A7-0290/2011
26.7.2011
NÁVRH SPRÁVY
o otázkach bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
2011/2072(INI)
Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
Spravodajkyňa: Vicky Ford
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko (*): Corinne Lepage, Výbor pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín
(*) Postup pridružených výborov – článok 50 rokovacieho poriadku
PE 460.753v01-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA...........................................................................................................19
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín (*) 25
STANOVISKO Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci .............................33
STANOVISKO Výboru pre právne veci .....................................................................37
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE..............................................40
(*) Postup pridružených výborov – článok 50 rokovacieho poriadku
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o otázkach bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
2011/2072(INI)
Európsky parlament ,
– so zreteľom na smernicu 94/22/ES Európskeho parlamentu a Rady z 30. mája 1994 o podmienkach udeľovania a používania povolení na vyhľadávanie, prieskum a ťažbu uhľovodíkov
Ú. v.
ES L 164, 30.6.1994, s.
3. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 92/91/EHS z 3. novembra 1992 o minimálnych požiadavkách na zlepšenie bezpečnosti a ochrany zdravia pracovníkov v ťažbovom vrtnom priemysle
Ú. v.
ES L 348, 28.11.1992, s.
9. ,
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/1/ES z 15. januára 2008 o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (smernica o IPKZ)
Ú. v.
EÚ L 24, 29.1.2008, s.
8. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 85/337/EHS z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (smernica o posudzovaní vplyvov na životné prostredie)
Ú. v.
ES L 175, 5.7.1985, s.
40. , zmenenú a doplnenú smernicami 97/11/ES
Ú. v.
ES L 73, 14.3.1997, s.
5. , 2003/35/ES
Ú. v.
EÚ L 156, 24.6.2003, s.
17. a 2009/31/ES
Ú. v.
EÚ L 140, 5.6.2009, s.
114. ,
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd (smernica o environmentálnej zodpovednosti alebo SEZ)
Ú. v.
EÚ L 143, 30.4.2004, s.
56. ,
– so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 z 27. júna 2002, ktorým sa ustanovuje Európska námorná bezpečnostná agentúra
Ú. v.
ES L 208, 5.8.2002, s.
1. , v znení zmien a doplnení,
– so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 z 18. decembra 2006 o viacročnom financovaní činnosti Európskej námornej bezpečnostnej agentúry v oblasti boja proti znečisťovaniu životného prostredia plavidlami, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1406/2002
Ú. v.
EÚ L 394, 30.12.2006, s.
1. ,
– so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii)
Ú. v.
EÚ L 162, 21.6.2008, s.
11. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 7. októbra 2010 o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európe
Prijaté texty, P7_TA(2010)0352 . ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Otázky bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori ( KOM(2010)0560 ),
– so zreteľom na článok 194 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
– so zreteľom na článok 11 a článok 191 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
– so zreteľom na haváriu vrtnej plošiny Deepwater Horizon, ktorá viedla k tragickej strate života a závažnému poškodeniu životného prostredia,
– so zreteľom na záverečnú správu Štátnej komisie USA pre únik ropy z plošiny BP Deepwater Horizon a vrty na mori,
– so zreteľom na smernicu Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín (smernica o biotopoch)
Ú. v.
ES L 206, 22.7.1992, s.
7. ,
– so zreteľom na článok 48 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre priemysel, výskum a energetiku a stanoviská Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci, Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín a Výboru pre právne veci( A7‑0290/2011 ),
A. keďže článok 194 ZFEÚ výslovne potvrdzuje právo členských štátov určiť podmienky využívania ich energetických zdrojov, zároveň však berie ohľad na solidaritu a ochranu životného prostredia,
B. keďže v článku 191 ZFEÚ je zakotvené, že politika životného prostredia Európskej únie sa musí zameriavať na vysokú úroveň jeho ochrany a vychádza zo zásad predchádzania škodám a prevencie, zo zásady nápravy škôd na životnom prostredí prioritne pri zdroji a zo zásady, že náhradu škody hradí znečisťovateľ,
C. keďže domáce zdroje ropy a plynu významne prispievajú k uspokojeniu súčasných energetických potrieb Európy a v súčasnosti majú zásadný význam pre našu energetickú bezpečnosť a energetickú rozmanitosť,
D. keďže sa zintenzívňuje činnosť na mori v oblastiach susediacich s územím EÚ, na ktoré sa nevzťahujú právne predpisy EÚ, pričom akákoľvek mimoriadna udalosť, ku ktorej by v nich došlo, by mohla mať dôsledky pre územie EÚ, keďže mnohé z týchto oblastí sú v súčasnosti politicky nestabilné,
E. keďže už existuje rozsiahly súbor medzinárodných právnych predpisov a medzinárodných dohôd, ktoré upravujú oblasť morí vrátane európskych vôd,
F. keďže Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS) stanovuje právny rámec, v ktorom sa musí uskutočňovať prieskum a ťažba v oceánoch a moriach vrátane vymedzenia kontinentálneho šelfu a výhradnej hospodárskej zóny,
G. keďže je nutné zaručiť bezpečnosť a riadny priebeh prieskumu ložísk ropy a zemného plynu a maximálnu ochranu európskych občanov a životného prostredia,
H. keďže dôsledky havárie by mohli mať cezhraničný charakter, čo oprávňuje začať predbežné prípravy EÚ na reakciu na znečistenie, ktoré počítajú aj s haváriami mimo vôd EÚ,
I. keďže únik ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon poukázal na možné zničujúce dôsledky ťažby ropy v extrémnych podmienkach na ľudí a životné prostredie, ako aj na nadmernú hospodársku cenu spojenú s takýmto vplyvom na životné prostredie,
J. keďže niektoré odporúčania Štátnej komisie USA pre únik ropy z plošiny BP Deepwater Horizon a vrty na mori poukazujú na veľa postupov, ktoré už dlhšie ako 20 rokov prevládajú v určitých častiach EÚ,
K. keďže únik ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon v Mexickom zálive musí prinútiť EÚ k tomu, aby v prípade nutnosti, so zreteľom na zásadu predbežnej opatrnosti a na zásadu, že je potrebné prijať preventívne opatrenia, bezodkladne vykonala hĺbkovú analýzu príslušných právnych predpisov a nariadení zameranú na všetky aspekty ťažby a prieskumu ložísk ropy a zemného plynu na mori vrátane bezpečnej prepravy pomocou podmorských potrubí nachádzajúcich sa na morskom dne alebo pod ním v jej teritoriálnych vodách; keďže v tejto súvislosti víta vôľu Komisie bezodkladne vyplniť medzery v platných právnych predpisoch EÚ,
L. keďže katastrofa v Mexickom zálive prinútila priemyselné odvetvie a príslušné orgány, aby zriadili fóra, napríklad GIRG
Celosvetová skupina zameraná na prevenciu havárií a odstraňovanie následkov únikov ropy. a OSPRAG
Skupina zameraná na odstraňovanie následkov únikov ropy. , s cieľom poučiť sa z tejto katastrofy a keďže viaceré z týchto iniciatív už priniesli konkrétne výsledky,
M. keďže štátne ropné spoločnosti sa v roku 2007 podieľali 52 % na celosvetovej ťažbe ropy a kontrolovali 88 % overených zásob ropy a keďže ich význam vo vzťahu k medzinárodným ropným spoločnostiam prudko rastie,
N. keďže rôzne regulačné mechanizmy členských štátov komplikujú zaistenie celistvosti bezpečnostných opatrení, zvyšujú finančné zaťaženie podnikov a narušujú riadne a bezproblémové fungovanie vnútorného trhu,
O. keďže dôkazy naznačujú, že oddelením postupu vydávania povolení od posúdenia otázok zdravia a bezpečnosti sa môže predísť prípadným konfliktom záujmov či nejasnostiam v oblasti cieľov,
P. keďže štátne regulačné orgány musia pred vydaním povolenia a súhlasu s uskutočnením vrtov posúdiť finančnú životaschopnosť a spôsobilosť s cieľom zaistiť existenciu dostatočných financií vrátane poistenia zodpovednosti a spoločných fondov,
Q. keďže existujú rôzne medzinárodné fóra – vrátane fóra NSOAF
Fórum pobrežných orgánov v Severnom mori. –, na ktorých si regulačné orgány môžu vymieňať najlepšie postupy,
R. keďže Komisia je v mene EÚ zmluvnou stranou dohovoru OSPAR
Dohovor OSPAR predstavuje súčasný právny nástroj na usmernenie medzinárodnej spolupráce v oblasti ochrany morského prostredia severovýchodného Atlantiku. , t. j. regionálneho dohovoru o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku,
S. keďže existujú mechanizmy hlásenia mimoriadnych udalostí vrátane výročných správ komisie OSPAR o prípadoch vypúšťania a únikov ropy a o emisiách a keďže na zverejnenie poučení z takýchto havárií je možné použiť aj neregulačné kanály, napríklad bulletiny Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori týkajúce sa bezpečnosti,
T. keďže vo viacerých platných dohodách sú vypracované postupy medzinárodnej reakcie na úniky ropy s medzinárodným dosahom, napríklad dohoda OCES
Služby spolupráce pri núdzových situáciách na mori, združuje štátne združenia Dánska, Nemecka, Írska, Holandska, Nórska a Spojeného kráľovstva. ,
U. keďže smernica EÚ o strojových zariadeniach sa všeobecne týka zariadení na ťažbu ropy a zemného plynu na mori, ale do rozsahu jej pôsobnosti nie sú začlenené pohyblivé pobrežné vrtné súpravy a ich vybavenie,
V. keďže Európska námorná bezpečnostná agentúra poskytuje technickú pomoc Komisii pri príprave a uplatňovaní právnych predpisov EÚ v oblasti námornej bezpečnosti a bola poverená plnením operatívnych úloh v oblasti reakcie na ropné znečistenie, satelitného sledovania a dlhodobej identifikácie a sledovania plavidiel,
W. keďže zodpovednosť za odstránenie únikov ropy a zodpovednosť za škody vyplýva z článku 191 ZFEÚ, v ktorom sa stanovuje zásada, že náhradu škody hradí znečisťovateľ, a je vyjadrená v sekundárnych právnych predpisoch, napríklad v smernici o environmentálnej zodpovednosti a smernici o odpadoch,
X. keďže v Severnom mori už existuje systém dobrovoľných náhrad škôd spôsobených ropným znečistením,
Regulačný prístup
1. uznáva, že vydávanie povolení a ďalších schválení potrebných na prieskum a ťažbu zdrojov uhľovodíkov je výsadou jednotlivých členských štátov a že akékoľvek prerušenie činností je na uvážení príslušného členského štátu; zdôrazňuje však, že postup vydávania povolení musí byť v súlade s určitými spoločnými kritériami EÚ a poukazuje na skutočnosť, že členské štáty by mali pri vydávaní povolení na prieskum a ťažbu zdrojov uhľovodíkov uplatňovať zásadu predbežnej opatrnosti;
2. trvá preto na tom, že zavedenie celoeurópskeho moratória na všetky nové hlbokomorské ropné vrty vo vodách EÚ by nebolo primeranou reakciou na potrebu zabezpečiť uplatňovanie prísnych bezpečnostných noriem v celej EÚ;
3. zdôrazňuje, že v rámci legislatívneho a regulačného režimu každého členského štátu sa musí zabezpečiť, aby všetci prevádzkovatelia predložili tzv. dokumentáciu o bezpečnosti špecifickú pre danú lokalitu a vychádzajúcu z rizík a aby príslušným vnútroštátnym orgánom pôsobiacim v oblasti zdravia, bezpečnosti a ochrany životného prostredia preukázali, že pri každom zariadení zvážili všetky riziká súvisiace s daným miestom a ostatné riziká a uplatnili kontroly;
4. zdôrazňuje, že legislatívne a regulačné rámce všetkých členských štátov by mali prijať prísny režim zhodný so súčasnými najlepšími postupmi, v rámci ktorého všetky návrhy na vrty doplní dokumentácia o bezpečnosti, ktorá musí byť schválená pred začatím akejkoľvek činnosti, vrátane overenia nezávislou treťou stranou a revízií vykonaných nezávislými odborníkmi v pravidelných a primeraných intervaloch; zdôrazňuje, že tzv. regulačné kontrolné body pred začatím vrtu dôkladnejšie zaručia, že boli zvážené a zmiernené všetky riziká a že nezávislí odborníci vykonali pri každom zariadení v pravidelných a primeraných intervaloch revíziu;
5. žiada, aby sa každá dokumentácia o bezpečnosti stala živým a vyvíjajúcim sa dokumentom, tak aby boli vecné technické zmeny alebo zmeny vybavenia predkladané na schválenie príslušnými oprávnenými orgánmi a zdôrazňuje, že každá dokumentácia o bezpečnosti by sa mala kontrolovať minimálne každých päť rokov, a to aj nezávislými regulačnými orgánmi; zdôrazňuje, že dokumentácia o bezpečnosti musí uvádzať všetky postupy na danom mieste a dostupné zariadenia na zvládnutie prípadov vytrysknutia ropy;
6. uvedomuje si, že už existuje sieť režimov a najlepších postupov a je presvedčený, že jediný nový akt osobitných právnych predpisov EÚ môže znamenať riziko destabilizácie súčasnej siete režimov, ktoré by sa tak vzdialili od osvedčeného prístupu založeného na tzv. dokumentácii o bezpečnosti, a zdôrazňuje, že takýto akt nesmie znamenať zdvojenie či narušenie súčasných najlepších postupov;
7. podporuje želanie Komisie, aby sa v spolupráci s členskými štátmi zosúladili minimálne normy v EÚ; domnieva sa, že vo všetkých právnych predpisoch by mali byť začlenené otázky bezpečnosti a životného prostredia a že by sa vo všetkých oblastiach činností spojených s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori mali uplatňovať najprísnejšie bezpečnostné a environmentálne normy; žiada, aby bola určená nezávislá tretia strana s cieľom zvýšiť mieru koordinácie v prípade nehody; odporúča, aby bola touto úlohou poverená Európska námorná bezpečnostná agentúra;
8. žiada rozšíriť pôsobnosť smernice o posudzovaní vplyvu na životné prostredie
Smernica rady z 27. júna 1985 o posudzovaní vplyvov určitých verejných a súkromných projektov na životné prostredie (v znení neskorších predpisov); Ú. v.
