27.10.2004
RESOLUTSIOONI ÜHISETTEPANEK
Vastavalt kodukorra artikli 115 lõikele 5 esitanud
– Michael Gahler ja Bernd Posselt fraktsiooni PPE-DE nimel,
– Pasqualina Napoletano, Véronique De Keyser ja Paulo Casaca fraktsiooni PSE nimel,
– Cecilia Malmström ja Johan Van Hecke fraktsiooni ALDE nimel,
– Angelika Beer, Monica Frassoni, Daniel Marc Cohn-Bendit, Joost Lagendijk ja Hélène Flautre fraktsiooni Verts/ALE nimel,
– Eva-Britt Svensson, Giusto Catania, André Brie ja Umberto Guidoni fraktsiooni GUE/NGL nimel,
asendades järgnevate fraktsioonide esitatud resolutsiooni ettepanekuid:
– PSE (B6‑0107/2004)
– ALDE (B6‑0113/2004)
– Verts/ALE (B6‑0116/2004)
– PPE-DE (B6‑0118/2004)
– GUE/NGL (B6‑0121/2004)
Teema: Iraan
Euroopa Parlamendi resolutsioon Iraani kohta
Euroopa Parlament ,
–
võttes arvesse eelmisi resolutsioone Iraani kohta ja otsust moodustada suhete jaoks Iraaniga parlamentidevaheline delegatsioon;
–
võttes arvesse ettekannet, mille esitas erireferent õiguse kohta mõtte- ja sõnavabadusele Ambeyi Ligabo ÜRO inimõiguste komisjonile 12. jaanuaril 2004;
–
võttes arvesse ELi-Iraani inimõigustealast dialoogi ja eriti dialoogi neljandat vooru, mis toimus 14. ja 15. juunil 2004 Teheranis ning kus Iraani valitsus väljendas oma kohustust tugevdada inimõiguste ja õigusriigi põhimõtete austamist;
–
võttes arvesse ELi suuniseid inimõigustealaste dialoogide kohta;
–
võttes arvesse ELi eesistuja 18. juuli 2004. aasta avaldust Iraani kohta;
–
nõustudes üldasjade ja välissuhete nõukogu 11. oktoobri 2004. aasta järeldustega;
–
võttes arvesse kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti ning ÜRO lapse õiguste konventsiooni, millega Iraan on ühinenud;
–
võttes arvesse tõsiasja, et Iraan ei ole ikka veel naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimist käsitleva konventsiooni liikmesriik ja et uus parlament lükkas tagasi sugupoolte võrdõiguslikkust käsitleva õigusakti eelnõu;
–
võttes arvesse parlamendi kodukorra artikli 115 lõiget 5;
A.
arvestades, et olukord Iraanis peamiste kodanikuõiguste ja poliitiliste vabaduste teostamise osas on käesoleva aasta veebruaris toimunud parlamendivalimistest saadik halvenenud, hoolimata Iraani valitsuse poolsetest kohustustest edendada neid universaalseid väärtusi;
B.
olles mures kasvava arvu teadete pärast, mis puudutavad hukkamisi, mille täideviimisel ignoreeritakse ilmselgelt rahvusvaheliselt tunnustatud kaitsemeetmeid, kaasa arvatud alaealiste õigusrikkujate hukkamisi;
C.
olles mures, et viimastel kuudel on kasvanud ajakirjandusvabaduse vastu suunatud rünnakute arv Iraanis;
D.
võttes teadmiseks, et ÜRO erireferendi andmetel oli suletud väljaannete ning oma arvamuse rahumeelse väljendamise eest vahistatud, vastutusele võetud ja süüdimõistetud inimeste arv juba aasta tagasi tunduvalt suurenenud;
E.
võttes teadmiseks teated, et rahvuslik julgeolekunõukogu ja prokuratuur sekkuvad järjest enam otse ajakirjandusse, et mõjustada edastatavate uudiste sisu, ning et provintsides on ajakirjanikke sunnitud vangistuse ähvardusel edastama uudiseid kindlal viisil;
F.
olles eriti mures on-line -ajakirjanike hiljutiste vahistamiste pärast, kellest kaheksa – Omid Memarian, Masoud Ghoreyshi, Javad Gholam Tamayomi, Reza Vatanikhah, Mehdi Derayati, Hanif Mazrooi, Shahram Rafihzadeh ja Rozbeh Mir Ebrahimi – on endiselt vangistuses;
G.
olles mures teadete pärast, et rikkudes Iraani ja rahvusvahelist õigust, ei ole neile süüdistust ikka veel esitatud, nende kinnipidamise koht on endiselt teadmata ning nende juurde ei lubata advokaate ega pereliikmeid;
H.
arvestades, et vastavalt teadetele filtreerivad Iraani võimud järjest enam Interneti-lehti ja blokeerivad juurdepääsu mitmekümnele on-line -väljaandele ning poliitilistele, sotsiaalsetele ja kultuuriteemalistele ajaveebidele; ning võttes arvesse, et represseerides Interneti vaba kasutamist, võtavad Iraani võimud Iraani üldsuselt ainsa järelejäänud võimaluse pääseda juurde tsenseerimata infole;
I.
tuletades meelde, et teised ajakirjanikud, nimelt Akbar Ganji, Hassan Yussefi Eshkevari, Hossein Ghazian, Abbas Abdi, Reza Alidjani, Taghi Rahmani, Hoda Rezazadeh-Saber, Iraj Jamshidi ja Ensalfali Hedayat, on endiselt vangistuses ainult selle eest, et nad teostasid oma õigust sõnavabadusele;
J.
