KONEČNÉ ZNENIE
A6-0028/2007
5.2.2007
*
SPRÁVA
o návrhu rozhodnutia Rady o podpísaní dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii
(KOM(2006)0191 – C6‑0168/2006 – 2006/0064(CNS))
Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci
Spravodajkyňa:
Maria da Assunção Esteves
PE 378.768v03-00
Označenie postupov
* Konzultačný postup väčšina odovzdaných hlasov
**I Postup spolupráce (prvé čítanie) väčšina odovzdaných hlasov
**II Postup spolupráce (druhé čítanie) väčšina odovzdaných hlasov za schválenie spoločnej pozície väčšina všetkých poslancov Parlamentu za zamietnutie alebo zmenu a doplnenie spoločnej pozície
*** Postup súhlasu väčšina všetkých poslancov Parlamentu, okrem prípadov upravených článkami 105, 107, 161 a 300 Zmluvy o ES a článkom 7 Zmluvy o EÚ
***I Spolurozhodovací postup (prvé čítanie) väčšina odovzdaných hlasov
***II Spolurozhodovací postup (druhé čítanie) väčšina odovzdaných hlasov za schválenie spoločnej pozície väčšina všetkých poslancov Parlamentu za zamietnutie alebo zmenu a doplnenie spoločnej pozície
***III Spolurozhodovací postup (tretie čítanie) väčšina odovzdaných hlasov za schválenie spoločného textu
(Typ postupu závisí od právneho základu navrhnutého Komisiou.)
Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy k legislatívnemu textu
V pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhoch Parlamentu je zmenený a doplnený text označený hrubou kurzívou .
Štandardná kurzíva označuje príslušným oddeleniam tie časti legislatívneho textu, ku ktorým sa navrhuje oprava, čo pomáha pri príprave konečného znenia textu (napríklad zrejmé chyby alebo vynechaný text v konkrétnej jazykovej verzii).
Navrhované opravy tohto typu musia byť odsúhlasené príslušnými oddeleniami.
OBSAH
NÁVRH LEGISLATÍVNEHO UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.......................5
DÔVODOVÁ SPRÁVA.............................................................................................................6
STANOVISKO Výboru pre zahraničné veci ...........................................................12
POSTUP...................................................................................................................................15
NÁVRH LEGISLATÍVNEHO UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o návrhu rozhodnutia Rady o návrhu rozhodnutia Rady o podpísaní dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii
( KOM(2006)0191 – C6‑0168/2006 – 2006/0064(CNS) )
(Konzultačný postup)
Európsky parlament ,
– so zreteľom na návrh rozhodnutia Rady ( KOM(2006)0191 )
Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku. ,
– so zreteľom na článok 63 ods. 3 (b) a článok 300 ods. 2, prvý odsek, prvá veta Zmluvy o ES,
– so zreteľom na článok 300 ods. 3 prvý pododsek Zmluvy o ES, v súlade s ktorým Rada konzultovala s Európskym parlamentom ( C6‑0168/2006 ),
– so zreteľom na článok 51 a článok 83 ods. 7 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a stanovisko Výboru pre zahraničné veci ( A6‑0028/2007 ),
1. schvaľuje uzavretie zmluvy;
2. poveruje svojho predsedu, aby túto pozíciu postúpil Rade a Komisii a vládam a parlamentom členských štátov a Ruskej federácie.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.
Dohoda: história a dôvody
1.1.
História
Readmisná dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou je piatou dohodou svojho druhu prerokúvanou a podpísanou Spoločenstvom a krajinou, ktorá nie je členom EÚ.
Podpísanie readmisnej dohody s Ruskom už bolo zahrnuté medzi opatreniami navrhovanými v spoločnej stratégii EÚ prijatej 4. júna 1999.
Prvé kolo rokovaní sa uskutočnilo v Moskve 23. januára 2003.
Od októbra 2004 rokovania pokračovali súbežne s rokovaniami o dohode o zjednodušení vízového režimu medzi EÚ a Ruskom.
Tieto dve zmluvy boli parafované 4. apríla 2006 v Moskve.
Vzhľadom na to, že dohoda o zjednodušení vízového režimu a readmisná dohoda navzájom súvisia, mali by sa podpísať a uzatvoriť a nadobudnúť účinnosť v rovnakom čase.
V pozadí dohôd je myšlienka recipročnej politickej kompenzácie.
