A7-0015/2010
17.2.2010
***I
RAPORT
Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja määrust (EÜ) nr 562/2006 seoses isikute liikumisega pikaajalise viisa alusel
(KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD))
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon
Raportöör:
Carlos Coelho
PE 430.461v02-00
Kasutatud tähised
* nõuandemenetlus
*** nõusolekumenetlus
***I seadusandlik tavamenetlus (esimene lugemine)
***II seadusandlik tavamenetlus (teine lugemine)
***III seadusandlik tavamenetlus (kolmas lugemine)
(Menetluse liik sõltub õigusakti eelnõus esitatud õiguslikust alusest.)
Õigusloomega seotud teksti muudatusettepanekud
Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutes märgistatakse muudetud tekst paksus kaldkirjas .
Kui Euroopa Parlament soovib muutmisakti puhul muuta olemasolevat sätet, mida komisjoni ettepanekus ei muudeta, märgistatakse muutmata jäävad tekstiosad paksus kirjas .
Välja jäetav tekstiosa tähistatakse sümboliga [...].
Tavalises kaldkirjas märgistus on mõeldud asjaomastele osakondadele abiks lõpliku teksti ettevalmistamisel ja tähistab neid õigusakti osi, mille kohta on tehtud parandusettepanek lõpliku teksti vormistamiseks (nt ilmselged vead või väljajätmised mõnes keeleversioonis).
Selliste parandusettepanekute puhul on vaja vastavate osakondade nõusolekut.
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT.....5
EUROOPA PARLAMENDI MUUDATUSED............................................................................7
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS...........................................................7
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DEKLARATSIOONI EELNÕU.......................14
SELETUSKIRI..........................................................................................................................15
õiguskomisjonI ARVAMUS............................................................................................18
õiguskomisjonI ARVAMUS............................................................................................24
MENETLUS..............................................................................................................................31
EUROOPA PARLAMENDI ÕIGUSLOOMEGA SEOTUD RESOLUTSIOONI PROJEKT
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja määrust (EÜ) nr 562/2006 seoses isikute liikumisega pikaajalise viisa alusel
( KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD) )
(Kaasotsustamismenetlus: esimene lugemine)
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut Euroopa Parlamendile ja nõukogule ( KOM(2009)0091 );
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 251 lõiget 2 ja artikli 62 lõike 2 punkti a ning lõiget 3, mille alusel komisjon esitas ettepaneku Euroopa Parlamendile ( C6‑0076/2009 );
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut nõukogule ( KOM(2009)0090 );
– võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklit 67 ja artikli 63 lõiget 3, mille alusel nõukogu konsulteeris selle ettepaneku üle Euroopa Parlamendiga ( C6-0107/2009 );
– võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele” ( KOM(2009)0665 );
– võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 3, artikli 77 lõike 2 punkte b ja c ning artikli 79 lõike 2 punkti a;
– võttes arvesse õiguskomisjoni arvamust esitatud õigusliku aluse kohta
Vt käesoleva raporti addendum'it. ;
– võttes arvesse kodukorra artikleid 55 ja 37;
– võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ja õiguskomisjoni arvamust ( A7‑0015/2009 ),
1. kiidab komisjoni ettepaneku muudetud kujul heaks;
2. on seisukohal, et menetlus 2009/0025(COD) on muutunud kehtetuks, kuna komisjoni ettepaneku KOM(2009)0090 sisu ning sellega seotud kaks raporti projekti integreeriti menetlusse 2009/0028(COD) ;
3. palub komisjonil ettepaneku uuesti Euroopa Parlamendile saata, kui komisjon kavatseb seda oluliselt muuta või selle teise tekstiga asendada;
4. teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule, komisjonile ja liikmesriikide parlamentidele.
EUROOPA PARLAMENDI MUUDATUSED
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
[kuupäev],
millega muudetakse Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja määrust (EÜ) nr 562/2006 seoses isikute liikumisega pikaajalise viisa alusel
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte b ja c ning artikli 79 lõike 2 punkti a,
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1) 14. juunil 1985 Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta sõlmitud Schengeni lepingu rakendamise konventsiooniga
EÜT L 239, 22.9.2000, lk 1. (konventsiooniga) on sätestatud eeskirjad pikaajalise viisa kohta, mis võimaldab selle omanikul sõita teiste liikmesriikide territooriumi kaudu viisa andnud liikmesriigi territooriumile.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruses (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad))
ELT L 105, 13.4.2006, lk 1. on sätestatud kolmandate riikide kodanike suhtes kehtivad sisenemise tingimused.
Kolmandate riikide kodanikest siseriikliku pikaajalise viisa omanike vaba liikumise hõlbustamiseks ELi liikmesriikide territooriumil, kes täielikult kohaldavad Schengeni acquis’d (Schengeni alal) tuleks võtta täiendavaid meetmeid.
(2) Pikaajaline viisa tuleks asendada elamisloaga piisavalt vara pärast kolmanda riigi kodaniku sisenemist liikmesriigi territooriumile, et võimaldada ühes liikmesriigis pikaajalise viisa alusel seaduslikult elaval kolmanda riigi kodanikul reisida ELis viibimise ajal teistesse liikmesriikidesse või oma päritoluriiki naastes läbida teiste liikmesriikide territooriumi.
Aina enam liikmesriike aga ei asenda pikaajalisi viisasid elamislubadega või teevad seda märkimisväärse hilinemisega pärast kolmanda riigi kodaniku sisenemist nende territooriumile.
Sellisel õiguslikul ja tegelikul olukorral on oluline negatiivne mõju pikaajalise viisa alusel liikmesriigis seaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike vabale liikumisele (…) Schengeni alal.
(3) Et lahendada probleemid, millega seisavad silmitsi pikaajalise viisa alusel riigis viibivad kolmandate riikide kodanikud, laiendatakse käesoleva määrusega elamisloa ja Schengeni acquis’d täielikult kohaldavate liikmesriikide antud lühiajalise viisa vahelise võrdsuse põhimõtet pikaajalisele viisale.
Selle tulemusena peaks pikaajalisel viisal olema sisepiirideta Schengeni alal vaba liikumise (…) seisukohast sama mõju mis elamisloal.
