3.
5.
2005
NÁVRH UZNESENIA,
ktorý na základe otázok na ústne zodpovedanie B6‑0234/2005 a B6‑0235/2005
v súlade s článkom 108 odsekom 5 rokovacieho poriadku
predkladá Anders Wijkman
v mene Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín
o seminári vládnych expertov o klimatických zmenách
Uznesenie Európskeho parlamentu o seminári vládnych expertov o klimatických zmenách
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na Kjótsky protokol k Rámcovému dohovoru OSN o zmene klímy (UNFCCC) z 11. decembra 1997, aplikačné postupy na jeho uplatňovanie, ktoré boli prijaté na konferenciách zmluvných strán v Bonne (júl 2001), Marakeši (november 2001), Novom Dillí (november 2002), Miláne (december 2003) a Buneos Aires (december 2004),
–
so zreteľom na rozhodnutie desiatej konferencie strán zvolať v máji 2005 seminár vládnych expertov (SOGE) na podporu neformálnej výmeny informácií o opatreniach týkajúcich sa zmierňovania a prispôsobovania, na pomoc stranám pokračovať pri vytváraní účinných a primeraných reakcií na zmenu klímy, ako aj s ohľadom na politiky a opatrenia prijaté príslušnými vládami, ktoré podporujú uskutočňovanie svojich existujúcich záväzkov v rámci UNFCCC a Kjótskeho protokolu,
–
so zreteľom na svoje uznesenia o klimatických zmenách, najmä na uznesenie z 13. januára 2005 o výsledkoch konferencie Prijaté texty, P6_TA(2005)0005. o klimatických zmenách v Buneos Aires,
–
so zreteľom na článok 108 odsek 5 rokovacieho poriadku,
A.
keďže klimatické zmeny predstavujú jednu z hlavných výziev 21. storočia, pričom majú významné negatívne následky v environmentálnej, hospodárskej a sociálnej oblasti v celosvetovom meradle, a očakáva sa, že negatívne postihnú trvalo udržateľný rozvoj a živobytie miliónov ľudí na celom svete,
B.
keďže UNFCCC, ktorý nadobudol platnosť 21. marca 1994 a ktorý doteraz ratifikovalo 189 strán, stanovuje rámec pre opatrenia zamerané na stabilizáciu koncentrácie skleníkových plynov v atmosfére s cieľom zamedzenia „nebezpečného antropogénneho vplyvu“ na klimatický systém;
C.
keďže Kjótsky protokol k UNFCCC nadobudol platnosť dňa 16. februára 2005 po ratifikovaní 146 krajinami a organizáciami regionálnej hospodárskej integrácie, ktorých podiel na emisiách skleníkových plynov predstavoval podľa prílohy I z roku 1990 61,6 %,
D.
keďže Kjótsky protokol stanovuje záväzné ciele zníženia emisií v prípade krajín uvedených v prílohe I na obdobie rokov 2008-2012; keďže protokol stanovuje, že záväzky na nasledujúce obdobia je treba začať posudzovať najneskôr sedem rokov pred skončením prvého obdobia záväzkov;
E.
keďže na desiatej konferencii strán (COP 10), konajúcej sa v Buneos Aires v decembri 2004, sa rozhodlo, že sa v máji 2005 zvolá seminár vládnych expertov s cieľom podporiť výmenu informácií medzi stranami o opatreniach súvisiacich so zmierňovaním a prispôsobovaním a o politikách a krokoch na podporu uskutočňovania existujúcich záväzkov;
F.
keďže rozvinuté krajiny majú za emisie skleníkových plynov veľkú zodpovednosť a mali by preto zohrávať rozhodujúcu úlohu v procese znižovania týchto emisií; keďže Európsky parlament neustále vyzýva EÚ, aby si zachovala túto vedúcu úlohu;
G.
keďže ciele Kjótskeho protokolu sú základnou podmienkou celosvetovej stratégie zameranej na zmenu klímy, je však potrebné stanoviť v blízkej dobe ďalšie ciele na obdobie po roku 2012 s cieľom poskytnúť záruku investíciám do zdrojov energie s nízkym obsahom uhlíka, do technológií s nízkymi emisiami skleníkových plynov a do obnoviteľných zdrojov energie a vyhnúť sa investíciám do nekompatibilnej energetickej infraštruktúry; keďže riešenie otázky zmeny klímy prináša aj príležitosti a podnety pre inovácie v súlade s cieľmi stanovenými v lisabonskej agende;
H.
