A7-0376/2010
16.12.2010
RAPORT
Põllumajanduse tunnistamine strateegiliselt tähtsaks sektoriks toiduga kindlustatuse tagamisel
(2010/2112(INI))
Põllumajanduse ja maaelu arengu komisjon
Raportöör:
Daciana Octavia Sârbu
PE 441.175v02-00
SISUKORD
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK................................................3
SELETUSKIRI..........................................................................................................................12
KESKKONNA-, RAHVATERVISE- JA TOIDUOHUTUSE KOMISJONI ARVAMUS........15
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS.......................20
EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOONI ETTEPANEK
põllumajanduse tunnistamise kohta strateegiliselt tähtsaks sektoriks toiduga kindlustatuse tagamisel
( 2010/2112(INI) )
Euroopa Parlament,
– võttes arvesse oma 8. juuli 2010. aasta resolutsiooni ühise põllumajanduspoliitika tuleviku kohta pärast 2013. aastat
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0286 . ;
– võttes arvesse oma 13. jaanuari 2009. aasta resolutsiooni ühise põllumajanduspoliitika ja ülemaailmse toiduainetega kindlustatuse kohta
ELT C 46E, 24.2.2010, lk 10. ;
– võttes arvesse oma 5. novembri 2010. aasta resolutsiooni kaubanduse ja kliimamuutuste kohta
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0131 . ;
– võttes arvesse oma 7. septembri 2010. aasta resolutsiooni põllumajandustootjate õiglase sissetuleku ja toiduainete tarneahela parema toimimise kohta Euroopas
Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2010)0302 . ;
– võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta ( SEK(2010)1058 );
– võttes arvesse oma 22. mai 2008. aasta resolutsiooni toiduainete hinnatõusu kohta ELis ja arengumaades
ELT C 297E, 19.11.2009, lk 71. ;
– võttes arvesse komisjoni teatist ELi poliitilise raamistiku kohta, millega toetatakse arenguriike toiduga kindlustatuse probleemide lahendamisel;
– võttes arvesse ÜRO aastatuhande eesmärke, mis näevad ette nälga kannatavate inimeste arvu vähendamise maailmas 2015. aastaks poole võrra 1990. aastaga võrreldes;
– võttes arvesse kodukorra artiklit 48;
– võttes arvesse põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni raportit ning keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni arvamust ( A7-0376/2010 ),
A. arvestades, et Euroopa kodanike tervisliku ja kvaliteetse toiduga kindlustatuse tagamine, tarbijatele mõistliku hinnaga toidu võimaldamine ja põllumajandustootjatele sissetuleku tagamine on olnud ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) peamised eesmärgid alates selle poliitika väljatöötamisest ning on ka praegu ELi peamised eesmärgid;
B. arvestades, et toiduainete ja tooraine hindade hiljutised kõikumised on tekitanud suuri kahtlusi toiduainetega varustatuse toimimise suhtes Euroopas ja ülemaailmselt ning enim on toidu hinna tõus mõjutanud kõige haavatavamaid elanikkonnarühmi;
C. arvestades, et hindade volatiilsus põllumajanduses on olemuselt püsiv, kuna hinnad reageerivad ebaproportsionaalselt tootmismahtude väikesele muutumisele, kusjuures see on enamasti tingitud spekulatsioonidest;
D. arvestades, et ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni maailma toiduga kindlustatuse komitee hiljutisel koosolekul rõhutas EL äärmuslike hinnakõikumiste probleemi ning uuel kõrgetasemelisel töökonnal paluti raporteerida hinnakõikumistega seotud põhjustest ja meetmetest;
E. arvestades, et ilmastiku- ja muud nähtused võivad viia selleni, et riigid kohaldavad protektsionistlikku poliitikat, mida näitab hiljuti kehtestatud nisu ekspordikeeld Venemaal ja Ukrainas, kusjuures need riigid kokku ekspordivad ligikaudu 30% maailma nisust;
F. arvestades, et toiduainete tootmist maailmas võivad regulaarselt kahjustada mitu tegurit, sealhulgas kahjurite ja haiguste mõju, loodusvarade kättesaadavus ja loodusõnnetused, mida näitavad 2010. aastal pikaajaline põud ja tulekahjud Venemaal ning suured üleujutused Pakistanis;
G. arvestades, et kliimamuutuste tulemusel sagenevad loodusõnnetused ja seega nõrgeneb toiduga kindlustatus;
H. arvestades, et ülesande muudab raskeks nn vähemast rohkema tootmine, rõhuasetusega jätkusuutlikul tootmisel, kuna loodusvarasid kurnatakse;
I. arvestades, et EL on suurim põllumajandustoodete importija ning ELi loomakasvatussektor sõltub liialt valgu- ja õlirikaste toodete ning maisi impordist ning kogu EL puuvilja- ja juurvilja impordist ka seetõttu, et ELi tootjatel ei ole lubatud kasutada kõnealuste toodete puhul samu tootmismeetodeid;
J. arvestades, et maailma rahvastiku hinnanguline suurenemine 7 miljardilt 9,1 miljardini eeldab ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni prognooside järgi 2050. aastaks toiduainete tarnimise suurendamist 70% võrra;
K. arvestades, et Euroopa Liidus esineb endiselt vaesust ja nälga; arvestades, et 79 miljonit ELi elanikku elab endiselt allpool vaesuspiiri (60% keskmisest sissetulekust riigis, kus selline isik elab); arvestades, et möödunud talvel sai 16 miljonit ELi kodanikku heategevusorganisatsioonide kaudu toiduabi;
L. arvestades, et toiduga kindlustatus ei tähenda vaid toiduvarude kättesaadavust, vaid hõlmab ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni kohaselt kõikide õigust toidule ja tervislike toiduainete kättesaadavust; arvestades, et konkurentsivõimelisemaks muutudes saab Euroopa panustada ülemaailmsesse toiduga kindlustatusesse;
M. arvestades, et ülemaailmse majandus- ja finantskriisi mõjud on süvendanud kõige vaesemate ühiskonnaliikmete toiduga kindlustamatust,
