustatumat lähenemist valiku tegemisele õiguste ja julgeoleku vahel.
Muudatusettepanek
11
Artikli 4 lõige 4
4.
Lõigetes 1–3 sätestatud meetmed tõhustavad eelkõige asjaomaste Euroopa ühist sisserände- ja tagasisaatmispoliitikat käsitlevate ühenduse õigusaktide sätete kohaldamist.
4.
Lõigetes 1–3 sätestatud meetmed viiakse ellu, austades täiel määral rahvusvahelisi inimõiguste norme ja mittetagasisaatmise põhimõtet, mis on määratletud eelkõige Genfi konventsiooniga.
Need tõhustavad (välja jäetud) asjaomaste Euroopa ühist varjupaigasüsteemi käsitlevate ühenduse õigusaktide sätete kohaldamist.
Selgitus
Genfi konventsiooni artikkel 33 keelab pagulase oma territooriumilt välja- või tagasisaatmise („refouler”) „mis tahes viisil selle territooriumi piiridele, kus tema elu või vabadus on ohus mingisse rassi, rahvusesse või usku või sotsiaalsesse gruppi kuulumise või poliitiliste veendumuste tõttu”.
Muudatusettepanek
12
Artikli 4 lõige 5
5.
Meetmete puhul võetakse arvesse selliste sotsiaalselt haavatavate isikute nagu alaealiste, saatjata alaealiste, puuetega inimeste, rasedate, alaealiste lastega üksikvanemate ning piinamise, vägistamise või muu raske psühholoogilise , füüsilise või seksuaalse vägivalla ohvriks langenud inimeste eriolukorda.
5.
Meetmete puhul võetakse arvesse selliste sotsiaalselt haavatavate isikute nagu alaealiste, saatjata alaealiste, puuetega inimeste, vanemate inimeste, rasedate, alaealiste lastega üksikvanemate , piinamise, vägistamise või muu raske psühholoogilise ja/või füüsilise vägivalla ohvrite, inimkaubanduse või seksuaalse kuritarvituse ohvrite ning eriravi vajavate isikute eriolukorda.
Muudatusettepanek
13
Artikli 5 esimene taane
– kõikidel tagasisaatmisjuhtudel lahkumiseelne teavitamine, asendamatute reisidokumentide hankimine, vajalike lahkumiseelsete tervisekontrollide kulud, reisi- ja toidukulud tagasisaadetavatele ja nende saatjatele, kaasa arvatud meditsiinipersonalile, saatjate majutus, spetsiaalne abi haavatavatesse gruppidesse kuuluvatele tagasipöördujatele nagu lapsed või puuetega inimesed, transpordikulud lõplikku sihtpunkti tagasisaatmise sihtriigis ja koostöö päritolu-, varasema elukoha või transiidiriigi ametiasutustega;
– kõikidel tagasisaatmisjuhtudel lahkumiseelne teavitamine, asendamatute reisidokumentide hankimine, vajalike lahkumiseelsete tervisekontrollide kulud, reisi- ja toidukulud tagasisaadetavatele ja nende saatjatele, kaasa arvatud meditsiinipersonalile, saatjate majutus, spetsiaalne abi haavatavatesse gruppidesse kuuluvatele tagasipöördujatele nagu alaealised (eelkõige saatjata alaealised) või puuetega inimesed, transpordikulud lõplikku sihtpunkti tagasisaatmise sihtriigis ja koostöö päritolu-, varasema elukoha või transiidiriigi ametiasutustega;
Muudatusettepanek
14
Artikli 6 lõige 1
1.
Komisjoni algatusel võib kuni 7% fondi olemasolevatest vahenditest kasutada sisserände- ja integratsioonipoliitikaga seotud riikidevaheliste meetmete või kogu ühendusele huvi pakkuvate meetmete („ühenduse meetmete“) rahastamiseks, mis on kohaldatavad artiklis 7 osutatud sihtgruppide suhtes.
1.
Komisjoni algatusel võib kuni 20% fondi olemasolevatest vahenditest kasutada sisserände- ja integratsioonipoliitikaga seotud riikidevaheliste meetmete või kogu ühendusele huvi pakkuvate meetmete („ühenduse meetmete“) rahastamiseks, mis on kohaldatavad artiklis 7 osutatud sihtgruppide suhtes.
Selgitus
Suurem protsentuaalne osa fondi olemasolevatest vahenditest on vajalik edasiseks ühendusesiseseks koostööks ühenduse õiguse ja heade tavade juurutamisel, samuti tagasisaatmispoliitika kvaliteedi tõstmiseks kavandatud riikidevaheliste koostöövõrgustike toetamiseks (lk 463), riikidevaheliste teadlikkuse tõstmise kampaaniate korraldamiseks ning statistiliste vahendite, meetodite ja ühtsete näitajate väljatöötamiseks.
Muudatusettepanek
15
Artikli 7 lõige 2
2.
