LÕPLIK
A6-0223/2007
11.6.2007
RAPORT
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala: välispoliitilise mõõtme strateegia – Haagi programmi rakendamist käsitlev tegevuskava
(2006/2111(INI))
Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon
Raportöör:
Bogdan Klich
Arvamuse koostaja (*):
Aloyzas Sakalas , välisasjade, inimõiguste, ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika komisjon
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
PE 384.636v03-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
väliskomisjonI ARVAMUS.............................................................................................13
MENETLUS..............................................................................................................................18
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala: välispoliitilise mõõtme strateegia – Haagi programmi rakendamist käsitleva tegevuskava kohta
( 2006/2111(INI) )
Euroopa Parlament ,
– võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 2 ja 6 ning VI jaotist ja Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotist, mis käsitlevad Euroopa Liidu kui vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamist (edaspidi „AFSJ“);
– võttes arvesse eesistujariigi järeldusi ja alates 1999. aastast Euroopa Ülemkogudel määratletud eesmärke vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitilise mõõtme kohta, sh neid, mis pärinevad 14.–15. detsembrist 2006;
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu raamotsus kriminaalõigusalase koostöö kohta: protsessuaalsed õigused kriminaalmenetlustes kõikjal Euroopa Liidus ( KOM(2004)0328 );
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu raamotsus kriminaalasjadega seotud politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta ( KOM(2005)0475 );
– võttes arvesse komisjoni teatist vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitilise mõõtme strateegia kohta (KOM (2005) 0491) ja komisjoni arenguaruannet kõnealuse strateegia rakendamise kohta (SEK (2006) 1498);
– võttes arvesse 1. detsembril 2005 vastu võetud nõukogu JSK välispoliitilise mõõtme strateegiat: ülemaailmne vabadus, turvalisus ja õigus (edaspidi „strateegia”) ja nõukogu aruannet kõnealuse strateegia rakendamise kohta aastal 2006, mis kiideti heaks 4.–5. detsembri 2006. aasta JSK nõukogu 2768. istungjärgul;
– võttes arvesse 23. jaanuaril 2007 vastu võetud mitut eesistujat hõlmavat JSK välissuhete töökava (5003/1/7), 1.–2. juuni 2006. aasta JSK nõukogu istungjärgul vastu võetud nõukogu tegevusele suunatud dokumenti ELi ja Lääne-Balkani riikide vahelise koostöö parandamise kohta organiseeritud kuritegevuse, korruptsiooni, ebaseadusliku sisserände ja terrorismivastase võitluse alal (9360/06) ning samas vastu võetud tegevusele suunatud dokumenti ELi toetuse suurendamise kohta võitluseks Afganistanis uimastite tootmise ja sealt lähtuva uimastikaubanduse, sh transiitteed, vastu (9305/06) ning 11. novembril 2006 vastu võetud tegevusele suunatud dokumenti Venemaaga ühise vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala rakendamise kohta (15534/06);
– võttes arvesse oma varasemaid iga-aastasi arutelusid AFSJ kohta ja selle välispoliitilisele mõõtmele keskenduvaid resolutsioone (terrorism, LKA, andmekaitse, ränne, salakaubandus, uimastivastane võitlus, rahapesu);
– võttes arvesse oma varasemaid soovitusi Euroopa Ülemkogule AFSJi tugevdamise kohta (Bourlanges'i raport, 2004)
ELT C 166, 7.7.2005, lk 24. ;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
– võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ja väliskomisjoni arvamust ( A6‑0223/2007 ),
A. arvestades, et vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitiline mõõde kasvab sedamööda, kuidas ELi-sisene vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala võtab järk-järgult kuju järjest enam vastastikku seotud maailma mõjurite surve all ning arvestades ohtude, nagu terrorism ja organiseeritud kuritegevus ning probleemide nagu rändevood, rahvusvahelist iseloomu; arvestades, et vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevale alale aluseks olevate väärtuste väline projitseerimine on äärmiselt tähtis, et tagada seaduslikkuse, põhiõiguste, turvalisuse ja stabiilsuse austamine ELi sees;
B. arvestades, et võttes vastu ja rakendades vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitilise mõõtme ühtset strateegiat suurendab EL oma usaldusväärsust ja mõju maailmas; arvestades, et strateegia eesmärke on võimalik saavutada ainult tihedas koostöös kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega;
C. arvestades, et kõnealune strateegia on oluline samm ELi sisese vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala kujundamisel turvalise väliskeskkonna loomise ja ELi välispoliitika arendamise kaudu, toetades õigusriiki, demokraatlikke väärtusi , inimõiguste austamist ja institutsioonide usaldusväärsust;
D. arvestades, et erinevaid meetmeid, mille eesmärgiks on tegeliku ja jätkusuutliku vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala rajamine, ette valmistades ja ellu viies tuleb püüelda tasakaalu poole turvalisuse ja õiguse vahel;
E. ELi välispoliitilise tegevuse sidususele ja tõhususele on praegu takistuseks:
– sisemise institutsioonilise raamistiku keerukus, mille kohaselt välislepingud ja programmid otsustatakse vastavalt esimese, teise ja kolmanda samba menetlustele;
