P6_TA(2005)0358
Územná súdržnosť pri regionálnom rozvoji
A6-0251/2005
Uznesenie Európskeho parlamentu o úlohe územnej súdržnosti pri regionálnom rozvoji ( 2004/2256(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na Zmluvu o Ústave pre Európu a najmä na články I-3, I-14, II-96, III-220, III-363 ods. 3 a článok 8 protokolu o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality,
–
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, zmenené a doplnené Jednotným európskym aktom a Maastrichtskou zmluvou, Amsterdamskou zmluvou a Zmluvou z Nice, a najmä na články 158 a 159 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,
–
so zreteľom na svoje uznesenia zo 7. februára 2002 Ú. v.
ES C 284 E, 21.11.2002, s.
329.
a 22. apríla 2004 Ú. v.
EÚ C 104 E, 30.4.2004, s.
1000.
o druhej a tretej správe Komisie o hospodárskej a sociálnej súdržnosti,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 2. septembra 2003 Ú. v.
EÚ C 76 E, 25.3.2004, s.
111.
o štrukturálne málo rozvinutých regiónoch (ostrovy, horské regióny, regióny s nízkou hustotou obyvateľstva) v rámci politiky súdržnosti a ich inštitucionálnych výhľadoch,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 29. júna 1995 Ú. v.
ES C 183, 17.7.1995, s.
39.
o dokumente Komisie s názvom "Európa 2000+ - spolupráca na účely európskeho územného plánovania",
–
so zreteľom na Výhľad európskeho úzmeného rozvoja (ESDP) prijatý v Potsdame v roku 1999 na neformálnom zasadnutí Rady ministrov zodpovedných za územné plánovanie,
–
so zreteľom na Bielu knihu o európskom vládnutí prijatú Komisiou v júli 2001 ( KOM(2001)0428 ),
–
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov z 10. apríla 2003 Ú. v.
EÚ C 244, 10.10.2003, s.
23.
o územnej súdržnosti v Európe,
–
so zreteľom na správy Monitorovacej siete pre európske územné plánovanie (ESPON), správu z roku 2004 o územnej súdržnosti a dočasnú správu z jari 2005 s názvom "Hľadanie územných potenciálov",
–
so zreteľom na štúdiu z februára 2005 o budúcnosti politiky súdržnosti, ktorú na žiadosť Výboru pre regionálny rozvoj vypracovalo združenie Naša Európa,
–
so zreteľom na závery neformálneho zasadnutia Rady o územnom plánovaní z 29. novembra 2004 v Rotterdame,
–
so zreteľom na závery neformálnej Rady ministrov o regionálnej politike a územnej súdržnosti z 20. a 21. mája 2005 a jej návrhu vypracovať do roku 2007 dokument s názvom "Stav územia a výhľady Európskej únie",
–
so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre regionálny rozvoj ( A6-0251/2005 ),
A.
keďže súdržnosť patrí medzi strategické ciele Únie, pretože jej cieľom je podporovať harmonický a homogénny rozvoj celého územia a keďže po rozšírení musí Únia ešte zvýšiť efektívnosť politiky súdržnosti, s ohľadom na oveľa väčšie a čoraz zjavneješie rozdiely v Spoločenstve 25 členských štátov,
B.
keďže územná súdržnosť je novým cieľom Únie a obohacuje cieľ hospodárskej a sociálnej súdržnosti tým, že jej dáva transverzálny aspekt, ktorý je prínosom pre celé územie a pre všetky politiky Spoločenstva,
C.
keďže politika územnej súdržnosti na úrovni Spoločenstva má rozhodujúci význam pre rozvoj Únie a prináša ťažiskovú "pridanú hodnotu Spoločenstva", ktorá môže posilniť výhľady dlhodobo udržateľného rozvoja,
D.
keďže základným cieľom územnej súdržnosti je zabezpečiť maximálny rozvoj celého územia, vyhnúť sa pritom zemepisnej koncentrácii činností a zlepšiť životné podmienky pre všetkých, ktorí žijú na tomto území a zaručiť pri tom najmä rovnosť medzi mužmi a ženami,
E.
keďže regionálne prírodné zdroje a ich priemyselné spracovanie sú veľmi dôležité nie len pre rozvoj regiónov, ale aj pre Úniu ako celok, čo prospieva všetkým občanom Únie,
F.
keďže je nevyhnutné územný aspekt integrovať do politík Spoločenstva, s ohľadom na skutočný vplyv sektorových politík na územie Únie, a to najmä dopravnej politiky, politiky životného prostredia, politiky hospodárskej súťaže a výskumu,
G.
keďže s ohľadom na možnosť včlenenia územného aspektu medzi prioritné ciele Únie bola strednodobá revízia lisabonskej a göteborgskej stratégie relatívne neuspokojivá,
H.
keďže metóda vytýčenia strategických zámerov Spoločenstva v oblasti politiky súdržnosti odteraz zahŕňa aj územnú súdržnosť ako rámec pre využívanie fondov,
1.
domnieva sa, že územná súdržnosť je základným cieľom územného plánovania Únie a udáva smer politike regionálneho rozvoja;
2.
poznamenáva, že územná súdržnosť vychádza zo zásady rovnosti medzi občanmi bez ohľadu na to, kde v Únii žijú;
3.