N. arvestades, et põllumajandusettevõtjate sissetulekud vähenesid oluliselt 2009. aastal pärast kümme aastat kestnud sissetulekute paigalpüsimist, suuremalt jaolt raskete turutingimuste ja suurenevate tootmiskulude tõttu; arvestades, et sissetulekud põllumajandussektoris on palju väiksemad kui muudes majandusharudes (ühe tööühiku kohta hinnanguliselt 50 % väiksem) ning maapiirkondades on sissetulek ühe elaniku kohta oluliselt väiksem kui linnapiirkondadest (ligikaudu 50 %);
O. arvestades, et põllumajandusettevõtjad saavad üha väiksema osa toidutarneahela lisandväärtusest, kuid toiduainetetööstuse osa on suurenenud; arvestades, et toidutarneahela nõuetekohane toimimine on vajalikuks eeltingimuseks, et tagada, et põllumajandusettevõtjad saaksid oma toodete pealt õiglast tulu;
P. arvestades, et terves toidutootmis-, tarne- ja tarbimisahelas läheb kuni 50% ELis toodetud toidust raisku;
Q. arvestades, et vaid 7% ELi põllumajandusettevõtjatest on alla 35-aastased;
R. arvestades, et toiduga kindlustatus on Euroopa jaoks oluline probleem, mistõttu tuleb saavutada sidusus ja kooskõla mitme sektoripõhise poliitikavaldkonna vahel, nagu ühine põllumajanduspoliitika, energiapoliitika, teadusprogrammid, arengu- ja kaubanduspoliitika ning finantsvaldkond,
1. rõhutab, et tugev ja jätkusuutlik põllumajandussektor ja jõudsalt arenev maamajandus kogu ELis, mille tagab ühine põllumajanduspoliitika, on üliolulised tegurid toiduga kindlustatuse probleemi lahendamiseks;
2. kinnitab, et EL järgib põllumajandustootmises ja toiduainetetööstuses maailma rangemaid nõudeid, rõhuasetusega toidu ohutusele, toidu kvaliteedile ning põllumajanduse keskkonnasäästlikkusele;
3. on arvamusel, et meil on vaja kõiki põllumajandusvorme selleks, et toita Euroopat ja kolmandaid riike,
Toiduga kindlustatus Euroopas ja maailmas
4. usub, et õigus toiduga kindlustatusele on põhiline inimõigus ja seda on võimalik saavutada siis, kui kõigil inimestel on igal ajal füüsiline ja majanduslik juurdepääs piisavale, turvalisele ja toitvale toidule, mis vastab nende toitumisvajadustele, selleks et elada aktiivset elu ja olla hea tervise juures;
5. kinnitab, et ELil on kohustus toita oma kodanikke ning et põllumajandustegevuse jätkamisel ELis on selles suhtes keskne roll; juhib tähelepanu asjaolule, et ELis suurenevate tootmiskulude ja hinnakõikumiste tõttu vähenenud sissetulekud mõjutavad negatiivselt põllumajandusettevõtjate suutlikkust säilitada tootmist; rõhutab kulusid, mida Euroopa põllumajandusettevõtjad peavad kandma, et vastata maailma kõrgeimatele toiduohutus-, keskkonna-, loomatervishoiu ja tööstandarditele; rõhutab, et põllumajandusettevõtjatele tuleb selliste lisakulude ning ühiskonnale kasu toovate teenuste eest hüvitist maksta; rõhutab, et kolmandatest maadest ELi saabuv toit peab vastama samadele kõrgetele standarditele, et Euroopa tootjad ei peaks konkurentsivõime tõttu kannatama;
6. tunnistab, et piisava toiduga varustatuse garanteerimine on toiduga kindlustatuse põhielement, kuid tunnistab samuti, et selleks, et toit oleks kättesaadav ja taskukohane, tuleb pöörata tähelepanu piisava elatustaseme tagamisele, eelkõige ebapiisavate majanduslike vahenditega inimestele, kes on sageli lapsed, elatanud inimesed, sissesõitnud, pagulased ja töötud;
7. toetab valemit „toiduga kindlustatus – toitumus – kvaliteet – lähedus – innovatsioon – tootlikkus”; on seisukohal, et selle saavutamiseks tuleks tulevases ühises põllumajanduspoliitikas võtta arvesse üldsuse ootusi, et ühine põllumajanduspoliitika peaks olema põllumajanduspoliitika ja samal ajal ka toidupoliitika, mis tähendab tervisliku toitumise tähtsuse teadvustamist;
8. on seisukohal, et EL peaks looma paremad tingimused, mis võimaldaksid liikmesriikides ellu viia toitumisprogramme nagu koolipuuvilja ja -piima programmid ning tõhusamalt toetama teabe jagamist ja teadlikkuse tõstmist toodete päritolu ja toitumise kohta, arvestades et teadlik toiduvalik võib hoida ära haigusi ja vähendada tugevat survet sotsiaalkulutustele Euroopas; nõuab ühtlasi rohkem toiduvalikut toetavaid vähendatud halduskoormusega programme ja nende programmide eelarve suurendamist; kutsub komisjoni üles hindama nende programmide tegelikke võimalusi;
9. kinnitab taas toetust enim ELi puudust kannatavate isikute programmile; tuletab meelde, et Ameerika Ühendriigid annavad põllumajandusseaduse kaudu märkimisväärset tuge täiendavale toiduabiprogrammile, mis annab suurt tulu sellele sektorile ja majandusele üldiselt, leevendades ühtlasi Ameerika Ühendriikide kõige vaesemate elanike toiduvajadusi;
10. on teadlik suurtest probleemidest, mida kliimamuutus toiduga kindlustatuse saavutamise ette seab, eelkõige seetõttu, et sagenevad ja muutuvad ulatuslikumaks sellised ilmastikunähtused nagu põud, üleujutused, tulekahjud ja tormid; rõhutab, et üha suuremaks probleemiks on maailma veevarud ning nende mõju toiduainetetööstusele; toonitab vajadust tegeleda veemajanduse ja kliimamuutusega kui kiireloomulise probleemiga;
11. tuletab meelde, et energiavarustuse kindlus ja toiduga kindlustatus on omavahel väga tihedalt seotud; tunnistab, et energiakulu on üks peamine tegur põllumajanduse kui peamiselt naftast sõltuva valdkonna kasumlikkuse taseme määramisel puhul; julgustab selliste meetmete võtmist, mis motiveeriksid põllumajandusettevõtjaid olema energiatõhusamad ning välja töötama alternatiivseid energiavarustusallikaid; tuletab meelde, et on vaja järjekindlamat toetust teadus- ja arendustegevusele ja nõustamisele;
12. on samas seisukohal, et tugevam impulss arendada taastuvaid energiaallikaid ja täita 2020. aastaks seatud eesmärgid peab hõlmama mõju toiduainetetööstusele ja toiduga varustatusele; rõhutab sobiva tasakaalu leidmise olulisust toidu/kütuse probleemi lahendamisel;
13. rõhutab, kui suuresti EL sõltub kolmandatest riikidest imporditavatest valgu- ja õlirikastest toodetest, millel on negatiivsed tagajärjed toiduaine- ja põllumajandussektorile, eelkõige loomakasvatussektorile, kui esinevad äkilised hinnatõusud;
