15.5.2008
NÁVRH UZNESENIA
ktorý na základe vyhlásení Rady a Komisie
v súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku
predkladajú Daniel Cohn-Bendit, Bart Staes, Satu Hassi, Hélène Flautre, Marie Anne Isler Béguin a Angelika Beer
v mene skupiny Verts/ALE
o prípravách na 21. samit EÚ – Rusko, ktorý sa uskutoční v Chanty-Mansijsku 26. a 27. júna 2008
Uznesenie Európskeho parlamentu o prípravách na 21. samit EÚ – Rusko, ktorý sa uskutoční v Chanty-Mansijsku 26. a 27. júna 2008
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o Ruskej federácii, najmä na uznesenia z 26. apríla 2007, 10. mája 2007 a 13. mája 2008,
–
so zreteľom na svoje uznesenie o samite EÚ – Rusko zo 14. novembra 2007,
–
so zreteľom na dohodu o partnerstve a spolupráci medzi EÚ a Ruskom, ktorá nadobudla platnosť v roku 1997 a ktorej platnosť skončila koncom roka 2007,
–
so zreteľom na konzultácie medzi EÚ a Ruskom týkajúce sa ľudských práv,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A.
keďže 7. mája Dmitrij Medvedev zložil prísahu a oficiálne sa stal prezidentom Ruskej federácie; keďže nový prezident vymenoval v priebehu niekoľkých hodín od prevzatia úradu bývalého prezidenta Vladimíra Putina za nového predsedu vlády; keďže o deň neskôr Štátna duma drvivou väčšinou potvrdila Vladimíra Putina vo funkcii predsedu vlády,
B.
keďže obchodné a hospodárske vzťahy medzi EÚ a Ruskom sa neustále posilňujú a prehlbuje sa vzájomná závislosť oboch strán napriek tomu, že v súvislosti so základnými politickými otázkami narastá neporozumenie a nedôvera,
C.
keďže po značnom pokroku v otázke ruského embarga na dovoz mäsa a iných poľnohospodárskych produktov z Poľska a zárukách v súvislosti s uzatvorením ropovodu Družba, ktoré Litva chápala ako odvetné politické opatrenie, sa nakoniec podarilo dosiahnuť dohodu medzi členskými štátmi o ukončení nového rokovacieho mandátu týkajúceho sa novej dohody nahradzujúcej súčasnú dohodu o spolupráci a partnerstve, ktorej platnosť sa skončila koncom minulého roka,
D.
keďže pre EÚ je nanajvýš dôležité vystupovať jednotne, ukázať silnú vnútornú solidaritu, prijať spoločnú pozíciu a nepristúpiť na ruské ponuky zintenzívnenia dvojstranných vzťahov s najochotnejšími členskými štátmi; keďže členské štáty by zároveň mali konať zodpovedne a spravodlivo a mali by sa zdržať použitia práva veta týkajúceho sa rozsiahlych a jasne formulovaných rokovaní,
E.
keďže na nedávnom samite NATO v Bukurešti sa Rusku predložili nové ústupky s cieľom získať jeho podporu pre ochranný štít proti balistickým raketám, ktorý USA zamýšľajú rozmiestniť v Poľsku a Českej republike; keďže EÚ by mala mať v týchto rokovaniach slovo a mala by vynaložiť maximálne úsilie o dosiahnutie spoločnej pozície k tejto záležitosti, ktorá ovplyvňuje jej celkovú bezpečnosť a ktorá by mohla ohroziť jej zahraničnú politiku a spustiť nové preteky v zbrojení v Európe,
F.
keďže misia EBOP pre oblasť právneho štátu v Kosove je stále bez jasného právneho základu, čo je sčasti dôsledok nesúhlasu Ruska s plánovaným prechodom a postupným prevodom aktivít misie UNMIK na misiu EULEX; keďže táto nejasná pozícia pridáva na neistote v už nestabilnej a napätej situácii, ktorá by sa mohla rozšíriť do susedných krajín;
G.
keďže posledné všeobecné a prezidentské voľby neboli v súlade s medzinárodnými normami; keďže sa nepodniklo podstatné úsilie s cieľom zvrátiť proces zhoršovania situácie v oblasti ľudských práv a demokratických slobôd, ku ktorému došlo v Ruskej federácii v uplynulých rokoch, ako aj rastúcu autocenzúru a vládnu kontrolu nad médiami,
H.
keďže vyšetrovania sérií vrážd novinárov, najmä v súvislosti s vraždou Anny Politkovskej, nepriniesli žiadne výsledky, čo poukazuje na neschopnosť polície a súdov vypátrať a stíhať osoby zodpovedné za tieto zločiny,
I.
