A7-0226/2011
14.6.2011
SPRÁVA
k prioritám energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky
(2011/2034(INI))
Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
Spravodajca: Francisco Sosa Wagner
PE 458.823v03-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA...........................................................................................................25
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín 30
STANOVISKO Výboru pre regionálny rozvoj .....................................................35
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE..............................................42
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
k prioritám energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky
( 2011/2034(INI) )
Európsky parlament,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Priority energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky – Koncepcia integrovanej európskej energetickej siete ( KOM(2010)0677 ),
– so zreteľom na pracovný dokument útvarov Komisie o hodnotení vplyvu s názvom Priority energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky – Koncepcia integrovanej európskej energetickej siete ( SEK(2010)1395 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Energia 2020 – Stratégia pre konkurencieschopnú, udržateľnú a bezpečnú energetiku ( KOM(2010)0639 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom EURÓPA 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu ( KOM(2010)2020 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Energia z obnoviteľných zdrojov: pokrok na ceste k dosiahnutiu cieľa na rok 2020 ( KOM(2011)0031 ),
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/EÚ z 23. apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie a o zmene a doplnení a následnom zrušení smerníc 2001/77/ES a 2003/30/ES
Ú. v.
ES L 140, 5.6.2009, s.
16. ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Analýza variantov prekročiť 20%-né zníženie emisií skleníkových plynov a posúdenie rizika úniku uhlíka ( KOM(2010)0265 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Plán prechodu na konkurencieschopné nízkouhlíkové hospodárstvo v roku 2050 ( KOM(2011)0112 ),
– so zreteľom na tretí legislatívny balík týkajúci sa vnútorného trhu v oblasti energetiky, ktorý má názov Energia pre Európu: skutočný trh a bezpečné zásobovanie
Ú. v.
EÚ L 211, 14.8.2009. ,
– so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 994/2010 z 20. októbra 2010 o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávky plynu
Ú. v.
ES L 295, 12.11.2010, s.
1. ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Európa efektívne využívajúca zdroje – hlavná iniciatíva v rámci stratégie Európa 2020 ( KOM(2011)0021 ),
– so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1364/2006/ES zo 6. septembra 2006, ktorým sa ustanovujú usmernenia pre transeurópske energetické siete a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 96/391/ES a rozhodnutie č. 1229/2003/ES
Ú. v.
ES L 262, 22.9.2006, s.
1. ,
– so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady ES č. 663/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje program na podporu oživenia hospodárstva udelením finančnej pomoci Spoločenstva na projekty v oblasti energetiky,
– so zreteľom na správu Komisie o realizácii transeurópskych energetických sietí v období rokov 2007 – 2009 ( KOM(2010)0203 ),
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. mája 2010 o mobilizácii informačných a komunikačných technológií na uľahčenie prechodu na energeticky efektívne nízkouhlíkové hospodárstvo,
– so zreteľom na oznámenie Komisie Európskej rade a Európskemu parlamentu pod názvom Energetická politika pre Európu ( KOM(2007)0001 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu s názvom Prioritný plán pre vzájomné prepojenie ( KOM(2006)0846 ),
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou, ktorou sa zrušuje smernica 2003/54/ES,
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh so zemným plynom, ktorou sa zrušuje smernica 2003/55/ES,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 25. novembra 2010 s názvom Na ceste k novej energetickej stratégii pre Európu na roky 2011 – 2020
Prijaté texty, P7_TA(2010)0441 . ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 15. decembra 2010 o revízii akčného plánu pre energetickú efektívnosť
Prijaté texty, P7_TA(2010)0485 . ,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. februára 2011
Prijaté texty, P7_TA(2011)0068 . o stratégii Európa 2020,
– so zreteľom na článok 194 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
– so zreteľom na článok 170 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, podľa ktorého má Únia povinnosť prispievať k zriadeniu a rozvoju transeurópskych sietí v oblastiach dopravných, telekomunikačných a energetických infraštruktúr,
– so zreteľom na článok 48 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre priemysel, výskum a energetiku a stanoviská Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín a Výboru pre regionálny rozvoj ( A7-0226/2011 ),
A. keďže našimi hlavnými výzvami v oblasti energetiky je vyrovnať sa so zmenou klímy, posilňovať energetickú bezpečnosť a sebestačnosť a zároveň znižovať celkové využívanie energie, ako aj dovoz fosílnych palív a závislosť na nich, diverzifikovať dodávateľov energie a energetické zdroje, dosiahnuť konkurencieschopný vnútorný trh s energiou a zabezpečiť univerzálny prístup k udržateľnej, cenovo dostupnej a bezpečnej energii,
B. keďže spoločná energetická politika na úrovni EÚ sa vytvára na základe spoločných cieľov v oblasti zabezpečenia neprerušenej fyzickej dostupnosti energetických produktov a služieb na trhu a za dostupné ceny pre všetkých spotrebiteľov (domácnosti aj priemysel),
C. keďže je potrebné zabezpečiť bezpečnosť dodávok a konsolidáciu solidarity medzi členskými štátmi v situáciách, keď sa členský štát musí vyrovnať s energetickou krízou,
D. keďže Lisabonská zmluva poskytuje osobitný právny základ pre rozvoj energetickej politiky EÚ, ktorá podporuje úspešné prepojenie energetických sietí medzi členskými štátmi cez vnútroštátne a regionálne hranice, potrebné na dosiahnutie ďalších cieľov EÚ v oblasti energetickej politiky a solidarity (fungovanie trhu s energiami, energetická efektívnosť a obnoviteľné zdroje energie, bezpečnosť dodávok energie a diverzifikácia energetických zdrojov a foriem dodávok),
E. keďže nedostatok včasnej modernizácie, zlepšenia, prepojenia a úpravy energetickej infraštruktúry Únie na účely udržateľnejšieho a účinnejšieho modelu výroby, prenosu a spotreby energie by mohol ohroziť schopnosť splniť energetické a klimatické ciele na rok 2020, a to najmä ciele začlenenia a zvyšovania podielu zdrojov obnoviteľnej energie, a oslabiť dlhodobý cieľ EÚ znížiť emisie skleníkových plynov o 80 až 95 %,
F. keďže v zmysle oznámenia Komisie s názvom Priority energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky – Koncepcia integrovanej európskej energetickej siete bude v nasledujúcom desaťročí na financovanie požiadaviek energetickej infraštruktúry potrebných 200 miliárd EUR a keďže túto sumu musia poskytnúť členské štáty,
G. keďže investičné plánovanie infraštruktúry a rozhodnutia s ním spojené musia byť podporené dlhodobými scenármi, v ktorých sa zohľadnia očakávané výsledky a ďalšie potreby technického rozvoja,
H. keďže ďalšie začleňovanie zdrojov obnoviteľnej energie bude vyžadovať určité úpravy európskej energetickej infraštruktúry na úrovni prepravy aj distribúcie,
I. keďže na dosiahnutie konkurencieschopných cien energie, bezpečnosti dodávok a udržateľnosť, ako aj efektívne rozsiahle zavádzanie obnoviteľnej energie, je potrebný otvorený, transparentný, integrovaný a konkurencieschopný trh EÚ s energiami a keďže dokončenie takéhoto trhu je stále dôležitou výzvou pre všetky členské štáty,
J. zohľadňujúc kľúčový význam včasného a úplného vykonávania platných právnych predpisov vrátane regulačnej činnosti, ktorá sa vyžaduje v treťom balíku pre vnútorný trh s energiou, a príslušného oznamovania investícií do energetickej infraštruktúry počas rozhodovania Súdneho dvora
Vec C-490/10 Parlament/ Rada, o nariadení č. 617/2010 o oznamovaní investičných projektov v oblasti energetickej infraštruktúry. , aby bolo možné získať prehľad o možných nedostatkoch v dopyte a ponuke, ako aj o prekážkach brániacich investíciám;
K. keďže kapacita prepojenia medzi členskými štátmi je stále nedostatočná v jednej tretine Únie vzhľadom na 10 % cieľ prepojenia stanovený na zasadnutí Európskej rady v roku 2002 a keďže niektoré členské štáty a regióny sú aj naďalej izolované a závislé od jediného dodávateľa, čo zabraňuje skutočnému začleneniu trhov, likvidity a energetických tokov,
L. keďže v oblasti energetických infraštruktúr by sa mali zohľadniť aj osobitné požiadavky prírodných ostrovov a najvzdialenejších regiónov, ako napríklad Kanárskych ostrovov, Madeiry a najvzdialenejších francúzskych regiónov (RUP),
M. keďže v juhovýchodnej Európe je energetická prepravná sieť redšia než v ostatných častiach kontinentu,
N. keďže alternatívne dodávateľské a tranzitné trasy a nové prepojenia majú význam z hľadiska zabezpečenia fungujúcej solidarity medzi členskými štátmi,
O. keďže je potrebné venovať osobitnú pozornosť projektom, ktoré ešte neboli dokončené, a ktoré sa v súlade s rozhodnutím Európskeho parlamentu a Rady č. 1364/2006/ES zo 6. septembra 2006, ktorým sa ustanovujú usmernenia pre transeurópske energetické siete a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 96/391/ES a rozhodnutie 1229/2003/ES, v EÚ považujú za prioritné,
P. keďže tretím energetickým balíkom sa vytvoril právny rámec, ktorým sa môže zvýšiť konkurencieschopnosť na trhu s energiou,
Q. keďže v súčasnosti plánované energetické infraštruktúry musia byť v súlade s potrebami trhu a s dlhodobými klimatickými a energetickými cieľmi EÚ a ich vykonávaním v jednotlivých vnútroštátnych energetických politikách, pričom prioritné sú tie energetické zdroje, ktoré nevyžadujú žiadne spoločenské ani environmentálne náklady,
R. keďže je potrebné posilnenie investícií do prepravných kapacít v oblasti plynu a elektrickej energie a zároveň je potrebné dodržiavať energetické ciele EÚ 20-20-20 a nové ciele v oblasti vysoko bezuhlíkového energetického prostredia po roku 2020,
S. keďže budovanie energetickej infraštruktúry má vzhľadom na plnenie cieľov Strategického plánu pre energetické technológie (SET) strategický význam,
T. keďže energetická efektívnosť poskytuje silný a hospodárny nástroj na dosiahnutie budúcnosti s udržateľnými zdrojmi energie, znižovaním dopytu po energii môže znižovať aj závislosť od vývozu a premiestňovanie elektrární z dôvodu stúpajúcich nákladov a prostredníctvom inteligentných investícií do existujúcich a nových infraštruktúr môže znížiť potrebu verejného a súkromného investovania do energetickej infraštruktúry,
U. keďže inteligentné sústavy sú významnou príležitosťou na vytvorenie efektívnej väzby medzi výrobou energie, jej prenosom, distribúciou a odberateľmi, čím sa umožní rozumne spotrebúvať energiu, a tým zvyšovať energetickú efektívnosť,
V. keďže posilnením kapacít prepojenia medzi plynárenskými sústavami na juhozápadnej osi v severo-južnom koridore sa umožní, aby kapacity dodávok skvapalneného zemného plynu (LNG) a kapacity podzemných zásob Pyrenejského polostrova prispievali k bezpečnosti dodávok v EÚ, a urobí sa dôležitý krok smerom k skutočne integrovanému vnútornému trhu s energiou,
W. keďže zdĺhavé povoľovacie postupy a nedostatočná koordinácia medzi administratívnymi orgánmi môžu mať za následok výrazné omeškania a dodatočné náklady, najmä v prípade cezhraničných projektov,
X. keďže zdĺhavé postupy povoľovania a nedostatok metodík na priraďovanie nákladov a nástrojov na rozdeľovanie ziskov a nákladov projektov cezhraničnej energetickej infraštruktúry sú hlavnými prekážkami ich rozvoja,
Y. keďže sa musí zaručiť kvalitná verejná diskusia a riadne sa musia zohľadniť európske právne predpisy v oblasti životného prostredia,
Z. keďže pri vytváraní integrovaného, konkurencieschopného a na zákazníka orientovaného vnútorného trhu s energiou zohrávajú dôležitú úlohu regulačné orgány,
AA. keďže základom financovania energetickej infraštruktúry musia zostať trhové nástroje a keďže na financovanie určitých projektov, ktoré nie sú výslovne komerčne úspešné, sa bude transparentne a s osobitným prístupom ku konkrétnemu prípadu požadovať obmedzené množstvo verejných financií, pričom sa zabezpečia rovnaké podmienky na európskom vnútornom trhu, zaručí sa bezpečnosť dodávok, zabráni sa narušeniu hospodárskej súťaže a podporí sa účinná integrácia obnoviteľnej energie,
AB. keďže je potrebné čo najskôr realizovať rozsiahle investície,
AC. keďže dôležitú úlohu zohrávajú regionálne orgány, ktoré sú z dôvodu zodpovednosti za množstvo činností súvisiacich so všeobecným aj regionálnym plánovaním, udeľovaním povolení a oprávnení pre veľké projekty infraštruktúry, investície, verejné obstarávanie, výrobu a z dôvodu úzkeho vzťahu k spotrebiteľom hlavnými subjektmi v oblasti energie,
I. Strategické plánovanie energetickej infraštruktúry
1. zdôrazňuje, že verejné orgány majú všestrannú zodpovednosť za službu verejným záujmom tým, že plnia ciele spoločnosti a environmentálne ciele, za rozvoj energetickej infraštruktúry by však mal byť aj naďalej zodpovedný správne regulovaný trh;
2. zdôrazňuje kľúčový význam včasného, správneho a úplného vykonávania platných právnych predpisov vrátane regulačnej činnosti, ktorá sa vyžaduje v treťom balíku pre vnútorný trh s energiou s cieľom dosiahnuť integrovaný a konkurencieschopný európsky vnútorný trhu najneskôr do roku 2014;
3. je presvedčený, že na plné využitie výhod novej infraštruktúry je potrebný prístup na úrovni EÚ – vypracovaný v spolupráci so všetkými zúčastnenými stranami – a zdôrazňuje potrebu vypracovať doplnkovú harmonizovanú metódu výberu projektov infraštruktúry v súlade s rozvojom a pravidlami vnútorného trhu; domnieva sa, že táto metóda by mala zohľadňovať európske a regionálne hľadiská s cieľom odstrániť nezrovnalosti a optimalizovať sociálno-ekonomické a environmentálne vplyvy,
