8.3.2005
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 103 lõikele 4 esitanud
– Bogdan Adam Klich, Elmar Brok, Karl von Wogau ja Armin Laschet fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Jan Marinus Wiersma, Glyn Ford ja Ana Maria Gomes fraktsiooni PSE nimel,
– Annemie Neyts-Uyttebroeck, István Szent-Iványi ja Alexander Lambsdorff fraktsiooni ALDE nimel,
– Jean Lambert ja Angelika Beer fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– André Brie ja Tobias Pflüger fraktsiooni GUE/NGL nimel,
– Ģirts Valdis Kristovskis fraktsiooni UEN nimel,
asendades järgnevate fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– PSE (B6‑0148/2005),
– ALDE (B6‑0152/2005),
– PPE-DE (B6‑0153/2005),
– UEN (B6‑0174/2005),
– GUE/NGL (B6‑0182/2004),
– Verts/ALE (B6‑0185/2005).
2005. aasta tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamise konverents – tuumarelvad Põhja-Koreas ja Iraanis
Euroopa Parlamendi resolutsioon 2005. aasta tuumarelva leviku tõkestamise lepingu läbivaatamise konverentsi kohta – tuumarelvad Põhja-Koreas ja Iraanis
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4;
A.
võttes arvesse ja kinnitades oma varasemaid resolutsioone tuumadesarmeerimise kohta ja eriti 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni tuumarelva leviku tõkestamise lepingu (NPT) ettevalmistuskomitee 2004. aasta mai koosoleku kohta;
B.
rõhutades, et Euroopa julgeolekustrateegia kontseptsioon ja ELi massihävitusrelvade strateegia, nagu need on laienenud ELis vastu võetud, rõhutavad tuumarelva leviku tõkestamise ja desarmeerimise tähtsust;
C.
tunnistades, et kõik ELi liikmesriigid on NPT osalisriigid ja kaks ELi liikmesriiki on NPT määratluse kohaselt tuumariigid;
D.
tuletades meelde ÜRO peasekretäri ÜRO reformiga tegeleva kõrgetasemelise ekspertrühma avaldust, et "oleme lähenemas punktile, kus tuumarelva leviku tõkestamise korra nõrgenemine võiks muutuda pöördumatuks ja põhjustada tuumarelva kontrollimatu leviku;
1.
taaskinnitab oma seisukohta, et tuumarelva leviku tõkestamise leping on ülioluline tuumarelvade leviku tõkestamise ja tuumadesarmeerimise suhtes;
2.
tuletab meelde, et ELi ja NPT põhieesmärk on tuumarelvade täielik kaotamine, ning ootab, et ametlikud ja mitteametlikud tuumariigid tegeleksid aktiivselt selle küsimusega ning teeksid täiendavaid edusamme tuumarelvade vähendamise ja kaotamise suunas;
3.
kutsub ELi ja tema liikmesriike üles – "tõhusa mitmepoolsuse" ja solidaarsuse vaimus ning järgides ELi massihävitusrelvade leviku vastast strateegiat – moodustama ühisrinde 2005. aasta NPT läbivaatamise konverentsil ning andma aruteludesse positiivse panuse; nõuab tungivalt, et nende avaldustes omistataks erilist tähtsust uutele tuumadesarmeerimise algatustele ja ÜRO desarmeerimiskonverentsi taaselustamisele;
4.
kutsub nõukogu ja liikmesriike üles kindlustama oma ühisavaldust, et "tuumarelva leviku tõkestamise lepingut (NPT) tuleb säilitada ja – pooldades liidu ühist seisukohta massihävitusrelvade ja nende kandevahendite leviku tõkestamist käsitlevate mitmepoolsete lepingute ülemaailmse kohaldamise ja tugevdamise kohta – tegema avaldust ELi ühise seisukoha ja ELi strateegia kohta läbivaatamise konverentsil;
5.
kutsub nõukogu ja liikmesriike üles töötama 2000. aasta NPT läbivaatamise konverentsi lõppdeklaratsiooni punkti 15.3 rakendamise suunas, et saavutada leping, mis keelab tõhusalt kõikide relvade tootmise, mille puhul kasutatakse lõhustuvaid materjale;
6.