keďže sa Ruská federácia ako člen Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe a člen Rady Európy zaviazala rešpektovať slobodu prejavu a slobodu zhromažďovania; keďže EÚ by mala s Ruskom udržiavať strategické partnerstvo založené na hodnotách demokracie, ľudských práv a zásadách právneho štátu,
J.
keďže vo vzťahoch medzi EÚ a Ruskom energetika naďalej zohráva ústrednú a strategickú úlohu; keďže veľká závislosť EÚ od fosílnych palív bráni vytvoreniu vyrovnaného, jednotného a hodnotovo orientovaného európskeho postoja k Rusku,
K.
keďže táto chýbajúca jednotnosť sa vo veľkej miere odráža v tom, že Rada, Komisia a členské štáty len veľmi umiernene kritizujú porušovanie ľudských práv v Rusku a situáciu na Kaukaze, najmä čo sa týka Čečenska, pričom sa tieto otázky nastoľujú počas dvojstranných stretnutí len zriedka alebo veľmi okrajovo,
L.
keďže niektoré členské štáty sa pripojili k projektu výstavby plynovodu South Stream realizovaného spoločnosťami Gazprom a ENI; keďže tento projekt ohrozuje projekt výstavby plynovodu Nabucco, ktorý EÚ považuje za strategický projekt;
M.
keďže mier a stabilita v spoločných susedných krajinách sú v záujme Ruska aj EÚ; keďže po rozhodnutí ruských úradov nadviazať právne vzťahy s odpadlíckymi republikami Abcházsko a Južné Osetsko sa situácia v týchto gruzínskych regiónoch naďalej zhoršuje, čo spochybňuje úlohu ruských síl ako neutrálnych mierových jednotiek a oslabuje územnú integritu Gruzínska,
1.
víta slová novozvoleného prezidenta Medvedeva počas jeho inauguračného prejavu o dôležitosti ľudských práv a skutočnosť, že v predchádzajúcich prejavoch verejne presadzoval zásady právneho štátu a dôležitosť ľudských práv; očakáva, že po týchto slovách budú nasledovať skutky a že Rusko uskutoční potrebné reformy, ktoré vytvoria podmienky pre plnohodnotný demokratický systém;
2.
opakuje v tejto súvislosti svoje stanovisko, že v súčasnosti môže mať partnerstvo s Ruskou federáciou len pragmatický charakter; napriek tomu je presvedčený, že po dosiahnutí dohody medzi členskými štátmi treba vyvinúť maximálne úsilie o to, aby sa podarilo Rusko konštruktívne a otvorene zapojiť a vyzvať ho na začatie rokovaní o novej a ďalekosiahlej dohode vychádzajúcej zo skutočne spoločne uznávaných hodnôt a záujmov;
3.
zastáva názor, že na plán realizácie štyroch spoločných priestorov by sa malo nazerať ako na východisko rokovaní o novej dohode;
4.
opätovne zdôrazňuje, že demokracia a ľudské práva musia byť základným bodom akejkoľvek budúcej dohody s Ruskou federáciou, najmä pokiaľ ide o vymedzenie účinného a funkčného ustanovenia o ľudských právach a jeho začlenenie do dohody, a že kvalita a hĺbka budúcich vzťahov závisí od dodržiavania takýchto hodnôt a ich podpory;
5.
opakovane vyzýva na zintenzívnenie konzultácií medzi EÚ a Ruskom o otázke ľudských práv, aby boli účinnejšie, zameriavali sa na výsledky, boli otvorené účasti iných ruských ministerstiev ako ministerstva zahraničných vecí a aby sa na nich mohol v plnom rozsahu a na všetkých úrovniach zúčastňovať Európsky parlament; domnieva sa v tejto súvislosti, že brífingy organizované Komisiou so subjektmi občianskej spoločnosti pred oficiálnymi konzultáciami predstavujú významný nástroj, ktorý by mali ruské orgány náležite posilňovať a zohľadňovať v záujme jeho pretvorenia do podoby plnohodnotného právneho seminára za účasti akademickej obce, zástupcov občianskej spoločnosti a úradníkov oboch strán;
6.
v tejto súvislosti si so znepokojením všíma váhanie ruských orgánov pri zapájaní sa do skutočného dialógu s Európskym parlamentom o problematike ľudských práv, ktoré sa nielenže nezúčastňovali na schôdzach Podvýboru pre ľudské práva, ktorý pripravoval konzultácie medzi EÚ a Ruskom o ľudských právach, ale ani neprijali delegáciu podvýboru v roku 2007;
7.
vyzýva ruské orgány, aby dodržiavali všetky rozsudky Európskeho súdu pre ľudské práva a bezodkladne ratifikovali dohovor o reforme tohto orgánu; naliehavo vyzýva Ruskú federáciu, aby ratifikovala aj Dodatkový protokol č. 14 k Európskemu dohovoru o ľudských právach;
8.