ES L 175, 5.7.1985, s.
40. tak, aby sa vzťahovala na všetky fázy projektov na mori (prieskum aj prevádzka), a žiada stanoviť osobitné požiadavky na posudzovanie vplyvu na životné prostredie v prípade vrtných prác v hlbokej vode, zložitých vrtov alebo náročných podmienok vŕtania a tiež v prípade prepravy ropy alebo zemného plynu podmorským potrubím nachádzajúcim sa na morskom dne alebo pod ním; okrem toho sa domnieva, že Komisia by mala zaistiť, aby posúdenia vplyvov na životné prostredie pre projekty na mori schválené vnútroštátnymi orgánmi obsahovali aj postupy, ktoré musia prevádzkovatelia vykonávať počas vyraďovania z prevádzky; vyzýva Komisiu, aby opätovne preskúmala právne ustanovenia o posudzovaní vplyvu na životné prostredie a aby v nich stanovila, že ich vykonávaním musia byť poverení odborníci, ktorí sú nezávislí od klientov, pre ktorých ich vykonávajú;
9. vyzýva Komisiu, aby preskúmala platný regulačný rámec pre vyraďovanie existujúcej vrtnej infraštruktúry z prevádzky a aby v prípade potreby aj formou právneho predpisu objasnila zodpovednosť prevádzkovateľov za zaistenie bezpečného odstránenia infraštruktúry a za všetky škody na životnom prostredí vyplývajúce z vyradenia infraštruktúry z prevádzky alebo spôsobené vrtným miestom po jeho vyradení z prevádzky;
10. vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosť začleniť spoľahlivé zásady kontroly nebezpečenstiev na pevnine (SEVESO II
Smernica Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok; Ú. v.
EÚ L 10, 14.1.1997, s.
13. a III
Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o riadení nebezpečnosti nebezpečných látok vedúcej k vzniku veľkých havárií; KOM(2010)0781 . ) aj do právnych predpisov v oblasti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori; medzitým, a v prípade, ak Komisia nenavrhne takéto nové konkrétne právne predpisy, vyzýva Komisiu, aby opätovne preskúmala svoj návrh smernice SEVESO III s cieľom rozšíriť jej pôsobnosť na ropné vrtné veže a podmorské potrubia nachádzajúce sa na dne mora alebo pod ním a na všetky fázy prieskumu ložísk ropy a zemného plynu až po vyradenie vrtu z prevádzky; víta dôvodovú správu Komisie týkajúcu sa revízie smernice SEVESO II, v ktorej Komisia uvádza, že vyhodnotí vhodný spôsob sprísnenia právnych predpisov v oblasti životného prostredia;
11. konštatuje, že činnosti spojené s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori sú vyňaté z kľúčových ustanovení smernice o priemyselných emisiách
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia); Ú. v.
EÚ L 334, 17.12.2010, s.
17. ; navrhuje, aby Komisia doplnila do bodu 1.5 prílohy I „činnosti spojené s ťažbou ropy a zemného plynu na mori“ ako súčasť prvého preskúmania rozsahu pôsobnosti, ktoré sa má vykonať do 31. decembra 2011, a navrhuje, aby Európska kancelária IPKZ definovala najlepšie dostupné postupy pre činnosti súvisiace s ťažbou ropy a zemného plynu na mori;
12. víta zámer Komisie preskúmať smernicu 92/91/EHS a žiada, aby prístup vychádzal zo spoločných noriem, s cieľom vyhnúť sa rozdielom v zaobchádzaní s pracovníkmi v rámci toho istého podniku podľa toho, kde sa nachádza ich miesto práce; okrem toho žiada, aby sa na všetkých pracovníkov pracujúcich v oblasti ťažby na mori vzťahovali transparentné, účinné a konzistentné pravidlá a aby sa preskúmala účinnosť súčasných právnych predpisov ako aj možnosti ich budúcej harmonizácie;
13. vyzýva EÚ, aby presadzovala uplatňovanie usmernenia Medzinárodnej organizácie práce týkajúce sa systémov riadenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci (ILO-OSH 2001) v celom ropnom a plynárenskom priemysle;
14. varuje však, že účinnosť právnych predpisov v konečnom dôsledku závisí od kvality uplatňovania príslušnými európskymi a vnútroštátnymi orgánmi a orgánmi, ktoré vykonávajú, riadia a presadzujú príslušné právne nariadenia; je presvedčený, že Komisia by mala byť aktívna pri zabezpečení dodržiavania predpisov orgánmi členských štátov;
15. zdôrazňuje, že v porovnaní s medzinárodnou a európskou úrovňou už niektoré členské štáty disponujú vynikajúcimi bezpečnostnými mechanizmami;
16. zdôrazňuje, že je dôležité, aby nezávislí, vyškolení odborníci so znalosťami miestnych podmienok vykonávali pravidelné, rôznorodé a prísne inšpekcie; je presvedčený, že systémy inšpekcií u prevádzkovateľa musia takisto podliehať overeniu treťou stranou; podporuje úsilie niektorých členských štátov zvýšiť počet dôkladných inšpekcií; zdôrazňuje význam nezávislosti vnútroštátnych orgánov a transparentného riešenia prípadných konfliktov záujmov medzi inšpektormi a možnými budúcimi zamestnávateľmi;
17. poznamenáva, že počet skúsených inšpektorov je obmedzený a požaduje ďalšie investície do rozvoja kvalifikovanejšej inšpekčnej siete vo všetkých členských štátoch; žiada Komisiu, by preskúmala, akým spôsobom by sa dalo pomôcť členským štátom, aby vybudovali svoje vlastné inšpektoráty;
18. zdôrazňuje potrebu zaviesť účinné systémy kontroly zo strany inšpekčných orgánov, ktoré budú uplatňovať inovatívne metódy, ako sú osobitné kontroly pracovného času alebo záchranných operácií, a možnosť uplatňovať sankcie v prípade ohrozenia zdravia a bezpečnosti pracovníkov;
19. poznamenáva, že systém inšpekcií u prevádzkovateľa musí podliehať overeniu treťou stranou ako i inšpekciám na úrovni EÚ a že audit plavidiel musí byť rozšírený na ropné a plynové námorné plošiny;
20. uznáva, že pri niektorých menej rozsiahlych činnostiach by sa mohli dosiahnuť úspory z rozsahu, ak by členské štáty využívali inšpektoráty spoločne;
21. poukazuje na to, že akékoľvek rozšírenie rozsahu pôsobnosti právnych predpisov EÚ v oblasti bezpečnosti produktov na zariadenia na mori by malo zohľadniť skutočnosť, že vzhľadom na vysokú rýchlosť technologického pokroku sa nadmerne normatívne špecifikácie v krátkom čase stanú zbytočnými;
22. vyjadruje znepokojenie z toho, že „kontrolór kontrolórov“ na úrovni EÚ neprinesie dostatočnú pridanú hodnotu, aby sa dal odôvodniť odliv obmedzených regulačných zdrojov z príslušných vnútroštátnych orgánov; uvedomuje si však potenciál rozsiahlej praxe Európskej námornej bezpečnostnej agentúry pri prevencii ropných havárií, sledovaní a zisťovaní, ako i to, že zhromažďovanie údajov, vymieňanie najlepších postupov a koordinácia prostriedkov určených na reakcie by sa mali koordinovať v celej EÚ; vyzýva Komisiu, aby preskúmala, či by európsky regulačný orgán pre prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori, ktorý na linkách Orgánu európskych regulátorov pre elektronické komunikácie (BEREC) v telekomunikačnom odvetví prepája národné regulačné orgány, priniesol dostatočnú pridanú hodnotu a posilnil presadzovanie a uplatňovanie čo najprísnejších environmentálnych a bezpečnostných noriem v celej EÚ;
Prevencia, výmena informácií a najlepších postupov
23. zdôrazňuje význam regionálnych iniciatív ako prvého stupňa viacstrannej činnosti a je presvedčený, že pre členské štáty v oblasti Stredozemného, Baltského a Čierneho mora by sa mali vytvoriť podobné fóra, ako je Fórum pobrežných orgánov v Severnom mori (NSOAF) v prípade Severného mora s cieľom dohliadať na prijatie a presadzovanie minimálnych noriem; v tejto súvislosti víta iniciatívu Komisie zriadiť Fórum pobrežných orgánov v Stredozemnom mori (MOAF) a podporuje zapojenie štátov mimo EÚ; zastáva názor, že normy a predpisy prijaté pre EÚ by mali zohľadniť otázky životného prostredia súvisiace s prieskumom ložísk uhľovodíkov v oblastiach mimo EÚ;
24. uvedomuje si rozmanitosť podmienok v jednotlivých morských oblastiach, domnieva sa však, že jednotlivé regionálne iniciatívy by sa podľa možností mali koordinovať medzi fórami s cieľom využiť najlepšie postupy na úrovni EÚ; zdôrazňuje, že Komisia by mala zohrávať aktívnu úlohu v rámci uvedených fór;
25. víta iniciatívu Komisie s cieľom organizovať stretnutia EÚ s Fórom pobrežných orgánov v Severnom mori ako príležitosť na výmenu najlepších postupov v celej EÚ; zdôrazňuje, že účastníci by mali tieto stretnutia naplno využiť;
26. víta rozhodnutie Medzinárodnej asociácie producentov ropy a plynu ustanoviť po havárii v Mexickom zálive celosvetovú skupinu zameranú na prevenciu havárií a odstraňovanie následkov únikov ropy; naliehavo žiada transparentný postup uvedenej skupiny pri výmene informácií a rokovaniach s jednotlivými orgánmi;
27. zdôrazňuje prínos programov, do ktorých sú zapojení pracovníci, z hľadiska bezpečnosti; podporuje silné väzby a spoločné iniciatívy medzi priemyselným odvetvím, pracovníkmi a príslušnými vnútroštátnymi orgánmi v oblasti zdravia, bezpečnosti a ochrany životného prostredia;
28. zdôrazňuje, že činnosti v oblasti ťažby ropy a zemného plynu na mori sú mimoriadne nebezpečné pre zdravie a bezpečnosť pracovníkov z dôvodu niekedy extrémnych environmentálnych podmienok, pracovného času v podobe dvanásťhodinových pracovných zmien, ako aj odlúčenosti pracovného prostredia, a uznáva, že tieto osobitné pracovné podmienky a najmä psychologický stres sú a naďalej musia byť predmetom úpravy s cieľom minimalizovať zlyhanie ľudského faktora a chrániť pracovníkov; odporúča preto, aby sa pre pracovníkov vytvoril systém poistenia a vzájomná poisťovňa, ktoré by zodpovedali vzniknutým rizikám;
29. berie na vedomie najnovšiu správu Úradu pre zdravie a bezpečnosť Spojeného kráľovstva (Health and Safety Executive) o pracovných podmienkach v Severnom mori, ktorá poukazuje na to, že za posledný rok sa zdvojnásobila miera smrteľných a ťažkých úrazov a že sa o tretinu zvýšil počet závažných únikov uhľovodíkov;
30. je presvedčený, že je potrebné rozvíjať kultúru prevencie zdravia a bezpečnosti angažovaním pracovníkov a odborových organizácií a zabezpečením aktívnej účasti pracovníkov, predovšetkým formou konzultácií s pracovníkmi a ich zapojením do vypracúvania a uplatňovania bezpečnostných postupov, ako aj ich informovaním o prípadných rizikách; zdôrazňuje význam testovania a sledovania týchto postupov v celej štruktúre vydávania rozkazov s cieľom zabezpečiť, aby v prípade nehody alebo bezpečnostného zlyhania boli vrcholní riadiaci pracovníci dobre vyškolení a niesli zodpovednosť;
31. vyzýva priemyselné odvetvie, aby si v rámci jednotlivých organizácií osvojilo skutočnú kultúru bezpečnosti, bez ohľadu na to, či ide o more alebo kanceláriu; z uvedeného dôvodu podporuje pravidelné školenia všetkých stálych a zmluvných zamestnancov ako i zamestnávateľov;
32. vyzýva Komisiu, aby zvážila možnosť stanoviť spoločné prísne bezpečnostné normy a systémy s cieľom obmedziť riziko na minimálnu úroveň a čeliť mu a v prípade potreby umožniť rýchlu a účinnú reakciu; žiada taktiež, aby sa v členských štátoch EÚ stanovili požiadavky na pracovníkov vrátane dodávateľov a subdodávateľov, ktorí plnia rizikové úlohy, a aby boli harmonizované v záujme zabezpečenia súdržného uplatňovania vo všetkých európskych vodách; vyzýva Komisiu, aby sa spolu s medzinárodnými partnermi pozitívnym spôsobom angažovala s cieľom preskúmať možnosť celosvetovej iniciatívy v oblasti pravidiel zdravia a bezpečnosti pri práci a aby boli tieto pravidlá pravidelne aktualizované, aby zodpovedali najnovšiemu technologickému rozvoju;