4. zdôrazňuje, že plánovanie projektov energetickej infraštruktúry by malo byť v plnej miere v súlade so zásadou prevencie; akčné plány by mali podliehať dôkladným environmentálnym hodnoteniam vplyvu na individuálnom základe, pričom sa zohľadnia miestne a regionálne environmentálne podmienky;
5. zdôrazňuje potrebu zabezpečiť primeraný stupeň bezpečnosti dodávok energie pre EÚ a vytvoriť priaznivé vzťahy s dodávateľskými a tranzitnými krajinami mimo EÚ prostredníctvom spolupráce v rámci regionálnych a globálnych prepravných sústav dodávok energie;
6. zdôrazňuje, že referenčný scenár používaný na hodnotenie energetickej infraštruktúry pre rok 2020 musí byť transparentný a v súlade s celkovými cieľmi energetickej politiky, ktoré sú stanovené v článku 194 Zmluvy o fungovaní EÚ, a s plánom EÚ na rok 2050 a ďalšími politikami EÚ (napr. v oblasti dopravy, budov a systému obchodovania s emisiami – ETS) vrátane politík energetickej efektívnosti, ktoré majú priniesť plnenie cieľa 20 % úspory energie (najmä plánu pre energetickú efektívnosť), s potenciálnym dosahom technologického pokroku, najmä v oblasti obnoviteľnej energie, a zvyšovaním dôležitosti elektrických vozidiel a realizáciou inteligentných sústav a iniciatív „inteligentné mestá a regióny”;
7. podporuje urýchlené spustenie partnerstva pre inovácie Inteligentné mestá a vyzýva príslušných partnerov, ktorí sú zapojení do postupov plánovania v oblasti udržateľného mestského rozvoja, aby lepšie propagovali a využívali výhody, ktoré môžu priniesť iniciatívy JESSICA a ELENA v záujme investícií do udržateľnej energie na miestnej úrovni, s cieľom pomôcť mestám a regiónom začať realizovať životne dôležité investičné projekty v oblasti energetickej efektívnosti, čistého spaľovania a obnoviteľných zdrojov energie a udržateľnej mestskej dopravy; poukazuje okrem toho na potenciál cezhraničnej finančnej pomoci medzi susediacimi krajinami v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva (ENPI);
8. zdôrazňuje potrebu realizácie súčasných politík a nariadení, aby sa lepšie využívala existujúca energetická infraštruktúra v prospech európskych spotrebiteľov; vyzýva Komisiu a Agentúru pre spoluprácu energetických regulátorov (ACER), aby prísnejšie monitorovali vnútroštátne vykonávanie pravidiel, ako napríklad pravidiel súvisiacich so zásadou „využívať alebo stratiť“;
9. zdôrazňuje, že na základe poradia dôležitosti a v záujme nákladovej efektívnosti treba určiť, kde by sa dala prostredníctvom politík energetickej efektívnosti zminimalizovať infraštruktúra, kde by sa existujúca vnútroštátna a cezhraničná infraštruktúra dala zlepšiť či zmodernizovať a kde treba a dá sa nová infraštruktúra vybudovať pozdĺž existujúcej energetickej alebo dopravnej infraštruktúry;
10. domnieva sa, že zníženie spotreby energie a znečisťujúcich emisií a zvýšenie energetickej efektívnosti možno dosiahnuť vykonávaním programov lepšej energetickej efektívnosti v budovách a v oblasti dopravy;
11. zdôrazňuje dôležitosť určenia možných budúcich nedostatkov v dopyte po energii a dodávkach energie, ako aj možných budúcich nedostatkov vo výrobnej a prenosovej infraštruktúre;
12. zdôrazňuje dôležitosť harmonizácie štruktúry trhu EÚ a vývoja spoločných európskych sústav infraštruktúr s cieľom zabezpečiť riadenie vnútorných európskych prepojení a prepojení s tretími krajinami;
13. domnieva sa, že budovanie elektroenergetickej infraštruktúry medzi EÚ a tretími krajinami, a v niektorých prípadoch existujúca elektroenergetická infraštruktúra, môže priniesť riziko úniku uhlíka alebo ho v existujúcich prípadoch zvýšiť; vyzýva Komisiu, aby, keď je to potrebné, vyhodnocovala túto možnosť a predkladala opatrenia na efektívne riešenie tejto problematiky zo strany EÚ, napríklad vyžadovaním súladu so smernicou 2009/28/ES o obnoviteľnej energii;
14. vyzýva prevádzkovateľov sietí, regulačné orgány vrátane Agentúry pre spoluprácu energetických regulátorov a Komisiu, aby v spolupráci s prevádzkovateľmi sietí a orgánmi v tretích krajinách vytvorili potrebné podmienky na zabezpečenie kompatibility medzi elektroenergetickou infraštruktúrou EÚ a infraštruktúrou v tretích krajinách, s cieľom zvýšiť energetickú bezpečnosť členských štátov;
15. zdôrazňuje, že by sa mal klásť dôraz nielen na cezhraničné projekty, ale aj na vnútorné prenosové sústavy, ktoré sú pre integráciu energetických trhov nevyhnutné, na integráciu výroby obnoviteľnej energie a bezpečnosť systému, na zánik energetických ostrovov a odstránenie vnútorných prekážok, ktoré vplývajú na európsku energetickú sústavu ako celok; zdôrazňuje význam riadneho zohľadňovania najvzdialenejších regiónov a ich potrieb;
16. zdôrazňuje potrebu novej infraštruktúry, ktorá skoncuje s tzv. energetickými ostrovmi a závislosťou od jedného dodávateľa a zvýši bezpečnosť dodávok;
17. víta úsilie Komisie presadzovať regionálnu spoluprácu a žiada o ďalšie pokyny k takýmto regionálnym iniciatívam;
18. zdôrazňuje, že spolupráca medzi obcami a regiónmi na národnej a európskej úrovni prispieva k odstraňovaniu energetických ostrovov, dokončovaniu vnútorného trhu s energiou a vykonávaniu projektov energetickej infraštruktúry; zastáva názor, že cieľ politiky súdržnosti Európska územná spolupráca, ako aj makroregionálne stratégie môžu rozšíriť možnosti spolupráce pre cezhraničné projekty v záujme dosiahnutia efektívneho a inteligentného prepojenia medzi nekonvenčnými miestnymi a regionálnymi zdrojmi energie a veľkými energetickými sieťami; zdôrazňuje skutočnosť, že vhodná koordinácia projektov infraštruktúry môže zaručiť najlepší možný pomer nákladov a prínosov a zabezpečiť maximálnu efektívnosť finančných prostriedkov EÚ; v tejto súvislosti sa domnieva, že by sa mala zlepšiť regionálna spolupráca, a to najmä s cieľom zabezpečiť náležité prepojenie medzi určenými prioritami a európskymi regiónmi;
19. žiada Komisiu a členské štáty, aby zaviedli opatrenia, ktorými sa zabezpečí stimulovanie prevádzkovateľov prepravnej sústavy na vykonávanie skúmania v oblasti možných prepojení z regionálneho alebo európskeho hľadiska a to, aby ich investičné plány vychádzali zo sociálno-ekonomických vplyvov energetických prepojení, a nielen z čisto hospodárnosti projektov, čím sa zabráni nedostatočnému investovaniu do prenosových kapacít;
20. vyzýva Komisiu, aby do konca roka 2011 predložila navrhované riešenia kompromisov, na ktoré upozornil európsky koordinátor Georg Wilhelm Adamowitsch vo svojej tretej výročnej správe z 15. novembra 2010, napríklad kompromisov medzi naliehavou potrebou vybudovania novej infraštruktúry a prísnymi pravidlami ochrany životného prostredia;
21. požaduje prijatie krokov na zabezpečenie súladu s medzinárodnými dohodami, napríklad s dohovorom z Espoo, pred spustením alebo ďalším rozvojom cezhraničných projektov, a v súvislosti s rozširovaním energetických sietí upozorňuje na potrebu podporovať užšiu spoluprácu, predovšetkým medzi Ruskom a Bieloruskom a pobaltskými štátmi, a teda aj rozvíjať dialóg medzi EÚ a Ruskom o energetike, predovšetkým v záujme dosiahnutia cieľa energetickej bezpečnosti pre členské štáty a regióny EÚ;
22. upozorňuje na možnosti, ktoré pre vývoj a zintenzívnenie projektov cezhraničnej energetickej infraštruktúry, a to najmä tých, ktoré súvisia s obnoviteľnou energiou, predstavujú existujúce dohody o regionálnej spolupráci v EÚ a naliehavo vyzýva, aby sa nástroje regionálnej spolupráce (Euregios, EGTC) využívali na tento účel;
23. víta rozhodnutie Komisie zaviesť pre európske jadrové elektrárne záťažové testy; domnieva sa, že na neustále zlepšovanie bezpečnostných noriem v Európe sú najdôležitejšie budúce legislatívne iniciatívy, v ktorých sa stanoví spoločný rámec pre jadrovú bezpečnosť;
24. zastáva názor, že je potrebné rozšíriť a ďalej prepracovať regionálne iniciatívy, keďže práve tie sú najužšie previazané s činnosťou energetickej sústavy v jednotlivých regiónoch (napr. štruktúrou regionálnych zdrojov výroby, veternou energiou, obmedzeniami siete a dostupnosťou energetických zdrojov);
25. naliehavo vyzýva Komisiu, aby posúdila možnosť začlenenia prioritných projektov do energetickej infraštruktúry, ktorými by sa zvýšili bezpečnosť a zabezpečenie existujúcich hlavných energetických infraštruktúr v Európe (ropovody a plynovody, elektroenergetické sústavy, jadrové elektrárne, terminály LNG atď.) v oblasti nehôd alebo prírodných či človekom spôsobených katastrof;
II.
Komplexný scenár rozvoja infraštruktúry
26. domnieva sa, že v 10-ročnom pláne rozvoja siete (Ten-Year Network Development Plan – TYNDP) sa identifikujú podstatné projekty elektrickej a plynárenskej infraštruktúry a mal by prispieť k stanoveniu priorít výberu projektov európskeho významu, ktoré by sa mali vypracovať v záujme dosiahnutia energetických a klimatických cieľov EÚ bez toho, aby došlo k zásahom do fungovania vnútorného trhu; v tejto súvislosti zastáva názor, že by sa mala zvážiť kapacita prepojení na rovnakej úrovni ako v prípade cieľov 20-20-20 a následne by sa sieť TYNDP mala považovať za nástroj na sledovanie súladu s 10 % cieľom prepojení;
27. vyzýva Komisiu, aby s cieľom zabezpečiť lepšie riadenie budúceho plánovania elektrickej a plynovej infraštruktúry EÚ predložila konkrétny návrh na zlepšenie transparentnosti a účasti verejnosti na určovaní priorít EÚ v rámci procesu širšej účasti zainteresovaných strán (do ktorého sa zapoja, napríklad odvetvie energie, nezávislí odborníci, spotrebiteľské organizácie a MVO); domnieva sa, že najdôležitejšie na zabezpečenie tejto účasti je zverejnenie technických údajov plánovania;
28. domnieva sa, že je potrebné venovať pozornosť energetickým infraštruktúram EÚ, ktoré vlastnia zahraničné spoločnosti alebo ich pobočky bez transparentnej riadiacej štruktúry a na ktoré majú veľký vplyv zahraničné vlády; vyzýva Komisiu, aby predložila návrhy na zavedenie primeraných právnych a inštitucionálnych opatrení v tomto zmysle, a to najmä pokiaľ ide o prístup k verejnému financovaniu EÚ;
29. domnieva sa, že TYNDP prispieva k základom kontinuálneho programu rozvoja európskej plynovodnej a elektrickej prenosovej infraštruktúry v rámci dlhodobej európskej plánovacej perspektívy, ktorý bude monitorovať ACER a Komisia pri zohľadnení príslušných ustanovení tretieho balíka pre vnútorný trh;
30. zdôrazňuje, že tento prístup zdola nahor je potrebné doplniť o dobre štruktúrovaný pohľad zhora nadol s európskym rozmerom;
31. zdôrazňuje, že podpora budovania prenosovej a distribučnej infraštruktúry v záujme efektívnej a inteligentnej integrácie obnoviteľnej energie, ako aj integrácie nových využití elektrickej energie, najmä elektrických alebo dobíjateľných hybridných vozidiel, má kľúčový význam pre úspešné dosiahnutie celkových energetických cieľov; víta skutočnosť, že budúca európska energorozvodná supersieť a pilotné projekty schválené na Florentskom fóre sú považované za prioritu; žiada Komisiu, aby uskutočnila konzultácie so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami zamerané na urýchlenie určenia elektroenergetických diaľnic ako integrovanej sústavy infraštruktúr založenej na uzloch s cieľom optimalizovať prepojenosť, odolnosť systému, operačnú flexibilitu a znižovať náklady bez vylúčenia akéhokoľvek širšieho európskeho geografického územia; vyzýva Komisiu, aby do polovice roku 2014 predložila Parlamentu koncept, ktorý čo najúplnejšie rieši osobitné potreby vyplývajúce z prenosu energie z obnoviteľných zdrojov;
32. pripomína, že zemepisné prekážky, ktoré sú ostrovom a horám bytostne vlastné, výrazne sťažujú ich začlenenie do energetickej siete EÚ; vyzýva preto Komisiu, aby zohľadnila rôzne danosti v regiónoch a zamerala sa vyslovene na regióny s osobitnými geografickými a demografickými črtami, ako sú ostrovy, horské oblasti a regióny s nízkou hustotou obyvateľstva, aby sa tak dosiahla výraznejšia diverzifikácia zdrojov energie a propagácia obnoviteľných zdrojov energie v záujme zníženia závislosti na dovoze energie; naliehavo žiada Komisiu, aby medzi svoje priority pre rok 2020 v oblasti energetickej infraštruktúry zaradila osobitnú situáciu ostrovných energetických systémov;
33. zdôrazňuje, že existuje potreba prierezovej súdržnosti politiky vzhľadom na energetické infraštruktúry a ich vzťah k rámcu pre námorné priestorové plánovanie, čo by bolo takisto prospešné pre zapracovanie projektov veľkých pobrežných veterných parkov do celkovej stratégie;
34. pripomína však Komisii, že treba podporiť každý členský štát, ktorý chce byť výrobcom, ako aj spotrebiteľom udržateľnej energie, a to z bezpečnostných aj hospodárskych dôvodov;
35. tvrdí, že rozvoj regionálnej výroby energie je významný spôsob, ako zaručiť energetickú sebestačnosť v rôznych častiach Európy, najmä v baltskom regióne, ktorý je naďalej izolovaný a závislý na jedinom zdroji zásobovania; konštatuje, že regióny môžu využívať široké spektrum zdrojov vrátane možností, ktoré ponúkajú prírodné zdroje, a že budúcim cieľom by malo byť využívať tieto zdroje v plnej miere v záujme diverzifikácie výroby energie;
36. schvaľuje význam efektívnych plynových infraštruktúr pri posilňovaní diverzifikácie a bezpečnosti dodávok, zlepšovaní fungovania vnútorného trhu s energiou, a teda pri znižovaní energetickej závislosti a súčasnom dodržiavaní potreby radikálne znížiť emisie v odvetví energetiky do roku 2050; poukazuje na potrebu správnej realizácie dodatočných požiadaviek na pružnosť plynovej infraštruktúry, najmä s cieľom zabezpečiť spätný tok a prepojenia, a zdôrazňuje, že treba rozvinúť plynovú infraštruktúru pri plnom zohľadnení prínosu terminálov LNG/ CNG, prepravných lodí a skladovacích zariadení, ako aj vývoja splyňovanej biomasy a bioplynu;
37. víta oznámenie Komisie, že zemný plyn zohráva dôležitú úlohu ako záložné palivo; zdôrazňuje však, že aj ostatné formy energie a zariadenia na skladovanie energie prevezmú túto úlohu, ak sa má zabezpečiť bezpečnosť dodávok; zdôrazňuje skutočnosť, že široký energetický mix je stále základom bezpečných, nákladovo efektívnych dodávok energie;
38. poznamenáva, že na rozdiel od všetkých ostatných investícií do infraštruktúry, ktoré EÚ plánuje stimulovať, plynové prepojenia a skladovanie podľa nariadenia o bezpečnosti dodávok plynu z roku 2009 predstavujú povinnú infraštruktúru; žiada Komisiu, aby prehodnotila, či je potrebné financovať niektoré zlepšovania infraštruktúry z EÚ požadované v rámci nariadenia z roku 2009;