14. kutsub komisjoni üles pakkuma välja tehnilist lahendust probleemile, milleks on geneetiliselt muundatud organismide (GMO) vähene sisaldus GMO-vabades importtoodetes ning tegema ettepanekut kiirema heakskiitmisprotsessi kohta ELis uue GMOd sisaldavate loomasöötade importimiseks, kui need on ohutuks tunnistatud ning samas uurima võimalust anda luba kolmandates maades kasutusel olevate tootmismeetodite kasutamiseks;
15. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tagama üldsuse juurdepääsu kontrollitulemusi puudutavale teabele, et suurendada läbipaistvust Euroopa tasandil;
16. on mures maade kokkuostmise probleemi ning selle tagajärgede pärast toiduga kindlustatusele arengumaades ning põllumajanduse ja põllumajandustootjate tuleviku pärast; kutsub komisjoni üles seda olukorda uurima maa valdamise ja loodusvarade seisukohast;
17. märgib, et suurte loomasöödakulude tõttu on ELi loomakasvatusettevõtete olukord halvenenud; nõuab seetõttu määruses (EÜ) nr 1234/2007 (ühise turukorralduse ühtne määrus) sätestatud vahendite sihikindlat kasutamist turu stabiliseerimiseks ja kriisi ärahoidmiseks;
18. usub, et tulevane tootlikkuse kasv uutes liikmesriikides suurendab kasutatavate põllumaade pindala ning avab võimaluse edendada Euroopas valgu- ja õlirikaste toodete tootmist;
19. märgib, et toiduga kindlustatus ei ole võimalik, kui toitumise ja põllumajanduse vajadusteks ei ole tagatud vaba juurdepääsu geneetilistele ressurssidele; tunnustab ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni rahvusvahelist lepingut taimede geneetiliste ressursside kohta kui tähtsat vahendit põllumajanduse bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks, mis aitab ära hoida kliimamuutuste tagajärgi;
20. rõhutab, et praegu kavandatavad stiimulid säästlike energiakultuuride kasvatamiseks ei tohiks kuidagi halvendada üldsuse toiduainetega kindlustatust;
21. kutsub liikmesriike üles arendama ja rakendama konkreetseid põllumajanduslikke meetmeid sisaldavaid programme, mille eesmärk on kliimamuutuse mõjude leevendamine ja nendega kohanemine;
22. rõhutab vajadust edendada tarbijate teavitamise kampaania käivitamist, et tutvustada põllumajandustootjate ja -sektori pingutusi keskkonna kaitsmisel ja toiduainetega kindlustatuse tagamisel;
Põllumajandus, finantsturud ja hinnavolatiilsus
23. usub, et finants- ja põllumajandusturud on tänapäeval rohkem põimunud kui kunagi varem; on seisukohal, et Euroopa meetmetest üksi enam ei piisa ja hinnavolatiilsuse ning toiduga kindlustatuse küsimuses tuleks Euroopal tegutseda koostöös kolmandate riikide ning rahvusvaheliste organisatsioonidega; toetab G20 eesistuja sellesuunalisi algatusi;
24. rõhutab põllumajandusettevõtjate probleeme turgude ja hindade erakordselt suurte kõikumiste ajal; juhib tähelepanu raskustele, millega põllumajandusettevõtjad silmitsi seisavad, püüdes erakordselt ebastabiilsel ajal ette planeerida; nõuab tungivalt, et komisjon kehtestaks alatised ja jõulised meetmed, et tegeleda viivitamatult erakordselt suure ebastabiilsusega põllumajandusturgudel; on arvamusel, et sellest saab määrav tegur tagamaks tootmise säilitamine Euroopa Liidus;
25. märgib, et põhiliste põllumajandustoodete hinnaindeks finantsturgudel ei ole kunagi varem olnud nii ebastabiilne; toob näiteks hiljutise nisulepingute hinnatõusu – 70% kahe kuu jooksul – kusjuures tehingute maht nende lepingutega suurenes Pariisi toorainebörsil rohkem kui kahekordselt;
26. toonitab asjaolu, et need sündmused on ainult osaliselt põhjustatud peamistest turgu mõjutavatest teguritest (nagu pakkumine ja nõudlus) ja on suures osas spekuleerimise tulemus; märgib, et spekulatiivsest käitumisest on tingitud kuni 50% viimase aja järskudest hinnatõusudest; toetab õigusega toidule tegeleva ÜRO eriraportööri järeldusi suurte institutsiooniliste investorite, näiteks riskikapitalifondide, pensionifondide ja investeerimispankade (kes üldiselt ei huvitu põllumajandusturgudest) rolli kohta tooraine hinnaindeksite mõjutamisel tulenevalt nende tegevusest tuletisinstrumentide turgudel;
27. toetab sellega seoses finantsinstrumente reguleerivate kehtivate õigusaktide läbivaatamist, millega tuleks muuta kauplemine läbipaistvamaks ja kehtestada miinimumkünnised osalistele, kellel on lubatud nendel turgudel kaubelda; tuletab meelde, et finantsinstrumendid peaksid teenima majandust ja aitama põllumajanduslikul tootmisel saada üle kriisidest ning ilmastikunähtustest; samas ei tohiks lubada spekuleerimisel ohustada muidu tõhusaid põllumajandusettevõtjaid;
28. väljendab heameelt komisjoni ettepaneku üle võtta vastu määrus börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta; loodab, et erakordselt suurte hinnakõikumiste vastu võetakse kriisi korral kiire reageerimise vahendina kasutusele turvavõrgud; soovib näha õigusaktide kooskõlastamist ELi ja kolmandate riikide, näiteks Ameerika Ühendriikide vahel, et vähendada spekuleerijate võimalusi kasutada ebaõiglaselt ära õigussüsteemide erinevusi;
29. toetab julgemaid Euroopa meetmeid spekuleerimise probleemi lahendamiseks, sealhulgas reguleerivatele ja järelevalveasutustele volituse andmist spekuleerimise piiramiseks; on seisukohal, et tooraine tuletisinstrumendid erinevad muudest finantstuletisinstrumentidest ja tooraine tuletisinstrumentidega võiksid kaubelda vaid maaklerid, kellel on õigustatud huvi kaitsta põllumajandustooteid riski vastu, samuti muud isikud, kes on otseselt seotud tegeliku põllumajandustootmisega; kutsub komisjoni üles tagama olukord, et kauplemine toidutooraine tuletisinstrumentidega oleks piiratud võimaluse piires selliselt, et sellega tegeleksid põllumajandusturgudega otseselt seotud investorid;