See hõlmab ka neid kolmandate riikide kodanikke, kes ei vaja või enam ei vaja rahvusvahelist kaitset, sest nende varjupaigataotlus on vastava siseriikliku õigussüsteemi lõpliku otsusega tagasi lükatud või nende staatus on tühistatud, lõpetatud või seda pole (lõpliku otsusega) pikendatud vastavalt siseriiklikule ja ühenduse õigusele.
2.
See hõlmab ka neid kolmandate riikide kodanikke, kes ei vaja või enam ei vaja rahvusvahelist kaitset, sest nende varjupaigataotlus on vastava siseriikliku õigussüsteemi lõpliku otsusega tagasi lükatud või nende staatus on tühistatud, lõpetatud või seda pole (lõpliku otsusega) pikendatud vastavalt siseriiklikule , rahvusvahelisele ja ühenduse õigusele.
Muudatusettepanek
16
Artikli 8 lõige 2
2.
Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et fondist ja liikmesriikidelt saadavad toetused oleksid kooskõlas ühenduse tegevuse, poliitika ja prioriteetidega .
Eelkõige tuleb kooskõla silmas pidada artiklis 20 osutatud mitmeaastase programmi puhul .
2.
Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et fondist ja liikmesriikidelt saadavad toetused oleksid kooskõlas ühenduse tegevuse, poliitika ja prioriteetidega ja eelkõige artiklis 20 osutatud mitmeaastase programmiga .
Käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud meetmed viiakse ellu sünergias liidu välisabi vahendite, eelkõige Euroopa naabruspoliitika instrumendiga.
Selgitus
Uus Euroopa naabruse ja partnerluse instrumendi määrus näeb ette koostöö justiits- ja siseküsimuste valdkonnas, sealhulgas sellistes küsimustes nagu varjupaigapoliitika ja ränne ning võitlus terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu ja nende tõkestamine.
Sisepoliitika rahastamiseks ja liikmesriikide vahelise solidaarsusmehhanismi kujundamiseks kasutatavaid fonde peaks täiendama naaber- ja liikmesriikide ühiseid probleeme käsitlev uus temaatiline programm.
Muudatusettepanek
17
Artikli 8 lõige 3 a (uus)
3 a.
Liikmesriigid püüavad teha tihedat koostööd ÜRO Pagulaste Ülemkomissari ning Rahvusvahelise Migratsiooni ­organisatsiooniga ning saavutada sünergiat oma sellega seotud tegevustes.
Selgitus
Sünergiat on vaja jõupingutuste planeerimisel sisserände- ja varjupaigapoliitika valdkonnas liikmesriikide – kes on igapäevaselt kaasatud poliitika elluviimisse – ning selles valdkonnas tegutsevate ja liikmesriike tagasisaatmisel abistada võivate ÜRO Pagulaste Ülemkomissari ja Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni vahel.
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
Viited
KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET 22.6.2005
Tõhustatud koostöö
Arvamuse koostaja: nimetamise kuupäev
Tatjana Ždanoka 21.7.2005
Arutamine parlamendikomisjonis
23.2.2006
20.3.2006
Muudatuste vastuvõtmise kuupäev
21.3.2006
Lõpphääletuse tulemused
poolt:
vastu:
erapooletuid:
43
4
4
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Angelika Beer, Panagiotis Beglitis, André Brie, Elmar Brok, Philip Claeys, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Jana Hybášková, Toomas Hendrik Ilves, Michał Tomasz Kamiński, Helmut Kuhne, Vytautas Landsbergis, Emilio Menéndez del Valle, Francisco José Millán Mon, Pasqualina Napoletano, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Baroness Nicholson of Winterbourne, Raimon Obiols i Germà, Cem Özdemir, Justas Vincas Paleckis, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Hubert Pirker, Paweł Bartłomiej Piskorski, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Emil Saryusz-Wolski, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Marek Maciej Siwiec, István Szent-Iványi, Konrad Szymański, Charles Tannock, Inese Vaidere, Ari Vatanen, Karl von Wogau, Luis Yañez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Alexandra Dobolyi, Glyn Ford, Patrick Gaubert, Jaromír Kohlíček, Miguel Angel Martínez Martínez, Aloyzas Sakalas, Pierre Schapira, Tatjana Ždanoka
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
1.2.2006
arengukomisjon I ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
( KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD) )
Arvamuse koostaja:
Fernando Fernández Martín
LÜHISELGITUS
1.
Solidaarsuse raamprogramm
Euroopa Komisjon teeb nime all “Üldprogramm „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“” aastateks 2007–2013
KOM(2005)0123 , 6.4.2005. ettepaneku võtta vastu kolm nõukogu ja Euroopa Parlamendi otsust (mis võetakse vastu kaasotsustamismenetluse kohaselt) ja üks nõukogu otsus (mis võetakse vastu nõuandemenetluse kohaselt).