39. zdôrazňuje, že ani jeden región členských štátov EÚ vrátane ostrovných regiónov by nemal zostať izolovaný od európskych plynových a elektrických sietí po roku 2015 ani mať ohrozenú svoju energetickú bezpečnosť z dôvodu nedostatočných príslušných prepojení;
40. naliehavo vyzýva Komisiu, aby vyhodnotila rozvoj infraštruktúry pre nekonvenčné zdroje plynu a aby zohľadnila právne otázky, posudzovanie životného cyklu, dostupné zásoby, vplyv na životné prostredie a hospodársku životaschopnosť; žiada Komisiu, aby na základe zásady rovnakého zaobchádzania so zdrojmi primárnej energie uskutočnila podrobné hodnotenie možných prínosov a rizík využívania nekonvenčných zdrojov plynu v EÚ;
41. domnieva sa, že hoci dekarbonizácia hospodárstva povedie k progresívnemu poklesu využívania fosílnych energií, ropa zostane podstatnou súčasťou dodávok energie EÚ ešte mnoho rokov, a preto sa musí zachovať konkurencieschopná európska preprava ropy a infraštruktúra rafinovania počas prechodu s cieľom zabezpečiť bezpečné a dostupné dodávky výrobkov pre spotrebiteľov EÚ;
42. zdôrazňuje význam plánovania integrovanej energetickej infraštruktúry pre poľnohospodárske a drobné vidiecke zdroje energie, aby sa uprednostnila decentralizovaná výroba energie, účasť na trhu a rozvoj vidieka; zdôrazňuje význam prioritného prístupu k prepojeniu obnoviteľných zdrojov, ako sa uvádza v smernici EÚ 2009/28/ES;
43. zdôrazňuje význam infraštruktúry na distribučnej úrovni a významnej úlohy angažovaných spotrebiteľov a prevádzkovateľov rozvodných sietí počas integrácie decentralizovaných energetických produktov a opatrení na zvýšenie účinnosti na strane dopytu do systému; zdôrazňuje, že udelenie vyššej priority riadeniu na strane dopytu a výrobe energie na strane dopytu by výrazne posilnilo integráciu decentralizovaných zdrojov energie a znamenalo posun k dosiahnutiu celkových cieľov energetickej politiky; verí, že toto sa vzťahuje aj na projekty vnútroštátnej infraštruktúry, ktoré majú pozitívne vplyvy mimo vnútroštátnych hraníc, pokiaľ ide o dodávku alebo prepojenie vnútorného trhu s energiou;
44. naliehavo vyzýva Komisiu, aby do roku 2012 predložila konkrétne iniciatívy na podporu rozvoja kapacít uskladňovania energie (vrátane viacúčelových zariadení pre plyn/vodík, inteligentných batérií využívajúcich spätný tok v elektrických vozidlách, prečerpávacích vodných elektrární, decentralizovaného skladovania bioplynu, vysokoteplotných solárnych zariadení, zariadení na skladovane stlačeného vzduchu a iných technológií); navrhuje, aby Komisia zhodnotila ďalšie iniciatívy na skladovanie energie s cieľom maximalizovať integráciu obnoviteľných zdrojov energie;
45. domnieva sa, že modernizácia a zlepšovanie efektívnosti mestských vykurovacích a chladiacich sietí musí byť pre EÚ prioritou, ktorá by sa mala podporovať v súvislosti s preskúmaním existujúceho finančného rámca a budúcim finančným výhľadom a v nej aj odrážať;
46. víta projekty týkajúce sa zachytávania CO 2 , dopravy a skladovania, ktoré do dnešnej doby vznikli; vyzýva však Komisiu, aby prioritne vypracovala strednodobú správu, ktorá bude obsahovať technické aj hospodárske hľadisko a v ktorej zhodnotí výsledky dosiahnuté využívaním experimentálnych technológií zachytávania a skladovania uhlíka pre uhoľné elektrárne, ktoré boli dotované EÚ;
47. naliehavo vyzýva Komisiu, v spolupráci so všetkými príslušnými zainteresovanými stranami, relevantnými prevádzkovateľmi sietí a trhovými hospodárskymi subjektmi, aby kriticky posúdila a v prípade potreby preskúmala číselné údaje o investičných potrebách uvedené v oznámení o prioritách v oblasti energetickej infraštruktúry, najmä vo vzťahu k znižovaniu dopytu prostredníctvom opatrení na dosiahnutie energetickej účinnosti, a žiada ju, aby Radu a Parlament informovala o pravdepodobne potrebných investíciách a výške budúceho financovania z EÚ;
48. poznamenáva, že popri kapitálových a prevádzkových nákladoch sú značné environmentálne náklady spojené s budovaním a prevádzkovaním projektov energetickej infraštruktúry a ich vyraďovaním z prevádzky; zdôrazňuje, že je dôležité zohľadniť tieto environmentálne náklady v analýze nákladov a prínosov uplatnením prístupu založeného na výpočte nákladov počas životného cyklu;
49. domnieva sa, že prevádzkovateľ prepravnej sústavy by mal dať všetky prenosové trasy k úplnej dispozícii trhu, a tak zabrániť obmedzeniu prenosovej kapacity pre cezhraničné vyrovnanie, a pod., pričom táto požiadavka sa musí ustanoviť v záväzných právnych predpisoch na základe súčasných usmernení Skupiny európskych regulátorov pre elektrinu a plyn (ERGEG) o osvedčených postupov;
50. podporuje posilnenú spoluprácu medzi členskými štátmi s cieľom vytvoriť regionálne regulačné orgány pre viaceré členské štáty; víta podobné iniciatívy s cieľom vytvoriť jednotných regionálnych prevádzkovateľov prenosových/prepravných sústav;
51. vyzýva Komisiu a agentúru ACER, aby splnili úlohu vytvoriť do roku 2014 spoločný európsky vnútrodenný trh, keďže by to umožnilo voľnú výmenu právomocí na všetky prenosové prepojenia medzi krajinami a/alebo rozličnými cenovými oblasťami;
III.
Inteligentné sústavy
52. je presvedčený, že energetické infraštruktúry by sa mali viac orientovať na koncového odberateľa, pričom by sa mali výraznejšie zameriavať na interakciu medzi kapacitou distribučnej sústavy a spotrebou, pričom zdôrazňuje, aká je potrebná obojsmerná energia a informačné toky v reálnom čase; poukazuje na výhody novej plynárenskej a elektrickej sústavy, ktorej súčasťou sú účinné technológie, zariadenia a služby, napríklad inteligentné meradlá, inteligentné sústavy a interoperabilné služby správy energie na strane dodávky a dopytu prevádzkované IKT, ktoré v sebe zahŕňajú vývoj inovatívnych a dynamických vzorcov na výpočet cien a systémy zohľadňujúce dopyt, z ktorých budú profitovať spotrebitelia;
53. poznamenáva, že s energetickou infraštruktúrou súvisia značné riziká vrátane operačného rizika (napr. preťaženie, diskontinuita dodávok), prírodného rizika (napr. zemetrasenia a záplavy), environmentálneho rizika (napr. znečistenie a strata biotopov a biodiverzity) alebo rizika spôsobeného ľudskou činnosťou/politického rizika (napr. bezpečnostné riziko a terorizmus); požaduje preto, aby sa vykonávali rozhodnutia týkajúce sa rozvoja inteligentných sústav, ako stanovuje smernica ES 2008/114 o kritických infraštruktúrach; navrhuje, aby členské štáty vypracovali mapu rizík ako nástroj na prijímanie rozhodnutí a sledovanie výsledkov realizácie inteligentných sústav v záujme zlepšenia prepojiteľnosti sústav;
54. kladie dôraz na potrebu podporovať rozvoj technológií priaznivých k používateľom, riadenie dopytu, aby sa zabezpečilo využívanie technológií inteligentných sústav a systémov zohľadňujúcich dopyt a aby sa zabezpečilo, že všetky zúčastnené strany budú v plnej miere využívať výhody inteligentných sietí;
55. domnieva sa, že v 7. a 8. rámcovom programe pre výskum a vývoj by sa mala stanoviť ako priorita oblasť pre technológie inteligentných sústav, pokiaľ ide o infraštruktúry súkromného nabíjania elektrických vozidiel, vzhľadom na rýchle zavedenie decentralizovanej, obojsmernej energetickej siete v tejto oblasti;
56. zdôrazňuje, že zavedenie inteligentných sústav by malo byť jednou z priorít energetickej infraštruktúry zameraných na dosiahnutie energetických a klimatických cieľov EÚ, keďže to podporí integráciu distribuovanej výroby z obnoviteľných zdrojov energie a elektrické vozidlá, zníženie závislosti na energiách, zvýšenie energetickej účinnosti a rozvoj pružnosti a kapacity elektrického systému; je presvedčený, že inteligentné sústavy ponúkajú jedinečnú príležitosť na oživenie inovácií, vytvárania pracovných miest a konkurencieschopnosti európskeho priemyslu, najmä s ohľadom na MSP;
57. upozorňuje na potrebu vytvoriť stabilný regulačný rámec s cieľom podporiť obrovské investície potrebné v Európe na zriadenie inteligentných sústav;
58. žiada Komisiu, aby umožnila bezodkladné využívanie demonštračných projektov veľkých inteligentných sústav ako najlepšieho spôsobu zmerať náklady a prínosy pre európsku spoločnosť; poznamenáva, že s cieľom podeliť sa o riziká z investícií potrebných na tieto projekty je potrebné verejné financovanie v rámci verejno-súkromného partnerstva, ktoré s účinnosťou ponúka Európska iniciatíva pre elektrizačnú sústavu (EEGI);
59. upozorňuje, že inteligentné rozvodné siete sú výsledkom zbližovania technológií v oblasti elektrickej energie a informačných a komunikačných technológií, a preto sa musí osobitná pozornosť venovať spolupráci týchto dvoch odvetví, ako napríklad so zreteľom na účinné využívanie rádiového spektra v rámci Európy a pochopenie funkcií inteligentnej energie v plánovaní budúceho „internetu vecí“; žiada Komisiu, aby vytvorila plán spolupráce rôznych zapojených jednotiek (GR pre výskum, GR pre energetiku, GR INFSO atď.), aby sa zabezpečil najsúdržnejší a celkovo najúčinnejší spôsob prispenia k využívaniu a prevádzke inteligentných sietí a ako základ činností politiky v oblasti energetiky;
60. vyzýva Komisiu, aby zhodnotila, či sú nevyhnutné ďalšie legislatívne iniciatívy na vykonávanie inteligentných sústav v rámci predpisov tretieho balíka o vnútornom trhu s energiou; domnieva sa, že hodnotenie musí zohľadniť tieto ciele: i) zabezpečiť primeraný otvorený prístup a výmenu operačných informácií medzi subjektmi a ich fyzickými rozhraniami; ii) vytvoriť riadne fungujúci trh s energetickými službami; a iii) poskytovať náležité podnety prevádzkovateľom sústav, aby investovali do inteligentných technológií pre inteligentné sústavy;
61. vyzýva na intenzívnejšie zameranie sa na interakciu medzi kapacitami distribučného systému a spotrebou pri zahrnutí spoločnej európskej stratégie v oblasti inteligentných sústav a poznamenáva, že ako sa zdôraznilo v záveroch Európskej rady zo 4. februára 2011, technické normy pre inteligentné sústavy by sa mali prijať najneskôr do konca roka 2012;
62. zdôrazňuje, že sústavy by sa mali prispôsobiť novým účastníkom s cieľom zjednodušiť nové drobné výrobné zdroje, ako sú domácnosti a MSP;
63. poukazuje na potrebu pripraviť a prispôsobiť sústavy na výrobu foriem energie, akou sú elektrická energia a bioplyn z poľnohospodárskych a lesníckych zdrojov, v dôsledku reformovanej spoločnej poľnohospodárskej politiky;
64. domnieva sa, že by sa mala venovať pozornosť novým technologickým riešeniam na využitie odpadovej energie z priemyslu, t. j. spálený plyn, odpadové teplo atď.;
65. zdôrazňuje, že štandardizácia a interoperabilita inteligentnej sústavy je prioritou; dôrazne vyzýva členské štáty, aby v spojení s európskymi a medzinárodnými normalizačnými orgánmi a priemyslom urýchlili prácu na technických a bezpečnostných normách pre elektrické vozidlá, nabíjaciu infraštruktúru a inteligentné sústavy a inteligentné meradlá s cieľom dokončiť ich do konca roku 2012; zdôrazňuje, že technológie by mali byť založené na otvorených medzinárodných normách, aby sa zabezpečila ich nákladová účinnosť, čím sa zlepší interoperabilita systémov a spotrebiteľom sa poskytne možnosť voľby, pokiaľ ide o riešenia;
66. uznáva, že normalizačná práca na inteligentných meradlách postupuje s normalizačným mandátom M/441 vydaným Komisiou pre európske normalizačné organizácie (CEN, CENELEC a ETSI), a zdôrazňuje, že technické normy pre inteligentné meradlá by mali zohľadniť dodatočné funkcie stanovené v konečnej správe koordinačnej skupiny CEN/CENELEC/ETSI pre inteligentné meradlá (SM-CM), konkrétne:
– diaľkové snímanie alebo metrologické registre,
– obojsmerná komunikácia,
– podpora novej tarifikácie/predplatenia,
– diaľkové spustenie a zastavenie dodávky a obmedzenie výkonu,
– komunikácia s jednotlivými zariadeniami v domoch a budovách a v prípade potreby ich priama kontrola,
– poskytovanie informácií prostredníctvom internetového portálu/vstupu na domácom zobrazení;
67. víta prácu, ktorú vykonali Európska iniciatíva pre rozvodnú sieť elektrickej energie (EEGI) a pracovná skupina Komisie pre inteligentné sústavy; vyzýva Komisiu, aby čo najdôslednejšie zohľadnila tieto závery pri osobitných právnych predpisoch pre inteligentné sústavy, ktoré sa majú prijať počas prvej polovice roka 2011;
68. zdôrazňuje, že cieľom inteligentných meradiel je umožniť spotrebiteľom efektívne monitorovať a kontrolovať svoju spotrebu energie;
69. poukazuje na to, že členské štáty už majú povinnosť, na základe pozitívneho hodnotenia, zaviesť do roku 2020 inteligentné meradlá aspoň u 80 % koncových odberateľov, a pripomína priebežný cieľ mať nainštalované inteligentné meradlá v 50 % domácností do roku 2015, ako sa dohodlo v novej digitálnej agende pre Európu;
70. zdôrazňuje, že členské štáty by mali podporovať dostatočné množstvo pilotných projektov pre bytových zákazníkov s cieľom zlepšiť prijatie tohto nástroja zo strany verejnosti a oživiť proces inovácií, ako je stanovené v treťom balíku pre trh s energiou; vyzýva Komisiu, aby na základe hodnotenia požadovaného v treťom energetickom balíku predstavila ďalšie opatrenia na zabezpečenie zavedenia inteligentných meradiel u všetkých nerezidenčných zákazníkov do roku 2014, s dočasnou výnimkou pre mikropodniky; žiada, aby sa v súlade s platnými právnymi predpismi EÚ stanovili jasné pravidlá týkajúce sa bezpečnosti, súkromia a ochrany údajov;
71. zdôrazňuje, že zavádzanie zariadení na správu energií, najmä pokiaľ ide o inštaláciu inteligentných meradiel na používanie domácimi spotrebiteľmi, musí byť pre koncových odberateľov v každom prípade jednoznačným hmatateľným prínosom; zdôrazňuje potrebu informovať spotrebiteľov o ich spotrebe energie, aby sa aktívne zapájali do snahy o úsporu energie a požaduje osobitné zameranie na vytváranie kampaní na zvyšovanie informovanosti, poskytovanie odborného vzdelávania, prehľadnú fakturáciu, zabezpečenie nákladovej účinnosti a podporovanie rozvoja technológií priaznivých k používateľom;
72. v tejto súvislosti zdôrazňuje, že je nesmierne dôležité podporovať výskum a inovácie, čo musí byť podporované aktívnou politikou financovania vrátane využívania inovatívnych nástrojov, ktoré treba vytvoriť, ako sú napríklad európsky fond na financovanie inovácií alebo európsky fond pre patenty;
73. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby pracovali na výbere normalizovaného licencovaného rádiového frekvenčného pásma pre inteligentné meradlá a sústavy;
IV.