kutsub ELi üles töötama koos oma rahvusvaheliste partneritega, k.a NATOga, et töötada välja ja edendada põhimõtteid, millega tõkestatakse terroristidel või nendel, kes neid varjavad, juurdepääsu saamine massihävitusrelvadele ja -materjalidele; palub osalisriikidel täita oma kohustusi, mille nad võtsid ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1540 valitsusväliste osalejate ja tuumarelvade leviku kohta;
7.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles looma programmi, mille eesmärk on tõkestada tuumamaterjalide, -tehnoloogia ja -teadmiste levikut maailmas;
8.
kutsub kõiki riike ja eriti tuumariike üles mitte aitama või ergutama riike, kes võib-olla püüavad omandada tuumarelvi või muid tuumalõhkeseadmeid, eriti neid riike, kes ei ole tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osalised;
9.
rõhutab oma tugevat usku, et tuumadesarmeerimise tegevus annab olulise panuse rahvusvahelisse julgeolekusse ja strateegilisse stabiilsusse ning vähendab ka plutooniumi või kõrgrikastatud uraani varguse ohtu terroristide poolt; nõuab tungivalt, et EL toetaks uut rahvusvahelist algatust uute tuumaohtude kohta, nagu tegid ettepaneku ÜRO peasekretär Kofi Annan ja IAEA (Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur) direktor Mohammed El Baradei, milles osutatakse vajadusele kindlustada tuumadesarmeerimine nii ametlikes kui mitteametlikes tuumariikides;
10.
nõuab tungivalt, et EL töötaks visalt tuumarelvade konventsiooni mudeli loomise kallal, mis on juba esitatud ÜRO-le ja mis võiks näha ette sammude raamistiku õiguslikult siduvas desarmeerimisprotsessis;
11.
kutsub eesistujariiki Luksemburgi ja nõukogu üles võtma täiendavaid meetmeid ja visandada, kuidas nad püüavad saavutada ELi massihävitusrelvade strateegia ühist eesmärki "edendada ÜRO Julgeolekunõukogu rolli ja parandada teadmisi tuumarelva leviku väljakutsele vastamisel" ja eriti, kuidas NPT osalisriigid saaksid säilitada UNMOVICi ainulaadse kontrolli- ja inspektsioonikogemuse, näiteks ekspertide nimekirja abil;
12.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles esitama ettepanekut, et veenda kolmandaid riike ja ELi liikmesriike, kes ei ole seda veel teinud, allkirjastama ja ratifitseerima IAEA lisaprotokolle;
13.
kutsub nõukogu ja liikmesriike üles selgitama ja tugevdama oma kohustust rahaliste vahendite vabastamiseks, et toetada eriprojekte, mida viivad läbi mitmepoolsed institutsioonid nagu IAEA;
14.
kutsub ELi üles tegema 2005. aasta läbivaatamise konverentsil ettepanekut, et ÜRO desarmeerimiskomisjon looks viivitamatult sobiva tuumadesarmeerimisalase abistava organi;
15.
kutsub ELi üles töötama välja vajalikke kooskõlastusmehhanisme (ELi massihävitusrelvade järelevalve üksus koostöös kriisivaatluskeskusega) tagamaks, et teavet kasutatakse liikmesriikidevahelise solidaarsuse ja usalduse loomiseks seoses massihävitusrelvade poliitikaga;
16.
rõhutab, et viivitamatu, tingimusteta ja kooskõlas institutsionaalsete protsessidega toimuv allkirjastamine ja ratifitseerimine on tähtis ja kiireloomuline, et saavutada üldise tuumakatsetuste keelustamise lepingu (CTBT) võimalikult varane jõustumine; kutsub nõukogu ja komisjoni üles nõudma seda kindlalt dialoogis nende partnerriikidega, kes ei ole CTBTd ja/või NPTd veel ratifitseerinud;
17.
kordab üleskutset USA-le peatada lahingtuumarelvade (punkripurustajate) uue põlvkonna väljatöötamine ning allkirjastada ja ratifitseerida üldine tuumakatsetuste keelustamise leping; kutsub USAd üles ka selgitama olukorda seoses oma Euroopa baasides asuva taktikalise tuumaarsenali hulga ja strateegiliste eesmärkidega;
18.