keďže v rámci UNFCCC a Kjótskeho protokolu by sa mal tiež stanoviť cieľ udržať priemerný rast globálnej teploty o dva stupne Celzia nad úrovňou pred industrializáciou,
I.
keďže podľa nedávnych vedeckých správ existuje 85-percentné riziko prekročenia tejto hranice dvoch stupňov Celzia pri stabilizácii koncentrácií skleníkových plynov na úrovni 550 ppm (CO2-eq) a približne 50-percentné riziko pri úrovni 450 ppm; keďže tieto správy zdôrazňujú, že svet má možno na znižovanie emisií skleníkových plynov k dispozícii oveľa menej času , ako sa doteraz predpokladalo, pokiaľ sa chce vyhnúť zvýšeniu priemernej globálnej teploty o viac ako dva stupne Celzia nad úroveň pred industrializáciou a zabrániť tak nebezpečným klimatickým zmenám; keďže si to v blízkej budúcnosti môže vyžiadať výraznejšie zníženie emisií v prípade hlavných producentov emisií skleníkových plynov, veľmi zdôrazňuje význam širšieho celosvetového úsilia;
1.
víta rozhodnutie prijaté v Buneos Aires usporiadať seminár vládnych expertov; vyjadruje však poľutovanie nad tým, že desiata konferencia strán sa napriek úsiliu delegácie EÚ dohodla iba na veľmi obmedzenom mandáte pre toto stretnutie;
2.
je hlboko presvedčený, že Európska únia by si mala zachovať vedúcu úlohu v medzinárodnom úsilí zameranom na boj proti zmene klímy; zdôrazňuje, že na podporu domácej politiky EÚ v oblasti zmeny klímy je potrebné zamerať úsilie tromi smermi: každoročné znižovanie energetickej náročnosti hospodárstva EÚ v rozsahu od 2 do 2,5 %, výrazné zvýšenie podielu alternatívnej energie na celkovom „energetickom mixe“ a podstatné zvýšenie podpory vedy a výskumu v oblasti trvalo udržateľnej energie; zdôrazňuje, že hlavnú výzvu predstavuje oblasť dopravy a že existuje potreba nových a inovatívnych politík, ktoré by obmedzili emisie z cestnej, leteckej a lodnej dopravy, a nalieha na Komisiu, aby predložila návrhy na nákladovo účinné opatrenia na vyriešenie týchto problémov;
3.
víta závery prijaté Európskou radou v Bruseli v dňoch 22. a 23. marca 2005 a najmä skutočnosť, že boli schválené ciele znížiť emisie o rádovo 15 až 30 % do roku 2020 v prípade skupiny rozvinutých štátov; vyjadruje však poľutovanie nad skutočnosťou, že Európska rada nenaznačila žiadne dlhodobé ciele zníženia emisií, a navrhuje požadovať zníženie emisií o rádovo 60 až 80 % do roku 2050;
4.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby na blížiacom sa seminári vládnych expertov predložili v mene Európskej únie návrhy budúceho režimu, ktoré budú v súlade s cieľom EÚ udržať priemerný rast globálnej teploty o dva stupne Celzia nad úrovňou pred industrializáciou, čo znamená, že celkové emisie skleníkových plynov by mali dosiahnuť v nasledujúcich dvoch desaťročiach maximálne úrovne, a ktoré zohľadňujú zásadu rovnosti, udržateľnosti, zodpovednosti a schopnosti konať;
5.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby predložili návrhy na vytvorenie budúcej stratégie na základe Kjótskeho protokolu, ekologickej inovácie a rozvoja environmentálnych technológií, zamerané najmä na oblasť energetiky a dopravy, a aby sa tejto stratégii venovala osobitnú pozornosť v rámci príslušných politických iniciatív, ako napr. akčný plán Európskej únie pre environmentálne technológie, siedmy rámcový program pre výskum atď.; je treba vyvinúť úsilie o spoluprácu s rôznymi krajinami a predovšetkým s rozvojovými krajinami, ktoré dosiahli vyšší stupeň rozvoja;
6.
