P6_TA(2006)0088
Ümberkorraldused ja tööhõive
A6-0031/2006
Euroopa Parlamendi resolutsioon ümberkorralduste ja tööhõive kohta ( 2005/2188(INI) )
Euroopa Parlament,
–
võttes arvesse komisjoni 31. märtsi 2005. aasta teatist "Ümberkorraldused ja tööhõive – ümberkorralduste ennetamine ja nendega kaasaminek tööhõive arengut silmas pidades: Euroopa Liidu roll" ( KOM(2005)0120 ) ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 14. detsembri 2005. aasta arvamus (CESE 1495/2005);
–
võttes arvesse 1989. aasta töötajate sotsiaalsete põhiõiguste hartat ja sellega seotud tegevuskava;
–
võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1994. aasta direktiivi 94/45/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamis- ja nõustamiskorra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides EÜT L 254, 30.9.1994, lk 64.
;
–
võttes arvesse nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiivi 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta EÜT L 225, 12.8.1998, lk 16.
;
–
võttes arvesse nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16.
;
–
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja ärakuulamise üldraamistik Euroopa Ühenduses EÜT L 80, 23.3.2002, lk 29.
;
–
võttes arvesse nõukogu 28. oktoobri 1999. aasta EÜT C 154, 5.6.2000, lk 139.
, 17. veebruari 2000. aasta EÜT C 339, 29.11.2000, lk 280.
ja 15. veebruari 2001. aasta EÜT C 276, 1.10.2001, lk 260.
resolutsioone ettevõtete ümberkorraldamise kohta Euroopas;
–
võttes arvesse nõukogu 27. juuli 1992. aasta soovitust 92/443/EMÜ, mis käsitleb palgatöötajate ettevõtte kasumijaotamises ja tulemustes osalemise (kaasa arvatud osalemine kapitalis) edendamist EÜT L 245, 26.8.1992, lk 53.
;
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 23.–24. märtsi 2000. aasta Lissaboni kohtumise eesistuja järeldusi ja Euroopa Parlamendi resolutsioone, eelkõige 15. märtsi 2000. aasta resolutsiooni sellel teemal EÜT C 377, 29.12.2000, lk 164.
ja 9. märtsi 2005. aasta resolutsiooni Lissaboni strateegia vahekokkuvõtte kohta ELT C 320 E, 15.12.2005, lk 164.
;
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Koostöö majanduskasvu ja töökohtade nimel, Lissaboni strateegia uus algus" ( KOM(2005)0024 );
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 22.–23. märtsi 2005. aasta Brüsseli kohtumise eesistuja järeldusi ja oma selleteemalist 13. aprilli 2005. aasta resolutsiooni ELT C 33 E, 9.2.2006, lk 487.
;
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Struktuuriliste muutuste toetamine: tööstuspoliitika laienenud Euroopale" ( KOM(2004)0274 ) ja oma 9. juuni 2005. aasta resolutsiooni Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0230 .
;
–
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 29. septembri 2005. aasta omaalgatusliku arvamust "Sotsiaalne dialoog ja töötajate kaasamine – tööstuse muudatuste ennetamise ja juhtimise võti" (CESE 1073/2005);
–
võttes arvesse komisjoni teatist sotsiaalmeetmete kava kohta ( KOM(2005)0033 ) ja oma 26. mai 2005. aasta resolutsiooni sotsiaalpoliitika 2006–2010 agenda kohta Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0210 .
;
–
võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile: "Ühismeetmed majanduskasvu kiirendamiseks ja tööhõive tõstmiseks: ühenduse Lissaboni kava" ( KOM(2005)0330 );
–
võttes arvesse komisjoni algatust kuulutada 2006. aasta tööalase liikuvuse aastaks ning Lissaboni strateegia elluviimist MEMO/05/229.