30. väljendab muret teraviljakaubanduses toimunud ulatusliku koondumise üle, mille tulemusena saavad asjaomased ettevõtjad mõjutada turul kehtivaid hindasid; märgib, et see võib suurendada hindade volatiilsust, kuna teraviljaga kauplejad on spekulatiivsete tehingute tõttu huvitatud suurtest hinnakõikumistest; on seisukohal, et see näitab ka vajadust sekkumisvarude või muu toetava võrgustiku järele, et edendada hindade stabiilsust ning kaitsta põllumajandusettevõtjate ja tarbijate huve;
31. rõhutab, et ilma sekkumisvarude või strateegiliste varudeta ei ole võimalik võtta tõhusaid meetmeid suurte hinnakõikumiste vastu; on seetõttu seisukohal, et tulevases ÜPP-s tuleb tugevdada turule sekkumise vahendite rolli;
32. rõhutab, et toidutarneahelas on vaja suuremat läbipaistvust ja õiglust, et tagada põllumajandusettevõtjatele õiglane kasum, saavutada kogu toidutarneahelas õiglane kasum ja õiglased hinnad ning tagada elujõuline põllumajandussektor, mis tagab toiduga kindlustatuse; nõuab tungivalt, et komisjon esitaks konkreetsed ja tõhusad ettepanekud kõnealuse probleemi lahendamiseks;
33. juhib tähelepanu sellele, et hinnavolatiilsuse tingimustes on madala sissetuleku ja toiduainete defitsiidiga riigid tavaliselt kõige raskemas olukorras;
Ülemaailmsed toiduvarud maailma toiduga kindlustamiseks
34. märgib, et kogu maailma toiduvaru ei ole praegu piisav, see on üsna kättesaadamatu ning kõrge hinnaga, mis jätab paljud inimesed toiduga kindlustamata;
35. märgib samas, et ülemaailmsed toiduvarud on palju piiratumad kui varem, kuna 2007. aasta toidukriisi ajal langes varude maht rekordiliselt madalale, millest jätkub ülemaailmselt 12 nädalaks; juhib tähelepanu, et toiduainete tootmine on järjest tundlikum kliimamuutusega seotud äärmiste ilmastikunähtuste, linnastumise tagajärjel maale järjest kasvava surve ning kahjurite suureneva hulga ja sagenevate haiguste suhtes, mis võib põhjustada äkilist ja ettearvamatut toidupuudust;
36. on seetõttu seisukohal, et toiduvarude (sh eriolukorra varud nälja vähendamiseks ja varud tooraine hinnaindeksite reguleerimiseks) sihtotstarbeline ülemaailmne süsteem oleks kasulik, kuna see hõlbustaks maailmakaubandust äkiliste hinnatõusude ajal, tõrjuks tagasipöördumist protektsionismi juurde ning vähendaks survet maailma toiduainete turgudele; on seisukohal, et neid varusid peaks haldama ühine organ ÜRO egiidi all või ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon, kes kasutaks täiel määral ära ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni ning ÜRO maailma toiduabi programmi talletatud kogemusi; kutsub komisjoni viivitamata üles seda küsimust uurima ja teavitama parlamenti, kuidas nimetatud eesmärki saaks kõige tõhusamini saavutada; lisaks kutsub komisjoni üles mängima juhtivat rolli sellise toiduvarude sihipärase ülemaailmse süsteemi loomise toetajana;
37. tuletab meelde, et EL on siiani reageerinud abi ja raha andmisega, sealhulgas toiduainete rahastamisvahendi kaudu; loodab näha aruandeid selle vahendi tulemuslikkuse kohta, milles vaadeldaks ka põhjuste ja sümptomite vastases võitluses saavutatud edu, ja kutsub komisjoni üles analüüsima sellise vahendi loomise võimalikkust, mis aitaks võidelda nälja vastu maailmas;
38. kordab, kui oluline on arendada põllumajandust arengumaades ja eraldada asjakohane osa ELi ülemeremaade arenguabist põllumajandussektorile; väljendab kahetsust, et põllumajandusele eraldatud arenguabi on alates 1980. aastatest dramaatiliselt vähenenud ja tunneb heameelt, et on aru saadud vajadusest seda suundumust muuta; kutsub komisjoni üles seadma põllumajandus arenguabis prioriteetsele kohale, sealhulgas ka toetama põllumajandusettevõtjate turulepääsu;
39. tunneb pahameelt ÜRO 2010. aasta aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumise järelduste pärast ning rõhutab, et arenenud riigid ei ole veel kaugeltki täitnud ametliku arenguabi osas võetud kohustusi;
40. tunnustab ÜRO 2010. aasta aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumisel tutvustatud Maailmapanga algatust suurendada oma toetust põllumajandussektorile, et tõsta eeskätt vaesemates piirkondades sissetulekuid, tööhõivet ja toiduainetega kindlustatust;
Uus ÜPP probleemidele reageerimiseks
41. kinnitab seisukohta, mida Euroopa Parlament väljendas oma raportis ühise põllumajanduspoliitika tuleviku kohta pärast 2013. aastat; kinnitab jätkuvat toetust tugevale põllumajandus- ja maaelu arengu poliitikale, millega tagatakse kõigi toiduga kindlustatus, hoitakse Euroopa maapiirkondade elujõulisust, muudetakse põllumajandus konkurentsivõimelisemaks, tagatakse põllumajandusliku tootmise jätkamine terves ELis, toetatakse innovatsiooni, konkurentsivõimet ja tööhõivet ning millel on oma osa suurte ülemaailmsete probleemide, näiteks kliimamuutuse vastu võitlemisel; õhutab samuti vajadust veelgi lihtsustada ÜPP-d ja vähendada bürokraatiat, et muuta väiksemaks toetusesaajate rakenduskulud;
42. rõhutab rolli, mida noortel põllumajandustootjatel tuleb uues ÜPP-s mängida; juhib tähelepanu asjaolule, et ainult 7% Euroopa põllumajandusettevõtjatest on nooremad kui 35 ja samas läheb vähemalt 4,5 miljonit põllumajandusettevõtjat järgmise 10 aasta jooksul pensionile; toetab selliste noortele suunatud meetmete tõhustamist nagu asutamistoetus, laenude intressitoetused ja muud stiimulid, mida liikmesriigid on oma maaelu arendamise eelarvete kaudu rakendanud; kinnitab taas noorte vahetusprogrammi käsitleva eelarve muudatusettepaneku sisu ja soovib selle rakendamist katseprojektina; nõuab samuti, et kõrvaldataks kõik halduspiirangud, mis takistavad noori põllumajandustegevust alustamast;
