A6-0195/2009
1.4.2009
SPRÁVA
o žiadosti o ochranu imunity a výsad Renata Brunettu
(2008/2147(IMM))
Výbor pre právne veci
Spravodajca:
Aloyzas Sakalas
PE 421.356v02-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU...
Error!
Bookmark not defined.
DÔVODOVÁ SPRÁVA..............................................................
Error!
Bookmark not defined.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE.
Error!
Bookmark not defined.
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o žiadosti o ochranu imunity a výsad Renata Brunettu
( 2008/2147(IMM) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na žiadosť Renata Brunettu o ochranu jeho imunity v súvislosti s trestným konaním vedeným proti nemu pred okresným súdom vo Florencii, ktorá bola predložená 15. mája 2008 a oznámená na plenárnej schôdzi 4. júna 2008,
– so zreteľom na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965, ako aj na článok 6 ods. 2 Aktu o všeobecných a priamych voľbách poslancov Európskeho parlamentu z 20. septembra 1976,
– so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 12. mája 1964, 10. júla 1986 a 21. októbra 2008
Vec 101/63, Wagner/Fohrmann a Krier , [1964] Zb. s.
195, vec 149/85 Wybot/Faure a iní [1986] Zb. s.
2391 a spojené veci C-200/07 a C-201/07 Marra / De Gregorio a Clemente, zatiaľ neuvedené v Zbierke rozhodnutí. ,
– so zreteľom na článok 6 ods. 3 a článok 7 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre právne veci ( A6‑0195/2009 ),
1. ochraňuje imunitu a výsady Renata Brunetta;
2. poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie a správu gestorského výboru ihneď postúpil príslušným orgánom Talianskej republiky.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
I. SKUTOČNOSTI
Na zasadnutí, ktoré sa konalo 4. júna 2007, predseda Parlamentu oznámil, že 15. mája dostal písomnú žiadosť o ochranu parlamentnej imunity Renata Brunettu (bývalého poslanca EP), ktorú podľa článku 6 ods. 3 rokovacieho poriadku pridelil Výboru pre právne veci.
Žiadosť sa týka trestného konania, ktoré proti Brunettovi a ďalším osobám inicioval bývalý taliansky diplomat Giuseppe De Michelis Di Slonghello a ktorým sa čoskoro bude zaoberať súd vo Florencii.
Obžalovaní sú stíhaní, aby sa podľa článkov 110 a 595 talianskeho trestného zákonníka zodpovedali za materiál uverejnený v knihe s názvom "Le Mani rosse sull'Italia" (Červené ruky na Taliansku), ktorá sa v auguste 2006 predávala spolu s denníkom Libero.
De Michelis Di Slonghello sa sťažuje, že vo štvrtej kapitole tejto knihy je vykreslený ako bývalý špión KGB na základe údajov z tzv. Mitrochinovho archívu, čo je podľa neho urážkou na cti a poškodením jeho dobrej povesti.
Brunetta tvrdí, že jeho politická činnosť je prepojená s jeho funkciou vydavateľa, a žiada, aby sa uplatnil prvý odsek článku 68 ods. 1 talianskej ústavy, ktorý stanovuje, že: „Poslancov parlamentu nemožno brať na zodpovednosť za vyjadrené názory ani za hlasovanie počas výkonu ich funkcií.“ Keďže žiadosť o ochranu imunity podáva (bývalý) poslanec Európskeho parlamentu, mala by sa chápať ako žiadosť o uplatnenie článku 9 protokolu.
„Mitrochinov archív“ Vasilija Mitrochina sa usiluje opísať spravodajské operácie ZSSR po celom svete.
Major Mitrochin tieto informácie zbieral počas tridsiatich rokov, keď pôsobil ako archivár KGB v zahraničných spravodajských službách, a uverejnil ich v Spojenom kráľovstve v roku 1992.
Treba poznamenať, že podľa zákona č. 90 zo 7. mája 2002 taliansky parlament zriadil vyšetrovací výbor poverený preskúmaním Mitrochinovho archívu a špionážnych činností ZSSR v Taliansku.
Jeho cieľom bolo vyšetriť údajné aktivity KGB v talianskej politike jednak na základe Mitrochinovho archívu a jednak na základe rôznych iných zdrojov.
Vyšetrovací výbor uzavrel svoju činnosť záverečnou správou v roku 2006.
Je dôležité poznamenať, že Brunetta nie je autorom, ale iba spoluvydavateľom predmetnej knihy.
Otázne však je, či si Brunetta ako spoluvydavateľ knihy o jednej z významnejších a kontroverznejších stránok vplyvu ZSSR na taliansku a európsku politiku iba plnil povinnosti poslanca parlamentu.
II.
PRÁVO A VŠEOBECNÁ ÚVAHA O IMUNITE POSLANCOV EURÓPSKEHO PARLAMENTU
1.
Články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965 znejú takto:
Článok 9:
Členovia Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania alebo súdneho stíhania vo vzťahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri výkone svojich úloh.
Článok 10:
Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:
a. na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu;
b. na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.
Imunita sa obdobne vzťahuje na členov Európskeho parlamentu počas ich cesty z miesta a do miesta jeho zasadnutia.
Imunita sa neuplatní, ak je člen Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež nezabráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich členov.
2.
Postup v Európskom parlamente sa riadi článkami 6 a 7 rokovacieho poriadku.
Príslušné ustanovenia znejú takto:
Článok 6 – Zbavenie imunity
1.
Pri výkone svojich právomocí týkajúcich sa výsad a imunít sa Parlament predovšetkým usiluje o zachovanie svojej integrity ako demokratického zákonodarného zhromaždenia a o zabezpečenie nezávislosti poslancov pri výkone ich povinností.