Konečnú podstatu readmisnej dohody s Ruskom možno zosumarizovať asi takto: readmisné povinnosti vysvetlené v dohode (v článkoch 2 až 5) sú založené na pravidle reciprocity a vzťahujú sa na štátnych príslušníkov zmluvných strán (články 2 a 4), ako aj štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti (články 3 a 5).
Dohoda obsahuje aj ustanovenia týkajúce sa podmienok na readmisiu (články 3 a 5); tranzitných operácií (články 14 a 15 spolu s prílohou 6); technických aspektov readmisnej procedúry (články 6 až 13 spolu s prílohami 1 až 5); pravidiel na vymáhanie nákladov, ochrany údajov a vzťahu k iným medzinárodným záväzkom (články 16 až 18); a členstva, úloh a právomocí spoločného readmisného výboru (článok 19).
Aby sa dohoda mohla previesť do praxe, článok 20 vyžaduje od Ruska, aby uzatvorilo vykonávacie protokoly so všetkými členskými štátmi.
1.2.
Dôvody
Readmisné dohody zapadajú do širšej stratégie Únie v oblasti riadenia migrácie, ktorá by v prvom rade mala byť preventívna a ktorá sa zakladá na spolupráci s krajinami pôvodu a tranzitu.
Readmisia predstavuje posledné riešenie.
Dobrovoľný návrat by sa mal uprednostňovať pred núteným návratom.
Stratégia, ktorú postupne stanovila Únia, sa však v praxi nie vždy uplatňuje správne.
Únia sa vzhľadom na ťažkosti súvisiace s organizáciou účinnej spolupráce s krajinami pôvodu usilovala najmä o hľadanie možností na rýchlejší vrátenie prisťahovalcov.
Jedna vec, ktorá sa často prehliada, je to, čo prisťahovalci musia prežívať, keď sú v tranzite alebo prichádzajú do svojich krajín pôvodu.
Politika na regulovanie ilegálneho prisťahovalectva musí byť nerozlučne spätá s politikou ľudských práv. Readmisné dohody na to, aby boli legitímne, musia vylúčiť skrátený alebo zjednodušený technický prístup k fenoménu ilegálneho prisťahovalectva, na rozdiel od humanitného prístupu.
Otázka readmisie nie je taká jasná a jednoznačná, ako sa zdá na prvý pohľad.
Spravodlivá readmisná procedúra naznačuje, že zmluvné strany musia mať jednoznačne demokratickú štátnu štruktúru a organizáciu svojich inštitúcií a ich politická prax musí v každom prípade zaručovať dodržiavanie ľudských práv.
Vzťahy medzi EÚ a Ruskom prechádzajú kritickou fázou.
Nová dohoda o partnerstve a spolupráci po roku 2007 závisí od chápania situácie v oblasti dodržiavania ľudských práv v Rusku.
2.
Úloha Parlamentu
V prípade uzatvárania medzinárodných dohôd nemá zmysel, aby Parlament pôsobil iba ako pozorovateľ.
V skutočnosti sa s Parlamentom nekonzultuje až do chvíle, keď už nemožno zmeniť podstatu dohody ani zabrániť jej uzatvoreniu.
Je pravdou, že článok 300 Zmluvy o ES ustanovuje, že v takýchto prípadoch sa s Parlamentom treba iba poradiť.
Rada a Komisia by na druhej strane mali po začatí rokovaní Parlament pravidelne informovať: povinnosť spolupracovať v dobrej viere (článok 10 zmluvy) sa netýka iba vzťahov medzi členskými štátmi a inštitúciami Spoločenstva, ale sa týka aj vzťahov medzi samotnými inštitúciami.
Parlament bude naďalej vyzývať Radu a Komisiu, aby plnili túto povinnosť informovania vždy, keď EÚ bude uzatvárať dohody s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ.
Parlament víta skutočnosť, že smernica európskeho Parlamentu a Rady, o spoločných štandardoch a postupoch v členských krajinách pri návrate štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú nelegálny pobyt ( KOM(2005)0391 – 2005/0167(COD) ) čoskoro nadobudne účinnosť; táto smernica podlieha spolurozhodovaniu a jej hlavné zásady musia byť badateľné v každej konkrétnej readmisnej dohode.