– parlamendi ebapiisav kaasatus, seda vaatamata nõukogu ja komisjoni olemasolevatele kohustustele parlamenti teavitada ja parlamendiga konsulteerida;
– võimu jagamine ELi institutsioonide ja 27 liikmesriigi vahel;
F. arvestades, et ELi käsutuses on AFSJi välispoliitilise mõõtme strateegia rakendamiseks mitmeid poliitikavahendeid, näiteks kahepoolsed lepingud (assotsieerimislepingud, partnerlus-ja koostöölepingud, stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingud), ELi laienemis-ja ühinemiseelne protsess, Euroopa naabruspoliitika tegevuskavad, piirkondlik koostöö, konkreetsed lepingud (Ameerika Ühendriikide, Jaapani, Hiinaga, jne), operatiivkoostöö, arengupoliitika ja välisabi,
Esitab nõukogule ja komisjonile kaalumiseks järgmise soovituste loetelu
Demokraatliku aruandekohustuse parandamine AFSJ välispoliitilise mõõtmega seoses
1. nõuab tungivalt, et Euroopa Ülemkogu järgiks parlamendi praegusi ja tulevasi soovitusi ELi välispoliitilise strateegia kohta AFSJga seoses; tuletab meelde, et parlamendil on ELi välistegevuse vallas aruandekohustuse tugevdamisel elutähtis roll;
2. nõuab tungivalt, et nõukogu eesistujariik ja komisjon:
– konsulteeriksid parlamendiga seoses kõigi rahvusvaheliste lepingutega, mis tuginevad Euroopa Liidu lepingu artiklitele 24 ja 38, juhul kui lepingud mõjutaksid Euroopa kodanike põhiõigusi ning kolmandate riikidega või rahvusvaheliste organisatsioonidega peetava õigusalase ja politseikoostöö peamisi aspekte;
– teavitada parlamenti regulaarselt AFSJi puudutavate lepingute üle peetavate läbirääkimiste käigust ja tagada parlamendi seisukohtade asjakohane arvessevõtmine, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklites 39 ja 21 ning Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 300;
3. nõuab tungivalt, et nõukogu kohaldaks Euroopa Liidu lepingu artiklis 42 sätestatud üleminekuklauslit samaaegselt põhiseadusliku protsessi edenemisega, mis tooks politseikoostööd ja õigusalast koostööd kriminaalasjades käsitlevad sätted ühenduse pädevusse, tuues kaasa suurema tõhususe, läbipaistvuse, aruandekohustuse, samuti demokraatliku ja kohtuliku järelevalve; seepärast nõuab tungivalt, et komisjon esitaks enne 2007. aasta oktoobrit nõukogule Euroopa Liidu lepingu artikli 42 kohaldamise otsuse ametliku ettepaneku; on seisukohal, et sisemist sidusust saaks parandada põhiseaduse lepingu jõustumisega, eriti välisministri ameti ja diplomaatilise välisteenistuse loomisega;
4. kutsub nõukogu eelkõige üles kiirendama kriminaalkaristusi käsitleva teabe kogumist, kasutamist ja vahetamist ning protsessiõiguste kodifitseerimist kriminaalmenetlustes kõikjal Euroopa Liidus käsitlevate raamotsuste vastuvõtmist, näiteks nagu komisjoni eespool nimetatud ettepanek (KOM(2004)328);
Peamistest strateegilistest eesmärkidest
5. tervitab strateegias sätestatud põhimõtteid, eriti vajadust partnerluse järele kolmandate riikidega ühiste probleemide vastu võitlemiseks ja ühiste poliitiliste eesmärkide saavutamiseks; vajadust paljude ELi käsutuses olevate poliitikavahendite koordineerimiseks, selleks et reaktsioon võiks olla konkreetsele olukorrale sobitatud ja sidus; ja vajadust koordineerida liikmesriikide ja komisjoni tegevust teineteise täiendamise tagamiseks ja dubleerimise vältimiseks; on seisukohal, et – arvestades tähtsust, mida Euroopa Liit ja selle liikmesriigid omistavad vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevale alale – tihe koostöö kolmandate riikidega nimetatud valdkonnas peaks mõjutama soodsalt nende suhteid Euroopa Liiduga, mis omakorda soodustaks nimetatud koostööd;
6. rõhutab, et EL peab kasutama oma tavapäraseid suhteid ja vahendeid kolmandate riikidega ergutusvahendina JSK valdkonnas asjakohaste rahvusvaheliste standardite ja kohustuste vastuvõtmiseks ja rakendamiseks nendes riikides;
7. tuletab meelde vajadust ratsionaliseerida ELi institutsioonide tööd ja olemasolevate vahendite kasutamist ning koordineerida liikmesriikide tegevust ja ELi tasandi tegevust, selleks et tagada sidus ja tõhus reageerimine ELi suhetes kolmandate riikidega ning vältida dubleerimist; rõhutab vajadust AFSJi sisepoliitilise ja välispoliitilise mõõtme tasakaalustatud arengu järele;
8. rõhutab vajadust, et Euroopa Parlament parandaks oma välissuhtluse alase tegevuse sidusust, arvestades, et see hõlmab laia tegutsejate ringi; seepärast kutsub üles tegelema välispoliitika raames regulaarselt inimõiguste, demokraatlike juhtimistavade ja õigusriigi põhimõtete järgimisega kolmandates riikides ning julgeoleku välispoliitilise mõõtmega;
9. kutsub nõukogu üles AFSJ välispoliitilise mõõtmega seoses oma poliitika edasisele selgitamisele ning nõukogu geograafiliste piirkondadega tegelevate töögruppide ning õiguse, vabadus ja turvalisuse küsimustega tegelevate töögruppide koordineerituse tagamisele;
10. märgib, et on väga tähtis parandada sammastevahelist koordineerimist ja vältida AFSJ, Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika (EJKP), ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) ning ühenduse erinevate meetmete dubleerimist; rõhutab, et sellise koordineerimise tõhusust peaks Euroopa Parlament pidevalt läbi vaatama; tervitab samme, mis, eriti kriisiohjamise vallas, on astutud EJKP integreeritud tsiviil-militaarkoostöö suurema sidususe suunas;
