P6_TA-PROV(2006)0302
Raampoliitika ELi tootmise tugevdamiseks: süvendada integreeritumat lähenemisviisi tööstuspoliitikale
A6-0206/2006
Euroopa Parlamendi resolutsioon raampoliitika kohta ELi tootmise tugevdamiseks – süvendada integreeritumat lähenemisviisi tööstuspoliitikale ( 2006/2003(INI) )
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Ühenduse Lissaboni programmi rakendamine: raampoliitika ELi tootmise tugevdamiseks – süvendada integreeritumat lähenemisviisi tööstuspoliitikale" ( KOM(2005)0474 );
–
võttes arvesse antud teatisega kaasnevaid komisjoni talituste töödokumente ( SEK(2005)1215 , SEK(2005)1216 ja SEK(2005)1217 );
–
võttes arvesse konkurentsivõime nõukogu 28. novembri 2005. aasta järeldusi;
–
võttes arvesse 23.–24. märtsi 2006. aasta Brüsseli Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi;
–
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust komisjoni eespool nimetatud teatise osas (INT/288 - CESE 595/2006);
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
–
võttes arvesse tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni raportit ning tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamust ( A6-0206/2006 ),
A.
arvestades, et eespool nimetatud komisjoni teatises esitatakse 27 üksiksektori konkurentsivõime üksikasjaliku läbivaatamise alusel töötleva tööstuse poliitika lähiaastate töökava;
B.
arvestades, et Euroopa majandusliku arengu mudeli koostisosadeks on dünaamiline ja suure konkurentsivõimega tööstus ning kõrged sotsiaalsed ja keskkonnastandardid;
C.
arvestades, et ELi töötlev tööstus moodustab umbes 20% ELi toodangust ja annab tööd umbes 34 miljonile inimesele, kellest rohkem kui pooled töötavad väikestes ja keskmise suurusega ettevõtjates (VKE);
D.
arvestades, et nõukogu tunnistab töötleva tööstuse kui uute ja uuenduslike toodete looja tähtsust;
1.
tervitab komisjoni teatist, milles sätestatakse lähiaastateks töötleva tööstuse raampoliitika ja tõhus töökava; peab seda teatist oluliseks osaks usaldusväärse ja tasakaalustatud tööstuspoliitika kujundamisest, kuna see ühendab konkreetsed valdkonnapõhised meetmed valdkondadevaheliste poliitiliste algatustega;
2.
tunnistab töötleva tööstuse olulist rolli ELis; juhib tähelepanu sellele, et tootmine, teenused ja kaubandus on kaasaegses majanduskeskkonnas tugevalt ja üha rohkem omavahel seotud; toetab seepärast kindlalt sidusa tööstuspoliitika arendamist Euroopa tasandil, et lahendada globaliseerumisega kaasnevaid probleeme;
3.
tuletab meelde, et EL peab püüdma jääda suureks tööstustootjaks, selle asemel et üksnes piirduda oma teenustesektori arendamisega;
4.
on seisukohal, et EL peaks tagama tööstuse ja teenuste valdkonnas konkurentsivõime tõstmise strateegiate ühise arendamise ning edendama parimaid tavasid seoses ettevõtluskeskkonna ja ettevõtlusvaimuga, sealhulgas ka ettevõtjate sotsiaalse vastutuse ning meeste ja naiste võrdsete võimalustega;
5.
tuletab meelde, et Lissaboni strateegia eesmärgid kujutavad endast miinimumi, mida liikmesriigid peaksid kohustuma täitma; märgib, et hiljuti võtsid mitmed liikmesriigid töötleva tööstuse tugevdamiseks vastu riikliku poliitika; usub, et isoleeritud riiklik poliitika võib takistada Euroopa tööstuspoliitika arengut ja et liikmesriikide võetavate ja ühenduse meetmete parem kooskõlastamine võiks tugevdada mõlemat; nõuab seetõttu tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid kavandaksid mehhanismid meetmete tõhusaks kooskõlastamiseks nimetatud valdkonnas, kaasates valitsusi, tööstust ning sidusrühmi Euroopa, siseriiklikul ja piirkondlikul tasandil;
6.
märgib, et ilma valitsuse meetmeteta ei ole võimalik luua tööstusraamistikku, mis oleks tasakaalustatud, atraktiivne ja pakuks õiguskindlust; juhib tähelepanu sellele, et kaasaegse riikliku sektori töö on äärmiselt oluline infrastruktuuri arendamisel ja hariduse ning uuendustegevuse toetamisel;
7.
