Leedu saadik Vytautas Landsbergis: "Poliitika ei tohi kunsti sekkuda"
Institutsioonid
2007-07-23 - 16:13
Parlamendisaadik Vytautas Landsbergis
Euroopa Parlamendi liikmete seas on palju põnevaid tegelasi.
Nende hulka võib liigitada endise pianisti Vytautas Landsbergise, Leedust valitud parlamendisaadiku, kes on tuntud kui 1990ndate alguse aktiivne vabadusvõitleja.
Pärast taasiseseisvumist Leedu esimese riigipeana tegutsenud Landsbergis leidis aega vastata mõningatele kunsti ja poliitikat käsitlevale küsimusele.
Käesolev intervjuu on osa sarjast, kus tutvustame põneva taustaga parlamendiliikmeid.
Viimase kümne aasta jooksul olete te poliitikas väga aktiivne olnud.
Kas on kerge pöörduda loometöölt poliitikasse, kus on palju piiranguid ja konkreetne päevakava?
Kui kokkusobivad on artisti ja poliitiku elustiilid?
Pedagoogiline töö - loengud ja eksamid - olid sama palju reguleeritud kui aktiivne poliitika.
Siin Euroopa Parlamendis saame me oma prioriteedid ise valida, kuna aega on pidevalt vähe.
Kõige jaoks pole aega.
Kui ma olin Leedus juhtival ametikohal, olid täpsus ja ajastus olulised.
Poliitiline loomingulisus toimub ilma igasuguse ettevalmistuseta, see on kiire improvisatsioon või toimub tavaliselt öösel.
Ühed ütlevad, et poliitikud peavad toetama ja kaitsma kunsti, teised ütlevad, et poliitiliste institutsioonide kaasatus ohustab kunsti.
Mis on teie arvamus selles küsimuses?
Eestkoste ja hool loometingimuste suhtes ei tähenda tingimata sekkumist.
Kõik sõltub väga palju poliitilisest režiimist.
Režiim sekkus kõigesse, sealhulgas kunsti, samas puutus kokku ületamatute takistustega nagu muusika.
Samas püüdis režiim siiski sekkuda - mäletan partei stalinismiaegset otsust liigitada muusika heaks ja halvaks.
Samas ei peatanud see kunstitegemist ega selle kurssi, kuid raiskas aega ja loomingulist potentsiaali.
Pole õige sekkuda kunsti.
Samas kui poliitikud hoolivad kunstist, ei tähenda see automaatselt sekkumist.
Vabaduse ja demokraatia hind on teile teada.
Mis oleks teie sõnum nende liikmesriikide inimestele, kus hääletamist võetakse loomulikuna ning kus üldse ei peeta oluliseks hääletada, pidades silmas näiteks Euroopa Parlamendi valimisi?
Kuidas on nendega, kes võrdlevad Euroopa Liitu Nõukogude Liiduga?
On keeruline rääkida ignorantsete inimestega, kes enesekindlalt kasutavad klišeesid.
Sellist barjääri saab murda vaid külaskäiguga Euroopa Liidu institutsioonidesse, näidates, kuidas toimuvad arutelud.
Kas inimesed on juba unustanud, mida tähendas nõukogude diktatuur või on nad lihtsalt unustanud selle kontseptsiooni?
Nõukogude Liit ei olnud liit, see oli võltsitud orwellilik ühendus.
Seal polnud mingisugust sotsialismi - riik muutus suureks kapitalistiks, ekspluateerides ja represseerides töölisi.
Kui üks liit moodustatakse vaba tahte vastaselt, on see nalja-liit.
Mitte-hääletamine tähendab esindusdemokraatia reetmist.
See on paradoks.
Kui inimesed ei pea demokraatiat kalliks, ei osale selles ning elavad oma riigiga paralleelselt, võivad nad selle kaotada.
Mõnikord peavad inimesed läbima demokraatia-eksami ja otsest demokraatiat kasutades kaitsma oma valitud valitsusi, nagu juhtus Leedus aastal 1991.
Mis on teie lemmikmuusikapala?
On raske nimetada vaid ühte.
Minu lemmikhelilooja on M. K. Čiurlionis.
20070705STO08860 Vytautas Landsbergise CV M. K. Čiurlionis
ET
1
PHOTO
20070716PHT09243.jpg
ET
2
LINK
/members/public/yourMep/view.do?name=landsbergis&partNumber=1&language=ET&id=23746
ET
3
LINK
http://ciurlionis.licejus.lt/MKC_Muzika_en.htm
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