11. rõhutab, et Euroopa Liidu julgeoleku ja kaitsepoliitika raames korraldatavate operatsioonide planeerimisprotsessis tuleks eelkõige stabiliseerimisvahendit ja Euroopa naabruse ja partnerluse instrumenti (ENPI) silmas pidades arvestada mitmesuguste toetavate ja järelmeetmetega valdkondades, mis on seotud õigusriigi põhimõtte, relva- ja uimastiäri, naiste ja lastega kauplemise, terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse ennetamise, võitlusega terrorismi ning organiseeritud kuritegevuse vastu ja konfliktijärgse stabiliseerimisega;
12. usub, et aeg on küps selleks, et lähtuvalt põhiõiguste austamisest ületada poliitilised takistused vabaduse ja turvalisuse laiemat mõõdet käsitleva sügavama Atlandi-ülese koostöö teel, näiteks sellistes valdkondades nagu uimastikaubandus, organiseeritud kuritegevus ja terrorism, eriti pidades silmas tulevasi EJKP tsiviiloperatsioone Kosovos ja Afganistanis, ja naiste õiguste ning isikuandmete vahetamise ja kaitse valdkondades; sellega seonduvalt tuletab meelde parlamendi nõudmisi sulgeda Guantánamo vangla, rõhutades, et asutuse olemasolu saadab negatiivse signaali selle kohta, kuidas terrorismi vastu võidelda;
13. nõuab tungivalt, et liikmesriigid edendaksid üksikult ja koos teistega ning kõikides kahepoolsetes suhetes maailmas aset leidvate konfliktide lahendamist diplomaatilisel ja rahumeelsel teel, vältides samas nii Euroopa Liidu välispoliitika kui ka oma riigi julgeoleku- või inimõiguste poliitika raames topeltstandardite kasutamist või mulje jätmist nende kasutamisest;
14. kutsub üles paremale koostööle ELi ja rahvusvaheliste organisatsioonide vahel, eelkõige Euroopa Nõukogu ja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooniga, ning rõhutab vajadust tugevama piirkondliku dialoogi ja koostöö järele õiguse, vabaduse ja turvalisuse küsimustes;
15. kutsub komisjoni üles tugevdama jõupingutusi, et toetada piirkondlikku koostööd õiguse, vabaduse ja turvalisuse küsimustes olemasolevate organite kaudu nagu näiteks Aafrika Liit, julgustades uusi algatusi piirkondades, kus piirkondlik koostöö on nõrk, nagu Lähis-Idas ja Ida-Euroopas;
16. kutsub komisjoni üles pidevalt võrdlema rakendamist strateegia eesmärkide ja prioriteetidega ning sellest iga 18 kuu järel aru andma; kutsub komisjoni üles regulaarselt hindama rahastamise kasutamise tõhusust strateegiaga hõlmatud valdkondades; kutsub nõukogu üles edasiminekut ja prioriteete regulaarselt läbi vaatama, sest vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitiline mõõde kasvab kiiresti;
Turvalisuse ja inimõiguste suurendamine
17. nõuab tungivalt, et nõukogu, komisjon ja liikmesriigid:
- teeksid demokraatlike standardite, inimõiguste, poliitiliste vabaduste ja tugevate institutsioonide edendamise ELi ja kolmandate riikide suhete lahutamatuks mõõtmeks; rõhutab, et see on AFSJi välispoliitilise mõõtme üldiste eesmärkide seisukohalt keskse tähtsusega;
- võtaksid inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni aluseks kõigile läbirääkimistele ja lepingutele ELi ja selle liikmesriikide ning kolmandate riikide vahel;
- kasutaksid kolmandate riikidega AFSJ üle peetavas dialoogis rahvusvahelistelt inimõigusorganisatsioonidelt saadud tõendeid and Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuseid;
- tagaksid, et põhiõigused on mis tahes terrorismivastase võitluse, organiseeritud kuritegevuse, rände, varjupaikade ja piirihaldusega seotud poliitikavahendi, programmi või operatiivmeetme lahutamatu osa;
- lisaksid kolmandate riikidega sõlmitavatesse lepingutesse inimõiguste klausli ning hindaksid nende inimõiguste klauslite ja muude AFSJ klauslite tõhusust;
- lisaksid kõigisse välispoliitika algatustesse ja AFSJ dokumentidesse inimõiguste järgimise raporti, mida regulaarselt uuendataks ja esitataks parlamendile ning toetataks inimõiguste kaitse konkreetse rahastamisega; eelkõige soovitab, et nõukogu lisaks igale tegevusele suunatud dokumendile asjaomase kolmanda riigi inimõiguste olukorda käsitleva jao; on seisukohal, et Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet peaks aitama ELi institutsioonidel hinnata ELi lepingute kooskõla inimõigustega;
18. soovitab komisjonil, liikmesriikidel ja nõukogul kaaluda võimalust täiendada kolmandates riikides ja piirkondades vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas rahastatavaid meetmeid konkreetsete rahaliste vahendite eraldamise kaudu projektidele, mille eesmärk on inimõiguste kaitsmine ja austamine;
19. väljendab muret põhiõigustele pühendumise puudumise üle mõnedes kolmandates riikides, millega ELil on tihedad sidemed, eelkõige riikides, mida hõlmab ELi naabruspoliitika ja Venemaa Föderatsioonis, kus esineb eelkõige ajakirjandusvabaduse ja sõnavabaduse rikkumist, ja kutsub üles nende riikidega selles küsimuses intensiivsemat dialoogi pidama;
20. ühtlasi tunneb muret inimõigusstandardite järgimise pärast ELis endas, tuues näiteks hiljutised LKA juhitud üleviimisprogrammid ja kõik sellega seotud küsitavad toimingud mitmes liikmesriigis;
21. kutsub ELi ja liikmesriike üles pidama täielikult kinni põhimõttest mitte anda isikuid välja riikidele, kus neid võidakse piinata ja/või surmanuhtlusega karistada; kutsub nõukogu ja komisjoni üles nõudma riikidelt, kellega tal on tihedad suhted, sellise praktika keelustamist ja tagama, et kõigil oleks õigus õiglasele kohtupidamisele;