;
–
võttes arvesse komisjoni teatist "Ehitades meie ühist tulevikku – laienenud liidu poliitilised väljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013" ( KOM(2004)0101 ), komisjoni teatist "Finantsperspektiiv 2007–2013" ( KOM(2004)0487 ) ja oma 8. juuni 2005. aasta resolutsiooni laienenud Euroopa poliitiliste väljakutsete ja eelarvevahendite 2007–2013 kohta Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0224 .
;
–
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 15.–16. detsembri 2005. aasta Brüsseli kohtumise eesistuja järeldusi finantsperspektiivi 2007–2013 kohta;
–
võttes arvesse ettepanekut võtta vastu nõukogu määrus, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ( KOM(2004)0492 );
–
võttes arvesse ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa Sotsiaalfondi kohta ( KOM(2004)0493 );
–
võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 87 lõiget 3 ning artikleid 127, 136 ja 158;
–
võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
–
võttes arvesse tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni raportit ( A6-0031/2006 ),
A.
arvestades, et ohtude ilmnemisel on majanduslik ja sotsiaalne lähenemine Euroopa sotsiaalsed mudelid iseloomustav keskne element ja et see lähenemine kajastub ka erinevate riikide poliitikas, mille eesmärk on rajada solidaarsuse ideel ja sotsiaalsel turvalisusel põhinevat heaoluriiki;
B.
arvestades, et need ohud, kui neid ei ennetata, võivad tabada ja mõjutada töötajaid, kelle jaoks töö on vabaduse ja eneseväärikuse peamisi elemente, samavõrd kui tööandjaid ja nende tootmisvahendeid, mis arenevad avatud majandusele omase konkurentsi raamistikus;
C.
arvestades, et tuleb teha vahet ühelt poolt ettevõtete tegevussektorite erinevatest muudatustest tingitud ümberstruktureerimisel ja teiselt poolt ettevõtete tootmiskulude vähendamise soovist tingitud delokaliseerimisel ning väites, et nimetatud kaks küsimust peaksid saama erinevad vastused;
D.
arvestades, et majanduslikud muudatused on vältimatud, olenemata sellest, kas neid põhjustavad ettenähtavad või ootamatud arengud, elluviidav poliitika või läbielatud kriisid; arvestades, et need muutused puudutavad kõiki Euroopa riike, sõltumatult nende majanduslikust arengust ja sotsiaalkindlustuse tasemest, kuigi väljakutsed, millega nad silmitsi peavad seisma, võivad varieeruda ning nad võivad leida spetsiifilisi lahendusi vastavalt oma tootmisvahendite iseloomule ning pikaajalistele strateegilistele valikutele investeeringute ja teadustöö osas ja kõige enam sõltuvalt nende majanduslikust ja poliitilisest lähiajaloost;
E.
arvestades, et ümberkorraldused kujutavad endast majandusliku muutuse teatud vormi ning see võib olla järsk ja pealesunnitud protsess ettevõtte kohanemiseks tarbijate vajaduste arenguga ning globaliseerunud majandusliku konteksti nõudmistega, mille eesmärk on võimaldada ettevõttel jääda konkurentsivõimeliseks või selleks taas saada ning et ettevõtted ja töötajad peavad majanduskasvu ja töökohtade loomiseks pidevalt kohanema;
F.
arvestades, et ümberkorralduste tasemeid on erinevaid (sektoritevahelised ümberkorraldused, sektorisisesed ümberkorraldused, ettevõtete tasemel ümberkorraldused ja töötajate tasemel ümberkorraldused); arvestades, et ettevõtete tasemel ümberkorralduste puhul võib täheldada mitut tüüpi ümberkorraldusi (tootmisprotsessi muutused, tegevuste hajutamine, ümberpaigutamised, tootmiskohtade sulgemine, personali vähendamine, ühinemised/omandamised jne); arvestades, et töötajate tasemel toimuvad ümberkorraldused siis, kui nõuded nende oskustele muutuvad rangemaks; arvestades, et erineva tasemega ja erinevat tüüpi ümberkorraldustele tuleb reageerida erinevalt;
G.
