P7_TA-PROV(2011)0115
Ühtne elamis- ja tööloa taotlemise kord ***I
A7-0265/2010
Euroopa Parlamendi 24. märtsi 2011. aasta seadusandlik resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis elamist ja töötamist võimaldava ühtse loa taotlemise ühtse menetluse ning liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandatest riikidest pärit töötajate ühiste õiguste kohta ( KOM(2007)0638 – C6-0470/2007 – 2007/0229(COD) )
(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)
Euroopa Parlament
, –
võttes arvesse komisjoni ettepanekut nõukogule ( KOM(2007)0638 );
–
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 63 punkti 3 alapunkti a ja artiklit 67, mille alusel nõukogu konsulteeris Euroopa Parlamendiga ( C6-0470/2007 );
–
võttes arvesse oma 20. novembri 2008. aasta seisukohta ELT C 16E, 22.1.2010, lk 240.
;
–
võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja nõukogule pealkirjaga „Lissaboni lepingu jõustumise mõju käimasolevatele institutsioonidevahelistele otsustamismenetlustele” ( KOM(2009)0665 );
–
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõiget 3 ja artikli 79 lõike 2 punkte a ja b;
–
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 9 juuli 2008. aasta arvamust ELT C 27, 3.2.2009, lk 114.
;
–
võttes arvesse Regioonide Komitee 18. juuni 2008. aasta arvamust ELT C 257, 9.10.2008, lk 20.
;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 55 ja artikli 56 lõiget 3;
–
võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ja tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamust ( A7-0265/2010 ),
1.
võtab esimesel lugemisel vastu allpool esitatud seisukoha;
2.
palub komisjonil ettepaneku uuesti Euroopa Parlamendile saata, kui komisjon kavatseb seda oluliselt muuta või selle teise tekstiga asendada;
3.
teeb presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi seisukoht nõukogule, komisjonile ja liikmesriikide parlamentidele.
P7_TC1-COD(2007)0229
Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud esimesel lugemisel 24. märtsil 2011. aastal eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/…/EL kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis elamist ja töötamist võimaldava ühtse loa taotlemise ühtse menetluse ning liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandatest riikidest pärit töötajate ühiste õiguste kohta
[Muudatusettepanek 122 kui pole teisiti märgitud]
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 79 lõike 2 punkte a ja b,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
▌
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust ELT C 27, 3.2.2009, lk 114.
,
võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust ELT C 257, 9.10.2008, lk 20.
,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt Euroopa Parlamendi 24. märtsi 2011. aasta seisukoht.
ning arvestades järgmist: (1)
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala järkjärguliseks loomiseks sätestab asutamisleping meetmed, mis tuleb võtta varjupaiga, sisserände ja kolmandate riikide kodanike õiguste kaitse valdkonnas.
(2)
Euroopa Ülemkogu tõdes oma 15. ja 16. oktoobri 1999. aasta erakorralisel istungil Tamperes vajadust ühtlustada kolmandate riikide kodanike riiki lubamise ja seal elamise tingimusi käsitlevaid siseriiklikke õigusakte.
Sellega seoses tõdeti ülemkogul eriti, et Euroopa Liit peaks tagama seaduslikult liikmesriikide territooriumil elavate kolmandate riikide kodanike õiglase kohtlemise ning et tuleks taotleda nendele kodanikele Euroopa Liidu kodanikega võrreldavate õiguste ja kohustuste andmist tõhusama integreerumispoliitika abil.
Vastavalt sellele palus Euroopa Ülemkogu võtta nõukogul komisjoni ettepanekute põhjal kiiresti vastu asjakohased õigusaktid.
Tamperes sõnastatud eesmärkide täitmise vajadust kinnitati ka
10.–11. detsembri 2009. aasta Stockholmi
programmis.
(3)
▌Liikmesriikides seni kehtivate ▌eeskirjade lihtsustamisele ja ühtlustamisele aitaks kaasa, kui sätestatakse ühtne taotlemise menetlus, mille tulemusel üheainsa haldustoiminguga antakse välja üksainus luba, milles on ühendatud elamis- ja töötamisluba.
Mitu liikmesriiki
on lihtsustamist juba alustanud.
Nad on kehtestanud tõhusama menetluse nii võõrtööjõule kui ka tööandjatele ning lihtsustanud elamise ja töötamise seaduslikkuse kontrollimist.
(4)
Selleks et võimaldada esmakordset sisenemist riigi territooriumile, peaks liikmesriik olema võimeline õigeaegselt välja andma ühtse loa, või kui neid lube antakse välja ainult vastava riigi territooriumil, siis viisa.
(5)
Tuleks kehtestada eeskirjad ühtse loa taotluse läbivaatamise menetluse kohta.
Menetlus peaks olema tõhus ja juhitav, võttes arvesse liikmesriikide haldusasutuste tavalist töökoormust, ning samuti läbipaistvad ja õiglased, et asjaomastel isikutel oleks vajalik õiguskindlus.