žiada preto, aby sa regionálny rozvoj zakladal na programoch, ktoré zabezpečia rovné zaobchádzanie s územiami Únie s tým, že sa zachová ich rozmanitosť, čo okrem iného zahŕňa náležitú prístupnosť k službám všeobecného záujmu a k službám všeobecného ekonomického záujmu;
4.
žiada, aby bol územný aspekt považovaný za významný prvok lisabonskej a göteborgskej stratégie;
5.
opätovne potvrdzuje, že harmonický rozvoj celého územia Únie sa musí zakladať na uplatnení modelu polycentrického priestorového rozvoja, na rovnosti prístupu k infraštruktúram a k vedomostiam a tiež na obozretnej správe prírodného a kultúrneho dedičstva tak, ako ho navrhuje ESDP;
6.
žiada, aby sa na účely posilnenia súdržnosti v prvom rade zamedzilo nerovnováhe medzi ústrednými a okrajovými oblasťami a nerovnostiam v rámci členských štátov;
7.
zdôrazňuje, že v tomto smere má veľký význam spolupráca a partnerstvo medzi mestskými centrami, predmestskými a vidieckymi oblasťami, a predovšetkým medzi tými, ktoré trpia špecifickými problémami;
8.
zdôrazňuje takisto úlohu miest, a to najmä malých a stredných miest, ako prvoradého vektora územného rastu a rovnováhy;
9.
je zástancom všetkých spôsobov územnej spolupráce, či už ide o cezhraničnú spoluprácu alebo spoluprácu medzi jednotlivými štátmi či regiónmi;
10.
želá si, aby sa zaviedol mechanizmus prepojenia sektorových politík, ktoré majú významný vplyv na územný rozvoj Únie, s politikou regionálneho rozvoja;
11.
žiada, aby sa uplatnili opatrenia odporúčané v Bielej knihe o európskom vládnutí z júla 2001 s cieľom dosiahnutia skutočnej správy na viacerých stupňoch, vo viacerých sektoroch, s posilnením spolupráce územných aktérov na troch úrovniach - regionálnej, národnej a európskej, založenej na princípe partnerstva so všetkými príslušnými stranami;
12.
opätovne potvrdzuje, že princíp "jeden program, jeden fond" umožňuje posilniť ucelený prístup k politike súdržnosti a je v súlade s politikou územnej súdržnosti;
13.
žiada Komisiu, aby popri HDP vypracovala štúdia aj o nových územných ukazovateľoch na meranie rozvoja regiónov a objektívne posúdenie prekážok tohto rozvoja, predovšetkým špecifických územných problémov, akými je ukazovateľ odľahlosti a prístupnosti, vybavenosti infraštruktúrami a dopravou, úrovne činnosti v oblasti výskumu a inovácie, vzdelávania a odbornej prípravy, úrovne diverzifikácie produktivity v danej zóne a výšky nezamestnanosti;
14.
žiada Komisiu, aby prostredníctvom ESPONu vypracovala systém hodnotenia vplyvu rôznych politík Spoločenstva na územnú súdržnosť Únie a trvá na úlohe Európskeho parlamentu v procese ďalšieho hodnotenia výsledkov;
15.
znovu predkladá žiadosť uvedenú v tretej správe o hospodárskej a sociálnej súdržnosti z februára 2004, ktorej cieľom je, aby Parlament a Rada prijali "stratégiu Spoločenstva pre súdržnosť", ktorá by určila jasné priority a konkrétne usmernenia pre štáty a regióny, a ktorá by bola regionálnym aspektom stratégie udržateľného rozvoja Únie a ktorá by bola založená na princípoch a cieľoch ESDP;
16.
napokon žiada Komisiu, aby pred rokom 2007 vypracovala Bielu knihu o cieli územnej súdržnosti, ktorá upresní najmä to, ako treba tento cieľ zahrnúť do národného strategického plánu každého členského štátu;
17.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade a Komisii.
