10.11.2004
NÁVRH UZNESENIA
na skončenie rozpravy o vyhláseniach Rady a Komisie, ktorý
v súlade s článkom 103 odsek 2 rokovacieho poriadku
predkladá Francis Wurtz
v mene Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice
k zasadnutiu Európskej rady (v Bruseli 4. - 5. novembra 2004)
Uznesenie Európskeho parlamentu k zasadnutiu Európskej rady (v Bruseli 4. - 5. novembra 2004)
Európsky parlament ,
-
so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady zasadajúcej v dňoch 4. a 5. novembra 2004 v Bruseli,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
Návrh Zmluvy o Ústave pre Európu
1. berie na vedomie, že hlavy štátov a vlád členských štátov Európskej únie podpísali návrh Zmluvy o Ústave pre Európu v Ríme dňa 29. októbra 2004; opätovne zdôrazňuje svoj nesúhlas s touto Zmluvou a svoju kritiku aspektov hospodárskej a menovej politiky, sociálnej politiky a politiky hospodárskej súťaže obsiahnutých v tejto Zmluve, ktoré sa zakladajú na zásade otvoreného trhového hospodárstva; odmieta koncepciu európskej bezpečnostnej politiky, ktorej súčasťou je rozsiahla vojenská dimenzia, úzka spolupráca s NATO a zvyšovanie vojenského úsilia členských štátov;
2. vyzýva, aby sa vo všetkých členských štátoch usporiadalo referendum o ratifikácii budúcej „európskej ústavy“;
Strednodobé hodnotenie lisabonskej stratégie
3. berie na vedomie, že lisabonská stratégia bola doteraz neúspešná pri dosahovaní svojich hlavných cieľov, keďže priemerná miera ročného rastu tvorila v posledných štyroch rokoch ani nie polovicu z predpokladaných 3 percent a priemerná zaznamenaná miera nezamestnanosti opäť stúpa od roku 2003 v rámci EÚ; pripomína, že nezamestnanosť, chudoba, sociálne vylučovanie a nerovnosť v príjmoch v rámci EÚ zaznamenáva stále vysokú úroveň; poznamenáva, že slabý hospodársky rast v roku 2004 už dosiahol svoj vrchol a preto splnenie cieľov hospodárskeho rastu a plnej zamestnanosti s väčším počtom a kvalitou pracovných miest do roku 2010 sa dosiahnu len ťažko;
4. berie na vedomie vyhlásenie Rady, v ktorom sa uvádza, že lisabonská stratégia sa netýka len hospodárstva, ale v rovnakej miere aj sociálnych cieľov a cieľov politiky zamestnanosti a ochrany životného prostredia;
5. ostro kritizuje Kokovu správu o strednodobom hodnotení lisabonskej stratégie, pretože jej hlavné zameranie na „konkurencieschopnosť“, „štrukturálne reformy“ vnútorného trhu a politiky liberalizácie (finančné služby, smernica o službách, deregulácia týkajúca sa podnikov) a na ďalšie zabezpečenie pružnosti trhov práce neprispeje ani k dynamickejšej ekonomike a inovácii, ani k väčšej sociálnej súdržnosti, udržateľnému rozvoju alebo plnej zamestnanosti;
6. zdôrazňuje skutočnosť, že Európa potrebuje makroekonomický rámec, ktorý podporuje udržateľný rozvoj a posilňuje vnútorný dopyt prijateľný pre životné prostredie, zamestnanosť a sociálnu súdržnosť; vyzýva Komisiu a Radu na zrevidovanie Paktu stability a členské štáty, aby začali koordinovaný investičný program udržateľného rozvoja a zamestnanosti vo výške 1 % HDP EÚ; domnieva sa, že menové a fiškálne politiky v EÚ majú negatívny vplyv na hospodársky rast a rast zamestnanosti a pripomína, že je potrebné, aby menová politika prispievala k posilneniu uzdravenia hospodárstva a boju proti nezamestnanosti; vyzýva na zrušenie Paktu stability a rastu a k schválenie Paktu rastu a zamestnanosti;
7. varuje pred každým úsilím využiť hodnotenie lisabonskej stratégie ako zámienku na obmedzenie práv zamestnancov a ich výhod tým, že sa bude podporovať dlhší pracovný čas, nižšie mzdy a ďalšie obmedzovanie sociálneho štátu (dôchodkov, podpôr v nezamestnanosti, sociálnych príspevkov, dávok zdravotnej starostlivosti); vyzýva na celkovú revíziu lisabonskej stratégie, na rovnocenné zohľadnenie hospodárskej politiky, životného prostredia, zamestnanosti a sociálnej súdržnosti s cieľom podporiť celkovú európsku stratégiu udržateľného rozvoja;