(...)
3.
Každá žiadosť poslanca alebo bývalého poslanca o ochranu imunity predložená predsedovi sa oznámi v pléne a pridelí príslušnému výboru. (...)“
(...)"
Článok 7 – Imunitné konanie
1.
Príslušný výbor bezodkladne a v poradí, v ktorom boli predložené, preskúma žiadosti o zbavenie imunity alebo žiadosti o ochranu imunity a výsad.
2.
Príslušný výbor pripraví návrh rozhodnutia, v ktorom iba odporučí prijatie alebo zamietnutie žiadosti o zbavenie imunity alebo ochranu imunity a výsad.
3.
Výbor môže požiadať príslušný orgán o poskytnutie všetkých informácií a vysvetlení, ktoré výbor považuje za potrebné na zaujatie stanoviska k zbaveniu alebo ochrane imunity.
Dotknutému poslancovi sa poskytne možnosť byť vypočutý; môže predložiť všetky dokumenty a iné písomné dôkazy, ktoré považuje za dôležité.
Môže sa nechať zastupovať iným poslancom.
4.
Ak je žiadosť o zbavenie imunity založená na viacerých dôvodoch, každý z nich môže byť predmetom samostatného rozhodnutia.
V správe výboru môže byť vo výnimočných prípadoch navrhnuté, aby sa zbavenie imunity výhradne vzťahovalo na trestné konanie a aby bol poslanec až do vynesenia konečného rozsudku chránený pred každou formou zadržania, vyšetrovacej väzby alebo iným opatrením, ktoré by mu bránilo vykonávať povinnosti vyplývajúce z jeho mandátu.
(...)
6.
V prípadoch týkajúcich sa ochrany imunity a výsad príslušný výbor spresní, či ide o administratívne alebo iné obmedzenia voľného pohybu poslancov cestujúcich z miesta alebo na miesto rokovaní Parlamentu alebo o vyjadrenie názoru alebo hlasovanie pri výkone poslaneckého mandátu, prípadne, či sa na okolnosti vzťahuje čl. 10 protokolu o výsadách a imunitách, a teda nepodliehajú vnútroštátnemu právu.
Výbor pripraví návrh, ktorým vyzve príslušný orgán, aby vyvodil potrebné závery.
7.
Výbor môže predložiť odôvodnené stanovisko týkajúce sa príslušnosti daného orgánu a prípustnosti žiadosti, ale za žiadnych okolností sa nevyslovuje o vine či nevine poslanca alebo o tom, či názory a činy pripisované poslancovi sú dôvodom na trestné stíhanie, a to ani v prípade, že výbor pri posudzovaní žiadosti nadobudol podrobnú znalosť okolností prípadu. (...)“
(...)"
Príslušné vnútroštátne právo
Ústava Talianskej republiky v znení zmien a doplnení ústavného zákona č. 3 z 29. októbra 1993, článok 68 [náhrada, imunita]:
(1) Poslanci parlamentu nie sú braní na zodpovednosť za vyjadrené názory ani za hlasovanie počas výkonu ich funkcií.
(2) Na žiadneho poslanca parlamentu sa bez povolenia komory, ktorej je členom, nevydá povolenie na osobnú alebo domovú prehliadku, ani nesmie byť zatknutý či inak zbavený osobnej slobody, nesmie byť zadržiavaný, s výnimkou prípadov výkonu právoplatného rozsudku, pokiaľ nie je pristihnutý pri páchaní trestného činu, v prípade ktorého je zatknutie povinné.
(3) Podobné povolenie sa vyžaduje aj vtedy, keď treba odpočúvať konverzácie alebo komunikáciu poslancov parlamentu a zabaviť ich poštu alebo korešpondenciu.
III.
ODÔVODNENIE K NAVRHOVANÉMU ROZHODNUTIU
Brunetta tvrdí, že jeho politická činnosť je prepojená s jeho funkciou vydavateľa, a žiada, aby sa uplatnil prvý odsek článku 68 ods. 1 talianskej ústavy, ktorý stanovuje, že: „Poslancov parlamentu nemožno brať na zodpovednosť za vyjadrené názory ani za hlasovanie počas výkonu ich funkcie.“
Táto žiadosť by sa mala vnímať ako žiadosť o uplatnenie článku 9 protokolu, pretože Brunetta je (bývalým) poslancom Európskeho parlamentu a predmetná kniha bola uverejnená ešte počas výkonu jeho funkcie.
Brunetta ako vydavateľ knihy o jednej z významnejších a kontroverznejších stránok vplyvu ZSSR na taliansku a európsku politiku si plnil povinnosti poslanca parlamentu
Pokusy umlčať prostredníctvom súdnych konaní poslancov Parlamentu pri vyjadrovaní svojich postojov k otázkam oprávneného verejného záujmu a verejných obáv je v demokratickej spoločnosti neprijateľné a je jasne v rozpore s článkom 9 protokolu, ktorého zámerom je chrániť slobodu prejavu poslancov pri výkone ich povinností v záujme Parlamentu ako inštitúcie.
Brunetta ako spoluvydavateľ politickej knihy, ktorá iba opisuje skutočnosť zásadného významu pre taliansky a európsky politický život, si pri vyjadrovaní postoja k otázke verejného záujmu plnil povinnosti poslanca Parlamentu.
IV.
ZÁVERY
Výbor pre právne veci na základe uvedených úvah a po preskúmaní dôvodov za ochranu imunity a proti nej odporúča, aby sa imunita pána Renata Brunettu ochránila.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
31.3.2009
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
8
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Carlo Casini, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis
