P7_TA-PROV(2011)0409
Infraštruktúra priehrad v rozvojových krajinách
A7-0213/2011
Uznesenie Európskeho parlamentu z 27. septembra 2011 o financovaní spevňovania infraštruktúr priehrad v rozvojových krajinách ( 2010/2270(INI) )
Európsky parlament,
–
so zreteľom na svoje ustanovenie zo 17. februára 2011 o energetickej stratégii Svetovej banky pre rozvojové krajiny Prijaté texty, P7_TA(2011)0067 .
,
–
so zreteľom na správu o rozvoji vo svete z roku 2010: Rozvoj a zmena klímy,
–
so zreteľom na správu Programu OSN pre životné prostredie(UNEP) a Svetovej meteorologickej organizácie (WMO) z roku 2011 s názvom
Integrated Assessment of Black Carbon and Tropospheric Ozone.
Summary for Decision Makers
(Celkové hodnotenie čierneho uhlíka a troposférického ozónu – zhrnutie pre rozhodovacie orgány,
–
so zreteľom na tretiu správu OSN o vývoji vo svetovom hospodárení s vodou z roku 2009,
–
so zreteľom na správu Rozvojového programu OSN (UNDP) a Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO) z roku 2008 s názvom
The Energy Access Situation in Developing Countries
(Situácia v oblasti prístupu k energii v rozvojových krajinách),
–
so zreteľom na správu UNEP vypracovanú v rámci projektu pre priehrady a rozvoj z roku 2007 s názvom
Dams and Development: Relevant practices for improved decision-making.
A compendium of relevant practices for improved decision-making on dams and their alternatives
(Priehrady a rozvoj: príslušné postupy pre lepšie rozhodovanie.
Prehľad príslušných postupov pre lepšie rozhodovanie o priehradách a ich alternatívach),
–
so zreteľom na záverečnú správu Svetovej komisie pre priehrady zo 16. novembra 2000 s názvom Priehrady a rozvoj: nový rámec pre rozhodovanie,
–
so zreteľom na správu Programu OSN pre životné prostredie s názvom
High Mountain Glaciers and Climate Change
(Vysokohorské ľadovce a zmena klímy) z 8. novembra 2010,
–
so zreteľom na správu UNEP z roku 2008 s názvom
Freshwater under threat.
Vulnerability Assessment of Freshwater Resources to Environmental Change
(Ohrozenie zásob pitnej vody.
Južná Ázia.
Hodnotenie ohrozenia zdrojov pitnej vody v dôsledku zmien životného prostredia),
–
so zreteľom na článok 48 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre rozvoj ( A7-0213/2011 ),
A.
keďže podľa súčasných odhadov je na celom svete viac než 50 000 veľkých priehrad, 100 000 menších priehrad a 1 milión malých priehrad,
B.
keďže podľa medzinárodných noriem sa veľká priehrada definuje ako priehrada vyššia ako 15 metrov a malá priehrada väčšinou ako priehrada nižšia ako 15 metrov,
C.
keďže od roku 1999 do roku 2001 bolo v Ázii vybudovaných približne 589 veľkých priehrad a v roku 2006 bolo v štádiu plánovania alebo výstavby 270 priehrad s hrádzou s veľkosťou 60 metrov a viac,
D.
keďže povolenie na výstavbu priehrady Belo Monte v Brazílii, ktorá má byť treťou najväčšou priehradou na svete, bolo udelené napriek vážnym obavám týkajúcim sa životného prostredia, keďže priehrada zaplaví plochu s rozlohou 500 km2, v dôsledku čoho dôjde k vážnemu poškodeniu nesmierne cenného amazonského ekosystému a biodiverzity a vysťahovaniu 50 000 prevažne domorodých obyvateľov,
E.
keďže do viacerých veľkých projektov priehrad, medzi ktoré patria i tie v Ázii (napríklad v krajinách, ako sú Laos a Pakistan), sa zapojila Európska investičná banka,
F.