Otázka medzinárodných dohôd a zložitá problematika migrácie, ktorej sa týkajú, si vyžadujú, aby sa európske rozhodnutia prijímali na demokratickom základe.
Okrem toho, ústavná zmluva vnesie vonkajšej politiky Únie potrebnú jednotnú, koherentnú a parlamentnú rozhodovaciu právomoc.
3.
Politika návratu prisťahovalcov a ľudské práva: východiská a procedurálne podmienky
Otázky dodržiavania ľudských práv musia zaujímať vrcholnú pozíciu v readmisnej dohode.
To naznačuje potrebu vytvárania podmienok, ktoré umožňujú dodržiavať dôstojnosť ilegálnych prisťahovalcov.
Readmisné dohody majú v podstate humánny, a nie technický charakter.
Únie nesmie zlyhať v úsilí, potrebnom na to, aby dohoda bola úspešná.
Východiskové podmienky
3.1.1.
Únia s cieľom vytvoriť spoločný priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti vyhlásila, že bude podporovať reformu systému súdnictva v Rusku a spravovanie hraníc.
Parlament naliehavo vyzýva Radu a Komisiu, aby vyvinuli všetko úsilie v tomto smere, ako aj na podporu odborných prípravných kurzov pre pohraničných a imigračných úradníkov.
3.1.2.
Parlament stále zastáva názor, že schopnosti Ruska riadiť problematiku migrácie treba zlepšiť, aby ruské orgány mohli na seba prevziať zodpovednosti, ktoré im budú prislúchať v rámci readmisnej dohody, len čo táto dohoda nadobudne účinnosť.
3.1.3.
Parlament vyslovuje znepokojenie nad tým, že neexistuje regulačný rámec na implementáciu dohody.
3.1.4.
Parlament naliehavo vyzýva Komisiu, aby ruským orgánom poskytla potrebné odborné poradenstvo, ak má Rusko splniť svoje záväzku v súlade s medzinárodnými normami.
3.1.5.
Parlament požaduje čoraz intenzívnejší dialóg s Ruskom o otázkach dodržiavania ľudských práv. Rusko zatiaľ neratifikovalo protokol č. 6 k Európskemu dohovoru o ľudských právach týkajúceho sa zrušenia trestu smrti v čase mieru; nepodpísalo opčný protokol k Dohovoru OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému čo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu; neratifikovalo Haagsky dohovor o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí; nespolupracuje v plnej miere s výbormi Rady Európy a Organizácie spojených národov na zabraňovanie mučeniu; nedokončilo postup na ratifikáciu Európskej sociálnej charty; a nereformovalo služby generálnej prokuratúry v súlade so záväzkami, ktoré predložilo v Rade Európy.
3.1.6.
Text dohody sa síce odvoláva konkrétne na medzinárodné dohody, ktoré zmluvné strany podpísali (článok 18), ale právom sa trvá na vykonaní dôkladného prieskumu, ktorý by mal za cieľ zistiť, či readmisia prisťahovalcov ruskými orgánmi je zlučiteľná s najvyššími normami v oblasti ochrany ľudských práv. Čoraz častejšie správy o tom, že Rusko smeruje k autoritatívnemu režimu, spôsobujú v Parlamente mimoriadne znepokojenie (pozri, okrem iného, Uznesenie Európskeho parlamentu o vzťahoch EÚ - Rusko, Ú. v.
EÚ C 117E, 18.5.2006, s.
235 a Uznesenie Európskeho parlamentu o ľudských právach v Rusku a nových právnych predpisoch týkajúcich sa mimovládnych organizácií, P6_TA(2005)0534 ).
3.1.7.
Návratová politika zhodná s hodnotami Únie sa nemôže zakladať ina na prístupe čisto represívneho práva a poriadku, ale namiesto toho musí byť súčasťou širšieho rámca iných politík.
V skutočnosti treba mať akčný plán zameraný na
i) intenzifikáciu rozvojovej spolupráce s krajinami pôvodu;
ii) meranie súčasného rozsahu repatriácií realizovaných členskými štátmi;
iii) navrhovanie spoločných kontrolných opatrení, ktoré treba vypracovať s krajinami, s ktorými sa rokuje o readmisných dohodách či doložkách;
iv) aktívnu podporu koherencie medzi Úniou a členskými štátmi v oblasti odbornej prípravy a implementácie bilaterálnych dohôd;
v) podporovanie intenzívnejšieho dialógu s Úradom vysokého komisára OSN pre utečencov a s Radou Európy.