upozorňuje, že silná a nezávislá občianska spoločnosť je základnou a nenahraditeľnou zložkou každej skutočnej a vyspelej demokracie; v tejto súvislosti je hlboko znepokojený zhoršujúcim sa postavením obhajcov ľudských práv a ťažkosťami, ktorým čelia mimovládne organizácie pôsobiace v oblasti presadzovania ľudských práv pri registrácii a vykonávaní svojich činností; je mimoriadne znepokojený práve novelizovanými právnymi predpismi o extrémizme, ktoré by mohli mať vplyv na voľný tok informácií a mohli by viesť k tomu, že ruské orgány budú naďalej obmedzovať právo na slobodu prejavu nezávislým novinárom a politickým oponentom;
9.
vyjadruje hlboké znepokojenie nad diplomatickými snahami Ruskej federácie, ktorými chce obmedziť činnosti Úradu pre demokratické inštitúcie a ľudské práva (ODHIR) tým, že OBSE predkladá návrhy na zníženie veľkosti volebných pozorovateľských misií a zákaz zverejňovania ich správ bezprostredne po voľbách; poukazuje na nenahraditeľnú a kľúčovú úlohu, ktorú táto organizácia zohráva pri transformácii totalitných systémov na demokratické; zdôrazňuje, že slobodný a spravodlivý volebný proces je základom skutočného a plnohodnotného fungovania demokracie a že pozorovateľské misie OBSE k tomu môžu rozhodujúcou mierou prispieť;
10.
poukazuje na to, že dohoda o zjednodušení vízového režimu sa musí považovať za prvý krok k dosiahnutiu bezvízového styku medzi EÚ a Ruskom; požaduje v tejto súvislosti právnu úpravu postavenia občanov EÚ žijúcich v Rusku a najmä odstránenie byrokratických prekážok, ktoré bránia udeľovaniu víz na dlhodobý pobyt občanom EÚ;
11.
berie na vedomie zintenzívnenie energetického dialógu, ale vyjadruje znepokojenie nad tým, že v Rusku štát opäť získava kontrolu nad všetkými zdrojmi vrátane energie, pričom politicky neinvestuje do demokratizácie priemyselných vzťahov ani do zlepšenia transparentnosti a zodpovednosti prijímania rozhodnutí v priemysle a nemá stanovené jasné politické ciele v oblasti trvalo udržateľného rozvoja a účinného využívania zdrojov; vyzýva Rusko, aby do svojich vnútroštátnych právnych predpisov urýchlene zapracovalo osvedčené medzinárodné postupy týkajúce sa transparentnosti a verejnej zodpovednosti, ako aj zásady energetickej charty;
12.
vyjadruje poľutovanie nad tým, že pred podpísaním dvojstranných dohôd s Moskvou, ktoré majú vplyv na celkovú politiku EÚ, neprebiehajú medzi členskými štátmi žiadne konzultácie; odsudzuje skutočnosť, že Rusko používa energiu ako politický nástroj a že členské štáty nekoordinovane podpisujú dvojstranné dohody o energetike, čím poškodzujú záujmy a spochybňujú strategické projekty EÚ ako celku, ako aj iných členských štátov; poukazuje v tejto súvislosti na skutočnosť, že silná energetická závislosť EÚ od Ruskej federácie výrazne oslabuje súdržnosť, rozhodnosť a trvalú udržateľnosť jej spoločnej zahraničnej politiky;
13.
dôrazne podporuje obe partnerské strany v tom, aby sa dohodli na spoločnom prístupe, ktorý obmedzí zmenu klímy na maximálny teplotný nárast o 2°C v porovnaní s úrovňou pred spriemyselňovaním prostredníctvom spravodlivého príspevku k úsiliu o znižovanie emisií skleníkových plynov zo strany rozvinutých a rozvojových krajín podľa ich rozličných záväzkov a príslušných možností;
14.
uznáva, že globálne emisie sa musia do roku 2050 znížiť najmenej o 50 % v porovnaní s úrovňami v roku 1990; v tejto súvislosti trvá na osobitnej zodpovednosti rozvinutých krajín ujať sa vedúcej úlohy pri znižovaní emisií a domnieva sa, že priemyselné krajiny by ich mali do roku 2020 znížiť o 30 %; vyzýva Rusko, aby sa aktívne podieľalo na budúcich medzinárodných rokovaniach a uľahčilo rýchle dosiahnutie dohody najneskôr do roku 2009 s cieľom zabezpečiť kontinuitu celosvetového trhu s oxidom uhličitým;
15.