usub, et üks globaliseerumise tagajärgi on suurenev koondumine, samuti ühinemine ja suurte rahvusvaheliste kontsernide moodustamine, mis toimub sageli strateegiliselt ülimalt olulistes sektorites; arvab seega, et ettevõtete tegevuse toetamise üle ei tule enam mõelda lihtsalt riikide ja kohalike ametiasutuste tasandil, vaid selle üle tuleb mõelda ka rahvusvahelisel tasandil; arvab lisaks, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad sõltuvad samuti globaliseerumisest ja peaksid seetõttu pälvima samasugust tähelepanu kui suured kontsernid;
H.
arvestades, et ümberkorraldatavate ettevõtete probleemid on kõige sagedamini tingitud avanemisest rahvusvahelisele kaubandusele, kuid on ka seotud ettevõtete võimest valmistada ennast ja oma personali ette moderniseerimis- ja ümberkorraldusprotsessideks; jagades ja toetades komisjoni seisukohta, vastavalt millele liit koos liikmesriikidega peaks võtma enda kanda enda elluviidava poliitika maksumuse ja tagajärjed õigusloome tasandil;
I.
tõdedes, et ümberkorralduste tagajärjed on mõnikord vastuolus Lissaboni strateegia eesmärkidega, st täieliku tööhõive edendamise, töö kvaliteedi, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse ning säästva arengu eesmärkidega; arvates, et töötajatele tuleb tagada juurdepääs oma oskuste täiustamisele ja elukestvale õppele;
J.
arvestades, et esmatähtis on tunnistada, et Lissaboni strateegia elluviimisel on keskne roll majanduslikel ja sotsiaalsetel uuendustel; arvestades, et ümberkorraldused on ka rikkuste loomise ja elukvaliteedi tõstmise esmaeelduseks;
K.
olles veendunud, et sotsiaalpartnerid ja riigiasutused peavad etendama põhirolli seoses ümberkorraldustega nii üldisel tasandil uute töökohtade loomise kaudu kui ka üksikisiku tasandil asjassepuutuvatele töötajatele uue kutsealaga kohandumise võimaldamise, eriti koolituse kaudu, kuid samuti nende prognoosimises ja alternatiivsete võimaluste otsimises, kui see on võimalik;
L.
arvestades, et Euroopas on liikuvus liiga madal, nii et olemasoleva tegevuse potentsiaal ei ole piisavalt ära kasutatud, ja et asukohta vahetada soovivatel töötajatel on halduslike ja keeleliste barjääride tõttu välismaal sageli võimatu oma kutsealal töötada; arvestades, et haridust ja elukestvat õpet puudutavaid riiklikke meetmeid kasutatakse liiga harva;
M.
arvestades, et Euroopa majanduskasvu nõrkus ja ettevõtete konkurentsivõimelisuse nõrkus on osaliselt tingitud tootmisinvesteeringute ja teadusuuringute nõrkusest; võttes seisukoha, et liit peaks ettevõtete investeerimisvõimet ning teadus- ja arendustegevust julgustama ja toetama;
N.
arvestades, et olukorras, kus ettevõtted peavad vastutama piisava prognoosimise eest, peaksid nad tagama oma töötajatele nii head koolitustingimused kui võimalik:
–
esialgse koolituse praktilise omandamise ja praktika perioodidel;
–
oma töötajate pidevaks koolitamiseks;
–
erialase kogemuse tunnustamiseks ja kinnitamiseks;
olles teadlik, et töötajad saavad läbitud koolitusest tegelikku kasu vaid siis, kui neil on võimalik oma uusi teadmisi kohe rakendada; ja arvestades, et nende eesmärkide saavutamiseks peaksid ettevõtted koostama oskuste kavad ja kokkuvõtted, et anda ning arendada kvalifikatsiooni, milles lepivad kokku ühelt poolt sotsiaalpartnerid ja teiselt poolt kutsekvalifikatsiooni andvad asutused;
O.