Vymedzenie jasných a transparentných kritérií pre prioritné projekty
74. víta prioritné koridory, ktoré určila Komisia, a súhlasí, že je potrebné optimalizovať obmedzené finančné prostriedky; opätovne pripomína, že pokiaľ zodpovednosť za plánovanie a vývoj projektov infraštruktúry spočíva na trhu, úlohou EÚ je podporovať určité projekty tým, že im udelí štatút projektov európskeho záujmu a niektorým z nich poskytne financovanie z verejných zdrojov;
75. požaduje jasnú a transparentnú metodiku, ktorá povedie k výberu prioritných projektov spĺňajúcich naliehavé potreby Európy; zdôrazňuje, že výber projektov európskeho záujmu by sa mal uskutočňovať na základe objektívnych a transparentných kritérií a so zapojením všetkých zainteresovaných strán;
76. zdôrazňuje význam regionálnej spolupráce pri plánovaní, vykonávaní a monitorovaní stanovených priorít a pri tvorbe investičných plánov a osobitných projektov; je presvedčený, že existujúce stratégie pre makroregióny (ako napríklad baltský a dunajský región) môžu takisto slúžiť ako modely pre platformy spolupráce pri dohodnutí a vykonávaní projektov v oblasti energetiky;
77. zdôrazňuje, že všetky projekty európskeho záujmu by mali prispieť k dosiahnutiu cieľov energetickej politiky EÚ, ktorými sú dokončenie vnútorného trhu, podporovanie energetickej efektívnosti a obnoviteľných zdrojov energie a zvyšovanie bezpečnosti dodávok, a mali by byť schopné výrazným spôsobom prispieť k:
– zvýšeniu trhovej integrácie, hospodárskej súťaži, likvidite trhu a zníženiu trhovej koncentrácie,
– skoncovaniu s tzv. energetickými ostrovmi,
– zníženiu sieťových strát, predchádzaniu nedostatočnej prenosovej kapacite vrátane interných projektov prispievajúcich k rozvoju cezhraničných prepojení, a uvoľneniu cezhraničných preťažení,
– riešeniu závislosti od jedného dodávateľa,
– diverzifikácii, pokiaľ ide o tranzitné cesty a pôvod zdrojov,
– integrácii energie z obnoviteľných zdrojov do sústavy a zvyšovaniu využívania obnoviteľných zdrojov energie znížením obmedzovania energie z obnoviteľných zdrojov;
78. zdôrazňuje význam užšej a účinnejšej spolupráce so súkromným sektorom a s finančnými inštitúciami, najmä s Európskou investičnou bankou a Európskou bankou pre obnovu a rozvoj, s cieľom presadzovať potrebné financovanie, a to najmä v prípade prioritných cezhraničných projektov; vyzýva Komisiu, aby preskúmala iné inovatívne finančné nástroje a pomohla podporovať vytváranie verejno-súkromných partnerstiev, k čomu miestne, regionálne a celoštátne orgány poskytujú stimuly a potrebný legislatívny rámec a politickú podporu; v tejto súvislosti zdôrazňuje potrebu rozvíjať technickú pomoc a finančné inžinierstvo na úrovni miestnych a regionálnych orgánov s cieľom podporovať miestne subjekty pri vytváraní projektov v oblasti energetickej efektívnosti – napr. s využitím nástroja technickej pomoci EIB s názvom ELENA a skúseností podnikov poskytujúcich energetické služby, ak pôjde o infraštruktúru v oblasti energetickej efektívnosti;
79. naliehavo žiada Komisiu aby v úzkej spolupráci s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov vyhodnotila potrebu dodatočných opatrení na ochranu údajov, úlohy a zodpovednosti rozličných subjektov týkajúce sa, okrem iného, prístupu, vlastníctva, narábania s údajmi a čítania a zmeny práv, a aby v prípade potreby vydávala primerané regulačné návrhy a/alebo usmernenia;
80. domnieva sa, že pri odôvodnení udelenia priority pre projekty je potrebné zohľadniť tieto kritériá:
– projekt musí mať európsky rozmer (t.j. jasný verejný záujem EÚ),
– jeho potrebnosť sa musí preukázať na základe hierarchie infraštruktúry,
– musí byť v súlade s klimatickými a environmentálnymi cieľmi a cieľmi energetickej účinnosti,
– musí byť v súlade s dlhodobou politikou EÚ v oblasti energetiky (umožniť flexibilné a multifunkčné uplatnenie a zabrániť účinkom uzamykania),
– musí poskytnúť dobrý pomer medzi nákladmi a výnosmi a efektívnosť nákladov,
– musí byť realizovateľný z technického hľadiska;
81. zastáva názor, že podmienkou udelenia ďalších priorít pre projekty by malo byť zohľadnenie týchto kvalifikačných kritérií:
– či sa zvyšuje solidarita medzi členskými štátmi,
– zrelosť projektov,
– či projekty predstavujú minimálny vplyv na životné prostredie,
– či predstavujú najlepšie riešenie pre dotknutú verejnosť;
82. pripomína, že je potrebné presadzovať integráciu vnútorného trhu s energiou predovšetkým prostredníctvom podpory projektov na zabezpečenie dobre vyváženého národného energetického mixu v susedných krajinách;
83. zdôrazňuje, že sa musia odstrániť prekážky v hospodárskej súťaži vo všetkých energetických infraštruktúrach vrátane diaľkového kúrenia a chladenia;
84. opakuje, že geografické prekážky, ktoré sú bytostne vlastné ostrovným územiam, veľmi sťažujú ich začleňovanie do energetickej siete Únie a že by sa im mali poskytnúť osobitné nástroje na zníženie ich energetickej závislosti, a to buď prostredníctvom rozvoja ich vlastného potenciálu v oblasti obnoviteľných zdrojov energie, alebo prostredníctvom presadzovania energetickej efektívnosti a úspor energie;
85. zdôrazňuje, že transparentnosť by sa mala zvýšiť jasným informovaním verejnosti o účele a údajoch technického plánovania každého projektu; žiada, aby sa dôkaz o dodržiavaní kritérií overoval v rámci verejných konzultácií;
86. domnieva sa, že by sa nemali podporovať len veľké projekty infraštruktúry, ale aj menšie projekty s vysokou pridanou hodnotou, ktoré môžu byť rýchlejšie dokončené;
87. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, aby projekty, ktorým bol udelený štatút projektu európskeho záujmu, po schválení naďalej spĺňali uvedené kritériá; je presvedčený, že v prípade akejkoľvek zásadnej zmeny projektu by sa mal preskúmať štatút projektu európskeho záujmu;
V. Jasné a transparentné postupy udeľovania povolenia
88. súhlasí s potrebou zabezpečiť včasné vykonávanie projektov európskeho záujmu a víta návrh Komisie zracionalizovať postupy udeľovania povolení, zdokonaliť ich koordináciu, zlepšiť a zrýchliť ich, a to za predpokladu, že sa dodrží zásada subsidiarity a bude sa rešpektovať právomoc členských štátov v postupoch udeľovania, aby sa zabezpečilo, aby súčasné termíny v týchto oblastiach neodradili súkromných investorov od inovatívneho prístupu;
89. víta vytvorenie vnútroštátneho kontaktného orgánu pre každý projekt európskeho záujmu (tzv. jednotné kontaktné miesto) ako jediného administratívneho rozhrania medzi subjektmi pripravujúcimi projekty a rôznymi orgánmi zapojenými do povoľovacieho postupu; zastáva názor, že vzhľadom na cezhraničné projekty by sa mala zabezpečiť ďalšia koordinácia medzi vnútroštátnymi jednotnými kontaktnými miestami a intenzívnejšia úloha Komisie pri tejto koordinácii; poukazuje na to, že pred vytváraním nových jednotných kontaktných miest musia Komisia a vnútroštátne orgány plne využiť existujúce inštitúcie;
90. zdôrazňuje, že každý vnútroštátny kontaktný orgán musí byť nezávislý a bez politického alebo hospodárskeho vplyvu; je presvedčený, že projekty európskeho záujmu sa musia spracovať v poradí, v akom budú doručené, a v rámci časovej lehoty stanovenej v budúcom návrhu Komisie;
91. zdôrazňuje dôležitosť včasného finalizovania projektov a kvalitného dialógu so zainteresovanými stranami; nabáda Komisiu, aby zabezpečila systém miernych až vážnych varovaní pre prípad nespracovania žiadosti o povolenie členským štátom v primeranej lehote a aby dôsledne sledovala, či vnútroštátne administratívne postupy zabezpečia správnu a rýchlu realizáciu projektov európskeho záujmu; v prípade výskytu ťažkostí víta zavedenie orientačných lehôt, v rámci ktorých musia príslušné oprávnené orgány dospieť ku konečnému rozhodnutiu; v prípade neexistencie takého rozhodnutia vyzýva Komisiu, aby preskúmala, či môže byť takéto oneskorenie chápané ako prekážka zo strany členského štátu brániaca správnej a rýchlej realizácii energetického vnútorného trhu EÚ;
92. vyzýva Komisiu, aby po zohľadnení rôznorodej škály osobitostí projektov a ich územnej charakteristiky určila, či by sa mali zriadiť spoločné alebo koordinované postupy na stanovenie konkrétnych kľúčových opatrení a osvedčených postupov (pravidelné výmeny informácií, včasné oznamovanie rozhodnutí, spoločné mechanizmy riešenia problémov atď.), a aby zhodnotila primeranosť využívania arbitrážnych konaní ako konečného rozhodovacieho nástroja;
93. zdôrazňuje potrebu participatívnejšieho prístupu a uznáva, že zabezpečenie väčšieho prijatia projektov energetickej infraštruktúry u miestneho obyvateľstva sa nezaobíde bez toho, aby sa mu poskytli primerané informácie o účele projektov a bez jeho zapojenia do rozvoja týchto projektov v čo najskoršom štádiu; žiada o účasť na konzultačnom procese týkajúcom sa projektov európskeho záujmu na všetkých úrovniach občianskej spoločnosti, neziskových organizácií, priemyslu, sociálnych partnerov a spotrebiteľských organizácií; vyzýva Komisiu, aby vytvorila konzultačný a hodnotiaci systém s cieľom identifikovať a šíriť osvedčené postupy a vedomostiach týkajúcich sa prijímania týchto infraštruktúr verejnosťou;
94. so zreteľom na dôležitosť regionálnych stratégií v oblasti udržateľnej energetiky pre rozvojový potenciál týchto regiónov zdôrazňuje potrebu vytvoriť platformu pre výmenu najlepších postupov získaných v regiónoch zohľadňujúcu úspešné príklady obcí a regiónov, ktoré sa špecializujú na energiu z obnoviteľných zdrojov, úspory energie a energetickú efektívnosť; v tomto smere požaduje systém konzultácií a hodnotenia, aby sa, pokiaľ je to možné, odhalili, a rozšírili a kopírovali osvedčené postupy a znalosti o verejnom prijímaní infraštruktúry;
95. zdôrazňuje, že najväčšou výzvou je zabezpečiť, aby projekty energetickej infraštruktúry akceptovala verejnosť na miestnej úrovni; je presvedčený, že akceptáciu a dôveru verejnosti a rozhodovacích orgánov možno získať len otvorenými a transparentnými diskusiami pri príprave rozhodnutí o projektoch energetickej infraštruktúry;
96. žiada Komisiu, aby vyhodnotila, či je z hľadiska efektivity nákladov a verejnej akceptácie vhodnejšia modernizácia a zlepšenie súčasných energetických koridorov než vytvorenie nových koridorov;
97. pripomína, že tretí balík ukladá regulačným orgánom povinnosť, aby pri určovaní sadzieb hodnotili investície nielen na základe prínosu pre príslušný členský štát, ale aj na základe prínosu pre celú EÚ; naliehavo žiada Agentúru pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky, aby zabezpečila plnenie tejto povinnosti zo strany svojich členov; žiada Komisiu, aby ďalej posúdila, či v prípadoch, kde náklady a prínosy nemožno spravodlivo rozdeliť prostredníctvom určovania taríf, by kompenzačné mechanizmy založené na prísnej transparentnosti mohli byť užitočné pre schválenie cezhraničných projektov alebo prípadných príslušných vnútroštátnych projektov, ktoré sú potrebné na dosiahnutie energetických cieľov EÚ;
98. presadzuje, aby sa poskytovalo viac informácií o dôležitosti energetických sietí v Európskej únii; žiada Komisiu, aby zvážila uskutočnenie informačnej a komunikačnej kampane o energetických sieťach EÚ, ktorá by bola na mieru prispôsobená verejnosti na vnútroštátnej a miestnej úrovni;
VI.