3.1.8.
V skutočnosti možno povedať, že v rámci vonkajšej politiky stoja pred Úniou veľmi náročné úlohy, pričom prisťahovalectvo predstavuje jeden z najdôležitejších a citlivých aspektov tejto politiky.
Prisťahovalectvo si vyžaduje, aby sa vyvážili kompetencie Únie v oblasti vstupu a navrátenia, a to sa zatiaľ nesplnilo.
To si vyžaduje integrovaný prístup zahrnujúci migráciu v oboch smeroch.
Hlavnou úlohou je vytvorenie nového inštitucionálneho poriadku vnútri Únie, ktorý umožní, že sa vypracuje spoločná stratégia a rozhodovacie právomoci Parlamentu sa rozšíria na celú problematiku.
Jedinou možnosťou je demokratická racionálnosť, inak povedané spolurozhodovací postup.
3.1.9.
Vyššie uvedené podmienky by vytvorili ideálne východisko spoločnej stratégie na návrat ilegálnych prisťahovalcov.
Ministri zahraničných vecí a ministri zodpovední za otázky prisťahovalectva sa budú musieť častejšie stretávať s Parlamentom a Komisiou, aby mohli určiť všeobecné línie tejto stratégie, ako aj sledovať jej implementáciu.
Otázky prisťahovalectva a spolupráce pri riadení vonkajších hraníc sú skúškou ohňom pre úspech vzťahov EÚ so susedmi.
Návratovú politiku bez pevných základov v situácii, keď sa európske politické vedenie nedokáže plne chopiť svojej zodpovednosti, nemožno vo svetle hodnôt Únie považovať za legitímnu.
3.2.
Procedurálne podmienky
Je mimoriadne očividné, že návratová politika prechádza akútnou krízou.
Únia musí zabezpečiť, že členské štáty a Rusko v rámci návratových procedúr dodržiavajú základné práva zainteresovaných osôb, najmä práva súvisiace s profesijnými oblasťami, v ktorých je migrácia najčastejšia, a to konkrétne nediskrimináciu, fyzickú a psychologickú nedotknuteľnosť, ochranu rodín, slušné podmienky, keď sú ľudia vo väzbe, alebo prechádzajú tranzitnou procedúrou, a základné záruky týkajúce sa práva na obhajobu.
Tieto práva musia tvoriť povinný základ, na ktorom sa musí hodnotiť, či zmluvné strany dodržiavajú dohodu a konajú v dobrej viere.
i) Ako Komisia a Rada zabezpečia, že uvedené práva sa dodržiavajú v prípade repatriácie, a najmä hromadnej repatriácie?
ii) Ktoré spoločné kontrolné opatrenia chcú spolu s Ruskom vypracovať?
iii) Ktoré kritériá sa budú uplatňovať na zisťovanie, či krajina, do ktorej sa prisťahovalci vracajú, poskytuje záruky spravodlivosti v jej systéme súdnictva a demokracie v jej politickom systéme?
iv) Aké opatrenia sa prijmú na vzájomné poskytovanie informácií osobám bez štátnej príslušnosti o krajinách určenia?
Alebo sú tieto krajiny na účely dohody medzerou?
3.2.1.
Čiže práva musia byť zaručené počas celej procedúry.
Text dohody vyvoláva niekoľko otázok.
3.2.1.1.
Žiadatelia o azyl
Text dohody vyslovene nevylučuje žiadateľov o azyl.
Následkom toho by mohlo dochádzať k readmisii žiadateľov o azyl, ktorých žiadosti sa ešte neposúdili podľa skutkovej podstaty alebo boli zamietnuté či považované za neprijateľné v dôsledku uplatnenia konceptu „bezpečnej tretej krajiny“.
Parlament žiada Komisiu, aby predložila túto veci Spoločnému readmisnému výboru, a požaduje záruky. ktoré umožnia žiadateľom o azyl profitovať z azylovej procedúry pri dodržaní ich štatútu v medzinárodnom práve vrátane zásady nevyhostenia ( non-refoulement ).
Treba zaručiť, že sa nenaruší osobitná medzinárodná ochrana poskytovaná osobám s udeleným azylom a utečencom.
3.2.1.2.