arvestades, et ERMi (European Restructuring Monitor) tegevust juhtiv Euroopa Elu- ja Töötingimuste Parandamise Fond on esimene infoallikas Euroopa tasandil ning olles seisukohal, et nimetatud allikat tuleks tõhustada, eriti teabe nähtavuse ja kättesaadavuse osas kõikides liidu keeltes;
P.
arvestades, et üks Euroopa ettevõtetele raskusi valmistav asjaolu on intellektuaalomandi kaitset ja võltsimise vastast võitlust käsitlevate reeglite ebapiisavus rahvusvahelisel tasandil,
1.
tunneb heameelt, et komisjon valis nii ettevõtetele kui ka töötajatele, nende sotsiaalsele keskkonnale ja töökeskkonnale nii olulise küsimuse käsitlemiseks üldise ja horisontaalse lähenemise;
2.
nõustub komisjoniga, et ümberkorraldused ei ole tingimata sotsiaalse taandarengu ja majanduskaotuste sünonüüm, tingimusel, et nimetatud meetmeid korralikult ette valmistatakse, et ettevõtted saaks neid ametiühingutega peetava dialoogi abil tõhusalt ja kiiresti juhtida, austades riiklikke tavasid ja praktikat, et ettevõtete ennetusmeetmed ja riiklik tegevus aitavad neid heades tingimustes läbi viia ning et ettevõtted ennetavad neid oma töötajate pideva koolitamisega; on arvamusel, et need tingimused ei ole sageli täidetud;
3.
usub, et ettevõtteid võib ümber korraldada ainult siis, kui see on õigustatud töökohtade säilitamisega või ettevõtete konkurentsivõime ja majandusarengu parandamisega;
4.
tõdeb, et jätkuvad üldiste tingimustega kohanemise protsessid on ettevõtete arengu jaoks vältimatud; on seetõttu arvamusel, nagu osutavad Euroopa sotsiaalpartnerid 16. oktoobri 2003. aasta ühisdokumendis pealkirjaga "Suunised muutuste ja nende sotsiaalsete tagajärgede juhtimiseks", et töötajatele või nende esindajatele on vaja õigeaegselt selgitada muutuste vajadust ja võtta arvesse töötajate huvisid;
5.
usub Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eespoolnimetatud 29. septembri 2005. aasta arvamuse eeskujul, et ümberkorralduse edu mõõdetakse muidugi ettevõtete konkurentsi- ja innovatsioonivõime järgi, aga samuti ja niisama palju töökohtade säilitamise ja negatiivsete tagajärgede sotsiaalse juhtimise edukuse järgi;
6.
arvab, et EL on turu avamise käivitaja ning et ta peaks seega tegema ettepanekuid meetmete ja rahaliste vahendite kohta, et paremini ennetada ümberkorraldusi ja nende tagajärgi ühiskonnale ning võtta kaasnevaid meetmeid, samuti edendada innovaatilisust ja ettevõtete loomise uute perspektiivide otsimist ja töötingimuste säilitamist;
7.
arvab, et liit peab vastama sellistele ülemaailmsetele väljakutsetele nagu ümberkorraldused, parandades Euroopa majanduse ja ettevõtete konkurentsivõimelisust suurema koordineerituse ja ühtsuse abil, kasutades nelja olemasolevat ühenduse vahendit:
–
konkurentsipoliitika, eriti riigiabi küsimus,
–
siseturupoliitika, eriti Euroopa äriühingu (
Societas Europea
) ja ühenduse patendi loomine,
–
kitsamalt ettevõttepoliitika, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamine
–
ning solidaarsuspoliitika, kasutades eriti Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi fondide ümbersuunamist ümberkorraldustest või ennetuskavadest mõjutatud piirkondadesse;
8.