vyjadruje znepokojenie nad bezpečnosťou jadrového sektora v Ruskej federácii, jej plánmi na vývoz jadrovej technológie a materiálu do iných krajín a s hrozbou, ktorú to môže priniesť v oblasti jadrovej bezpečnosti a šírenia jadrových zbraní; vyzýva Ruskú federáciu, aby zastavila dodávky jadrového materiálu a jeho opätovné spracovanie, pretože tieto aktivity predstavujú potenciálne riziko šírenia jadrových zbraní;
16.
vyzýva Ruskú federáciu, aby podporila rozvoj odvetvia obnoviteľnej energie s cieľom využiť obrovské trvalo udržateľné ekologické zdroje, ktoré sú k dispozícii; vyzýva Ruskú federáciu, aby zaručila dodržiavanie najmodernejších environmentálnych noriem pri realizácii všetkých projektov súvisiacich s ropou a so zemným plynom, ktoré prebiehajú alebo sa plánujú na jej území;
17.
odsudzuje najmä pokračujúce porušovanie ľudských práv v Čečensku, kde sa naďalej konajú popravy bez súdneho konania a kde existujú nezákonné miesta na zadržiavanie osôb a dochádza k prípadom núteného zmiznutia a mučenia; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že ruská vláda v októbri 2006 neschválila mandát osobitného spravodajcu pre mučenie, ktorý chcel navštíviť väzenia na severnom Kaukaze bez toho, aby o tom vopred informoval;
18.
zdôrazňuje, že Ruská federácia podpísala a ratifikovala Dohovor OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z decembra 1984 a Európsky dohovor na zabránenie mučeniu a neľudskému či ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z roku 1987 a že ako člen Rady Európy je Rusko povinné rešpektovať aj článok 6 Európskeho dohovoru o ľudských právach, ktorý zaručuje právo na spravodlivý súd;
19.
vyzýva ruské orgány, aby bojovali proti svojvoľnosti, rešpektovali zásady právneho štátu a aby nevyužívali súdnictvo ako politický nástroj; v tejto súvislosti vyzdvihuje prípad bývalých vlastníkov Jukosu Michaila Chodorkovského a Platona Lebedeva, ktorí boli obvinení z podvodu a daňového úniku, ale ktorých Európsky parlament považuje za politických väzňov, čo zdôraznil vo svojom otvorenom liste prezidentovi Putinovi z júla 2006;
20.
naďalej vôbec nie je presvedčený o tom, že by Európa v dohľadnej budúcnosti potrebovala systém riadených striel na ochranu svojho územia proti nepriateľským balistickým strelám dlhého doletu s hlavicami zbraní hromadného ničenia vypusteným nebezpečnými národmi alebo neštátnymi aktérmi; berie na vedomie obavy Ruska v tejto súvislosti, ale vyzýva Moskvu, aby nepozastavila vykonávanie Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe; je presvedčený o tom, že odvrátenie nových pretekov v zbrojení, dlhodobých teroristických hrozieb a iných hrozieb pre európsku a svetovú bezpečnosť si vyžiada obrovské investície do politík predchádzania konfliktom a iniciatív na odzbrojenie a že treba bezodkladne začať priamy dialóg s Moskvou, aby sa podarilo dospieť k spoločnej a obojstranne prospešnej dohode;
21.
vyzýva Rusko, aby zaujalo konštruktívnejší postoj k otázke Kosova a nebránilo nasadeniu misie EULEX s cieľom umožniť úplné vykonávanie všetkých záruk stanovených v ústave Kosova a záväzkov kosovskými orgánmi, pokiaľ ide o inštitucionálnu decentralizáciu a ochranu menšinových komunít a kultúrneho a architektonického dedičstva;
22.
odsudzuje rozhodnutie moskovských orgánov nadviazať oficiálne vzťahy s de facto orgánmi odpadlíckych gruzínskych republík a jednostranné rozhodnutie zvýšiť počet ruských mierových jednotiek v Abcházsku, čo zhoršuje už napätú situáciu; domnieva sa, že súčasný mierový formát sa musí prehodnotiť, pretože ruské jednotky už nemožno považovať za neutrálne, a požaduje, aby sa Európa viac angažovala v „zmrazených konfliktoch“ s cieľom urýchliť mierový proces; vyzýva Radu a Komisiu, aby vyvinuli maximálne úsilie o zmiernenie napätia a túto otázku rozhodne predniesli partnerom na ruskej strane, a naliehavo vyzýva ruské orgány, aby nebránili prítomnosti EÚ v civilných a vojenských mierových operáciách;
23.
vyjadruje hlboké znepokojenie nad neutešenou situáciou pôvodného obyvateľstva (Chantov, Mansov a Nencov), ktoré žije v oblasti, kde sa má uskutočniť samit, a vyzýva moskovské orgány, aby prijali nevyhnutné opatrenia na ochranu ich práv;
24.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, členským štátom a vláde a parlamentu Ruskej federácie.