Nende ettepanekutega püütakse luua suuremat ühtsust ja ühtlustada Euroopa Liidu sisserändepoliitikat.
Selle saavutamiseks oleks põhiseaduse lepingu ratifitseerimine kõikide liikmesriikide poolt hõlbustanud institutsioonide ülesannet, isegi kui praegu liidu käsutuses olevad õiguslikud vahendid peaksid olema piisavad selle valdkonna edendamiseks.
Ettepaneku eesmärk on tugevdada liikmesriikide vahel solidaarsust sisserännanute vastuvõtuga seotud kulude haldamise ja rahastamise osas.
Sisseränne on Euroopa Liidu prioriteet, nagu komisjon ja parlament on mitu korda kinnitanud.
Tuleb rõhutada, et nelja paketis ette nähtud fondi toetusi ei tohiks omavahel üle kanda.
Seepärast peabki arengukomisjon hoolitsema finantsperspektiivide arutelus selle eest, et selle ühiselt taotletava eesmärgi saavutamisel ei vähendataks mingil juhul vahendite praegust rahalist toetust ning soovitav on isegi selle suurendamine.
2.
Euroopa välispiiride fondi loomine ajavahemikuks 2008–2013
Nagu taotletakse Haagi programmis
Võttes arvesse järeldusi, mida tegi Euroopa Ülemkogu oma 4.–5. novembri 2004. aasta koosolekul Brüsselis. , näeb välispiiride fond ilmavalgust raamprogrammis 2008. aastal.
Fondi peamised eesmärgid on integreeritud piirihaldussüsteemi loomine liikmesriikides, selle korralduse parandamine ja selle rakendamine, samuti koostöö tugevdamine liikmesriikide vahel.
Selles kontekstis on oluline ka nende isikute kategooriate ühise määratluse väljatöötamine, keda võidakse sundida tagasi pöörduma, samuti tagasisaatmispoliitika rakendamise ühisstandardite kohaldamine.
Ühiseid standardeid käsitleva direktiivi
KOM(2005)0391 , 1.9.2005. eesmärk on ühtlustada Euroopa Liidus tagasisaatmismenetlused.
2005. ja 2006. aastal on ette nähtud ettevalmistav tegevus tagasisaatmise valdkonnas.
RETURN-programm 2005–2006, 15 000 000 €.
Fond ulatub ajavahemikul 2008–2013 kogusummani 759 miljonit eurot.
3.
Raportööri seisukoht
Võttes arvesse asjaolu, et Euroopa Liidus vastu võetud standardite rakendamine (näiteks Schengeni acquis ) kujutab endast praegu eri riikidele ebavõrdset koormust, on vaja solidaarsusmehhanismi ning esmajärjekorras tuleks tagada põgenike, varjupaigataotlejate ja migrantide võrdne kohtlemine, järgides muidugi täielikult standardeid, mida tunnustatakse inimõiguste osas.
Lisaks tuleb hästi meeles pidada, et solidaarsuse arutelus tuleks käsitleda mitte ainult liikmesriike, vaid see solidaarsuse mõiste peaks kehtima kõikide asjaomaste riikide puhul, kaasa arvatud kolmandad riigid.
Selles mõttes tervitab raportöör käimasolevate arutelude süvendamist kasu huvides, mida arengupoliitika võib tuua tõhusasse migratsioonipoliitikasse.
Viimaste kuude sündmused Hispaania eksklaavides Ceutas ja Melilla on veel kord ilmselt tõestanud vajadust "more development for less migration".
Seepärast arvab raportöör, et siin peab valitsema tasakaal turvalisuse ja solidaarsuse vahel sisserännanutega.
Võttes arvesse, et tegu on raamprogrammide suunistega igaks finantsperspektiiviks, visandavad tekstid ainult mõõtmed, mida tuleb hiljem täpsustada mitmeaastaste programmidega.
Seepärast saabki nendes ettepanekutes teha vähe kindlapiirilisi muudatusi ning tekstid üldiselt tunduvad võtvat arvesse viimaste aastate arutelusid.
Kuid tuleb ka vaadata, kuidas need ettepanekud konkreetselt omavahel sobivad.
Siiski teeb raportöör ettepaneku tugevdada välispiiride fondi puhul teatud aspektide tähtsust.
Esiteks tuleb seos põgenike ja arengupoliitika vahel lisada artiklisse, mis käsitleb ettepaneku üldeesmärke.
Võttes arvesse pidevaid jõupingutusi ühenduse tegevuse ühtlustamiseks ühise tagasisaatmispoliitika valdkonnas, tundub raportöörile seejärel liiga tagasihoidlik eraldada ühenduse meetmetele ainult 7% eelarvest.
Raportöör kordab veel kord, et tagasisaatmine peab toimuma sõltumata tagasisaadetavate halduslikust olukorrast ning täpselt inimõigusi järgides.