jagab komisjoni arvamust, et Euroopa Sotsiaalfondil ja vähemal määral Euroopa Regionaalarengufondil on esmajärguline roll ümberkorralduste prognoosimisel ja juhtimisel liiga sageli tähelepanuta jäetud juhtudel, kus väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted läbivad ümberkorraldusi ning teeb ettepaneku, et aastateks 2007–2013 mõeldud ja arutusel olevad finantsprogrammid oleksid rohkem keskendatud ümberkorraldamiste prognoosimisele ja juhtimisele, eriti suure sektorite kontsentratsiooniga piirkondades, ning et fondid saaksid selleks eesmärgiks piisavalt rahastatud;
9.
võttes arvesse mõnede ümberkorralduste ootamatust, raskusi nende territoriaalsete tagajärgede ettenägemises ja ELi poliitika rolli arvestamises, usub, et on vaja suuta luua Euroopa globaliseerumisega kohanemise fond ja reservid ettenägematuteks asjaoludeks, ning tervitab Euroopa Ülemkogu eesistuja eespool nimetatud järeldusi finantsperspektiivi 2007-2013 kohta;
10.
nõuab:
a)
et ümberkorraldustega kokku puutunud ettevõtte suurus ja asukoht liidu territooriumil ei tohi olla liidu potentsiaalse abi puhul abikõlblikkuse ainsateks kriteeriumideks ning et ühtlasi võetaks täielikult arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate huvisid;
b)
et teiseks kriteeriumiks peaks olema asjaolu, kas kohanemisprotsessiga seotud sätted sisalduvad ettevõte äriplaanides ning eelkõige kas ta kohustub investeerima kutsekoolitusse ja jätkuõppesse;
11.
toetab ideed, et liit peab (tööstuslike, teenindussektori, sektoritevaheliste, sektorisiseste või muude) ümberkorraldustega kokku puutunud piirkondi nende ümberkorraldustes aitama;
12.
nõuab, et liit toetaks geograafilist ja kutsealast liikuvust, nii et rohkem väärtustataks kõikidesse kategooriatesse kuuluvat vaba tööjõudu, eriti noori, naisi ja üle 45 aasta vanuseid inimesi; kutsub liitu üles julgustama liikuvuse halduslike ja keeleliste takistuste eemaldamist;
13.
kutsub komisjoni üles esitama ettepaneku 14. äriühingute õiguse direktiivi kohta, mis puudutab kapitaliühingute registreeritud asukoha piiriülest üleviimist, võttes arvesse, et registreeritud asukoha üleviimist ei tohi kasutada töötajate õiguste nõrgendamiseks; on arvamusel, et üks peamisi põhimõtteid ja nimetatud direktiivis väljendatud eesmärke peab olema töötajate saavutatud õiguste tagamine nende osalemisel otsuste langetamisel ettevõttes (töötajate osalus);
14.
teeb ettepaneku, et ümberkorralduseks antava Euroopa abi raames tuleb arvesse võtta selle keskkonnaalast mõõdet, eeskätt julgustades tööstuses või põllumajanduses vähemsaastavate ja seega nii ümbritseva elanikkonna kui ka töötajate jaoks ohutumate meetodite kasutuselevõttu;
15.
tõdeb lisaks, et ümberkorraldustest enimpuudutatud isikud on koondatud töötajad ning et igal juhtumil tuleb abi anda esmajärjekorras neile, samuti ümberkorraldatud ettevõttest sõltuvatele majandustegevustele, eriti allhankeid tegevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele; rõhutab vajadust arvestada rohkem ümberkorralduste "varjatud tagajärgedega", näiteks nendega, mis puudutavad töötajate tervist; tõdeb, et koondamistest otseselt ohustatud töötajate puhul täheldatakse tervisehäireid ja psühholoogilisi probleeme ning et nende töötajate suremus on koondamisele järgnenud viie aasta jooksul kaks korda suurem (võrreldes töötajatega, keda ei koondatud); järeldab sellest, et ümberkorralduste strukturaalsele aspektile suunatud abi ei tohi piirata, võimaldamaks ümberkorralduste inimliku mõõtme arvessevõtmist, muutes töötajatele individuaalse abi osutamise põhieesmärgiks;
16.