33. vyzýva členské štáty, aby povolili iba certifikovanú internú alebo externú odbornú prípravu;
34. víta medzinárodné výmenné a spoločné programy odbornej prípravy pre zamestnancov príslušných vnútroštátnych orgánov a žiada Komisiu a členské štáty, aby predložili iniciatívy na rozvoj uvedených programov;
35. žiada, aby sa stanovili prísne kritériá v oblasti bezpečnosti, ochrany zdravia a odbornej prípravy platné pre subdodávateľov, ktorí musia mať odborné zručnosti potrebné na plnenie úloh v oblasti údržby a výstavby v rámci ich zodpovednosti; žiada, aby boli pracovníci vrátane dodávateľov a subdodávateľov a organizácií zastupujúcich pracovníkov informovaní o všetkých rizikách súvisiacich s danou prácou ešte pred jej skutočným vykonaním;
36. zdôrazňuje, že veľmi vysokým zdravotným a bezpečnostným rizikám sú vystavení aj pracovníci v ďalších fázach spracovateľského reťazca na mori alebo na pevnine; žiada členské štáty, aby týchto pracovníkov zahrnuli do svojej regulačnej činnosti;
37. žiada, aby sa zabezpečila pravidelná, osobitná následná lekárska starostlivosť pre pracovníkov, ktorí vykonávajú činnosti v rámci prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu; odporúča, aby sa zdravotná prehliadka zameraná na fyzické a psychické zdravie vykonávala prinajmenšom raz ročne;
38. žiada, aby sa schválil mechanizmus na vyhodnocovanie rizík, ktoré pracovníci podstupujú, a aby sa takéto hodnotenie zohľadňovalo pri výpočte mzdy pracovníkov;
39. vyzýva priemyselné odvetvie, aby si osvojilo najlepšie postupy týkajúce sa zástupcov pre bezpečnosť; zamestnanci by mali mať možnosť voliť zástupcu pre bezpečnosť povereného riešením otázok bezpečnosti na všetkých úrovniach činnosti a rozhodovania; je tiež presvedčený, že zamestnanci by mali mať možnosť anonymne oznámiť príslušným orgánom bezpečnostné zlyhanie alebo upozorniť na riziká, a to bez toho, aby boli obťažovaní;
40. podporuje intenzívnejšie snahy o výmenu najlepších postupov medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o právnu úpravu, normy a postupy ako i pri hlásení a riadení mimoriadnych udalostí vrátane vedeckých stanovísk, režimov prevádzkovej bezpečnosti a ochrany životného prostredia, manažmentu rizík, postupov reakcie atď.;
41. uznáva, že informácie sa už vymieňajú, či už prostredníctvom regulačných skupín alebo obchodných partnerstiev a spoločných podnikov; je presvedčený, že bezpečnosť nie je výlučne záležitosťou majiteľa;
42. vyzýva príslušné vnútroštátne orgány, aby zhromažďovali, vymieňali si a zverejňovali informácie z hlásení o mimoriadnych udalostiach (s náležitým zreteľom na citlivé obchodné informácie), aby sa z toho mohli vyvodiť ponaučenia; uvedomuje si, že konsolidácia a ďalšia koordinácia existujúcich postupov a hlásení o mimoriadnych udalostiach by mohli pomôcť zabezpečiť transparentnosť a konzistentnosť v celej EÚ; uvedené informácie je potrebné zverejniť čo najskôr po mimoriadnej udalosti a mali by (okrem iného) obsahovať údaje o zranení osôb, poruchách strojového zariadenia, úniku uhľovodíkov a ďalších predmetných mimoriadnych udalostiach; víta medzinárodné iniciatívy vrátane pracovnej skupiny zoskupenia G20 s cieľom pomôcť zabezpečiť sprostredkovanie poznatkov o mimoriadnych udalostiach a nevyhnutne potrebných nápravných opatreniach na celosvetovej úrovni;
43. domnieva sa, že Komisia by mala posúdiť: účinnosť rozličných jestvujúcich informačných kanálov, možnosť racionalizácie a/alebo možnosť vytvoriť nové medzinárodné režimy, a to s náležitým prihliadnutím na administratívne zaťaženie, ktoré z toho vyplýva;
Vydávanie povolení a súhlas s uskutočňovaním vrtov
44. poznamenáva, že existuje rozdiel medzi vydaním povolenia a udelením súhlasu s uskutočňovaním vrtov a že držiteľom povolenia nemusí byť spoločnosť realizujúca vrt; je presvedčený, že po udelení povolenia a pred začatím vrtu by mali existovať tzv. regulačné kontrolné body;
45. odporúča, aby vo všetkých členských štátoch boli oddelené funkcie vydávania povolení a funkcie týkajúce sa zdravia a bezpečnosti; je presvedčený, že Komisia by mala spolupracovať s členskými štátmi pri stanovení spoločných, transparentných, objektívnych kritérií udeľovania povolení a zabezpečiť oddelenie funkcie vydávania povolení a funkcie týkajúcej sa zdravia a bezpečnosti v záujme obmedzenia rizika konfliktu záujmov;
46. poukazuje na to, že veľké množstvo zariadení vo vodách EÚ zastaráva; víta snahy o zlepšenie celistvosti prostriedkov existujúcich plošín;
47. domnieva sa, že od prevádzkovateľov v oblasti ropy a zemného plynu treba v licenčnom konaní, počas prevádzky a vo všetkých etapách realizácie projektov na mori (prieskum, prevádzka a vyraďovanie z prevádzky) vyžadovať, aby preukázali, že sú dostatočne finančne spôsobilí zaistiť nápravu v súvislosti so škodami na životnom prostredí spôsobenými konkrétnou činnosťou, ktorú vykonávajú, vrátane škôd spôsobených nehodami s nízkou pravdepodobnosťou, ale závažnými následkami, a to buď prostredníctvom povinných vzájomných záruk alebo povinným poistením či zmiešanými systémami zaisťujúcimi finančné ručenie;
Pohotovostné plány
48. podporuje používanie pohotovostných plánov špecifických pre danú lokalitu, v ktorých by sa identifikovali riziká, posúdili potenciálne zdroje znečistenia a jeho vplyv, načrtla stratégia reakcie i plány prípadných odľahčovacích vrtov; odporúča, aby získanie povolenia bolo pre prevádzkovateľov podmienené uskutočnením posúdenia vplyvu na životné prostredie a predložením pohotovostných plánov najmenej dva mesiace pred začatím činností; v prípade zložitých vrtov alebo náročných podmienok vŕtania by sa mal pohotovostný plán posúdiť, konzultovať a schváliť súčasne s ďalšími regulačnými schvaľovacími procesmi (napr. s tými, ktoré súvisia s vplyvom na životné prostredie alebo s návrhom vrtu); vo všetkých prípadoch sa činnosti nesmú začať pred schválením pohotovostného plánu členským štátom, v ktorom sa plány majú realizovať; príslušný vnútroštátny orgán by mal s náležitým prihliadnutím na ochranu údajov zverejniť pohotovostné plány;
49. vyzýva členské štáty, aby vypracovali, upravili alebo aktualizovali vnútroštátne pohotovostné plány uvádzajúce podrobnosti o kanáloch velenia a mechanizmoch využívania vnútroštátnych prostriedkov, ktoré by sa v prípade uniku využívali spolu so zdrojmi priemyselného odvetvia; vyzýva členské štáty, aby spolupracovali navzájom, ako aj so susediacimi krajinami EÚ pri príprave regionálnych pohotovostných plánov; žiada, aby tieto plány boli postúpené Európskej námornej bezpečnostnej agentúre;
50. konštatuje, že nedávne udalosti zvýraznili riziká ťažby ropy, zemného plynu a výrobných činností na mori pre námornú dopravu a morské prostredie; domnieva sa, že využitie schopnosti reakcie Európskej námornej bezpečnostnej agentúry by sa malo výrazne rozšíriť a zahrnúť prevenciu a reakciu na znečistenie zapríčinené takouto činnosťou;
51. navrhuje, aby zásoby zdrojov Európskej námornej bezpečnostnej agentúry určené na reakciu zahŕňali všetky relevantné verejné zdroje a zdroje priemyselného odvetvia, aby Európska námorná bezpečnostná agentúra bola schopná podľa potreby plniť koordinačnú úlohu v prípade rozsiahlej mimoriadnej udalosti;
52. navrhuje, aby boli dostupné zariadenia na zastavenie všetkých prípadných únikov ropy a plynu základnou súčasťou pohotovostných plánov a aby boli takéto zariadenia dostupné v blízkosti vrtných zariadení, čím by sa umožnilo ich včasné nasadenie v prípade závažnej mimoriadnej udalosti;
53. naliehavo žiada spoločnosti, aby naďalej vyčleňovali financie na výskum a vývoj nových technológií súvisiacich s prevenciou a nápravou dôsledkov havárií; zdôrazňuje, že skôr ako sa technológie reakcie na katastrofu zahrnú do schváleného pohotovostného plánu, musia sa nezávisle otestovať, posúdiť a schváliť;
54. domnieva sa, že je mimoriadne dôležité realizovať cielený a inovatívny vedecký výskum s cieľom umožniť použitie automatických systémov na sledovanie činnosti vrtných plošín a ich prestojov, čím by sa zvýšila spoľahlivosť vrtov a ťažby, ako aj systémov požiarnej bezpečnosti v extrémnych poveternostných podmienkach;
55. podporuje prísnu kontrolu a nepretržité testovanie a posudzovanie environmentálnych vplyvov chemických dispergátorov (ako aj plánov pohotovostnej reakcie súvisiacich s využívaním chemických dispergátorov), a to s cieľom ubezpečiť sa o tom, že sú vhodné v prípade úniku a zamedziť vplyvom na verejné zdravie a životné prostredie; vyzýva Komisiu, aby zaistila podrobnejší výskum vplyvov takýchto chemických látok v prípade potreby aj prostredníctvom výskumných programov EÚ;
Reakcia na katastrofy
56. uznáva, že prvotnú zodpovednosť za reakciu na katastrofy nesie priemyselné odvetvie; víta spoločné priemyselné iniciatívy týkajúce sa vývoja, mobilizácie a nasadzovania zdrojov s cieľom zabrániť únikom ropy; zdôrazňuje, že verejný sektor zohráva dôležitú úlohu v oblasti regulácie, bezpečnosti a koordinácie reakcie na katastrofu;
57. odporúča klásť väčší dôraz na systematickú odbornú prípravu, predovšetkým na praktické použitie vybavenia súvisiaceho s reakciou na katastrofu;
58. vyzýva členské štáty a Komisiu, aby zabezpečili, aby systém udeľovania povolení zahrnoval ochranné finančné nástroje umožňujúce naliehavú mobilizáciu nevyhnutne potrebných financií v prípade rozsiahlych mimoriadnych udalostí na účely nahradenia hospodárskych, sociálnych a environmentálnych strát spôsobených únikmi ropy alebo zemného plynu;
59. víta úsilie Komisie o rozšírenie mandátu Európskej agentúry pre námornú bezpečnosť, aby do jej právomoci patrili nielen plavidlá, ale aj zariadenia na mori;
60. poznamenáva, že odborné znalosti a zdroje agentúry EMSA určí revidované nariadenie o Európskej námornej bezpečnostnej agentúre, ale mali by sa výrazne rozšíriť a zahrnúť reakciu na znečistenie spôsobené ťažbou ropy a zemného plynu a podľa potreby by mali byť dostupné v celej EÚ a v susediacich krajinách;
61. je presvedčený, že v prípade mimoriadnych udalostí alebo nehôd týkajúcich sa zariadení na mori je možné použiť nástroje na reakciu a sledovanie vypracované na úrovni EÚ, a to sieť pohotovostných plavidiel agentúry EMSA na nápravu únikov ropy a systém sledovania a zisťovania únikov ropy CleanSeaNet (CSN);
62. odporúča použitie služby agentúry EMSA CleanSeaNet na sledovanie ropných plošín a nelegálneho vypúšťania ropy z plavidiel; uznáva, že 50 % snímok poskytnutých službe CleanSeaNet v súčasnosti je možné použiť na sledovanie ropných plošín;
63. odporúča využitie siete pohotovostných plavidiel agentúry EMSA na nápravu únikov ropy (SOSRV) po kontrole týchto bodov:
a) niektoré plavidlá nemôžu pracovať v ovzduší s bodom vznietenia nižším ako 60 ºC,
b) je potrebné zlepšiť zmluvy a umožniť dlhšie pôsobenie pri náprave únikov ropy;
c) je potrebné vyplniť medzery v súčasnej sieti;
d) je potrebné preskúmať nové techniky, napríklad použitie ropných sietí;
64. opakuje svoju výzvu Komisii, aby čo najskôr predložila návrhy na vytvorenie zložiek civilnej ochrany EÚ, ktoré by boli založené na mechanizme EÚ v oblasti civilnej ochrany, a aby spoločne s členskými štátmi vypracovala európsky akčný plán, ktorý bude zlučovať špecifické mechanizmy vymedzujúce, ako môže EÚ reagovať na rozsiahle znečistenie spôsobené ropnými zariadeniami na mori vrátane podmorských potrubí na prepravu ropy a zemného plynu umiestnených na morskom dne alebo pod ním;
65. uznáva úlohu monitorovacieho a informačného centra
Monitorovacie a informačné centrum prevádzkované Komisiou. pri dopĺňaní mechanizmov reakcie na núdzové situácie, ktorými disponujú členské štáty a priemyselné odvetvie;
66. podporuje inovatívne služby orientované na námorné odvetvie; víta diskusiu Komisie a členských štátov o novej elektronickej námornej iniciatíve založenej na projekte SafeSeaNet a je presvedčený, že by mohla prispieť ku zvýšeniu bezpečnosti odvetvia ťažby ropy a zemného plynu na mori;
67. zdôrazňuje, že každá morská oblasť musí mať vždy prístup k dostatočnému vybaveniu na riešenie rozsiahlych a najkomplikovanejších únikov ropy v danej morskej oblasti, a to nielen vo vodách EÚ;
68. vyzýva Komisiu, aby zaistila, aby sa v rámci lepšej správy námorných dát, ktorá je navrhovaná v oznámení Komisie s názvom Poznatky o mori 2020
Oznámenie Komisie s názvom Poznatky o mori 2020, námorné dáta a monitorovanie mora na účely rozumného a udržateľného rastu ( KOM(2010)0461 ). , a v navrhovanom nariadení, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky, zohľadnila potreba zaručiť primerané monitorovanie hrozieb znečistenia, aby sa včas dala určiť vhodná stratégia;
69. žiada Komisiu, aby pripravila návrh na sprístupnenie vedeckých poznatkov zhromaždených prevádzkovateľmi na mori, ktorí fungujú na základe verejného povolenia, príslušným orgánom pomocou noriem a protokolov vypracovaných v rámci iniciatívy Poznatky o mori 2020 s cieľom uľahčiť verejnú kontrolu a podporiť pochopenie námorného prostredia;
Zodpovednosť
70. naliehavo vyzýva členské štáty, aby pri posudzovaní mechanizmov finančných zábezpek vrátane poistenia zodpovednosti venovali primeranú pozornosť stanoveniu sadzieb poistného na základe reálneho rizika vyplývajúceho z problémov súvisiacich s vrtmi a ťažbou tak, aby cenová politika nevytlačila malých a stredných prevádzkovateľov z trhu a aby zároveň zaistila zachovanie úplného krytia zodpovednosti;
71. zdôrazňuje, že aj keď finančné záruky možno v zásade poskytovať prostredníctvom poistenia alebo rozložením rizík v rámci odvetvia, je dôležité zaistiť, aby prevádzkovatelia preukázali, že majú finančné záruky na krytie všetkých nákladov na vyčistenie a náhradu škôd v prípade závažných havárií a aby sa riziká a zodpovednosť neprenášali na menšie spoločnosti, pri ktorých je väčšia pravdepodobnosť vyhlásenia platobnej neschopnosti v prípade nehody; vyzýva, aby sa spoločné systémy vytvárali spôsobom, ktorý bude ďalej podnecovať k vyhýbaniu sa rizikám a dodržiavaniu najprísnejších možných bezpečnostných noriem v jednotlivých operáciách;
72. uznáva prínosy spoločných fondov, ako je napríklad OPOL v Severnom mori, a požaduje, aby sa takéto fondy vytvárali v každej morskej oblasti EÚ; požaduje, aby členstvo príslušných prevádzkovateľov v týchto fondoch bolo povinné a aby sa zaručila právna istota s cieľom vytvoriť mechanizmus záchrannej siete poskytujúci istotu členským štátom, námornému odvetviu, predovšetkým rybárom, a daňovým poplatníkom;
73. zdôrazňuje, že dobrovoľnosť systémov, ako je napríklad združenie OPOL, obmedzuje ich právnu kontrolu a je presvedčený, že uvedené fondy by posilnilo povinné členstvo ako podmienka udelenia povolenia;
74. zdôrazňuje, že príspevky by sa mali zakladať tak na miere rizika na danom mieste, ako aj na pohotovostných plánoch a mali by im zodpovedať;
75. žiada Komisiu, aby prehodnotila pozíciu vyjadrenú v správe zverejnenej 12. októbra 2010
Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu podľa článku 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd ( KOM(2010)0581 ). , v ktorej dospela k záveru, „že v súčasnosti neexistuje dostatočné opodstatnenie na zavedenie harmonizovaného systému povinného finančného zabezpečenia“; naliehavo vyzýva Komisiu, aby s predložením správy, ktorá bude obsahovať príslušné návrhy na zmenu smernice, nečakala do uplynutia lehoty stanovenej podľa článku 18 ods. 2 smernice o environmentálnej zodpovednosti;
76. domnieva sa, že pôsobnosť smernice o environmentálnej zodpovednosti
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd.
Ú. v.
EÚ L 143, 30.4.2004, s.
56. by sa mala rozšíriť, aby sa v prípade každého poškodenia morskej vody a biodiverzity uplatňovala zásada „znečisťovateľ platí“ a režim objektívnej zodpovednosti, na základe čoho by bolo možné vyvodiť zodpovednosť voči ropným a plynárenským spoločnostiam za všetky škody na životnom prostredí, ktoré spôsobia, a títo znečisťovatelia by prevzali plnú hmotnú zodpovednosť za potenciálne škody, a to bez akejkoľvek hornej hranice, pričom zárukou by boli ich rezervy;
77. žiada revíziu smernice o environmentálnej zodpovednosti s cieľom rozšíriť jej pôsobnosť na všetky morské vody EÚ v súlade s rámcovou smernicou o námornej stratégii
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (Ú. v.
EÚ L 164, 25.6.2008, s.
19). ;
78. vyzýva Komisiu, aby v rámci smernice o environmentálnej zodpovednosti znížila prahy škodlivosti a presadzovala prísny režim zodpovednosti, ktorý bude kryť každé poškodenie morských vôd a biodiverzity bez ohľadu na stropy vyplývajúce zo vzájomného podieľania sa na rizikách alebo výšky poistného krytia;
79. zastáva názor, že Komisia by mala preskúmať, či sa dá v rámci environmentálnej zodpovednosti vytvoriť kompenzačný fond pre prípady ropných havárií, ktorý by obsahoval opatrenia o záväznej finančnej záruke;
80. odporúča, aby členské štáty zvážili prijatie a posilnenie odradzujúcich opatrení proti nedbalosti a nedodržaniu predpisov, ako sú pokuty, odobratie povolení a trestná zodpovednosť zamestnancov; pripomína však, že takýto režim existoval v USA pred únikom ropy z plošiny Deepwater Horizon;
81. zdôrazňuje, že ešte pred realizáciou vrtu by sa malo jednoznačne určiť, ktoré strany nesú finančnú zodpovednosť;
Vzťahy s tretími krajinami
82. naliehavo vyzýva, aby sa v rámci priemyselného odvetvia uplatňovali prinajmenšom prísne environmentálne a bezpečnostné normy EÚ alebo ich ekvivalent, a to bez ohľadu na to, kde vo svete spoločnosti pôsobia; je si vedomý problémov spojených s vynútiteľnosťou povinnosti, aby spoločnosti so sídlom v EÚ pôsobili vo svete v súlade s normami EÚ; vyzýva však Komisiu, aby preskúmala, aké mechanizmy by vhodne zaistili, aby spoločnosti so sídlom v EÚ pôsobili vo svete prinajmenšom v súlade s bezpečnostnými normami EÚ; je presvedčený, že hlavnou hybnou silou v tejto oblasti by mala byť zodpovednosť spoločností a že režimy udeľovania povolení v členských štátoch by mali pri udeľovaní povolení zohľadniť, ktoré spoločnosti sú spojené s celosvetovými mimoriadnymi udalosťami, a to pod podmienkou dôkladného vyšetrenia takýchto mimoriadnych udalostí; vyzýva Komisiu, aby spoločne so svetovými partnermi podporila uplatňovanie uvedených prísnych noriem;
83. naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby naďalej prispievali k iniciatívam na mori v rámci zoskupenia G20, pričom zohľadnia Dohovor Organizácie spojených národov o morskom práve (UNCLOS);
84. berie na vedomie význam jestvujúcich právnych predpisov iniciovaných Programom OSN pre životné prostredie, a to prostredníctvom dohovoru OSPAR, Barcelonského a Helsinského dohovoru, uvedomuje si však, že platné medzinárodné právne nariadenia neposkytujú úplný ani konzistentný rámec pre bezpečnostné a environmentálne normy týkajúce sa vrtov na mori a ich presadzovanie by mohlo byť náročné;
85. zdôrazňuje význam úplného presadenia neratifikovaného protokolu pobrežných orgánov v Stredozemnom mori z roku 1994, ktorý sa zameriava na ochranu pred znečistením v dôsledku prieskumu ložísk a ťažby;
86. naliehavo vyzýva Komisiu, aby sa aktívne angažovala spolu s ostatnými štátmi hraničiacimi s morskými oblasťami EÚ s cieľom zabezpečiť, aby regulačné rámce a dohľad poskytovali rovnako vysokú úroveň bezpečnosti;
87. vyzýva EÚ, aby spolupracovala s príslušnými krajinami mimo EÚ, a to vrátane ich organizácií zastupujúcich pracovníkov a zamestnávateľov, ktorých štátni príslušníci pracujú v odvetví prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v rámci EÚ s cieľom zabezpečiť, aby pre spoločnosti, ktoré sídlia mimo EÚ, ale pôsobia vo vodách EÚ, platili pracovné podmienky EÚ a jej právne predpisy týkajúce sa bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci;
88. vyzýva Komisiu, aby začala rozpravu o nariadeniach v oblasti zodpovednosti za poškodenie životného prostredia a finančných záruk, ktoré by zahŕňali aj tretie krajiny;
89. naliehavo žiada Komisiu, aby spolupracovala s partnermi a susedmi pri príprave osobitného režimu pre akýkoľvek prieskum ložísk a ťažbu v arktickej oblasti s osobitným zreteľom na udržateľnosť a nevyhnutnosť prieskumu ložísk a ťažby na mori v takom zraniteľnom a výnimočnom prostredí;
90. obhajuje medzinárodné dvojstranné partnerstvá v rámci akčných plánov európskej susedskej politiky, ktoré (okrem iného) nabádajú tretie krajiny, aby prijali prísne bezpečnostné normy; vyzýva štáty, ktoré zatiaľ v plnej miere nerozvinuli európsku susedskú politiku, aby tak urobili;
91. podporuje systémy vytvorené v rámci priemyselného odvetvia, ktoré slúžia na prenos odborných znalostí, predovšetkým do krajín s menej rozvinutými regulačnými rámcami;
92. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii a členským štátom.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Domáce dodávky ropy a plynu majú významný prínos, pokiaľ ide o spotrebu energie a energetickú bezpečnosť v EÚ.
V EÚ sa viac ako 90 % ropy a 60 % plynu získava prostredníctvom činností na mori.
Aktivity neprebiehajú v celej EÚ rovnomerne a väčšina ťažby sa odohráva v Severnom mori.
V EÚ pripadá iba na dva členské štáty okolo 80 % výroby surovej ropy
Spojené kráľovstvo a Dánsko. , pričom Nórsko produkuje viac ako celá EÚ-27.
Nie každá činnosť na mori, ktorá sa týka ťažby ropy a plynu v európskych vodách, prebieha vo vodách pod kontrolou EÚ.
Napríklad v Stredozemnom mori prebieha významný prieskum ložísk pri brehoch severnej Afriky, najmä Egyptu a Líbye.
Katastrofa v súvislosti s plošinou Deepwater Horizon bola podnetom na to, aby všetky subjekty zapojené do prieskumu ložísk a ťažby plynu a ropy na mori opätovne prehodnotili bezpečnosť v ich priemyselných odvetviach.
Štátna komisia pre únik ropy z plošiny BP Deepwater Horizon a vrty na mori okrem iného vydala súbor odporúčaní, z ktorých mnohé sa už vykonávajú.
Dôsledky pre Európu sú menej jasné.
Viaceré odporúčania pre režim USA odrážajú postupy, ktoré sa v niektorých častiach EÚ bežne používajú už 20 rokov alebo dlhšie.
V Severnom mori Európa disponuje vyspelými priemyselnými zariadeniami pôsobiacimi v dobre rozvinutom prostredí, pod dohľadom vyspelých a vyvíjajúcich sa regulačných režimov.
Jedno z prvých odporúčaní, ktoré obsahuje správa Štátnej komisie, znie:
„Ministerstvo vnútra by malo vypracovať proaktívny, na rizikách založený prístup špecificky zameraný na jednotlivé zariadenia, činnosti a prostredia podľa vzoru prístupu založeného na tzv. dokumentácii o bezpečnosti v Severnom mori“
S. 252. .
Normatívne režimy sú vo svojej podstate reakčné a nedokážu viesť k trvalému zlepšeniu politík a postupov potrebných na udržanie kroku s rozvíjajúcim sa priemyslom hľadajúcim stále vzácnejšie a ťažšie dostupné zásoby uhľovodíkov.
Namiesto toho sa projekty musia posudzovať jednotlivo na základe environmentálnych a technických podmienok špecifických pre danú lokalitu.
Vrty spojené s vysokým tlakom alebo vysokou teplotou (HPHT) sa vyznačujú rizikami, ktoré sa líšia od rizík v situácii, keď treba vyvinúť tlak s cieľom vyťažiť ropu.
Hoci hĺbka vody má nepochybne vplyv na technickú náročnosť, čo sa týka vrtov a úsilia v reakcii na znečistenie, nie všetky hlbinné vrty sú nebezpečné a nie všetky vrty v plytkých moriach sú bezpečné.
Prístup založený na tzv. dokumentácii o bezpečnosti je prístup vychádzajúci z rizík špecifických pre danú lokalitu, ktorý od prevádzkovateľov požaduje, aby príslušným vnútroštátnym orgánom pôsobiacim v oblasti zdravia, bezpečnosti a ochrany životného prostredia preukázali, že zvážili všetky riziká a vykonali príslušné kontroly.
Akékoľvek zostávajúce riziko by malo zodpovedať zásade ALARP
Na čo najnižšej rozumnej úrovni. .
Príslušný orgán by mal pred začatím akejkoľvek činnosti schváliť dokumentáciu o bezpečnosti, ako aj všetky jej následné zmeny.
Regulačné „kontrolné body“ pred začatím vŕtania zabezpečia, aby spustenie prevádzky nebolo automatické a činnosti sa nemohli začať pred posúdením a zmiernením rizika.
Žiadny nový prístup nesmie znížiť účinnosť takýchto regulačných noriem, ktoré sa už v praxi uplatňujú v členských štátoch, ale skôr by sa mal usilovať o rozšírenie najlepšieho postupu do všetkých vôd EÚ, pričom sa súčasne zabezpečí jeho prísne uplatňovanie.
V USA sa funkcie vydávania povolení a funkcie spojené so zdravím a s bezpečnosťou zlúčili do jednej agentúry.
Viedlo to k vnútornému napätiu a nejasnostiam v oblasti cieľov, pričom systém sa stal menej odolným voči vonkajším vplyvom.
Odporúča sa preto, aby členské štáty oddelili proces vydávania povolení od otázok zdravia a bezpečnosti.
Stanovenie charakteru regulačného rámca je dôležité, ale každý právny predpis je účinný iba vtedy, ak sa riadne vykonáva.
V súvislosti s tým je v záujme zabezpečenia dodržiavania predpisov potrebné, aby odborníci, ktorí sú dobre oboznámení s podmienkami vŕtania a ktorým prevádzkovatelia dôverujú, vykonávali pravidelné inšpekcie.
Títo vysoko kvalifikovaní inšpektori, predovšetkým inšpektori s dostatočnými skúsenosťami, predstavujú nedostatkový regulačný zdroj.
Akékoľvek iniciatívy, ktoré slúžia na vyslanie, výmenu alebo dokonca cezhraničnú činnosť inšpektorov, by mali zohľadňovať túto skutočnosť a prinášať pridanú hodnotu namiesto odčerpávania dôležitých zdrojov.
Hoci v členských štátoch s obmedzenou mierou činností na mori môže spoločné využívanie inšpektorátov viesť k úsporám z rozsahu, nesmie sa tým ospravedlniť nižšia úroveň dohľadu.
Priemyselné odvetvie pokrýva náklady na regulácie svojej činnosti.
Podstatnou otázkou je skôr nedostatok regulačných zdrojov, a nie náklady na ne.
Osobitnú pozornosť si zasluhuje jedna konkrétna otázka týkajúca sa prevádzky, a to že základná bezpečnosť vrtov tak na pevnine, ako aj na mori si za každých okolností vyžaduje dve preverené bariéry.
Zariadenia, ako sú protierupčné uzávery, by sa mali často kontrolovať.
Výmena informácií
Treba vyvinúť maximálne úsilie o posilnenie dialógu a podporu spoločných iniciatív medzi príslušnými vnútroštátnymi orgánmi podľa vzoru NSOAF
Fórum pobrežných orgánov v Severnom mori. .
Stredozemné, Baltské a Čierne more môže mať úžitok z podobného fóra, v rámci ktorého by regulačné orgány posudzovali vývoj v odvetví a najlepšie postupy, reagovali by na mimoriadne udalosti a šírili poznatky okrem iného prostredníctvom vykonávania nadnárodných projektov auditu a vytvárania pracovných skupín, ktoré by predkladali správy na pravidelných plenárnych zasadnutiach.
Aby činnosť týchto fór bola účinná, mali by v nich pôsobiť všetky príslušné vnútroštátne orgány bez ohľadu na to, či sú v EÚ alebo mimo nej.
Predkladanie správ o mimoriadnych udalostiach Medzinárodnej agentúre pre atómovú energiu je v odvetví jadrovej energie povinné.
Právne predpisy EÚ stanovujú povinnosť hlásiť takéto nehody v prípade civilného letectva, čím sa zabezpečuje možnosť analyzovať a šíriť všetky informácie prostredníctvom využívania spoločného výskumného centra ako centrálneho registra.
Aj keď existujú mechanizmy v oblasti hlásenia mimoriadnych udalostí
Napríklad správa komisie OSPAR o prípadoch vypúšťania ropy, ropných škvrnách a emisiách. a neregulačnými kanálmi je možné šíriť vyvodené závery
Napríklad bulletiny Fóra pobrežných orgánov v Severnom mori týkajúce sa bezpečnosti. , stále existuje priestor na ďalšie opatrenia, najmä z globálneho hľadiska.
Príslušné vnútroštátne orgány by mali zhromažďovať informácie získané na základe hlásenia mimoriadnych udalostí a včas ich zverejňovať, a to s náležitým prihliadnutím na citlivé obchodné informácie.
Komisia by mala posúdiť účinnosť najrôznejších existujúcich informačných kanálov pred tým, ako zhodnotí potrebu akýchkoľvek nových cezhraničných iniciatív.
Zapojenie zamestnancov
S cieľom vytvoriť kultúru prísneho zaistenia bezpečnosti je potrebné zapojiť zamestnancov pracujúcich na mori do iniciatív týkajúcich sa zdravia a bezpečnosti, pretože oni často najlepšie dokážu určiť prekážky brániace zlepšeniu výsledkov v oblasti zdravia a bezpečnosti.
Britský program Step Change in Safety bol zriadený s cieľom podporovať silný kultúrny prístup orientovaný na bezpečnosť prostredníctvom zapojenia zamestnancov, rozvíjania spoločných noriem a zverejňovania najlepších postupov.
Značným prínosom sú často tie návrhy týkajúce sa bezpečnosti, ktoré sa môžu považovať za nepatrné zmeny správania.
Keďže sa však zvyčajne najväčšie riziko objavuje v tých etapách činností, ktoré si vyžadujú zásah človeka (vŕtanie, údržba atď.), takéto zameranie sa môže ukázať ako veľmi cenné.
Bezpečnostná odborná príprava
Ropný a plynársky priemysel na mori sa môže pochváliť stále sa zlepšujúcimi výsledkami v oblasti zdravia a bezpečnosti pracovníkov.
Zameranie na bezpečnosť personálu by však nemalo odvádzať pozornosť od bezpečnosti postupov, najmä v oblasti prevencie havárií a ich riadenia.
Zásadný význam má dôkladná odborná príprava týkajúca sa scenárov riadenia havárií.
V celosvetovom meradle je už napríklad normou, že všetci prevádzkovatelia vrtných zariadení absolvujú kurzy zamerané na kontrolu vrtov (vrátane odbornej prípravy týkajúcej sa reakcie v prípade havárie).
Zdá sa, že k mnohým zlyhaniam pri havárií plošiny Deepwater Horizon došlo v dôsledku hľadísk jej prevádzky, ktoré súvisia s istou kultúrou práce.
Príprava na najhoršie
Podstatným prvkom regulačného procesu by malo byť predloženie, konzultácia a schválenie pohotovostného plánu pre určitú lokalitu.
Tieto plány by mali: určiť prípadné riziká, posúdiť zdroje znečistenia a jeho vplyv, načrtnúť stratégiu reakcie, ktorá môže zahŕňať plán vŕtania odľahčovacích vrtov a identifikovať vhodné zariadenie na reakciu.
Žiadna činnosť by sa nemala začať, kým sa neschváli pohotovostný plán.
V prípade zložitých vrtov alebo náročných podmienok vŕtania by sa mal pohotovostný plán posudzovať súčasne s ďalšími regulačnými schvaľovacími postupmi.
Dosah havárie plošiny Deepwater Horizon bol znásobený tým, že neexistovalo primerané záchytné zariadenie.
Konkrétne ponaučenie z tejto havárie by sa malo odraziť pri projektovaní záložných systémov a zariadenia slúžiaceho na obnovu.
Otázka lepšej reakcie na budúcu krízu je jednou z kľúčových oblastí diskusie v rámci fór ako GIRG
Celosvetová skupina zameraná na odstraňovanie následkov únikov ropy (Global Industry Response Group). a OSPRAG
Skupina zameraná na predchádzanie únikom ropy a odstraňovanie následkov únikov ropy (Oil Spill Prevention and Response Group). .
Spoločné iniciatívy zamerané na vývoj vhodných zariadení na zachytávanie a obnovu už priniesli ovocie – skupina OSPRAG si nedávno objednala „uzáver“, ktorý by v prípade úniku ropy mohol uzavrieť vrt a používal by sa v oblasti pevninského šelfu Spojeného kráľovstva.
Priemyselné odvetvie a regulačné orgány by mali zabezpečiť, aby podobné zariadenie bolo k dispozícii v Stredozemnom mori.
V súvislosti s revíziou nariadenia o zriadení agentúry EMSA, ktorá sa zaoberá otázkou reakcie na znečistenie spôsobené prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori, by agentúra mala zhromaždiť inventár prostriedkov reakcie, ktoré má k dispozícii priemysel, a verejné zdroje.
Nápravné opatrenia
Počiatočnú fázu reakcie na haváriu plošiny Deepwater Horizon charakterizovala nejasnosť zodpovednosti, nedostatočný dohľad zo strany vlády a nedôsledné poskytovanie informácií verejnosti.
Únik ropy celoštátneho významu v EÚ by mal spustiť pohotovostný plán daného členského štátu obsahujúci podrobné informácie o veliteľských štruktúrach, komunikačných kanáloch a plánoch využitia vnútroštátnych prostriedkov, čím by sa doplnili snahy priemyselného odvetvia.
Zodpovednosť
Možné náklady v súvislosti s akoukoľvek haváriou ovplyvňujú mnohé faktory súvisiace s typom vrtu (veľkosťou zásobníka, tlakom, teplotou atď.), širším okolím a charakterom reakcie, pričom rozhodujúca je rýchlosť reakcie.
Environmentálna zodpovednosť v EÚ je založená na zásade „znečisťovateľ platí“.
Dôležitou regulačnou kontrolou pred začatím činností je ubezpečenie sa, že prevádzkovatelia disponujú dostatočnými finančnými zdrojmi na splnenie tejto požiadavky, ako aj ďalších povinností.
Regulačné prekážky v tejto oblasti však nesmú byť také vysoké, že v podstate znemožnia činnosť menších a často špecializovaných prevádzkovateľov v priemyselnom odvetví.
Zatiaľ čo veľké nadnárodné spoločnosti čoraz viac dospievajú k zisteniu, že nie je rentabilné pokračovať v ťažbe v niektorých existujúcich lokalitách, menší prevádzkovatelia ich často môžu prevziať, pokračovať v investovaní a rozšíriť dodávky.
Ďalšie investície majú zásadný význam z hľadiska zastavenia poklesu produkcie v zavedených prevádzkach na ťažbu ropy a zemného plynu na mori v EÚ.
Oligopol v oblasti ťažby na mori nie je najlepším riešením na uspokojenie hospodárskych, environmentálnych a energetických potrieb EÚ.
