A6-0422/2008
6.11.2008
SPRÁVA
o žiadosti o zbavenie imunity Massima D'Alemu
(2008/2298(IMM))
Výbor pre právne veci
Spravodajca:
Klaus-Heiner Lehne
PE 414.929v02-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU...................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA.............................................................................................................4
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE................................................9
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o žiadosti o zbavenie imunity Massima D'Alemu
( 2008/2298(IMM) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na žiadosť o zbavenie imunity Massima D'Alemu, ktorú postúpil prokurátor Talianskej republiky na súde v Miláne 16. mája 2008 a ktorá bola predložená na plenárnom zasadnutí 6. júna 2008,
– so zreteľom na článok 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965, ako aj na článok 6 ods. 2 Aktu o všeobecných a priamych voľbách poslancov Európskeho parlamentu z 20. septembra 1976,
– so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 12. mája 1964 a z 10. júla 1986
Vec 101/63, Wagner/Fohrmann a Krier, Zb.
1964, s.
383, a vec 149/85, Wybot/Faure a iní, Zb.
1986, s.
2391. ,
– so zreteľom na článok 6 ods. 2 a článok 7 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre právne veci ( A6‑0422/2008 ),
1. rozhodol nepovoliť použitie príslušných nahrávok z telefonického odpočúvania a nezbavuje Massima D'alemu imunity;
2. poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie a správu gestorského výboru ihneď postúpil príslušným talianskym orgánom.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
I. SKUTOČNOSTI
Štátna prokuratúra v Miláne vo svojom liste z 28. mája 2008 adresovanom predsedovi Európskeho parlamentu Hansovi-Gertovi Pötteringovi požiadala o povolenie použiť v rámci trestného konania nahrávky „nepriamych“ telefonických odpočúvaní bývalého poslanca Európskeho parlamentu Massima D'Alemu s osobou, voči ktorej sa vedie vyšetrovanie.
V danom prípade ide o trestné konanie 19195/2005 týkajúce sa pokusu získať kontrolu nad Banca Nazionale del Lavoro, v rámci ktorého je vyšetrovaná a stíhaná skupina osôb, ktoré sú podozrivé z porušenia talianskych právnych predpisov, ktoré sa týkajú trestných činov manipulácie s trhom a obchodovania s využitím dôverných informácií na základe článkov 184 a 185 zákonného nariadenia č. 58 z roku 1998 („Testo Unico della Finanza“).
V rámci predbežných vyšetrovaní boli telefonické rozhovory odpočúvané v súlade s ustanoveniami talianskeho trestného zákonníka.
Pri niektorých z týchto rozhovorov ide o rozhovory podozrievaných osôb s niektorými talianskymi poslancami, okrem iného aj s pánom D'Alemom, ktorý bol v tom čase poslancom Európskeho parlamentu.
Ide teda o nepriamo odpočúvané rozhovory medzi parlamentnými poslancami a účastníkmi rozhovoru, ktoré sa vykonali v súlade so zákonom.
Článok 4 zákona 140/2003 určuje, že priamo odpočúvané telefonické rozhovory týkajúce sa poslancov národných parlamentov podliehajú predchádzajúcemu povoleniu talianskeho parlamentu.
Keďže podľa článku 6 ods. 3 zákona 140/2003 ide o nepriamo odpočúvané telefonické rozhovory , vyšetrovací sudca nariadi aj na žiadosť dotknutých strán alebo na žiadosť príslušného poslanca parlamentu likvidáciu týchto podkladov, pokiaľ ich už nepovažuje za užitočné pre trestné konanie.
Ak vyšetrovací sudca na požiadanie niektorej zúčastnenej strany považuje naopak za potrebné a užitočné ich použiť, požiada najprv snemovňu, ktorej je alebo bol poslanec členom, o povolenie v súlade s článkom 6 ods. 2.
Vyšetrovacia sudkyňa Clementia Forleová požiadala 20. júla 2007 snemovňu poslancov (v súvislosti s poslancami D'Alemom , Fassinom a Cicuom) a senát (v súvislosti so senátormi La Torrem a Cominciolim) o povolenie použiť príslušné nahrávky z telefonického odpočúvania.