on seisukohal, et ühenduse toetus ja abi liikmesriikide tööstuspoliitikale peab olema suunatud Euroopa pädevuskeskuste loomisele, soodustades sünergia teket kohalikul tööjõuturul pakutavate oskuste ja uurimiskeskuste vahel, võttes samas arvesse arengule suunatud poliitilist ja makromajanduslikku keskkonda, kui vahendit soodustamaks suuremaid investeeringuid ja loomaks jõukust ning kvaliteetseid töökohti, mille puhul on tagatud asjaomased õigused; tervitab asjaolu, et komisjoni teatis määratleb Euroopa tööstuspoliitika mõiste; rõhutab siiski, et see lähenemisviis ei tohi olla üksnes horisontaalne, vaid selle juures tuleb arvestada ka valdkonnaspetsiifilisi tingimusi;
8.
tuletab komisjonile meelde vajadust süvalaiendada energiasäästu ja -tõhususe meetmeid kõigis poliitikavaldkondades; märgib, et energiakulud on paljudes tööstusharudes peamiseks teguriks ning palub komisjonil seetõttu pakkuda osana oma tööstuspoliitikast välja seda arvestavad erimeetmed ja -programmid;
9.
toetab komisjoni teatises esitatud algatusi; tervitab 27 sektori üksikasjalikku analüüsi ja selget rõhuasetust soovitustes; peab praeguseks ülesandeks siiski algatuste konkreetset rakendamist; on veendunud, et elluviimise pikaajalise järjepidevuse tagamiseks on vaja, et esitatud algatuste kooskõlastamise eest hoolitseks üks peadirektoraat – ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat, ja üks nõukogu koosseis – konkurentsivõime nõukogu; kutsub sellega seoses komisjoni üles teavitama Euroopa Parlamenti algatustega seoses saavutatud edusammudest enne 2006. aasta lõppu; kutsub komisjoni üles kaaluma ühtlasi kõrgetasemeliste rühmade, innovatsiooninõukogude ja töörühmade taolistest algatustest saadava kasu ja lisandväärtuse süstemaatilise ja korrapärase hindamise võimalust neis valdkondades, kus nad tegutsevad;
10.
julgustab komisjoni pöörama piisavalt tähelepanu töötleva tööstuse kõigile sektoritele ja vajaduse korral täitma lünki teatavate sektorite analüüsi ja võetavate meetmete osas, võttes arvesse teatud tööstusharude suurt piirkondlikku kontsentratsiooni;
11.
nõustub sellega, et töötleva tööstuse konkurentsivõimet tuleb parandada; tervitab asjaolu, et komisjon rõhutab ettevõtjate sotsiaalset vastutust ning vajadust säästva arengu järele; kutsub komisjoni üles pöörama samavõrd tähelepanu töökeskkonnale ning töötajate tervishoiule ja ohutusele kui suurema arvu ja paremate töökohtade loomisele;
12.
tunnistab, et Euroopa tööstuspoliitika arendamiseks liikmesriikide majandusele strateegilise tähtsusega sektorites on oluline olemasolevat tööstust tugevdada, säilitada avatud siseturg, reguleerida vastavalt vajadusele, võtta arvesse konkurentsivõimega seotud tegureid, mis võivad paljudes liikmesriikides tööhõivet mõjutada, ning toetada kogu Euroopa Liidu tööstuse ajakohastamist, mis on juba konkurentsivõimeline või saaks konkurentsivõimeliseks muutuda;
13.
on veendunud, et Euroopa töötleva tööstuse tulevik seisneb lisandväärtuse suurendamises ja kvaliteedi parandamises; tunneb seetõttu muret, et ELi üldine kaubandus on endiselt keskendunud keskmiselt kõrge tehnoloogiatasemega sektoritesse, kus töötajate oskused on madalad või keskmised; on veendunud, et kõigil tasanditel on haridus ja koolitus võtmeküsimused nii tööjõu kvalifikatsiooni parandamisel kui ka struktuursete muutuste hõlbustamisel; kahetseb asjaolu, et komisjoni teatises ei pöörata piisavat tähelepanu haridusele, elukestvale õppele ega koolitusele; nõuab tungivalt, et liikmesriigid suurendaksid jõupingutusi suurema arvu noorte õppurite meelitamiseks tehnilise ja teadusliku õppe juurde;
14.
