P6_TA(2006)0559
Koordinácia určitých predpisov členských štátov týkajúcich sa televízneho vysielania ***I
A6-0399/2006
Legislatívne uznesenie Európskeho parlamentu o návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania ( KOM(2005)0646 – C6-0443/2005 – 2005/0260(COD) )
(Spolurozhodovací postup: prvé čítanie)
Európsky parlament
, –
so zreteľom na návrh Komisie pre Európsky parlament a Radu ( KOM(2005)0646 ) Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.
,
–
so zreteľom na článok 251 ods. 2, článok 47 ods. 2 a článok 55 Zmluvy o ES, v súlade s ktorými Komisia predložila návrh Európskemu parlamentu ( C6-0443/2005 ),
–
so zreteľom na článok 51 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre kultúru a vzdelávanie a stanoviská Výboru pre hospodárske a menové veci, Výboru pre priemysel, výskum a energetiku, Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa, Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A6-0399/2006 ),
1.
schvaľuje zmenený a doplnený návrh Komisie;
2.
žiada Komisiu, aby mu vec znovu predložila, ak má v úmysle podstatne zmeniť svoj návrh, alebo ho nahradiť iným textom;
3.
poveruje svojho predsedu, aby túto pozíciu postúpil Rade a Komisii.
P6_TC1-COD(2005)0260
Pozícia Európskeho parlamentu prijatá v prvom čítaní 13. decembra 2006 na účely prijatia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/.../ES
, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS
o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva
,
a najmä na jej
článok
47 ods. 2 a
článok
55,
so zreteľom na návrh
Komisie
,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru Ú. v.
EÚ C
318, 23.12.2006, s.
202.
,
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov Ú. v.
EÚ
C
... .
,
konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy
Pozícia Európskeho parlamentu z 13. decembra 2006.
,
keďže: (1)
V smernici 89/552/EHS
Smernica Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v.
ES L 298, 17.10.1989, s.
23).
Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 97/36/ES (Ú. v.
ES L 202, 30.7.1997, s.
60).
sa koordinujú určité ustanovenia zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúce sa vykonávania činností televízneho vysielania.
Nové technológie prenosu audiovizuálnych mediálnych služieb si však žiadajú úpravu regulačného rámca, ktorá by zohľadnila
šírenie informačných a komunikačných technológií (IKT) a
dosah štrukturálnych zmien a technologického rozvoja na obchodné modely, najmä na financovanie komerčného vysielania, a zabezpečovala optimálne podmienky konkurencieschopnosti
a právnej istoty
pre európske informačné technológie, mediálny priemysel a služby
, ako aj rešpektovanie kultúrnej a jazykovej rozmanitosti
.
Zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia by mali byť čo najnevtieravejšie a najjednoduchšie, aby umožnili rozvoj a rozkvet nových a existujúcich audiovizuálnych mediálnych služieb, a tým umožnili podporu tvorby pracovných miest, hospodársky rast, inovácie a kultúrnu rozmanitosť.
(2)
Zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia v členských štátoch, ktoré sa týkajú vykonávania činností televízneho vysielania, už koordinuje smernica 89/552/EHS, kým pravidlá použiteľné na činnosti, ako
sú mediálne
služby na požiadanie,
sú koordinované len pokiaľ ide o ich distribúcii smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002 o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné siete a služby (rámcová smernica)
Ú. v.
ES L 108, 24.4.2002, s.
33.
a na úrovni obchodovania smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode)
Ú. v.
ES L 178, 17.7.2000, s.
1.
; obsah nových audiovizuálnych mediálnych služieb stále upravujú právne predpisy členských štátov.
Niektoré rozdielnosti bránia
slobodnému pohybu týchto služieb v rámci Európskej únie a mohli by narušiť hospodársku súťaž v rámci spoločného
trhu.
(3)
Audiovizuálne mediálne služby sú tak kultúrnym ako aj hospodárskym tovarom.
Ich rastúca dôležitosť pre
spoločnosti, demokraciu
– najmä prostredníctvom zabezpečenia slobodného prístupu k informáciám, rôznorodosti názorov a plurality médií – vzdelávanie
a kultúru odôvodňuje uplatňovanie osobitných pravidiel na tieto služby
a presadzovanie týchto pravidiel, predovšetkým na ochranu základných práv a slobôd ustanovených v Charte základných práv Európskej únie, Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a Pakte OSN o občianskych a politických slobodách a na zabezpečenie ochrany neplnoletých osôb a zraniteľných alebo postihnutých ľudí
.
(4)
Európsky parlament vo svojom uznesení z 1. decembra 2005 o prípravách na šiestu ministerskú konferenciu Svetovej obchodnej organizácie v Honkongu
Ú. v.
EÚ C 285 E, 22.11.2006, s.
126.
a zo 4. apríla 2006 o hodnotení kola rokovaní v Dohe po ministerskej konferencii WTO v Honkongu
Ú. v.
EÚ ... .
vyzval, aby sa základné verejné služby, ako sú zdravotnícka starostlivosť, vzdelávanie a audiovizuálne služby, vyňali z liberalizácie v rámci kola rokovaní o Všeobecnej dohode o obchode so službami (GATS).
Európsky parlament vo svojom uznesení z 27. apríla 2006 o návrhu rozhodnutia Rady o uzatvorení Dohovoru UNESCO o ochrane a podpore rôznorodosti kultúrneho prejavu
Ú. v.
EÚ ... .
vyslovil súhlas s uvedeným dohovorom UNESCO, v ktorom sa uvádza predovšetkým to, že "kultúrne aktivity, tovar a služby majú tak hospodársky, ako aj kultúrny charakter, pretože sú nositeľmi identity, hodnôt a myšlienok, a preto s nimi nemožno zaobchádzať, akoby mali len komerčnú hodnotu".
(5)
V súlade s odporúčaním Rady Európy 1466 (2000) by mediálne vzdelávanie malo slúžiť ako prostriedok umožňujúci občanom kritické hodnotenie v súvislosti s tým, ako sa vyrovnať so stále sa zvyšujúcim množstvom informácií, ktorými sú zahrnutí, a ako ich využiť.
Za pomoci takéhoto učebného procesu budú občania schopní formulovať myšlienky a vyberať si médiá, ktoré ich dokážu najlepšie informovať podľa ich potreby, a tak plne uplatňovať svoje právo na slobodný prístup k informáciám a slobodu prejavu.
(6)
Tradičné audiovizuálne mediálne služby
– ako televízia –
a nastupujúce audiovizuálne mediálne služby na požiadanie ponúkajú významné pracovné príležitosti v
Európskej únii
, najmä v malých a stredných podnikoch, a podporujú ekonomický rast a investície.
Vzhľadom na dôležitosť vytvorenia rovnakých podmienok a skutočného európskeho vysielacieho trhu by sa mali dodržiavať hlavné zásady spoločného trhu, ako sú právne predpisy o hospodárskej súťaži a rovnakom zaobchádzaní, s cieľom zabezpečiť transparentnosť a predvídateľnosť na mediálnych trhoch a zmenšovať prekážky pre vstup.
(7)
Pre európske spoločnosti poskytujúce audiovizuálne mediálne služby existuje právna neistota a nerovnaké súťažné podmienky, čo sa týka právneho režimu, ktorým sa riadia nastupujúce služby na požiadanie, preto je potrebné
, s cieľom
vyhnúť sa narušovaniu hospodárskej
súťaže, zlepšiť
právnu istotu
, pomôcť pri dobudovaní vnútorného trhu a uľahčiť vytváranie jednotného informačného priestoru,
uplatniť
na všetky audiovizuálne mediálne služby
, a to lineárne aj nelineárne, bez ohľadu na to, či ich možno prenášať podľa stanovenej programovej schémy alebo na požiadanie,
aspoň základný stupeň koordinovaných pravidiel
, ktorých cieľom by bolo, okrem iného, zaručiť dostatočný stupeň ochrany neplnoletých osôb, zraniteľných a postihnutých osôb a dodržiavanie základných práv a slobôd
.
Hlavné zásady smernice 89/552/EHS, a to zásada vysielajúceho štátu a spoločné minimálne normy, sa osvedčili, a preto by sa mali zachovať.
(8)
Komisia prijala oznámenie o budúcnosti európskej regulačnej politiky
COM(2003)0784 .
v audiovizuálnej oblasti, v ktorom zdôrazňuje, že regulačná politika v tomto sektore musí teraz aj v budúcnosti zabezpečovať isté verejné záujmy, ako sú kultúrna rozmanitosť, právo na informácie,
potreba plurality médií,
ochrana neplnoletých osôb
,
ochrana spotrebiteľov
a činnosť zameraná na zvýšenie verejného povedomia a mediálnych schopností, ako aj zásada univerzálneho prístupu všetkých skupín verejnosti vrátane tých, ktoré sú najviac znevýhodnené
.
(9)
Koexistencia súkromných a verejných vysielateľov má veľký význam na trhu s audiovizuálnymi mediálnymi službami, na ktorom verejnoprávni vysielatelia môžu mať rovnaký úžitok z výhod digitálneho hospodárstva.
(10)
Zásada krajiny pôvodu má kľúčový význam pre vznik paneurópskeho audiovizuálneho trhu so silným sektorom produkujúcim európsky obsah.
Táto zásada okrem toho zaručuje právo divákov na výber zo širokej ponuky európskych programov.
(11)
Komisia prijala iniciatívu "i2010: Európska informačná spoločnosť"
KOM(2005)0229 .
, aby podporila rast a pracovné miesta v informačnej spoločnosti a mediálnom priemysle.
Iniciatíva
i2010 je komplexná stratégia navrhnutá s cieľom povzbudiť
produkciu európskeho obsahu,
rozvoj digitálnej ekonómie
a využívanie IKT
v kontexte konvergencie informačných a mediálnych služieb, sietí a zariadení modernizáciou a využitím všetkých nástrojov politiky EÚ: regulačných nástrojov, výskumu a partnerstva s priemyslom.
Komisia sa zaviazala vytvoriť konzistentný rámec vnútorného trhu
v oblasti služieb
informačnej spoločnosti
a
mediálnych služieb
modernizáciou právneho rámca pre audiovizuálne služby, počnúc návrhom Komisie z roku 2005 modernizovať smernicu
89/552/EHS a transformovať ju na smernicu o audiovizuálnych mediálnych službách
.
Cieľ i2010 sa v zásade dosiahne tým, že sa umožní priemyslu rásť s minimálnou reguláciou a tým, že sa malým začínajúcim podnikom, ktoré v budúcnosti prispejú k prosperite a tvorbe pracovných miest, umožní ich rozkvet, zavádzanie inovácií a vytváranie pracovných príležitostí na deregulovanom trhu.
(12)
Európsky parlament 6. septembra 2005
prijal uznesenie
o uplatňovaní článkov 4 a 5 smernice 89/552/EHS
("Televízia bez hraníc") v znení zmien a doplnení smernice
97/36/ES na obdobie rokov 2001-2002 .
Ú. v.
EÚ C 193 E, 17.8.2006, s.
117.
.
V tomto uznesení
, ako aj v uznesení o Televízii bez hraníc zo 4. septembra 2003
Ú. v.
EÚ C 76 E, 25.3.2004, s.
453
.
,
požaduje prispôsobenie smernice 89/552/EHS štrukturálnym
zmenám a technologickému rozvoju pri plnom rešpektovaní základných zásad, ktoré zostávajú v platnosti.
Okrem toho v zásade podporuje
koncept zavedenia
základných pravidiel pre všetky audiovizuálne mediálne služby a ďalších pravidiel pre lineárne ("vysielacie") služby.
(13)
Táto smernica zlepšuje dodržiavanie základných práv a
snaží sa o začlenenie zásad, práv a slobôd stanovených v
Charte
základných práv Európskej únie, najmä
v
jej
článku
11.
V tomto kontexte by členské štáty mali zriadiť jeden alebo viacero nezávislých regulačných orgánov, ak tak ešte neurobili.
Tieto orgány by mali byť zárukou dodržiavania základných práv pri poskytovaní audiovizuálnych mediálnych služieb.
Členské štáty môžu rozhodnúť, či je vhodnejšie ustanoviť jediný regulačný orgán pre všetky audiovizuálne mediálne služby alebo viacero samostatných orgánov pre jednotlivé kategórie služieb (lineárne alebo nelineárne).