(4) Seetõttu tuleks liikmesriigi antud pikaajalist viisat omaval kolmanda riigi kodanikul lubada reisida teistesse liikmesriikidesse kolmeks kuuks kuuekuulise ajavahemiku jooksul samadel tingimustel kui elamisloa omanikul.
Pikaajaliste viisade andmise tingimusi käsitlevad eeskirjad ei muutu.
(5) Liikmesriikide praeguse praktika põhjal kehtestatakse käesoleva määrusega liikmesriikide kohustus anda pikaajalisi viisasid ühtse viisavormi järgi, nagu on sätestatud nõukogu 29. mai 1995. aasta määruses (EÜ) nr 1683/95 ühtse viisavormi kohta
EÜT L 164, 14.07.1995, lk 1. .
(6) Elamisloa taotluse töötlemisel ilmneva hoiatusteate puhul Schengeni infosüsteemis sisalduvate andmetega tutvumist ja teiste liikmesriikidega konsulteerimist nõudvad eeskirjad peaksid kehtima ka pikaajaliste viisade taotluste töötlemise suhtes.
Seega ei tohiks pikaajaliste viisade omanike vaba liikumine teistes liikmesriikides kujutada endast mingit täiendavat julgeolekuriski liikmesriikidele.
(7) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja määrust (EÜ) nr 562/2006 tuleks vastavalt muuta.
(8) Käesoleva määruse eesmärk ei ole innustada liikmesriike mitte andma elamislubasid ja määrus ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustust anda elamislubasid teatavatesse kategooriatesse kuuluvatele kolmandate riikide kodanikele, nagu on sätestatud teiste ühenduse õigusaktidega, eelkõige nõukogu direktiiviga 2005/71/EÜ, nõukogu direktiiviga 2004/114/EÜ, nõukogu direktiiviga 2003/86/EÜ, direktiiviga 2004/38/EÜ ja nõukogu direktiiviga 2003/109/EÜ .
(9) Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivile 2008/115/EÜ ühiste nõuete ja korra kohta liikmesriikides ebaseaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike tagasisaatmisel tuleb kolmandate riikide kodanikelt, kes viibivad liikmesriigi territooriumil ebaseaduslikult ning kellele on mõnes muus liikmesriigis väljastatud kehtiv elamisluba või muu riigisviibimise õigust andev luba, näiteks pikaajaline viisa, nõuda viivitamata minekut kõnealuse liikmesriigi territooriumile .
▌
(10) Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt pikaajalise viisa alusel liikumisvabadust käsitlevate eeskirjade kehtestamist, ei suuda liikmesriigid piisaval määral saavutada ning seetõttu on seda parem saavutada Euroopa Liidu tasandil, võib Euroopa Liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(11) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid.
Määrust tuleks kohaldada kooskõlas liikmesriikide kohustustega seoses rahvusvahelise kaitse ning tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõttega.
(12) Käesolev õigusakt on vastavalt Schengeni acquis’ Euroopa Liidu raamistikku integreerimise protokollile osa Schengeni acquis’ edasiarendamisest, nagu see on määratletud nõukogu 20. mai 1999. aasta otsuse 1999/435/EÜ
EÜT L 176, 10.7.1999, lk 1-16 (mis käsitleb Schengeni acquis’ määratlust, et kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu ja Euroopa Liidu lepingu asjakohaste sätetega kindlaks määrata iga acquis’d moodustava sätte või otsuse õiguslik alus) A lisas.
(13) Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast Schengeni acquis’ nende sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises)
EÜT L 176, 10.07.1999, lk 36. tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ
EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31. artikli 1 punktis B osutatud valdkonda.
(14) Šveitsi puhul on käesolev määrus Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)
ELT L 53, 27.2.2008, lk 52. tähenduses osa nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamisest, mis on seotud nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides B ja C osutatud valdkonnaga, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta otsuse 2008/146/EÜ
ELT L 53, 27.2.2008, lk 1. artikliga 3.
(15) Liechtensteini puhul on käesolev määrus Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses osa nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamisest, mis on seotud nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktides B ja C osutatud valdkonnaga, kusjuures nimetatud otsuse vastavaid punkte tõlgendatakse koostoimes nõukogu 28. veebruari 2008. aasta otsuse 2008/261/EÜ
ELT L 83, 26.3.2008, lk 3. artikliga 3.
(16) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli nr 22 artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
Arvestades, et käesolev määrus põhineb Schengeni acquis’l, peaks Taani otsustama kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast käesoleva määruse vastuvõtmist, kas ta rakendab seda määrust oma siseriiklikus õiguses.
(17) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes.
Seetõttu ei osale Ühendkuningriik selle vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(18) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes.
Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(19) Käesolev määrus on Schengeni acquis’l põhinev või sellega muul viisil seotud akt 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 tähenduses,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1.
Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni muudetakse järgmiselt:
(1) Artikkel 18 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 18
1.
Viisa kauemaks kui kolmekuuliseks viibimiseks („pikaajaline viisa”) on ühe liikmesriigi poolt kooskõlas tema siseriiklike õigusaktide või ühenduse õigusaktidega antav siseriiklik viisa.
Selline viisa antakse välja ühtse viisavormi alusel vastavalt nõukogu 29. mai 1995. aasta määruses (EÜ) nr 1683/95 ühtse viisavormi kohta sätestatule, kusjuures päises täpsustatakse viisa liik tähega „D”.
See täidetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri), VII lisa asjakohastele sätetele .
2.
Pikaajalise viisa kehtivusaeg on maksimaalselt üks aasta.
Kui liikmesriik on lubanud kolmanda riigi kodanikul viibida riigis kauem kui üks aasta, tuleb pikaajaline viisa enne selle kehtivusaja lõppu asendada elamisloaga.”
(2) Artikli 21 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1.
Välismaalane võib ühe liikmesriigi antud kehtiva elamisloa ja kehtiva reisidokumendi alusel liikuda vabalt teiste liikmesriikide territooriumil kuni kolm kuud kuue kuu jooksul, kui ta vastab määruse (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) artikli 5 lõike 1 punktides a, c ja e osutatud sissesõidunõuetele ning kõnealune liikmesriik ei ole kandnud teda siseriiklikku sissesõidukeeluregistrisse.”