(6)
Ühtse loa taotluse rahuldamata jätmise tingimused ja kriteeriumid
peavad olema objektiivsed ja kehtestatud
riikide õigusaktidega, mis arvestavad kohustusega järgida ühenduse eelistamise põhimõtet, mis on sõnastatud eeskätt 16. aprilli 2003. aasta ja 25. aprilli 2005. aasta ühinemisaktides.
Kõik rahuldamata jätmise otsused peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud.
(7)
Ühtse loa vorm peaks põhinema elamisloa ühtlustatud vormil, mis on ette nähtud nõukogu 13. juuni 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 1030/2002 (millega kehtestatakse ühtne elamisloavorm kolmandate riikide kodanike jaoks) EÜT L 157, 15.6.2002, lk 1.
, ja liikmesriikidel peaks olema võimalik sellel esitada
lisateavet
eelkõige selle kohta, kas isikul on lubatud töötada.
Liikmesriigid peaksid esitama teabe töötamise õiguse kohta mis tahes välja antaval elamisloal (mitte ainult ühtsel loal), sõltumata loa või liikmesriigist elamise õigust tõendava dokumendi liigist, mille alusel kolmanda riigi kodanik lubatakse liikmesriiki ja saab juurdepääsu liikmesriigi tööturule; nimetatud teabe esitamine lubadel võimaldab ka paremini ohjata rännet.
(7a)
Liikmesriikide kohustus kindlaks teha, kas taotluse peab esitama kolmanda riigi kodanik või tema tööandja, ei tohiks mõjutada korda, mille kohaselt mõlemad peavad menetluses osalema.
Liikmesriigid peavad otsustama, kas ühtse loa taotlus tuleb esitada vastuvõtvas liikmesriigis või kolmandas riigis.
Kui kolmanda riigi kodanikul ei ole lubatud avaldust kolmandas riigis esitada, peaksid liikmesriigid tagama, et tööandja võib taotluse esitada sihtliikmesriigis.
(7b)
Käesoleva direktiivi sätteid elamisloa kohta, mis ei ole seotud tööga, tuleks kohaldada ainult nende lubade vormi suhtes ning need ei tohi mõjutada siseriiklikke ega liidu eeskirju riiki lubamise menetluste ja selliste lubade väljaandmise menetluste kohta.
(7c)
Käesoleva direktiivi sätted, mis käsitlevad ühtse taotlemise menetlust ja ühtset luba, ei hõlma ühtlustatud viisasid ja pikaajalisi viisasid.
(7d)
Taotluse kohta otsuse tegemise tähtaja hulka ei kuulu kutsekvalifikatsiooni tunnistamiseks või viisa väljaandmiseks vajalik aeg.
Käesolev direktiiv ei tohiks takistada diplomite tunnustamise suhtes kohaldatavaid riiklikke menetlusi.
(7e)
Käesoleva direktiivi kohase pädeva ametiasutuse nimetamine ei tohiks kahjustada teiste ametiasutuste ja vajadusel sotsiaalsete partnerite rolli ja vastutust taotluse läbivaatamise ja selle põhjal tehtava otsuse osas.
(7f)
Käesoleva direktiivi sätted ei piira liikmesriikide pädevust reguleerida riiki lubamist, sealhulgas selliste kolmandate riikide kodanike arvu, kellel lubatakse riiki töötamise eesmärgil siseneda.
(8)
Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.
ning Schengeni acquis' (14. juuni 1985. aasta konventsioon, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (Schengeni rakenduskonventsioon)) EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19.
artikliga 21 tuleks kolmandate riikide kodanikud, kellel on kehtiv reisidokument ja Schengeni acquis'd täielikult kohaldava liikmesriigi välja antud ühtne luba, lubada vabalt siseneda Schengeni acquis'd täielikult kohaldavate liikmesriikide territooriumile ja liikuda nende piires kuni kolme kuu jooksul.
(9)
Kuna
liidul
ei ole asjakohaseid horisontaalseid õigusakte, võib kolmandate riikide kodakondsusega töötajate õiguste vahel olla erinevusi sõltuvalt liikmesriigist, kus nad töötavad, ja kodakondsusest. ▌ Selleks et arendada sisserändepoliitikat sidusalt ning vähendada
liidu
kodanike ja seaduslikult töötavate kolmandate riikide kodanike õiguste erinevust, ning täienduseks sisserände tegevuskavale, tuleks kehtestada ühised õigused ja eeskätt täpsustada valdkonnad, kus seaduslikult töötavaid kolmandate riikide kodanikke, kellel veel ei ole pikaajalise elaniku staatust, käsitletakse võrdselt liikmesriigi kodanikega.
Nende sätete eesmärk on kehtestada ELis
minimaalsed
ühtsed tingimused, tunnustada panust, mille liikmesriikides seaduslikult töötavad kolmandate riikide kodanikud annavad Euroopa majandusse oma töö ja maksude maksmisega, ning kehtestada kaitsvad meetmed, millega vähendatakse kolmandate riikide kodanike võimalikust ekspluateerimisest tulenevat ebaõiglast konkurentsi asjaomase liikmesriigi kodanike ja kolmandate riikide kodanike vahel.