8. požaduje významnú účasť sociálnych partnerov na vykonávaní a ďalšom vypracovávaní lisabonskej stratégie;
Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti: Haagsky program
9. vyjadruje ostrú kritiku Haagskemu programu, ktorý sa sústreďuje na boj proti terorizmu a „ilegálnemu prisťahovalectvu“, pričom stúpa riziko kladenia jednostranného dôrazu na „bezpečnosť“ na úkor aspektov „spravodlivosti“ a „slobody“;
10. kritizuje nedostatok súdržnosti medzi formálnymi odkazmi na základné práva a nástrojmi, štruktúrami a zdrojmi, ktoré sú k dispozícii na ich zabezpečenie;
11. odsudzuje naznačenú avšak zrejmú spojitosť medzi kontrolou migrácie a terorizmom i ďalšími formami organizovanej trestnej činnosti, ktorá je viditeľná v Haagskom programe;
12. berie na vedomie rozhodnutie požiadať Radu, aby do 1. apríla 2005 prijala rozhodnutie na základe článku 67 ods. 2 Zmluvy o ES uplatniť hlasovanie kvalifikovanou väčšinou a postup spolurozhodovania na všetky opatrenia s cieľom posilniť slobodu, ktorých sa týka hlava IV; víta, že v dôsledku toho bude Parlament hrať v rámci EÚ silnejšiu úlohu; ľutuje vylúčenie legálnej migrácie a vyzýva Radu, aby rozšírila program o tento aspekt;
13. víta podporu, ktorú Európska rada poskytla orgánom EÚ, aby pokračovali v otvorenom, transparentnom a pravidelnom dialógu so združeniami a občianskou spoločnosťou a aby podporovali a uľahčovali účasť občanov na verejnom živote; vyzýva Komisiu, aby čo najskôr predložila návrh na prijatie konkrétnych opatrení v tomto smere;
14. ľutuje, že nadmerný dôraz nového programu na bezpečnosť, na úkor slobody a občianstva neumožnil Rade uspokojivo sa zaoberať problematikou v súvislosti s ťažkosťami občanov pri výkone hlasovacieho práva v európskych a miestnych voľbách, ktoré je zakotvené v zmluvách;
15. ľutuje nedostatok iniciatívy, pokiaľ ide o práva prisťahovalcov voliť v európskych a miestnych voľbách, ktoré by mohlo pomôcť pri sociálnom, kultúrnom a politickom začlenení migrantov;
16. s uspokojením berie na vedomie stiahnutie projektu na zriadenie utečeneckých táborov za hranicami EÚ; berie však na vedomie, že spustenie pilotných projektov na vytvorenie centier pre ilegálnych prisťahovalcov mimo územia EÚ, ktorí boli zadržaní na mori mimo teritoriálnych vôd EÚ, predstavuje podobné riziká a nalieha na Komisiu, aby sa vzdala akejkoľvek iniciatívy v tomto smere;
17. rozhodne sa stavia proti vytvoreniu Európskeho návratného fondu a proti tomu, aby Komisia vymenovala osobitného zástupcu pre spoločnú readmisnú politiku; zdôrazňuje skutočnosť, že fondy EÚ by sa mali využívať na zlepšenie azylových systémov, pomoc poskytovanú v rámci integrácie migrantov a riešenie základných príčin migrácie namiesto toho, aby sa využívali na financovanie politík v oblasti odsunu a repatriácie;
18. nalieha na Úniu, aby zaistila poskytnutie ochrany tým, ktorí ju potrebujú a náležité zaoberanie sa ich požiadavkami a zabezpečila prísne dodržiavanie noriem v oblasti medzinárodných ľudských práv a utečeneckého práva, najmä zásady non-refoulement (t.j. štáty musia žiadateľom o azyl s dobrým úmyslom poskytnúť nárok na pobyt);
19. dôrazne odmieta prístup zameraný na bezpečnosť, ktorý bol prijatý v prisťahovaleckej politike, najmä v politike návratu a readmisie, a vytvára podmienky na to, aby európske charterové lety mohli prepraviť prisťahovalcov naspäť do krajiny ich pôvodu;