(3) Artiklile 21 lisatakse lõige 2a:
„2a.
Lõikes 1 sätestatud vaba liikumise õigus kehtib vastavalt artiklis 18 sätestatule ka kolmandate riikide kodanike suhtes, kellel on liikmesriigi antud kehtiv pikaajaline viisa.”
(4) Artikli 25 lõige 1 asendatakse järgmisega:
„1.
Kui liikmesriik menetleb elamisloa andmist välismaalasele, teostab vastutav ametiasutus süstemaatilise otsingu Schengeni infosüsteemis (SIS).
Kui liikmesriik menetleb elamisloa andmist välismaalasele, kellele on kehtestatud sissesõidukeeld, siis konsulteerib ta kõigepealt keelu kehtestanud liikmesriigiga ja võtab arvesse tema huve; elamisluba antakse ainult kaalukatel põhjustel, eelkõige humanitaarsetel kaalutlustel või rahvusvaheliste kohustuste tõttu.
Kui elamisluba on antud, siis sissesõidukeelu kehtestanud liikmesriik tühistab keelu, kuid võib võtta asjaomase välismaalase siseriiklikku sissesõidukeeluregistrisse.”
(5) Artiklile 25 lisatakse lõige 1a:
„1a.
Enne sissesõidukeelu kehtestamist vastavalt artiklile 96 kontrollivad liikmesriikide vastutavad ametiasutused siseriiklikke andmeid välja antud pikaajaliste viisade ja elamislubade kohta.”
(6) Artiklile 25 lisatakse lõige 3:
„3.
Lõikeid 1 ja 2 kohaldatakse ka pikaajaliste viisade puhul.”
2.
Määrust (EÜ) nr 562/2006 muudetakse järgmiselt:
(1) Artikli 5 lõike 1 punkt b asendatakse järgmisega:
„b) neil on kehtiv viisa, kui see on nõutav vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 539/2001 (milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud), välja arvatud juhul, kui neil on kehtiv elamisluba või kehtiv pikaajaline viisa.”
(2) Artikli 5 lõike 4 punkt a asendatakse järgmisega:
„a) kolmanda riigi kodanikul, kes ei täida kõiki lõikes 1 sätestatud tingimusi, kuid kellel on ühe liikmesriigi antud elamisluba, pikaajaline viisa või mitmekordne viisa või vajaduse korral elamisluba või pikaajaline viisa ja mitmekordne viisa, on lubatud elamisloa, pikaajalise viisa või mitmekordse viisa andnud liikmesriigi territooriumile jõudmiseks sõita läbi teiste liikmesriikide territooriumi, välja arvatud juhul, kui liikmesriik, kelle välispiiri ületamist ta taotleb, on kandnud ta oma sisenemiskeeluregistrisse ning keeluga kaasnevad juhised sisenemise või läbisõidu keelamiseks;”.
Artikkel 2
Käesolev määrus ei mõjuta teiste liidu õigusaktidega sätestatud liikmesriikide kohustust anda kolmandate riikide kodanikele elamislubasid.
Artikkel 3
Komisjon ja liikmesriigid teavitavad asjaomaseid isikuid käesoleva määruse sätetest nõuetekohaselt ja täies ulatuses.
Artikkel 4
Komisjon esitab hiljemalt 5. juuliks 2012. aastaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta.
Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks.
Artikkel 5
Käesolev määrus jõustub 5. aprillil 2010. aastal ja see tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas .
▌
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides kooskõlas aluslepingutega .
Brüssel,
Nõukogu nimel
eesistuja
Euroopa Parlamendi nimel
president
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DEKLARATSIOONI EELNÕU
„Nõukogu ja Euroopa Parlament peavad tähtsaks, et Euroopa Liidu tasandil on olemas ühtne ja terviklik eeskirjade kogum, mis näeb ette teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) raames töödeldavate isikuandmete kõrgetasemelist kaitset.
Juhul kui pärast 2012. aastat peaks olema veel olulisi viivitusi SIS II rakendamisel, paluvad Euroopa Parlament ja nõukogu, et komisjon esitaks vajalikud õigusakti ettepanekud Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni asjakohaste sätete muutmiseks, et tagada Schengeni infosüsteemi sisestatud isikuandmete kaitse võrdsel tasemel SIS II jaoks kehtestatud normidega.”
SELETUSKIRI
Sissejuhatus
Schengeni konventsioonis rõhutatakse, et pikaajalise viisa (D-viisa) omanik võib:
– viibida üksnes viisa andnud liikmesriigi territooriumil;
– sõita läbi teiste liikmesriikide territooriumi ainult sel eesmärgil, et jõuda viisa andnud liikmesriiki, ja ei või reisida teistesse liikmeriikidesse ega oma päritoluriiki naastes läbida teisi liikmesriike.
Enamik liikmesriike on sisse seadnud menetluse, mille raames D-viisa muudetakse pärast riigi territooriumile saabumist elamisloaks, mis võimaldab sellist elamisluba ja kehtivat reisidokumenti omaval kolmanda riigi kodanikul liikuda vabalt teiste liikmesriikide territooriumil kuni kolm kuud poole aasta jooksul.
Tegelikult on D-viisade elamislubadeks muutmisel esinenud märkimisväärseid hilinemisi ning mõnel juhul ei ole neid üldse elamislubadega asendatud.
Vastavalt Schengeni konventsioonile ei saa isik sellisel juhul reisida teistesse liikmesriikidesse ega oma päritoluriiki naastes läbida teiste liikmesriikide territooriumi.
Olukorra parandamiseks võeti 2001. aastal vastu määrus (määrus nr 1091/2001), millega seati sisse D+C-viisade süsteem, mis võimaldab pikaajalise D-viisa omanikel selle kehtivusaja esimese kolme kuu jooksul Schengeni alal vabalt liikuda, tingimusel, et viisa on antud lühiajaliste viisade suhtes kehtivate sätete alusel (sealhulgas kontrollitud SISi sissesõidukeeldude nimekirja).
Tegelikult ei anna enamik liikmesriike ikka veel D+C-viisat või annavad neid väga vähe, kuna:
– konsulaarametnikel on selles valdkonnas vähe teavet;
– taotlejaid ei teavitata kõnealusest võimalusest;
– riigi viisade registreerimise ja töötlemise programmid ei võimalda sellise viisa taotluse läbivaatamist või viisa andmist.