Ilma et see piiraks töösuhte tõlgendamist muudes ELi õigusaktides, tähistab mõiste „kolmandast riigist pärit töötaja”, mis on sätestatud käesoleva direktiivi artikli 2 punktis b, kolmanda riigi kodanikku, kes on lubatud liikmesriiki, elab seal seaduslikult ja kellele on antud luba töötada tasustatud töösuhte raames siseriikliku õiguse alusel ja/või kõnealuse liikmesriigi tava kohaselt.
[muudatusettepanek 123]
(10)
Liikmesriikides seaduslikult elavatel ja töötavatel kolmandate riikide kodanikel peaks olema vastuvõtva liikmesriigi kodanikega vähemalt võrdsed õigused, st neid tuleks kohelda samamoodi kui liikmesriigi kodanikke, sõltumata nende riiki lubamise esialgsest eesmärgist või alusest.
Direktiivis loetletud valdkondades tuleks õigus võrdsele kohtlemisele anda mitte üksnes neile kolmandate riikide kodanikele, kes on liikmesriiki lubatud töötamise eesmärgil, vaid ka neile, kes on liikmesriiki lubatud muudel põhjustel ja kellele on antud juurdepääs liikmesriigi tööturule teiste ühenduse või liikmesriikide õigusaktide alusel.
See ettepanek puudutab kolmandatest riikidest pärit töötajate pereliikmeid, kes on liikmesriiki lubatud vastavalt nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiivile 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta ELT L 251, 3.10.2003, lk 12.
, kolmandate riikide kodanikke, kes on liikmesriiki lubatud vastavalt nõukogu 13. detsembri 2004. aasta direktiivile 2004/114/EÜ kolmandate riikide kodanike riiki lubamise kohta õpingute, õpilasvahetuse, tasustamata praktika või vabatahtliku teenistuse eesmärgil ELT L 375, 23.12.2004, lk 12.
, ning teadlasi, kes on liikmesriiki lubatud vastavalt nõukogu 12. oktoobri 2005. aasta direktiivile 2005/71/EÜ kolmandate riikide kodanike teadusuuringute eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta ELT L 289, 3.11.2005, lk 15.
.
(11)
Käesolev direktiiv ei hõlma kolmandate riikide kodanikke, kes on saanud pikaajalise elaniku staatuse vastavalt nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiivile 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta ELT L 16, 23.1.2004, lk 44.
, kuna neil on rohkem õigusi ja erinev elamisluba (pikaajalise elaniku EÜ elamisluba).
(12)
Lähetatud kolmanda riigi kodanikud ei ole käesoleva direktiiviga hõlmatud.
See ei tohiks takistada kohtlemast kolmandate riikide kodanikke, kes elavad ja töötavad seaduslikult liikmesriigis ja keda lähetatakse teise liikmesriiki, võrdsena liikmesriigi kodanikega kogu lähetuse kestel nende töötingimuste osas, mida ei mõjuta
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta
direktiivi
96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega) EÜT L 18, 21.1.1997, lk 1.
kohaldamine
.
[muudatusettepanekud 122 ja 124]
(13)
Käesoleva direktiiviga ei tuleks hõlmata kolmandate riikide kodanikke, kes on lubatud liikmesriiki hooajatöödele ▌, kuna nad viibivad riigis ajutiselt.
(14)
Õigus võrdsele kohtlemisele teatavates poliitikavaldkondades tuleks tagada vaid neile kolmandate riikide kodanikele, kes elavad liikmesriigis seaduslikult ning kellele on võimaldatud juurdepääs liikmesriigi tööturule, ning mis on märgitud ühtses loas, mis annab nii elamis- kui ka töötamisõiguse, või muul eesmärgil antud elamisloas, milles on märge töötamise lubamise kohta.
(14a)
Käesoleva direktiivi tähenduses tuleks töötingimuste all mõista vähemalt palka ja töölt vabastamist, töötervishoidu ja tööohutust, tööaega ja puhkust, võttes arvesse kehtivaid kollektiivlepinguid.
[muudatusettepanekud 122 ja 125]
(15)
Kolmanda riigi kodaniku kutsekvalifikatsiooni, mis on saadud teises liikmesriigis, tuleb tunnustada samal viisil kui liidu kodanike oma ning kolmandas riigis saadud kvalifikatsiooni tuleb võtta arvesse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivile 2005/36 kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.
.
Kolmandatest riikidest pärit töötajate õigus võrdsele kohtlemisele seoses diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamisega riigi asjaomase menetluse kohaselt ei piira liikmesriigi pädevust lubada kõnealused kolmandatest riikidest pärit töötajad oma tööturule.
[muudatusettepanekud 122 ja 126]
(16)
Kolmandatest riikidest pärit töötajaid
tuleks kohelda võrdsena ka sotsiaalkindlustuse vallas.