Združenie OPOL je systémom vzájomných záruk v Severnom mori, ktorý zaväzuje svojich členov spomedzi priemyselných subjektov, aby prijali prísnu zodpovednosť za škody spôsobené znečistením životného prostredia, ktorá nepripúšťa zlyhania, a povinnosť uhradiť nápravné opatrenia, pričom v súčasnosti je hranica tejto zodpovednosti 250 mil. USD za jednu mimoriadnu udalosť
Táto suma nepredstavuje najvyššiu úroveň zodpovednosti. .
Takýto systém ponúka mechanizmus na riadne vyrovnanie nárokov a nabáda všetky strany na okamžité prijatie nápravných opatrení.
Takéto vzájomné delenie o riziko prispieva k určitému stupňu sebakontroly a dohľadu medzi prevádzkovateľmi.
Systém závisí od dôvery medzi prevádzkovateľmi pôsobiacimi v podobnej lokalite.
Zdá sa, že nie je vhodné rozšíriť pôsobnosť združenia OPOL na mimopobrežné zariadenia v prípade iných morí EÚ.
Vzhľadom na jeho výhody by sa však mali vytvoriť rovnocenné systémy pre činnosti na mori v iných vodách EÚ.
Medzinárodný rozmer
Na vody EÚ sa vzťahuje veľké množstvo medzinárodných právnych predpisov.
Akékoľvek opatrenie na úrovni EÚ je možné privítať iba v prípade, že prinesie pridanú hodnotu.
Hoci priemyselné odvetvie by malo zabezpečiť, aby subjekty pôsobiace v rámci neho jednotne uplatňovali prísne normy všade vo svete, uloženie tejto povinnosti spoločnostiam so sídlom v EÚ sa javí ako nerealistické.
Bez ohľadu na prípadné právne otázky nie je možné, aby príslušné vnútroštátne orgány sledovali globálne činnosti spoločností.
Je tiež otázne, aký dosah na globálne bezpečnostné normy by malo, keby sa pod kontrolu vládnych alebo štátnych regulovaných ropných spoločností dostalo stále väčšie množstvo celosvetovej produkcie ropy.
Lepší a realistickejší prístup spočíva v podpore medzinárodného úsilia na úrovni skupiny G20 o výmenu informácií o osvedčených postupoch, čo sa týka právnej úpravy, noriem a procesov.
Priemyselné odvetvie má doplňujúcu úlohu a mali by sa podporovať systémy ako PETRAD
Výmena skúseností s nórskymi producentmi. , predovšetkým ak sa angažujú v rozvojových krajinách.
21.6.2011
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín (*)
pre Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
k otázkam bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
2011/2072(INI)
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko (*): Corinne Lepage
(*) Postup pridružených výborov – článok 50 rokovacieho poriadku
NÁVRHY
Výbor pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín vyzýva Výbor pre priemysel, výskum a energetiku, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. domnieva sa, že únik ropy z vrtnej plošiny Deepwater Horizon v Mexickom zálive musí prinútiť EÚ k tomu, aby v prípade nutnosti, so zreteľom na zásadu predbežnej opatrnosti a na zásadu, že je potrebné prijať preventívne opatrenia, bezodkladne vykonala hĺbkovú analýzu príslušných právnych predpisov a nariadení zameranú na všetky aspekty ťažby a prieskumu ložísk ropy a zemného plynu na mori vrátane bezpečnej prepravy pomocou podmorských potrubí nachádzajúcich sa na morskom dne alebo pod ním v jej teritoriálnych vodách; v tejto súvislosti víta vôľu Komisie naliehavo vyplniť medzery v platných právnych predpisoch EÚ;
2. konštatuje, že nehody spôsobené vrtnými vežami na ťažbu a prieskum ložísk ropy a zemného plynu na mori majú cezhraničné následky a EÚ je preto oprávnená konať s cieľom predchádzať takýmto nehodám a zmierňovať ich následky;
3. poznamenáva, že operácie v rámci ťažby a prieskumu ložísk ropy a zemného plynu na mori sa realizujú v čoraz extrémnejších podmienkach a potenciálne môžu viesť k vážnym a ničivým následkom pre životné prostredie a hospodárstvo morských a pobrežných oblastí;
4. podporuje želanie Komisie zjednotiť minimálne normy v rámci EÚ; domnieva sa, že vo všetkých právnych predpisoch by sa mal brať ohľad na otázky bezpečnosti a životného prostredia a že by sa vo všetkých oblastiach činností spojených s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori mali uplatňovať najprísnejšie bezpečnostné a environmentálne normy;
5. varuje však, že účinnosť právnych predpisov v konečnom dôsledku závisí od právomoci príslušných európskych a vnútroštátnych úradov a orgánov vykonávať, riadiť a presadzovať príslušné právne predpisy; domnieva sa, že Komisia by mala byť obozretná pri zaisťovaní dodržiavania pravidiel zo strany orgánov členských štátov;
6. poznamenáva, že osobitnú pozornosť treba venovať arktickej oblasti vzhľadom na jej zraniteľnosť a význam pri zmierňovaní zmeny klímy;
7. naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby posilnili a zintenzívnili metódy inšpekcie a účinnú vzájomnú spoluprácu a vytvorili európsky systém „kontroly kontrolórov“ na základe minimálnych záväzných bezpečnostných pravidiel, čím by sa zaručila nezávislosť monitorovania a dohľadu na úrovni EÚ; ďalej sa nazdáva, že zhromažďovanie údajov, výmenu najlepších postupov a koordináciu zdrojov v oblasti reakcie je potrebné uskutočňovať na úrovni EÚ a že je navyše potrebné presadzovať lepšiu koordináciu príslušných vnútroštátnych orgánov s cieľom skvalitniť spoločné využívanie osvedčených postupov a optimalizovať postupy vydávania osvedčení;
8. konštatuje, že niektoré ropné a plynárenské spoločnosti sa v rámci EÚ a vo svete riadia odlišnými bezpečnostnými normami v závislosti od regulačných požiadaviek príslušných štátov; vyzýva Komisiu, aby spoločne s členskými štátmi iniciovala komplexné preskúmanie právneho rámca priemyslu prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori a aby v čo najväčšej miere harmonizovala rozličné bezpečnostné normy s cieľom zabezpečiť právnu istotu pre podniky, ako aj to, aby sa:
- najmodernejšie postupy stali normou v celej EÚ; a aby sa
- v prípade nehody dala zabezpečiť najvyššia možná úroveň ochrany;
V záujme dosiahnutia týchto cieľov naliehavo vyzýva Komisiu, aby zvážila, či zaviesť nové právne predpisy zamerané na prieskum ložísk a ťažbu ropy a zemného plynu na mori, ktoré by sa týkali všetkých fáz realizácie (prieskum, prevádzková fáza, preprava a vyradenie z prevádzky), alebo či skompletizovať a sprísniť platnú legislatívu s cieľom začleniť do nej činnosti spojené s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori;
9. vyjadruje presvedčenie, že potrebná je aj komplexná a aktívna spolupráca s tretími krajinami (najmä s tými, ktoré majú spoločné morské hranice s Európskou úniou), aby sa dala zaručiť riadna ochrana životného prostredia a vhodné podmienky pre moria v súvislosti s prieskumom ložísk, ťažbou a dopravou ropy a zemného plynu;
Posilnenie kapacity EÚ v oblasti reakcie na katastrofy
10. opakuje svoju výzvu Komisii, aby čo najskôr predložila návrhy na vytvorenie zložiek civilnej ochrany EÚ, ktoré by boli založené na mechanizme EÚ v oblasti civilnej ochrany, a aby spoločne s členskými štátmi vypracovala európsky akčný plán, ktorý bude zlučovať špecifické mechanizmy vymedzujúce, ako môže EÚ reagovať na rozsiahle znečistenie spôsobené ropnými zariadeniami na mori vrátane podmorských potrubí na prepravu ropy a zemného plynu umiestnených na morskom dne alebo pod ním;
11. vyzýva Komisiu, aby zaistila, že sa v rámci lepšej správy námorných dát, ktorá je navrhovaná v oznámení Komisie s názvom Poznatky o mori 2020
Oznámenie Komisie s názvom Poznatky o mori 2020, námorné dáta a monitorovanie mora na účely rozumného a udržateľného rastu ( KOM(2010)0461 ). , a v navrhovanom nariadení, ktorým sa zriaďuje program na podporu budúceho rozvoja integrovanej námornej politiky
KOM(2010)0494 . , zohľadní potreba zaručiť primerané monitorovanie hrozieb znečistenia, aby sa včas dala určiť vhodná stratégia;
12. žiada Komisiu, aby pripravila návrh na sprístupnenie vedeckých poznatkov zhromaždených prevádzkovateľmi na mori, ktorí fungujú na základe verejného povolenia, zodpovedným orgánom pomocou noriem a protokolov vypracovaných v rámci iniciatívy Poznatky o mori 2020 s cieľom uľahčiť verejnú kontrolu a podporiť pochopenie námorného prostredia;
13. vyzýva ropné a plynárske spoločnosti, aby 5 % svojich finančných prostriedkov určených na výskum a vývoj venovali na nové technológie prevencie a nápravy škôd po nehodách; zdôrazňuje, že všetky technológie v oblasti reakcie na katastrofu musia pred svojím začlenením do schválených pohotovostných plánov prejsť nezávislým testovaním, posúdením a schválením;
14. navrhuje, aby sa súčasťou zdrojov Európskej námornej bezpečnostnej agentúry (EMSA) určených na reakciu stali všetky relevantné verejné a priemyselné zdroje, aby bola EMSA na najlepšej pozícii z hľadiska plnenia koordinačnej úlohy, ktorá by mohla byť potrebná v prípade závažnej mimoriadnej udalosti;
15. navrhuje, aby boli dostupné zariadenia na zastavenie všetkých prípadných únikov ropy a plynu základnou súčasťou pohotovostných plánov a aby boli takéto zariadenia dostupné v blízkosti vrtných zariadení, čím by sa umožnilo ich včasné nasadenie v prípade závažnej mimoriadnej udalosti;
Režimy environmentálnej zodpovednosti a mechanizmy finančných záruk
16. domnieva sa, že pôsobnosť smernice o environmentálnej zodpovednosti
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES z 21. apríla 2004 o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd.
Ú. v.
EÚ L 143, 30.4.2004, s.
56. by sa mala rozšíriť, aby sa v prípade každého poškodenia morskej vody a biodiverzity uplatňovala zásada „znečisťovateľ platí“ a režim objektívnej zodpovednosti, na základe čoho by bolo možné vyvodiť zodpovednosť voči ropným a plynárenským spoločnostiam za všetky škody na životnom prostredí, ktoré spôsobia, a títo znečisťovatelia by prevzali plnú hmotnú zodpovednosť za potenciálne škody, a to bez akejkoľvek hornej hranice, pričom zárukou by boli ich rezervy;
17. žiada revíziu smernice o environmentálnej zodpovednosti s cieľom rozšíriť jej pôsobnosť na všetky morské vody EÚ v súlade s rámcovou smernicou o námornej stratégii
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej politiky (rámcová smernica o morskej stratégii) (Ú. v.
EÚ L 164, 25.6.2008, s.