43. on arvamusel, et teadustegevus ja innovatsioon on kõige olulisemad valdkonnad toiduga kindlustatuse probleemiga tegelemiseks, kuna tootmist tuleb suurendada vähemate ressurssidega; rõhutab, et põllumajandussektoris on oluline edendada professionaalset väljaõpet, hariduse ligipääsetavust, teadmiste edasiandmist ja parimate tavade vahetamist; kordab, et on vaja kooskõlastatud lähenemisviisi ÜPP ja teiste poliitikavaldkondade vahel, et hõlbustada põllumajanduses juurdepääsu teadustegevusele ja innovatsioonile;
44. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tootlikkuse tõstmiseks täielikult ära kasutama seitsmenda teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammi pakutavaid võimalusi teaduse ja tehnoloogilise uuendustegevuse valdkonnas, järgides seejuures energiatõhususe ja säästlikkuse kriteeriume;
45. rõhutab, et kliimamuutuse ja linnastumise tõttu väheneb iga aastaga põllumajandustootmiseks kasutatava maa pindala väheneb; rõhutab, et ELi toiduga kindlustatust saaks suurendada, kui toota toitu kliimamuutustest mõjutatud maal, kesa all oleval maal või mahajäetud maal;
46. soovib eriti rõhutada, kui tähtis on mitmekesisus Euroopa põllumajanduses ja eri põllumajandusmudelite (eelkõige Euroopa maapiirkondades töökohti loova väikepõllumajandustootmise mudelite) koostoimimise tagamine, samuti toiduainete (mille hulka kuuluvad ka lühikese tarneahelaga väikepõllumajandustootjate tooted ja mittetööstuslikud tooted) ja toitumuse mitmekesisus ja kvaliteet Euroopas, et soodustada maapiirkondade arengut ning säilitada piirkondlike toiduaine- ja veinisektorite pärand;
47. rõhutab, et kohalik traditsiooniline põllumajandustegevus, põllumajanduslik pereettevõtlus, väikepõllundus ja mahepõllumajandus, võivad väga olulisel määral kaasa aidata toiduga kindlustatuse tagamisele, kuna see on sageli tõhusam viis maakasutuseks üksikutes piirkondades kasutamiseks pika aja vältel spetsiaalselt välja töötatud meetoditega ning võimaldab luua tugeva sideme toote ja selle päritolupiirkonna vahel ning on märk toote kvaliteedist ja autentsusest; rõhutab, et need põllumajandusvormid peaksid eksisteerima koos uuenduslike säästvate põllumajandusettevõtetega, mis aitaks kombineerida suurt produktiivsust jätkusuutliku maakasutusega;
48. rõhutab samuti, et põllumaa liigne osadeks jagamine mõnes liikmesriigis on takistuseks põllumajanduse tootlikkusel ning tuleb võtta meetmeid, et julgustada väikeste põllumajandusettevõtjate ühinemist;
49. rõhutab vajadust säilitada ELis põllumajanduslik mitmekesisus ning tunnistab, et värske ja kohapeal toodetud värskete põllumajandustoodetega varustatud kohalikud turud on keskkonnasäästlikud ning aitavad toetada väljakujunenud põllumajanduskogukondi; rõhutab põlluharimise olulisust ebasoodsamates piirkondades; kutsub komisjoni üles käsitlema Euroopa paljutahulisi põllumajandusmudeleid oma tulevastes ettepanekutes ÜPP kohta ning kaaluma ka võimalust luua spetsiaalsed finantsstiimulid ja identifitseerimismeetmed;
50. kinnitab, et ÜPP peab olema õiglane ja tagama toetuse tasakaalustatud jagamise põllumajandusettevõtjatele kõigist liikmesriikidest ja nende vahel, suurema territoriaalse ühtekuuluvuse ning eksporditoetuste järk-järgulise kaotamise, kaotades samal ajal järkjärgult kõik ELi kaubanduspartnerite poolt antavad eksporditoetused ning kehtestades eeskirjad kõigile samaväärse mõjuga ekspordimeetmetele;
51. tunnistab, et ÜPP reformid on oluliselt vähendanud ELi põllumajandusliku tootmise mõju arengumaades, kuna ei ole kaotatud eksporditoetusi; nõuab, et EL tunnistaks, kui oluline on arengumaade põllumajandussektorite toetamine, tagades eriti asjaolu, et põllumajandus seatakse arengumaades ja ELi ülemeremaade arenguabieelarves esikohale;
52. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
SELETUSKIRI
Toiduga kindlustatus on inimõigus.
See saavutatakse siis, kui kõigil inimestel on igal ajal füüsiline, sotsiaalne ja majanduslik juurdepääs piisavale, turvalisele ja toitvale toidule, mis vastab nende toitumisvajadustele ja toidueelistustele, selleks et elada aktiivset elu ja olla hea tervise juures.
Põllumajandussektor peab vaatamata piiratud loodusvaradest, kõrgest energiahinnast ja kliimamuutusest tingitud piirangutele täitma tänapäeval suureneva elanikkonna vajadused turvalise ja piisava toidu järele.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni prognooside kohaselt peab toiduainete tootmine kasvama vähemalt 70 protsenti, et täita 2050. aastaks prognooside kohaselt 9 miljardi piiri ületava elanikkonna suurenevad nõudmised.
Ligikaudu 900 miljonit inimest üle kogu maailma kannatab äärmise vaesuse tõttu kroonilist nälga, kusjuures 2 miljardit inimest, kes on erineval vaesusastmel, ei ole tõttu tõeliselt ja pikaajaliselt toiduga kindlustatud.
Euroopas elab endiselt allpool vaesuspiiri 16% kodanikest.
Vaatamata toiduvarude näilisele piisavusele ei saa märkimisväärne osa maailma elanikkonnast endale lubada vajalikke põhilisi toiduaineid; toidu kättesaadavus on endiselt põhiküsimus, millega tuleb tegelda.
Seetõttu eeldab toiduga kindlustatus tugevat ühist põllumajanduspoliitikat.
ÜPP peamised eesmärgid on olnud põllumajanduse tootlikkuse suurendamine, põllumajandusettevõtjate aitamine õiglase elatustaseme saavutamisel, turgude stabiliseerimine ja juurdepääsu tagamine mõistliku hinnaga toidule.
Paraku tõi poliitika edukus kaasa soovimatu ületootmise ja ülejäägid, mis moonutasid turgu ja põhjustasid keskkonnaga seotud probleeme.
Järjestikuste reformide käigus on ÜPP- st saanud turule orienteeritud, tootmiskohustusega sidumata toetustega ja keskkonnateadlik poliitika, mis hõlmab olulist maaelu arengu komponenti.
Uus ÜPP peaks parandama toiduga kindlustatust, suurendades tootlikkust ja üheaegselt julgustades keskkonnasäästlikku toiduainete tootmist.
ELis elab ligikaudu 80 miljonit inimest endiselt allpool vaesuspiiri ja neist paljusid aidatakse toiduabiprogrammidega.