Sotsiaalkindlustuse liigid on kindlaks määratud
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide kooskõlastamise kohta
ELT L 166, 30.4.2004, lk 1.
.
Sotsiaalkindlustuse valdkonnas võrdset kohtlemist käsitlevaid käesoleva ettepanku sätteid kohaldatakse ka
töötajate
suhtes, kes tulevad liikmesriiki otse kolmandast riigist.
Siiski ei tohi käesoleva direktiiviga anda
kolmandatest riikidest pärit töötajatele
, kellel on liikmesriikidevahelisi piiriüleseid seoseid, ulatuslikumaid õigusi sotsiaalkindlustuse valdkonnas kui need, mis on ette nähtud kehtivate
liidu
õigusaktidega.
Lisaks sellele ei tohiks käesoleva direktiiviga anda õigusi olukordades, mis jäävad liidu õiguse reguleerimisalast välja, näiteks kolmandas riigis elavatele pereliikmetele.
Käesoleva direktiiviga antud õigused kehtivad ainult nende pereliikmete suhtes, kes kolivad elama mis tahes liikmesriigis asuva kolmanda riigi töötaja juurde seoses perekonna taasühinemisega, või neile pereliikmete suhtes, kes juba seaduslikult elavad antud liikmesriigis.
[muudatusettepanekud 122 ja 127]
(16a)
Liidu õigusaktid ei piira liikmesriikide õigust korraldada oma sotsiaalkindlustussüsteeme.
Kuna kõnealune valdkond on liidu tasandil ühtlustamata, kehtestavad liikmesriigid ise oma õigusaktides sotsiaalkindlustushüvitiste saamise tingimused, samuti selliste hüvitiste suuruse ja saamise ajavahemiku.
Seda õigust teostades peavad liikmesriigid siiski järgima liidu õigust.
[muudatusettepanekud 122 ja 128]
(16b)
Liikmesriigid peaksid võrdset kohtlemist rakendama vähemalt nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kes töötavad või kes on pärast mõnda aega kestnud töötamist registreeritud töötuna.
Sotsiaalkindlustuse valdkonna võrdse kohtlemise piirangud käesoleva direktiivi alusel ei tohiks piirata õigusi, mis on antud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1231/2010, millega laiendatakse määrust (EÜ) nr 883/2004 ja määrust (EÜ) nr 987/2009 kolmandate riikide kodanikele, keda nimetatud määrused veel ei hõlma üksnes nende kodakondsuse tõttu
1
.
[muudatusettepanek 130]
(16c)
Kolmandatest riikidest pärit töötajate võrdne kohtlemine ei hõlma kutseõppe valdkonnas sotsiaalabiskeemide abil rahastatavaid meetmeid.
[muudatusettepanekud 122 ja 129]
(17)
Kuna kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis töötamiseks ühtse loa väljaandmise ühtse menetluse kehtestamist ja liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandatest riikidest pärit töötajate õiguste tagamist kui
käesoleva direktiivi
eesmärke ei ole võimalik täielikult saavutada liikmesriikidel endil, vaid neid oleks meetmete ulatuse ja mõju tõttu võimalik paremini saavutada
liidu
tasandil, võib
liit
võtta meetmeid kooskõlas
Euroopa Liidu lepingu
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(18)
Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ning järgitakse
Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 tunnustatud ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartas kajastatud
põhimõtteid.
(18a)
Käeolevat direktiivi tuleks kohaldada liidu õigusaktide ja rahvusvaheliste õigusvahendite soodsamate sätete kohaldamist piiramata.
(19)
Liikmesriigid peavad jõustama käesoleva direktiivi, diskrimineerimata sealjuures soo, rassi, nahavärvi, etnilise või ühiskondliku päritolu, geneetiliste eripärade, keele, usu või veendumuste, poliitiliste või muude arvamuste, vähemusrahvuse hulka kuulumise, varandusliku seisundi, sünni, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel, eriti vastavalt nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivile 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust EÜT L 180, 19.7.2000, lk 22.
, ning nõukogu 27. novembri 2000. aasta direktiivile 2000/78/EÜ, millega kehtestatakse üldine raamistik võrdseks kohtlemiseks töö saamisel ja kutsealale pääsemisel EÜT L 303, 2.12.2000, lk 16.
.
(20)
Vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule
lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli
(nr 21)
artiklitele 1 ja 2 ning ilma et see piiraks
kõnealuse
protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale
need liikmesriigid
käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning
see
ei ole ▌neile siduv ja seda ei kohaldata nende suhtes.