Okrem toho
táto smernica žiadnym spôsobom nebráni členským štátom uplatňovať ich ústavné predpisy
alebo regulačné opatrenia
súvisiace so slobodou tlače a slobodou prejavu v médiách.
(14)
Požiadavka, aby členský štát pôvodu zabezpečil súlad s vnútroštátnym právom, ako to upravuje táto smernica, je podľa práva Spoločenstva postačujúca na to, aby zabezpečila voľný pohyb audiovizuálnych mediálnych služieb bez sekundárnej kontroly z rovnakých dôvodov v prijímajúcom členskom štáte; výnimočne a za špecifických podmienok sa však prijímajúci členský štát môže od tejto požiadavky odchýliť v prípade závažných porušení článkov 3d, 3e, 22 ods. 1 a ods. 2 smernice 89/552/EHS, pri zohľadnení faktu, že dodržiavanie základných práv tvorí neodlučiteľnú súčasť všeobecných zásad práva Spoločenstva
.
(15)
Rámcová smernica vytvorila jednotný právny rámec pre všetky prenosové siete a služby, ale
podľa článku 1 ods. 3
necháva bezo zmeny opatrenia prijaté
na úrovni Spoločenstva alebo vnútroštátnej úrovni so zámerom sledovať ciele všeobecného záujmu, najmä vo vzťahu k regulácii obsahu a audiovizuálnej politike
, aby sa oddelila regulácia prenosu od regulácie obsahu
.
(16)
Smernica o elektronickom obchode neobsahuje špecifické ustanovenia pre obsah audiovizuálnych mediálnych služieb a členským štátom ponecháva možnosť odchýliť sa od zásady krajiny pôvodu v určitých otázkach verejnej politiky v jednotlivých prípadoch a v súlade s oznamovacím postupom.
Stanovením dodatočných minimálnych noriem pre nelineárne audiovizuálne služby s cieľom chrániť mládež a podporovať kultúrnu rozmanitosť rozširuje táto smernica oblasť harmonizovaných právnych predpisov Spoločenstva.
V tomto zmysle stavia táto smernica v uvedených oblastiach na smernici o elektronickom obchode, aby pokryla osobitnú podskupinu nelineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb, ktoré majú pre spoločnosť mimoriadny význam a sú charakterizované svojím kultúrnym rozmerom.
Pre tieto služby existuje vyššia miera koordinácie vnútroštátnych pravidiel a vnútorný trh je úplnejší.
(17)
V žiadnom ustanovení tejto smernice by sa od členských štátov nemalo vyžadovať, a ani by sa nemali povzbudzovať, aby zavádzali nový systém vydávania licencií alebo administratívneho oprávňovania pre akýkoľvek typ
audiovizuálneho
média.
(18)
Definícia audiovizuálnych mediálnych služieb sa vzťahuje na všetky
služby audiovizuálnych masovokomunikačných prostriedkov
, ktorých obsah je vhodný pre televízne vysielanie bez ohľadu na platformu poskytovania služieb,
či
už sa redakčný prístup a redakčná zodpovednosť poskytovateľa odráža v programovej štruktúre alebo vo výberovom katalógu.
Jej rozsah sa však obmedzuje na služby, ako ich definuje zmluva, a preto sa vzťahuje na všetky formy hospodárskych činností vrátane
verejnoprávnych podnikov
.
Hospodársky prvok by mal zohrávať významnú úlohu, aby sa odôvodnilo uplatňovanie tejto smernice.
Hospodárske činnosti sa zvyčajne poskytujú za odplatu, ich vykonávanie sa predpokladá počas určitého obdobia a charakterizuje ich určitá kontinuita; posúdenie hospodárskeho prvku by malo závisieť od kritérií a pravidiel krajiny pôvodu.
Vymedzenie audiovizuálnych mediálnych služieb
sa
v súlade s tým
nevzťahuje na nehospodárske činnosti
, ktoré sa zvyčajne neposkytujú za finančnú odplatu, akými sú napr. weblogy a iný obsah vytvorený používateľmi alebo akákoľvek forma súkromnej korešpondencie ako napr. e-maily a
súkromné internetové stránky.
(19)
Definícia audiovizuálnych mediálnych služieb sa vzťahuje na masovokomunikačné prostriedky
s redakčnou zodpovednosťou
v ich funkcii informovať, zabávať a vzdelávať
širokú verejnosť a zahŕňa audiovizuálne komerčné oznámenia
, no nevzťahuje sa na nijakú formu súkromnej korešpondencie, napríklad na e-maily odosielané obmedzenému počtu adresátov.
Táto definícia sa nevzťahuje ani na služby
, ktorých hlavným účelom nie je
distribúcia
audiovizuálneho obsahu, čiže také, kde audiovizuálny obsah je len vedľajším doplnkom
služby.
Príkladmi
sú internetové stránky, ktoré obsahujú audiovizuálne prvky slúžiace len na doplnenie; sú to napríklad animované grafické prvky, krátke reklamné spoty alebo informácie týkajúce sa nejakého produktu či neaudiovizuálnej služby.
V súlade so smernicou o elektronickom obchode sa taktiež nevzťahuje na hazardné hry vyžadujúce určitý peňažný vklad vrátane lotérií a stávok za predpokladu, že ich hlavným cieľom nie je distribúcia audiovizuálneho obsahu.
Ďalším príkladom sú online hry a vyhľadávacie nástroje, pokiaľ ich hlavným cieľom nie je šírenie adiovizuálneho obsahu.
(20)
Služby televízneho vysielania, t. j. lineárne služby, v súčasnosti zahŕňajú predovšetkým analógové a digitálne televízne vysielanie, živé vysielanie, vysielanie cez internet a video na požiadanie s časovým posunom (NVOD), zatiaľ čo napr. video na požiadanie je jednou z (nelineárnych) služieb na požiadanie.
V prípade lineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb alebo služieb televízneho vysielania v priamom prenose alebo zo záznamu aj ako nelineárne služby, ktoré ponúka naživo alebo zo záznamu ako nelineárne služby ten istý poskytovateľ mediálnych služieb, sa požiadavky tejto smernice považujú za uplatniteľné len v prípade lineárneho prenosu.
Ak sa však ponúkajú paralelne rôzne druhy služieb bez toho, aby jedna časť bola jasne vedľajšia, táto smernica by sa naďalej mala vvzťahovať na tie odlíšiteľné časti služby, ktoré spĺňajú všetky kritériá audiovizuálnej mediálnej služby.
(21)
Vymedzenia pojmov v tejto smernici, najmä vymedzenie televízneho vysielania, lineárnych a nelineárnych služieb, sú ustanovené len na účely tejto smernice a smernice 89/552/EHS a nemajú vplyv na základné práva chránené právnymi predpismi v oblasti autorských práv a súvisiacich práv. Rozsah pôsobnosti a režim týchto práv nie sú dotknuté týmito vymedzeniami a naďalej sa nezávisle riadia príslušnými právnymi predpismi.
(22)
Táto smernica sa nevzťahuje na elektronické verzie novín a časopisov.
(23)
Na účely tejto smernice
sa pojem
"audiovizuálny" vzťahuje na pohybujúce sa obrazy so zvukom alebo bez zvuku, takže zahŕňa nemé filmy, ale nevzťahuje sa na zvukové prenosy
ani na
služby
rozhlasového vysielania
.
(24)
Audiovizuálna mediálna služba sa skladá z programov, t. j. z nespojitého sledu pohybujúcich sa obrazov so zvukom alebo bez zvuku, ktoré podliehajú redakčnej zodpovednosti a ktoré buď prenáša poskytovateľ mediálnej služby podľa stanoveného časového plánu alebo sú usporiadané v katalógu.
(25)
Pre definíciu úlohy poskytovateľa mediálnych služieb, a tým aj pre definíciu audiovizuálnych mediálnych služieb je najpodstatnejší pojem redakčnej zodpovednosti.
"Redakčná zodpovednosť" znamená zodpovednosť za výber a organizáciu obsahu audiovizuálnej ponuky na odbornom základe.
To sa môže týkať tak jednotlivých obsahov ako aj súboru obsahov.
Redakčná zodpovednosť sa v prípade televíznych programov vzťahuje na zostavovanie štruktúry a v prípade nelineárnych služieb na tvorbu zoznamu programov.
Táto smernica nemá
vplyv
na výnimky zo zodpovednosti ustanovené v smernici
o elektronickom obchode
.
(26)
Len samotné technické poskytnutie audiovizuálnej mediálnej služby pozemným spôsobom alebo pomocou satelitu nevytvára status poskytovateľa mediálnych služieb v zmysle tejto smernice; rovnaká zásada platí vtedy, keď sa robia výberové rozhodnutia, pod podmienkou, že tretia strana spadajúca do jurisdikcie členského štátu jednoznačne nesie túto redakčnú zodpovednosť.
(27)
Kritériá stanovené v definícii audiovizuálnych mediálnych služieb, ktoré sú uvedené v článku 1 písm. a) smernice 89/552/EHS a rozšírené v odôvodneniach 18 až 26 tejto smernice, musia byť splnené súčasne
.
(28)
Okrem reklamy a
telenákupu
sa zavádza širšia definícia audiovizuálnych komerčných
oznamov
.
Zahŕňa pohybujúce sa obrazy so zvukom alebo bez zvuku, ktoré
sa vysielajú ako súčasť audiovizuálnej mediálnej služby a tvoria súčasť programov, alebo ich sprevádzajú,
a sú
navrhnuté
tak, aby priamo alebo nepriamo propagovali tovar, služby alebo dobré meno, prípadne fyzickú či právnickú osobu vyvíjajúcu hospodársku činnosť, a preto do nej nepatria oznamy verejných služieb a výzvy na dobročinnosť vysielané bezplatne.
(29)
Kľúčovým
prvkom smernice 89/552/EHS
zostáva zásada krajiny pôvodu, keďže je nevyhnutná pre vytvorenie vnútorného trhu.
Táto zásada sa preto musí uplatňovať na všetky audiovizuálne mediálne služby, aby sa pre poskytovateľov mediálnych služieb zabezpečila právna istota ako potrebný základ nového obchodného modelu a nasadenia týchto služieb.
Je nevyhnutná aj na zabezpečenie slobodného prúdenia informácií a audiovizuálnych programov na vnútornom trhu.
Uplatnenie tejto zásady nemôže vylúčiť zohľadnenie kritérií pôvodu zdrojov služby, aby sa zabezpečili podmienky pre spravodlivú hospodársku súťaž
.
(30)
Na podporu silného, konkurencieschopného a integrovaného európskeho audiovizuálneho sektora a na zvýšenie plurality médií v celej Európskej únii je naďalej nevyhnutné, aby každý poskytovateľ audiovizuálnych mediálnych služieb spadal pod jurisdikciu iba jedného členského štátu a aby bola pluralita informácií základným princípom Európskej únie.
(31)
Je preto nevyhnutné, aby členské štáty zabránili vytvoreniu dominantných postavení, ktoré by viedli k obmedzeniu plurality a slobody mediálnych informácií a informačného sektora ako celku, napr. prijatím opatrení na zabezpečenie nediskriminačného prístupu k ponukám audiovizuálnych mediálnych služieb vo verejnom záujme napr. prostredníctvom pravidiel o povinnom šírení určených televíznych a rozhlasových programov a služieb.
(32)
Technologický rozvoj, najmä
v prípade digitálnych satelitných programov
, znamená, že vedľajšie kritériá sa musia upraviť tak, aby sa
zabezpečila
vhodná regulácia a účinná realizácia a aby účastníci získali skutočný vplyv na
obsah audiovizuálnej
mediálnej
služby.
(33)
Keďže sa táto smernica týka služieb ponúkaných širokej verejnosti v Európskej únii, mala by sa vzťahovať len na audiovizuálne mediálne služby, ktoré môže priamo alebo nepriamo prijímať verejnosť v jednom alebo viacerých členských štátoch pomocou štandardného vybavenia spotrebiteľa.
Definícia "štandardného vybavenia spotrebiteľa" by sa mala ponechať na príslušné vnútroštátne orgány.
(34)
Články 43 až 48 zmluvy ustanovujú základné právo na slobodu usadiť sa.
Preto poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb si vo všeobecnosti môžu slobodne vybrať členský štát, v ktorom sa
usadia.
Súdny
dvor
Európskych spoločenstiev (ESD)
tiež zdôraznil, že "zmluva nezakazuje podniku uplatňovať slobodu poskytovania služieb, ak neponúka služby v členskom štáte, v ktorom má sídlo" Vec C-56/96 VT4
Ltd/ Vlaamse Gemeenschap, Zb.