Kui viisa on antud ja ei ole kolmekuulise perioodi lõpuks asendatud elamisloaga, ei tohi viisa omanik enam teistesse liikmesriikidesse reisida.
Selleks peavad kõnealused isikud taotlema eraldi lühiajalist Schengeni viisat.
Kuid mitmed liikmesriigid keelduvad selliseid viisasid andmast, kuna taotlejad on D+C-viisa alusel juba viibinud kolm kuud Schengeni alal.
Schengeni piirieeskirjad ja ühenduse viisaeeskiri
Seoses nimetatud õigusaktidega tuleb silmas pidada järgmist:
– Ettepanekus määruse kohta, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri, nähakse olukorra lihtsustamiseks ette D+C-viisa kaotamine ja nõutakse liikmesriikidelt, et need kiirendaksid elamislubade andmist kolmandate riikide kodanikele.
– Viisaeeskiri tuleb vastu võtta samal ajal kui need määrused.
Kuupäev, millest alates nimetatud määrusi kohaldama hakatakse, tuleks ühtlustada viisaeeskirja kohaldamise alguskuupäevaga, mis on kavandatud 5. aprilliks 2010.
– Määruse (EÜ) nr 562/2006 (Schengeni piirieeskirjad) artikli 5 lõike 1 punktis b nähakse kehtivat elamisluba omavatele kolmandate riikide kodanikele ette ka võimalus ületada teise liikmesriigi välispiire ilma viisata kuni kolmekuuliseks viibimiseks riigis.
Ettepanekute reguleerimisala
Ettepanekute eesmärk on hõlbustada liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike liikumist Schengeni alal selle liikmesriigi poolt antud pikaajalisele D-viisa alusel.
Ettepanekute eesmärk on osutada abi olukordades, kus liikmesriikidel ei ole erinevatel põhjustel võimalik anda nende territooriumil elavatele kolmandate riikide kodanikele õigeaegselt elamisluba, laiendades elamisloa ja lühiajalise C-viisa samaväärsuse põhimõtet pikaajalisele D-viisale.
Seega oleks pikaajalisel viisal Schengeni alal liikumise seisukohast sama mõju kui elamisloal.
See võimaldab kõigil liikmesriigis seaduslikku elamist tõendava dokumendi omanikel Schengeni alal poole aasta jooksul kuni kolm kuud vabalt liikuda.
Liikmesriigid peavad ka edaspidi andma elamislube, vastavalt kohustustele, mis on sätestatud mitmetes teatavatesse kategooriatesse kuuluvate kolmandate riikide kodanike vastuvõtmist käsitlevates direktiivides.
Raportööri seisukoht
Tuleks meeles pidada, et Schengeni ala eesmärk on liikumisvabadus.
Kõik mõne liikmesriigi ametliku elamisloa omanikud peaksid saama Schengeni alal, kus puuduvad sisepiirid, vabalt reisida.
Ideaalne lahendus oleks see, kui liikmesriigid täidaksid oma kohustust anda elamisluba kolmandate riikide kodanikele, kellel on pikaajaline viisa.
Tegelikult seda aga enamikus liikmesriikides ei tehta.
Tõsiasi, et tudeng, kellele on antud viisa Belgias õppimiseks (kuid kes ei kuulu direktiivi nr 2004/114/EÜ kohaldamisalasse), ei saa sõita Hollandis asuvasse erialaraamatukokku, et oma väitekirja kirjutamiseks teavet otsida, ega minna nädalalõpureisile Barcelonasse, on täiesti vastuvõetamatu.
See on näide sellest, kui absurdseid olukordi võib ette tulla.
Arvestades, et ühenduse viisaeeskiri peaks jõustuma 2010. aasta aprillis, tuleb probleemile leida kiire lahendus.
Komisjoni ettepanekud näivad mõistlikud, kuid mõningaid muudatusi on vaja selleks, et lahendada pikaajaliste viisade probleem, seadmata kahtluse alla või vähendamata turvalisuse taset Schengeni alal, kuid eesmärgiga lõpetada põhiõiguste rikkumine, millest annavad tunnistust tuhanded kaebused.
SISis sisalduvate andmetega tutvumise nõue pikaajaliste viisade (D-viisade) taotluste töötlemisel tagab pikaajaliste viisade taotlejate üle samasuguse kontrolli nagu teostatakse kolmandate riikide kodanikest elamisloa omanike suhtes.
See lahendaks mure turvalisuse vähenemise pärast.
Lisaks on mitmed liikmesriigid praeguse korra kohaselt väljastanud kolmandate riikide kodanikele pikaajalisi D-viisasid ning seejärel elamislubasid, tutvumata eelnevalt SISis sisalduvate andemetega (eriti artikli 96 sissesõidukeeldu käsitlevate sätetega).
See suundumus mitte üksnes ei ohusta turvalisust Schengeni alal, vaid tekitab ka märkimisväärseid probleeme välispiiridel, kui osutub, et kehtiva D-viisa omanike nimed on kantud SISi nimekirjadesse.
See tekitab raskusi ja asjatuid probleeme nii inimestele endile kui piiriametnikele, kes peavad põhjalikult kontrollima, kas tegu on võltsitud viisaga või on SISi andmed ebatäpsed ja tuleks kustutada või ei oleks viisat üldse tohtinud välja anda.
Lissaboni lepingu mõju
Käesoleva raporti aluseks olevad kaks komisjoni ettepanekut olid menetluses, kui Lissaboni leping 1. detsembril 2009 jõustus.
Nad olid ära toodud komisjoni nn koondteatise „Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele” IV lisas.
Koondteatisega määrati menetluses olevatele ettepanekutele uued õiguslikud alused järgnevalt: ettepaneku KOM(2009)91 varasem õiguslik alus oli EÜ asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkt a ja lõige 3 ning uus õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punktid b ja c; ettepaneku KOM(2009)90 varasem õiguslik alus oli EÜ asutamislepingu artikli 63 lõike 3 punkt a ning uus õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingut artikli 79 lõike 2 punkt a.