(21)
Vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja
Euroopa Liidu toimimise lepingule
lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli
(nr 22
) artiklitele 1 ja 2 ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning
see
ei ole
tema suhtes siduv ega kohaldatav
,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
I peatükk
Üldsätted Artikkel 1 Eesmärk
Käesoleva direktiiviga kehtestatakse:
a)
kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis ▌töötamise
eesmärgil viibimise
ühtse loa väljaandmise ühtne menetlus, et lihtsustada nende
riiki lubamise menetlust
ning nende staatuse kontrollimist, ning
b)
liikmesriigi kodanikega võrdse kohtlemise põhimõttest lähtuvad
ühised õigused liikmesriigis seaduslikult elavatele kolmandatest riikidest pärit töötajatele
, sõltumata sellest, millised olid nende töötajate mainitud liikmesriikidesse esialgse saabumise põhjused
.
Käesoleva direktiivi sätted ei piira liikmesriikide pädevust lubada kolmandate riikide kodanikke selle liikmesriigi tööturule.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„kolmanda riigi kodanik” – isik, kes ei ole liidu kodanik
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 20
lõike 1 tähenduses;
b)
„kolmandast riigist pärit töötaja” –kolmanda riigi kodanik, kes on lubatud liikmesriiki
, elab seal seaduslikult
ja kellele on antud luba selles liikmesriigis
siseriikliku õiguse alusel ja/või tava kohaselt
töötada;
[muudatusettepanek 131]
c)
„ühtne luba” – liikmesriigi ametiasutuste välja antud
elamisluba
, mis võimaldab kolmanda riigi kodanikul selles liikmesriigis seaduslikult viibida
, et seal
töötada;
d)
„ühtne taotlemise menetlus” – menetlus, mille käigus kolmanda riigi kodaniku
või tema tööandja
üheainsa liikmesriigis elamise ja töötamise loa taotluse alusel tehakse otsus
selle
ühtse loa andmise
taotluse
kohta.
Artikkel 3
Kohaldamisala
1.
Käesolevat direktiivi kohaldatakse:
a)
kolmandate riikide kodanike suhtes,
kes soovivad
liikmesriigis
elada, et seal töötada;
b)
kolmandate riikide
kodanike
suhtes, kes
on riiki lubatud siseriiklike või liidu eeskirjade alusel muul eesmärgil kui töö, kellel lubatakse töötada ja kellele on väljastatud elamisluba määruse (EÜ) nr 1030/2002 kohaselt, ning
ba)
kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on lubatud liikmesriiki töötamise eesmärgil riiklike või liidu õigusaktide kohaselt.
2.
Käesolevat direktiivi ei kohaldata kolmandate riikide kodanike suhtes:
a)
kes on liidu kodaniku pereliikmed, kellel on olnud või on
liidus
vaba liikumise õigus
kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/38/EÜ, mis käsitleb Euroopa Liidu kodanike ja nende pereliikmete õigust liikuda ja elada vabalt liikmesriikide territooriumil
ELT L 158, 30.4.2004, lk 77.
;
aa)
kellel ja kelle pereliikmetel on kodakondsusest olenemata liidu ja selle liikmesriikide või liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud lepingute alusel samasugune õigus vabale liikumisele nagu liidu kodanikel;
b)
kes viibivad lähetuses
, nii kaua kui nad viibivad lähetuses;
c)
kes on taotlenud liikmesriiki lubamist või kes on lubatud liikmesriiki ettevõttesiseselt ümberpaigutatavate töötajatena;
d)
kes on
taotlenud liikmesriiki lubamist või kes on
lubatud liikmesriiki
hooajatööliste või au pair-lepingu alusel
;
da)
kellele on antud luba elada liikmesriigis ajutise kaitsekava alusel või kes on taotlenud sel põhjusel elamisluba ja kelle taotluse kohta ei ole veel otsust tehtud;
db)
kes kasutavad nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/83/EÜ (miinimumnõuete kohta, mida kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad täitma, et saada pagulase või muul põhjusel rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatus, ja antava kaitse sisu kohta)
ELT L 304, 30.9.2004, lk 12.
kohast rahvusvahelist kaitset või kes on taotlenud rahvusvahelist kaitset vastavalt nimetatud direktiivile ning kelle taotluse suhtes ei ole veel tehtud lõplikku otsust;
dc)
kelle suhtes kohaldatakse kaitset riiklike õigusaktide, rahvusvaheliselt võetud kohustuste või liikmesriigis kehtivate tavade alusel või kes on taotlenud kaitset riiklike õigusaktide, rahvusvaheliselt võetud kohustuste või liikmesriigis kehtivate tavade alusel ja kelle taotluse suhtes ei ole veel lõplikku otsust tehtud;
e)
▌
f)
▌
g)
kes on saanud pikaajalise elaniku staatuse vastavalt nõukogu direktiivile 2003/109/EÜ;
h)
kelle
tagasisaatmine
riigist on peatatud faktidele või õigusaktidele tuginedes
;
ha)
kes on taotlenud liikmesriiki lubamist või kes on lubatud liikmesriiki füüsilisest isikust ettevõtjatena;
hb)
kes on taotlenud liikmesriiki lubamist või kes on liikmesriiki lubatud liikmesriigis registreeritud või liikmesriigi lipu all sõitval laeval töötava meremehe või muu töötajana.
2a.