See lähenemine soodustab muuhulgas vabatahtliku tagasipöördumise kavasid, millega kaasnevad taaslõimimise ja abi meetmed pärast tagasipöördumist.
Ühe küsimuse jätab see ettepanek siiski lahtiseks, selle, mis võetakse kokku väljendiga “head tavad” sundtagasisaatmise korral, kusjuures järgitakse täielikult asjaomaste isikute põhiõigusi.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata ELi territooriumi aladele, kus sisserände mõju on kõige suurem.
Surve nendele aladele on kõige sagedamini põhjustatud rahvastiku tihedusest, ruumikitsikusest, geograafilisest vahemaast või tingimustest.
Need erakorralised asjaolud vähendavad migratsiooni juhtimise suutlikkust ning seepärast tulebki seda tugevdada asjakohaste meetmetega.
See peab selgelt väljenduma ka integreeritud tagasisaatmiskavades.
Raportööri arvates on väga oluline, et ettepanekuga kaasneks suhete tugevdamine tagasisaadetavate päritoluriikidega.
Raportöör rõhutab, et ettepanek võtab väga positiivselt arvesse vajalikke tegevusi ja strateegiaid, mis hõlmavad jätkusuutliku tagasisaatmispoliitika väljatöötamisel valitsusi ja ka kodanikuühiskonda asjaomastes kolmandates riikides.
Ettepanek võtab selles osas arvesse taotlusi, mis olid sõnastatud arengukomisjoni arvamuses omaalgatuslikus raportis seadusliku ja ebaseadusliku sisserände seose ja ümberasujate lõimimise kohta.
A6-0136/2005 .
Võttes arvesse neid märkusi ning raamprogrammi täpset elluviimist, võib raportöör seda otsuse ettepanekut ainult toetada kui vajalikku sammu Euroopa Liidu ühise tagasisaatmispoliitika suunas.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Arengukomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Komisjoni ettepanek
ELTs seni avaldamata.
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
1
Artikli 2 lõige 1
1.
Fondi üldeesmärgiks on toetada liikmesriikide jõupingutusi tagasisaatmise korraldamise kõigi aspektide parandamisel integreeritud haldamise põhimõtet rakendades, võttes arvesse ühenduse õigusakte antud valdkonnas.
1.
Fondi üldeesmärgiks on toetada liikmesriikide jõupingutusi tagasisaatmise korraldamise kõigi aspektide parandamisel integreeritud haldamise põhimõtet rakendades, võttes arvesse ühenduse õigusakte antud valdkonnas ning päritoluriikide õigusakte ja arengupoliitika põhimõtteid .
Selgitus
Fondi üldeesmärke ei saa tagasisaatmise puhul tegelikult määratleda, võttes arvesse põgenike põhjuseid oma maalt lahkumiseks.
Seepärast tulebki näha eesmärkide hulgas ette mitte ainult liikmesriikide jõupingutuste toetamine, vaid ka olemasolevad tegutsemisvõimalused enne seda, kui põgenikud oma kodumaalt lahkuvad, näiteks kahepoolsed klauslid liidu ja päritolumaa vahel ning aastatuhande eesmärkide saavutamise positiivsed mõjud seoses arenguga, vähendades vaesust.
Samuti etendab arengupoliitika otsustavat osa raamistiku ettevalmistamises isikutele, kes pöörduvad tagasi oma päritolumaale.
Muudatusettepanek
2
Artikli 3 lõike 2 esimene taane
- mis põhinevad põhjalikul hinnangul sihtelanikkonna olukorra kohta liikmesriikides ning kavandatud operatsioonidega seotud väljakutsete (näiteks seoses reisidokumentide hankimisega ja muud praktilised tagasisaatmist takistavad asjaolud) kohta.
Põhjalik hinnang koostatakse koostöös kõigi asjaomaste ametiasutuste ja partneritega;
- mis põhinevad põhjalikul hinnangul sihtelanikkonna olukorra kohta liikmesriikides , kusjuures eritähelepanu pööratakse aladele, kus sisserände mõju on kõige suurem , ning kavandatud operatsioonidega seotud väljakutsete (näiteks seoses reisidokumentide hankimisega ja muud praktilised tagasisaatmist takistavad asjaolud) kohta.
Põhjalik hinnang koostatakse koostöös kõigi asjaomaste ametiasutuste ja partneritega;
Selgitus
Eritähelepanu tuleb pöörata ELi territooriumi neile piirkondadele, mis kannatavad suurema “rändestressi” all.
Surve, mille all need piirkonnad kannatavad, on tihti põhjustatud rahvastiku tihedusest, ruumikitsikusest või geograafilistest tingimustest.
Seepärast tulebki pöörata erilist tähelepanu käesoleva otsuse kohaldamise tingimuste tagamisele.