22. väljendab sügavat muret Euroopa Liidu kodanike ebapiisava õigusliku kaitse pärast seoses isikuandmete avalikustamisega kolmandatele riikidele, näiteks lennureisijate andmed (PNR), finantsandmed (SWIFT) ja telekommunikatsioonialaste andmete kogumine FBI poolt; kordab nõudmist komisjonile viia läbi uurimine selle kohta milliseid Euroopa Liidu kodanike isikuandmete kategooriaid on võimalik jälgida ja kasutatakse kolmandates riikides sealsete seaduste alusel; rõhutab, et andmevahetus peab toimuma lähtuvalt nõuetekohasest õiguslikust alusest täpsete eeskirjade ja tingimuste alusel kooskõlas Euroopa õigusaktidega, mis käsitlevad eraelu ja kodanikuvabaduste asjakohast kaitset; on veendunud, et andmevahetus Ühendriikidega peab toimuma Atlandi-ülese koostöö nõuetekohase õigusliku raamistiku kontekstis ning lähtuvalt ELi ja USA vahelistest lepingutest, kusjuures kahepoolsed lepingud ei ole vastuvõetavad;
23. avaldab kahetsust demokraatliku aruandekohustuse puudumise pärast ELi ja Ühendriikide suhetes, mille on tekitanud kõrgetasemelise kontaktrühma moodustamine komisjoni, nõukogu ja Ühendriikide Justiitsministeeriumi ja Sisejulgeolekuministeeriumi esindajatest, jättes kõnealusest dialoogist kõrvale Euroopa Parlamendi, liikmesriikide parlamendid ning samuti Ühendriikide Kongressi;
24. soovitab nii esimest kui kolmandat sammast hõlmavat ühtset andmekaitse poliitikat; tuletab meelde, et nende lahknevus ei mõjuta ainult kodanike õigust nende isikuandmete kaitsele, vaid ka õiguse jõustamise tõhusust ja liikmesriikidevahelist usaldust; kutsub nõukogu selles suhtes üles võtma nii kiiresti kui võimalik vastu raamotsust isikuandmete kaitse kohta ( KOM(2005)0475 );
ELi kodanikele kõrge turvataseme tagamine kaitseks terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu
25. on arvamusel, et ELi terrorismivastane poliitika peaks täielikult järgima demokraatliku õiguspärasuse, proportsionaalsuse, tõhususe ja inimõiguste austamise põhimõtteid, järgides sel viisil ühtlasi oma 14. veebruari 2007. aasta resolutsioonis LKA poolt kinnipeetavate transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks Euroopa riikide väidetava kasutamise kohta esitatud järeldusi
P6_TA(2007)0032 . ;
26. kutsub komisjoni ja nõukogu üles rakendama rahvusvahelises terrorismivastases võitluses LKA poolt kinnipeetavate transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks Euroopa riikide väidetava kasutamise uurimise ajutise komisjoni järeldusi, mis Euroopa Parlament 14. veebruaril 2007. aastal vastu võttis; soovitab eelkõige kõikidel Euroopa Liidu institutsioonidel jälgida, et liikmesriikide julgeolekuga seotud vajadused ei kahjustaks ühelgi viisil ühegi inimese põhiõigusi, isegi terrorismis kahtlustamise puhul;
27. kutsub ELi ja liikmesriike üles võtma kõiki võimalikke meetmeid, et piirata koostööd kolmandate riikidega, kes kaitsevad ja/või rahastavad terroristlikke organisatsioone; ja rõhutab, et iga riik peab suhete parandamiseks ELiga terrorismist täielikult loobuma; nõuab tungivalt, et riigid, kes seda on teinud, allkirjastaksid ja/või ratifitseeriksid kõik terrorismi käsitlevad ÜRO konventsioonid;
28. rõhutab välispoliitilises tegevuses terrorismi vastu võitlemisel ELi käsutuses olevate reageerimisvahendite mitmekesist iseloomu ja rõhutab vajadust kõiki võimalikke vahendeid sidusalt kasutada; kutsub liikmesriike üles edendama tööd, mille sihiks on ÜRO ühine terrorismi määratlus;
29. tuletab meelde vajadust hinnata terrorismivastase võitluse meetmete raames tehtud rahvusvaheliste algatuste tõhusust (näiteks USA Patriot Act’i praegune läbivaatamine); rõhutab ühenduse nõuetekohase terrorismipoliitika olulisust, kuna terrorismivastase võitluse meetmete tõhusus tõuseb märgatavalt, kui Euroopa Liit räägib selliste meetmete üle kolmandate riikidega läbirääkimisi pidades ühel häälel;
30. tuletab meelde vajadust tugevdada terrorismivastase võitluse, terroristide värbamise ja rahastamise ning elutähtsa infrastruktuuri kaitse valdkonnas koostööd kõigi regionaalsete jõududega, austades sealjuures põhiõigusi ja Euroopa Liidu väärtusi;
31. kutsub nõukogu üles tugevdama dialoogi muude kolmandate riikidega, toetama institutsioonide ja suutlikkuse arendamist, edasi arendama ja rakendama riikide korruptsioonivastaseid tegevuskavasid ja lisama terrorismivastase võitluse klauslid kolmandate riikidega allkirjastatavatesse lepingutesse; on seisukohal, et selles valdkonnas on vajalik suurem rahastamine ja äsjaloodud ELi poliitikavahendite kasutamine;
32. nõuab tungivalt, et riigid, kes seda veel teinud ei ole, allkirjastaksid ja/või ratifitseeriksid dokumendid, nagu ÜRO korruptsioonivastane konventsioon, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsioon ja selle kolm protokolli – ümberasujate ebaseaduslikku üle piiri toimetamist tõkestav protokoll, inimkaubanduse vastu võitlemise protokoll ning tulirelvade ebaseadusliku valmistamise ja nendega kauplemise vastu võitlemise protokoll, ja peaksid kinni ÜRO keelust, mis puudutab kinnipeetavate üleviimist ja salajast kinnipidamist;
33. kutsub nõukogu üles nõudma ELi kolmandate riikide partneritelt, kes seda veel teinud ei ole, ühtsete väljaandmislepingute sõlmimist, kasutades näidisena USAga läbiräägitud lepingut väljaandmise ja vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades kõigi väidetavate terroristide ja kuriteos kahtlustatavate väljaandmiseks kohtupidamise eesmärgil;