1997
,
s.
I-03143,
odsek 22; vec C-212/97 Centros
Ltd/
Erhvervs-og Selskabsstyrelsen
, Zb.
1999, s.
I-01459
; pozri aj vec C-11/95 Komisia
/ Belgické kráľovstvo, Zb.
1996, s.
I-04115,
a vec C-14/96 Paul Denuit
, Zb.
1997, s.
I-02785
.
.
(35)
Členské štáty však musia mať možnosť uplatniť prísnejšie pravidlá v oblastiach koordinovaných touto smernicou voči poskytovateľom audiovizuálnych mediálnych služieb spadajúcim
do
ich
právomoci
,
pričom zabezpečia, aby tieto pravidlá boli v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva v oblasti hospodárskej súťaže.
Na zabezpečenie toho, aby sa takéto pravidlá neobchádzali, je vhodným riešením kodifikácia judikatúry
ESD
Vec C-212/97 Centros
Ltd/
Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; vec C-33/74 Van Binsbergen
/
Bestuur van de Bedrijfsvereniging
voor de Metaalnijverheid, Zb.
1974, s.
1299
; vec C-23/93 TV 10 SA
/
Commissariaat voor de Media,
Zb.
1994, s.
I-04795,
odsek 21.
kombinovaná s účinnejšou procedúrou.
Takéto riešenie zohľadňuje záujmy členských štátov a pritom nespochybňuje náležité uplatnenie zásady krajiny pôvodu.
(36)
Aby členský štát v jednotlivých prípadoch dokázal, že poskytovateľ mediálnych služieb usadený v inom členskom štáte obchádza jeho pravidlá, môže uviesť ukazovatele ako pôvod príjmov z reklamy a/alebo predplatného, hlavný jazyk služby alebo existencia programov alebo komerčných oznamov zameraných výslovne na verejnosť v členskom štáte, v ktorom sa prijímajú.
(37)
Podľa tejto smernice môžu členské štáty napriek uplatneniu zásady krajiny pôvodu prikročiť k opatreniam obmedzujúcim slobodu pohybu televízneho vysielania
alebo nelineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb
, no len za istých podmienok uvedených v článku
2a smernice 89/552/EHS
a pri dodržaní postupu stanoveného touto smernicou.
Podľa
ESD
však akékoľvek obmedzenie slobody poskytovania služieb, ako
je
napríklad
výnimka
z niektorej základnej zásady zmluvy, treba vykladať obmedzujúcim spôsobom Vec C-355/98 Komisia
/Belgické kráľovtsvo, Zb.
2000,
s.
I-1221, odsek 28; vec C-348/96 Calfa,
Zb.
1999,
s.
I-0011, odsek 23.
.
Osobitná pozornosť by sa mala venovať ochrane neplnoletých osôb a zdravia, i keď za žiadnych okolností by nemala byť povolená predbežná kontrola myšlienok alebo názorov.
Pokiaľ ide o nelineárne audiovizuálne služby, možnosť prijatia opatrení podľa článku 2a smernice 89/552/EHS nahrádza možné opatrenia, ktoré mohol prijať príslušný členský štát doteraz, ako bolo stanovené v článku 3 ods. 4 a/alebo v článku 12 ods. 3 smernice o elektronickom obchode v oblasti koordinovanej článkami 3d a 3e smernice 89/552/EHS.
(38)
Komisia
vo
svojom oznámení Rade a Európskemu parlamentu o lepšej regulácii pre rast a zamestnanosť v Európskej únii
KOM(2005)0097 .
zdôraznila, že je potrebná dôkladná analýza vhodného regulačného prístupu, najmä
či
je pre relevantný sektor a problém vhodnejšie uprednostniť právne predpisy
, alebo či
by sa mali zvážiť iné možnosti ako koregulácia alebo samoregulácia.
Okrem toho
skúsenosti
ukázali, že pri poskytovaní vysokej úrovne ochrany spotrebiteľov
môžu hrať
dôležitú úlohu
tak
koregulačné
, ako aj
samoregulačné nástroje implementované v zhode s rozličnými právnymi tradíciami členských štátov.
Opatrenia zamerané na dosiahnutie cieľov verejného záujmu vo vznikajúcom sektore audiovizuálnych mediálnych služieb budú účinnejšie, ak sa prijmú za aktívnej podpory samotných poskytovateľov služieb.
Samoregulácia preto predstavuje druh dobrovoľnej iniciatívy, ktorá umožňuje hospodárskym subjektom, sociálnym partnerom, mimovládnym organizáciám alebo združeniam prijímať spoločné usmernenia medzi sebou a pre seba.
Členské štáty by mali v súlade so svojimi rozdielnymi právnymi tradíciami uznať účinnú úlohu, ktorú môže hrať efektívna samoregulácia ako doplnok právnych predpisov a existujúcich súdnych a/alebo administratívnych mechanizmov, a jej užitočný prínos k dosiahnutiu cieľov tejto smernice.
No hoci samoregulácia môže predstavovať doplnkovú metódu vykonávania určitých ustanovení tejto smernice, nemôže nahradiť povinnosť vnútroštátneho zákonodarcu.
Koregulácia vo svojej minimálnej podobe poskytuje "právne spojenie" medzi samoreguláciou a vnútroštátnym zákonodarcom v súlade s právnymi tradíciami členských štátov.
(39)
Všeobecný pojem koregulácie obsahuje regulačné nástroje, ktoré sa opierajú o spoluprácu štátnych orgánov a samoregulačných orgánov a na vnútroštátnej úrovni majú rozličné označenie a odlišnú štruktúru.
Konkrétna forma týchto nástrojov odráža špecifické tradície mediálnej regulácie v jednotlivých členských štátoch.
Systémy koregulácie majú spoločné to, že úlohy a ciele, ktoré boli pôvodne doménou štátu, sa dosahujú v spolupráci s aktérmi, ktorých sa regulácia týka.
Účastníci na základe štátneho poverenia alebo splnomocnenia musia sami zabezpečiť dosiahnutie regulačného cieľa.
Základom zostáva štátny právny rámec, ktorý stanovuje predpisy v oblasti obsahu, organizácie a postupov.
Na základe toho vytvárajú zúčastnené strany ďalšie kritériá, pravidlá a nástroje, ktorých dodržiavanie sami kontrolujú.
Takto definovaná samoregulácia umožňuje využívanie odborných znalostí priamo na administratívne úlohy a vyhýbanie sa byrokratickým postupom.
Je nevyhnutné, aby sa všetci alebo aspoň najvplyvnejší aktéri podieľali na systéme alebo ho uznávali.
Koregulácia funguje pri kombinovaní predpisov pre zainteresované strany s možnosťami štátu zasiahnuť v prípade, že sa predpisy neplnia.
(40)
Prevádzkovatelia vysielania môžu získať výhradné práva na zábavu týkajúce sa udalostí verejného záujmu.
Je však dôležité podporovať pluralizmus rozmanitosťou výroby spravodajstva a programov v rámci celej Európskej únie a dodržiavať zásady uznané v článku 11 Charty základných práv Európskej únie.
(41)
Preto s
cieľom zabezpečiť základnú slobodu prijímania informácií
a plnú
a riadnu ochranu záujmov divákov v Európskej únii,
musia
tí, ktorí uplatňujú výhradné práva na udalosť
vysokého
verejného záujmu uznať ostatným prevádzkovateľom vysielania a sprostredkovateľom, pokiaľ konajú v záujme prevádzkovateľa vysielania, právo na zaradenie krátkych výťahov do všeobecných spravodajských programov za spravodlivých, rozumných a nediskriminujúcich podmienok pri patričnom zohľadnení výhradných práv. Takéto podmienky by sa mali oznámiť s istým predstihom pred udalosťou verejného záujmu, aby ostatní mali
dostatok
času na uplatnenie takéhoto práva.
Vo všeobecnosti by takéto krátke výňatky nemali: presiahnuť 90 sekúnd
; byť vysielané pred skončením udalosti alebo v prípade športových udalostí pred skončením hry v daný deň, a to podľa toho, čo nastane skôr; byť vysielané neskôr ako 36 hodín od skončenia udalosti; byť použité na vytváranie verejného archívu; vynechať logo alebo iné označenie hlavného vysielateľa; ani byť použité rovnakým poskytovateľom mediálnych služieb v nelineárnych službách, ktoré sú iné ako služby ponúknuté v priamom prenose alebo zo záznamu.
Právo na cezhraničný prístup k spravodajstvu by sa malo uplatňovať iba v nevyhnutnom prípade; ak teda v tom istom členskom štáte získal výhradné práva na príslušnú udalosť iný vysielateľ, prístup si treba vyžiadať od neho.
Príslušné právne predpisy pre celoeurópskych vysielateľov sú predpisy členského štátu, v ktorom sa udalosť uskutočňuje.
(42)
Mediálna gramotnosť znamená schopnosti, znalosti a chápanie spotrebiteľov pre účinné využívanie médií.
Mediálne gramotní ľudia budú schopní rozhodovať sa na základe informácií, rozumieť povahe obsahu a služieb, využívať celú škálu príležitostí, ktoré ponúkajú nové komunikačné technológie, a lepšie chrániť seba a svoje rodiny pred škodlivým alebo urážlivým materiálom.
Je preto mimoriadne dôležité, aby členské štáty a vnútroštátne regulačné orgány aktívne podporovali rozvoj mediálnej gramotnosti vo všetkých vrstvách spoločnosti a aby pravidelne uskutočňovali výskum s cieľom monitorovať tieto vrstvy a upraviť svoj prístup k regulácii obsahu.
(43)
Nelineárne služby sa líšia od lineárnych služieb z
hľadiska výberu
a ovládania pre používateľa a z hľadiska
ich
vplyvu na spoločnosť
Vec C-89/04 Mediakabel, Zb.
2005, s.
I-4891.
.
Uvedené odlíšenie
oprávňuje použitie miernejšej regulácie v prípade nelineárnych služieb, ktoré musia spĺňať len základné pravidlá ustanovené v článkoch 3c až 3h
smernice 89/552/EHS.
(44)
Z dôvodu špecifickej povahy audiovizuálnych mediálnych služieb, najmä vplyvu týchto služieb na spôsob, akým si ľudia vytvárajú názory, je nevyhnutné, aby používatelia presne vedeli, kto je zodpovedný za obsah týchto služieb.
Preto je dôležité, aby členské štáty zabezpečili
používateľom prístup k
informáciám o tom,
ako sa uplatňuje
redakčná zodpovednosť za obsah
a kto ju nesie
.
Je na každom členskom štáte, aby rozhodol o praktických podrobnostiach spôsobu dosiahnutia tohto cieľa bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek ďalšie relevantné právne ustanovenia Spoločenstva.
(45)
V súlade so zásadou proporcionality sú opatrenia ustanovené v tejto smernici striktne obmedzené na minimum potrebné na dosiahnutie cieľa riadneho fungovania vnútorného trhu.
Ak je potrebné konanie na úrovni Spoločenstva a s cieľom zabezpečiť oblasť, ktorá je skutočne bez vnútorných hraníc, čo sa týka audiovizuálnych mediálnych služieb,
musí smernica 89/552/EHS podporiť
vysokú úroveň ochrany cieľov všeobecného záujmu, najmä ochrany neplnoletých osôb
, práv osôb s postihnutím
a ľudskej dôstojnosti.
(46)
Škodlivý obsah a správanie v audiovizuálnych mediálnych službách zostávajú naďalej problémom pre právnikov, priemysel a rodičov.
V tejto súvislosti sa zdá nevyhnutné vzdelávať nielen deti, ale aj ich rodičov, učiteľov a vychovávateľov, aby čo najlepšie využívali všetky komunikačné médiá, najmä audiovizuálne mediálne služby, bez ohľadu na to, ako sa poskytujú.
Preto je potrebné, aby sa vo všetkých audiovizuálnych mediálnych službách a v audiovizuálnych komerčných
oznamoch
, reklame, telenákupe, sponzorstve, umiestňovaní produktov a vo všetkých ostatných technicky možných komunikačných prostriedkoch
zaviedli pravidlá na ochranu fyzického, mentálneho a morálneho vývoja neplnoletých osôb a ľudskej dôstojnosti.