tervitab komisjoni 31. märtsi 2005. aasta teatises "Ümberkorraldused ja tööhõive – ümberkorralduste ennetamine ja nendega kaasaminek tööhõive arengut silmas pidades: Euroopa Liidu roll" ( KOM(2005)0120 ) toodud seisukohti; viitab sellega seoses Euroopa sotsiaalpartnerite ühisele tööle ümberkorralduste teostamisel, mis annab olulised lähtekohad ettevõtluspraktika elluviimiseks;
17.
mõistab ümberkorralduste varjatud tagajärgede seas hukka ka töötajate ennetähtaegselt pensionile saatmise, arvestades, et neil töötajatel on oma vanuse tõttu raskem tööd leida, mis põhjustab ühiskonnale suuri rahalisi kulutusi, samuti nende kutsealaste oskuste kaotust ja tööjõu puuduse absurdset ohtu;
18.
nõuab paremat kontrolli ühenduse vahendite kasutamise üle ja nende kasutamise paremat jälgitavust, et tagada nende hea kasutamine ning et vältida nende suunamist muude, spekulatiivsete või halduslike eesmärkide täitmiseks ning et välistada võimalus, et nende abil võidaks rahastada delokaliseerimisi; nõuab eriti, et liidu vahenditest abi saanud ettevõtted, kes tootmise tervenisti või osaliselt ümber paigutavad, ei tohi teatud aja jooksul ühenduse abi saada ja et neilt võidaks nõuda abi tagastamist, et vältida toetuste "turismi";
19.
kinnitab taas
acquis communautaire
'i olulist rolli sotsiaalvaldkonnas ja eriti olemasolevate õigusaktide tähtsust, mida tuleb täielikult rakendada ja mida liikmesriigid, kes vastutavad nende täieliku ülevõtmise ja rakendamise eest, peavad paremini järgima.
See käib eelkõige järgmiste õigusaktide kohta:
–
direktiiv 94/45/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise kohta;
–
direktiiv 98/59/EÜ kollektiivsete koondamiste kohta kohta;
–
direktiiv 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta;
–
direktiiv 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja ärakuulamise üldraamistik;
20.
avaldab kahetsust, et Euroopa töönõukogu puudutava konsulteerimise teist etappi puudutas vaid väike osa komisjoni laiaulatuslikust 31. märtsi 2005. aasta teatisest, ning kutsub komisjoni, juhul kui ta kavatseb direktiivi 94/45/EÜ muuta, üles korrakohaselt alustama konsulteerimise teist etappi, mis võimaldaks sotsiaalpartneritel läbi rääkida vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 138 ja vastavalt läbipaistvuse põhimõttele;
21.
kordab oma taotlust, et komisjon esitaks direktiivi 94/45/EÜ Euroopa töönõukogu kohta muudatusettepaneku, et tugevdada töötajate õigusi liikmesriigiülestes kontsernides;
22.
jagab komisjoni arvamust, mille kohaselt Euroopa sotsiaalpartnerid peavad mängima keskset rolli ümberkorraldustes ja nende juhtimises, et soodustada töötajate liikuvust Euroopas ja julgustada elukestva õppe kehtestamist igal korral kui see osutub vajalikuks;
23.
palub komisjonil jätkata tööd, et luua ühenduse raamistik, mis käsitleb töötajate õiguste kaitset ümberkorraldamise puhul; võtab sellega seoses teadmiseks töö, mille sotsiaalpartnerid on juba ette võtnud, ning palub neil leida viis rakendada väljaselgitatud häid tavasid, nõuab, et komisjon, sotsiaalpartnerite asjaomase reaktsiooni puudumisel, esitaks direktiivi ettepaneku;
24.