19). ;
18. vyzýva Komisiu, aby v rámci smernice o environmentálnej zodpovednosti znížila prahy škodlivosti a aby presadzovala režim objektívnej zodpovednosti vzťahujúci sa na všetky škody týkajúce sa morskej vody a biodiverzity bez ohľadu na akékoľvek stropy vyplývajúce zo vzájomného podieľania sa na riziku alebo z poistného krytia a navrhuje začať dialóg s poisťovateľmi o záväzných celoeurópskych poisťovacích systémoch v záujme zaručenia vyvodenia zodpovednosti;
19. zastáva názor, že Komisia by mala preskúmať, či sa dá v rámci environmentálnej zodpovednosti vytvoriť kompenzačný fond pre prípady ropných havárií, ktorý by obsahoval opatrenia o záväznej finančnej záruke;
20. zdôrazňuje, že ešte pred realizáciou vrtu by sa malo jednoznačne určiť, ktoré strany nesú finančnú zodpovednosť;
21. domnieva sa, že od prevádzkovateľov v oblasti ropy a zemného plynu treba v licenčnom konaní, počas prevádzky a vo všetkých etapách realizácie projektov na mori (prieskum, prevádzka a vyraďovanie z prevádzky) vyžadovať, aby preukázali, že sú dostatočne finančne spôsobilí zaistiť nápravu v súvislosti so škodami na životnom prostredí spôsobenými konkrétnou činnosťou, ktorú vykonávajú, vrátane škôd spôsobených nehodami s nízkou pravdepodobnosťou, ale závažnými následkami, a to buď prostredníctvom povinných vzájomných záruk alebo povinným poistením či zmiešanými systémami zaisťujúcimi finančné ručenie;
22. zdôrazňuje, že aj keď finančné záruky možno v zásade poskytovať prostredníctvom poistenia alebo rozložením rizík v rámci odvetvia, je dôležité zaistiť, aby prevádzkovatelia preukázali, že majú finančné záruky na krytie všetkých nákladov na vyčistenie a náhradu škôd v prípade závažných havárií a aby sa riziká a zodpovednosť neprenášali na menšie spoločnosti, pri ktorých je väčšia pravdepodobnosť vyhlásenia platobnej neschopnosti v prípade nehody; vyzýva, aby sa spoločné systémy vytvárali spôsobom, ktorý bude ďalej podnecovať k vyhýbaniu sa rizikám a dodržiavaniu najprísnejších možných bezpečnostných noriem v jednotlivých operáciách;
23. uznáva prínosy spoločných fondov, ako je napríklad OPOL v Severnom mori, a potrebu, aby sa takéto fondy vytvárali v každej morskej oblasti EÚ; žiada, aby bolo členstvo v týchto fondoch pre prevádzkovateľov povinné, aby sa zabezpečila právna istota a vznikol by mechanizmus záchrannej siete, ktorý by členským štátom, námornému sektoru, najmä rybárom, a daňovým poplatníkom poskytol potrebnú istotu;
24. žiada Komisiu, aby prehodnotila svoju pozíciu vyjadrenú v správe zverejnenej 12. októbra 2010
Správa Komisie Rade a Európskemu parlamentu podľa článku 14 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/35/ES o environmentálnej zodpovednosti pri prevencii a odstraňovaní environmentálnych škôd ( KOM(2010)0581 ). , v ktorej dospela k záveru, „že v súčasnosti neexistuje dostatočné opodstatnenie na zavedenie harmonizovaného systému povinného finančného zabezpečenia“; naliehavo vyzýva Komisiu, aby s predložením správy, ktorá bude obsahovať príslušné návrhy na zmenu smernice, nečakala do uplynutia lehoty stanovenej podľa článku 18 ods. 2 smernice o environmentálnej zodpovednosti;
25. navrhuje, aby okrem odobratia povolenia pre zariadenia, ktoré by bolo najprísnejším opatrením, členské štáty prijali ďalšie vhodné opatrenia na postihovanie nedbanlivosti a nedodržiavania právnych predpisov pri uplatňovaní bezpečnostných právnych predpisov a nariadení a aby nariaďovali pravidelné previerky založené na jednotných postupoch v celej EÚ;
Zlepšenie právnych predpisov EÚ v oblasti životného prostredia
26. žiada rozšíriť pôsobnosť smernice o posudzovaní vplyvu na životné prostredie tak, aby sa vzťahovala na všetky fázy projektov na mori (prieskum aj prevádzka), a žiada stanoviť osobitné požiadavky na posudzovanie vplyvu na životné prostredie v prípade vrtných prác v hlbokej vode, zložitých vrtov alebo náročných podmienok vŕtania a tiež v prípade prepravy ropy alebo zemného plynu podmorským potrubím nachádzajúcim sa na morskom dne alebo pod ním; okrem toho sa domnieva, že Komisia by mala zaistiť, aby posúdenia vplyvov na životné prostredie pre projekty na mori schválené vnútroštátnymi orgánmi obsahovali aj postupy, ktoré musia prevádzkovatelia vykonávať počas vyraďovania z prevádzky; žiada Komisiu, aby opätovne preskúmala právne ustanovenia o posudzovaní vplyvu na životné prostredie a aby v nich stanovila, že ich vykonávaním musia byť poverení odborníci, ktorí sú nezávislí od klientov, pre ktorých ich vykonávajú;
27. vyzýva Komisiu, aby preskúmala platný regulačný rámec pre vyraďovanie existujúcej vrtnej infraštruktúry z prevádzky a aby v prípade potreby aj formou právneho predpisu objasnila zodpovednosť prevádzkovateľov za zaistenie bezpečného odstránenia infraštruktúry a za všetky škody na životnom prostredí vyplývajúce z vyradenia infraštruktúry z prevádzky alebo spôsobené vrtným miestom po jeho vyradení z prevádzky;
28. vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosť začleniť spoľahlivé zásady kontroly nebezpečenstiev na pevnine (SEVESO II
Smernica Rady 96/82/ES z 9. decembra 1996 o kontrole nebezpečenstiev veľkých havárií s prítomnosťou nebezpečných látok; Ú. v.
ES L 10, 14.1.1997, s.
13. a III
Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o riadení nebezpečnosti nebezpečných látok vedúcej k vzniku veľkých havárií; KOM(2010)0781 . ) aj do právnych predpisov v oblasti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori; medzitým, a v prípade, ak Komisia nenavrhne takéto nové konkrétne právne predpisy, vyzýva Komisiu, aby opätovne preskúmala svoj návrh smernice SEVESO III s cieľom rozšíriť jej pôsobnosť na ropné vrtné veže a podmorské potrubia nachádzajúce sa na dne mora alebo pod ním a na všetky fázy prieskumu ložísk ropy a zemného plynu až po vyradenie vrtu z prevádzky; víta dôvodovú správu Komisie týkajúcu sa revízie smernice SEVESO II, v ktorej Komisia uvádza, že vyhodnotí vhodný spôsob sprísnenia právnych predpisov v oblasti životného prostredia;
29. víta návrh Komisie rozšíriť mandát Európskej námornej bezpečnostnej agentúry (EMSA) na prípady na prípady znečistenia morí inými zdrojmi než plavidlami, najmä ropnými a plynovými zariadeniami na mori; domnieva sa, že by mali byť zahrnuté i mobilné a prepravné zariadenia, ako aj terminály potrubí; podporuje požiadavku Komisie, aby sa takéto nové úlohy zohľadnili v rozpočte agentúry EMSA a pri stanovení počtu jej zamestnancov; domnieva sa, že mandát agentúry EMSA by sa mohol ďalej rozšíriť tak, aby agentúra zabezpečovala nezávislý externý audit posudzovania vplyvov na životné prostredie a udeľovania povolení na činnosti v oblasti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu, ako aj pravidelné previerky prevádzkovateľov;
30. konštatuje, že činnosti spojené s ťažbou ropy a zemného plynu na mori sú vyňaté z kľúčových ustanovení smernice o priemyselných emisiách
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia); Ú. v.
EÚ L 334, 17.12.2010, s.
17. ; navrhuje, aby Komisia doplnila do bodu 1.5 prílohy I „činnosti spojené s ťažbou ropy a zemného plynu na mori“ ako súčasť prvého preskúmania rozsahu pôsobnosti, ktoré sa má vykonať do 31. decembra 2011, a navrhuje, aby Európska kancelária IPKZ definovala najlepšie dostupné postupy pre činnosti súvisiace s ťažbou ropy a zemného plynu na mori;
Spoločné záväzky s tretími krajinami a na medzinárodnej úrovni
31. vyzýva Komisiu, aby začala rozpravu o nariadeniach v oblasti zodpovednosti za poškodenie životného prostredia a finančných záruk, ktoré by zahŕňali aj tretie krajiny;
32. víta návrh Komisie, aby členské štáty vyžadovali od spoločností so sídlom v EÚ uplatňovanie noriem EÚ pri všetkých svojich činnostiach na celom svete; podporuje vôľu Komisie zintenzívniť dialóg a spoluprácu so susednými krajinami v oblasti bezpečnosti na mori s cieľom vytvoriť nové spoločné opatrenia na zabezpečenie dodržiavania predpisov, napríklad previerky zariadení, ako aj vôľu zabezpečiť rovnako prísne bezpečnostné normy v oblastiach hraničiacich s vodami EÚ; podporuje ideu Komisie podnecovať vytváranie regionálnych fór alebo iniciatív a zriaďovanie sietí príslušných vnútroštátnych orgánov v oblasti Stredozemného, Čierneho a Baltského mora rozširovaním existujúcich štruktúr spolupráce, ako je napríklad Únia pre Stredozemie;
33. podporuje Komisiu v jej zámere vytvoriť globálny systém pevných spoločných cieľov v oblasti bezpečnosti a udržateľnosti pri prieskume ložísk a ťažbe na mori a vyzýva ju, aby podporovala prísne spoločné bezpečnostné normy na medzinárodnej úrovni, ako aj v rámci susedských štátov;
Arktída, chemické dispergátory atď.
34. žiada Komisiu, aby vykonala komplexnú revíziu požiadaviek na udeľovanie povolení v súvislosti s prieskumom ložísk a ťažbou uhľovodíkov na mori a aby predložila návrhy na harmonizované minimálne požiadavky na úrovni EÚ vrátane nezávislého externého auditu v záujme zaistenia transparentnosti a zverejňovania informácií o environmentálnych postupoch a v záujme zníženia rizík konfliktu záujmov;
35. požaduje moratórium na činnosti v oblasti prieskumu ložísk a ťažby uhľovodíkov na mori v oblasti Arktídy so zreteľom na zraniteľnosť tohto jedinečného životného prostredia;
36. berie na vedomie najnovšiu správu Úradu pre zdravie a bezpečnosť Spojeného kráľovstva (Health and Safety Executive) o pracovných podmienkach v Severnom mori, ktorá poukazuje na to, že za posledný rok sa zdvojnásobila miera smrteľných a ťažkých úrazov a že sa o tretinu zvýšil počet závažných únikov uhľovodíkov;
37. vyzýva Komisiu, aby preskúmala príslušné právne predpisy s cieľom zaviesť zákaz prieskumu a ťažby na mori vo vodách vzdialených menej než 80 km od námorných národných parkov a prírodných rezervácií;
38. vyzýva Komisiu, aby pri posudzovaní vplyvu projektov na mori náležite zohľadnila nepriaznivý vplyv, ktorý majú činnosti v oblasti uhľovodíkov na cestovný ruch v dotknutých oblastiach;
39. podporuje prísnu kontrolu a nepretržité testovanie a posudzovanie environmentálnych vplyvov chemických dispergátorov (ako aj plánov pohotovostnej reakcie súvisiacich s využívaním chemických dispergátorov), a to s cieľom ubezpečiť sa o tom, že sú vhodné v prípade úniku a zamedziť vplyvom na verejné zdravie a životné prostredie; vyzýva Komisiu, aby zaistila podrobnejší výskum vplyvov takýchto chemických látok v prípade potreby aj prostredníctvom výskumných programov EÚ.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
15.6.2011
Výsledok záverečného hlasovania:
+:
–:
0:
46
5
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Sophie Auconie, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sandrine Bélier, Sergio Berlato, Milan Cabrnoch, Nessa Childers, Chris Davies, Bairbre de Brún, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Julie Girling, Françoise Grossetête, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Jo Leinen, Corinne Lepage, Peter Liese, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Miroslav Ouzký, Andres Perello Rodriguez, Mario Pirillo, Pavel Poc, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Oreste Rossi, Daciana Octavia Sârbu, Carl Schlyter, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Salvatore Tatarella, Åsa Westlund, Glenis Willmott, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Esther Herranz García, Romana Jordan Cizelj, Riikka Manner, Bill Newton Dunn, Alojz Peterle, Michail Tremopoulos, Vladimir Urutchev, Kathleen Van Brempt, Peter van Dalen
15.6.2011
STANOVISKO Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci
Výboru pre priemysel, výskum a energetiku
k otázkam bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
2011/2072(INI)
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Pervenche Berès
NÁVRHY
Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci vyzýva Výbor pre zahraničné veci, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. zdôrazňuje, že činnosti v oblasti ťažby ropy a zemného plynu na mori sú mimoriadne nebezpečné pre zdravie a bezpečnosť pracovníkov z dôvodu niekedy extrémnych environmentálnych podmienok, pracovného času v podobe dvanásťhodinových pracovných zmien, ako aj odlúčenosti pracovného prostredia, a uznáva, že tieto osobitné pracovné podmienky a najmä psychologický stres sú a naďalej musia byť predmetom úpravy s cieľom minimalizovať zlyhanie ľudského faktora a chrániť pracovníkov; odporúča preto, aby sa pre pracovníkov vytvoril systém poistenia a vzájomná poisťovňa, ktoré by zodpovedali vzniknutým rizikám;
2. víta zámer Komisie preskúmať smernicu 92/91/EHS a žiada, aby prístup vychádzal zo spoločných noriem, s cieľom vyhnúť sa rozdielom v zaobchádzaní s pracovníkmi v rámci toho istého podniku podľa toho, kde sa nachádza ich miesto práce; okrem toho žiada, aby sa na všetkých pracovníkov pracujúcich v oblasti ťažby na mori vzťahovali transparentné, účinné a konzistentné pravidlá a aby sa preskúmala účinnosť súčasných právnych predpisov ako aj možnosti ich budúcej harmonizácie;