arvestades, et Zahra Kazemi, kanada-iraani vabakutseline fotograaf, vahistati 23. juunil 2003, kui ta tegi fotosid Teherani Evini vangla juures, ja suri 10. juulil 2003 peksmise tagajärjel saadud ajuverevalumi tõttu;
K.
arvestades, et ajakirjaniku ja inimõiguste aktivisti Emadeddin Baghi suhtes kehtestati reisikeeld, mis takistab teda lahkumast Iraanist, et osaleda inimõigustealastel kohtumistel Euroopas, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides, kus ta pidi saama autasu vapruse eest ülekohtuga võitlemisel;
L.
rõhutades ÜRO erireferendi Ambeyi Ligabo järeldusi, mille kohaselt Iraani ajakirjandusseadus ja kriminaalseadustik ei vasta lubatavatele kitsendustele, mis on loetletud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti artikli 19 lõikes 3;
M.
olles kohutatud 16-aastase Ateqeh Rajabi avalikust poomisest kaks kuud tagasi ja sügavalt mures teadete pärast, et ainuüksi sellel viimasel aastal on surma mõistetud 25 alaealist;
N.
olles tõsiselt mures hiljutiste teadete pärast 13-aastase lapse Zhila Izadi surma mõistmise kohta kividega surnuks viskamise läbi, kui selgus, et ta on rase oma 15-aastasest vennast, kellele mõisteti 150 piitsahoopi;
1.
mõistab teravalt hukka Ateqeh Rajabi hukkamise ning kõik teised lapsõigusrikkujate surmamõistmised ja hukkamised Iraanis;
2.
kutsub Iraani võime üles peatama viivitamatult kõik kividega surnuks viskamise katsed ja vältima edasist surmanuhtluse rakendamist alaealiste suhtes; kordab oma üldist vastuseisu surmanuhtlusele ja loodab, et justiitsreform Iraanis lõpetab selle ebainimliku praktika;
3.
kutsub Iraani võime üles esitama tõendeid selle kohta, et nad on valmis rakendama oma avalikult deklareeritud moratooriumit kividega surnuks viskamise suhtes;
4.
mõistab hukka hiljutised ajakirjanike omavolilised vahistamised ja kutsub võime üles vabastama kõik vangid, kes on võetud vastutusele või mõistetud süüdi ajakirjanduse ja arvamusega seotud õigusrikkumiste eest;
5.
mõistab hukka reisikeelu, mis kehtestati ajakirjaniku ja inimõiguste aktivisti Emadeddin Baghi nagu ka paljude teiste Iraani kodanike suhtes ning nõuab tungivalt, et Iraani võimud tühistaksid selle reisikeelu viivitamatult;
6.
kutsub Iraani parlamenti üles kohandama Iraani ajakirjandusseadust ja kriminaalseadustikku kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise paktiga ning eriti tühistama kõiki kriminaalsätteid, mis käsitlevad rahumeelset arvamuse avaldamist, kaasa arvatud ajakirjanduses;
7.
võtab teadmiseks, et ÜRO inimõiguste komisjoni erireferent õiguse kohta mõtte- ja sõnavabadusele, erireferent kohtunike ja advokaatide sõltumatuse kohta ning piinamise erireferent väitsid, et menetlus Iraani luureohvitseri vastu, keda süüdistati Kazemi tapmises ja kes mõisteti 24. juulil 2004 õigeks, ei vastanud õiglase kohtumõistmise rahvusvahelistele standarditele, kuna kohus eiras peamist tõendit;
8.
kutsub riigikohut üles võtma ÜRO inimõiguste komisjoni erireferendi õiguse kohta mõtte- ja sõnavabadusele, erireferendi kohtunike ja advokaatide sõltumatuse kohta ning piinamise erireferendi avalduse teadmiseks ning tagama avatud ja õiglase kohtumõistmise;
9.
nõuab tungivalt, et Iraani võimud austaksid kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti ning ÜRO lapse õiguste konventsiooni, mis näevad ette, et surmanuhtlust ei määrata õigusrikkumiste eest, mille sooritanud isikud olid õigusrikkumise toimepanemise ajal alla 18-aastased;
10.
kutsub Iraani võime üles lõpetama ajakirjanike ja reformaatorite pereliikmete vahistamise praktika;
11.
nõuab, et nõukogu eesistuja ja liikmesriikide diplomaatilised esindajad Iraanis asuksid kiiresti kooskõlastatult tegutsema eespool mainitud murede, eriti ajakirjanike viivitamatu vabastamise osas;
12.
kutsub nõukogu üles esitama Euroopa Liidu nimel resolutsiooni inimõiguste halveneva olukorra kohta Iraanis ÜRO Peaassamblee järgmisel istungjärgul;
13.
väljendab lootust, et parlamentidevahelise delegatsiooni loomine suhete jaoks Iraaniga võimaldab Euroopa Parlamendil osaleda konstruktiivsetes aruteludes Iraani parlamendi (Madjlis) ja Iraani kodanikuühiskonnaga inimõiguste ja teiste ühise huvi küsimuste üle;
14.
kutsub nõukogu ja Euroopa Komisjoni üles jälgima täpselt arenguid Iraanis ning väljendama oma tõsist muret inimõiguste rikkumiste pärast ELi-Iraani inimõiguste dialoogi raames;
15.
teeb parlamendi presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja Euroopa Komisjonile, ÜVJP kõrgele esindajale, ELi liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, ÜRO inimõiguste komisjonile, Iraani Islamivabariigi riigikohtu esimehele ning Iraani Islamivabariigi valitsusele ja parlamendile.