(47)
Členské štáty by mali zabezpečiť, aby ich príslušné vnútroštátne učebné osnovy a kurzy ďalšieho vzdelávania poskytovali kritické hodnotenie médií.
(48)
Opatrenia prijaté na ochranu neplnoletých osôb a ľudskej dôstojnosti musia byť starostlivo vyvážené
so základným právom na slobodu prejavu ustanoveným v Charte základných práv Európskej únie
.
Cieľom týchto opatrení by
však
malo byť zabezpečenie primeranej úrovne ochrany neplnoletých osôb
a ľudskej dôstojnosti
, najmä so zreteľom na nelineárne služby,
prostredníctvom povinnosti jasne upozorniť na osobitnú povahu určitých programov pred ich vysielaním a v súlade s článkom 1 Charty základných práv Európskej únie, v ktorom sa uznáva, že ľudská dôstojnosť je nedotknuteľná a že sa musí rešpektovať a chrániť, ako aj s článkom 24 Charty, v ktorom sa uvádza, že deti majú právo na takú ochranu a starostlivosť, aká je potrebná pre ich blaho, a že pri všetkých opatreniach prijatých orgánmi verejnej moci alebo súkromnými inštitúciami, ktoré sa týkajú detí, sa musia v prvom rade brať do úvahy najlepšie záujmy dieťaťa.
(49)
Neplnoleté, zraniteľné a zdravotne postihnuté osoby, vrátane duševne postihnutých osôb, môžu byť obzvlášť oslabené a psychicky alebo psychologicky vyvedené z rovnováhy a rozrušené programami, v ktorých sa objavujú scény slovného, fyzického alebo morálneho násilia alebo scény, ktoré urážajú ľudskú dôstojnosť alebo podnecujú rasovú nenávisť alebo akúkoľvek inú formu diskriminácie.
Keďže jedným z cieľov tejto smernice je celková ochrana týchto osôb, členské štáty sa dôrazne vyzývajú, aby poskytovateľom audiovizuálnych mediálnych služieb pripomínali túto prvoradú potrebu a aby od nich žiadali jasné informovanie o zvláštnej povahe takých programov pred ich vysielaním.
(50)
Žiadne z ustanovení tejto smernice, ktoré sa vzťahuje na ochranu neplnoletých osôb a verejného poriadku, bezpodmienečne nevyžaduje, aby sa príslušné opatrenia uskutočnili formou
akejkoľvek
predbežnej kontroly audiovizuálnych mediálnych služieb.
(51)
Článok 151 ods. 4 zmluvy vyžaduje, aby Spoločenstvo pri svojich činnostiach podľa iných
ustanovení zmluvy
zohľadňovalo kultúrne
aspekty
.
Mala by sa najmä
rešpektovať a podporovať
rozmanitosť kultúr
a jazykov
Spoločenstva
a tiež podporovať vzájomné porozumenie
.
(52)
Nelineárne audiovizuálne mediálne služby majú potenciál čiastočne nahradiť lineárne služby.
Preto by mali, kde je to možné, podporovať produkciu a distribúciu európskych diel a tak aktívne prispievať k podpore kultúrnej
rozmanitosti
.
Takáto podpora európskych diel by mohla mať napríklad podobu minimálneho podielu európskych diel úmerného hospodárskemu výkonu, minimálneho podielu európskych diel v katalógoch videozáznamov na požiadanie alebo atraktívnej prezentácie európskych diel v elektronických programových sprievodcoch.
Bude dôležité pravidelne preskúmavať uplatňovanie ustanovení týkajúcich sa podpory európskych diel audiovizuálnymi mediálnymi službami.
V rámci hlásení stanovených v článku 3f ods. 3
smernice 89/552/EHS
členské štáty zohľadnia predovšetkým finančné príspevky takýchto služieb na výrobu európskych diel a nadobúdanie práv na ne, podiel európskych diel v katalógu audiovizuálnych mediálnych služieb, ako aj podiel na skutočnej zákazníckej spotrebe európskych diel.
Tieto správy by mali tiež primerane zohľadňovať diela nezávislých producentov.
(53)
Osoby, ktoré iba zhromažďujú alebo vysielajú audiovizuálne mediálne služby alebo ponúkajú na predaj balíky takýchto služieb, za ktoré nemajú žiadnu redakčnú zodpovednosť, by sa nemali považovať za poskytovateľov mediálnych služieb.
Samotné zhromažďovanie, vysielanie alebo ďalší predaj obsahu vysielania, za ktoré zúčastnené strany nenesú žiadnu redakčnú zodpovednosť, nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice.
(54)
Pri vykonávaní ustanovení článku 4 smernice 89/552/EHS v zmenenom a doplnenom znení by členské štáty mali
prijať vhodné opatrenia, aby
prevádzkovateľom vysielania
dali podnet na
zaradenie primeraného podielu
koprodukčných európskych diel alebo európskych diel nie domáceho pôvodu.
(55)
Poskytovatelia mediálnych služieb by tiež mali do svojich služieb zahrnúť diela nezávislých výrobcov pri súčasnom zachovaní práv, ktoré súvisia s opakovaným vysielaním takýchto diel a spravodlivého rozdelenia prispievateľských práv.
(56)
Je dôležité zabezpečiť, aby sa kinematografické diela vysielali v rámci časových intervalov dohodnutých medzi majiteľmi práv a poskytovateľmi audiovizuálnych mediálnych služieb.
(57)
Dostupnosť nelineárnych služieb zvyšuje možnosť výberu spotrebiteľa.
Členské štáty by preto mali vo svojich vnútroštátnych študijných programoch a ďalších vzdelávacích kurzoch zabezpečiť dostatočnú výučbu o dôležitom využití médií s cieľom vyhnúť sa potrebe zavedenia podrobných pravidiel spravovania audiovizuálnych komerčných oznámení.
Podrobné pravidlá upravujúce audiovizuálne komerčné oznámenia pre nelineárne služby sa takto javia neopodstatnené a nedávajú zmysel ani z technického hľadiska.
Napriek tomu všetky audiovizuálne komerčné
oznámenia
by mali dodržiavať nielen pravidlá identifikácie, ale aj základný stupeň kvalitatívnych pravidiel, aby sa splnili ciele jasného verejného záujmu.
(58)
Právo na vyjadrenie je mimoriadne vhodným právnym opatrením v on-line prostredí, pretože napadnuté informácie možno okamžite opraviť.
Toto právo by sa však malo uplatniť v primeranej dobe po prijatí žiadosti, v primeranom čase a primeraným spôsobom z hľadiska konkrétneho programu, na ktorý sa žiadosť vzťahuje.
Vyjadreniu treba prisúdiť rovnaký význam ako napadnutým informáciám, aby zasiahlo ten istý okruh používateľov s rovnakým účinkom.
(59)
Ako Komisia uznala vo svojom výkladovom oznámení o istých aspektoch ustanovení o reklame v smernici o televízii bez hraníc
Ú. v.
EÚ C 102, 28.4.2004, s.
2.
, rozvoj nových reklamných techník a inovácie marketingu vytvorili nové účinné príležitosti pre komerčné oznámenia v tradičných vysielacích službách, ktoré im potenciálne umožňujú lepšiu súťaž za rovnakých podmienok, aké prinášajú inovácie v oblasti služieb na požiadanie.
Toto interpretačné oznámenie zostáva v platnosti do tej miery, že odkazuje na ustanovenia smernice
89/552/EHS
, ktorých sa nedotkne
táto
smernica.
(60)
Komerčný a
technický
rozvoj dáva používateľom audiovizuálnych mediálnych služieb väčší výber a väčšiu zodpovednosť.
Aby sa zachovala proporcionalita s cieľmi verejného záujmu, smernica musí pripustiť istý stupeň flexibility vzhľadom na lineárne audiovizuálne mediálne služby: zásada oddeľovania by sa mala obmedziť na reklamu a
telenákup
, umiestňovanie produktov by sa malo za istých okolností
v určitých prípadoch na základe schváleného zoznamu
povoliť a mali by sa zrušiť niektoré kvantitatívne reštrikcie.
Ak však ide o skryté umiestňovanie produktov, malo by sa zakázať.
Zásada oddeľovania by nemala brániť používaniu nových reklamných techník.
(61)
Je potrebné zabezpečiť súlad medzi touto smernicou a platnými právnymi predpismi Spoločenstva.
Preto v prípade rozporu medzi ustanoveniami tejto smernice a ustanovením iného právneho predpisu Spoločenstva, ktorým sa riadia osobitné aspekty prístupu k činnosti audiovizuálnych mediálnych služieb alebo ich vykonávania, by sa mali uplatňovať ustanovenia tejto smernice.
Táto smernica teda dopĺňa acquis Spoločenstva.
Okrem praktík pokrytých súčasnou smernicou, smernica 2005/29/ES
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2005/29/ES z 11. mája 2005 o nekalých obchodných praktikách podnikateľov voči spotrebiteľom na vnútornom trhu, a ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 84/450/EHS, smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ("smernica o nekalých obchodných praktikách") (
Ú. v.
EÚ L 149, 11.6.2005, s.
22).
sa
teda
vzťahuje na nečestné obchodné postupy, ako sú zavádzajúce a agresívne postupy, ktoré sa vyskytujú v audiovizuálnych mediálnych službách.
Navyše keďže smernicou 2003/33/ES
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2003/33/ES
z 26. mája 2003 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa reklamy a sponzorstva tabakových výrobkov
(
Ú. v.
EÚ L 152, 20.6.2003, s.
16).
, ktorá zakazuje reklamu a sponzorstvo pri cigaretách a iných tabakových výrobkoch v tlačených médiách, službách informačnej spoločnosti a rozhlasovom vysielaní, nie je smernica 89/552/EHS dotknutá z hľadiska špeciálnej charakteristiky audiovizuálnych mediálnych služieb, vzťah medzi smernicou 2003/33/ES a smernicou 89/552/EHS by mal zostať rovnaký aj po nadobudnutí účinnosti tejto smernice.
Článok 88 ods. 1 smernice 2001/83/ES
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych liekoch (
Ú. v.
EÚ L 311, 28.11.2001, s.
67).
, ktorý zakazuje reklamu pre širokú verejnosť na isté lieky, sa uplatňuje, ako je stanovené v odseku 5
uvedeného
článku, bez toho, aby bol dotknutý článok 14 smernice 89/552/EHS; vzťah medzi smernicou 2001/83/ES
a
smernicou 89/552/EHS by mal zostať rovnaký aj po nadobudnutí účinnosti tejto smernice.
Táto smernica sa ďalej uplatňuje bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 z 20. decembra 2006 o výživových a zdravotných tvrdeniach na potravinách
Ú. v.
EÚ L 404, 30.12.2006, s.
9.
.
(62)
Vzhľadom na častejšie používanie
nových
technológií, ako napríklad osobných videorekordérov, a
väčšie možnosti výberu
kanálov
už
podrobné nariadenie týkajúce sa vkladania reklamných spotov s cieľom ochrany divákov nie je opodstatnené.
Táto smernica ponecháva
prevádzkovateľovi vysielania pružnosť s ohľadom
na vkladanie takej reklamy
,
ktorá
neprimerane
neovplyvňujue
integritu programov.
(63)
Táto smernica
má zabezpečiť špecifický charakter európskeho televízneho prostredia.
Reklamy a telenákup sa môžu zaraďovať počas programov iba takým spôsobom, aby nedošlo k narušeniu celistvosti a hodnoty daného programu vzhľadom na prirodzené prestávky a trvanie a povahu programu a k ohrozeniu práv oprávnených majiteľov.
(64)
Obmedzenie množstva reklamy prípustného na jeden deň bolo z veľkej časti teoretické.
Dôležitejší je limit v rámci hodiny, pretože sa uplatňuje aj v najexponovanejšom čase (prime time).
Preto by sa denný limit mal zrušiť, kým hodinový limit pre reklamné spoty a spoty televíznej ponuky tovaru (
telenákup
) by sa mal zachovať.
Ani kvantitatívne obmedzenia času dostupného pre kanály televíznej ponuky tovaru (
telenákup
) a reklamné kanály už nie je opodstatnené vzhľadom na nárast možností výberu spotrebiteľa.