Oluline on tagada kõigi ühiskonnarühmade juurdepääs toidule; sellest tulenevalt on väga oluline säilitada ja laiendada kõige enam puudust kannatavate isikute programmi.
Toiduga kindlustatuse eesmärki ei ole võimalik saavutada, ilma et lahendatakse kaks tänase päeva kõige tähtsamat probleemi: turu ja hindade volatiilsus (mida mõjutab tugevalt spekuleerimine tooraineturgudel) ja kahanevad toiduvarud.
Raportöör märgib, et hiljutise äärmiselt suure hinnavolatiilsuse põhjustas ainult osaliselt tegelik areng turul ja selle peamine põhjus oli spekuleerimine.
Õigusega toidule tegelev ÜRO eriraportöör rõhutas rolli, mida suured institutsioonilised investorid, näiteks riskikapitalifondid, pensionifondid ja investeerimispangad (kes üldiselt ei huvitu põllumajandusturgudest) mängivad tooraine hinnaindeksite mõjutamisel tulenevalt nende tegevusest tuletisinstrumentide turgudel.
Raportöör toetab sellega seoses finantsinstrumente reguleerivate kehtivate õigusaktide läbivaatamist, mis peaks tooma börsidele suurema läbipaistvuse ja millega tuleks kehtestada miinimumkünnised osalistele, kellel on lubatud nendel turgudel kaubelda.
Finantsinstrumendid peaksid teenima majandust ja aitama põllumajanduslikul tootmisel saada üle kriisidest ning ilmastikunähtustest; samas ei tohiks lubada spekuleerimisel ohustada tõhusaid põllumajandusettevõtjaid.
Raportöör tervitab sellega seoses ühtlasi komisjoni ettepanekut võtta vastu määrus börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta ning loodab, et osana 2013. aasta järgsest uuest ÜPP-st võetakse kasutusele muid vahendeid võitluseks äärmise hinnavolatiilsuse vastu.
Ühtlasi juhib raportöör tähelepanu asjaolule, et põhitoiduainete ülemaailmsed varud on palju piiratumad kui varem, kuna 2007. aasta toidukriisi ajal langes varude maht rekordiliselt madalale, millest jätkub ülemaailmselt 12 nädalaks.
Samas on maailma toiduainete tootmine järjest tundlikum kliimamuutusega seotud äärmiste ilmastikunähtuste suhtes, mis võib põhjustada äkilist ja ettearvamatut toidupuudust;
Raportöör on seetõttu seisukohal, et toiduainete varude ülemaailmne süsteem oleks kasulik, kuna see hõlbustaks maailmakaubandust äkiliste hinnatõusude ajal, tõrjuks tagasipöördumist protektsionismi juurde ning vabastaks maailma toiduainete turud.
Neid varusid peaks haldama ühine organ ÜRO egiidi all, kes kasutaks täiel määral ära ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni ning ÜRO maailma toiduabi programmi talletatud kogemusi.
Seetõttu kutsub raportöör komisjoni üles mängima juhtivat rolli sellise ülemaailmse toiduainevarude süsteemi loomise toetamisel.
Lõpetuseks: 2013. aasta järgne uus ÜPP peab tegelema selgelt ja ühemõtteliselt toiduga kindlustatuse ja muude probleemidega, eelkõige kliimamuutuse, majanduskriisi ja territoriaalse tasakaalu säilitamisega ELis.
Raportöör kinnitab toetust dokumendile, mille parlament võttis vastu ÜPP tuleviku kohta (Lyoni raport), ja soovib veel rõhutada paari olulist punkti.
Kõigepealt rõhutab raportöör mitmekesisuse tähtsust põllumajanduses üle kogu Euroopa.
Me peame edendama mitte ainult konkurentsivõimet, vaid ka traditsioonilist põllumajandust, väikepõllundust, mahepõllumajandust ja kohalikku jaotust.
Need põllumajandusmudelid võivad väga olulisel määral kaasa aidata toiduga kindlustatuse tagamisele, kuna see on sageli kõige tõhusam viis maakasutuseks ELi erinevates geograafilistes piirkondades, kuna seal kasutatakse konkreetsetes piirkondades pika aja vältel spetsiaalselt välja töötatud meetodeid.
Raportöör kutsub komisjoni üles käsitlema neid põllumajandusmudeleid oma tulevastes ettepanekutes ÜPP kohta ja uurima võimalust luua spetsiaalsed finantsstiimulid.
Ühtlasi on raportöör maaelanikkonna vananemist silmas pidades seisukohal, et väga oluline on tagada noortele põllumajandusettevõtjatele juurdepääs maale ning laenudele.
Ainult 7% ELi põllumajandusettevõtjatest on nooremad kui 40 ja 4,5 miljonit põllumajandusettevõtjat läheb ligikaudu 10 aasta jooksul pensionile.
Seetõttu on väga oluline julgustada noori uute programmide ja laenude parema kättesaadavusega asuma tööle põllumajandussektoris.
ELil on ambitsioonikad energiavaldkonna eesmärgid: taastuvenergia osakaalu suurendamine 20%-ni energiakasutuse struktuuris aastaks 2020 ja taastuvenergia osakaalu suurendamine 10%-ni transpordis kasutatavast energiast aastaks 2020.
Need eesmärgid on soodustanud biokütuste suuremahulist tootmist, kuid biokütuse tootmine konkureerib maakasutuse osas toiduainete tootmisega ja see võib avaldada negatiivset mõju toiduga kindlustatusele.
Toiduainete ja energiatootmise parem lõimimine võib vähendada konkurentsi kasutatava maa pärast, samuti vähendab seda teise ja kolmanda põlvkonna biokütuste tootmine.
On oluline, et ÜPP rahastamine kajastaks selle poliitikaga seonduvat ambitsioonikat nägemust ja poliitilisi eesmärke.
Selleks et tagada toiduga kindlustatus ja tegelda kliimamuutuse mõjuga, tagada territoriaalne tasakaal, säilitada mõistlikud toidukaupade hinnad ja korralik sissetulek põllumajandusettevõtjatele, tuleks ÜPP eelarve hoida vähemalt praegusel tasemel.