34. rõhutab vajadust ratifitseerida Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsioon ning vältida kolmandate riikide arvutisüsteemidest lähtuvat andmete ja telekommunikatsioonivõrkude väärkasutamist terroristlikel ja kuritegelikel eesmärkidel;
35. kutsub komisjoni ja nõukogu üles looma lõhkeainete ja relvade ladustamise, nendega kauplemise, transpordi, impordi ja ekspordi jälgimise standardmenetlust, et vältida nende väärkasutust nii ELis kui kolmandates riikides;
Politsei ja õigusalase koostöö ning piirihalduse tugevdamine
36. nõuab tõhusamat politsei- ja õigusalast koostööd, sh riikide ressursside, näiteks kontaktametnike, paremat ühisrakendust; rõhutab, et ehkki institutsioonilise suutlikkuse ja operatiivkoostöö areng neis valdkondades on tähtis, peaks ELi tegevus olema suunatud universaalsete inimõiguste standardite toetamisele;
37. soovitab, et Europolil võiks peagi olla volitused korraldada ja koordineerida operatiivtegevust ja uurimisi, osaleda ühistes uurimisgruppides ja saata oma kontaktametnikke prioriteetsetesse piirkondadesse, näiteks Lääne-Balkani riikidesse;
38. soovitab, et EL peaks Euroopa Liidu lepingu artiklist 30 lähtudes leppima Ühendriikide, Euroopa naabruspoliitika riikide ja muude partneritega kokku standardsete politsei koostöölepingute suhtes; nõuab, et parlament kui selliste lepingute puhul asjaomaste kodanike õiguspärane demokraatlik esindaja, oleks tulevase lepingu üle peetavate läbirääkimiste ajal aktiivselt kaasatud Ühendriikide Kongressiga peetavasse dialoogi;
39. toetab teabevahetuse edenemist ELi ja Venemaa vahel, kuid tuletab siiski meelde, et endiselt on võimalik liikuda paremuse poole, eriti organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vallas;
40. märgib, et Euroopa Liidu ja Venemaa koostöö peab märgatavalt paranema, et vähendada ebastabiilsuse allikaid Euroopa Liidus ja Euroopa naabruspoliitika alal, nagu näiteks külmutatud konfliktid Moldovas ja Gruusias ning vene vähemuse radikaalsed liikumised Euroopa Liidu liikmesriikides;
41. tervitab ELi ja USA vahel sõlmitud väljaandmislepingut ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö lepingut, mida võib pidada tõeliseks eduks; märgib, et kongress on alustanud nende lepingute ratifitseerimisprotsessi, ning kutsub ka liikmesriike üles seda tegema; tervitab Eurojusti ja USA vahelist koostöölepingut;
42. kutsub USAd ja kõiki muid riike, kes nõuavad teatud ELi liikmesriikide kodanikelt sissesõiduviisasid, viivitamatult viisanõudeid kaotama ja kõiki ELi liikmesriikide kodanikke võrdselt kohtlema; avaldab kahetsust teabe avaldamise klausli lisamise üle USA viisanõudest loobumise programmi muutmise kavasse;
43. on seisukohal, et Euroopa Liit ja USA on terrorismivastases võitluses olulised ja ustavad partnerid, ning sõlmida tuleb rahvusvaheline leping, millega tagataks, et SWIFT vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivile 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta
EÜT C 281, 23.11.1995, lk 31. – nõuab nimetatud rahvusvahelises lepingus piisavate tagatiste kehtestamist, et vältida nimetatud andmete kuritahtlikku kasutamist majanduslikel või kaubanduslikel eesmärkidel; märgib, et SWIFT peaks lõpetama kõigi andmete lisamise oma Ameerika andmebaasi;
44. rõhutab asjaolu, et tõhus piirikontroll on oluline vahend ebaseadusliku sisserändega võitlemiseks ning võib mõnel juhul osutuda vajalikuks vahendiks organiseeritud kuritegevuse ja terrorismiga võitlemisel;
45. soovitab kaasata Frontexi välispiiride haldamise operatiivtegevusse, suurendades selle operatiivvõimekust ja eraldades piisavad rahalised, inim- ja tehnilised ressursid, lähtuvalt liikmesriikidevahelise solidaarsuse ja vastastikuse abi põhimõttest, mille kohaselt peaks liidu välispiiride haldamise koormus jagunema kõigi liikmesriikide vahel;
46. nõuab toetuse tugevdamist uute liikmesriikide katkematule võitlusele EL uue idapoolse välispiiri kaitsel;
47. palub komisjonil ja nõukogul teha kõik neist oleneva, et saavutada olukord, kus päritolu- ja transiidiriigi ametivõimud teevad EL ja liikmesriikidega tegelikku koostööd ebaseadusliku sisserände ärahoidmiseks ja inimkaubandusega tegelevate organisatsioonide vastu võitlemiseks; palub komisjonil ja nõukogul ühtlasi hinnata korrapäraselt, kui palju kolmandad riigid ebaseadusliku sisserände ärahoidmisel koostööd teevad, ning rõhutab sellega seoses, kui oluline on kolmandate riikide ebaseadusliku sisserände vastu võitlemise järelevalve ja hindamise mehhanism, mille komisjon 2003. aastal Thessasalonikis toimunud Euroopa Ülemkogu nõudmisel rajas;
48. toetab Eurojusti suurenenud rolli ja selle siseriiklike liikmete volituste ühtlustamist, mis peaks tugevdama selle võimet tõhusalt uurimisi ja süüdistusi algatada ja koordineerida;
Rahvusvahelise solidaarsuse tugevdamine rände- , tagasivõtu ja varjupaigapoliitika valdkonnas
49. soovitab nõukogul vastu võtta ühine ELi rändepoliitika, sh asjakohased meetmed, nii seadusliku kui ebaseadusliku sisserändega tõhusaks hakkamasaamiseks; selles kontekstis kutsub üles rakendama kaheksa aastat tagasi Tampere Euroopa Ülemkogu tippkohtumisel vastu võetud ja Euroopa Liidu riigipeade mitteametlikul tippkohtumisel Lahtis kinnitatud järeldusi, Haagi programmi ja 2006. aasta detsembris toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldusi, milles kinnitatakse vajadust rakendada 2005. aastal heaks kiidetud globaalset sisserändestrateegiat;