Muudatusettepanek
3
Artikli 4 lõike 2 punkt c
c) ühiste integreeritud tagasisaatmiskavade koostamine ja rakendamine, kaasa arvatud ühised vabatahtliku tagasisaatmise programmid teatavate päritolu-, varasema elukoha või transiidiriikide või piirkondade jaoks;
c) ühiste integreeritud tagasisaatmiskavade koostamine ja rakendamine, kaasa arvatud ühised vabatahtliku tagasisaatmise programmid teatavate päritolu-, varasema elukoha või transiidiriikide või piirkondade jaoks , austades iga vabatahtlikult või sunniviisiliselt tagasisaadetava isiku õigust olla koheldud individuaalselt ja saada individuaalset nõu ;
Selgitus
Isegi kui on olemas ilmne sünergia tegevuste ja riikide järgi, kuhu isikuid tagasi saadetakse, või kuulumise järgi teatud rühma, ei saa see võtta tagasisaadetavatelt nende õigust olla koheldud individuaalselt ja saada individuaalset nõu.
Muudatusettepanek
4
Artikli 4 lõike 2 punkt i
i) ühised meetmed, et jälgida tagasipöördunute olukorda ja nende olukorra püsivust pärast tagasisaatmist.
i) ühised meetmed, et jälgida tagasipöördunute olukorda ja nende olukorra edasist arengut pärast tagasisaatmist tingimusel, et kõnealused isikud sellega ise eelnevalt nõustuvad .
Selgitus
Tagasipöördunut tohib tema päritolumaal jälgida ainult tema eelneval nõusolekul.
Tal on täielik õigus keelduda sellisest sekkumisest oma eraellu.
Muudatusettepanek
5
Artikli 4 lõige 5
5.
Meetmete puhul võetakse arvesse selliste sotsiaalselt haavatavate isikute nagu alaealiste, saatjata alaealiste, puuetega inimeste, rasedate, alaealiste lastega üksikvanemate ning piinamise, vägistamise või muu raske psühholoogilise, füüsilise või seksuaalse vägivalla ohvriks langenud inimeste eriolukorda.
5.
Meetmete puhul võetakse arvesse selliste sotsiaalselt haavatavate isikute nagu alaealiste, saatjata alaealiste, puuetega inimeste, rasedate, alaealiste lastega üksikvanemate ning piinamise, vägistamise või muu raske psühholoogilise, füüsilise või seksuaalse vägivalla ohvriks langenud inimeste eriolukorda , tagades esmajoones ja iga meetme puhul selle, et inimõiguste standardeid järgitakse täiel määral.
Selgitus
Igas tegevuses tuleb pidada kõige tähtsamaks eelkõige inimõiguste järgimist.
Teades sundtagasisaatmise asjaolusid, mis on sageli ebakindlad, on hädavajalik austada inimese väärikust ja tema õigusi, mida praeguses praktikas veel liiga sageli rikutakse.
Muudatusettepanek
6
Artikli 6 lõige 1
1.
Komisjoni algatusel võib kuni 7% fondi olemasolevatest vahenditest kasutada sisserände- ja integratsioonipoliitikaga seotud riikidevaheliste meetmete või kogu ühendusele huvi pakkuvate meetmete („ühenduse meetmete“) rahastamiseks, mis on kohaldatavad artiklis 7 osutatud sihtgruppide suhtes.
1.
Komisjoni algatusel võib kuni 15% fondi olemasolevatest vahenditest kasutada riikidevaheliste või kogu ühendusele huvi pakkuvate („ühenduse meetmete“) sisserände- ja integratsioonipoliitikaga seotud meetmete ning artiklis 7 osutatud sihtgruppide suhtes kohaldatavate meetmete rahastamiseks.
Selgitus
7% eelarvest, mis on eraldatud selle rahalise vahendi ühistegevusteks, ei piisa ühelgi juhul ettepanekus sõnastatud eesmärgi saavutamiseks.
Et suuta “soodustada praktilist ja viljakat koostööd” (lk 9), on vaja kindlasti kõrgemat summat.
Muudatusettepanek
7
Artikli 19 lõige 1
1.
Iga mitmeaastase programmi jaoks võtab komisjon vastu strateegilised suunised, milles kehtestatakse fondi tegevuse raamistik, arvestades tehtud edusamme ühenduse õigusaktide arendamisel ja kohaldamisel tagasisaatmisvaldkonnas ja ühenduse poolt ebaseadusliku sisserände suhtes võetud meetmeid ning fondi finantsvahendite soovituslikku jagunemist mitmeaastase programmiga hõlmatud ajavahemikul.
1.
Iga mitmeaastase programmi jaoks võtab komisjon vastu strateegilised suunised, milles kehtestatakse fondi tegevuse raamistik, arvestades tehtud edusamme ühenduse õigusaktide arendamisel ja kohaldamisel tagasisaatmisvaldkonnas ja ühenduse poolt ebaseadusliku sisserände suhtes võetud meetmeid ning fondi finantsvahendite soovituslikku jagunemist mitmeaastase programmiga hõlmatud ajavahemikul , tagades selle, et nimetatud suunistes järgitakse inimõiguste standardeid täiel määral ja pidevalt .