Liikmesriigid võivad otsustada, et käesoleva direktiivi II peatükki ei kohaldata kolmandate riikide kodanike suhtes, kelle on antud luba töötamiseks liikmesriigi territooriumil mitte kauemaks kui kuueks kuuks või kes on liikmesriiki lubatud õppimise eesmärgil.
2b.
Käesoleva direktiivi II peatükki ei kohaldata kolmandate riikide kodanike suhtes, kellele on antud luba töötamiseks viisa alusel.
II peatükk
Ühtne taotlemise menetlus ja ühtne luba
Artikkel 4
Ühtne taotlemise menetlus
1.
Ühtse
loa taotluse esitamiseks on üks menetlus.
Liikmesriik määrab kindlaks, kas ühtse loa taotluse peab esitama kolmanda riigi kodanik või tema tööandja.
Liikmesriik võib samuti otsustada, et taotluse võib esitada ükskõik kumb neist.
Kui taotluse peab esitama kolmanda riigi kodanik, lubab liikmesriik taotluse esitamist kolmandast riigist, või kui see on riiklike õigusaktidega ette nähtud, selle liikmesriigi territooriumil, kus ta juba seaduslikult viibib.
2.
Kui taotluse esitaja vastab riigi
või liidu
õigusaktides sätestatud tingimustele, vaatavad liikmesriigid taotluse läbi ja võtavad vastu otsuse ühtse loa andmise, muutmise või uuendamise kohta.
Ühtse loa andmise, muutmise või uuendamise otsus esitatakse ühtses haldusdokumendis, mis
ühendab
nii elamis- kui ka tööluba.
2a.
Ühtse loa taotlemise menetlus ei piira viisamenetlust, mis võib olla vajalik esimest korda riiki sisenemiseks.
2b.
Kui nõutavad tingimused on täidetud, väljastavad liikmesriigid ühtse loa kolmandate riikide kodanikele, kes esitavad taotluse liikmesriiki vastuvõtmiseks ja juba vastu võetud kolmandate riikide kodanikele, kes taotlevad elamisloa uuendamist või muutmist pärast riiklike rakendussätete jõustumist.
Artikkel 5
Pädev asutus
1.
Liikmesriik määrab pädeva ametiasutuse, kelle pädevuses on vastu võtta taotlus ja välja anda ühtne luba.
2.
Pädev asutus
vaatab taotluse läbi ja teeb selle kohta otsuse nii kiiresti kui võimalik ja igal juhul hiljemalt kolme kuu möödumisel taotluse esitamisest.
Kui taotluse läbivaatamine on erandlike asjaolude tõttu keeruline, võib esimeses lõigus osutatud tähtaega pikendada.
Käesolevas sättes ettenähtud ajavahemiku jooksul otsuse tegemata jätmisest tulenevad tagajärjed määratakse kindlaks asjaomase liikmesriigi siseriiklikes õigusaktides.
3.
Pädev asutus
teatab taotluse esitajale otsusest kirjalikult kooskõlas asjaomastes
siseriiklikes
õigusaktides sätestatud teatamismenetlusega.
4.
Kui taotluse tõendamiseks esitatud teave
või dokumendid
on
riiklikes õigusaktides kehtestatud kriteeriumide järgi puudulikud
, teatab
pädev asutus
taotlejale
kirjalikult, milline teave või dokumendid tuleb täiendavalt
esitada
, ja võib esitada mõistliku tähtaja mainitud teabe või dokumentide edastamiseks
.
Lõikes 2 nimetatud tähtaja arvestamine peatatakse niikauaks, kui ametiasutused on saanud vajaliku täiendava teabe.
Kui täiendavat teavet või dokumente ei esitata määratud tähtajaks, võib taotluse tagasi lükata.
Artikkel 6
Ühtne luba
1.
Liikmesriigid annavad välja ühtse loa, kasutades ühtset vormi, mis on kehtestatud määruses (EÜ) nr 1030/2002, ning esitavad sellel teabe töötamisloa kohta vastavalt selle määruse lisa punkti a alapunktile 7.5–9.
2.
Ühtse loa väljastamisel
ei anna liikmesriigid välja mingeid täiendavaid lubasid
tööturule juurdepääsu andmise tõendamiseks
.
Artikkel 7
Elamisload, mis on välja antud muul kui töötamise eesmärgil
1.
Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1030/2002 välja antud elamislubadel esitavad liikmesriigid teabe töötamise õiguse kohta sõltumata loa liigist.
2.
Määruse (EÜ) nr 1030/2002 alusel elamislubade väljastamisel
ei anna liikmesriigid välja mingeid täiendavaid
tööturule juurdepääsu andmist tõendavaid
lubasid.
Artikkel 8
Õiguskaitsevahendid
1.
Ühtse loa väljastamise, muutmise või uuendamise
taotluse tagasilükkamise
või ühtse loa tühistamise otsuse
põhjendused
, mis põhinevad riiklikes või liidu õigusaktides sätestatud kriteeriumidel,
esitatakse kirjalikult.