50. tuletab meelde, et asjakohase, kolmandate riikidega partnerluses ja solidaarsuses toimuva halduse korral võib sisseränne tuua märkimisväärset kasu ja et sisserändajate integratsioon peaks olema tulevase Euroopa rändepoliitika võtmetähtsusega osa; rõhutab, et ELi tegevus, mis on suunatud kolmandate riikide rändevoogude ja oma piiride haldamise suutlikkuse tõstmisele, peab olema teostatud tõhusa arengupoliitika raames, võttes arvesse konkreetset majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ning tegeldes asjaomastes riikides seadusliku ja ebaseadusliku rände tegelike allikatega, näiteks vaesus ja puudulik inimõiguste järgimine, mis hõlmab korraga nii abi kolmandatele riikidele rändevoogude juhtimise võime parandamiseks kui ka tõhusat arengu- ja kaasarenguabi;
51. kutsub nõukogu üles otsustamisprotsessi parandamiseks juurutama seadusliku rände integratsiooni küsimustes kaasotsustamist ja kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist ning viima lõpule 2005. aastal alanud protsessi, kui ühenduse meetodit laiendati ebaseadusliku rände ja piirikontrolli küsimustele;
52. nõuab ühise Euroopa varjupaigasüsteemi loomist ilma põhjendamatu viivituseta, nõuab tungivalt, et nõukogu kõrvaldaks kõik selle loomist segavad takistused;
53. on seisukohal, et tagasivõtulepingute sõlmimine on prioriteet, mis on osa ebaseadusliku sisserände vastu võitlemise laiemast strateegiast; tuletab meelde vajadust omada tagasisaatmise kohta selgeid, läbipaistvaid ja õiglasi eeskirju; on mures, et ELi nimel allkirjastatud tagasivõtulepingud ei välista selgesõnaliselt varjupaigataotlejaid lepingute reguleerimisalast ja võivad seepärast kaasa tuua nende varjupaigataotlejate tagasivõtmise, kelle taotlusi pole veel kontrollitud või kelle taotlused on tagasi lükatud või loetud vastavalt ohutu kolmanda riigi kontseptsiooni kohaldamisele vastuvõetamatuks; nõuab garantiisid tagamaks mittetagasisaatmise põhimõtte austamist;
54. soovitab võimaluse korral ja vastastikkuse põhimõttest lähtudes pidada ühenduse tagasivõtupoliitika kontekstis läbirääkimisi direktiivide üle viisarežiimi lihtsustamiseks kolmandate riikidega, pidades silmas tõelise partnerluse kujundamist rände juhtimise küsimustes; kutsub nõukogu üles vähendama viisade maksumust, julgustamaks demokraatlikke arenguid Euroopa naabruspoliitika riikides ja vältimaks turvalisuse nimel uute tõkete veeretamist tavalise seadusliku reisija teele;
55. toetab piirkondlikke kaitseprogramme, mille komisjon on välja töötanud tihedas koostöös ÜRO põgenikevolinikuga ja asjaomaste kolmandate riikidega, ning tuletab meelde, et on tähtis tagada kaitset vajavate isikute juurdepääs kaitsele võimalikult kiiresti, sõltumata sellest, millises riigis või piirkonnas nad parajasti viibivad;
o
o o
56. teeb parlamendi presidendile ülesandeks edastada Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa Ülemkogule, nõukogule, komisjonile, samuti liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
2006/2111(INI)
26.4.2007
väliskomisjonI ARVAMUS
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile
vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala: välise mõõtme strateegia – Haagi programmi rakendamist käsitlev tegevuskava kohta
( 2006/2111(INI) )
Arvamuse koostaja:
Aloyzas Sakalas
(*) Komisjonidevaheline tõhustatud koostöö – kodukorra artikkel 47
ETTEPANEKUD
Väliskomisjon palub vastutaval kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. toetab kindlalt eesmärki luua vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitilise mõõtme kui ELi välispoliitika lahutamatu osa ühtne strateegia, mida nõutakse komisjoni teatises ja sellele järgnenud nõukogu dokumendis „JSK välise mõõtme strateegia: üleilmne vabadus, turvalisus ja õigus”; on arvamusel, et kolmandate riikide, eelkõige Euroopa Liidu naabruses asuvate riikide koostöö on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomiseks hädavajalik – eelkõige seoses terrorismi, organiseeritud kuritegevuse ja ebaseaduslike sisserändajatega kaubitsemise vastu võitlemise meetmetega; on seetõttu seisukohal, et riikide koostöö tagamine nimetatud valdkondades peab olema Euroopa Liidu välismeetmete esmane eesmärk; rõhutab, et „vabaduse, turvalisuse ja õiguse” vahel peab valitsema tõeline tasakaal ja et kõik kõnealuse strateegia rakendamiseks võetavad meetmed peavad arvestama konkreetset olukorda asjaomastes kolmandates riikides või piirkondades, toetades samas kindlalt neid põhimõtteid, millel Euroopa Liit rajaneb;
2. on seisukohal, et kõnealune strateegia on oluline samm ELi sisese vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala kujundamisel turvalise väliskeskkonna loomise ja ELi välispoliitika arendamise kaudu, toetades õigusriiki, demokraatlikke väärtusi , inimõiguste austamist ja institutsioonide usaldusväärsust;
3. rõhutab siiski, et kõnealuse strateegia eesmärkide saavutamiseks tuleb jõuda asjaomaste poliitikavaldkondade ja poliitikas osalejate tegevuse parema koordineerimiseni, samuti kodanikuühiskonna ning valitsusväliste organisatsioonide aktiivsema osaluseni nii Euroopa Liidu kui ka liikmesriikide tasandil;