Obmedzenie reklamy na 20 % v rámci každej hodiny zostáva uplatniteľné s výnimkou časovo náročnejších foriem reklamy, ako sú televízne propagačné akcie (telepromotions) a okná televíznej ponuky tovaru (
telenákup
), ktoré si vyžadujú viac času vzhľadom na ich charakter a metódu prezentácie Vec
Reti Televisive Italiane SpA
(RTI) C-320/94,
Radio Torre
C-328/94,
Rete A Srl
C-329/94,
Vallau Italiana Promomarket Srl
C-337/94,
Radio Italia Solo Musica Srl a iné
C-338/94 a C-339/94
GETE Srl
/
Ministero delle Poste e Telecomunicazioni
,
Zb.
1996, s.
I-06471.
.
(65)
Praktiky skrytej reklamy táto smernica zakazuje pre jej negatívny vplyv na spotrebiteľov.
Zákaz skrytej reklamy nezahŕňa legitímne umiestňovanie produktov v rámci tejto smernice.
(66)
Umiestňovanie produktov je realitou v kinematografických dielach aj v audiovizuálnych dielach vyrobených pre televíziu, ale členské štáty regulujú túto prax rozlične.
Aby sa vytvorili rovnaké podmienky a zlepšila sa tak konkurencieschopnosť európskeho mediálneho priemyslu, je potrebné prijať pravidlá pre umiestňovanie produktov.
Bolo by užitočné mať schválený zoznam, ktorý povoľuje umiestnenie produktu pri typoch obsahu, ktorých hlavnou funkciou nie je ovplyvňovanie mienky, a v prípadoch, kde je poskytovaná zanedbateľná protihodnota alebo kde nie je poskytovaná žiadna protihodnota.
Definícia umiestňovania
produktov zahŕňa
každú formu audiovizuálneho komerčného oznámenia tvorenú včlenením produktu, služby či príslušnej obchodnej značky alebo zmienky o nich do programu, zvyčajne výmenou za platbu alebo za podobnú náhradu.
Môže zahŕňať umiestnenie služieb alebo predmetov s peňažnou hodnotou určitej osobe, na nákup ktorých by ináč príjemca musel použiť svoje vlastné finančné, osobné alebo materiálne zdroje.
Umiestnenie produktu
podlieha rovnakým kvalitatívnym pravidlám a obmedzeniam, aké platia pre reklamu.
Navyše by malo spĺňať osobitné požiadavky.
Redakčná zodpovednosť a nezávislosť poskytovateľa mediálnych služieb nesmie byť ohrozená.
Najmä spôsob, akým je produkt zaradený do programu, nesmie vyvolať dojem, že tento produkt má podporu programu alebo jeho moderátorov.
Navyše produkt sa nesmie nadmerne zdôrazňovať, čo znamená zdôraznenie, ktoré nie je odôvodnené redakčnými požiadavkami programu ani potrebou prepožičania autentickosti.
Nadmerné zdôraznenie môže takisto znamenať opakovaný výskyt predmetných obchodných značiek, tovaru alebo služieb alebo spôsob, akým sa zdôrazňujú.
Je potrebné zohľadniť aj obsahovú stránku programu, do ktorého má byť produkt umiestnený.
(67)
Výrobná pomoc je zmienka alebo predstavenie tovarov alebo služieb z redakčných dôvodov bez odmeny alebo podobnej protihodnoty.
S cieľom vymedziť rozdiel medzi výrobnou pomocou a umiestňovaním výrobkov v zmysle tejto smernice by sa mal objasniť právny rámec na použitie odkazu na výrobok, ktorý je povolený vo všetkých programových formátoch.
(68)
O neprimerané uprednostňovanie ide vtedy, keď sa opakovaná informácia o značke, tovare alebo službe alebo spôsob jej podania nadmerne zdôrazňuje v kontexte výrobnej pomoci alebo umiestňovania produktov, a to najmä vzhľadom na obsah programov, v ktorých sa objavujú.
(69)
Regulátori by mali byť nezávislí od národných vlád, ako aj od poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb, aby mohli vykonávať svoju prácu nestranne a transparentne a prispievať k pluralizmu.
Zabezpečenie správneho uplatňovania tejto smernice vyžaduje úzku spoluprácu medzi vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a Komisiou.
Obdobne úzka spolupráca medzi členskými štátmi a regulačnými orgánmi členských štátov je potrebná najmä pokiaľ ide o vplyv, ktorý by vysielatelia usadení v jednom členskom štáte mohli mať v druhom členskom štáte.
Tam, kde licenčné konanie prebieha podľa vnútroštátneho práva a pokiaľ je dotknutý viac ako jeden štát, je žiaduce, aby sa nadviazanie kontaktov medzi príslušnými orgánmi uskutočnilo ešte pred pridelením licencií.
Táto spolupráca by sa mala vzťahovať na všetky oblasti, ktoré koordinuje smernica 89/552/EHS a najmä jej články 2, 2a a 3.
(70)
Kultúrna rozmanitosť, sloboda prejavu a pluralita médií sú dôležitými prvkami európskeho audiovizuálneho odvetvia, a sú preto nenahraditeľnými predpokladmi demokracie a rozmanitosti.
(71)
Právo osôb so zdravotným postihnutím, starších ľudí a štátnych príslušníkov krajín, ktoré nie sú členmi EÚ, a ktorých materinský jazyk je iný ako jazyk ich hostiteľskej krajiny, na účasť na sociálnom a kultúrnom živote spoločnosti v súlade s článkom 25 a 26 Charty základných práv Európskej únie je neoddeliteľne spojené s poskytovaním dostupných audiovizuálnych a mediálnych služieb.
Dostupnosť audiovizuálnych mediálnych služieb zahŕňa, ale neobmedzuje sa na znakovú reč, titulky, zvukový opis obrazov, zvukový opis a ľahko zrozumiteľnú navigáciu možností výberu (menu),
PRIJALI TÚTO SMERNICU:
Článok 1
Smernica 89/552/EHS sa mení a dopĺňa takto:
(1)
Názov sa nahrádza takto:
Smernica Európskeho
parlamentu a Rady
2007/.../ES
o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách)
(2)
Článok 1 sa nahrádza takto:
Článok 1
Na účely tejto smernice:
a)
"audiovizuálna mediálna služba" znamená službu, ako sa definuje v článkoch 49 a 50 zmluvy,
poskytovanú na základe redakčnej zodpovednosti poskytovateľa mediálnych služieb,
ktorej hlavným účelom je poskytovanie
programov zložených z
pohyblivých
obrazov so zvukom alebo bez zvuku s cieľom informovať, zabávať alebo vzdelávať širokú verejnosť elektronickými komunikačnými sieťami v zmysle článku 2
písm. a)
smernice 2002/21/ES
a/alebo audiovizuálnych komerčných oznamov
.
Nezahŕňa služby, v ktorých poskytovanie audiovizuálneho obsahu je len vedľajším doplnkom služby, a nie jej hlavným účelom, ani noviny a časopisy v tlačenej alebo elektronickej podobe;
b)
"poskytovateľ mediálnych služieb" znamená fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá má redakčnú zodpovednosť za výber audiovizuálneho obsahu audiovizuálnej mediálnej služby a určuje spôsob, akým je organizovaná.
Nezahŕňa fyzické alebo právnické osoby, ktoré iba vysielajú obsah, za ktorý nesie redakčnú zodpovednosť tretia strana;
c)
"
televízna
relácia"
alebo
"
lineárna služba" znamená audiovizuálnu
mediálnu službu, pri ktorej
sa chronologický sled programov vysiela bližšie neurčenému počtu potenciálnych divákov v čase, o ktorom rozhoduje poskytovateľ mediálnych služieb podľa stanovenej programovej štruktúry;
d)
"prevádzkovateľ vysielania" znamená poskytovateľa lineárnych audiovizuálnych mediálnych služieb;
e)
"
služba na požiadanie" alebo
"
nelineárna služba
"
znamená audiovizuálnu mediálnu službu
pozostávajúcu z ponuky audiovizuálneho obsahu, ktorú redakčne upravil a zostavil poskytovateľ mediálnych služieb a
pri ktorej používateľ
individuálne požaduje vysielanie určitého programu z výberu obsahu a v ním zvolenom čase alebo na ktorú sa nevzťahuje definícia lineárnej služby v písmene c)
;
f)
"audiovizuálny
komerčný oznam
" znamená
pohyblivé
obrazy so zvukom alebo bez zvuku, ktoré
sa vysielajú ako súčasť
audiovizuálnej mediálnej služby
alebo v prípadoch, akými sú osobitné kanály pre telenákup, ako audiovizuálna mediálna služba, ktorej cieľom je
priama alebo nepriama propagácia tovaru, služieb alebo dobrého mena fyzickej či právnickej osoby vyvíjajúcej
hospodársku činnosť;
g)
"televízna reklama" znamená akúkoľvek formu vysielania oznamov za platbu alebo za podobnú náhradu, alebo vysielanie na účely vlastnej propagácie verejným alebo súkromným podnikom v súvislosti s obchodovaním, podnikaním, remeslom alebo povolaním, s cieľom podporiť odbyt tovarov alebo služieb vrátane nehnuteľného majetku, práv a záväzkov výmenou za platbu;
h)
"skrytá reklama" znamená slovnú alebo obrazovú informáciu o tovaroch, službách, názve, ochrannej známke alebo činnostiach výrobcu tovarov alebo poskytovateľa služieb v programoch, ak
poskytovateľ mediálnych služieb
má zámer takúto informáciu použiť na reklamu a ak by vzhľadom na svoju povahu mohla uviesť verejnosť do omylu.
Takéto zobrazenie sa považuje za zámerné najmä v prípade, ak sa vykoná za platbu alebo za podobnú
protihodnotu
;
i)
"integrácia produktu" a "tematické umiestňovanie" znamená zásah každého podniku či orgánu do deja filmu alebo fiktívneho programu v snahe o propagáciu najmä produktu, služby alebo značky;
j)
"sponzorstvo" znamená akýkoľvek príspevok poskytnutý verejným alebo súkromným podnikom
alebo fyzickou osobou
,
ktoré nie sú zapojené
do poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb alebo do výroby audiovizuálnych diel, na
priame alebo nepriame
financovanie audiovizuálnych mediálnych služieb na účely podpory svojho názvu, ochrannej známky, dobrého mena, činností alebo výrobkov;
k)
"televízna propagačná akcia (telepromotion)" znamená formu reklamy spočívajúcu v predvedení tovaru alebo služieb alebo v slovnom či vizuálnom predstavení tovaru a služieb výrobcu tovaru alebo dodávateľa služieb, vysielanú ako súčasť programu na predstavenie dodávky tovaru či poskytnutia služieb predstavených alebo predvedených výmenou za platbu;
l)
"televízna ponuka tovarov (teleshopping)" znamená vysielanie priamych ponúk pre verejnosť výmenou za platbu s cieľom ponuky tovarov alebo služieb vrátane nehnuteľného majetku, práv a záväzkov;
m)
"
umiestňovanie produktov
"
znamená každú formu audiovizuálneho komerčného
oznamu
tvorenú včlenením produktu, služby či príslušnej obchodnej značky alebo zmienky o nich do audiovizuálnej mediálnej služby
či už za
platbu alebo podobnú
protihodnotu
alebo bez nej poskytovateľovi mediálnych služieb.
Nezahŕňa však oznamy, ktoré sú dôsledkom nezávislých redakčných rozhodnutí na použitie produktov, bez mimoriadnej nápadnosti, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou programu a uľahčujú jeho výrobu, ako napr. ceny udeľované v programoch, značkové reklamné predmety a vedľajšie predmety a rekvizity;
n)
"výrobná pomoc" znamená poskytnutie tovaru alebo služieb bez odmeny alebo inej protihodnoty a ich použitie na redakčné účely;
o)
"program" znamená súbor pohyblivých obrazov so zvukom alebo bez zvuku tvoriacich individuálnu zložku programovej štruktúry alebo katalógu vytvorených alebo zostavených poskytovateľom mediálnych služieb;
p)
"koregulácia" znamená formu regulácie založenú na spolupráci medzi verejnými orgánmi a samoregulačnými orgánmi;
q)
"redakčná zodpovednosť" znamená zodpovednosť za skladbu programovej štruktúry alebo zostavenie programov určených pre širokú verejnosť na základe profesionálnej spôsobilosti s cieľom poskytnúť mediálny obsah v stanovenom časovom rámci alebo umožniť jeho objednanie z katalógu.