keďže voda je nevyhnutná pre poľnohospodárstvo, len 5 % obrábanej pôdy v Afrike sa zavlažuje, využíva sa menej ako 10 % potenciálu vodnej energie a iba 58 % Afričanov má prístup k bezpečnej pitnej vode,
G.
keďže nedostatočné riadenie vodných zdrojov v Afrike viedlo doposiaľ k nadmernej erózii pôdy, zvýšeným nákladom na úpravu vody, rýchlemu zanášaniu vodných nádrží bahnom, úpadku hospodárskeho života a narušeniu zásob vody,
H.
keďže veľké projekty v oblasti vodnej energie tvoria 25 % navrhovaných kreditov za zníženie emisií v rámci mechanizmu čistého rozvoja (CDM),
I.
keďže rozvoj decentralizovanej vodnej infraštruktúry je nevyhnutným predpokladom na zabezpečenie zásobovania vodou v Afrike a splnenie rozvojových cieľov tisícročia; keďže na umožnenie spoľahlivejších dodávok vody v obdobiach sucha a na zadržiavanie nadbytočného množstva vody v čase záplav je potrebné zdokonaliť metódy akumulácie vody; keďže priemerná kapacita akumulácie vody na obyvateľa predstavuje v Afrike približne 200 m3 ročne, čo je oveľa menej v porovnaní s kapacitou rozvojových krajín v iných oblastiach,
J.
keďže od roku 2007 do roku 2008 sa výrazne (o 75 %) zvýšila podpora infraštruktúry súvisiacej s obchodom a aj keď záväzky v tejto oblasti do značnej miery kolísali, ich hodnota za rok 2008 (takmer 5 miliárd EUR) je rekordne vysoká,
K.
keďže Svetová banka, ktorá vo viac než 100 krajinách financuje projekty v odvetví vodného hospodárstva v celkovej výške 20 miliárd USD, je najväčší externý poskytovateľ financovania v tomto sektore,
L.
keďže priehrady, ktoré zásadným spôsobom menia rieky, a využívanie prírodných zdrojov majú výrazný vplyv na komunity ľudí, ekosystémy riek a mokradí a biodiverzitu,
M.
keďže v správe Svetovej komisie pre priehrady zo 16. novembra 2000 sa konštatuje, že zatiaľ čo veľké priehrady nedokázali vyprodukovať elektrickú energiu, poskytnúť vodu ani zamedziť škodám v dôsledku záplav v takej miere, ako sa plánovalo, majú obrovský sociálny a environmentálny vplyv a snahy o zmiernenie tohto vplyvu boli doteraz do značnej miery neúspešné,
N.
keďže priehradné nádrže produkujú v dôsledku hnilobného procesu vegetácie skleníkové plyny vrátane metánu,
O.
keďže podľa odhadov OSN budú v roku 2050 2 miliardy osôb žiť pod hrozbou závažných škôd z povodní,
P.
keďže podľa odhadov Svetovej komisie pre priehrady bolo na celom svete v dôsledku výstavby priehrad fyzicky vysídlených približne 40 – 80 miliónov ľudí,
Q.
keďže podľa záverov Svetovej komisie pre priehrady viedli veľké priehrady v mnohých prípadoch k výraznému a nezvratnému úbytku druhov a ekosystémov; keďže porozumenie, ochrana a obnova ekosystémov na úrovni povodí riek sú nevyhnutné na podporu spravodlivého ľudského rozvoja a dobrých životných podmienok všetkých druhov,
1.
domnieva sa, že v globálnom meradle sa žiadne iné živelné riziko nepreukázalo ničivejšie pre majetok a nevyžiadalo si väčšie obete na životoch ako povodne v minulom storočí, a to napriek miliardám dolárov vynaloženým na protipovodňové opatrenia;
2.