Selgitus
Igas tegevuses tuleb pidada kõige tähtsamaks eelkõige inimõiguste järgimist.
Teades sundtagasisaatmise asjaolusid, mis on sageli ebakindlad, on hädavajalik austada inimese väärikust ja tema õigusi, mida praeguses praktikas veel liiga sageli rikutakse.
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
Viited
KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
DEVE 22.6.2005
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Fernando Fernández Martín 31.8.2005
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
14.11.2005
1.12.2005
25.1.2005
Vastuvõtmise kuupäev
25.1.2005
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
21
1
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Margrietus van den Berg, Danutė Budreikaitė, Marie-Arlette Carlotti, Thierry Cornillet, Nirj Deva, Fernando Fernández Martín, Hélène Goudin, Filip Andrzej Kaczmarek, Glenys Kinnock, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Toomas Savi, Frithjof Schmidt, Jürgen Schröder, Anna Záborská, Mauro Zani
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Milan Gaľa, Linda McAvan, Manolis Mavrommatis, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
28.3.2006
eelarvekomisjon i ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
( KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(COD) )
Arvamuse koostaja:
Gérard Deprez
SHORT JUSTIFICATION
COMMISSION PROPOSAL
· The proposal is one of the four decisions which together comprise the 'Solidarity and Management of Migration Flows'
COM(2005)0123 . general programme submitted by the Commission in April 2005, for the period January 2007 to December 2013, with a budget of EUR 5 866 billion in commitment appropriations; the framework programme proposed establishes four funds, each with its respective legal basis: the External Borders Fund, the European Fund for Reintegration of Third Country Nationals, the European Return Fund and the European Refugee Fund.
The proposal for a European Fund for the return of illegal residents is intended to improve management of returns at a national level, taking due account of existing Community legislation and based on the principle of solidarity-based management of returns.
The Fund will have the following objectives:
· to improve organisation and implementation of national return plans;
· to bring about greater cooperation between Member States;
· to encourage Member States to apply common provisions on returns in an efficient and uniform manner, reflecting the way that the policy followed in this area evolves.
The Fund would also be destined to support integrated or joint return plans seeking to guarantee the long-term return of the individuals returned.
Those Member States which so wish could back up these measures with reintegration aid in the host country.
In principle, the Fund covers the return of both immigrants and asylum-seekers whose applications have been turned down.
The proposal sets out a list of accompanying measures which could also receive support: expenditure involved in returning the individuals concerned, lodging and escort expenses; medical expenses prior to the return of immigrants; expenses directly arising from return and, possibly, reintegration measures.
On the Commission's initiative, up to 7% of the available resources of the Fund could be earmarked for transnational action of Community interest seeking to improve cooperation between Member States in the fields of immigration and integration policy.
The Commission proposal establishes the distribution of a fixed quantity varying per year for the EU15 area (EUR 300 000) and for the EU10 area (EUR 500 000).
The annual financial balance will be shared out between the Member States using the following key:
· 70% proportional to the number of third country residents for whom return has been decided over the last three years
· 30% proportional to the number of returns (voluntary or otherwise) carried out satisfactorily over the last three years.
The Commission is proposing a considerable reinforcing of this action policy with a global financial envelope of EUR 759 million allocated as follows:
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014...
TOTAL
Operational Expenditure
C.A
P.A
39
60
100
150
200
200
749
19,5
49,5
80
125
175
200
100
749
Administrative Expenditure
1,4
1,5
1,6
1,7
1,75
2,05
10
C.A. + Administrative
Expenditure
40,4
61,5
101,6
151,7
201,05
202,05
759
COMMENTARY
Your draftsman welcomes the Commission proposal, since it seeks to support an integrated European return management policy based on past experience, viz. the preparatory action on managing migrant returns.
European Union action in this area, based on adequate financial resources made available by the Community, could contribute to greater solidarity between the Member States, and would also have positive repercussions for the fight against illegal immigration and trade in human beings within the Union.
However, at its meeting of 15 and 16 December 2005 the European Council considerably reduced (by 51%!) the funding provided for by the Commission and Parliament
European Parliament resolution of 8 June 2005 on Policy Challenges and Budgetary Measures of the Enlarged Union 2007-2013, P6_TA(2005)0224 . under new Heading 3 (Citizenship, freedom, security and justice).
Over and above the measures put forward by the Commission, the draftsman would make the following proposals:
1.
It needs to be stressed that the amount named in Article 14 must be regarded as purely indicative until such time as agreement has been reached on the financial perspective.
In this connection, amendments both to the draft resolution and to this article, and to the draft resolution are proposed.
2.
It needs to be stressed that the changes concerning the financial regulation need to be considered within the framework of the current revision of this regulation.
In this connection, an amendment to the draft resolution has been proposed.
3.