4. on veendunud, et Euroopa Parlament peab tugevdama oma välissuhete valdkonda puudutava tegevuse sidusust, kuhu on kaasatud mitmed erinevad kattuvates poliitikavaldkondades tegutsevad osalised; tunnistab killustatuse suurt ohtu uute sõltumatute organite loomise tulemusena ja on arvamusel, et see võiks õõnestada terve institutsiooni usaldusväärsust; kutsub seetõttu üles muutma tõhusamaks ja lihtsamaks ühelt poolt inimõigusi, demokraatlikku valitsemist ja õigusriiki puudutavat tegevust, ning teiselt poolt tegevust laiema turvalisuse kontseptsiooni raames, jättes endale välissuhete valdkonna eest peamiselt vastutava komisjoni juhtiva rolli; märgib samuti, et on vajalik paremini koordineerida kõikide vabadust, turvalisust ja õigust puudutavate poliitika küsimustega tegelevate osaliste tegevust;
5. rõhutab, et ELi välispoliitika usaldusväärsus demokraatlike väärtuste, inimõiguste ja õigusriigi edendamisel kolmandates riikides sõltub suuresti Euroopa õigus- ja sisepoliitika sise- ning välismõõtme tasakaalustatud arengust; nõuab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välismõõtme ulatuse ja eesmärkide täpsustamist;
6. tervitab EJKP integreeritud tsiviil-sõjalises koostöös parema sidususe saavutamise suunas tehtud samme, eriti kriisiohjamise valdkonnas; kutsub üles tegema ka edaspidi sammasteülest koostööd ja vältima erinevate vahendite eesmärkide (ÜVJP/EJKP, JSK, ühendus) kordumist kattuvates poliitikavaldkondades; rõhutab, et niisuguse koordineerimise tõhusust peaks Euroopa Parlament pidevalt kontrollima;
7. rõhutab, et EJKP operatsioonide plaanimisprotsessi käigus tuleks arvesse võtta erinevaid ühenduse kõrval- või järelmeetmeid – eelkõige stabiliseerimisvahendi ja ENPV raames - õigusriigi, relva- ja uimastikaubanduse, terrorismi ärahoidmise ja selle vastu võitlemise, organiseeritud kuritegevuse ning konfliktijärgse stabiliseerimise valdkonnas;
8. rõhutab vajadust tugevdada ELi ja selle liikmesriikide ühist suutlikkust rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse, salakaubanduse ja inimõiguste rikkumise vastu võitlemisel, võttes vastu tõhusama, kombineeritud lähenemisviisi piiriülestele probleemidele, seades esikohale eriti haavatavad piirkonnad, nagu näiteks Musta mere piirkond, kus nn külmutatud konfliktide olemasolu mõjutab tõsiselt õigusriigi põhimõtete kehtestamist, ametiasutustevahelist vajalikku koostööd ning demokraatlikku ja majandusarengut;
9. on arvamusel, et sammasteülese sidususe tugevnemisele võiks kaasa aidata põhiseaduse lepingu jõustumine, eelkõige seoses Euroopa Liidu välisministri ametikoha ja diplomaatilise välisteenistuse loomisega;
10. on arvamusel, et tuleks tihendada Atlandi-ülest koostööd vabaduse ja turvalisuse laiemas mõõtmes, nagu näiteks võitluses uimastikaubanduse, organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastu, eelkõige arvestades tulevasi EJKP tsiviiloperatsioone Kosovos ja Afganistanis;
11. palub nõukogul, komisjonil ja liikmesriikidel kindlustada, et põhiliste inimõiguste ja õigushüvede austamine paigutatakse vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas võetavate ELi välispoliitiliste meetmete keskmesse; nõuab kindlalt, et need õigused moodustaksid kõigi terrorismivastast võitlust, organiseeritud kuritegevust, rännet, varjupaiga taotlemist ja piirihaldust puudutavate vahendite, programmide ja operatiivmeetmete lahutamatu osa;
12. nõuab tungivalt, et komisjon kasutaks dialoogis, mida ta vabaduse, turvalisuse ja õiguse alase koostöö raames peab kolmandate riikidega, Euroopa Inimõiguste Kohtu otsustest pärinevaid tõendeid inimõiguste rikkumiste kohta, ning jätkaks sellega õigusriigi, hea valitsustava, demokraatia ja inimõiguste austamise edendamist kolmandate riikide ja piirkondadega tehtava koostöö raames; rõhutab, et EL peab kasutama oma lepingutel põhinevaid suhteid ja vahendeid kolmandate riikidega ergutusvahendina JSK valdkonnas asjakohaste rahvusvaheliste standardite ja kohustuste vastuvõtmiseks ja rakendamiseks nendes riikides;
13. kutsub komisjoni üles tugevdama jõupingutusi, et toetada piirkondlikku koostööd õiguse, vabaduse ja turvalisuse küsimustes olemasolevate organite kaudu, nagu näiteks Aafrika Liit, ning julgustades uusi algatusi valdkondades, kus piirkondlik koostöö on nõrk nagu Lähis-Idas ja Ida-Euroopas;
14. soovitab tungivalt, et komisjon ja nõukogu kaaluksid nõudmist, et kõikide vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud välispoliitiliste algatuste või dokumentidega peaks kaasnema inimõiguste täitmist käsitlev aruanne, mida korrapäraselt ajakohastatakse ja Euroopa Parlamendile esitletakse; soovitab eelkõige nõukogul lisada kõikidesse meetmetele suunatud dokumentidesse osa, milles käsitletakse inimõiguste olukorda kolmandates riikides;
15. soovitab komisjonil, liikmesriikidel ja nõukogul kaaluda võimalust täiendada kolmandates riikides ja piirkondades vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas rahastatavaid meetmeid konkreetsete rahaliste vahendite eraldamise kaudu projektidele, mille eesmärk on inimõiguste kaitsmine ja austamine;
16. märgib, et ebaseadusliku sisserände küsimus on osa ülemaailmsest arutelust rände mõju üle demograafia- ja tööhõivepoliitikale; rõhutab, et ELi tegevus ebaseadusliku sisserände algpõhjustega tegelemiseks ning kolmandate riikide suutlikkuse tõstmiseks rändevoogude juhtimise ja piirihalduse alal peab toimuma humanitaarkava raames, mis parandab lähteriikides tasakaalu tõhusa arengupoliitika ja rändeks tõuget andvate tegurite vähendamise vahel;
