P7_TA(2010)0063
Kuba
B7-0169 , 0170 , 0174 , 0175 , 0176 a 0178/2010
Uznesenie Európskeho parlamentu z 11. marca 2010 o väzňoch svedomia na Kube
Európsky parlament
, –
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o situácii na Kube, najmä na uznesenia zo 17. novembra 2004, z 2. februára 2006 a z 21. júna 2007,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia k výročným správam o ľudských právach vo svete z rokov 2004, 2005, 2006, 2007 a 2008 a na politiku EÚ v oblasti ľudských práv,
–
so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. decembra 2006 o Sacharovovej cene Prijaté texty, P6_TA(2006)0601 .
,
–
so zreteľom na vyhlásenie predsedníctva Rady zo 14. decembra 2005 o hnutí Ženy v bielom, ako aj na predchádzajúce vyhlásenia predsedníctva z 26. marca 2003 a 5. júna 2003 o situácii na Kube,
–
so zreteľom na spoločnú pozíciu Rady 96/697/SZBP, ktorá bola prijatá 2. decembra 1996 a pravidelne sa aktualizuje,
–
so zreteľom na závery Rady pre všeobecné veci a vonkajšie vzťahy z 18. júna 2007, z júna 2008 a z 15. júna 2009 o Kube,
–
so zreteľom na vyhlásenia vydané hovorcom podpredsedníčky Komisie/vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku barónky Catherine Ashtonovej a predsedom Parlamentu Jerzym Buzekom o smrti politického väzňa a väzňa svedomia Orlanda Zapatu Tamaya na Kube,
–
so zreteľom na článok 110 ods. 4 rokovacieho poriadku,
A.
keďže zasadzovanie sa o všeobecnosť a nedeliteľnosť ľudských práv vrátane občianskych, politických, hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv je aj naďalej jedným z hlavných cieľov Európskej únie,
B.
keďže desiatky nezávislých novinárov, mierových disidentov a ochrancov ľudských práv, z väčšej časti členov demokratickej opozície, sú stále vo väzení na Kube za uplatňovanie základných práv na slobodu prejavu, zhromažďovanie a práva na združovanie,
C.
keďže Európsky parlament udelil Sacharovovu cenu za slobodu myslenia za rok 2005 hnutiu Ženy v bielom; keďže kubánske úrady nepovolili predstaviteľkám hnutia Ženy v bielom vycestovať do sídla Európskeho parlamentu, aby si prevzali cenu, čo je porušením jedného zo základných ľudských práv, t. j. práva človeka slobodne opustiť svoju krajinu a vrátiť sa do nej, ako je zakotvené vo Všeobecnej deklarácii ľudských práv,
D.
keďže inštitúcie Spoločenstva podnikli kroky na oslobodenie politických väzňov a väzňov svedomia na Kube a na dôstojné zaobchádzanie s týmito väzňami,
E.
keďže smrť Orlanda Zapatu Tamaya – prvýkrát za takmer 40 rokov, čo kubánsky aktivista zomrel v dôsledku hladovky na protest proti zločinom vlády, – sa považuje za vážny krok späť v oblasti ľudských práv na Kube a vyvolala vlnu protestov na medzinárodnej úrovni a čím ďalej tým viac kubánskych politických väzňov a disidentov začína protestnú hladovku,
1.
dôrazne odsudzuje krutú smrť disidenta a politického väzňa Orlanda Zapatu Tamaya, ktorej sa dalo predísť, po protestnej hladovke trvajúcej 85 dní a vyjadruje svoju solidaritu a súcit s jeho rodinou;
2.
odsudzuje preventívne zadržiavanie aktivistov a pokus vlády zabrániť rodine Orlanda Zapatu Tamaya vykonať pohreb a vzdať mu poslednú úctu;
3.
ľutuje absenciu akýchkoľvek významných reakcií zo strany kubánskych orgánov na výzvy EÚ a medzinárodného spoločenstva na prepustenie všetkých politických väzňov a na plné rešpektovanie základných slobôd, najmä slobody prejavu a politického združovania;
4.
vyzýva kubánsku vládu, aby okamžite a bezodkladne prepustila všetkých politických väzňov a väzňov svedomia;
5.
vyjadruje svoje znepokojenie nad situáciou politických väzňov a disidentov, ktorí vyhlásili hladovku po smrti Orlanda Zapata; víta skutočnosť, že väčšina z nich už znovu prijíma potravu, ale upozorňuje na znepokojivý stav novinára a psychológa Guillerma Fariñasa, v prípade ktorého by pokračovanie hladovky mohlo mať dramatické následky;
6.
ľutuje skutočnosť, že opakované výzvy Európskeho parlamentu a Rady na okamžité prepustenie všetkých politických väzňov a väzňov svedomia nenašli odozvu, a zdôrazňuje, že väznenie kubánskych disidentov za ich ideály a nenásilnú politickú činnosť je porušením Všeobecnej deklarácie ľudských práv;
7.
naliehavo vyzýva Radu a Komisiu, aby vystupňovali úsilie a žiadali o prepustenie politických väzňov a podporovali a zabezpečili činnosť ochrancov ľudských práv v súlade so závermi Rady pre zahraničné veci z 8. decembra 2009;
8.
naliehavo žiada inštitúcie EÚ, aby vyjadrili bezvýhradnú podporu a plné povzbudenie otvoreniu mierového procesu politickej transformácie na demokratický pluralitný režim;
9.
vyjadruje svoju hlbokú solidaritu so všetkými obyvateľmi Kuby, pričom ich podporuje na ceste k demokracii a dodržiavaniu a ochrane základných slobôd;
10.
vyzýva vysokú predstaviteľku Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a člena Komisie povereného spoluprácou, aby bezodkladne začali štruktúrovaný dialóg s kubánskou občianskou spoločnosťou a subjektmi, ktoré podporujú politickú transformáciu na Kube, v súlade so závermi, ktoré Rada EÚ úspešne schválila, s využitím mechanizmov Únie pre rozvojovú spoluprácu, a najmä Európskej iniciatívy pre demokraciu a ľudské práva;
11.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, rotujúcemu predsedníctvu EÚ, podpredsedníčke Komisie/vysokej predstaviteľke Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, Euro-latinskoamerickému parlamentnému zhromaždeniu a kubánskej vláde a Zhromaždeniu ľudovej moci Kubánskej republiky.