So as to ensure that the procedure is efficient, it will be necessary to stick to the Committee on Budgets' traditional approach, which is to give priority to the consultative procedure.
Here, amendment to Article 52 is proposed.
4 Finally, it is important to guarantee democratic controls by means of adequate monitoring and evaluation of the programme.
Three amendments to this effect are proposed to Articles 49 and 50.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Eelarvekomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Õigusloomega seotud resolutsiooni projekt
Muudatusettepanek
1
Lõige 1 a (uus)
1 a. rõhutab, et käesolevas õigusakti ettepanekus osutatud assigneeringute suhtes, mis on ette nähtud pärast 2006. aastat algavaks perioodiks, kohaldatakse järgmist mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevat otsust;
Muudatusettepanek 2
Lõige 1 b (uus)
1 b. kutsub komisjoni üles esitama vajadusel ettepanekut käesoleva programmi lähtesumma kohandamiseks pärast järgmise mitmeaastase finantsraamistiku vastuvõtmist;
Justification
The financial reference amount cannot be established as long as the financial perspective has not been adopted.
Once it is, the Commission must present a legislative proposal so as to determine the reference amount, taking due account of the appropriate ceiling of the financial framework in question.
Muudatusettepanek 3
Lõige 2 a (uus)
2 a. rõhutab, et muudatused, mis on seotud nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikli 53 lõikes 3 osutatud koostööga, tuleb teha uues finantsmääruses läbivalt.
Justification
The provisions of the financial regulation and its implementing measures concerning shared management are complete enough to handle the management of all Community funds.
Exceptions to the provisions of the financial regulation should be reduced to a minimum, and, in principle, dealt with in the text of the financial regulation itself.
Otsuse ettepanek
Komisjoni ettepanek
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud
Muudatusettepanek
4
Artikli 14 lõige 1
1.
Fondi rakendamise lähtesumma ajavahemikuks 1. jaanuar 2008 kuni 31. detsember 2013 on 759 miljonit eurot.
1.
Fondi rakendamise hinnanguline lähtesumma ajavahemikuks 1. jaanuar 2008 kuni 31. detsember 2013 on 759 miljonit eurot.
Justification
The financial reference amount is indicative until such time as the financial perspective is adopted.
Once this is done, the Commission shall submit a legislative proposal to determine the reference amount, taking account of the appropriate ceiling of the financial framework in question (see amendment to legislative resolution).
Muudatusettepanek
5
Artikkel 16 a (uus)
Artikkel 16 a
Kohaldatakse finantsmääruse sätteid.
Kui komisjon kavatseb nendest sätetest fondi erivajaduste tõttu kõrvale kalduda, peab ta sellest selgesõnaliselt ja eraldi teavitama eelarveküsimustes pädevat Euroopa Parlamendi komisjoni.
Justification
Transparency in respect of the application of the provisions of the financial regulation.
This amendment should be seen together with am.
3 on Article 53, par. -1 (new) allowing for a mid-term review.
Muudatusettepanek
6
Artikli 30 lõike 1 punkt b
(b) tagab, et meetmete auditid viiakse läbi deklareeritud kulude tõendamiseks vajaliku valimi alusel; valim esindab vähemalt 10% iga aastaprogrammi kogu abikõlblikust kulust;
(b) tagab, et meetmete auditid viiakse läbi deklareeritud kulude tõendamiseks vajaliku valimi alusel; valim esindab vähemalt 20% iga aastaprogrammi kogu abikõlblikust kulust
Justification
In its 2003 and 2004 Annual Reports the European Court of Auditors identified shortcomings in the control systems employed in connection with the European Refugee Fund.
With a view to remedying such shortcomings in the future, Member States should ensure that measures are administered in a manner consistent with current Community rules by carrying out checks on at least 20% of the total eligible expenditure.
This is also in keeping with the recommendation made by the European Court of Auditors.
Muudatusettepanek
7
Artikli 49 lõige 1 a (uus)
1 a.
Komisjon tagab, et otsusega ette nähtud tegevuste suhtes teostatakse eelhindamist, seiret ja järelhindamist.
Komisjon tagab juurdepääsu programmile ja selle elluviimise läbipaistvuse.
Justification
It is important to ensure democratic control by means of monitoring and evaluating the programme at the right time.
Muudatusettepanek
8
Artikli 49 lõige 3 a (uus)
3 a.
Komisjon annab Euroopa Parlamendile ja nõukogule programmi rakendamise kohta regulaarselt ja õigel ajal teavet, eelkõige seoses eraldatud vahendite kasutamisega.
Justification
The two arms of the legislative authority must be duly informed, in good time, so that the programme can be efficiently monitored and evaluated.
Muudatusettepanek
9
Artikli 50 lõige 4
4.
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele:
4.