zdôrazňuje, že voda je vzácnym prírodným zdrojom, čo vedie k zohľadňovaniu jej hodnoty pri jej rozdeľovaní; preto zdôrazňuje, že prehodnotenie otázky riadenia sladkovodných zdrojov v kontexte zmeny klímy je pre svet bezpochyby kľúčovou výzvou;
3.
upozorňuje na to, že v druhej polovici 20. storočia bol zdokumentovaný nárast periodicity výskytu závažných povodní a že povodne budú v nadchádzajúcich desaťročiach predstavovať závažný problém;
4.
konštatuje, že najmenej rozvinuté krajiny (NRK) sú najviac ohrozené dôsledkami povodní; podporuje odporúčania UNEP týkajúce sa spôsobu vyrovnávania sa s povodňami, podľa ktorých sa musí zlepšené obhospodarovanie pôdy kombinovať so zlepšenými metódami akumulácie vody, ktoré sa zakladajú na tradičných a súčasnejších vedeckých poznatkoch; podporuje ozdravenie a obnovu kľúčových ekosystémov od lesov až po mokrade, ktoré môže zlepšiť zásobovanie vodou a pôsobiť ako nárazníkové zóny pred extrémnymi klimatickými udalosťami, ako sú záplavy;
5.
zdôrazňuje, že globálne otepľovanie bude mať dosah na zrážky a ovplyvní ľadovce a ľad, a teda predstavuje rastúci problém z hľadiska potravinovej bezpečnosti;
6.
ďalej konštatuje, že vzhľadom na zrýchlenie topenia ľadovcov v Himalájach a v Andách sú horské regióny stále viac ohrozené povodňami a lavínami; upozorňuje však, že topenie ľadovcov nie je jediným faktorom, ktorý ovplyvňuje vodné toky v Himalájach, ale že rozhodujúci význam má načasovanie a intenzita monzúnov a ostatných zrážok a najmä postupy využívania pôdy, ako je odlesňovanie, nadmerné spásanie, poľnohospodárske systémy a štruktúra osídlenia; osobitne zdôrazňuje, že odlesňovanie vedie nezriedka k vyššiemu objemu a rýchlosti toku vody do hlavných kanálov, zatiaľ čo povodne spôsobené vyliatím ľadovcového jazera sú často výsledkom neudržateľných postupov obhospodarovania pôdy;
7.
považuje za nevyhnutné, aby sa prijala viacúrovňová protipovodňová stratégia v regiónoch, v ktorých nestabilné ľadovcové jazerá predstavujú kritickú hrozbu povodní, ktorú navyše ďalej zhoršujú tak účinky globálneho otepľovania na zrážkové systémy, ako aj prítomnosť tzv. čierneho uhlíka, čo dokázateľne urýchľuje ústup ľadovcov; v tejto súvislosti vyjadruje hlboké poľutovanie nad absolútnym nedostatkom opatrení na predchádzanie povodniam v mnohých NRK; varuje však pred spoliehaním sa na to, že veľké priehrady zabránia škodám spôsobeným povodňami, najmä v kontexte zmeny klímy, v dôsledku ktorej je pravdepodobné, že extrémne zrážky zvýšia intenzitu a frekvenciu bleskových povodní, čím vzrastajú obavy o bezpečnosť priehrad;
8.
zdôrazňuje, že je nevyhnutné posudzovať výstavbu priehrad z hľadiska ich vplyvu na riečne toky, práv prístupu k vode a riečnym zdrojom, ako aj z hľadiska toho, či si priehrada vyžiada likvidáciu existujúcich sídel, spôsobí narušenie kultúry a zdrojov živobytia miestnych komunít alebo povedie k vyčerpaniu či znehodnoteniu zdrojov životného prostredia;
9.
zdôrazňuje, že v záveroch správy Svetovej komisie pre priehrady s názvom
Dams and Development: a New Framework for Decision-Making
(Priehrady a rozvoj: nový rámec pre rozhodovanie) zo 16. novembra 2000 sa uvádza, že hospodárska výnosnosť projektov veľkých priehrad je naďalej nejasná, keďže z hospodárskeho hľadiska neboli dostatočne zohľadnené environmentálne a sociálne náklady na veľké priehrady;
10.