Nendel uutel õiguslikel alustel kohaldatakse kaasotsustamismenetlust või nõukogus kvalifitseeritud häälteenamusega seadusandlikku tavamenetlust mitte ainult esimese, vaid mõlema komisjoni ettepaneku suhtes.
Seetõttu tegi nõukogu, keda toetas komisjon, ettepaneku need kaks menetlust ühendada.
Oma 11. jaanuari 2010. aasta koosolekul otsustas kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon need kaks menetlust ühendada, eeldusel et õiguskomisjon kiidab nimetatud ühendamise poolt põhjustatud muudatuse õiguslikus aluses heaks.
Tehniliselt toimub ühendamine nii, et endise nõuandemenetluse tekst integreeritakse kaasotsustamismenetlusse.
Raportöör soovib juhtida tähelepanu asjaolule, et mitmete liikmesriikide parlamendid on komisjoni ettepanekuid arutanud ning Eesti ja Portugali parlamendid on vastu võtnud arvamused
Riikide parlamentide arvamused on kättesaadavad IPEXi andmebaasist järgmistelt aadressidelt:
http://www.ipex.eu/ipex/cms/home/Documents/dossier_COM20090090
http://www.ipex.eu/ipex/cms/home/Documents/dossier_COD20090028 .
29.1.2010
õiguskomisjonI ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni ja määrust (EÜ) nr 562/2006 seoses isikute liikumisega pikaajalise viisa alusel
( KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD) )
Arvamuse koostaja: Cecilia Wikström
LÜHISELGITUS
Taust
Üks Euroopa integratsiooni olulisemaid tegureid on olnud sisepiiride kaotamine ning võimalus liikmesriikide vahel vabamalt reisida.
Seetõttu on paradoksaalne, et praegu ei saa paljud pikaajalise viisa omanikud Schengeni alal sama vabalt ringi liikuda kui need, kellel on lühiajaline viisa.
Sellise paradoksaalse olukorra on põhjustanud viis, kuidas liikmesriigid vahetavad pikaajalisi viisasid elamislubade vastu.
Olukorda püütakse lahendada kahe omavahel tihedalt seotud komisjoni ettepanekuga, millest üks on esitatud nõuande-
2009/0025(CNS) .
Õiguslik alus: EÜ asutamislepingu artikli 63 punkti 3 alapunkt a. ja teine kaasotsustamismenetluse
2009/0028 (COD).
Õiguslik alus: EÜ asutamislepingu artikli 62 punkti 2 alapunkt a ja punkt 3. teel.
Kui need vastu võetakse, saavad pikaajalise viisa omanikud hakata kogu Schengeni alal ringi liikuma võrdsel alusel lühiajalise viisa omanikega.
Komisjoni pakutud lahendusega välditakse praktilisi ebamugavusi ja viivitusi, mida pikaajalise viisa omanikud elamisloa saamisel paljudes liikmesriikides on kogenud.
Kuna eelmine kord
D + C viisa, mis kehtestati 28. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1091/2001 (liikumisvabaduse kohta pikaajalise viisa alusel, EÜT L 150/4) artikliga 1, kus on sätestatud, et kuni kolm kuud alates pikaajaliste viisade kehtima hakkamise kuupäevast kehtivad sellised viisad „samaaegselt ka ühtsete lühiajaliste viisadena”.
See määrus tunnistatakse kehtetuks ühenduse viisaeeskirja (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri, ELT L 243/1) artikli 56 lõike 2 punktiga e. on osutunud praktikas üsna ebarahuldavaks ja kuna see kaotab 5. aprillil 2010 kehtivuse, on küsimus muutunud küllaltki pakiliseks.
Arvamuse koostaja seisukoht
Arvamuse koostaja nõustub ettepaneku üldise lähenemisviisi ja aluspõhimõttega, et isik peaks saama reisida Schengeni alal lühiajaliselt kolm kuud poole aasta jooksul dokumendiga, mille põhjal ta viibib seaduslikult liikmesriigis.
On lubamatu, et liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanikel ei ole samasugust liikumisvabadust, mis kaasneb elamisloaga.
Pikaajalise viisa omanike hulgas võib olla näiteks üliõpilasi või kooliõpilasi, kes soovivad minna ekskursioonile teise liikmesriiki
Nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiiv 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil, ELT L 375/12. , teadlasi
Nõukogu 12. oktoobri 2005. aasta direktiiv 2005/71/EÜ kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta (ELT L 289/15). ning kolmandate riikide kodanike teatavaid pereliikmeid
Nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta, ELT L 251, 3.10.2003, lk 12–18. või Euroopa Liidu kodanike teatavaid pereliikmeid
Direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil, ELT L 158/77. ja ka teatavaid pikaajalise elamisloa omanikke
Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta, ELT L 16, 23.1.2004, lk 44–53. .
Liikumisvabaduse andmine ja bürokraatia vähendamine aitaks arvamuse koostaja arvates äratada ka üliõpilaste, teadlaste ja äriettevõtete huvi Euroopa vastu.
Lisaks leiab arvamuse koostaja, et kuna see ettepanek kujutab endast kiiret lahendust keerukale probleemile, võib sellel olla pikas perspektiivis ootamatuid tagajärgi, eriti juhul, kui pikaajaliste viisadega seotut hakatakse reguleerima Euroopa Liidu tasandil.
Seetõttu on ettepanekule lisatud aruandlus- ja läbivaatamisklausel, millega kohustatakse komisjoni esitama hiljemalt 5. aprillil 2012 aruanne määruse täitmise kohta.
Arvamuse koostaja on seisukohal, et selle ettepaneku juures on keskse tähtsusega ka Euroopa Liidu õiguse rakendamine, ning juhib tähelepanu asjaolule, et paljud liikmesriigid ei ole kindla tähtaja jooksul elamislube välja andnud, kuigi seadus selleks kohustab.
Seetõttu kutsub arvamuse koostaja komisjoni üles seaduslikkuse tagamiseks tutvuma konkreetse olukorraga liikmesriikides ja võimaluse korral algatama rikkumiste kohta menetluse.
Komisjon peaks lähtuma pikaajalisest kohtupraktikast, mille kohaselt isegi suhteliselt kerged, kuid üldlevinud ja püsivad haldustavad võivad endast kujutada rikkumist vaatamata sellele, et formaalselt on liikmesriik õigusakti korrektselt üle võtnud.