Nástroje financovania
99. konštatuje, že investície do rozvodných sietí sú cyklické a mali by sa vnímať z historického hľadiska; poukazuje na to, že veľká časť infraštruktúry vybudovanej v posledných desaťročiach na prepojenie centralizovaných elektrární zastaráva; poukazuje na to, že spoločnosť bude očakávať, že náklady na udržanie súčasnej infraštruktúry vo funkčnom stave a na zavedenie novej infraštruktúry sa budú optimalizovať pomocou verejno-súkromných partnerstiev a rozvoja inovatívnych nástrojov financovania; zdôrazňuje potrebu presne zistiť požiadavky na infraštruktúru a zabrániť zablokovaniu nadbytočných kapacít plným zohľadnením potenciálu energetickej účinnosti pre úsporu nákladov;
100. zdôrazňuje, že efektívnym fungovaním trhu by sa mala zabezpečiť veľká časť nákladov na investičné potreby infraštruktúry, na základe zásad správneho rozdeľovania nákladov, transparentnosti, zákazu diskriminácie a efektívnosti z hľadiska nákladov a v súlade so zásadou „používateľ platí“; žiada, aby Komisia preskúmala, do akej miery súčasné regulačné stimuly postačujú na vyslanie potrebných signálov na trh a ktoré doplňujúce opatrenia, vrátane zlepšenia pravidiel pre rozdeľovanie nákladov, sú potrebné;
101. domnieva sa, že v prípade, ak nie sú k dispozícii žiadne regulačné alternatívy a ak samotný trh nedokáže pokryť náklady na potrebné investície, financovanie EÚ môže byť potrebné na malý počet projektov európskeho záujmu, ktoré sú vzhľadom na svoj osobitný charakter komerčne nerealizovateľné, avšak ich realizácia je nevyhnutná v záujme splnenia cieľov energetickej politiky EÚ; domnieva sa, že verejné financovanie sa môže použiť na získanie súkromných investícií, a to vytvorením inovatívneho mixu finančných nástrojov, pod podmienkou, že sa tým nenaruší hospodárska súťaž;
102. konštatuje, že Európsky fond regionálneho rozvoja výrazne prispieva k financovaniu projektov v oblasti energetickej a inej infraštruktúry, a upozorňuje na významnú úlohu politiky súdržnosti na miestnej a regionálnej úrovni, pokiaľ ide o energetickú efektívnosť a dosiahnutie cieľov Únie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov;
103. zdôrazňuje, že Kohézny fond a štrukturálne fondy by mali byť ústredné pre naše infraštruktúrne projekty; je presvedčený, že akýkoľvek pokus o vytvorenie nových odvetvových fondov z fondov politiky súdržnosti je scestný;
104. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, že financovanie investícií do infraštruktúry bude vychádzať z potrieb trhu, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže a vzniku falošných investičných stimulov a predišlo sa neodôvodnenej fluktuácii medzi členskými štátmi, pričom sa však zaručí ochrana verejných záujmov prostredníctvom obmedzeného objemu verejných financií, čo nutne povedie k inovatívnej zmesi finančných nástrojov výrazne zvyšujúcej súkromné investície, a to predovšetkým na miestnej a regionálnej úrovni a na územiach s osobitnými geografickými podmienkami, ako sú ostrovy, hornaté oblasti a regióny s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva;
105. domnieva sa, že Európska únia by mala financovať komerčne nepríťažlivé projekty, ktoré nie sú schopné pritiahnuť súkromných investorov, sú však zásadne dôležité pre napojenie izolovaných regiónov EÚ na európske elektrické a plynovodné prenosové siete, čo je integrálna súčasť vytvárania zjednoteného trhu s energiou v Európskej únii;
106. žiada Komisiu, aby umožnila financovanie z verejných zdrojov len členským štátom, ktoré úplne implementovali existujúce právne predpisy EÚ a správne ich uplatňujú vrátane regulačných predpisov, ktoré sú stanovené v treťom balíku pre vnútorný trh;
107. žiada Komisiu, aby preskúmala pravidlá týkajúce sa štátnej pomoci v súvislosti s energetickou infraštruktúrou a aby v prípade potreby predložila návrhy na zmenu a doplnenie týchto pravidiel, aby sa členským štátom umožnilo podnecovať modernizáciu infraštruktúry; zároveň žiada Komisiu, aby vydala nový usmerňujúci dokument o verejnom financovaní projektov a súčasných právnych predpisov o štátnej pomoci, v ktorom navrhne jasné kritériá verejného financovania energetickej infraštruktúry; zdôrazňuje, že tento dokument musí byť vypracovaný spoločne GR pre energetiku, GR pre hospodársku súťaž a GR pre regionálny rozvoj, aby sa zabránilo nejednotnosti v pravidlách Komisie;
108. na základe strategických cieľov žiada, aby sa v súvislosti s budúcimi energetickými dotáciami v oblastiach infraštruktúry a výskumu a vývoja zohľadňovala geografická zásada; okrem toho trvá na tom, aby rozvinuté regióny dostávali ďalšie dotácie na výskum a vývoj len vtedy, ak sa táto dotovaná činnosť uskutočňuje v spojení s menej rozvinutými regiónmi;
109. zdôrazňuje, že stabilný, predvídateľný a vhodný regulačný rámec vrátane primeranej miery návratnosti a stimulov pre novú infraštruktúru má rozhodujúci význam pre podporu investícií v preprave aj distribúcii; zdôrazňuje, že regulačné orgány by mali posilňovať zavádzanie nových technológií prostredníctvom trhových stimulov a pilotných projektov;
110. je presvedčený, že súkromné financovanie môže umožniť včasnú výstavbu potrebných energetických infraštruktúr, keďže rozsah problému infraštruktúry je taký veľký, že je potrebné správne uvoľnenie súkromných prostriedkov; konštatuje, že keďže súkromní investori chápu výzvu týkajúcu sa infraštruktúry, Komisia by mala vytvoriť jasné usmernenia na zapojenie účastníkov trhu a súkromných investorov do takzvaných obchodných vedení; je presvedčený, že obavy týkajúce sa možných vplyvov na fungovanie trhu je možné prekonať, ak budú obchodné vedenia povinné odovzdať trhu úplnú kapacitu;
111. zdôrazňuje, že by sa v čo najširšej miere mali využiť trhové nástroje vrátane projektových dlhopisov, záruk za úvery, nástrojov s rozdelením rizika, stimulov na financovanie verejno-súkromných partnerstiev, partnerstiev s EIB a využívania príjmov získaných z predaja emisných kvót v rámci systému obchodovania s emisiami na projekty súvisiace s obnoviteľnými zdrojmi energie a energetickej efektívnosti, a ak je to vhodné, aj s inými inovatívnymi finančnými nástrojmi, vyzýva Komisiu, aby zohľadnila finančné kapacity a trhové podmienky menej rozvinutých členských štátov;
112. podporuje myšlienku vydania spoločných európskych projektových dlhopisov na financovanie významných infraštruktúrnych potrieb EÚ a štrukturálnych projektov v rámci stratégie Európa 2020 vrátane novej stratégie na rozvoj energetickej infraštruktúry; je presvedčený, že projektové dlhopisy EÚ by zabezpečili požadované investície a vytvorili dostatočnú dôveru na to, aby veľké investičné projekty získali potrebnú podporu a stali sa tak dôležitým mechanizmom pre maximálny pákový účinok verejnej podpory; pripomína, že ak sa má Európa dostať na pevnú pôdu, tieto projekty musia prispievať aj k ekologickej transformácii našich hospodárstiev;
113. konštatuje, že najmä projektové dlhopisy EÚ sa môžu stať kľúčovým finančným nástrojom na potrebné investície v oblasti energetickej infraštruktúry v Európe a pomôcť súkromným projektovým spoločnostiam získať kapitálové trhové financovanie od investorov; žiada Komisiu, aby pohotovo predložila legislatívny návrh týkajúci sa projektových dlhopisov EÚ;
114. zdôrazňuje význam vývoja spoločnej metodiky regulačných orgánov upravujúcej rozdeľovanie nákladov v cezhraničných infraštruktúrnych projektoch, keďže tieto sieťové infraštruktúrne stimuly sú charakterizované mnohorakými zlyhaniami trhu, najmä z dôvodu prírodného monopolu a nedostatočnej hospodárskej súťaže;
115. zdôrazňuje význam transparentných, primeraných, spravodlivých a nediskriminačných sadzieb s cieľom zabezpečiť vhodné rozdelenie nákladov pre investovanie do cezhraničnej a internej prenosovej infraštruktúry s cezhraničným vplyvom, čo významne prispieva k dosahovaniu cieľov politiky EÚ, spravodlivé ceny pre spotrebiteľov a vyššiu konkurencieschopnosť; naliehavo vyzýva členské štáty, aby sa zdržali uplatňovania nadmerne nízkych regulovaných sadzieb; víta preto návrh REMIT Európskej komisie;
116. zdôrazňuje význam, ktorý má zvýšenie kapacity prepojenia energetických sietí na cezhraničnej úrovni, a poukazuje na to, že je dôležité poskytovať finančné prostriedky potrebné na dosiahnutie stanovených cieľov vrátane územnej súdržnosti;
117. vyzýva na vytvorenie lepšieho finančného nástroja EÚ na podporu regionálnych a miestnych orgánov v ich úsilí o investovanie do udržateľnej výroby energie;
118. víta iniciatívu Komisie predložiť v roku 2011 návrh na riešenie otázky rozdelenia nákladov v prípade technologicky zložitých alebo cezhraničných projektov, pretože to sa považuje za jednu z hlavných prekážok v rozvoji cezhraničnej infraštruktúry, a nový finančný nástroj na podporu prioritných projektov v období 2014 – 2020;
119. považuje za dôležité, aby sa v budúcnosti venovalo viac pozornosti riešeniu finančných záruk investícií a aby sa projektovaný finančný rámec rozvíjal v spojení s plánovaním rozpočtového obdobia 2014 – 2020;
VII.
Iné záležitosti týkajúce sa infraštruktúry
120. konštatuje, že všetky externé potrubia a ostatné energetické siete vstupujúce na územie Európskej únie by sa mali riadiť transparentnými medzivládnymi dohodami a podliehať pravidlám vnútorného trhu vrátane pravidiel o prístupe tretích strán, doložiek o destinácii, dohľadu nad rozdeľovaním a spravovaním prekážok, trvania zmlúv a tzv. doložiek ber alebo plať; žiada Komisiu, aby zabezpečila, aby súčasné a budúce vedenia a komerčné dohody rešpektovali acquis európskej energetiky a aby v prípade potreby podnikla kroky;
121. vyzýva Komisiu, aby ďalej obmedzovala výnimky udeľovania prístupu tretích strán k energetickej infraštruktúre a aby preskúmala udelené výnimky s cieľom zistiť, či sú ešte potrebné; konštatuje, že poskytovanie verejných financií alebo podpory pre projekty prostredníctvom nástrojov, ako sú projektové fondy zaistené EIB atď., by mali znížiť alebo odstrániť potrebu získavať výnimky pre prístup tretích strán;
122. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii a členským štátom.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Ako lepšie osláviť šesťdesiat rokov Európskeho spoločenstva uhlia a ocele, než sa zamyslieť nad integrovanou európskou energetickou sieťou a pripomenúť si rozhlasový príhovor Jeana Monneta z 10. februára 1953, ktorý v ňom vyhlásil, že od toho rána už neexistuje nemecké uhlie, belgické uhlie, francúzske uhlie, talianske uhlie, či luxemburské uhlie, ale len európske uhlie s voľným pohybom po území šiestich členských štátov Európskeho spoločenstva uhlia a ocele, ktoré sa považuje za jednotné územie.
V súčasnej dobe, o niekoľko desaťročí neskôr, je tento cieľ ešte ambicióznejší, pretože sa týka energetiky ako celku.
Prvú zmienku o úsilí vytvoriť novú politiku môžme nájsť v bielej knihe z roku 1995 s názvom Energetická politika pre Európsku úniu a potom v zelenej knihe z roku 2000 s názvom K európskej stratégii pre bezpečnosť dodávok energie.
V bielej knihe sa presadzovala myšlienka integrácie trhov jednotlivých štátov a o ako spôsob podpory dopravy sa odporúčala liberalizácia.
Dialóg medzi krajinami vyrábajúcimi energiu a spoločnou Európou sa považoval za taký spôsob vedenia energetickej politiky, ktorý presahuje rámec „dvojstranných“ prístupov, t. j. rámec spolupráce medzi členskými štátmi a dodávateľskými krajinami, ktoré nie sú členmi Spoločenstva.