palub komisjonil luua kooskõlas Lissaboni strateegia vaimsusega "avatud koordineerimismeetod", et levitada liikmesriikide seas ümberkorraldusi puudutavaid põhilisi suuniseid;
25.
nõuab riigiabi reformimist, et see taas maksimaalselt suunata valdkondadesse, mis kõige enam aitavad kaasa kasvule ja tööhõivele, ning seega vältida ümberpaigutamiste või põhjendamatute ümberkorralduste rahastamist; nõuab lisaks sellele, et eri- või üleminekureegleid vajavate nõrgendatud sektorite puhul lihtsustatakse riigiabi andmist, kui see ei põhjusta siseturul konkurentsimoonutusi;
26.
kutsub liikmesriike üles võtma iga liikmesriigi tavadele vastavaid erimeetmeid, näiteks püsivate ümberkorraldustega tegelevate asutuste loomine, kui see on vajalik, et aidata ümberkorraldustest puudutatud töötajaid ja tagada võrdne kohtlemine, sõltumata töötaja kodakondsusest, soost ja vanusest; on arvamusel, et nimetatud ümberkorraldustega tegelevad asutused võiksid toetuda territoriaalsetele tööhõive tagamise lepingutele; nõuab, et liikmesriigid kiiresti edendaksid kutseharidusdiplomite vastastikuse tunnustamise meetmete võtmist, ebatüüpiliste kvalifikatsioonide kinnitamist ja töökogemuse tunnustamist; leiab lõpuks, et tuleb vastu võtta tegevuskavasid koondatud töötajate toetamiseks; on arvamusel, et muuhulgas tuleb neile osutada võimalikult varakult abi täiendõppeks ja ümberõppeks;
27.
on seisukohal, et töötajate osalemine oma ettevõtte kapitalis võib olla sobiv vahend nende suuremaks kaasamiseks ümberkorraldustele eelnevate otsuste vastuvõtmisse; palub seega sotsiaalpartneritel, aga ka komisjonil ja liikmesriikidel seda arutelu edasi arendada ja lülitada see teema eesistujariigi Ühendkuningriigi poolt 2005. aastal Euroopa tuleviku üle algatatud suure arutelu päevakorda;
28.
kutsub liitu üles andma hinnang raskustele, mida ettevõtted kogevad kui nad tahavad siseturul jõulisemalt tegutseda ja rahvusvahelisi kaubanduslepinguid sõlmida, et saaks ennustada liidu poliitika mõjusid;
29.
arvab, et ettevõtete võimalike raskuste paremaks prognoosimiseks ja nendega tegelemiseks tuleb väärtustada kõiki vahendeid, mis võimaldavad teha asjakohaseid sektorianalüüse, et saaks kõiki Euroopa majandussektoreid pidevalt jälgida ja hinnata; tervitab seega eespool nimetatud 31. märtsi 2005. aasta teatises väljendatud tahet tugevdada Euroopa Muutuste Seirekeskuse rolli ning rõhutab, et liidu kodanikel peab olema parem juurdepääs selle töödele;
30.
palub komisjonil teha ettepanek luua Euroopa ühtne Interneti sait kõikidele kodanikele, kohalikele võimudele, sotsiaalpartneritele ja asjaomastele ettevõtetele, kust nad saaksid teavet ümberkorraldusega seotud probleemide, olemasolevate ümberkorralduse prognoosimise ja selle hea juhtimise võimaluste ning oma õiguste (kaasa arvatud juurdepääs igat tüüpi toetustele) ja kohustuste kohta;
31.
kinnitab toimunud ümberkorralduste järelanalüüside vajadust, teadvustamaks endale nende tegelikku mõju ettevõtetele, et tulevaste ümberkorraldustega oleks võimalik paremini toime tulla;
32.
palub liidu kaubanduspartneritel töötada välja seadused intellektuaalomandi kaitseks ning palub liikmesriikidel teha kõik võltsimise vastase võitluse tõhustamiseks;
33.
teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
