20. výročie Sacharovovej ceny: Za demokraciu, proti útlaku
Ľudské práva
2008-11-25 - 12:05
Anatolij Marčenko Alexander Dubček Aun Schan Su Ťij Taslima Nasrin Wei Ťing-šeng Oswaldo Payá Hauwa Ibrahim Alexander Milinkievič sníva o demokratickom Bielorusku Sudánsky právnik Sálih Mahmúd Muhammad Usmán pomáha obetiam občianskej vojny Viera v demokraciu a všeobecné ľudské práva môže byť dvojsečnou zbraňou.
Ich zástancovia často čelia diskriminácii, zastrašovaniu a dokonca fyzickému útoku.
Niektorí laureáti symbolizujú práve protest proti útlaku, náboženskému fundamentalizmu či nútenej práci v pracovných táboroch.
Anatolij Marčenko
Odhodlanie brániť ľudské práva a demokraciu môže byť otázkou života a smrti.
Sovietsky disident Anatolij Marčenko bol pôvodom ukrajinský robotník, z ktorého sa neskôr stal aktivista za ľudské práva.
Následkom toho strávil 20 rokov vo väzení a v pracovných táboroch, ktorých kruté podmienky neskôr opísal vo svojich knihách.
Spôsob, akým poukazoval na problémy s dodržiavaním ľudských práv v Sovietskom zväze, mali formu hladovky.
Jedna z nich sa mu v roku 1986 stala osudnou.
Vo väzení odmietal jedlo tri mesiace, zatiaľ čo vyzýval k prepusteniu všetkých politických väzňov v ZSSR.
Zomrel vo veku 48 rokov.
Je tak jediným laureátom, ktorý získal Sacharovovu cenu po smrti – v roku 1988.
Alexander Dubček
Prvý z dvoch Alexandrov - nositeľov Sacharovovej ceny - Alexander Dubček sa do histórie zapísal najmä po tom, čo sa stal prvým tajomníkom Ústredného výboru Komunistickej strany Československa.
Tento slovenský politik sa totiž stal tvárou reformného hnutia Pražskej jari v roku 1968.
Cieľom bolo pozmeniť štandardný sovietsky model socializmu a vytvoriť „socializmus s ľudskou tvárou“.
Parlament udelil Dubčekovi Sacharovovu cenu hneď po Nežnej revolúcii v roku 1989.
Aun Schan Su Ťij
V roku 1990 vyhrala barmská politická strana Národná liga za demokraciu všeobecné voľby.
Avšak namiesto toho, aby sa jej najvýznamnejšia členka stala predsedníčkou vlády, Aun Schan Su Ťij bola uväznená vládnucou vojenskou chuntou.
Režim tak chcel umlčať jej volanie po demokracii.
Odvtedy Su Ťij strávila viac ako 13 rokov v domácom väzení.
Vžime sa na chvíľu do jej situácie: nemôže cestovať, nemôže komunikovať s vonkajším svetom, je odlúčená od svojich detí a od manžela, ktorý zomrel v Anglicku, zatiaľ čo ona je stále v Barme.
Európsky parlament ocenil jej odvahu a oddanosť hodnotám demokracie a mieru v roku 1990.
Taslima Nasrin
„Každý, kto nebojuje dennodenne za svoju slobodu a život, si ich nezaslúži.“ Taslima Nasrin citovala tieto Goetheho slová v roku 1994, keď preberala Sacharovovu cenu.
Svoj život zasvätila boju proti útlaku žien a náboženskému fundamentalizmu v Bangladéši.
Napísala mnoho článkov, ktoré vyvolali zúrivú kritiku a hrozbu smrti zo strany náboženských fundamentalistov.
Po mnohých rokoch ohrozovania Nasrin požiadala Európsky parlament o pomoc.
Ten prostredníctvom uznesenia vyzval bangladéšsku vládu, aby zaistila jej bezpečnosť.
Keďže však aj naďalej čelila nebezpečenstvu, v roku 1999 bola prinútená opustiť svoju vlasť.
Momentálne žije v exile v Indii.
Wei Ťing-šeng
Kruté väzenské podmienky boli každodennou skúsenosťou čínskeho disidenta Weia Ťing-šenga, ktorý získal Sacharovovu cenu v roku 1996.
Hoci zo začiatku podporoval Maovu kultúrnu revolúciu, neskôr bol z nej sklamaný a stal sa zástancom demokracie a ľudských práv. V roku 1978 umiestnil na „Stenu demokracie“ v Pekingu plagát, na ktorom žiadal demokratizáciu Číny.
Po tejto a ďalších iných činnostiach ho obvinili zo sprisahania za účelom zvrhnutia vlády a poslali ho na 15 rokov do väzenia.
Slobodu si však užíval iba dva roky potom, ako ho v roku 1993 prepustili.
Pokračoval totiž v kritike nedostatočnej demokracie a opäť skončil za mrežami.
Kvôli podlomenému zdraviu a silnému medzinárodnému tlaku ho čínska vláda v roku 1997 prepustila.