Snemovňa poslancov sa v októbri 2007 vyjadrila, že nie je oprávnená, pokiaľ ide o Massima D'Alemu , keďže v čase odpočúvania telefonických rozhovorov bol Massimo D'Alema poslancom Európskeho parlamentu.
Na základe tohto rozhodnutia snemovne poslancov sa štátna prokuratúra v Miláne obrátila na Európsky parlament, aby požiadala o povolenie použiť nepriamo odpočúvané telefonické rozhovory Massima D'Alemu.
II.
PRÁVNE PREDPISY A VŠEOBECNÉ PRIPOMIENKY K IMUNITE POSLANCOV EURÓPSKEHO PARLAMENTU
Články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev
Protokoly priložené k pôvodným zmluvám sú súčasťou primárneho práva Spoločenstva.
Protokoly majú rovnakú právnu hodnotu ako samotné zmluvy.
Z rozsudku, ktorý sa týkal dane za nehnuteľnosť pre úradníkov Spoločenstiev, vyplýva, že porušením ustanovenia Protokolu o výsadách a imunitách sa porušujú aj záväzky vyplývajúce zo zmlúv (rozsudok z 24. februára 1988, Komisia verzus Belgicko, prípad 260/86 Zb.
966). stanovujú:
Článok 9
„Členovia Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania alebo súdneho stíhania vo vzťahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri výkone svojich úloh.“
Článok 10
„Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:
a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu;
b) na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.
Imunita sa obdobne vzťahuje na členov Európskeho parlamentu počas ich cesty z miesta a do miesta jeho zasadnutia.
Imunita sa neuplatní, ak je člen Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež nezabráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich členov.“
2.
Postup v Európskom parlamente je stanovený v článkoch 6 a 7 rokovacieho poriadku.
Ide o tieto ustanovenia:
Článok 6 - Zbavenie imunity:
„1.
Pri výkone svojich právomocí týkajúcich sa výsad a imunít sa Parlament predovšetkým usiluje o zachovanie svojej integrity ako demokratického zákonodarného zhromaždenia a o zabezpečenie nezávislosti poslancov pri výkone ich povinností. (…)
3.
Každá žiadosť o zbavenie poslanca imunity predložená predsedovi príslušným orgánom členského štátu sa oznámi v pléne a pridelí príslušnému výboru. (…)“
Article7 - Imunitné konanie:
„1.
Príslušný výbor bezodkladne a v poradí, v ktorom boli predložené, preskúma žiadosti o zbavenie imunity alebo žiadosti o ochranu imunity a výsad.
2.
Príslušný výbor pripraví návrh rozhodnutia, v ktorom iba odporučí prijatie alebo zamietnutie žiadosti o zbavenie imunity alebo ochranu imunity a výsad.
3.
Výbor môže požiadať príslušný orgán o poskytnutie všetkých informácií a vysvetlení, ktoré výbor považuje za potrebné na zaujatie stanoviska k zbaveniu alebo ochrane imunity.
Dotknutému poslancovi sa poskytne možnosť byť vypočutý; môže predložiť všetky dokumenty a iné písomné dôkazy, ktoré považuje za dôležité.
Môže sa nechať zastupovať iným poslancom.
4.
Ak je žiadosť o zbavenie imunity založená na viacerých dôvodoch, každý z nich môže byť predmetom samostatného rozhodnutia.
V správe výboru môže byť vo výnimočných prípadoch navrhnuté, aby sa zbavenie imunity výhradne vzťahovalo na trestné konanie a aby bol poslanec až do vynesenia konečného rozsudku chránený pred každou formou zadržania, vyšetrovacej väzby alebo iným opatrením, ktoré by mu bránilo vykonávať povinnosti vyplývajúce z jeho mandátu.
(…)
6.
V prípadoch týkajúcich sa ochrany imunity a výsad príslušný výbor spresní, či ide o administratívne alebo iné obmedzenia voľného pohybu poslancov cestujúcich z miesta alebo na miesto rokovaní Parlamentu alebo o vyjadrenie názoru alebo hlasovanie pri výkone poslaneckého mandátu, prípadne, či sa na okolnosti vzťahuje čl. 10 protokolu o výsadách a imunitách, a teda nepodliehajú vnútroštátnemu právu.