2.
Taotluse tagasilükkamist,
ühtse loa muutmata või uuendamata jätmist või selle
▌
tühistamist võib
▌
asjaomases liikmesriigis
seaduslikult vaidlustada liikmesriigi õigusaktide kohaselt
.
Kirjalikus teates osutatakse
kohtule või haldusasutusele, kuhu asjaomane isik saab otsuse edasi kaevata, ja edasikaebuse esitamisega
seotud tähtaegadele.
2a.
Taotlust võib pidada vastuvõetamatuks põhjustel, mis on seotud kolmandate riikide kodanike arvuga, kes on lubatud liikmesriiki tööle, ning seega ei pea taotlust läbi vaatama.
Artikkel 9
Juurdepääs teabele
Liikmesriigid
teavitavad taotluse alusel
kolmanda riigi kodanikku ja tema tulevast tööandjat kõikidest
taotluse esitamiseks nõutavatest
dokumentidest ▌.
Artikkel 10
Tasud
Liikmesriigid võivad nõuda taotlejatelt tasu maksmist ▌.
Vajaduse korral kogutakse neid tasusid taotluste läbivaatamiseks
käesoleva direktiivi
kohaselt
.
Sellisel juhul on
tasu suurus ▌proportsionaalne ja selle suuruse kindlaksmääramisel võib lähtuda
nende teenuste põhimõttest, mida on
tegelikult osutatud
taotluste läbivaatamisel ja loa väljaandmisel
.
Artikkel 11
Ühtse loa alusel saadavad õigused
Kui
ühtne luba
on väljastatud riiklike õigusaktide alusel,
annab
see
oma kehtivusaja jooksul omanikule vähemalt järgmised õigused:
a)
siseneda ▌ühtse loa väljaandvasse liikmesriiki ning seal viibida
, eeldusel et on täidetud kõik riiklike õigusaktidega liikmesriigis viibimiseks sätestatud tingimused
;
b)
▌;
c)
vaba juurdepääsu kogu ühtse loa väljaandva liikmesriigi territooriumile, arvestades liikmesriigi õigusaktides ▌kehtestatud piiranguid;
d)
sooritada ühtse loaga lubatud
spetsiifilist kutsealast tegevust vastavalt riiklikes õigusaktides sätestatule
;
e)
saada teavet loast tulenevate õiguste kohta vastavalt käesolevale direktiivile
ja/või
liikmesriigi õigusaktidele.
III peatükk
Õigus võrdsele kohtlemisele
Artikkel 12
1.
Artikli 3 lõike 1 punktides b ja c osutatud
kolmandatest riikidest pärit töötajaid koheldakse võrdselt
selle liikmesriigi
kodanikega
, kus nad elavad,
järgmistes valdkondades:
a)
töötingimused, sealhulgas palk ja töölt vabastamine, samuti töötervishoid ja tööohutus;
b)
ühinemisvabadus ning õigus liituda töötajate või tööandjate organisatsiooni või kutseühinguga või mis tahes organisatsiooniga, mis ühendab teataval tegevusalal tegutsevaid isikuid, sealhulgas õigus selliste organisatsioonide pakutavatele eelistele, ilma et see piiraks avalikku korda ja julgeolekut käsitlevate liikmesriigi õigusaktide kohaldamist;
c)
haridus ja kutseõpe;
d)
diplomite, tunnistuste ja muude kvalifikatsiooni tõendavate dokumentide tunnustamine riikide asjaomase menetluse kohaselt;
e)
sotsiaalkindlustusliigid, mis on kindlaks määratud
määrusega (EÜ nr 883/2004
;
[muudatusettepanekud 122 ja 132]
f)
▌
g)
maksusoodustused
, eeldusel et töötajat peetakse asjaomases liikmesriigis maksuresidendiks
;
[muudatusettepanekud 122 ja 133]
h)
juurdepääs kaupadele ja teenustele ning üldsusele kättesaadavate kaupade ja teenuste pakkumisele, sealhulgas elamispinna saamisega seotud menetlused ja tööhõiveametite pakutav abi
ja nõustamisteenused vastavalt siseriiklikule õigusele
.
Käesoleva lõike kohaldamine ei piira lepinguvabadust vastavalt Euroopa Liidu ja liikmesriikide õigusaktidele.
[muudatusettepanek 134]
2.