Momentálne žije v USA.
Oswaldo Payá
Môžete zvíťaziť nad diktatúrou legálnym spôsobom?
Oswaldo José Payá Sardiñas by povedal áno.
Tento kubánsky aktivista nevytvoril armádu rebelov, aby bojoval proti režimu Fidela Castra.
Namiesto toho vytrvalo vyvíja tlak s cieľom reformovať kubánsky systém legálnou cestou.
V priebehu 90-tych rokov sa dvakrát pokúsil kandidovať do kubánskeho parlamentu.
Napriek negatívnej odozve vlády sa spolupodieľal na zakladaní projektu „Varela“, ktorý mal za cieľ zabezpečiť slobodu prejavu, slobodné pluralitné voľby a prepustenie všetkých politických väzňov.
Pod tieto požiadavky sa podpísalo približne 25 000 Kubáncov.
Napriek širokej podpore Havana nielen že ignorovala žiadosť o referendum, ale v marci 2003 odsúdila dve tretiny aktivistov (75 osôb) na dlhodobé odňatie slobody.
Oswaldo Payá získal Sacharovou cenu v roku 2002.
Hauwa Ibrahim
Amputácia ruky ako trest za krádež.
Ukameňovanie na smrť za cudzoložstvo.
Zdá sa vám, že takéto praktiky patria do stredoveku?
Nuž, nie tak úplne.
V severnej Nigérii, sa totiž stále uplatňuje extrémna forma islamského práva Šaríja.
Hauwa Ibrahim je jednou z mála právničiek bojujúcich za ľudské práva a proti náboženskému fundamentalizmu v tejto krajine.
V rámci výkonu svojej práce obhajovala niekoľko osôb, ktorým hrozil trest smrti či krutý fyzický trest.
Je tiež horlivou zástankyňou vzdelávania, ktoré považuje za spôsob posilnenia postavenia žien a za najlepšiu pomoc najchudobnejších.
Hauwa Ibrahim získala Sacharovovu cenu v roku 2005.
Alexander Milinkievič
Bielorusko je roky nazývané poslednou diktatúrou v Európe.
Laureát Sacharovovej ceny z roku 2006, Alexander Milinkievič, zasvätil svoj život premene tejto krajiny na demokratický štát plne rešpektujúci ľudské práva.
Alexander Milinkievič sa stal oficiálnym prezidentským kandidátom zjednotenej demokratickej opozície Bieloruska, a reprezentoval tak alternatívu voči režimu nastolenému Alexandrom Lukašenkom.
Voľby v roku 2006 vyhral práve Lukašenko.
Hoci EÚ vyhlásila, že tento výsledok bol dosiahnutý podvodom, Milinkievičovi sa podarilo získať podporu viac ako 6 % populácie.
Odvtedy bol pod rôznymi zámienkami opakovane väznený a zadržiavaný.
Sálih Mahmúd Muhammad Usmán
Štát Sudán sa stal synonymom nestability a utrpenia.
Napriek neustálemu nebezpečenstvu aj tu nájdeme odvážne osobnosti, ktoré pomáhajú obetiam občianskej vojny.
Jedným z nich je Sálih Mahmúd Muhammad Usmán.
Poskytuje právnu a lekársku pomoc tým, ktorých ľudské práva boli pošliapané.
Za tieto aktivity však zaplatil vysokú cenu.
Bol väznený sudánskou vládou viac ako sedem mesiacov a členovia jeho rodiny boli zabití alebo ich milície vyhodili z ich domovov.
Vo svojom boji za spravodlivosť však pokračuje aj naďalej - dnes z pozície poslanca Sudánskeho národného parlamentu.
Usmán získal Sacharovovu cenu v roku 2007.
20081120STO42659 Ľudské práva a zmierenie V jednote je sila!
Myslieť, písať a publikovať slobodne Slávnostné udeľovanie cien: videozáznam Všetko o Sacharovovej cene
SK
1
DIAPOPHOTO
20081124PHT43002.jpg
SK
2
DIAPOPHOTO
20081124PHT43004.jpg
SK
3
DIAPOPHOTO
20081124PHT42998.jpg
SK
4
DIAPOPHOTO
20081124PHT42990.jpg
SK
5
DIAPOPHOTO
20081124PHT42996.jpg
SK
6
DIAPOPHOTO
20081124PHT43000.jpg
SK
7
DIAPOPHOTO
20081124PHT42994.jpg
SK
8
DIAPOPHOTO
20081124PHT42992.jpg
SK
9
DIAPOPHOTO
20081124PHT42988.jpg
SK
13
LINK
/eplive/archive/multimediaav_page/1892-20051026MAV01890-TELEVISION/default_sk.htm
SK
14
LINK
/sakharov/default_sk.htm
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081027STO40639 0 NOT XML V0//SK
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081103STO41193 0 NOT XML V0//SK
-//EP//TEXT IM-PRESS 20081107STO41552 0 NOT XML V0//SK
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