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele:
(a ) hiljemalt 30. juuniks 2010 aruande artiklis 15 sätestatud kriteeriumide kohaldamise kohta, mis reguleerivad igaaastast vahendite jaotamist liikmesriikide vahel, vajadusel koos parandusettepanekutega;
a) kolm aastat pärast programmi vastuvõtmist aruande artiklis 15 sätestatud kriteeriumide kohaldamise kohta seoses igaaastase vahendite jaotamisega liikmesriikide vahel, vajadusel koos parandusettepanekutega;
(b ) hiljemalt 31. detsembriks 2010 vahearuande saavutatud tulemuste kohta ja fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta koos ettepanekuga fondi edasiseks arenguks;
b) neli aastat pärast programmi vastuvõtmist vahearuande saavutatud tulemuste kohta ja fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta koos ettepanekuga fondi edasiseks arenguks;
(c ) hiljemalt 31. detsembriks 2012 (ajavahemikuks 20078–2010 ) ja 31. detsembriks 2015 (ajavahemikuks 2011–2013) järelhindamisaruande.
c ) hiljemalt 31. detsembriks 2012 (ajavahemikuks 2008 – 2010 ) ja 31. detsembriks 2015 (ajavahemikuks 2011–2013) detailse järelhindamisaruande programmi rakendamise ja tulemuste kohta programmi lõppedes.
Justification
It is important to ensure democratic control by means of timely monitoring and evaluation of the programme.
Muudatusettepanek
10
Artikli 52 lõige 1
1.
Komisjoni abistab solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise ühiskomitee (edaspidi „komitee“) , mis asutati otsusega, millega asutatakse välispiiride fond aastateks 2007–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames../… .
1.
Aastatel 2007–2013 abistab komisjoni üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise ühiskomitee (edaspidi „komitee“).
Muudatusettepanek
11
Artikli 52 lõige 2
2.
Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7 , võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.
2.
Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7 , võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.
Justification
The consultative procedure is the traditional approach taken by the Committee on Budgets in order to ensure the efficiency of procedures.
Muudatusettepanek
12
Artikli 53 lõige -1 (uus)
- 1.
Fondi rakendamise parandamiseks võib komisjon lasta kõige hiljem 2010. aasta lõpuks teha käesoleva otsuse suhtes vahekokkuvõtte.
Justification
Providing for some flexibility and improvement of the implementation of the Fund.
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
Viited
KOM(2005)0123 – C6‑0126/2005 – 2005/0049(CNS)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
BUDG 22.6.2005
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Gérard Deprez 9.6.2005
Endine arvamuse koostaja
Arutamine parlamendikomisjonis
23.3.2006
Vastuvõtmise kuupäev
23.3.2006
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
26
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Richard James Ashworth, Reimer Böge, Simon Busuttil, Gérard Deprez, Valdis Dombrovskis, Hynek Fajmon, Neena Gill, Ingeborg Gräßle, Louis Grech, Catherine Guy-Quint, Jutta D. Haug, Ville Itälä, Anne E. Jensen, Wiesław Stefan Kuc, Janusz Lewandowski, Mario Mauro, Jan Mulder, Giovanni Pittella, Antonis Samaras, Nina Škottová, László Surján, Kyösti Virrankoski, Ralf Walter
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Kathalijne Maria Buitenweg, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Peter Šťastný
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
MENETLUS
Pealkiri
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega asutatakse Euroopa tagasisaatmisfond aastateks 2008–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ raames
Viited
KOM(2005)0123 – C6-0126/2005 – 2005/0049(COD)
EP-le esitamise kuupäev
6.4.2005
Vastutav komisjon istungil teada andmise kuupäev
LIBE 22.6.2005
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET 22.6.2005
DEVE 22.6.2005
BUDG 22.6.2005
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Barbara Kudrycka 6.6.2005
Endine raportöör / Endised raportöörid
Lihtsustatud menetlus – otsuse kuupäev
Õigusliku aluse vaidlustamine JURI arvamuse kuupäev
Rahaeraldise määra muutmine BUDG arvamuse kuupäev
Konsulteerimine Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega – istungil otsuse tegemise kuupäev
Konsulteerimine Regioonide Komiteega – istungil otsuse tegemise kuupäev
Arutamine parlamendikomisjonis
4.10.2005 1.6.2006
1.12.2005 23.10.2006
22.2.2006 6.11.2006
3.4.2006
18.4.2006
Vastuvõtmise kuupäev
6.11.2006
Lõpphääletuse tulemused
+
–
17
2
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Mihael Brejc, Carlos Coelho, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Patrick Gaubert, Adeline Hazan, Ole Krarup, Barbara Kudrycka, Romano Maria La Russa, Henrik Lax, Hartmut Nassauer, Martine Roure, Ioannis Varvitsiotis, Stefano Zappalà
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Roland Gewalt, Jeanine Hennis-Plasschaert, Sophia in 't Veld, Kyriacos Triantaphyllides, Rainer Wieland
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Salvatore Tatarella
Esitamise kuupäev
28.11.2006
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