avaldab heameelt selle üle, et komisjon peab haritud ja paindlikku tööjõudu Euroopa Liidu kõige tähtsamaks ressursiks ning peamiseks konkurentsieeliseks; kutsub ELi üles edendama kõigi tasandite ja eelkõige oskusteta töötajate täiendõpet;
15.
peab lisaks sellele positiivseks komisjoni ettepanekuid oskustööjõu puuduse leevendamiseks tööstuses, mis seisnevad kvalifikatsiooni läbipaistvuse, ülekandmise ja tunnustamise soodustamises ning meetmetes, mille abil teha valdkonna kaupa kindlaks praegused kvalifikatsiooniprobleemid ja valdkonnad, kus oskustööjõudu napib;
16.
juhib tähelepanu sellele, et tuleb otsustavamalt investeerida tööjõu oskuste parandamisse, näiteks koolitusega seotud teadus- ja tehnoloogiaalaste rakenduskavade raames, mille eesmärgiks on tagada erinevates liikmesriikides pakutavate väljaõppevõimaluste kvaliteet ja suurem mitmekesisus;
17.
kutsub ettevõtjaid üles tagama töötajatele nii häid koolitustingimusi kui võimalik, võimaldades neil ennast jätkuvalt täiendada; kutsub ettevõtjaid sellega seoses üles koostama pädevuskavasid ning võtma üldist vastutust oma töötajate elukestva ja jätkuõppe eest;
18.
on seisukohal, et teadmiste edasiandmine ja teadusuuringute tulemuste rakendamine uute toodete ning protsesside juures on töötlevas tööstuses endiselt liiga nõrk, eelkõige VKEde puhul; näeb sellega seoses selget vajadust ületada praegune lõhe teadusringkondade ja turusektori vahel; on veendunud, et selle probleemi ühisele lahendamisele tuleb pöörata erilist tähelepanu ja nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid esitaksid kiiresti konkreetsed meetmed selle lahendamiseks; rõhutab sel eesmärgil, et konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi pakutavaid võimalusi tuleks mõistlikult ja võimalikult tõhusalt kasutada;
19.
on veendunud, et arvesse tuleb võtta väikeste ja mikroettevõtjate erivajadusi, kuna nende probleemid pole suurte ettevõtjate omadega võrreldavad;
20.
tunnistab vajadust töötada välja otsetoetuskavad ühisele teaduslikule uurimistegevusele, mis hõlmab äriühinguid ja teadusüksusi või ülikoolide töörühmi, võimaldades sel viisil oskuste ja tehnoloogia kiiremat siiret;
21.
rõhutab kooskõlas sõltumatu teadus- ja arendus- ning uuendustegevuse ekspertrühma 2006. aasta aruandega, pealkirjaga "Uuendusliku Euroopa loomine", et riigiabi andmine teistele äriühingutele peale VKEde on asjakohane, kui selle eesmärk on soodustada koostööd teiste äriühingute, VKEde ja akadeemiliste asutustega avatud innovatsiooniklastrite, tippkeskuste ja ühiselt ellu viidavate teadus- ja arendustegevuse programmide raames;
22.
juhib tähelepanu sellele, et ELi jõukus sõltub maailmatasemel uuenduslike tööstusharude väljakujundamisest Euroopas;
23.
tervitab tehnoloogiaplatvormide kontseptsiooni, mis aitab kaasa turu vajadustele vastavate teadusharude arendamisele; on siiski veendunud, et rakendusuuringud, mille tulemuseks on uuenduslikud tooted, vajavad rohkem rahalisi vahendeid; tervitab seoses sellega Euroopa Investeerimispanga (EIP) kavatsust suurendada oluliselt teadus- ja arendustegevusse ning VKEdesse suunatavate majanduskasvu soodustavate investeeringute jaoks ette nähtud rahalisi vahendeid; tuletab meelde eespool nimetatud Brüsseli Euroopa Ülemkogu järeldusi, eeldades, et uuendustegevuse toetuseks ning teadus- ja arendustegevuse ergutamiseks nähakse ette kuni 30 miljardit EUR riskikapitali ja tagatud pangalaenude näol; julgustab komisjoni ja Euroopa Investeerimispanka koos erasektoriga nimetatud järelduste alusel praktilisi järelmeetmeid võtma ;
24.