trvá na tom, aby sa seminár vládnych expertov zameral na vypracovanie účinných a primeraných odpovedí na zmenu klímy v rámci UNFCCC a Kjótskeho protokolu na obdobie po roku 2012; požaduje uverejnenie písomnej správy o výsledkoch seminára, ktorá by mala tvoriť základ formálnych rokovaní o záväzkoch na obdobie po roku 2012, ktoré sa začnú v roku 2005;
7.
zastáva názor, že budúci režim by mal byť založený na spoločných, ale diferencovaných zodpovednostiach, na pokračujúcom a podstatnejšom znižovaní emisií a zapojení väčšieho počtu krajín do úsilia o zníženie emisií, predovšetkým na jednej strane USA a na druhej strane Indie a Číny, ako aj ďalších rozvojových krajín, ktoré dosiahli vyšší stupeň rozvoja; nalieha preto na Komisiu a členské štáty, aby pri rokovaniach s medzinárodnými partnermi, najmä s USA, Čínou a Indiou zdôraznili potrebu ochrany klímy;
7.
domnieva sa, že v prípade podnikov, ktoré čelia medzinárodnej konkurencii, najmä energeticky náročných priemyselných odvetví, je treba zaviesť sektorový prístup k budúcim medzinárodným cieľom znižovania emisií, aby sa na medzinárodnej úrovni zabezpečili rovnaké podmienky pre všetky subjekty; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zahrnuli takýto sektorový prístup do svojich diskusií;
8.
uznáva možnú hrozbu súvisiacu s uvoľňovaním CO2 pre rozvojové krajiny, ktoré dosiahli vyšší stupeň rozvoja;
9.
vyzýva štáty, ktoré ešte neratifikovali Kjótsky protokol, aby tak čo najskôr urobili; vyzýva USA a Austráliu, aby opätovne posúdili svoje rozhodnutie nezapojiť sa do tohto procesu a aby ako prvý krok splnili svoje záväzky, prijaté v rámci UNFCCC, znížiť emisie na úroveň v roku 1990;
10.
vyzýva Komisiu, aby zohľadnila vo všetkých analýzach nákladov a prínosov, ktoré sa týkajú politík v oblasti klímy, možnosť prijať rámcové regulačné opatrenia vzťahujúce sa na obchod - napr. prostredníctvom obchodných sankcií v súlade s pravidlami WTO - s cieľom zrušiť všetky konkurenčné výhody, ktoré by mohli mať výrobcovia v priemyselných krajinách bez obmedzenia emisií CO2;
11.
trvá na tom, že je potrebné zvýšiť finančnú pomoc pre regulačné opatrenia v rozvojových krajinách, s osobitným zameraním na najmenej rozvinuté krajiny; okrem toho zdôrazňuje, že všetky rozvojové krajiny majú právo na hospodársky rozvoj; uznáva však, že rozvojové krajiny by nemali napodobňovať priemyselné krajiny a využívať rovnaké postupy, ktoré znečisťujú životné prostredie, a že EÚ by mala vytvoriť silný mechanizmus, napr. prostredníctvom agentúr členských štátov EÚ poskytujúcich vývozné pôžičky, s cieľom podporovať využívanie vyspelých technológií v sektore energetiky a dopravy v rozvojových krajinách, a tým podporovať rozvoj na základe nízkych úrovní uvoľňovania CO2;
12.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby urobili merateľný pokrok smerom k hospodárstvu s nízkymi emisiami CO2; vyzýva členské štáty, aby si navzájom, ako aj s krajinami z iných častí sveta, vymieňali skúsenosti a osvedčené postupy;
13.
vyzýva blížiace sa predsedníctva VB a Rakúska, aby zabezpečili zachovanie, prípadne zrýchlenie, dynamiky riešenia problematiky zmeny klímy pri súčasnom sprísnení záväzkov a zvýšení počtu medzinárodných partnerov zapojených do tohto procesu;
15.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov a sekretariátu Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy so žiadosťou, aby bolo poskytnuté všetkým zmluvným stranám, ktoré nie sú členmi EÚ.