tervitab 25 Nobeli auhinna laureaadi poolt allkirjastatud pöördumist, milles kutsutakse Ameerika Ühendriikide, Venemaa, Hiina, Prantsusmaa, Ühendkuningriigi, India, Pakistani, Iisraeli ja Põhja-Korea valitsust üles toetama ja viima ellu samme, et alandada oma tuumarelvasüsteemide tegevusvalmidust tuumakatastroofi ohu vähendamiseks; toetab ELi ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) kõrge esindaja ettepanekut "tuumavaba tsooni" loomiseks Lähis-Idas ning nõuab sel eesmärgil jõupingutuste tegemist;
19.
kordab oma toetust tuumadesarmeerimist puudutavale rahvusvahelisele linnapeade kampaaniale, mille algatasid Hiroshima ja Nagasaki linnapead, ning soovitab rahvusvahelisel üldsusel kaaluda hoolikalt kampaania projekti "Project Vision 2020", milles nõutakse ajakava kõikide tuumarelvade kaotamiseks;
20.
tervitab massihävitusrelvade leviku tõkestamise klauslite lisamist hiljutistesse ELi kokkulepetesse kolmandate riikidega ja tegevuskavadesse; juhib tähelepanu sellele, et selliseid meetmeid peavad rakendama eranditult kõik ELi partnerriigid;
21.
rõhutab, et mistahes riigi julgeolekut ähvardava mistahes ohu vältimiseks on vajalik rahvusvahelise üldsuse kohustumine; rõhutab vajadust tugevamate piirkondlike ja mitmepoolsete julgeolekustruktuuride järele Lähis-Idas, India subkontinendil ja Kirde-Aasias, et vähendada survet tuumarelvade leviku suunas ja saavutada tuumaprogrammide hülgamine;
22.
nõuab kõikide poliitiliste ja diplomaatiliste võimaluste läbi uurimist, et kindlustada tuumarelvade levikuga seotud konfliktide rahumeelne lahendamine;
Iraan
23.
märgib murelikult, et Iraani kõrgeima rahvusliku julgeolekunõukogu sekretär Hassan Rowhani kordas 27. veebruaril 2005, et Teheran ei loobu NPT raames oma õigusest rikastada uraani, ning kutsub Iraani ametivõime üles lõpetama segadusse ajavate ja vasturääkivate avalduste tegemise;
24.
võtab teadmiseks, et 27. veebruaril 2005 allkirjastasid Venemaa ja Iraan tuumkütusega varustamise kokkuleppe, sillutades teed Iraanile tema esimese tuumareaktori käivitamiseks Bushehris järgmisel aastal ja kohustades Teherani saatma kogu tarvitatud tuumkütuse Venemaale tagasi;
25.
kutsub nõukogu üles tegema algatust Vene Föderatsiooni valitsuse suhtes, et saada garantii, et tema hiljutine kokkulepe Iraaniga tuumamaterjali tarnimise kohta on mõeldud ainult kasutamiseks tsiviilotstarbel, ning tagada toetus ELi diplomaatilistele püüdlustele; loodab, et Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur (IAEA) jälgib tihedalt Venemaa ja Iraani vahelisi kütuseülekandeid;
26.
tervitab IAEA direktori Mohammed El Baradei 2005. aasta jaanuari lõpus tehtud deklaratsiooni edusammude kohta, mida on teinud agentuuri tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete inspektorid viimase 15 kuu jooksul Iraani tuumaprogrammi olemuse ja ulatuse mõistmisel;
27.
taaskinnitab täielikku toetust 15. novembri Pariisi kokkuleppele, milles Iraan võttis kohustuse peatada uraani rikastamise programm, ja EL-3 lähenemisviisile seoses Iraani ametivõimudega peetava dialoogiga, et tagada seda riiki puudutavate tuumaküsimuste rahumeelne ja diplomaatiline lahendamine, ning nõuab Iraani valitsuselt objektiivseid garantiisid tema tuumaprogrammi mittesõjalise olemuse kohta;
28.