20. odmieta všeobecnú myšlienku zavedenia biometrických ukazovateľov v preukazoch totožnosti, či vo vízach, povoleniach na pobyt alebo pasoch EÚ, predovšetkým z dôvodu obrovského rizika narušenia ochrany údajov a súkromia, ako aj pre nedostatok primeraného vysvetlenia v súvislosti s nevyhnutnosťou, funkčnosťou, účinnosťou a pravdepodobnými vedľajšími účinkami začlenenia takýchto ukazovateľov do preukazov totožnosti;
21. je znepokojený na skutočnosťou, že rokovania o procesných zárukách zaostávajú za snahami posilniť spoluprácu v trestných veciach, zatiaľ čo vzájomné uznávanie, ktoré je základom tejto spolupráce, nedokáže zakryť nedostatok vzájomnej dôvery vzhľadom na výrazné rozdiely v súdnej praxi v rámci EÚ;
22. upozorňuje Radu na riziká spôsobené interoperabilitou informačných systémov, nesúhlasí so zásadou dostupnosti stanovenou závermi Európskej rady v súvislosti s SIS a vyzýva inštitúcie a členské štáty, aby nepoužívali nový Schengenský informačný systém (SIS II), ktorý má vytvoriť globálnu represívnu databázu;
23. vyjadruje poľutovanie, že Rada nerozhodla o žiadnom konkrétnom nástroji na boj proti praniu špinavých peňazí a organizovanej kriminalite a požaduje zrušenie bankového tajomstva;
Komunikujúca Európa
24. zastáva názor, že nevyhnutné posilnenie informovanosti občanov o práci Európskej únie nie je možné vykonať iba prostredníctvom lepšej komunikačnej stratégie, ale aj prostredníctvom účinných opatrení na prekonanie nedostatkov v oblasti demokracie v rámci Európskej únie;
25. trvá na tom, že kritické hlasy by mali mať rovnocenné postavenie v informačnej a komunikačnej kampani inštitúcií EÚ;
Rozšírenie
26. vyzýva Radu, aby zabezpečila plnenie kodanských kritérií zo strany súčastných kandidátskych krajín ešte pred oznámením termínu ich pristúpenia;
27. pripomína svoje stanovisko k žiadosti Turecka o vstup do EÚ vyjadrené v predchádzajúcich rezolúciách Európskeho parlamentu; vyzýva turecké orgány, aby splnili svoje záväzky vyplývajúce z obchodných asociačných dohôd a uznali všetkých 25 členských štátov, pokračovali s uskutočňovaním reforiem a uplatňovali ich najmä v súvislosti s rešpektovaním ľudských práv, stiahnutím vojenských jednotiek zo severnej časti Cypru a uznaním práv kurdského národa;
Vonkajšie vzťahy
Prezidentské voľby v USA
28. vyjadruje znepokojenie na želaním Európy naďalej veľmi úzko spolupracovať s novou Bushovou administratívou, napriek tomu, že Spojené štáty počas posledného funkčného obdobia prezidenta Busha dali najavo nedodržiavanie medzinárodného práva a rezolúcií Bezpečnostnej rady OSN a porušovanie a odopieranie základných práv, spravodlivosti a slobôd štátom a občanom;
Sudán
29. zdieľa obavy Rady v súvislosti so zhoršením bezpečnostnej situácie v oblasti Darfur v dôsledku porušenia prímeria všetkými stranami a zlyhania ukončiť nepriateľstvo; odsudzuje všetky útoky na civilné obyvateľstvo a porušovanie ľudských práv a medzinárodného humanitárneho práva;
30. víta rozhodnutie Organizácie africkej jednoty rozmiestniť rozšírenú a proaktívnu monitorovaciu misiu (AMIS) a rozhodnutie EÚ pokračovať v poskytovaní humanitárnej pomoci a jej pripravenosť poskytnúť podporu a dohľad nad misiou AMIS v prípade potreby;
31. opätovne potvrdzuje svoju požiadavku zaviesť celosvetové embargo na dovoz zbraní do Sudánu a vytvoriť medzinárodnú policajnú jednotku s cieľom poskytovať poradenstvo a podporu sudánskej polícii a obnoviť dôveru a pocit ochrany medzi civilným obyvateľstvom;
Irak
32. dôrazne odsudzuje bombardovanie Faludže a zavedenie výnimočného stavu v Iraku;
33. vyjadruje svoje presvedčenie, že zlepšenie bezpečnostnej situácie je podmienené predovšetkým stiahnutím vojenských jednotiek a vyriešením politických otázok, najmä vrátením skutočnej a úplne suverénnej vlády späť do rúk Iračanov;