rõhutab nanoteaduse ja nanotehnoloogia märkimisväärset potentsiaali ja palub töötleva tööstuse sektoril tungivalt hoida end kursis tehnoloogia arenguga ja Euroopa tegevuskava 2005–2009 sätetega selles valdkonnas, et kasutada ära kõigile tööstusharudele avanevaid võimalusi ja uusi väljavaateid;
25.
rõhutab juurdepääsuraskusi rahalistele vahenditele ja riskikapitalile, eelkõige tegevust alustavate uuenduslike ettevõtjate ja VKEde puhul; palub seetõttu komisjonil kaasata EIP ja Euroopa Investeerimisfond tihedalt valdkondlike algatuste töösse;
26.
arvab, et väga kasulik oleks moodustada kõrgetasemeline töörühm, mis tagaks, et tööstust, energeetikat ja keskkonda käsitlevad õigusaktid oleksid kooskõlas säästvuse ja konkurentsivõime suurendamise eesmärgiga; juhib tähelepanu asjaolule, et lisaks elektriturule on vaja analüüsida ka maagaasiturgu, arvestades sellega, et neil mõlemal on mõnedele töötleva tööstuse harudele ulatuslik mõju;
27.
juhib tähelepanu sellele, et töötlevat tööstust iseloomustab tihti piirkondlik kontsentratsioon; seetõttu nõuab tungivalt, et piirkondlikud ja riiklikud ametiasutused tihedas koostöös majandus- ja sotsiaalvaldkonna võtmeisikutega koostaksid kohalikud strateegiaplaanid piirkondade jaoks, mis on või võivad muutuda uuenduslikeks tootmiskeskusteks; nõuab sel eesmärgil, et kohalikud strateegiakavad keskenduksid peamise rikkusi tootva sektori, teaduspotentsiaali ning iga piirkonna suhteliste eeliste paremale ärakasutamisele; kutsub liikmesriike üles seoses sellega tõukefondide võimalusi täielikult ära kasutama;
28.
juhib tähelepanu sellele, et Euroopa tööstuspoliitika meetmetes tuleb edaspidi arvestada valdkondliku mõõtme kõrval ka territoriaalset mõõdet; märgib, et piirkondades, kuhu on koondunud suurel hulgal töötlevat tööstust, vajatakse nende erivajadustega kohandatud tööstus- ja majanduspoliitikat; kutsub seetõttu komisjoni üles oma teatises esitatud ettepanekutest lähtuvalt edasi tegutsema, uurides võimalust suurendada piirkondade koostööd, mis seisavad silmitsi ühiste probleemide ja väljakutsetega, ning seda, kuidas ergutada nendes piirkondades tootmisega tegelevaid äriühinguid moodustama võrgustikke, mille raames vajalikku tööstus- ja majanduspoliitikat kujundada ja kooskõlastada;
29.
tervitab komisjoni ettepanekut tööstuspoliitika sidumiseks ja kooskõlastamiseks teiste poliitikavaldkondade, sealhulgas ühtekuuluvus-, keskkonna-, teadus- ja arendus- ning energeetikapoliitikaga; märgib, et ühtekuuluvus- ja tööstuspoliitika on omavahel seotud, kuna tööstuspoliitika edukuse saavutamiseks ning Euroopa töönõukogude olulise rolli suurendamiseks vajatakse infrastruktuuri ja inimressursse; ja et seetõttu on oluline tagada poliitikate sidusus ja sotsiaalse kaasatuse kõrge tase;
30.
on veendunud, et sektorid, mis seisavad silmitsi tugeva rahvusvahelise konkurentsiga, peaksid võtma ühiselt meetmeid ümberkorraldamise ja kaasajastamise hõlbustamiseks; mainib seoses sellega heade näidetena mitmeid algatusi, nagu LeaderSHIP 2015, CARS21 ning tekstiili- ja rõivatoodete kõrgetasemeline töörühm; arvestades pakilise tegevusvajadusega nendes valdkondades, kutsub komisjoni üles esitama 2006. aasta sügiseks konkreetseid ettepanekuid, et nõukogu saaks need vastu võtta ja seejärel Euroopa Parlament nende kohta arvamuse esitada enne 2006. aasta lõppu; tervitab komisjoni kavatsust teha selliseid valdkondlikke algatusi ravimi-, keemia-, kaitse-, kosmose- ja masinatööstuses;
31.
on seisukohal, et iga valdkonna töötajate ametiühingud ning tarbijate ja ettevõtjate organisatsioonid peavad debatis osalema , et tööstuspoliitika lahendused oleksid neile kohasemad ja ammendavamad;
32.