Zelená kniha vychádzala z niektorých zaujímavých úvah: z uznania, že energetická závislosť sa nebude znižovať, a z úvahy o tom, že Európa má obmedzenú schopnosť postupovať v súlade s podmienkami upravujúcimi dodávky energie.
Za nevyhnutné sa považovalo znižovanie dopytu a v tej súvislosti sa znovu začal prikladať význam úsporám energie, predovšetkým v budovách a v doprave.
Treba si uvedomiť, že v roku 2000 sa očakávalo, že štáty budú dodržiavať Kjótsky protokol a Európa, ako vzor pre plnenie týchto cieľov, bola obzvlášť ochotná zohrať svoju úlohu.
Zelená kniha s názvom Európska stratégia pre udržateľnú, konkurencieschopnú a bezpečnú energiu z roku 2006 bola právom označená za doteraz najambicióznejší dokument, keďže sa v nej uvádzajú aktualizované ciele európskej energetickej politiky: udržateľnosť a podpora obnoviteľných zdrojov energie, konkurencieschopnosť a otvorenie trhov a bezpečnosť dodávok a rozšírenie zdrojov.
Uvádza tiež veľmi špecifické návrhy vrátane zlepšenia prepojení medzi členskými štátmi.
Prostredníctvom slávnych „troch dvadsiatok“, t. j. zníženia skleníkových plynov o 20 % do roku 2020, zvýšenia energetickej účinnosti o 20 % a zvýšenia využívania energie z obnoviteľných zdrojov o 20 % sa dajú skrátene vyjadriť európske priority.
Mohlo by sa to dokonca považovať za kompas pre európske politické opatrenia, ktoré prijala aj Európska rada.
Okrem tohto vývoja existuje jednoznačné presvedčenie, že bilaterálny prístup ku geopolitickým otázkam (dohody členských štátov s krajinami vyrábajúcimi energie) je nerozumný a je potrebné ho nahradiť spoločnou politikou (alebo tzv. stratégiou spoločného hlasu), na základe ktorej by sa po schválení hlavami štátov a vlád mala energetická politika stať súčasťou spoločnej zahraničnej politiky.
Z platných smerníc a z opatrení tzv. tretieho balíka pre vnútorný trh s energiou je potrebné vyvodiť všetky potrebné závery a následne vytvoriť základ pre plánovanie a investície do európskej siete a zaviazať prevádzkovateľov prepravných sietí, aby na základe vzájomnej spolupráce vytvorili národné plány rozvoja svojich plynových a elektrických sietí a aby zohľadnili záujmy EÚ ako celku.
V Lisabonskej zmluve je zakotvený základný cieľ podporovať prepojenie energetických sietí.
Ak sa má dosiahnuť akýkoľvek významný pokrok, potrebná je veľmi silná politická vôľa a značné investície.
V rámci Európskej únie sa pokrok nikdy nedosahoval ľahko a v oblasti energetickej politiky existuje medzi členskými štátmi veľmi mnoho trecích plôch, v ceste stojí príliš mnoho národných záujmov a trhy sú príliš rozdrobené.
Všetky tieto prekážky je možné prekonať jedine odhodlaním a energetickou politikou.
Oba tieto prvky – energetická politika aj odhodlanie – sú súčasťou oznámenia s názvom Energia 2020, ktoré volá po radikálnej zmene doteraz používaného prístupu k mimoriadne dôležitým otázkam, akými sú energetická infraštruktúra a siete, ktoré sa majú mobilizovať a podporiť v mene „Európy efektívne využívajúcej svoje zdroje“.
Mali by sme tiež privítať oznámenie z roku 2010 s názvom Priority energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky, pretože obsahuje tento istý odvážny a vizionársky prístup.
Bol to sám Jean Monnet, kto vyhlásil, že Európu treba budovať krok za krokom a že je potrebné mať cieľ, ktorý je dostatočne jasný, aby sa nestratil zo zorného poľa.
II
Našim cieľom je zamerať sa na energetické infraštruktúry, ktoré sú podľa názoru Komisie „zastarané a chabo prepojené“.
Majú mimoriadny význam z hľadiska plnenia cieľov, o ktorých splnenie sa EÚ usiluje už desaťročia, t. j. zníženie úrovne uhlíka, garantovaná bezpečnosť dodávok a cenová stabilita pre spotrebiteľov a vytvorenie jednotného trhu s energiou, ktorý zabezpečuje podnikom a občanom prístup k zdrojom energií za prístupné ceny.
Z tohto hľadiska je navyše významná aj solidarita medzi členskými štátmi a nie je možné hovoriť o bezpečnosti bez toho, aby sme nespomenuli aj solidaritu v rámci Európy.
Musíme nájsť riešenie množstva naliehavých otázok vrátane pozoruhodného nárastu výroby veternej energie v oblastiach okolo Severného mora a Baltského mora, obrovského potenciálu energie z obnoviteľných zdrojov v južnej Európe a v severnej Afrike, problémov s veľkokapacitným uskladňovaním elektrickej energie, potreby dopĺňania elektrickej energie do elektrických vozidiel a prepravy a uskladňovania vodíka.
Všetky tieto otázky vyriešime len vtedy, ak sa zameriame na projektovanie nových sietí a nových prepojení medzi štátmi EÚ, ako aj s tretími krajinami.
Potrebujeme:
a) určiť potrebnú infraštruktúru,
(b) stanoviť kritériá rozhodovania o tom, ktoré projekty by mali byť klasifikované ako projekty „európskeho záujmu“, pri zohľadnení požiadaviek vyváženého rozvoja v rozličných regiónoch,
c) zabezpečiť, aby sa tieto projekty realizovali v primeranej časovej lehote, aby sa navrhli plány riešenia problematických otázok autorizačných postupov a udeľovania licencií v členských štátoch a aby sa zaručila možnosť diskusie, informácie a zapojenie verejnosti,
d) zlepšiť rozdeľovanie nákladov,
e) zabezpečiť financovanie, ktoré pritiahne a podporí súkromné investície.
III
Pokiaľ ide o elektrickú energiu, Komisia by mala pokročiť v procese definície a realizácie svojich návrhov v oblasti prioritných koridorov, ktoré majú spojiť transeurópske prepravné siete do roku 2020, predovšetkým pokiaľ ide o infraštruktúru a prepojenia, ktoré sú nevyhnutné v záujme integrácie výroby elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov.
Je mimoriadne potrebné urýchliť identifikáciu a budovanie elektroenergetických diaľnic, ako integrálnej súčasti projektu, ktorý je síce dlhodobý, ale ktorý však neposkytuje priestor pre žiadne nezodpovedného omeškania.
Nová sieťová infraštruktúra by mala poskytnúť priestor „inteligentným sieťam“ vďaka zdrojom, ktoré ponúknu nové informačné a komunikačné technológie.
Túto „inteligenciu“ budú môcť využívať občania, ktorí budú môcť kontrolovať svoje domáce spotrebiče a zabrániť plytvaniu energiou a znižovať individuálne a spoločné náklady.
V oblasti plynu existujú špecifické problémy.
Závislosť východnej Európy od jediného zdroja vyvoláva obavy, keďže môže v chúlostivých časoch viesť k problémom s dodávkami, čoho sme už boli svedkom v minulosti.
Diverzifikácia dodávok by mala byť kľúčovým bodom novej politiky zameranej na zaistenie bezpečnej dodávky.
Novým prvkom, ktorý je potrebné zohľadniť v spojitosti s tradičnými sieťami a infraštruktúrou je tzv. coeduct, ktorý bude potrebný na zachytávanie, prepravu a uskladňovanie CO 2 .
IV
Projekty energetickej infraštruktúry nebolo vždy možné realizovať v primeranej časovej lehote vzhľadom na postupy udeľovania licencií a povolení v rozličných členských štátoch.
V každej krajine platia v súlade s jej správnou štruktúrou iné právne predpisy v oblasti poskytovania takýchto povolení.
V niektorých prípadoch je odpor zo strany obyvateľov taký veľký, že celý projekt paralyzuje, alebo je v projekte veľmi ťažké pokročiť ďalej.
Domnievame sa, že v projektoch, ktoré boli označené ako projekty európskeho záujmu, by mal členský štát určiť jeden kontaktný orgán (tzv. systém jedného kontaktného miesta – one stop shop).
Takýto orgán by sa mal starať o zabezpečovanie porozumenia a komunikácie medzi developermi, orgánmi a miestnymi obyvateľmi a mal by zabezpečovať koordináciu medzi jednotnými kontaktnými miestami a generálnym riaditeľstvom pre energetiku Komisie.
Zapojenie verejnosti by sa malo zabezpečiť od prvej chvíle existencie projektu.
Je mimoriadne dôležité, aby mali miestni obyvatelia k dispozícii všetky technické, environmentálne, hospodárske, ako aj právne informácie, a to už od začiatku projektu, aby mohli počas projektu zaujímať stanoviská a argumentovať.
To isté platí počas rozličných fáz procesu, t. j. počas realizácie projektu.
Členské štáty by mali zabezpečiť účinnú koordináciu postupov týkajúcich sa environmentálnych vplyvov, ktoré by sa mali vždy realizovať v ranej fáze plánovania a vykonávania projektu.
V prípade ohrozenia projektu by sa mohol určiť rozhodcovský orgán v súlade s nemeckým experimentom „Stuttgart 21“.
V
Podľa výpočtov oznámení Komisie je na dosiahnutie hmatateľných výsledkov v oblasti energetickej politiky a plnenia cieľov politiky klímy potrebná suma vo výške jeden bilión EUR.
Z tejto sumy bude približne 200 miliárd EUR potrebných na energetické prenosové siete.
Polovica, t. j. približne 100 miliárd EUR bude potrebných z verejných financií, avšak netreba sa znepokojovať, pretože prínosy pre EÚ pokiaľ ide o pracovné miesta, šírenie technológií a s tým súvisiace líderstvo v technologickej oblasti a zvyšovanie HDP budú nezanedbateľné.
Spolu s jednoznačne hospodárskymi prínosmi v tradičnom význame je potrebné vziať do úvahy aj iné, stále dôležitejšie kritériá, napríklad znižovanie znečisťovania, komplexnejšie opatrenia v boji proti zmene klímy a vyššiu kvalitu dodávok, ktoré budú pre spotrebiteľov prínosom.
VI
Je zrejmé, že takéto ambiciózne projekty by sa nedali realizovať bez odhodlania a úsilia podnikov v energetickom sektore, ktoré musia využívať celú svoju predstavivosť a vyvíjať celé svoje úsilie na realizáciu veľkých projektov, ktoré si vyžaduje naša moderná doba.
Je rovnako zrejmé, že nič nie je možné dosiahnuť bez energického zapojenia európskych inštitúcií.
Až doposiaľ napriek chvályhodným iniciatívami a neustálemu úsiliu chýbal európskej spoločnej energetickej politike dôrazný „európsky impulz“.
Pred Európou ako celkom stojí množstvo mimoriadne vážnych záväzkov.
Kým na jednej strane je ďaleko od splnenia cieľa vytvoriť skutočne vnútorný energetický trh, na strane druhej je čas, aby začala vystupovať jednotne a stanovila si spoločné krátkodobé, strednodobé a dlhodobé ciele v oblasti energetickej politiky v záujme európskych občanov a podnikov.
Oznámenie Komisie ukazuje, že ideme správnym smerom.
Je to práve naša chúlostivá pozícia v oblasti energetiky, z ktorej musíme čerpať silu na vytvorenie Európy, ktorá bude z energetického hľadiska pevná a životaschopná a v tomto jubilejnom roku bude zaslúžilou nasledovníčkou toho úžasného vynálezu, ktorým bolo Európske spoločenstvo uhlia a ocele, kolíska dnešnej EÚ.