30.11.2010
KESKKONNA-, RAHVATERVISE- JA TOIDUOHUTUSE KOMISJONI ARVAMUS
põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonile
põllumajanduse tunnistamise kohta strateegiliselt tähtsaks sektoriks toiduga kindlustatuse tagamisel
( 2010/2112(INI) )
Arvamuse koostaja:
Sergio Berlato
ETTEPANEKUD
Keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjon palub vastutaval põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonil lisada oma resolutsiooni ettepanekusse järgmised ettepanekud:
1. kinnitab, et õigus toidule on üks põhilisi inimõigusi; juhib tähelepanu sellele, et kõigi liikmesriikide õigus toiduainetega kindlustatusele ja sõltumatusele toiduainetega varustamisel on Euroopa Liidus keskse tähtsusega ning et tuleb jätkuvalt pingutada nende õiguste tagamiseks ELis ja maailmas, arvestades et iga päev sureb 25 000 inimest nälga või näljast põhjustatud haigustesse ning et ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni andmetel on maailma rahvaarvu kasvamisel seitsmelt miljardilt 9,1 miljardile inimesele vaja 2050. aastaks suurendada toiduvarusid 70% võrra;
2. tunnistab, et toiduainetega kindlustatus ja toiduohutus on kaks teineteist täiendavat põhimõtet ja rõhutab, et sõltumatus toiduainetega varustamisel kujutab endast olulist panust toiduainetega kindlustatuse tagamisse, mis on alati tihedalt seotud kõrgete toiduohutuse standarditega;
3. rõhutab, et toiduainetega varustamise kindlus ei ole oluline mitte üksnes liikmesriikide, vaid ka arengumaade jaoks; kutsub Euroopa Liitu võtma kohustust aidata arengumaadel saavutada piisavat toiduainetega omavarustuse taset mitmekesisema toiduainetoodangu abil, et vabaneda sõltumisest monokultuuridest (kohv, kakao, banaanid jne), mille tootmine on sageli intensiivne ja ülimalt saastav ning mis sunnib neid peaaegu kogu vajalikku toitu importima;
4. tunneb suurt muret hiljutise finants- ja majanduskriisi mõju pärast, mis kõigi majandusvaldkondade rahaliste vahendite kahanemisele ning siit toiduahelale tulenevatele tõsistele tagasilöökidele vaatamata ei tohiks nõrgendada järelvalvet toiduainete ohutuse üle; palub komisjonil ja liikmesriikidel tugevdada praeguseid programme toiduohutuse tagamiseks liikmesriikides;
5. rõhutab, et toiduained peavad olema tarbijatele taskukohased ja tootjad peavad oma toodete eest saama mõistlikku hinda, mõistab hukka suurte jaemüüjate omavahelised kokkulepped ning nõuab meetmete võtmist sellise tegevuse lõpetamiseks ning toiduainete tootja- ja tarbijahindade kujundamise protsessi läbipaistvaks muutmiseks;
6. rõhutab vajadust peatada ja anda tagasikäik loomade ja inimeste toiduks vajalike kultuurtaimeliikide ja -sortide mitmekesisuse vähenemisele ja nende geneetilise baasi vaesumisele; nõuab tungivalt meetmete võtmist, et edendada teatud piirkondadele omaste traditsiooniliste kultuurtaimesortide tulemuslikku kasutamist ning toetada jätkusuutlikke, kohalike ja piirkondlike turgude ja tarbimisega seotud keskmise suurusega ja väiketootjaid;
7. tunneb muret selle pärast, et ülemaailmse toidukriisi ajal 2008. aastal saadi ka maailma kõigi aegade suurim nisusaak;
8. tunneb pahameelt ÜRO 2010. aasta aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumise järelduste pärast ning rõhutab, et arenenud riigid ei ole veel kaugeltki täitnud ametliku arenguabi osas võetud kohustusi;
9. tunnustab ÜRO 2010. aasta aastatuhande arengueesmärkide tippkohtumisel tutvustatud Maailmapanga algatust suurendada oma toetust põllumajandussektorile, et tõsta eeskätt vaesemates piirkondades sissetulekuid, tööhõivet ja toiduainetega kindlustatust;
10. nõuab ELis toiduohutuse kontrolli parandamist ja tugevdamist ning toetab järeldusi komisjoni aruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule, mis käsitleb toiduohutuse, loomatervishoiu ja loomade heaolu ning taimetervise valdkonna ametlike kontrollisüsteemide üldist rakendamist liikmesriikides ( KOM(2010)0441 ) ja milles kutsutakse kaaluma võimalust rakendada tihedas koostöös liikmesriikidega rida meetmeid kontrolli puudutava teabe kogumise, analüüsi ja esitamise tõhusamaks ning täielikumaks muutmiseks, et liikmesriikide asutused ja komisjon võiksid anda ELi kodanikele kõik tagatised kontrollisüsteemi tulemuslikkuse osas;
11. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tagama üldsuse juurdepääsu kontrollitulemusi puudutavale teabele, et suurendada läbipaistvust Euroopa tasandil;
12. rõhutab, et toiduainete tootmise tagamiseks vajab põllumajandussektor piisavaid kvaliteetse vee varusid ja peab seetõttu järgima häid põllumajandustavasid, et täita kõige kõrgemaid vee kvaliteedi ja kokkuhoiu nõudeid;
13. arvestades eeldatavat ülemaailmset toiduainete nõudluse kasvu ja sellest tulenevat survet loodusressurssidele, rõhutab vajadust täita toiduainetega kindlustatuse nõudeid ning samas tagada bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja võtta kiiresti käsile sellised keskkonna-probleemid nagu muldade vaesumine, bioloogilise mitmekesisuse kahanemine jms;
14. rõhutab vajadust edendada tarbijate teavitamise kampaania käivitamist, et tutvustada põllumajandustootjate ja -sektori pingutusi keskkonna kaitsmisel ja toiduainetega kindlustatuse tagamisel;
15. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama teadusuuringuid, eriti uue põlvkonna biokütuste, põllumajandusjäätmete tõhusa kasutamise, keskkonnasõbralike väetiste ja uute põllumajandustehnoloogiate vallas, millel oleks minimaalne mõju maakasutusele ja mis tugevdaksid ELile liidrirolli keskkonnakaitsealgatuste valdkonnas;
16. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tootlikkuse tõstmiseks täielikult ära kasutama seitsmenda teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammi pakutavaid võimalusi teaduse ja tehnoloogilise uuendustegevuse valdkonnas, järgides seejuures energiatõhususe ja säästlikkuse kriteeriume;
17. nõuab meetmeid, et parandada noorte koolitamist töökohtadel sellistes küsimustes nagu ELi toiduohutuse standardid, ning luua töötamisvõimalusi nõutava kvalifikatsiooniga isikutele, kusjuures peaeesmärk on sektoris tööhõive suurendamine;