Liikmesriigid võivad oma riigi kodanikega võrdset kohtlemist piirata järgmiselt:
a)
vastavalt lõike 1 punktile c:
–
piirates selle kohaldamist nendele kolmandatest riikidest pärit töötajatele, kellel on või on olnud töökoht
;
[muudatusettepanek 135]
–
jättes välja need kolmandatest riikidest pärit töötajad, kes on lubatud liikmesriigi territooriumile vastavalt nõukogu direktiivile 2004/114/EÜ;
–
jättes välja õppe- ja toimetulekutoetused ning -laenud või muud toetused ja laenud;
–
kehtestades vastavalt siseriiklikule õigusele teatavad eeltingimused (sealhulgas keeleoskus ja õppemaksu maksmine) juurdepääsuks ülikooli- ja keskkoolijärgsele ning kutseharidusele, mis ei ole otseselt seotud konkreetse tööga;
b)
▌
[muudatusettepanekud 122 ja 136]
c)
▌
vastavalt lõike 1 punktile h
:
–
piirates selle kohaldamist nendele kolmandatest riikidest pärit töötajatele, kellel on töökoht;
–
piirates juurdepääsu eluasemele;
d)
▌
[muudatusettepanekud 122 ja 137]
e)
piirates lõike 1 punktis e nimetatud õigusi ▌kolmandatest riikidest pärit töötajatega,
kuid mitte piirates neid õigusi nendele kolmandatest riikidest pärit töötajatega,
kellel on töökoht
või kes on töötanud vähemalt kuus kuud ja on registreeritud töötutena
.
Lisaks võivad liikmesriigid otsustada, et lõike 1 punkti e ei kohaldata perehüvitiste osas nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kellel ei ole luba töötada liikmesriigi territooriumil rohkem kui kuus kuud, nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kellel on luba õpinguteks, või nende kolmandate riikide kodanike suhtes, kellel on lubatud töötada viisa alusel.
ea)
piirates vastavalt lõike 1 punktile g selle kohaldamist maksusoodustuste osas nende juhtudega, kus kolmandast riigist pärit töötaja perekonnaliikmetel, kellele see töötaja soodustusi taotleb, on registreeritud või alaline elukoht asjaomase liikmesriigi territooriumil.
[muudatusettepanekud 122 ja 140]
2a.
Lõikes 1 sätestatud õigus võrdsele kohtlemisele ei piira liikmesriigi õigust tühistada käesoleva direktiivi alusel väljaantud elamisluba, muul kui töötamise eesmärgil väljaantud elamisluba või mis tahes muu liikmesriigis töötamise luba, või keelduda selle pikendamisest.
2b.
Vanaduse, töövõimetuse või surma korral makstakse kolmandasse riiki ümber asuvatele kolmandatest riikidest pärit töötajatele või selliste töötajate ülalpidamisel olnud isikutele, kelle õigused tulenevad kõnealusest töötajast, seadusega ettenähtud hüvitisi, mis põhinevad töötaja varasemal tööga hõivatusel ja mis teeniti välja nõukogu määruse (EÜ) nr 883/2004 artiklis 3 määratletud õigusaktide kohaselt, samadel tingimustel ja samas ulatuses kui asjaomase liikmesriigi kodanikele samasse kolmandasse riiki ümberasumise korral.
[muudatusettepanek 141]
Artikkel 13
Soodsamate sätete kohaldamine
1.
Käesolev direktiiv ei piira järgmiste õigusaktide soodsamate sätete kohaldamist:
a)
liidu
õigusaktid, sealhulgas
liidu
või
liidu
ja tema liikmesriikide ning kolmandate riikide vahel sõlmitud kahe- ja mitmepoolsed lepingud;
b)
kahe- või mitmepoolsed lepingud ühe või mitme liikmesriigi ning ühe või mitme kolmanda riigi vahel.
2.
Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust võtta vastu või jätta kehtima sätteid, mis on direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate isikute suhtes soodsamad.
IV peatükk
Lõppsätted
Artikkel 14
Üldsuse teavitamine
Liikmesriigid
annavad
üldsusele
korrapäraselt ajakohastatud
teavet kolmandate riikide kodanike töötamise eesmärgil liikmesriiki
töötamise eesmärgil
sisenemise ja seal viibimise tingimuste kohta ▌.
Artikkel 15
Aruandlus
1.
Komisjon esitab korrapäraselt ja esimest korda hiljemalt kolme aasta pärast alates artiklis 16 nimetatud kuupäevast Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi liikmesriikides kohaldamise kohta ning vajaduse korral teeb muudatusettepanekud.
2.
Igal aastal ja esimest korda mitte hiljem kui
1. juulil
… * Üks aasta pärast käesoleva direktiivi ülevõtmise kuupäeva.
esitavad liikmesriigid ▌komisjonile ▌statistilised andmed selliste kolmandate riikide kodanike arvu kohta, kellele on eelmise kalendriaasta jooksul antud ühtne luba ▌
kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 862/2007, mis käsitleb ühenduse rände- ja rahvusvahelise kaitse statistikat
ELT L 1999, 31.7.2007, lk 23.
.
Artikkel 16
Direktiivi ülevõtmine
1.
Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt […].
Nad edastavad viivitamata komisjonile kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli.
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile.
Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2.
Liikmesriigid edastavad komisjonile põhiliste õigusnormide teksti, mille nad on vastu võtnud käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas.
Artikkel 17
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist
Euroopa Liidu Teatajas
.
Artikkel 18
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele vastavalt aluslepingutele.
...
Euroopa Parlamendi nimelNõukogu nimel
presidenteesistuja