24.5.2011
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín
pre Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
k prioritám energetickej infraštruktúry na rok 2020 a nasledujúce roky
( 2011/2034(INI) )
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Rovana Plumb
NÁVRHY
Výbor pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín vyzýva Výbor pre priemysel, výskum a energetiku, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. zdôrazňuje, že plánovanie projektov energetickej infraštruktúry by malo byť v plnej miere v súlade so zásadou prevencie; akčné plány by mali podliehať dôkladným environmentálnym hodnoteniam vplyvu na individuálnom základe, ktoré zohľadnia miestne a regionálne environmentálne podmienky;
2. zdôrazňuje naliehavú potrebu upraviť a modernizovať energetickú infraštruktúru EÚ v záujme splnenia cieľov EÚ na rok 2020 a začlenenia čoraz väčšieho podielu energie z obnoviteľných zdrojov do energetického mixu po roku 2020; vyzýva na rozvoj inteligentných sústav a supersústav, vybudovanie prepojení a rozšírenie plynárenských sústav, čo by mohlo viesť k zníženiu emisií skleníkových plynov a posilneniu bezpečnosti dodávok;
3. zdôrazňuje skutočnosť, že na dosiahnutie nášho cieľa, ktorým je nízkouhlíkové hospodárstvo do roku 2050, sú potrebné významné investície do energetickej infraštruktúry; poznamenáva, že nevynaloženie týchto investícií by malo za následok oveľa vyššie náklady, pokiaľ ide o zhoršenie životného prostredia, nárast cien energií, stratu konkurencieschopnosti, zvýšenú energetickú neistotu a závislosť, ako aj pokles zamestnanosti a blahobytu; vyjadruje presvedčenie, že požadované investície by bolo možné získať vytvorením inovatívnych finančných nástrojov; tieto investície by mohli pochádzať zo súkromných aj z verejných zdrojov, keďže príjmy z dane z finančných transakcií, ekologickej/uhlíkovej dane a aukcií emisných kvót revidovaného ETS by sa mohli použiť na vyplnenie medzery vo financovaní a na podporu investícií, napríklad s cieľom prispôsobiť naše energetické sústavy požiadavkám v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov; víta iniciatívu projektových dlhopisov, ktorú navrhuje Európska komisia s cieľom poskytnúť finančné prostriedky pre infraštruktúrne projekty veľkého rozsahu, a vyjadruje presvedčenie, že tieto finančné prostriedky by sa mali využiť na uľahčenie zavádzania inteligentných sústav;
4. vyjadruje presvedčenie, že dotácie EÚ na energetickú infraštruktúru by sa mali využívať iba v prípade, že trh nevytvára potrebné investície, keďže tieto dotácie by mohli brániť možným inovatívnym trhovým riešeniam;
5. zdôrazňuje, že postupné rušenie škodlivých environmentálnych dotácií v oblasti energetiky na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni EÚ je kľúčovým cieľom stratégie Európa 2020, keďže tieto dotácie majú nepriaznivý vplyv na ciele EÚ týkajúce sa zmeny klímy, biodiverzity, energetickej efektívnosti a ostatných hlavných oblastí politiky;
6. pripomína dohodu G20 z roku 2009 z Pittsburghu o postupnom zrušení dotácií na fosílne palivá; vyjadruje presvedčenie, že časom bude potrebné postupne zrušiť aj verejnú dotáciu na infraštruktúru fosílnych palív, a navrhuje, aby sa prioritná pozornosť v prípade finančných nástrojov podporovaných Európskou úniou venovala projektom, ktoré sú vo významnej miere predmetom európskeho záujmu a prispievajú k ochrane európskej klímy a dosiahnutiu cieľov v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov;
7. konštatuje, že náklady na potrebné investície budú nižšie vtedy, keď sa energetická efektívnosť a riadenie dopytu stanú neoddeliteľnou súčasťou európskej stratégie; preto opätovne obhajuje zavedenie záväzného cieľa energetickej efektívnosti na úrovni 20 % na rok 2020 a ambiciózne dlhodobé ciele na roky 2030 a 2050; trvá na tom, že riadenie dopytu, t. j. regulácia spotreby energie prístrojov a odberateľov napríklad prostredníctvom rozdielnych cien energie, ktoré nie sú viazané na určité hodiny alebo minúty, musí byť neoddeliteľnou súčasťou európskej energetickej politiky;
8. vyzýva Komisiu, aby preskúmala potreby v oblasti infraštruktúry so zreteľom na rok 2050 a vychádzala pritom zo scenárov o 100-percentnom podiele energie z obnoviteľných zdrojov a zohľadnila ambiciózne politiky úspory energie;
9. poznamenáva, že s energetickou infraštruktúrou súvisia značné riziká, či už je to operačné riziko (napr. preťaženie, plynulosť dodávok), prírodné riziko (napr. zemetrasenia, záplavy), environmentálne riziko (napr. znečistenie, strata biotopov a biodiverzity) alebo riziko spôsobené ľudskou činnosťou/politické riziko (napr. bezpečnosť, terorizmus); požaduje preto, aby sa vykonávali rozhodnutia týkajúce sa rozvoja inteligentných sústav, ako stanovuje smernica ES 2008/114 o kritických infraštruktúrach; navrhuje, aby členské štáty vypracovali mapu rizík ako nástroj na prijímanie rozhodnutí a sledovanie výsledkov realizácie inteligentných sústav v záujme zlepšenia prepojiteľnosti sústav;
10. poznamenáva, že pred tým, ako sa zrealizujú investície do energetickej infraštruktúry, by sa mala vykonať analýza so zameraním na to, ktoré investície sú žiaduce a v ktorých prípadoch je potrebná koordinácia medzi členskými štátmi; domnieva sa, že tieto analýzy by mali zohľadňovať výhody udržateľnej výroby energie;
11. vyzýva na uskutočnenie analýzy s cieľom stanoviť možnosti minimalizovania infraštruktúry prostredníctvom politík energetickej efektívnosti a prioritne zvážiť zdokonalenie súčasnej infraštruktúry a vybudovanie novej infraštruktúry, aj súbežne s existujúcou infraštruktúrou v oblasti elektrickej energie a dopravnou infraštruktúrou, ak je dostupná;
12. poznamenáva, že rozdiely medzi vnútroštátnymi predpismi môžu byť prekážkou efektívnych investícií; žiada Komisiu, aby preskúmala tieto prekážky a predložila možné riešenia;
13. poznamenáva, že popri kapitálových a prevádzkových nákladoch sú značné environmentálne náklady spojené s budovaním a prevádzkovaním projektov energetickej infraštruktúry a ich vyraďovaním z prevádzky; zdôrazňuje, že je dôležité zohľadniť tieto environmentálne náklady v analýze nákladov a prínosov uplatnením prístupu založeného na výpočte nákladov počas životného cyklu;
14. požaduje prijatie čo najprísnejších bezpečnostných a environmentálnych noriem pre všetky energetické infraštruktúry, a to okrem iného prostredníctvom programov spolupráce medzi členskými štátmi, aby sa riešili výhrady verejnosti a podporilo sa lepšie prijatie verejnosťou; odporúča, aby členské štáty poskytovali občanom, občianskej spoločnosti, hospodárskym subjektom a sociálnym partnerom primerané informácie o potrebe zdokonalenia a modernizácie energetickej infraštruktúry s cieľom zvýšiť spoľahlivosť energetických sietí a zlepšiť bezpečnosť dodávok a integráciu energie z obnoviteľných zdrojov a aby spotrebiteľom umožnili čerpať výhody vyplývajúce z nových technológií a inteligentného využívania energie s cieľom zvýšiť energetickú efektívnosť;
15. zastáva názor, že na zlepšenie európskej energetickej infraštruktúry je potrebný prístup na úrovni EÚ, keďže tento cieľ nemôže dosiahnuť iba jeden členský štát; poznamenáva, že environmentálne výhody sa nemusia prejaviť v krajinách, ktoré uskutočnia požadované investície; navyše zdôrazňuje, že je potrebné uvažovať o dlhodobých cieľoch, keďže v súčasnosti plánovaná energetická infraštruktúra musí mať životnosť niekoľko desaťročí;
16. vyzýva členské štáty, aby modernizovali svoje vnútroštátne energetické sústavy a spojili ich s európskou superinteligentnou sústavou a súčasne zabezpečili veľké kapacity uskladňovania energie v EÚ (vrátane viacúčelových zariadení na plyn a vodík, veľkých či malých vodných elektrární, vysokoteplotných solárnych a iných technológií) a stabilný a bezpečný tok cenovo dostupnej energie; okrem toho zdôrazňuje, že je potrebné upraviť všetky sústavy tak, aby sa umožnil neobmedzený prívod elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných zdrojov a v plnej miere sa využili možnosti na dosiahnutie optimálneho environmentálneho riešenia pri plánovaní trás elektrického vedenia, a že je potrebné zmodernizovať tieto sústavy s cieľom predchádzať stratám energie; zdôrazňuje tiež potrebu prijať ďalšie opatrenia s cieľom spojiť izolované územia (napr. ostrovy a okrajové regióny) s európskou elektrickou sústavou;
17. vyzýva Komisiu, aby pri vypracúvaní plánov energetickej infraštruktúry zohľadňovala potenciálne nebezpečenstvo úniku uhlíka, najmä v krajinách s rozsiahlymi spoločnými hranicami s nečlenskými krajinami EÚ a v geografickej blízkosti k nim; vyzýva Komisiu, aby sledovala dovoz elektrickej energie a bola pripravená zaviesť opatrenia, ktorými sa bude od dovozcov požadovať, aby odovzdali kvóty v rámci systému EÚ na obchodovanie s emisiami, ak odhalí nespravodlivú hospodársku súťaž na vnútornom trhu;
18. poukazuje na dôležitosť výskumu a inovácií v oblasti energetiky s cieľom urýchliť prechod k udržateľnému hospodárstvu;
19. víta návrh Komisie na urýchlenie postupov udeľovania povolení a zvýšenie ich transparentnosti; vyzdvihuje potrebu posilniť a spresniť včasné informovanie verejnosti a účasť miestnych obyvateľov na rozhodovacom procese, ako aj právo občanov odvolať sa proti rozhodnutiam miestnych úradov, čo môže zlepšiť dôveru verejnosti a akceptáciu zariadení; upozorňuje, že na tento účel je prospešné zverejňovať na internete podklady týkajúce sa plánovania a sprístupniť ich všetkým zainteresovaným stranám.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
24.5.2011
Výsledok záverečného hlasovania:
+:
–:
0:
56
3
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Sophie Auconie, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sandrine Bélier, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Jill Evans, Karl-Heinz Florenz, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Julie Girling, Nick Griffin, Françoise Grossetête, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Holger Krahmer, Jo Leinen, Corinne Lepage, Peter Liese, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Vladko Todorov Panayotov, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Sirpa Pietikäinen, Mario Pirillo, Vittorio Prodi, Anna Rosbach, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Daciana Octavia Sârbu, Carl Schlyter, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Bogusław Sonik, Salvatore Tatarella, Michail Tremopoulos, Åsa Westlund, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Matthias Groote, Riikka Manner, James Nicholson, Marit Paulsen, Rovana Plumb, Marianne Thyssen, Michail Tremopoulos, Marita Ulvskog, Vladimir Urutchev
14.4.2011
STANOVISKO Výboru pre regionálny rozvoj
pre Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
k prioritám energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky
( 2011/2034(INI) )
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko: Joachim Zeller
NÁVRHY
Výbor pre regionálny rozvoj vyzýva Výbor pre priemysel, výskum a energetiku, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. pripomína, že bezpečná, udržateľná a konkurencieschopná energetika a vhodné, integrované a spoľahlivé energetické siete s účinným vnútorným prepojením sú jednou z hlavných budúcich výziev pre všetky regióny EÚ; zdôrazňuje, že modernizácia a obnova energetickej infraštruktúry, podpora transeurópskych energetických sietí a obnoviteľných zdrojov energie, rozvoj domácich rozvodov elektriny a plynu a začlenenie izolovaných častí EÚ do európskeho trhu s energiou sú veľmi dôležitými faktormi v záujme dosiahnutia cieľov 20-20-20, ako aj cieľov stratégie Európa 2020; poznamenáva, že vo viacerých krajinách úroveň vzájomnej prepojenosti nedosahuje prah 10 %; zdôrazňuje, že politika EÚ v oblasti energetiky sa musí koordinovať a vymedzovať na kontinentálnej úrovni a že prepojenie európskych sietí so susednými krajinami by stimulovalo hospodársku súťaž na spoločnom európskom trhu s energiou a zvýšilo solidaritu medzi členskými štátmi; domnieva sa, že Únia, členské štáty a regionálne orgány musia v tejto oblasti spolupracovať, aby sa zlepšila nielen cezhraničná infraštruktúra, ale aj infraštruktúra, ktorá umožňuje prenos na prenosové diaľnice a z nich a šírenie na vnútroštátnej úrovni; zdôrazňuje, že regionálne a miestne orgány v spolupráci s vnútroštátnymi jednotnými kontaktnými miestami zohrávajú dôležitú úlohu pri udržateľnom plánovaní, autorizačných postupoch, ako aj pri propagovaní projektov energetickej infraštruktúry (EIP) v radoch širokej verejnosti;
2. zdôrazňuje, že najväčšou výzvou je zabezpečiť, aby projekty energetickej infraštruktúry akceptovala verejnosť na miestnej úrovni; je presvedčený, že akceptáciu a dôveru verejnosti a rozhodovacích orgánov možno získať len otvorenými a transparentnými diskusiami pri príprave rozhodnutí o projektoch energetickej infraštruktúry;
3. zdôrazňuje, že je potrebné zmodernizovať prenosovú sieť EÚ ako celok a že Únia musí podporovať členské štáty a regióny v tomto úsilí a že všetky regióny, a to aj tie odľahlé, musia byť zapojené do všetkých fáz a vykonávacích postupov, aby sa zachovala územná súdržnosť;
4. naliehavo vyzýva Komisiu, aby prehodnotila existujúcu energetickú infraštruktúru a predložila návrhy zamerané na vytvorenie nových kapacít v oblasti infraštruktúry s cieľom zaručiť, že jej politiky týkajúce energetickej infraštruktúry umožnia regiónom, aby boli výrobcami, ako aj spotrebiteľmi udržateľnej energie; zdôrazňuje, že je to potrebné z bezpečnostných aj hospodárskych dôvodov;
5. vyzýva Komisiu, aby predložila ambicióznu stratégiu pre odvetvie vykurovania a chladenia;
6. tvrdí, že rozvoj regionálnej výroby energie je významný spôsob, ako zaručiť energetickú sebestačnosť v rôznych častiach Európy, najmä v baltskom regióne, ktorý je naďalej izolovaný a závislý na jedinom zdroji zásobovania; konštatuje, že regióny môžu využívať široké spektrum zdrojov vrátane možností, ktoré ponúkajú prírodné zdroje, a že budúcim cieľom by malo byť využívať tieto zdroje v plnej miere v záujme diverzifikácie výroby energie;
7. konštatuje, že EFRR výrazne prispieva k financovaniu projektov v oblasti energetickej – a inej – infraštruktúry, a upozorňuje na významnú úlohu politiky súdržnosti na miestnej a regionálnej úrovni s cieľom zlepšiť energetickú efektívnosť a dosiahnuť ciele Únie v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov;
8. zdôrazňuje, že je potrebné dôkladné hodnotenie vplyvu projektov energetickej infraštruktúry na životné prostredie a že je dôležité pripraviť primerané plány reakcie v prípade mimoriadnych situácií týkajúcich sa energetickej infraštruktúry, najmä preto, aby sa zabránilo environmentálnym katastrofám; zdôrazňuje, že plány reakcií by mali stanoviť spôsob, ako takéto udalosti riešiť z technického a hospodárskeho hľadiska;