Näiteks otsus kohtuasjas C-494/01: komisjon v. Iirimaa, Euroopa Kohtu (suurkoda), 26. aprill 2005.
Samuti tuleks veelgi selgemini väljendada, et käesolevate ettepanekutega ei taheta liikmesriike mingil moel vabastada neile erinevate ühenduse õigusaktidega pandud kohustusest anda välja elamislube.
Teema kiireloomulisuse tõttu peab arvamuse koostaja võimalikuks, et ta täiendab käesolevat arvamust, kui menetlus institutsioonides areneb, ning esitab Lissaboni lepingu
Vt eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punkti a, milles sätestatakse seadusandlik tavamenetlus. jõustumist arvestades tavalises korras veel muudatusettepanekuid.
MUUDATUSETTEPANEKUD
Õiguskomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Muudatusettepanek
1
Ettepanek võtta vastu määrus
Põhjendus 2
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
(2) Pikaajaline viisa tuleks asendada elamisloaga piisavalt vara pärast kolmanda riigi kodaniku sisenemist liikmesriigi territooriumile, et võimaldada ühes liikmesriigis pikaajalise viisa alusel seaduslikult elaval kolmanda riigi kodanikul reisida ELis viibimise ajal teistesse liikmesriikidesse või oma päritoluriiki naastes läbida teiste liikmesriikide territooriumi.
Aina enam liikmesriike aga ei asenda pikaajalisi viisasid elamislubadega või teevad seda märkimisväärse hilinemisega pärast kolmanda riigi kodaniku sisenemist nende territooriumile.
Sellisel õiguslikul ja tegelikul olukorral on oluline negatiivne mõju pikaajalise viisa alusel liikmesriigis seaduslikult viibivate kolmandate riikide kodanike liikumisele Schengeni alal.
(Ei puuduta eestikeelset versiooni.)
Selgitus
(Ei puuduta eestikeelset versiooni.)
Muudatusettepanek
2
Ettepanek võtta vastu määrus
Põhjendus 6
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
(6) Käesoleva määruse eesmärk ei ole innustada liikmesriike mitte andma elamislubasid ja määrus ei tohiks mõjutada teiste ühenduse õigusaktidega sätestatud liikmesriikide kohustust anda teatavatesse kategooriatesse kuuluvatele kolmandate riikide kodanikele elamislubasid.
(Ei puuduta eestikeelset versiooni.)
Selgitus
(Ei puuduta eestikeelset versiooni.)
Muudatusettepanek
3
Ettepanek võtta vastu määrus
Artikkel 2
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
Käesolev määrus ei mõjuta teiste ühenduse õigusaktidega sätestatud liikmesriikide kohustust anda kolmandate riikide kodanikele elamislubasid .
Käesolev määrus ei mõjuta liikmesriikide kohustust anda ettenähtud tähtaja jooksul kolmandate riikide kodanikele elamislubasid , nagu on sätestatud teiste ühenduse õigusaktidega, eriti
– nõukogu direktiiviga 2005/71/EÜ,
– nõukogu direktiiviga 2004/114/EÜ,
– nõukogu direktiiviga 2003/86/EÜ,
– nõukogu direktiiviga 2004/38/EÜ ja
– nõukogu direktiiviga 2003/109/EÜ.
Selgitus
Samuti tuleks veelgi selgemini väljendada, et käesolevate ettepanekutega ei taheta liikmesriike mingil moel vabastada neile erinevate ühenduse õigusaktidega pandud kohustusest anda välja elamislube.
Muudatusettepanek
4
Ettepanek võtta vastu määrus
Artikkel 2 a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
Artikkel 2 a
Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 5. aprillil 2012 aruande käesoleva määruse ja isikute liikumist pikaajalise viisa alusel käsitleva määruse [200X/0000] rakendamise kohta.
Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse kohandamiseks.
Selgitus
Kuna tegemist on kiire lahendusega keerukale probleemile, võib mõlemal määrusel olla pikas perspektiivis ootamatuid tagajärgi, eriti juhul, kui pikaajaliste viisadega seotut hakatakse pärast Lissaboni lepingu jõustumist reguleerima Euroopa Liidu tasandil.
MENETLUS
Pealkiri
Pikaajalise viisaga isikute liikumine
Viited
KOM(2009)0091 – C6-0076/2009 – 2009/0028(COD)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
JURI
19.10.2009
Arvamuse koostaja
nimetamise kuupäev
Cecilia Wikström
2.9.2009
Arutamine parlamendikomisjonis
2.12.2009
Vastuvõtmise kuupäev
28.1.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
21
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Raffaele Baldassarre, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Alexandra Thein, Cecilia Wikström
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Piotr Borys, Sajjad Karim, Vytautas Landsbergis, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Toine Manders, Arlene McCarthy
29.1.2010
õiguskomisjonI ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni seoses pikaajaliste viisade ja Schengeni infosüsteemi sisestatavate hoiatusteadetega
( KOM(2009)0090 – C7‑0107/2009 – 2009/0025(COD) )
Arvamuse koostaja: Piotr Borys
LÜHISELGITUS
Taust
Tundub vastuoluline, et paljudel pikaajalise viisa omanikel on Schengeni alal märksa vähem liikumisvabadust kui lühiajalise viisa omanikel.
Kaks omavahel tihedalt seotud komisjoni ettepanekut, millest üks on esitatud konsultatsioonimenetluse
2009/0025(CNS) .
Õiguslik alus: EÜ asutamislepingu artikli 63 esimese lõigu punkti 3 alapunkt a. ja teine kaasotsustamismenetluse
2009/0028(COD) .
Õiguslik alus: EÜ asutamislepingu artikli 62 esimese lõigu punkti 2 alapunkt a ja punkt 3. raames, peaksid selle olukorra lahendama.
Ettepanekute vastuvõtmise korral saaksid pikaajalise viisa omanikud Schengeni alal sama vabalt ringi liikuda kui lühiajalise viisa omanikud.
Komisjoni lahendusettepaneku abil kõrvaldatakse elamislubade väljaandmisel tekkivad praktilised probleemsed olukorrad ja viivitused, mida pikaajalise viisa omanikud on paljudes liikmesriikides täheldanud.