3)
článok 2 sa mení a dopĺňa takto:
a)
V odseku 1 sa výraz "televízne vysielania prenášané prevádzkovateľmi vysielania" nahrádza výrazom "audiovizuálne mediálne služby prenášané poskytovateľmi mediálnych služieb" a výraz "vysielania" sa nahrádza výrazom "audiovizuálne mediálne služby";
b)
V odseku 2 sa slovo "prevádzkovatelia vysielania" nahrádza výrazom "poskytovatelia mediálnych služieb";
c)
V odseku 3 sa slovo "prevádzkovateľ vysielania" nahrádza výrazom "poskytovateľ mediálnych služieb"; výraz "redakčné rozhodnutia o programovej skladbe" sa nahrádza výrazom "redakčné rozhodnutia o audiovizuálnej mediálnej službe"; výraz "činnosť televízneho vysielania" sa nahrádza výrazom "činnosť audiovizuálnej mediálnej služby", výraz "kde prvýkrát začal televízne vysielanie" sa nahrádza výrazom "kde prvýkrát začal svoju činnosť" a výraz "rozhodnutia o programovej skladbe" sa nahrádza výrazom "rozhodnutia o audiovizuálnej mediálnej službe".
d)
Odsek 4 sa nahrádza takto:
4.
"4.
Poskytovatelia mediálnych služieb, na ktorých sa nedajú uplatniť ustanovenia odseku 3, sa považujú za poskytovateľov spadajúcich pod právomoc členského štátu v nasledovných prípadoch:
a)
využívajú zariadenie prenášajúce údaje na družicu (satellite up-link) umiestnené v členskom štáte;
b)
hoci nevyužívajú zariadenie prenášajúce údaje na družicu (satellite up-link) umiestnené v členskom štáte, využívajú družicovú kapacitu patriacu tomuto členskému štátu."
e)
V odseku 5 sa výraz "prevádzkovateľ vysielania" nahrádza výrazom "poskytovateľ mediálnych služieb" a "Článok 52" sa nahrádza nadpisom "Článok 43".
f)
Odsek 6 sa nahrádza takto:
6.
"6.
Táto smernica sa nevzťahuje na audiovizuálne mediálne
služby, ktoré
pomocou štandardného vybavenia spotrebiteľa neprijíma priamo alebo nepriamo verejnosť jedného alebo viacerých členských
štátov.
"
(4)
Článok
2a sa
nahrádza
takto:
Článok 2a
1.
Členské štáty zabezpečia voľný príjem a neobmedzia retransmisiu audiovizuálnych mediálnych služieb z iných členských štátov na svoje územie z dôvodov, ktoré patria do oblasti koordinovanej touto smernicou.
2.
Členské štáty sa môžu dočasne odchýliť od odseku 1 za týchto podmienok:
a)
ak audiovizuálna mediálna služba s pôvodom v inom členskom štáte evidentne, vážne a hrubo porušuje článok 3d alebo 3e a/alebo článok 22 ods. 1 alebo ods. 2;
b)
ak poskytovateľ príslušnej audiovizuálnej mediálnej služby počas predchádzajúcich 12 mesiacov najmenej dva razy porušil ustanovenia uvedené v písmene a);
c)
ak príslušný členský štát poskytovateľovi mediálnej služby, členskému štátu, v ktorom je usadený a Komisii písomne oznámil údajné porušenia a opatrenia, ktoré zamýšľa prijať v prípade ďalších porušení;
d)
ak konzultácie s členským štátom v ktorom má príslušný poskytovateľ mediálnej služby sídlo a s Komisiou neviedli v priebehu 15 dní po doručení oznámenia stanoveného v písmene c) k priateľskej dohode a údajné porušovanie sa opakuje.
3.
V prípade služieb na požiadanie môžu členské štáty v naliehavých prípadoch dočasne prijať opatrenia na udelenie odchýlky z odseku 1 bez toho, aby spĺňali podmienky stanovené v odseku 2 písm. b), c) a d).
V takom prípade sa opatrenia čo najskôr oznámia Komisii a členskému štátu, v ktorom je poskytovateľ mediálnej služby usadený, spolu s uvedením dôvodov, prečo členský štát pokladá daný prípad za naliehavý
.
4.
Komisia v priebehu dvoch mesiacov po oznámení opatrení, ktoré prijal dotknutý členský štát, rozhodne o tom, či sú opatrenia v súlade s právom Spoločenstva.
Ak rozhodne, že nie sú v súlade, požiada daný členský štát, aby príslušné opatrenia bezodkladne zrušil
.
5.
Odsekom 2 nie je dotknuté uplatňovanie akéhokoľvek postupu, opravného prostriedku alebo sankcie vzťahujúce sa na príslušné porušenia v členskom štáte, ktorého právomoc sa vzťahuje na príslušného poskytovateľa mediálnej služby
.
"
(5)
Článok 3 sa nahrádza takto:
Článok 3
1.
Členské štáty majú naďalej možnosť požadovať od poskytovateľov mediálnych služieb spadajúcich pod ich právomoc, aby vyhoveli podrobnejším alebo prísnejším pravidlám v oblastiach pôsobnosti tejto smernice
za predpokladu, že takéto pravidlá sú v súlade s právom Spoločenstva a nenarúšajú hospodársku súťaž.
2.
V prípade, že členský štát:
a)
využil svoje právo podľa odseku 1 a prijal podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá; a
b)
tieto pravidlá sú opodstatnené z dôvodu verejnej politiky vrátane ochrany neplnoletých alebo verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia alebo ochrany kultúrnej rozmanitosti; a
c)
členský štát sa domnieva, že poskytovateľ mediálnych služieb spadajúci do právomoci iného členského štátu zneužíva túto smernicu alebo ju využíva podvodným spôsobom s cieľom obísť takéto pravidlá;
môže kontaktovať členský štát s právomocou na dosiahnutie vzájomne uspokojivého riešenia na akýkoľvek vzniknutý problém.
Po prijatí odôvodnenej žiadosti prvým členským štátom požiada členský štát, ktorý má právomoc, poskytovateľa mediálnych služieb o dodržiavanie príslušných pravidiel.
Členský štát s právomocou informuje prvý členský štát o dosiahnutých výsledkoch do dvoch mesiacov po žiadosti.
3.
Ak sa prvý členský štát domnieva, že:
a)
výsledky dosiahnuté uplatnením odseku 1a nie sú uspokojivé; a
b)
že dotknutý poskytovateľ mediálnej služby sa usadil v členskom štáte, ktorý má právomoc, s jediným cieľom, a to vyhnúť sa prísnejším pravidlám v oblastiach koordinovaných touto smernicou, ktoré by sa naň vzťahovali, ak by bol usadený v prvom členskom štáte;
môže prijať vhodné opatrenia voči príslušnému poskytovateľovi mediálnych služieb s cieľom zabrániť zneužívaniu alebo podvodnému konaniu.
Tieto opatrenia musia byť objektívne potrebné, uplatňované nediskriminačným spôsobom, vhodné na dosiahnutie cieľov, ktoré sledujú, a nesmú prekračovať rámec potrebný na ich dosiahnutie.
4.
Členský štát môže prijať opatrenia podľa odseku 3 iba vtedy, ak sú splnené všetky nasledujúce podmienky
:
a)
tento členský štát oznámil Komisii a členskému štátu, v ktorom je poskytovateľ mediálnych služieb usadený, svoj zámer prijať takéto opatrenia a zároveň uviedol dôvody svojho návrhu na prijatie opatrení; a
b)
Komisia rozhodne, že opatrenia sú v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva, a najmä, že dôvody členského štátu, na základe ktorých navrhuje prijatie opatrení podľa odsekov 2 a 3, sú opodstatnené.
5.
Komisia prijme rozhodnutie do troch mesiacov po oznámení podľa odseku 4 písm. a).
Ak Komisia rozhodne, že opatrenia nie sú v súlade s právnymi predpismi Spoločenstva, príslušný členský štát sa zdrží prijatia navrhovaných opatrení.
6.
Členské štáty zabezpečia vhodnými prostriedkami v rámci svojich právnych predpisov, aby sa poskytovatelia mediálnych služieb, na ktorých sa vzťahuje ich právomoc, účinne prispôsobili ustanoveniam tejto smernice.
7.
Členské štáty podporia
samoregulačné a/alebo
koregulačné režimy
na vnútroštátnej úrovni
koordinovaných touto smernicou.
Tieto režimy musia byť všeobecne prijaté hlavnými
zainteresovanými stranami
v príslušnom členskom štáte
a musia poskytovať možnosť účinného
vynucovania
.
8.
Ak sa ustanovenia tejto smernice dostanú do rozporu s ustanovením iného predpisu Spoločenstva, ktorým sa riadi prístup k akejkoľvek činnosti týkajúcej sa audiovizuálnych mediálnych služieb, alebo výkon takejto činnosti, uplatnia sa ustanovenia tejto smernice.
9.
Členské štáty primeranými prostriedkami podporujú rozvoj mediálnej gramotnosti spotrebiteľov.
(6)
Vkladajú sa tieto články 3b až 3l:
Článok 3b
1.
V súlade so zásadou slobodného prístupu k informáciám zakotvenou najmä v článku 11 Charty základných práv Európskej únie, bez toho, aby boli dotknuté existujúce zmluvné dohody medzi vysielateľmi a bez obmedzenia výlučných práv, každý
členský štát zabezpečí
, aby prevádzkovateľom vysielania usadeným v iných členských štátoch prevádzkovatelia vysielania spadajúci pod ich právomoc neodpierali prístup pre potreby krátkeho spravodajstva
vrátane spravodajstva určeného pre celoeurópskych vysielateľov
k udalostiam, ktoré vyvolávajú vysoký záujem verejnosti, na spravodlivom, primeranom a nediskriminujúcom základe.
Vysielatelia poskytujúci takýto prístup má nárok na primeranú náhradu vzniknutých technických nákladov.
2.
Vysielatelia
môžu voľne vyberať
krátke sekvencie
zo signálu primárneho vysielateľa, pričom musia prinajmenšom uviesť svoj zdroj
Tieto sekvencie sa použijú výlučne na všeobecné spravodajské programy.
3.
Ustanovenia tohto článku platia bez ohľadu na povinnosť jednotlivých vysielateľov dodržiavať autorské práva vrátane smernice 2001/29/ES
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/29/ES z 22. mája 2001 o zosúladení niektorých aspektov autorských práv a s nimi súvisiacich práv v informačnej spoločnosti (Ú. v.
ES L 167, 22.6.2001, s.
10).
a/ alebo Medzinárodného dohovoru na ochranu výkonných umelcov, výrobcov zvukových záznamov a rozhlasových organizácií, uzatvoreného v Ríme 26. októbra 1961, a Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel z 9. septembera1886 v znení zmien a doplnení.
4.
Členské štáty zabezpečia, aby sa vymedzili formy a spôsoby použitia takýchto krátkych výňatkov, konkrétne ich maximálna dĺžka, časové obmedzenie týkajúce sa ich vysielania a požiadavky na identifikáciu prevádzkovateľa vysielania.
5.
Vysielatelia môžu v súlade s právnymi predpismi príslušného členského štátu získať prístup k danej udalosti na účely vysielania.
Článok 3c
Členské štáty zabezpečia, aby sa poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb spadajúci pod ich právomoc prijímateľom služieb postarali o ľahký, priamy a stály prístup najmenej k nasledujúcim informáciám:
a)
názov/meno poskytovateľa mediálnych služieb;
b)
zemepisná adresa, na ktorej má poskytovateľ mediálnych služieb sídlo;
c)
podrobnosti o poskytovteľovi mediálnej služby vrátane jeho adresy elektronickej poštyalebo internetovej stránky, ktorá umožní, aby bol rýchlo kontaktovaný priamym a účinnýmspôsobom,
d)
kde je to
možné, príslušná
regulačná
alebo dozorná inštitúcia
.
Článok 3d
1.
Členské štáty
zabezpečia
primeranými prostriedkami
, že audiovizuálne mediálne služby spadajúce pod ich právomoc nebudú sprístupnené takým spôsobom, ktorý by mohol vážne poškodiť telesný, duševný alebo mravný vývoj neplnoletých osôb.
Tento článok sa vzťahuje hlavne na programy, ktoré obsahujú pornografiu alebo bezdôvodné násilie.
Komisia a členské štáty by mali nabádať príslušné zúčastnené strany v mediálnom sektore s cieľom presadzovať spoločný systém označovania, posudzovania a filtrovania v rámci celého Spoločenstva ako ďalšie opatrenie na ochranu neplnoletých osôb.