9. zdôrazňuje, že spolupráca medzi obcami a regiónmi na národnej a európskej úrovni prispieva k zániku energetických ostrovov, dokončovaniu vnútorného trhu s energiou a vykonávaniu projektov energetickej infraštruktúry (EIP); zastáva názor, že cieľ politiky súdržnosti Európska územná spolupráca, ako aj makroregionálne stratégie môžu rozšíriť možnosti spolupráce pre cezhraničné projekty v záujme dosiahnutia efektívneho a inteligentného prepojenia medzi nekonvenčnými miestnymi a regionálnymi zdrojmi energie a veľkými energetickými sieťami; zdôrazňuje, že vhodná koordinácia projektov infraštruktúry môže zaručiť najlepší možný pomer nákladov a prínosov a zabezpečiť maximálnu efektívnosť prostriedkov EÚ; v tejto súvislosti sa domnieva, že by sa mala zlepšiť regionálna spolupráca, a to najmä s cieľom zabezpečiť náležité prepojenie medzi určenými prioritami a európskymi regiónmi;
10. zdôrazňuje význam, ktorý má zvýšenie kapacity prepojenia energetických sietí na cezhraničnej úrovni, a poukazuje na to, že je dôležité poskytovať finančné prostriedky potrebné na dosiahnutie stanovených cieľov vrátane územnej súdržnosti;
11. víta rozhodnutie zamerať sa v období do roku 2020 na malý počet priorít v oblasti infraštruktúry, a to na tzv. projekty v európskom záujme; vyzýva Komisiu, aby vytvorila presné kritériá, ktoré sa majú používať pri výbere týchto projektov, v úzkej spolupráci s členskými štátmi a regionálnymi a miestnymi zainteresovanými subjektmi;
12. pripomína, že je potrebné presadzovať integráciu vnútorného trhu s energiou predovšetkým prostredníctvom podpory projektov na zabezpečenie dobre vyváženého národného energetického mixu v susedných krajinách;
13. vyzýva EÚ a členské štáty, aby určili záväzné ciele v oblasti vzájomného prepojenia medzi členskými štátmi, a to buď prostredníctvom špecializovaných regionálnych platforiem, alebo v rámci regionálnych iniciatív, aby sa uľahčilo plánovanie a uskutočňovanie určených priorít a dohľad nad nimi, a vypracovali investičné plány a osobitné projekty;
14. zdôrazňuje význam projektov tzv. južného koridoru pri sledovaní základného cieľa EÚ, ktorým je diverzifikácia jej dodávok energie;
15 trvá na integrite politiky súdržnosti a vyzýva Komisiu, aby nevytvárala nové sektorové fondy, napr. v oblasti energetiky alebo klímy; nabáda Komisiu, aby sa pri stanovovaní opatrení v rámci energetickej politiky poučila zo skúseností získaných v oblasti politiky súdržnosti, najmä pokiaľ ide o výber projektov;
16. zastáva názor, že štrukturálne fondy ponúkajú priestor pre podporu osobitných investícií do energetickej infraštruktúry; domnieva sa však, že takéto investície sa musia obmedzovať na regióny, v ktorých je z politických a geografických dôvodov pre trh omnoho ťažšie poskytovať riešenia problémov s dodávkami energie; okrem toho žiada, aby podpora zo štrukturálnych fondov bola vždy podmienená zaujatím v zásade komerčného prístupu a dodržaním zásady spoločnej zodpovednosti za financovanie;
17. vyzýva EÚ, aby financovala energetické projekty, ktoré nedokážu pritiahnuť súkromných investorov, ale ktoré majú zásadný význam pre naplnenie energetických potrieb izolovaných častí EÚ tým, že ich napoja na európske elektrické a plynovodné siete, čo je integrálna súčasť procesu vytvárania jednotného trhu EÚ s energiou;
18. podporuje urýchlené spustenie partnerstva pre inovácie Inteligentné mestá a vyzýva príslušných partnerov, ktorí sú zapojení do postupov plánovania v oblasti udržateľného mestského rozvoja, aby lepšie propagovali a využívali výhody, ktoré môžu priniesť programy JESSICA a ELENA v záujme investícií do udržateľnej energie na miestnej úrovni, s cieľom pomôcť mestám a regiónom začať realizovať životne dôležité investičné projekty v oblasti energetickej efektívnosti, čistého spaľovania a obnoviteľných zdrojov energie a udržateľnej mestskej dopravy; poukazuje okrem toho na potenciál cezhraničnej finančnej pomoci medzi susediacimi krajinami v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva;
19. poznamenáva, že stimuly na úrovni vnútroštátnych regulačných systémov sú stále nedostatočné, najmä pokiaľ ide o rizikovejšie a inovačné projekty, ako sú inteligentné siete; poukazuje na potrebu úpravy vnútroštátnych regulačných rámcov a žiada v tomto smere Komisiu, aby zistila, do akej miery sú vnútroštátne regulačné stimuly uspokojivé a primerané; vyzýva Komisiu, aby zvážila vytvorenie systému odmien a stimulov pre členské štáty a regióny, ktoré nielen pomáhajú zabezpečiť rýchlejšie spracúvanie projektov v európskom záujme, ale aj presadzujú technologické investície a kvalitatívne zlepšovanie a inovácie energetickej infraštruktúry;
20. žiada zrýchlenie povoľovacích postupov (maximálne päť rokov) a ich zjednodušenie (jednotné kontaktné miesto); zdôrazňuje, že Komisia musí zaujať prístup viacúrovňového riadenia a že je potrebné, aby regionálne a miestne aktivity mali v niektorých oblastiach dôležitejšie postavenie s cieľom určiť projekty v európskom záujme, priority pre energetickú infraštruktúru a bezpečnosť, dodávateľské trasy, lokality pre výrobu a spracovanie energetických produktov, skladovanie odpadu a nakladanie s odpadom, pretože miestne a regionálne orgány sú nevyhnutnými partnermi v oblasti plánovania, financovania a komunikácie a musia byť naďalej v plnej miere zapojené do každej fázy vypracúvania a realizácie projektov (vrátane stanovenia priorít, vypracúvania projektov, rozhodovania, podávania žiadostí a financovania, praktickej realizácie a hodnotenia); zdôrazňuje, že akákoľvek aproximácia povoľovacích postupov v celej EÚ musí byť v súlade so zásadou subsidiarity; zdôrazňuje integrovaný prístup politiky súdržnosti, ktorý spája niekoľko fondov, a vyzýva Komisiu, aby tento prístup zachovala;
21. žiada Komisiu, aby vyhodnotila, či je z hľadiska efektivity nákladov a akceptácie zo strany verejnosti vhodnejšia modernizácia a zlepšenie súčasných energetických koridorov než nové koridory; okrem toho požaduje posúdenie schopností regiónov v oblasti prepojenia;
22. domnieva sa, že súčasná hospodárska situácia vyzdvihuje potrebu zaujať k otázkam energetiky integrovaný prístup s náležitým ohľadom na jej hospodárske, environmentálne a sociálne aspekty; upozorňuje, že je nutné zvážiť pozitívne a negatívne vedľajšie účinky, aby sa v strednodobom a dlhodobom horizonte zabezpečil prístup všetkých európskych občanov k bezpečnej, udržateľnej a dostupnej energii;
23. pripomína, že tretí energetický balík vytvára povinnosť regulačných orgánov, aby pri určovaní taríf vyhodnocovali investície nielen podľa prínosov vo svojom členskom štáte, ale aj podľa prínosov pre celú EÚ; naliehavo žiada Agentúru pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky, aby zabezpečila plnenie tejto povinnosti zo strany svojich členov, a žiada Komisiu, aby tam, kde náklady a prínosy nemožno spravodlivo rozdeliť prostredníctvom určovania taríf, zvážila kompenzačné mechanizmy a aby táto kompenzácia bola spoločná aj pre dotknuté mestá a regióny;
24. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila, že financovanie investícií do infraštruktúry bude vychádzať z potrieb trhu, aby sa zabránilo narušeniu hospodárskej súťaže a vzniku falošných investičných stimulov a predišlo sa neodôvodnenej fluktuácii medzi členskými štátmi, pričom sa však zaručí ochrana verejných záujmov prostredníctvom obmedzeného objemu verejných financií, čo nutne povedie k inovatívnej zmesi finančných nástrojov výrazne zvyšujúcej verejné investície, a to predovšetkým na miestnej a regionálnej úrovni a na územiach s osobitnými geografickými podmienkami, ako sú ostrovy, hornaté oblasti a regióny s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva;
25. berie na vedomie problémy regiónov, v ktorých prevláda obmedzený počet subjektov na trhu, čo vedie k pomalému rozvoju infraštruktúry a jej pomalej obnove; vyjadruje ľútosť, že to bráni univerzálnemu uplatňovaniu zásady „užívateľ platí“, a preto sa domnieva, že v takýchto prípadoch môže byť na vybudovanie infraštruktúry potrebnej na rozvoj týchto vnútroštátnych a regionálnych trhov s energiou ako súčastí európskeho trhu s energiou ešte stále potrebné verejné financovanie; žiada Komisiu, aby v tomto smere skontrolovala pravidlá v oblasti štátnej pomoci a aby v prípade potreby predložila návrhy na zmenu a doplnenie týchto pravidiel s cieľom umožniť, aby členské štáty mohli podporovať modernizáciu infraštruktúry;
26. vyzýva Komisiu, aby vydala nový usmerňujúci dokument o verejnom financovaní projektov a súčasných právnych predpisoch v oblasti štátnej pomoci, ktoré obsahujú jasné kritériá pre verejné financovanie energetickej infraštruktúry; zdôrazňuje, že tento dokument musia pripraviť spoločne GR pre energetiku, GR pre hospodársku súťaž a GR pre regionálnu politiku, aby si pravidlá Komisie navzájom neprotirečili;
27. požaduje prijatie krokov na zabezpečenie súladu s medzinárodnými dohodami, napríklad s dohovorom z Espoo, pred spustením alebo ďalším rozvojom cezhraničných projektov, a v súvislosti s rozširovaním energetických sietí upozorňuje na potrebu podporovať užšiu spoluprácu, predovšetkým medzi Ruskom a Bieloruskom a pobaltskými štátmi, a teda aj rozvíjať dialóg medzi EÚ a Ruskom o energetike, predovšetkým v záujme dosiahnutia cieľa energetickej bezpečnosti pre členské štáty a regióny EÚ;
28. zdôrazňuje význam užšej a účinnejšej spolupráce so súkromným sektorom a s finančnými inštitúciami, najmä s Európskou investičnou bankou a Európskou bankou pre obnovu a rozvoj, s cieľom presadzovať potrebné financovanie, a to najmä v prípade prioritných cezhraničných projektov; vyzýva Komisiu, aby preskúmala iné inovatívne finančné nástroje a pomohla podporovať vytváranie verejno-súkromných partnerstiev, k čomu miestne, regionálne a celoštátne orgány poskytujú stimuly a potrebný legislatívny rámec a politickú podporu; v tejto súvislosti zdôrazňuje potrebu rozvíjať technickú pomoc a finančné inžinierstvo na úrovni miestnych a regionálnych orgánov s cieľom podporovať miestne subjekty pri vytváraní projektov v oblasti energetickej efektívnosti – napr. s využitím nástroja technickej pomoci EIB s názvom ELENA a skúseností podnikov poskytujúcich energetické služby, ak pôjde o infraštruktúru v oblasti energetickej efektívnosti;
29. pripomína, že zemepisné prekážky, ktoré sú ostrovom a horám bytostne vlastné, výrazne sťažujú ich začlenenie do energetickej siete EÚ; vyzýva preto Komisiu, aby zohľadnila rôzne danosti v regiónoch a zamerala sa vyslovene na regióny s osobitnými geografickými a demografickými črtami, ako sú ostrovy, horské oblasti a regióny s nízkou hustotou obyvateľstva, aby sa tak dosiahla výraznejšia diverzifikácia zdrojov energie a propagácia obnoviteľných zdrojov energie v záujme zníženia závislosti na dovoze energie; naliehavo žiada Komisiu, aby medzi svoje priority pre rok 2020 v oblasti energetickej infraštruktúry zaradila osobitnú situáciu ostrovných energetických systémov;
30. upozorňuje na potrebu zamerať sa na infraštruktúru energie z obnoviteľných zdrojov a podporovať ju, najmä pokiaľ ide o inteligentnú decentralizovanú energetickú infraštruktúru, v spojení s podporovaním energetickej efektívnosti s cieľom znížiť závislosť na fosílnych palivách a znečisťujúce emisie; v tomto smere zdôrazňuje obrovský hospodársky potenciál pre regionálny rozvoj v oblasti výroby energie z obnoviteľných zdrojov podľa osobitostí regiónu; v tejto súvislosti upozorňuje na obnoviteľné zdroje energie a ich potenciál v rozličných európskych regiónoch a na potrebu poskytnúť im náležitým spôsobom navzájom prepojenú prenosovú sieť a dostatočnú výrobnú kapacitu; ďalej zdôrazňuje, že projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov môžu uspieť len vtedy, ak budú vnútroštátne prenosové siete dostatočne moderné na to, aby zvládli povahu tejto novej energie; podporuje prepojenie prenosovej sústavy so zariadeniami na uchovávanie vodnej energie v oblasti Álp a v severských krajinách;
31. so zreteľom na dôležitosť regionálnych stratégií v oblasti udržateľnej energetiky pre rozvojový potenciál týchto regiónov zdôrazňuje potrebu vytvoriť platformu pre výmenu najlepších postupov získaných v regiónoch zohľadňujúcu úspešné príklady obcí a regiónov, ktoré sa špecializujú na energiu z obnoviteľných zdrojov, úspory energie a energetickú efektívnosť; v tomto smere žiada systém konzultácií a hodnotenia, aby sa v rámci možnosti odhalili, spoločne využívali a reprodukovali najlepšie postupy a znalosti o prijímaní infraštruktúry zo strany verejnosti.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
12.4.2011
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
40
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
François Alfonsi, Luís Paulo Alves, Catherine Bearder, Jean-Paul Besset, Victor Boştinaru, Alain Cadec, Tamás Deutsch, Elie Hoarau, Danuta Maria Hübner, Juozas Imbrasas, María Irigoyen Pérez, Seán Kelly, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Jacek Olgierd Kurski, Petru Constantin Luhan, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska, Ramona Nicole Mănescu, Riikka Manner, Iosif Matula, Erminia Mazzoni, Miroslav Mikolášik, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Wojciech Michał Olejniczak, Markus Pieper, Monika Smolková, Georgios Stavrakakis, Nuno Teixeira, Oldřich Vlasák, Kerstin Westphal, Hermann Winkler, Joachim Zeller
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Karima Delli, Richard Falbr, Marek Henryk Migalski, Elisabeth Schroedter, Czesław Adam Siekierski, Patrice Tirolien, Derek Vaughan, Sabine Verheyen
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
26.5.2011
Výsledok záverečného hlasovania:
+:
–:
0:
38
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Jean-Pierre Audy, Ivo Belet, Bendt Bendtsen, Reinhard Bütikofer, Maria Da Graça Carvalho, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Adam Gierek, Fiona Hall, Jacky Hénin, Edit Herczog, Romana Jordan Cizelj, Lena Kolarska-Bobińska, Philippe Lamberts, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Judith A. Merkies, Jaroslav Paška, Anni Podimata, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Jens Rohde, Paul Rübig, Francisco Sosa Wagner, Ioannis A. Tsoukalas, Claude Turmes, Niki Tzavela, Vladimir Urutchev, Adina-Ioana Vălean, Kathleen Van Brempt, Alejo Vidal-Quadras, Henri Weber
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Antonio Cancian, Jolanta Emilia Hibner, Yannick Jadot, Ivailo Kalfin, Vladko Todorov Panayotov, Algirdas Saudargas, Silvia-Adriana Ţicău, Catherine Trautmann