Praegu rakendatav kord
D+C viisa, mis on sätestatud 28. mai 2001. aasta määruse nr 1091/2001 (liikumisvabaduse kohta pikaajalise viisa alusel) artiklis 1 (EÜT L 150, lk 4), tagab, et kuni kolm kuud alates nende kehtima hakkamise kuupäevast kehtivad pikaajalised viisad samaaegselt ka ühtsete lühiajaliste viisadena.
Määrus tühistati ühenduse viisaeeskirja artikli 56 lõike 2 punktiga e (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri, ELT L 243, lk 1). on osutunud praktikas mitterahuldavaks ja aegub 5. aprillil 2010.
Seetõttu vajab see küsimus kiiret lahendamist.
Arvamuse koostaja seisukoht
Arvamuse koostaja nõustub ettepaneku üldise lähenemise ja selle aluseks oleva filosoofilise kaalutlusega, mille kohaselt saaks isik reisida Schengeni alal lühiajaliselt kolm kuud poole aasta jooksul dokumendiga, mille alusel ta viibib seaduslikult liikmesriigis.
On vastuvõetamatu, et kolmandate riikide kodanikud, kes suudavad tõestada, et nad elavad seaduslikult mõnes liikmesriigis, ei saa nautida samasugust liikumisvabadust, mida võimaldaks neile elamisluba.
Sellised pikaajalise viisa omanikud võivad olla üliõpilased ja koolilapsed, kes tahavad minna ekskursioonile mõnesse teise liikmesriiki
Nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiiv 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil, ELT L 375, lk 12. , teadlased
Nõukogu 12. oktoobri 2005. aasta direktiiv 2005/71/EÜ kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta, ELT L 289, lk 15. , teatud kolmandate riikide kodanike pereliikmed
Nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta, ELT L 251, 3.10.2003, lk 12–18. ja ühenduse kodanikud
Direktiiv 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil, ELT L 158, lk 77. ning teatud pikaajalised elanikud
Nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta, ELT L 16, 23.1.2004, lk 44. .
Et süsteem töötaks ega toimuks „viisakauplemist”, mille puhul isikud, kellele üks liikmesriik keeldub viisat andmast, saavad sellest otsusest teises liikmesriigis viisa taotlemise teel mööda hiilida, tuleb kehtestada kontrollid, nagu seda on tehtud juba teistes valdkondades.
Seeläbi tagatakse liikmesriikidevaheline nõuetekohane teabevahetus ja kooskõla pikaajaliste viisade ja elamislubade väljastamise ning Schengeni infosüsteemi sisestavate hoiatusteadete vahel.
Peale selle leiab arvamuse koostaja, et kuna antud ettepanek on kiire lahendus keerulisele probleemile, võivad sellel pikas perspektiivis olla soovimatud tagajärjed, eriti juhul, kui pikaajaliste viisade küsimus reguleeritakse ühenduse tasandil.
Seetõttu on sellele lisatud aruandluse ja läbivaatamise klausel.
Arvamuse koostaja leiab, et ettepanek keskendub ka ühenduse õigusaktide rakendamise probleemile, täpsemalt paljude liikmesriikide võimetusele väljastada elamislubasid teatud aja jooksul, ehkki selleks kohustavad õigusaktid.
Tuleb meeles pidada, et kolmandad riigid on sellise olukorra tunnistajateks.
EL peab seega tegema kõik võimaliku, et erinevad liikmesriigid rakendaksid ühesuguseid meetmeid.
Seetõttu kutsub arvamuse koostaja komisjoni üles uurima liikmesriikides üksikjuhtumeid ja algatama võimaluse korral rikkumismenetlusi, et tagada õigusaktidest kinnipidamine.
Komisjon peaks toetuma pikaajalisele kohtupraktikale, mille järgi isegi üsna väikseid, kuid üldlevinud ja järjekindlalt rakendatavaid haldustavasid käsitletakse rikkumisena, hoolimata liikmesriikide vormiliselt korrektsest ülevõtmisest
Näiteks kohtuasi C-494/01: komisjon versus Iirimaa, 26. aprill 2005, suurkoda. .
Samuti tuleb rohkem rõhutada, et need ettepanekud ei vabasta liikmesriike ühenduse eri dokumentides sätestatud kohustustest anda välja elamislubasid.
Lisaks tuleb meeles pidada, et käesolev ettepanek on lahutamatu komisjoni ettepanekust isikute liikumise kohta pikaajalise viisa alusel (KOM(2009)091), mistõttu neid tuleks käsitleda koos.
Arvamuse koostaja leiab, et vabalt liikumise õigus, mis on sätestatud mainitud ettepanekuga parandatud Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 21 lõigus 1, peaks kehtima ka nende kolmandate riikide kodanike puhul, kellele on vastavalt konventsiooni artiklile 18 väljastatud mõne liikmesriigi pikaajaline viisa, ja see tuleks viisakleebisel ära märkida, täpsustades ala, kus viisa omanik võib reisida.
Arvamuse koostaja tuletab lõpetuseks uuesti meelde, et on väga oluline, et Schengeni infosüsteem (SIS) II ja viisainfosüsteem viivitamatult tööle hakkaksid.
Ta on arvamusel, et SIS II toob kaasa märkimisväärseid täiustusi ja uusi kasutusvõimalusi, nagu biomeetriliste andmete kasutuselevõtt ja hoiatusteadete omavaheline seostamine, mis aitavad paremini kontrollida välispiiri ja suurendada turvalisust.
Mõlema süsteemi rakendamise viibimine kahjustab ka vastavate õigusaktide mõjusust.
Arvestades dokumendi pakilisust, kasutab arvamuse koostaja võimalust täiendada arvamuse projekti tavapärase menetluse korras muudatusettepanekutega, kuni menetlus läbib erinevad institutsioonid ja seoses Lissaboni lepingu jõustumisega
Vt eriti Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõike 2 punkti a, milles nähakse ette seadusandlik tavamenetlus. .
MUUDATUSETTEPANEKUD
Õiguskomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma raportisse järgmised muudatusettepanekud:
Muudatusettepanek
1
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 1 a (uus)
Schengeni lepingu rakendamise konventsioon
Artikkel 25 – lõige 1 – esimene lõik
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
(1 a) Artikli 25 lõike 1 esimest lõiku muudetakse järgmiselt:
"1.