Členské štáty podporia opatrenia umožňujúce rodičom a ostatným osobám zodpovedným za starostlivosť väčšiu kontrolu nad programami, ktoré obsahujú pornografiu a bezdôvodné násilie.
2.
Členské štáty zabezpečia, aby poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb spadajúci pod ich právomoc zabezpečili systémy, ktoré vyfiltrujú programy, ktoré môžu byť škodlivé pre telesný, duševný a morálny vývoj neplnoletých osôb a aby informovali používateľov o ich existencii.
3.
Komisia a členské štáty nabádajú poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb, regulačné orgány a všetky zainteresované strany k tomu, aby zvážili technickú a právnu uskutočniteľnosť vývoja harmonizovaného označovania obsahu, umožňujúceho lepšie filtrovanie a klasifikáciu pri zdroji, bez ohľadu na používanú platformu a s cieľom poskytnúť väčšiu ochranu neplnoletým osobám.
4.
Členské štáty zabezpečia, aby poskytovatelia audiovizuálnych mediálnych služieb spadajúci pod ich právomoc v žiadnom prípade nevysielali detskú pornografiu, a to pod hrozbou administratívnych sankcií a/alebo trestného stíhania.
5.
Členské štáty vyzývajú poskytovateľov audiovizuálnych mediálnych služieb, aby podporovali informačné kampane na predchádzanie násilia na ženách a deťoch, podľa možnosti v spolupráci s verejnými alebo súkromnými združeniami a subjektmi z tejto oblasti.
Článok 3e
Členské štáty primeranými prostriedkami zabezpečia, aby audiovizuálne mediálne služby a audiovizuálne komerčné oznámenia poskytované poskytovateľmi spadajúcimi pod ich právomoc neobsahovali nijaké podnecovanie nenávisti
na základe pohlavia
,
rasy,
etnického pôvodu
,
náboženstva
alebo
presvedčenia
, zdravotnej nespôsobilosti, veku alebo sexuálnej
orientácie
alebo aby akýmkoľvek iným spôsobom urážali ľudskú dôstojnosť
.
Článok 3f
1.
Členské štáty zabezpečia, aby poskytovatelia mediálnych služieb spadajúci pod ich právomoc podporovali, kde je to možné a primeranými prostriedkami,
a s náležitým ohľadom na rozličné prostriedky distribúcie, rozvoj,
výrobu európskych diel a prístup k nim v zmysle článku 6.
Pri nelineárnych audiovizuálnych mediálnych službách by podpora a presadzovanie mohli mať podobu minimálneho počtu európskych diel úmerného hospodárskemu výsledku, minimálneho podielu európskych diel a európskych diel vytvorených producentmi, ktorí sú nezávislí od vysielateľov v katalógoch "videa na požiadanie" alebo príťažlivej prezentácie európskych diel a diel vytvorených takýmito nezávislými producentmi v elektronických programových sprievodcoch
.
2.
Členské štáty zabezpečia, aby poskytovatelia mediálnych služieb spadajúci pod ich právomoc nevysielali kinematografické diela mimo časových intervalov dohodnutých s majiteľmi práv.
3.
Členské štáty oznámia Komisii, najneskôr koncom štvrtého roka po prijatí tejto smernice a potom vždy po uplynutí ďalších troch rokov, ako realizovali opatrenia stanovené v článku 1.
4.
Komisia na základe informácií poskytnutých členskými štátmi
a na základe nezávislej štúdie
podá Európskemu parlamentu a Rade
každé tri roky
správu o uplatňovaní odseku 1, zohľadňujúcu vývoj trhu, technologický rozvoj
a ciele v oblasti kultúrnej rozmanitosti.
Článok 3g
Členské štáty zabezpečia, aby audiovizuálne komerčné
oznamy
poskytované poskytovateľmi spadajúcimi pod ich právomoc spĺňali
zásady uvedené v Charte základných práv Európskej únie, a najmä
nasledujúce podmienky:
a)
audiovizuálne komerčné
oznamy
musia byť jasne identifikovateľné ako také
a odlíšiteľné od redakčného obsahu.
Bez toho, aby bolo dotknuté využívanie nových reklamných techník, televízna reklama, telenákup a televízne propagačné akcie (telepromotions) budú celkom odlíšené od ostatných častí programovej služby, a to vizuálnymi a/alebo akustickými a/alebo priestorovými prostriedkami.
Skryté umiestňovanie audiovizuálnych komerčných
oznamov
sa zakazuje;
b)
audiovizuálne komerčné oznamy rešpektujú celistvosť programu a prirodzené prestávky v programe, počas ktorého sa vysielajú;
c)
audiovizuálne komerčné
oznamy
nesmú používať podprahové vnímanie.
V súvislosti s tým nesmie hlasitosť reklamy, ako aj programov či sekvencií, ktoré jej predchádzajú alebo nasledujú po nej, presiahnuť priemernú hlasitosť ostatných častí programovej služby.
Za túto povinnosť zodpovedajú tak zadávatelia reklamy, ako aj vysielatelia, ktorí zaručia, že zadávatelia reklamy ju spĺňajú pri dodávaní svojho reklamného materiálu;
d)
audiovizuálne komerčné
oznamy
musia byť v súlade so zásadami stanovenými v Charte základných práv Európskej únie a najmä
nesmú:
i)
urážať ľudskú dôstojnosť;
ii)
byť urážlivé
z dôvodov
diskriminácie na základe
rasy,
rodu
, národnosti
, zdravotného postihnutia, veku či sexuálnej orientácie
;
iii)
porušovať práva dieťaťa efinované v Dohovore OSN o právach dieťaťa;
iv)
podporovať správanie na ujmu zdravia alebo bezpečnosti;
v)
podporovať správanie
hrubo
poškodzujúce ochranu
životného prostredia;
e)
všetky formy audiovizuálnych komerčných
oznamov, ktoré
sa týkajú cigariet a iných tabakových výrobkov, sú zakázané;
f)
pornografia vrátane expresívnych scén, ktoré by mohli nabádať k nenávisti z dôvodu pohlavia, sa zakazuje vo všetkých formách audiovizuálnych komerčných oznamov a telenákupu;
g)
audiovizuálne komerčné
oznamy
týkajúce sa alkoholických nápojov nesmú byť zacielené na neplnoleté osoby a nesmú podporovať nestriedmu konzumáciu takýchto nápojov;
h)
audiovizuálne komerčné oznamy týkajúce sa liekov a liečebných postupov dostupných iba na lekársky predpis v členskom štáte, ktorého právomoc sa vzťahuje na poskytovateľa mediálnych služieb, sú zakázané;
i)
audiovizuálne komerčné
oznamy
nesmú spôsobovať morálnu ani fyzickú ujmu neplnoletým osobám.
Preto nemôžu priamo nabádať neplnoleté osoby, aby si kúpili nejaký výrobok alebo službu, využívajúc ich neskúsenosť alebo dôverčivosť, priamo ich povzbudzovať, aby presviedčali svojich rodičov či iné osoby, aby im zakúpili inzerovaný tovar alebo služby, využívať osobitnú dôveru, ktorú neplnoleté osoby cítia k svojim rodičom, učiteľom alebo iným osobám,
ani predvádzať
neplnoleté osoby v nebezpečných situáciách
;
j)
členské štáty a Komisia podnecujú poskytovateľov mediálnych služieb, aby vypracovali kódex správania v súvislosti s detskými programami, ktoré obsahujú reklamu, sponzorstvo či akýkoľvek marketing nezdravých a nevhodných potravín a nápojov s vysokým obsahom tuku, cukru a soli a alkoholických nápojov, alebo ktoré sú nimi prerušované.
Článok 3h
1.
Audiovizuálne mediálne služby
alebo programy
, ktoré sú
sponzorované, musia
spĺňať nasledujúce požiadavky:
a)
sponzorovanie nesmie v nijakom prípade ovplyvňovať ich obsah a v prípade televízneho vysielania ani ich plánovanie
takým spôsobom, ktorý by mal vplyv na zodpovednosť a redakčnú nezávislosť poskytovateľa služby;
b)
nesmú priamo podporovať nákup alebo prenájom výrobkov alebo služieb, najmä osobitnými propagačnými zmienkami o takýchto výrobkoch alebo službách;
c)
diváci musia byť jasne informovaní o existencii sponzorskej
zmluvy.
Sponzorované
programy musia byť jasne označené ako také názvom, logom alebo akýmkoľvek iným symbolom
sponzora, ako
napríklad odkazom na jeho výrobok (výrobky) alebo službu (služby) alebo na ich rozlišovací znak spôsobom vhodným pre programy na
začiatku a/alebo
na konci
programov.
2.
Audiovizuálne mediálne služby
alebo programy
nesmú byť sponzorované podnikmi, ktorých hlavnou činnosťou je výroba alebo predaj cigariet a iných tabakových
výrobkov.
3.
Sponzorovanie audiovizuálnych mediálnych služieb
alebo programov
podnikmi, ktorých činnosti zahŕňajú výrobu alebo predaj liekov a lekárske ošetrenie, môže propagovať názov alebo dobré meno podniku, ale nesmie propagovať určité lieky alebo lekárske ošetrenia, ktoré sú dostupné iba na základe lekárskeho predpisu v členskom štáte, pod právomoc ktorého spadá poskytovateľ mediálnej služby.
4.
Správy a
programy o aktuálnych udalostiach
sa
nesponzorujú
.
Článok 3i
1.
Umiestňovanie produktov sa zakazuje.
Najmä spravodajské programy a programy o súčasnom dianí, detské programy, dokumentárne filmy a poradenské programy nesmú obsahovať umiestňovanie produktov.
Integrácia produktov a umiestňovanie tém sa v zásade zakazujú.
2.
Ak však členské štáty rozhodnú inak, umiestňovanie produktov sa povoľuje v kinematografických dielach, filmoch a seriáloch vyrobených pre televíziu a športové vysielanie.
Povoľuje sa výrobná pomoc, keď nedošlo k žiadnej platbe, ale niektorý tovar či niektoré služby sa len poskytujú bez poplatkov s cieľom ich zaradenia do programu.
Programy obsahujúce umiestňovanie produktov alebo výrobnej pomoci musia spĺňať tieto požiadavky:
a)
ich obsah a pri televíznom vysielaní ich zaradenie do programu sa v nijakom prípade neovplyvňuje tak, aby sa obmedzovala zodpovednosť a redakčná nezávislosť poskytovateľa mediálnych služieb;
b)
nepodporujú priamo nákup alebo prenájom výrobkov alebo služieb, najmä osobitnými propagačnými zmienkami o takýchto výrobkoch alebo službách;
c)
príslušný produkt v nich nie je neprimerane zdôraznený;
d)
diváci sú jasne informovaní o existencii umiestňovania produktov.
Programy obsahujúce umiestňovanie produktov sa primerane označujú na začiatku a na konci programu, ako aj prostredníctvom signálu aspoň každých 20 minút počas programu, aby sa predišlo akýmkoľvek nejasnostiam zo strany diváka.
Divák je príslušnými prostriedkami informovaný o každej výrobnej pomoci.
3.
Programy v nijakom prípade neobsahujú umiestňovanie produktov ani výrobnú pomoc v prípade:
–
tabakových výrobkov či cigariet ani umiestňovanie produktov z podnikov, ktorých hlavnou činnosťou je výroba alebo predaj cigariet a iných tabakových výrobkov; alebo
–
určitých liekov a lekárskeho ošetrenia, ktoré sú dostupné iba na základe lekárskeho predpisu v členskom štáte, pod ktorého právomoc patrí poskytovateľ mediálnych služieb.
4.
Ustanovenia odsekov 1, 2 a 3 sa vzťahujú iba na programy vyrobené po dátume nadobudnutia účinnosti tejto smernice požadovanom členskými štátmi.
Článok 3j
1.
Podiel krátkych reklamných foriem, ako sú reklamné spoty a spoty telenákupu v rámci príslušnej hodiny, neprekročí 20 %.
2.
Odsek 1 sa nevzťahuje na oznamy, ktoré vysielateľ vykonáva v súvislosti so svojimi vlastnými programami a pomocnými produktmi, ktoré sa odvodzujú priamo od týchto programov, ani na sponzorské oznamy.
Článok 3k
1.
Členské štáty prijmú primerané opatrenia s cieľom postupne zabezpečiť, že audiovizuálne mediálne služby, ktoré patria do ich právomoci, budú prístupné osobám so zrakovým a sluchovým postihnutím.