Výbor pripraví návrh, ktorým vyzve príslušný orgán, aby vyvodil potrebné závery. (…)“
Článok 68 ods. 1 a ods. 2 talianskej ústavy stanovuje:
Článok 68
„Za hlasovanie alebo výroky pri výkone funkcie poslanca parlamentu nemožno stíhať.
Žiadny poslanec nemôže byť podrobený osobnej alebo domovej prehliadke, zadržaný alebo inak obmedzený v osobnej slobode alebo držaný vo väzbe bez povolenia snemovne, ktorej je členom, s výnimkou výkonu právoplatného rozsudku alebo prípadov, keď bol pristihnutý pri trestnom čine, alebo keď je zadržanie in flagranti stanovené ako povinné.
Okrem toho je povolenie príslušnej snemovne potrebné na všetky formy odpočúvania alebo nahrávania rozhovorov alebo oznámení poslancov parlamentu, ako aj na zabavenie ich korešpondencie.“
ZÁKON č. 140 z 20. júna 2003
(zverejnený v Gazzetta Ufficiale č. 142 z 21. júna 2003)
USTANOVENIA NA UPLATŇOVANIE ČLÁNKU 68 ÚSTAVY V OBLASTI TRESTNÉHO KONANIA VOČI VYSOKÝM ŠTÁTNYM ÚRADNÍKOM
Článok 4
1.
Ak sa člen parlamentu musí podrobiť osobnej alebo domovej prehliadke, ak sú potrebné individuálne prehliadky, odpočúvanie rozhovorov alebo komunikácie v akejkoľvek podobe, zhabanie korešpondencie alebo nahliadnutie do záznamov o uskutočnených telefonických rozhovoroch, alebo ak je potrebné zatknúť člena parlamentu alebo podniknúť donucovacie alebo reštriktívne osobné bezpečnostné opatrenia alebo ho sprevádzať alebo podniknúť bezpečnostné a preventívne opatrenia osobného charakteru, alebo ak je potrebné uplatniť iný druh obmedzenia osobnej slobody, príslušný orgán požiada priamo snemovňu, ktorej je táto osoba členom.
2.
Povolenie sa žiada od orgánu, ktorý vydal nariadenie vykonať opatrenie; opatrenie sa nesmie vykonať, pokiaľ nebolo vydané povolenie.
3.
Povolenie nie je potrebné, ak bol člen parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, pretože v takomto prípade zákon stanovuje povinné zatknutie, alebo ak ide o výkon právoplatného rozsudku.
4.
Ak sa rozpustí snemovňa, ktorej je poslanec členom, žiadosť o povolenie stráca platnosť od začiatku nasledujúceho legislatívneho obdobia, je však možné ju obnoviť a predložiť ju príslušnej snemovni na začiatku nového legislatívneho obdobia.
Článok 6
1.
Okrem prípadov uvedených v článku 4 môže vyšetrovací sudca rozhodnúť na neverejnom zasadnutí aj na žiadosť príslušných strán alebo príslušného parlamentu o úplnej alebo čiastočnej likvidácii zápisníc a záznamov o konverzácii alebo rozhovoroch v akejkoľvek podobe, ktoré boli odpočúvané počas súdneho konania v súvislosti s tretími osobami, na ktorom sa zúčastnili členovia parlamentu a takisto aj o likvidácii zoznamu rozhovorov, ktoré sa uskutočnili v rámci súdneho konania, potom ako boli strany vypočuté v súlade s povinnosťou o zachovaní dôvernosti podľa článku 269 ods. 2 a ods. 3 trestného zákonníka a ak vyšetrovací sudca považuje tieto záznamy za bezpredmetné v súvislosti s priebehom súdneho konania.
2.
Ak vyšetrovací sudca na žiadosť jednej zo zúčastnených strán a po vypočutí ostatných strán podľa článku 268 ods. 6 trestného zákonníka nadobudne presvedčenie, že je potrebné použiť odpočúvané rozhovory alebo zoznamy uskutočnených rozhovorov uvedené v ods. 1, rozhodne uznesením, a s týmto cieľom do desiatich dní požiada o povolenie tú snemovňu, ktorej je poslanec členom alebo ktorej bol poslanec členom v čase, keď boli rozhovory alebo komunikácia odpočúvané.