Kui konventsiooniosaline menetleb elamisloa andmist, teostab ta otsingu Schengeni infosüsteemis.
Kui konventsiooniosaline menetleb elamisloa andmist välismaalasele, kellele on kehtestatud sissesõidukeeld, siis konsulteerib ta kõigepealt keelu kehtestanud konventsiooniosalisega ja võtab arvesse tema huve; elamisluba antakse ainult kaalukatel põhjustel ja kui vastaval konventsiooniosalisel on selleks tungiv vajadus , eelkõige humanitaarsetel kaalutlustel või rahvusvaheliste kohustuste tõttu."
Selgitus
Seda muudatusettepanekut peab lugema koos komisjoni ettepaneku artikli 1 punktiga 2, mis muu hulgas laiendab ülalmainitud lõiget pikaajalistele viisadele.
Muudatusettepanekus nõutakse, et vastutavad asutused kasutaksid enne elamislubade või pikaajaliste viisade väljastamist süstemaatiliselt Schengeni infosüsteemi ja kontrolliksid, et dokumentide väljastamisega ei kaasneks lisaohte julgeolekule.
Praktikas aitaks see võidelda „viisakauplemiseks” nimetatud nähtusega.
Muudatusettepanek
2
Ettepanek võtta vastu määrus – muutmisakt
Artikkel 1 – punkt 1 b (uus)
Schengeni lepingu rakendamise konventsioon
Artikkel 25 – lõige 1 a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
(1 b) Artiklisse 25 lisatakse järgmine lõige:
"1 a.
Enne hoiatusteate sisestamist sissepääsukeelu kehtestamiseks peab konventsiooniosaline kontrollima siseriiklikke andmeid väljaantud pikaajaliste viisade ja elamislubade kohta.”
Selgitus
Muudatusettepaneku eesmärk on tagada, et Schengeni infosüsteemis salvestatud teave oleks kooskõlas väljaantud pikaajaliste viisade ja elamislubadega.
Muudatusettepanek
3
Ettepanek võtta vastu määrus
Artikkel 1 a (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
Artikkel 1 a
Käesolev määrus ei mõjuta liikmesriikide kohustust anda kolmandate riikide kodanikele elamislubasid, järgides tähtaegu ja teiste ühenduse õigusaktide sätteid, eriti järgmisi:
– nõukogu direktiiv 2005/71/EÜ,
– nõukogu direktiiv 2004/114/EÜ,
– nõukogu direktiiv 2003/86/EÜ,
– nõukogu direktiiv 2004/38/EÜ
– nõukogu direktiiv 2003/109/EÜ.
Selgitus
Samuti tuleb selgeks teha, et kõnealused ettepanekud ei vabasta liikmesriike ühenduse eri dokumentides sätestatud kohustustest anda välja elamislubasid.
Muudatusettepanek
4
Ettepanek võtta vastu määrus
Artikkel 1 b (uus)
Komisjoni ettepanek
Muudatusettepanek
Artikkel 1 b
Komisjon esitab hiljemalt 5. aprilliks 2012. aastaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande selle määruse ja määruse nr [200X/0000] (isikute liikumine pikaajalise viisa alusel) kohaldamise kohta.
Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks.
Selgitus
Kuna mõlemad määrused kujutavad endast kiiret lahendust keerulisele probleemile, võivad neil pikas perspektiivis olla soovimatud tagajärjed, eriti juhul, kui pikaajaliste viisade küsimus reguleeritakse pärast Lissaboni lepingu jõustumist ühenduse tasandil.
MENETLUS
Pealkiri
Pikaajalised viisad ja Schengeni infosüsteemi sisestatavad hoiatusteated
Viited
KOM(2009)0090 – C6-0107/2009 – 2009/0025(COD)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
JURI
19.10.2009
Arvamuse koostaja
nimetamise kuupäev
Piotr Borys
5.10.2009
Arutamine parlamendikomisjonis
2.12.2009
Vastuvõtmise kuupäev
28.1.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
22
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Raffaele Baldassarre, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Alexandra Thein, Diana Wallis, Cecilia Wikström
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Piotr Borys, Sajjad Karim, Vytautas Landsbergis, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Toine Manders, Arlene McCarthy
MENETLUS
Pealkiri
Pikaajalise viisaga isikute liikumine
Viited
KOM(2009)0091 – C6-0076/2009 – 2009/0028(COD)
EP-le esitamise kuupäev
27.2.2009
Vastutav komisjon
istungil teada andmise kuupäev
LIBE
19.10.2009
Arvamuse esitaja(d)
istungil teada andmise kuupäev
JURI
19.10.2009
Raportöör(id)
nimetamise kuupäev
Carlos Coelho
2.9.2009
Õigusliku aluse vaidlustamine
JURI arvamuse kuupäev
JURI
8.3.2010
Arutamine parlamendikomisjonis
15.10.2009
1.12.2009
11.1.2010
4.2.2010
Vastuvõtmise kuupäev
4.2.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
45
4
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Sonia Alfano, Louis Bontes, Mario Borghezio, Rita Borsellino, Emine Bozkurt, Simon Busuttil, Philip Claeys, Carlos Coelho, Rosario Crocetta, Cornelis de Jong, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Cornelia Ernst, Kinga Göncz, Nathalie Griesbeck, Sylvie Guillaume, Ágnes Hankiss, Salvatore Iacolino, Sophia in ‘t Veld, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Timothy Kirkhope, Juan Fernando López Aguilar, Monica Luisa Macovei, Clemente Mastella, Nuno Melo, Louis Michel, Claude Moraes, Antigoni Papadopoulou, Georgios Papanikolaou, Jacek Protasiewicz, Carmen Romero López, Renate Sommer, Rui Tavares, Wim van de Camp, Axel Voss, Manfred Weber, Renate Weber, Tatjana Ždanoka
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Elena Oana Antonescu, Andrew Henry William Brons, Ioan Enciu, Ana Gomes, Monika Hohlmeier, Jean Lambert, Petru Constantin Luhan, Mariya Nedelcheva, Michèle Striffler, Cecilia Wikström
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 187 lg 2)
Françoise Grossetête