Štátni príslušníci tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti
i) Ako sa budú získavať informácie o situácii v oblasti dodržiavania ľudských práv v krajinách určenia v prípade štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti?
ii) Štatút osôb bez štátnej príslušnosti, ako je definovaný v dohovore OSN z roku 1954, by mal byť vyslovene uviesť v zozname v článku 18.
Zoznam je nepochybne neúplný.
Výslovný odkaz na štatút osôb bez štátnej príslušnosti by však poslúžil na rozšírenie znalostí administratívnych orgánov.
3.2.2.
Vzhľadom na to, že právomoci Spoločného readmisného výboru (článok 19) sa nevzťahujú na monitorovanie dodržiavania ľudských práv, sú preto evidentne nedostatočné a skutočne obmedzené.
Dohodu týkajúcu sa osôb nemožno, samozrejme, považovať za čisto technickú dohodu.
Parlament preto navrhuje, aby sa do právomocí Spoločného readmisného výboru začlenila aj právomoc monitorovať dodržiavanie ľudských práv v každej fáze readmisie.
3.2.3.
Skrátené konanie (článok 6 ods. 3) obsahuje rušivý nezvratný predpoklad v súvislosti s mimoriadnym štatútom príslušných osôb.
Ako to vyzerá so zárukami poskytovanými právom na obhajobu?
Ako možno toto konanie zmieriť v praxi s osobitným štatútom žiadateľov o azyl v medzinárodnom práve?
3.2.4.
Povolenie tranzitu : záruky na ochranu detí, jednotu rodiny a telesnú a psychickú nedotknuteľnosť ilegálnych prisťahovalcov ani dôležité záruky týkajúce sa práva na obhajobu sa neuvádzajú v zozname záruk v článku 14 .
Uvedené záruky však tvoria nevyhnutnú podstatu zásady humanity, ktorú treba mať na zreteli, ak má dohoda platiť vo svetle nielen hodnôt Únie, ale aj nepísaných zásad medzinárodného práva.
3.2.5.
Možnosť vytvorenia doplnkového vzťahu k zásade dobrovoľného návratu v readmisnej dohode neexistuje .
Ilegálny prisťahovalec musí v súlade s touto možnosť mať k dispozícii stanovenú lehoty, v rámci ktorej môže odísť dobrovoľne, ako prvú alternatívu k jeho núteného návratu.
3.2.6.
Potreba doložky ľudských práv : na rozdiel od stanovísk, ktoré Parlament nedávno predložil k rokovaniam a uzatvoreniu medzinárodných dohôd s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ, readmisná dohoda s Ruskom neobsahuje recipročnú doložku ľudských práv a demokracie, ktorej porušenie by mohlo viesť k prerušeniu, ba dokonca aj ku skončeniu dohody.
Parlament v odseku 8 uznesenia o doložke o ľudských právach a demokracii v dohodách Európskej únie ( 2005/2057(INI) ) žiadal, „aby bola doložka o ľudských právach a demokracii rozšírená do všetkých nových dohôd medzi Európskou úniou s tretími krajinami, tak s priemyselnými, ako aj s rozvojovými krajinami, a vrátane sektorových dohôd, napríklad o obchode a technickej a finančnej pomoci v súlade s tým, čo bolo dohodnuté s krajinami AKT“.
Parlament teraz vyzýva Komisiu a Rady, aby vypracovali dôkladné hodnotenie súvisiace s implementáciou dohôd uzatvorených s cieľom readmisie ilegálnych prisťahovalcov, pričom základom tohto hodnotenia bude dodržiavanie ľudských práv.
4.
Záverečné poznámky
Skutočný problém readmisnej dohody medzi EÚ a Ruskom spočíva v otázke, či ochrana ľudských práv má zaujímať ústredné miesto, alebo sa má odsunúť na druhé miesto sumárnym riešením návratu, v ktorom má bezpečnostný aspekt prednosť pred humanitným aspektom.
Readmisné dohody musia zabrániť podnetom na zamieňanie ilegálneho prisťahovalectvo za kriminalitu.
Nesmú viesť k pokušeniu umiestniť návrat do centra prisťahovaleckej politiky.
Nesmú dovoliť, aby starostlivosť o čísla neoslabila zameranie na ľudské práva jednotlivcov.
Dokonca aj jedno porušenie ľudských práv stačí na to, aby sme sa začali znepokojovať.
Pragmatický rozmer v tejto dohode nesmie zatieniť morálny rozmer.