17. tunneb muret, et ELi allkirjastatavad tagasivõtulepingud ei arva varjupaiga taotlejaid lepingute reguleerimisalast otseselt välja ja võivad seetõttu ette näha nende varjupaiga taotlejate tagasivõtmist, kelle taotluste sisuline läbivaatamine ei ole veel lõppenud või kelle taotlused on tagasi lükatud või tunnistatud vastuvõetamatuks turvalise kolmanda riigi põhimõtte kohaldamise alusel; nõuab tagatisi kindlustamaks, et varjupaiga taotlejatel on juurdepääs õiglasele ja tõhusale varjupaigamenetlusele ja et muu hulgas oleks tagatud mittetagasisaatmise põhimõtte tunnustamine;
18. rõhutab, et Euroopa Liit peaks olema valmis alustama oma naaberriikidega läbirääkimisi tagasivõtmise ja viisarežiimi lihtsustamise üle, niipea kui asjaomased eeltingimused on täidetud; usub, et tõhus koostöö kandidaat-, assotsieerunud ja naaberriikidega ebaseadusliku sisserände, inimkaubanduse vastu võitlemise ja mõjusa piirihalduse küsimustes võib abiks olla pikaajalise tähtajaga projekte käsitlevates aruteludes viisavaba reisimise väljavaadete küsimuses;
19. rõhutab terrorismi ja selle algpõhjuste vastu võitlemisele suunatud välismeetmete raames ELi käsutuses olevate reageerimisvõimaluste mitmetahulist olemust, ja vajadust kasutada ühtselt kõiki olemasolevaid vahendeid vastavalt ÜRO põhikirjale; kutsub üles käivitama ÜRO raamistikus uuesti arutelu, mis käsitleb terrorismi ühtset defineerimist ja selle tekkepõhjuseid;
20. kordab oma ettepanekut muuta ELi terrorismivastane poliitika suhetes kolmandate riikidega ühtsemaks ja tõhusamaks, edendades eelkõige dialoogi oluliste partneritega, kes austavad üldkehtivaid inimõiguste standardeid, tugevdades koostööd rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonidega, kellel on rahu ja ülemaailmse turvalisuse tagamises täita võtmeroll, otsides aktiivselt lahendusi vägivaldsetele sisemistele ja piirkondlikele konfliktidele, ning järgides rangelt kolmandate riikidega sõlmitavate lepingute terrorismivastast klauslit, ilma et mindaks vastuollu inimõiguste klausli meelsusega;
21. märgib, et kolmandate riikidega kriminaalasjade valdkonnas tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö raames käsitletakse suurt hulka väga erinevaid probleeme; rõhutab kindlaks määratud prioriteete silmas pidades, et kui asutuste suutlikkuse tõstmine ja toimiva koostöö arendamine on olulised, tuleb ELi poolt nendes valdkondades võetud meetmete puhul tegutseda vastavalt üldkehtivatele inimõiguste standarditele.
MENETLUS
Pealkiri
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala: välise mõõtme strateegia – Haagi programmi rakendamist käsitlev tegevuskava
Menetluse number
2006/2111(INI)
Vastutav komisjon
LIBE
Arvamuse esitaja(d) istungil teadaandmise kuupäev
AFET 18.5.2006
Tõhustatud koostöö – istungil teada andmise kuupäev
18.5.2006
Arvamuse koostaja nimetamise kuupäev
Aloyzas Sakalas 3.5.2006
Endine arvamuse koostaja
-
Arutamine parlamendikomisjonis
28.8.2006
22.3.2007
21.11.2006
12.4.2007
28.11.2006
23.1.2007
Vastuvõtmise kuupäev
12.4.2007
Lõpphääletuse tulemused
+:
–:
0:
26
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Christopher Beazley, Panagiotis Beglitis, Michael Gahler, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Bogdan Klich, Eugen Mihăescu, Francisco José Millán Mon, Cem Özdemir, Ioan Mircea Paşcu, Tobias Pflüger, Bernd Posselt, Jacek Saryusz-Wolski, Gitte Seeberg, Marek Siwiec, Konrad Szymański, Antonio Tajani, Jan Marinus Wiersma
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Tunne Kelam, Aloyzas Sakalas
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Wiesław Stefan Kuc, Marcin Libicki
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
...
MENETLUS
Pealkiri
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välispoliitilise mõõtme strateegia
Menetluse number
2006/2111(INI)
Vastutav komisjon loa kinnitamisest istungil teada andmise kuupäev
LIBE 18.5.2006
Arvamuse esitaja(d) istungil teada andmise kuupäev
AFET 18.5.2006
Arvamuse esitamisest loobumine otsuse kuupäev
Tõhustatud koostöö istungil teada andmise kuupäev
AFET 18.5.2006
Raportöör(id) nimetamise kuupäev
Bogdan Klich 22.2.2006
Endine raportöör / Endised raportöörid
Arutamine parlamendikomisjonis
12.7.06
24.1.07
21.3.07
11.4.07
21.3.07
5.6.07
Vastuvõtmise kuupäev
5.6.2007
Lõpphääletuse tulemused
+
-
38
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Alexander Alvaro, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Michael Cashman, Giusto Catania, Carlos Coelho, Fausto Correia, Panayiotis Demetriou, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Bárbara Dührkop Dührkop, Giovanni Claudio Fava, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Elly de Groen-Kouwenhoven, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ewa Klamt, Magda Kósáné Kovács, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Dan Mihalache, Claude Moraes, Javier Moreno Sánchez, Martine Roure, Inger Segelström, Károly Ferenc Szabó, Adina-Ioana Vălean, Manfred Weber
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Simon Busuttil, Gérard Deprez, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Bogdan Klich, Jean Lambert, Marianne Mikko, Hubert Pirker, Rainer Wieland
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 178 lg 2)
Aloyzas Sakalas
Esitamise kuupäev
11.6.2007
Märkused (andmed on kättesaadavad ainult ühes keeles)