2.
Najneskôr od ...
*
a potom každé dva roky predkladajú členské štáty Komisii vnútroštátnu správu o uplatňovaní tohto článku.
Správa obsahuje predovšetkým štatistické údaje o pokroku pri dosahovaní cieľa dostupnosti uvedeného v odseku 1
.
Uvádza všetky prekážky a opatrenia, ktoré sú potrebné na ich prekonanie.
_____________
*
Tri roky odo dňa prijatia tejto smernice.
Článok 3l
1.
Bez toho, aby boli dotknuté iné ustanovenia občianskeho práva, administratívne alebo trestné ustanovenia prijaté členskými štátmi, každá fyzická alebo právnická osoba, bez ohľadu na jej štátnu príslušnosť, ktorej zákonné práva týkajúce sa najmä, ale nielen, dobrej povesti a dobrého mena boli napadnuté na základe nepravdivého vyhlásenia v nejakej audiovizuálnej mediálnej službe, má právo na odpoveď alebo primeraný opravný prostriedok.
2.
Právo na odpoveď alebo zodpovedajúce opravné prostriedky existujú vo vzťahu ku všetkým poskytovateľom mediálnych služieb, ktoré spadajú pod jurisdikciu členského štátu.
3.
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zavedenie tohto právo alebo týchto opatrení a určenie postupu, ktorý treba dodržať pri ich uplatňovaní.
Dohliadajú najmä na to, aby lehota na uplatnenie práva na odpoveď alebo zodpovedajúcich opravných prostriedkov bola dostatočná, a aby boli vytvorené vhodné podmienky na uplatňovanie práva na odpoveď alebo zodpovedajúcich opravných prostriedkov fyzickými alebo právnickými osobami, ktoré majú bydlisko alebo sídlo v iných členských štátoch.
4.
Žiadosť o využitie práva na odpoveď alebo zodpovedajúcich opravných prostriedkov možno zamietnuť, ak je neoprávnená vzhľadom na podmienky uvedené v odseku 1, ak zahŕňa trestný čin, ak by jeho šírenie zaväzovalo poskytovateľa mediálnych služieb k občianskoprávnej zodpovednosti, alebo ak je v rozpore s dobrými mravmi.
5.
Členské štáty zaručujú, že spory týkajúce sa výkonu práva na odpoveď alebo primeraných opravných prostriedkov podliehajú súdnemu preskúmaniu.
6.
Právo na odpoveď nemá vplyv na iné spôsoby nápravy, ktoré majú k dispozícii osoby, ktorých právo na dôstojnosť, dobrú povesť, dobré meno alebo súkromie poskytovateľ mediálnej služby porušil.
(7)
V článku 5 sa dopĺňa tento odsek:
Členské štáty pri vymedzovaní pojmu "nezávislý výrobca" primerane zohľadnia tieto tri kritériá:
vlastníctvo a vlastnícke práva výrobného podniku; počet programov poskytovaných tomu istému vysielateľovi a vlastníctvo odvodených práv.
(8)
Článok 6 sa mení a dopĺňa takto:
a)
odsek
1 písm. c) sa nahrádza
takto
:
c)
diela spoločne vyrobené v rámci dohôd týkajúcich sa audiovizuálneho sektora uzavretých medzi Európskym spoločenstvom a tretími krajinami a spĺňajúce podmienky definované v každej z týchto dohôd
b)
odsek
3 sa vypúšťa
;
c)
odsek
4 sa stáva odsekom 3
;
d)
odsek
5 sa vypúšťa.
(9)
Článok 7 sa vypúšťa.
(10)
Článok 10 sa nahrádza takto:
Článok 10
1.
Televízna reklama a
telenákup
sú jasne rozoznateľné a
odlíšiteľné od redakčného obsahu.
Bez toho, aby bolo dotknuté využívanie nových reklamných techník, je televízna reklama a telenákup
celkom
odlíšená
od ostatných častí programovej služby, a to vizuálnymi
a/alebo
akustickými
a/alebo priestorovými
prostriedkami.
2.
Samostatné reklamné klipy a krátke televízne ponuky tovarov, okrem tých, ktoré sú v športových programoch, zostávajú výnimkou.
(11)
Článok 11 sa nahrádza takto:
Článok 11
1.
Reklamné spoty a spoty
telenákupu
možno
zaradiť
medzi programy.
Reklamné spoty a spoty telenákupu možno tiež zaradiť
do programov
tak, aby neohrozili ich celistvosť, pričom sa zohľadní prirodzené prerušovania programu takým spôsobom, aby
neboli poškodené práva
oprávnených majiteľov
.
2.
Vysielanie filmov vyrobených pre televíziu (okrem viacdielnych sérií, seriálov, ľahkých zábavných programov a dokumentárnych programov) kinematografických diel, detských programov a spravodajstva je možné prerušovať reklamou alebo
telenákupom
jedenkrát počas každého
plánovaného
časového úseku
30 minút
.
Nijaké reklamy ani televíznu ponuku tovarov (
telenákup
) nemožno zaraďovať počas bohoslužieb.
(12)
Články 12 a 13 sa vypúšťajú.
(13)
Články 16 a 17 sa vypúšťajú.
(14)
Článok 18 sa nahrádza takto:
Článok 18
1.
Podiel krátkych reklamných foriem, ako sú reklamné spoty a spoty televíznych ponúk tovarov (teleshoppingu) v rámci príslušnej hodiny neprekročí 20 %.
2.
Odsek 1 sa nevzťahuje na oznamy,
ktorými
prevádzkovateľ vysielania
propaguje
svoje vlastné programy
ani na telenákup, sponzorované programy či prípadné
umiestňovanie
produktov.
(15)
Článok 18a sa nahrádza takto:
Článok 18a
Okná audiovizuálnych komerčných oznamov, ako napr. telenákup, okná telenákupu a televízne propagačné akcie (telepromotions) sa ako také jasne identifikujú optickými a akustickými prostriedkami.
(16)
Článok 19 sa nahrádza takto:
Článok 19
Podmienky tejto smernice sa uplatňujú
obdobne
na televízne programy venované výlučne reklame a
telenákupu
, ako aj na televízne programy venované vlastnej propagácii,
ktoré sú jasne rozoznateľné obrazovými a/alebo zvukovými prostriedkami
.
Kapitola 3, ako aj článok 11 (pravidlá vkladania) a článok 18 (trvanie reklamy a
telenákupu
) sa na tieto programy nevzťahujú.
(17)
Článok 19a sa vypúšťa.
(18)
Článok 20 sa nahrádza takto:
Článok 20
Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 3, môžu členské štáty ustanoviť, s náležitým ohľadom na právne predpisy
Spoločenstva,
iné podmienky, ako sú tie, ktoré sú ustanovené v článku 11 ods. 2 a v článku 18,
ak
ide o
televízne vysielania
určené výlučne pre vnútroštátne územie,
ktoré verejnosť v jednom členskom štáte alebo vo viacerých členských štátoch nemôže prijímať priamo ani
nepriamo
.
(19)
Článok 22 ods. 1 sa nahrádza takto:
1.
Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na zabezpečenie toho, že programy vysielané poskytovateľmi mediálnych služieb, ktorí spadajú do ich právomoci, neobsahujú nič, čo by vážne ohrozovalo telesný, duševný a mravný vývoj neplnoletých osôb, a to najmä programy, ktoré obsahujú pornografiu alebo nezmyselné násilie.
(20)
Články 22a a 22b
sa nahrádzajú takto
:
Článok 22a
1.
Členské štáty podporujú výrobu a programovú skladbu audiovizuálnych mediálnych služieb a programov, ktoré sú vhodné pre neplnoleté osoby a zamerané na zlepšenie ich vedomostí o komunikačných médiách.
2.
Cieľom týchto opatrení je uľahčiť rodičom, učiteľom a vychovávateľom výchovné kroky zamerané na budovanie povedomia o účinkoch programov, ktoré môžu neplnoleté osoby sledovať, a to prostredníctvom:
–
vytvárania vhodných systémov hodnotenia;
–
nabádania k tomu, aby politiky zvyšovali povedomie a vedomosti o médiách, čo by malo zahŕňať účasť vzdelávacích zariadení a umožniť výrobu európskych programov vhodných na rodinné sledovanie alebo zameraných na deti a dospievajúcich;
–
zohľadňovania skúseností v tejto oblasti získaných v Európe alebo inde a názorov zainteresovaných strán, ako sú vysielatelia, producenti, rodičia, vychovávatelia, odborníci v oblasti komunikácie a príslušné združenia.
3.
Príslušné právne predpisy členských štátov ďalej vyžadujú, aby sa nové televízne prijímače vybavili technickým zariadením umožňujúcim odfiltrovať určité programy.
(21)
Článok 23a sa mení a dopĺňa takto:
V odseku 2 písm. e) sa výraz "služby televízneho vysielania" nahrádza výrazom "audiovizuálne mediálne služby".
(22)
Vkladajú sa tieto články 23b
a 23c
:
Článok 23b
1.
Členské štáty
v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi prijímajú vhodné opatrenia na zriaďovanie
vnútroštátnych regulačných orgánov
a inštitúcií s cieľom
zaručiť
ich
nezávislosť,
zabezpečiť v nich rovnaké zastúpenie žien a mužov
a
zabezpečiť nestranný a transparentný výkon ich právomocí
.
2.
Členské štáty poverujú vnútroštátne regulačné orgány úlohou zabezpečiť, aby poskytovatelia mediálnych služieb dodržiavali ustanovenia tejto smernice, a to najmä tie, ktoré sa týkajú slobody prejavu, plurality médií, ľudskej dôstojnosti, zásady nediskriminácie a ochrany neplnoletých osôb, zraniteľných a zdravotne postihnutých osôb.
3.
Vnútroštátne regulačné
subjekty musia užšie spolupracovať a
poskytovať si
navzájom,
ako
aj Komisii, informácie potrebné na uplatňovanie podmienok tejto smernice.
Článok 23c
Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na zabezpečenie pluralizmu informácií v sektore televízneho vysielania.
Členské štáty v súlade s právom Spoločenstva podporujú opatrenia, aby poskytovatelia mediálnych služieb, ktorí spadajú pod ich právomoc, odzrkadľovali ako celok potrebnú pluralitu príslušných hodnôt a možností v rámci ich spoločnosti, ktoré sú v súlade s Chartou základných práv Európskej únie.
(23)
Články 25 a 25a sa vypúšťajú.
(24)
Článok 26 sa nahrádza takto:
Článok 26
Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a
Európskeho hospodárskemu
a sociálnemu výboru najneskôr do
...*
, a potom každé dva roky správu o uplatňovaní tejto smernice v znení zmien a doplnení
vrátane správ uvedených v článku 3f ods. 3 a v článku 3k ods. 2, a najmä ak ide o vykonávanie opatrení stanovených v článku 3f ods. 1,
a podľa potreby
podá ďalšie návrhy na jej prispôsobenie vývoju v oblasti audiovizuálnych mediálnych služieb, najmä vzhľadom na najnovší technický rozvoj
,
konkurencieschopnosť sektoru
a podporu kultúrnej rozmanitosti.
_______________________________
*
Koniec piateho roka po prijatí tejto smernice.
Článok 2
Nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady
(ES)
č.
2006/2004
z 27. októbra 2004 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za vynucovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa ("nariadenie o spolupráci v oblasti ochrany spotrebiteľa")
Ú. v.
EÚ
L 364, 9.12.2004, s.
1.
Nariadenie zmenené a doplnené smernicou 2005/29/ES (Ú. v.
EÚ L 149, 11.6.2005, s.
22).
sa týmto mení a dopĺňa takto:
V prílohe sa
bod
4 nahrádza
takto:
4.
Smernica Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania: články 3g až
3h
a články 10 až
20 (Ú. v.
EÚ L 298, 17.10.1989, s.
23)
.
Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou
Európskeho parlamentu a Rady 2007
/.../
ES (Ú. v.
EÚ ...)
.
Článok 3
1.
Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr
do ...
*
Dva roky odo dňa nadobudnutia účinnosti tejto smernice.
.
Bezodkladne oznámia Komisii znenie uvedených
ustanovení
a tabuľku vzájomných vzťahov medzi uvedenými ustanoveniami a touto smernicou.
Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu.
Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2.
Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 4
Táto smernica nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 5
Táto smernica je určená členským štátom.
V
Za Európsky parlament Za Radu
Predseda Predseda