Vzťahy medzi Úniou a Ruskom sa stále vyvíjajú.
Ak ich máme považovať za úspech, musia sa posunúť z čisto technickej sféry do sféry hodnôt.
Iba tak dosiahneme cieľ širšej Európy, ktorá si uvedomuje základné hodnoty a dokáže zanechať svoju pečať na svete.
Parlament na základe týchto úvah udeľuje svoj súhlas s dohodou.
Existuje iba jedno meradlo na meranie legitímnosti dohody: absolútna ľudská dôstojnosť, ktorá je štartovacou čiarou a konečným cieľom politík Únie.
31.1.2007
STANOVISKO Výboru pre zahraničné veci
pre Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci
k návrhu rozhodnutia Rady o uzatvorení dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii
( KOM(2006)0191 – C6‑0168/2006 – 2006/0064(CNS) )
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko:
Józef Pinior
STRUČNÉ ODÔVODNENIE
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko víta uzavretie dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii, ako aj dohodu o zjednodušení vízových formalít a označuje ju za krok k dokončeniu spoločného priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v rámci strategického partnerstva medzi EÚ a Ruskom.
Víta skutočnosť, že dohoda stanovuje jednoznačné povinnosti a postupy orgánov Ruskej federácie a členských štátov v súvislosti s readmisiou osôb, ktoré sa nelegálne zdržiavajú na ich území.
Kladie dôraz na skutočnosť, že ratifikovanie dohody Ruskou federáciou a pevný záväzok túto dohodu realizovať sú podmienkami pre prijatie dohody o zjednodušení vízových formalít; Zdôrazňuje tiež, že dohody o readmisii a zjednodušení vízových formalít môžu nadobudnúť platnosť až vtedy, keď budú splnené všetky nevyhnutné požiadavky spojené s týmito dohodami.
V tejto súvislosti očakáva, že sa Rusko zaviaže podpísať a realizovať dodatkový protokol s Francúzskom, Portugalskom a Španielskom týkajúci sa lehôt zadržiavania nelegálnych prisťahovalcov.
Vyzýva Komisiu a Radu, aby informovali Európsky parlament o splnení tejto podmienky.
Považuje za potrebné zlepšiť kapacitu Ruskej federácie v oblasti riadenia migrácie, aby jej orgány mohli plniť svoje povinnosti, ktoré im budú vyplývať z dohody o readmisii po nadobudnutí platnosti.
Váš spravodajca výboru požiadaného o stanovisko vyjadruje obavy v súvislosti s neexistenciou regulačného rámca na uplatňovanie dohody a domnieva sa preto, že Komisia by sa mala snažiť , aby ruským orgánom poskytla nevyhnutné odborné znalosti, aby bola táto krajina schopná plniť svoje povinnosti v súlade s medzinárodnými normami.
Víta skutočnosť, že Ruská federácia nadviazala so svojimi susedmi dialóg a rokovania o navrátení a readmisii, aby mohla realizovať túto dohodu týkajúcu sa záväzku opätovne prijímať štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti do konca trojročného prechodného obdobia od chvíle, keď dohoda nadobudne platnosť.
Odborné znalosti Komisie pri vyjednávaní takýchto dohôd by mohli byť v tomto prípade neoceniteľným prínosom.
Napokon váš spravodajca výboru požiadaného o stanovisko vyjadruje znepokojenie nad tým, že dohoda zo svojho rozsahu pôsobnosti výslovne nevylučuje žiadateľov o azyl a môže tak zahŕňať readmisiu tých žiadateľov o azyl, o žiadostiach ktorých sa ešte nerozhodlo, alebo ktorých žiadosti boli zamietnuté prípadne posúdené ako neprijateľné na základe uplatnenia koncepcie bezpečnej tretej krajiny.
Vyzýva preto Komisiu, aby túto otázku nastolila v spoločnom readmisnom výbore a aby žiadala záruky, ktoré žiadateľom o azyl zabezpečia prístup k spravodlivej a účinnej azylovej procedúre, s cieľom zabezpečiť okrem iného dodržiavanie zásady non-refoulement.
******
Výbor pre zahraničné veci vyzýva Výbor pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci, aby ako gestorský výbor navrhol schválenie návrhu Komisie.