3.
Žiadosť o povolenie sa postúpi priamo príslušnej snemovni.
Vyšetrovací sudca v tejto žiadosti uvedie skutočnosti, v dôsledku ktorých sa začalo súdne konanie, právne predpisy, ktoré boli zjavne porušené, ako aj prvky, z ktorých táto žiadosť vychádza.
K tejto žiadosti takisto priloží úplnú kópiu zápisníc, záznamov a zoznamov uskutočnených rozhovorov.
4.
Ak sa rozpustí snemovňa, ktorej je poslanec členom, žiadosť o povolenie stráca platnosť od začiatku nasledujúceho legislatívneho obdobia, je však možné ju obnoviť a predložiť ju príslušnej snemovni na začiatku nového legislatívneho obdobia.
5.
Ak je žiadosť o povolenie zamietnutá, dokumenty týkajúce sa odpočúvania sa bezodkladne zlikvidujú do desiatich dní po oznámení o zamietnutí žiadosti.
6.
Všetky zápisnice, záznamy a zoznamy uskutočnených rozhovorov, ktoré boli získané tak, že boli pritom porušené ustanovenia tohto článku, bude sudca považovať za nepoužiteľné, a to bez ohľadu na fázu a stupeň súdneho konania.
III.
ODÔVODNENIE NAVRHNUTÉHO ROZHODNUTIA
1) Je potrebné najprv posúdiť právomoc Európskeho parlamentu v súvislosti so žiadosťou prokuratúry v Miláne.
Článok 6 ods. 2 talianskeho právneho predpisu 140/2003, v prípade nepriamo odpočúvaných telefonických rozhovorov týkajúcich sa poslanca, stanovuje: „Ak vyšetrovací sudca na žiadosť jednej zo zúčastnených strán a po vypočutí ostatných strán podľa článku 268 ods. 6 trestného zákonníka nadobudne presvedčenie, že je potrebné použiť odpočúvané rozhovory alebo zoznamy uskutočnených rozhovorov uvedené v ods. 1, rozhodne uznesením, a za týmto účelom do desiatich dní požiada o povolenie tú snemovňu, ktorej je poslanec členom alebo ktorej bol poslanec členom v čase, keď boli rozhovory alebo komunikácia odpočúvané .“
Je potrebné pripomenúť, že článok 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev v tejto súvislosti stanovuje: „Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia (...) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu (...)“;
Európsky parlament je teda oprávnený na základe týchto ustanovení a so zreteľom na skutočnosť, že pán D'Alema bol v čase uvedených skutočností členom Európskeho parlamentu.
2) Na základe uvedeného článku 6 talianskeho právneho predpisu 140/2003 by sa žiadosť mala týkať povolenia na použitie dôkazových prvkov.
Podľa uznesenia vyšetrovacej sudkyne sú však dôkazy, ktoré už boli použité, „postačujúce na to, aby podporili obžalobu niektorých jednotlivcov, voči ktorým sa vedie vyšetrovanie“, t. j. ide o tie tretie odpočúvané osoby, ktoré sú už stíhané a v súvislosti s ktorými sa prebiehajúce súdne konanie nachádza už v pokročilom štádiu konania.
Z tohto pohľadu je teda žiadosť štátnej prokuratúry v Miláne bezpredmetná.
3) Ak by sa ale žiadosť prokuratúry v Miláne mala považovať za „žiadosť o povolenie s pokračovaním“ súdneho konania vo vzťahu k pánovi D'Alemovi, je potrebné pripomenúť, že talianske právne predpisy od roku 1993 neuvádzajú takýto právny postup, a teda žiadosť by bola aj v tomto prípade bezpredmetná.
IV.
ZÁVERY
Výbor pre právne veci so zreteľom na uvedené skutočnosti rozhodol nepovoliť použitie príslušných nahrávok z telefonického odpočúvania a nezbaviť Massima D'Alemu imunity.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
3.11.2008
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
11
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Renate Weber