18. peab oluliseks parandada toidu tarneahela korraldust, et vähendada toiduainete transpordi mõju keskkonnale ja edendada kohalike traditsiooniliste toiduainete turustamist;
19. märgib, et väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted on liikmesriikide ja liidu arengu ning majanduskasvu nurgakivi; rõhutab tootmisse tehtavate investeeringute stimuleerimise ja krediidi kättesaadavuse tähtsust;
20. rõhutab, et praegu kavandatavad stiimulid säästlike energiakultuuride kasvatamiseks ei tohiks kuidagi halvendada üldsuse toiduainetega kindlustatust;
21. rõhutab, et seemnemüüjate oligopolid hävitavad väikeste põllumajandusettevõtete jätkusuutlikkuse, kuna kinnistavad seemnete ja eriväetiste ostmisel nende sõltuvust vähestest suurettevõtetest;
22. märgib kahetsusega, et tihtipeale muudavad ELi eeskirjad traditsiooniliste seemnete ja sortide levitamise põhjendamatult raskeks ning takistavad tavapärast põllumajanduslike teadmiste ja töövõtete jagamist;
23. tunneb heameelt tuhandete põllumajandustootjate, keskkonnakaitserühmituste, teadlaste ja kodanike laialt levinud ettevõtmistest kohaliku geneetilise materjali kohapealseks säilitamiseks ja paljundamiseks; lisaks tuletab meelde, et eriti kliimamuutuse taustal on kohalikele tingimustele sobilik mitmekesine seemnematerjal toiduainetega kindlustatuse vajalik eeltingimus;
24. juhib tähelepanu sellele, et soovitav on keskenduda kohalikele ja piirkonna tarbijatele tootvate väikeste mahepõllumajandusettevõtete toetamisele ja tugevdamisele;
25. rõhutab mahepõllunduslike tootmisviiside tähtsust parema toiduga kindlustatuse saavutamisel kogu maailmas;
26. nõuab eritoetuse sisseviimist linnapiirkondade põllumajandusele, kuna sellel on mitmene positiivne mõju toiduainetega kindlustatuse, tööhõive, keskkonnahariduse, puhkuse ja linna kliima seisukohalt;
27. nõuab, et riiklik toetus põllumajandusele muudetaks sõltuvaks bioloogilist mitmekesisust soodustavatest ja pinnast säästvatest tootmisviisidest;
28. arvab, et on vaja kohalikele oludele sobivaid mitmekesiseid kultuure ja sorte, et tagada tulemuslik kohanemine kliimamuutuse ja selle tagajärgedega, nagu näiteks äärmuslike ilmastikutingimuste sagenemine ja kahjurite puhangud, ning et tuleb tugevdada pingutusi sellise geneetilise mitmekesisuse säilitamiseks;
29. kutsub liikmesriike üles arendama ja rakendama konkreetseid põllumajanduslikke meetmeid sisaldavaid programme, mille eesmärk on kliimamuutuse mõjude leevendamine ja nendega kohanemine;
30. rõhutab, et toiduainetega kindlustatuse säilitamiseks ja ELi 2020. aasta strateegia järgimiseks tuleb põllumajanduses toetada säästlikku ja tõhusat ressursikasutust ja uuendustegevust;
31. on seisukohal, et 2013. aasta järgne ühine põllumajanduspoliitika peaks tagama korraliku tasu ELi põllumajandustootjate pingutuste eest kvaliteetsete toiduainete tootmisel koos samaaegse loodusvarade säästva ja tõhusal kasutamisega;
32. arvab, et ühise põllumajanduspoliitika raames tuleb palju rohkem toetada kohalikke ja piirkondlikke põllumajandustootjaid, mis soodustaks bioloogilist mitmekesisust ja mahetootmist ning tooks palju kasu nii tarbijatele kui ka keskkonnale;
33. palub liikmesriikidel ja komisjonil anda tarbijatele hooajalisi ja piirkondlikke toite puudutavat objektiivse teavet ja koolitust; on seisukohal, et see toetaks põllumajandustootmist ja aitaks säilitada kohalikke hooldatud kultuurmaastikke, aitaks vältida pikki tarneteid ja tarbetuid süsinikdioksiidi heiteid ning tagaks tarbijatele värske ja kvaliteetse toidu;
34. tuletab meelde, et toit on väärtuslik ja piiratud ressurss, millel on oluline mõju tervisele, keskkonnale ja arengule; nõuab tungivalt, et komisjon teeks ELile ettepaneku võtta vastu terviklik toidupoliitika, mis valdkondliku lähenemise asemel koondaks ühe tervikliku poliitika alla küsimused, mida praegu käsitletakse killustatult;
35. on seisukohal, et Euroopa Toiduohutusametil on oluline roll kõigi toiduahelaga seotud ohtude hindamisel ja nendest teavitamisel osana rahva tervise ja heaolu kaitseks kavandatud meetmetest; loodab, et kõik liikmesriigid loovad Euroopa Toiduohutusametiga koostöö tegemiseks vastavad riiklikud asutused;
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
30.11.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
44
6
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Pilar Ayuso, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Julie Girling, Nick Griffin, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Jo Leinen, Corinne Lepage, Peter Liese, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Mario Pirillo, Pavel Poc, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Carl Schlyter, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Catherine Soullie, Salvatore Tatarella, Anja Weisgerber, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Marisa Matias, Judith A. Merkies, Bill Newton Dunn, James Nicholson, Alojz Peterle, Rovana Plumb, Bart Staes, Csaba Sándor Tabajdi, Giommaria Uggias, Thomas Ulmer
PARLAMENDIKOMISJONIS TOIMUNUD LÕPPHÄÄLETUSE TULEMUS
Vastuvõtmise kuupäev
1.12.2010
Lõpphääletuse tulemus
+:
–:
0:
34
3
1
Lõpphääletuse ajal kohal olnud liikmed
John Stuart Agnew, Richard Ashworth, Vasilica Viorica Dăncilă, Michel Dantin, Paolo De Castro, Albert Deß, Diane Dodds, Herbert Dorfmann, Lorenzo Fontana, Iratxe García Pérez, Sergio Gutiérrez Prieto, Peter Jahr, Elisabeth Jeggle, Elisabeth Köstinger, Stéphane Le Foll, Mairead McGuinness, James Nicholson, Rareş-Lucian Niculescu, Wojciech Michał Olejniczak, Georgios Papastamkos, Marit Paulsen, Britta Reimers, Ulrike Rodust, Alfreds Rubiks, Giancarlo Scottà, Czesław Adam Siekierski, Marc Tarabella
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed
Alejandro Cercas, Spyros Danellis, Bas Eickhout, Marian Harkin, Giovanni La Via, Véronique Mathieu, Maria do Céu Patrão Neves, Daciana Octavia Sârbu, Dimitar Stoyanov, Artur Zasada, Milan Zver
Lõpphääletuse ajal kohal olnud asendusliige/asendusliikmed (kodukorra art 187 lg 2)
Heide Rühle