POSTUP
Názov
Návrh rozhodnutia Rady o uzatvorení dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii
Referenčné čísla
KOM(2006)0191 – C6‑0168/2006 – 2006/0064(CNS)
Gestorský výbor
LIBE
Výbor, ktorý predložil stanovisko dátum oznámenia na schôdzi
AFET 13.6.2006
Rozšírená spolupráca – dátum oznámenia na schôdzi
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko :
dátum menovania
Józef Pinior :
3.5.2006
Predchádzajúci spravodajca výboru požiadaného o stanovisko
Prerokovanie vo výbore
24.1.2007
Dátum prijatia
29.1.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
41
12
3
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Roberta Alma Anastase, Panagiotis Beglitis, Bastiaan Belder, Marco Cappato, Philip Claeys, Véronique De Keyser, Bronisław Geremek, Ana Maria Gomes, Klaus Hänsch, Jana Hybášková, Anna Ibrisagic, Stanimir Ilchev, Ioannis Kasoulides, Bogdan Klich, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Eugen Mihaescu, Emilio Menéndez del Valle, Willy Meyer Pleite, Pasqualina Napoletano, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Baroness Nicholson of Winterbourne, Raimon Obiols i Germà, Justas Vincas Paleckis, Ioan Mircea Pascu, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, Katrin Saks, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Jacek Saryusz-Wolski, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Konrad Szymański, Antonio Tajani, Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Josef Zieleniec
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Laima Liucija Andrikienė, Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Jaromír Kohlíček, Janusz Onyszkiewicz, Doris Pack, Rihards Pīks, Józef Pinior, Miguel Portas, Aloyzas Sakalas
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Hanna Foltyn-Kubicka, Leopold Józef Rutowicz, Czesław Adam Siekierski
Poznámky (údaje, ktoré sú k dispozícii iba v jednej jazykovej verzii)
...
POSTUP
Názov
Návrh rozhodnutia Rady o podpísaní dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o readmisii
Referenčné čísla
KOM(2006)0191 – C6 0168/2006 – 2006/0064(CNS)
Dátum konzultácie s EP
1.6.2006
Gestorský výbor Dátum oznámenia na schôdzi
LIBE 13.6.2006
Výbor(y) požiadané o stanovisko(á) Dátum oznámenia na schôdzi
AFET 13.6.2006
Bez predloženia stanoviska(-ísk) Dátum rozhodnutia
Rozšírená spolupráca Dátum oznámenia na schôdzi
Spravodajkyňa Dátum menovania
Maria da Assunção Esteves 23.1.2006
Predchádzajúci spravodajca(-ovia)
Zjednodušený postup - dátum rozhodnutia Dátum rozhodnutia
Námietky proti právnemu základu Dátum stanoviska JURI
/
Pozmenená finančná dotácia Dátum stanoviska BUDG
/
Parlament požiada o konzultáciu s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom - dátum rozhodnutia na schôdzi
Parlament požiada o konzultáciu s Výborom regiónov - dátum rozhodnutia na schôdzi
Prerokované vo výbore
13.9.2006
6.11.2006
24.1.2007
1.2.2007
Dátum prijatia
1.2.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
41
3
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Alexander Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Edit Bauer, Mario Borghezio, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Michael Cashman, Giusto Catania, Jean-Marie Cavada, Mladen Petrov Chervenyakov, Carlos Coelho, Fausto Correia, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Konstantin Dimitrov, Giovanni Claudio Fava, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Lilli Gruber, Adeline Hazan, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ewa Klamt, Roger Knapman, Magda Kósáné Kovács, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Henrik Lax, Kartika Tamara Liotard, Sarah Ludford, Dan Mihalache, Javier Moreno Sánchez, Martine Roure, Inger Segelström, Søren Bo Søndergaard, Károly Ferenc Szabó, Adina-Ioana Vălean, Ioannis Varvitsiotis, Manfred Weber, Stefano Zappalà, Tatjana Ždanoka
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Inés Ayala Sender, Simon Busuttil, Giuseppe Castiglione, Maria da Assunção Esteves, Genowefa Grabowska, Sophia in 't Veld, Tchetin Kazak, Marian-Jean Marinescu, Marianne Mikko, Radu Podgorean, Eva-Britt Svensson, Johannes Voggenhuber
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Dátum predloženia
5.2.2007
Poznámky (údaje, ktoré sú k dispozícii iba v jednom jazyku)