rõhutab vajadust alustada kõigi osalejatega dialoogi ning tervitab konkurentsivõime-, energeetika- ja keskkonnaküsimuste kõrgetasemelise töörühma moodustamist;
33.
avaldab heameelt Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi üle; nõuab, et see keskenduks globaliseerumise tõttu koondatud töötajate abistamisele uute töökohtade leidmisel, peamiselt nende kvalifikatsiooni tõstmise ja kohandamise kaudu;
34.
nõuab, et ühenduse abi ei antaks ettevõtjatele, kes pärast abi saamist ühes liikmesriigis viivad oma tootmistegevuse üle teise riiki, pidamata täiel määral kinni lepingutest, mille nad kõnealuses liikmesriigis on sõlminud;
35.
palub tagada tootmisega tegelevate äriühingute restruktureerimise käigus töötajate õiguste kaitse ning et sellest tulenevalt oleks pidevalt tagatud töötajate esindusorganite teavitamine;
36.
juhib tähelepanu asjaolule, et juhtkonna ja töötajate dialoog on otsustavalt tähtis moderniseerimisega seotud küsimustes ja sektori konkurentsivõime saavutamiseks või säilitamiseks vajalike muudatuste kindlakstegemisel ning elluviimisel;
37.
kutsub komisjoni üles põhjalikult analüüsima töötleva tööstuse hetkeolukorda uutes liikmesriikides ja eesseisvaid ülesandeid ning tagama ühenduse õigusaktide asjakohase jõustamise; see võimaldab saada koondandmed kõigi 25 liikmesriigi kohta ning nende andmete alusel eri sektoreid analüüsida ja koostada soovitusi edasise tööstuspoliitika kohta;
38.
kutsub komisjoni üles võtma uusi meetmeid ekspordiga tegelevate ning peamiselt teadus- ja uuendusprojektidesse investeerivate äriühingute toetamiseks;
39.
nõuab tungivalt, et komisjon keskenduks turujärelevalve valdkonnale ning võitlusele ebaausa konkurentsi ja võltsimise vastu; kutsub komisjoni üles esitama enne 2006. aasta lõppu konkreetseid ettepanekuid intellektuaalse omandi kaitse ja tugevdamise valdkonnas; arvab sellega seoses, et on vaja tõhustada jõupingutusi võltsingute impordi vastu kolmandatest riikidest ning et liikmesriigid peaksid sel eesmärgil teavet vahetama ja punktides, kus kaubad ELi territooriumile saabuvad, arenenumaid tehnoloogiarakendusi kasutama;
40.
kutsub komisjoni üles kontrollima ja registreerima, mil määral vastavad imporditavad tooted Euroopa keskkonna ja tarbijate tervise kaitset käsitlevatele õigusaktidele ja kuivõrd mõjutavad need Euroopa toodete konkurentsivõimet;
41.
rõhutab, kui tähtis on töötleva tööstuse jaoks juurdepääs turule; nõuab tungivalt, et komisjon jätkaks koostöös asjaomaste sektoritega jõupingutusi rahvusvaheliste tavade, eriti eeskirjade ja toetuste kindlakstegemiseks, mis võivad Euroopa ettevõtjate konkurentsivõimet negatiivselt mõjutada, ja rahvusvaheliste normidega vastuolus olevate kaubandus- ja investeerimistõkete kõrvaldamiseks; näeb kahepoolsetes kokkulepetes head võimalust ületada need takistused õiglasel, läbipaistval ja tulevikku suunatud viisil ja seega muuta vastastikkuse põhimõte ühenduse kaubandussuhetes üldiseks reegliks;
42.
rõhutab, et õigusaktid, mille eesmärgiks on kaasata keskkonnateemad majanduspoliitikasse ja -strateegiasse, peaksid võimaldama liikmesriikidele paindlikkust majanduslike ja finantsinstrumentide valikul;
43.
on veendunud, et võetavate meetmete puhul, eriti WTO raames, tuleb arvestada iga sektori olukorda ja iseloomu, võimalusi ja probleeme, mis võivad ilmneda, ja raskusi, millega erinevad liikmesriigid silmitsi seisavad;
44.
kutsub liikmesriike ja komisjoni üles järgima säästva arengu eesmärke, viies majanduslikud, sotsiaalsed ja keskkonnaaspektid omavahel tasakaalu;
45.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.