kutsub Iraani üles taaskinnitama oma kohustust seoses NPTga ja muutma oma uraani rikastamise peatamist puudutava otsuse alaliseks, pakkudes nõnda kestvat usku Iraani kavatsuse rahumeelsesse olemusse ning sillutades teed ELi ja Iraani koostööpartnerlusele; nõuab kindlalt, et läbirääkimisi kaubandust ning kaubandus- ja majanduskoostööd käsitleva lepingu üle tuleks vaadelda paralleelselt tuumaküsimuse rahuldava lõpetamisega ja rahustavate kontrollimeetmete kehtestamisega;
29.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles alustama läbirääkimisi Iraani ametivõimudega tehnoloogia ja oskusteabe edastamise üle ning rahalise toetuse üle taastuvale energiale;
30.
kutsub Iraani parlamenti üles lõpetama tuumarelva leviku tõkestamise lepingu lisaprotokolli ratifitseerimise parlamendis;
31.
kutsub USA valitsust üles toetama täielikult ELi diplomaatilist lähenemisviisi seoses kõnealuse probleemi lahendamisega, peab seda küsimust oluliseks uuendatud atlandiülese tegevuskava jaoks ja tervitab hiljutist USA avaldust selle teema kohta ning varasemaid väiteid, et ta ei alusta ennetavat sõjalist tegevust Iraani vastu;
Põhja-Korea
32.
on sügavalt mures tõsiasja pärast, et Põhja-Korea deklareeris 10. veebruaril 2005, et tal on tuumarelv, ja peatas oma osalemise kuuepoolsetel kõnelustel tema tuumaprogrammi üle määramata ajaks;
33.
võtab teadmiseks Põhja-Korea avalduse, et tema "lõppeesmärk on tuumavaba Korea poolsaar" ja nõuab tungivalt, et ta peaks kinni oma kohustustest NPT raames ning et tema valitsus ja teised asjassepuutuvad pooled astuksid läbirääkimistel konkreetseid samme ning võtaksid omaks konstruktiivse lähenemisviisi;
34.
nõuab tungivalt, et Põhja-Korea ühineks NPTga, võtaks tagasi oma otsuse lahkuda kuuepoolsetelt kõnelustelt ja võimaldada taasalustada läbirääkimisi, et leida Korea poolsaare kriisile rahumeelne lahendus;
35.
nõuab tungivalt, et Põhja-Korea ja USA võimaldaksid praeguse kriisi kiiret lahendamist, pakkudes kõigepealt raske kütteõli tarnimise taasalustamist vastutasuks Yongbyoni tehase kontrollitud sulgemise eest, et vältida praeguse olukorra edasist halvenemist;
36.
nõuab tungivalt, et nõukogu kaaluks uuesti 4 miljoni euro maksmist Lõuna-Koreale KEDO peatamise kuludeks, võttes arvesse tõsiasja, et see algatus mängis lähiminevikus olulist rolli, ja tunnistab, et see võiks hästi sobida tavapärase energia tarnimise tagamiseks tulevikus;
37.
usub, et EL peaks toetama suuremaid jõupingutusi, et võimaldada Korea Rahvademokraatlikul Vabariigil loobuda tuumaenergia edasisest kasutamisest vastutasuks garanteeritud energiavarustuse eest;
38.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles pakkuma rahalist toetust raske kütteõli tarneteks, et katta Põhja-Korea esmased energiavajadused, ning palub komisjonil ja nõukogul astuda vajalikud sammud seoses ELi osalemisega tulevastel "kuuepoolsetel kõnelustel" ja teha samal ajal selgeks, et "No Say, No Pay" on põhimõte, mida EL Korea poolsaare puhul järgib;
39.
on teadlik, et kestva kriisi peamine põhjus on väited, et Põhja-Koreal on esiteks küps kõrgrikastatud uraani programm ja teiseks ta on tarninud uraani Liibüale; arvestades siiski, et kumbagi neist väidetest ei ole tõendatud, palub korraldada väidete hindamiseks Euroopa Parlamendis avaliku kuulamise;
* * *
40.
kutsub nõukogu ja komisjoni üles esitama parlamendile arenguaruande NPT läbivaatamise konverentsi tulemuste kohta mõistliku aja jooksul pärast konverentsi lõppu;
41.
otsustab moodustada NPT läbivaatamise konverentsil osalemiseks ametliku delegatsiooni;
42.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon eesistujariigile Luksemburgile, komisjonile, nõukogule, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO peasekretärile, Iraani ja Põhja-Korea valitsusele ja parlamendile, kõikidele tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osalisriikidele ja IAEA-le.