34. opakovane odsudzuje teroristické útoky voči nevinnému civilnému obyvateľstvu, únosy rukojemníkov a neľudské vraždenie, ku ktorým došlo; vyjadruje svoje hlboké znepokojenie nad unášaním rukojemníkov a dlhodobým väznením civilistov, pripomína situáciu Margaret Hassanovej, riaditeľky humanitárnej organizácie Care International v Iraku; vyzýva Radu a Komisiu a vlády členských štátov, aby použili nástrojov, ktoré majú k dispozícii, na dosiahnutie prepustenia unesených európskych občanov;
35. konštatuje, že Rada vyslovila plnú podporu politickej zmene vedúcej k vytvoreniu ústavne zvolenej irackej vlády, avšak nesúhlasí s nedostatočným záujmom Európskej rady o politickú situáciu v Iraku, ktorá je poznačená pokračujúcou okupáciou krajiny jednotkami Spojených štátov a ich spojencov a tiež vytrvalými útokmi týchto jednotiek;
36. vyjadruje vážne obavy, či je možné uskutočniť slobodné a spravodlivé voľby v podmienkach okupácie a ťažkých vojenských operácií; pochybuje, či je možné uplatňovanie rozsiahleho balíka o poskytnutí pomoci EÚ Iraku, ktorý prijala Rada, v podmienkach okupácie a vojny;
37. vyjadruje poľutovanie, že nebolo prijaté konkrétne rozhodnutie o zvýšení humanitárnej pomoci vrátane potravinovej a lekárskej pomoci, účinnej ochrane utečencov a žiadateľov o azyl a podpore irackej občianskej spoločnosti;
Stredný východ
38. je hlboko znepokojený kritickým zdravotným stavom prezidenta Yassira Arafata, pripája sa k prejavom solidarity Rady s palestínskym národom v tejto ťažkej chvíli;
39. dôrazne potvrdzuje svoju podporu a dôveru v palestínsku vládu v súvislosti so zabezpečením pokojného fungovania inštitúcií, ako aj zachovaním práva, poriadku a mieru;
40. vyzýva izraelskú vládu, aby stiahla vojakov z autonómnych oblastí, skončila zabíjanie a zastavila všetku činnosť spojenú s osídľovaním a budovaním bezpečnostného múru;
41. dôrazne odsudzuje teroristické a násilné činy spáchané na civilnom obyvateľstve; zastáva názor, že okupácie palestínskych území izraelskou armádou sprevádzaná prejavmi násilia, ponižovaním a sústavným porušovaním ľudských práv je teroristickým činom, ktorý vyvoláva pohoršenie;
42. vyzýva Radu a Komisiu, aby poskytla všetku potrebnú podporu na zabezpečenie slobodných a spravodlivých miestnych a všeobecných volieb v Palestíne; vyzýva izraelskú vládu, aby vytvorila nevyhnutné podmienky na registráciu a mobilitu na okupovaných územiach v čase volieb;
Ukrajina
43. vyjadruje poľutovanie, že na základe správy OBSE nezodpovedalo prvé kolo prezidentských volieb na Ukrajine konané 31. októbra medzinárodným kritériám priebehu demokratických volieb; vyzýva ukrajinské úrady, aby vytvorili podmienky umožňujúce uskutočnenie slobodných, spravodlivých a rovných volieb v druhom kole;
Partnerstvo EÚ s krajinami Stredomoria
44. berie na vedomie predĺženie realizácie spoločnej stratégie o stredomorskom regióne o 18 mesiacov, avšak vyzýva, aby sa oslobodila od zásad slobodného trhu a vychádzala zo skutočnej politiky spolupráce a nebola ovplyvnená akýmkoľvek dominantným postavením;
Irán: Otázky jadrovej energie
45. víta požiadavku Európskej rady pracovať na otvorení cesty pre trvalú a dlhodobú spoluprácu s Iránom, avšak požaduje, aby táto spolupráca bola prospešná iránskej spoločnosti ako celku na všetkých úrovniach a nebola zameraná na plnenie osobitných cieľov v oblasti politiky, obchodu a technológií.
46. zdôrazňuje potrebu rešpektovať práva a suverenitu Iránu ako štátu a naďalej budovať dôveru v mierovú povahu iránskeho jadrového programu bez nátlaku a v súlade s medzinárodným právom a rezolúciami Bezpečnostnej rady OSN;
47. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, parlamentom členských štátov, sociálnym partnerom a kandidátskym krajinám.