3. zdôrazňuje, že v porovnaní s medzinárodnou a európskou úrovňou už niektoré členské štáty disponujú vynikajúcimi bezpečnostnými mechanizmami;
4. zdôrazňuje, že je mimoriadne dôležité, aby sa určili najlepšie postupy v oblasti zdravia, bezpečnosti, odbornej prípravy a kvalifikácie;
5. zdôrazňuje potrebu zaviesť účinné systémy kontroly zo strany inšpekčných orgánov, ktoré budú uplatňovať inovatívne metódy, ako sú osobitné kontroly pracovného času alebo záchranných operácií, a možnosť uplatňovať sankcie v prípade ohrozenia zdravia a bezpečnosti pracovníkov;
6. je presvedčený, že je potrebné rozvíjať kultúru prevencie zdravia a bezpečnosti angažovaním pracovníkov a odborových organizácií a zabezpečením aktívnej účasti pracovníkov, predovšetkým formou konzultácií s pracovníkmi a ich zapojením do vypracúvania a uplatňovania bezpečnostných postupov, ako aj ich informovaním o prípadných rizikách; zdôrazňuje význam testovania a sledovania týchto postupov v celej štruktúre vydávania rozkazov s cieľom zabezpečiť, aby v prípade nehody alebo bezpečnostného zlyhania boli vrcholní riadiaci pracovníci dobre vyškolení a niesli zodpovednosť;
7. vyzýva EÚ, aby presadzovala uplatňovanie usmernenia Medzinárodnej organizácie práce týkajúce sa systémov riadenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci (ILO-OSH 2001) v celom ropnom a plynárenskom priemysle;
8. vyzýva členské štáty, aby povolili iba certifikovanú internú alebo externú odbornú prípravu, a žiada Komisiu, aby vypracovala európske normy na účely tejto certifikácie;
9. domnieva sa, že všetci pracovníci, ktorí pracujú na zariadeniach na mori, by mali byť v plnej miere informovaní o postupoch týkajúcich sa zdravia a bezpečnosti, a to bez ohľadu na ich úlohy alebo zmluvné postavenie;
10. vyzýva Komisiu, aby zvážila možnosť stanoviť spoločné prísne bezpečnostné normy a systémy s cieľom obmedziť riziko na minimálnu úroveň a čeliť mu a v prípade potreby umožniť rýchlu a účinnú reakciu; žiada taktiež, aby sa v členských štátoch EÚ stanovili požiadavky na pracovníkov vrátane dodávateľov a subdodávateľov, ktorí plnia rizikové úlohy, a aby boli harmonizované v záujme zabezpečenia súdržného uplatňovania vo všetkých európskych vodách; vyzýva Komisiu, aby sa spolu s medzinárodnými partnermi pozitívnym spôsobom angažovala s cieľom preskúmať možnosť celosvetovej iniciatívy v oblasti pravidiel zdravia a bezpečnosti pri práci a aby boli tieto pravidlá pravidelne aktualizované, aby zodpovedali najnovšiemu technologickému rozvoju;
11. naliehavo vyzýva Komisiu, aby posilnila práva pracovníkov tým, že ich ochráni pred obťažovaním, s cieľom zaručiť, aby mohli príslušným orgánom anonymne oznámiť bezpečnostné zlyhanie alebo upozorniť na riziká;
12. žiada, aby sa stanovili prísne kritériá v oblasti bezpečnosti, ochrany zdravia a odbornej prípravy platné pre subdodávateľov, ktorí musia mať odborné zručnosti potrebné na plnenie úloh v oblasti údržby a výstavby v rámci ich zodpovednosti; žiada, aby boli pracovníci vrátane dodávateľov a subdodávateľov a organizácií zastupujúcich pracovníkov informovaní o všetkých rizikách súvisiacich s danou prácou ešte pred jej skutočným vykonaním;
13. nabáda, aby sa v súvislosti s prieskumom ložísk a ťažbou ropy a zemného plynu na mori vytvorila užšia spolupráca medzi regiónmi Baltského mora a Severného mora;
14. žiada spoločnosti so sídlom alebo vykonávajúce činnosť v Únii, aby uplatňovali tie isté pravidlá v oblasti zdravia a bezpečnosti pracovníkov vo všetkých svojich prevádzkach na celom svete, a Komisiu, aby v spolupráci s Radou a Parlamentom začala celosvetovú iniciatívu s cieľom zlepšiť tieto pravidlá v rámci EÚ ako aj mimo nej, pokiaľ sa činnosti nevykonávajú v krajine, ktorá v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci stanovila prísnejšie normy ako EÚ, ktoré sa potom musia uplatňovať;
15. vyzýva EÚ, aby spolupracovala s príslušnými krajinami mimo EÚ, a to vrátane ich organizácií zastupujúcich pracovníkov a zamestnávateľov, ktorých štátni príslušníci pracujú v odvetví prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori v rámci EÚ s cieľom zabezpečiť, aby pre spoločnosti, ktoré sídlia mimo EÚ, ale pôsobia vo vodách EÚ, platili pracovné podmienky EÚ a jej právne predpisy týkajúce sa bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci;
16. zdôrazňuje, že veľmi vysokým zdravotným a bezpečnostným rizikám sú vystavení aj pracovníci v ďalších fázach spracovateľského reťazca na mori alebo na pevnine; žiada členské štáty, aby týchto pracovníkov zahrnuli do svojej regulačnej činnosti;
17. žiada, aby sa zabezpečila pravidelná, osobitná následná lekárska starostlivosť pre pracovníkov, ktorí vykonávajú činnosti v rámci prieskumu a ťažby ropy a zemného plynu; odporúča, aby sa zdravotná prehliadka zameraná na fyzické a psychické zdravie vykonávala prinajmenšom raz ročne;
18. žiada EÚ, aby zvážila možnosť vytvorenia nezávislého regulačného orgánu pre otázky bezpečnosti a zdravia výhradne pre ropný a plynárenský priemysel;
19. žiada o neustále sledovanie rizík na základe systematického zberu informácií a vedeckých stanovísk, čo by umožnilo predvídať nové a nadchádzajúce riziká;
20. požaduje väčšiu transparentnosť, najmä čo sa týka zverejňovanie správ o nehodách, ich prípadného vplyvu na verejné zdravie a správ o kontrolách; navrhuje, aby sa tieto informácie sústredili na verejnej európskej platforme;
21. žiada, aby sa schválil mechanizmus na vyhodnocovanie rizík, ktoré pracovníci podstupujú, a aby sa takéto hodnotenie zohľadňovalo pri výpočte mzdy pracovníkov.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
15.6.2011
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
36
8
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Regina Bastos, Edit Bauer, Heinz K. Becker, Jean-Luc Bennahmias, Pervenche Berès, Mara Bizzotto, Philippe Boulland, Milan Cabrnoch, David Casa, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Sergio Gaetano Cofferati, Proinsias De Rossa, Frank Engel, Sari Essayah, Ilda Figueiredo, Marian Harkin, Nadja Hirsch, Danuta Jazłowiecka, Martin Kastler, Ádám Kósa, Jean Lambert, Patrick Le Hyaric, Veronica Lope Fontagné, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Elisabeth Morin-Chartier, Csaba Őry, Konstantinos Poupakis, Sylvana Rapti, Licia Ronzulli, Elisabeth Schroedter, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Jutta Steinruck, Traian Ungureanu
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Vilija Blinkevičiūtė, Sergio Gutiérrez Prieto, Roger Helmer, Richard Howitt, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Jelko Kacin, Evelyn Regner, Emilie Turunen
24.5.2011
STANOVISKO Výboru pre právne veci
pre Výbor pre priemysel, výskum a energetiku
o otázkach bezpečnosti prieskumu ložísk a ťažby ropy a zemného plynu na mori
2011/2072(INI)
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Eva Lichtenberger
NÁVRHY
Výbor pre právne veci vyzýva Výbor pre priemysel, výskum a energetiku, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
A. keďže v súlade s článkom 191 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (TFEÚ) musia byť všetky činnosti EÚ v tejto oblasti podporené vysokou úrovňou ochrany založenej okrem iného na zásade predbežnej opatrnosti;
1. zdôrazňuje, že plná zodpovednosť v súvislosti s akoukoľvek škodou spôsobenou prieskumom ložísk a ťažbou ropy a plynu sa musí zakladať na zásade „znečisťovateľ platí“ stanovenej v článku 191 ods. 2 ZFEÚ;
2. domnieva sa, že súčasné právne predpisy o environmentálnej zodpovednosti majú niekoľko významných nedostatkov, a odvoláva sa na uznesenie o činnosti EÚ v oblasti prieskumu ložísk ropy a ťažby ropy v Európe prijaté 7. októbra 2010, v ktorom Parlament vyzýva Komisiu, aby zvážila preskúmanie obsahu a rozšírenie rozsahu pôsobnosti súčasných právnych predpisov EÚ (vrátane smernice o environmentálnej zodpovednosti, smernice SEVESO II a opatrení zahŕňajúcich balík Erika a tretí balík pre námornú bezpečnosť) a/alebo zavedenie akýchkoľvek potrebných nových právnych predpisov s cieľom zohľadniť riziká spojené s ťažbou ropy na mori a posilniť pravidlá, ktoré určujú zodpovednosť v prípade ropných havárií;
3. žiada Komisiu, aby vykonala komplexný prieskum požiadaviek na vydávanie povolení pre prieskum ložísk a ťažbu uhľovodíkov na mori a v prípade potreby predložila návrhy zosúladených minimálnych požiadaviek na úrovni EÚ;
4. naliehavo vyzýva Komisiu, aby spolupracovala s partnermi a susedmi na zavedení osobitného režimu pre všetky operácie v Arktíde, pričom bude veľkú pozornosť venovať udržateľnosti a potrebe prieskumných a ťažobných činností na mori v tomto zraniteľnom a výnimočnom životnom prostredí;
5. podporuje, aby sa ako súčasť havarijných plánov podľa možnosti vykonávali hodnotenia vplyvu (napr. v súvislosti s používaním chemických disperzantov ako núdzovým opatrením);
6. víta zámer Komisie navrhnúť zmeny a doplnenia smernice o environmentálnej zodpovednosti s cieľom rozšíriť jej pôsobnosť na environmentálne škody vo všetkých morských vodách, ako stanovuje rámcová smernica o morskej stratégii (smernica 2008/56/ES);
7. víta úsilie Komisie o rozšírenie mandátu Európskej agentúry pre námornú bezpečnosť, aby do jej právomoci patrili nielen plavidlá, ale aj zariadenia na mori;
8. vyzýva Komisiu, aby do smernice o environmentálnej zodpovednosti zahrnula povinné ustanovenia o finančnom zabezpečení; v tejto súvislosti berie na vedomie ochotu Komisie opätovne zvážiť možnosť zavedenia požiadavky povinného finančného zabezpečenia a preskúmať primeranosť súčasných finančných stropov;
9. žiada Komisiu, aby sa zaoberala otázkou zodpovednosti v súvislosti s vyraďovaním existujúcich vrtných zariadení a aby v prípade potreby prostredníctvom právnych predpisov objasnila zodpovednosť prevádzkovateľov za zaistenie bezpečného odstránenia zariadení a za akúkoľvek škodu na životnom prostredí spôsobenú vyradením zariadenia alebo vrtnou plošinou po jej vyradení z prevádzky;
10. vyzýva Komisiu, aby preskúmala súčasné právne predpisy, podľa ktorých môžu držitelia licencií na námornú ťažbu ropy prenajímať zariadenia tretím stranám, tak aby zodpovednosť za škody na ľudských životoch a životnom prostredí, ktoré boli spôsobené haváriami a katastrofami na námorných vrtných plošinách, mohla byť jednoduchšie stanovená v následných občianskoprávnych sporoch;
11. naliehavo vyzýva členské štáty, aby pri všetkých krokoch zvážili osobitnú situáciu malých a stredných prevádzkovateľov; v tejto súvislosti žiada, aby sa od malých a stredných prevádzkovateľov vyžadovalo, aby mali uzavreté poistenie zodpovednosti za škodu alebo aby boli členmi spoločného fondu na krytie zodpovednosti.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
24.5.2011
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
25
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Raffaele Baldassarre, Luigi Berlinguer, Sebastian Valentin Bodu, Françoise Castex, Christian Engström, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Syed Kamall, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Dimitar Stoyanov, Alexandra Thein, Diana Wallis, Rainer Wieland, Cecilia Wikström, Zbigniew Ziobro, Tadeusz Zwiefka
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Piotr Borys, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, József Szájer
Náhradník (čl. 187 ods. 2) prítomný na záverečnom hlasovaní
Pablo Arias Echeverría
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
12.7.2011
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
41
6
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Jean-Pierre Audy, Zigmantas Balčytis, Ivo Belet, Jan Březina, Maria Da Graça Carvalho, Giles Chichester, Lena Ek, Ioan Enciu, Vicky Ford, Gaston Franco, Adam Gierek, Norbert Glante, Fiona Hall, Romana Jordan Cizelj, Krišjānis Kariņš, Lena Kolarska-Bobińska, Philippe Lamberts, Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz, Marisa Matias, Jaroslav Paška, Miloslav Ransdorf, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Michèle Rivasi, Jens Rohde, Paul Rübig, Francisco Sosa Wagner, Konrad Szymański, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Evžen Tošenovský, Ioannis A. Tsoukalas, Claude Turmes, Vladimir Urutchev, Kathleen Van Brempt, Alejo Vidal-Quadras, Henri Weber
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Antonio Cancian, Francesco De Angelis, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Jolanta Emilia Hibner, Holger Krahmer, Bernd Lange, Mario Pirillo, Vladimír Remek, Silvia-Adriana Ţicău