poznamenáva, že následkom ústupu ľadovcov sa rapídne zväčšujú prirodzene vzniknuté ľadovcové jazerá, a to až do takej miery, že hrozia povodne spôsobené vyliatím ľadovcového jazera; víta, že v juhoázijskom programe celosvetového nástroja na znižovanie rizika katastrof a obnovu v súčinnosti s medzinárodnou stratégiou OSN na zmiernenie následkov katastrof sa prioritná pozornosť venuje problému povodní spôsobených vyliatím ľadovcového jazera;
11.
pripomína tragické nešťastie z roku 1941, kedy bolo následkom pretrhnutia ľadovcovej hrádze zničené mesto Huaraz v Peru, pri ktorom zahynulo 4 500 osôb;
12.
pripomína, že povodne v NRK ohrozujú nielen životy, ale aj rozvoj oblastí; pripomína, že povodeň spôsobená vyliatím ľadovcového jazera z roku 1985 v oblasti Khumbu Himal v Nepále, úplne zničila takmer dokončený projekt malej vodnej elektrárne v Namče;
13.
zdôrazňuje, že Medzinárodné stredisko pre integrovaný rozvoj horských oblastí (ICIMOD) registruje len v Hindúkuši a Himalájach vyše 8 000 ľadovcových jazier, z ktorých 203 považuje za potenciálne nebezpečné vzhľadom na ich umiestnenie a nestabilitu prirodzených hrádzí (morén);
14.
zdôrazňuje, že podľa odhadov je v južnej Ázii približne 1,3 miliardy osôb závislých od 10 trvalých riečnych systémov zásobovaných vodou zo zrážok a z odtoku z topiaceho sa snehu a z himalájskych ľadovcov; naliehavo vyzýva EÚ, aby sa týmto regiónom prioritne zaoberala a zabránila budúcim humanitárnym katastrofám spôsobeným zvyšujúcou sa frekvenciou rizík spojených s vodou;
15.
ďalej zdôrazňuje, že oblasti na dolných tokoch riek v NRK prospievajú vďaka prírodným zdrojom nachádzajúcim sa v povodiach riek a patria k poľnohospodársky najbohatším oblastiam na svete; pripomína, že rýchly hospodársky rozvoj Číny a Indie je čiastočne spôsobený tým, že obe krajiny sú spolu najväčšími producentmi ryže, pričom väčšina ich produkcie pochádza z povodí riek Gangy, Jang-c„-ťiang a Žltej rieky, ktoré sú všetky ohrozené povodňami z vyliatych ľadovcových jazier;
16.
poznamenáva, že na zvýšenie udržateľného a efektívneho využívania vody, zmiernenie následkov opakovaných povodní a období sucha a dosiahnutie základného zásobovania vodou sú potrebné vyvážené investície do opatrení v oblasti riadenia dopytu, manažment pôdy, zlepšené metódy zachytávania a akumulácie vody, čo je základom pre hospodársky rozvoj Afriky; žiada, aby sa prioritná pozornosť venovala investíciám, ktoré sa zameriavajú na rast, znižujú chudobu na vidieku, posilňujú odolnosť voči zmene klímy a prispôsobenie sa tejto zmene a podporujú spoluprácu v oblasti medzinárodného povodia riek;
17.
poznamenáva, že nie je známa žiadna metóda spevnenia prírodných ľadovcových jazier, ale konštatuje, že v správe UNEP o vysokohorských ľadovcoch a zmene klímy (2010) sa uvádzajú ďalšie metódy zmiernenia následkov povodní spôsobených vyliatím ľadovcových jazier použitím sifónov a zariadení s otvorenými kanálmi a tunelmi na účely zníženia vodnej hladiny ľadovcových jazier a reguláciou toku vody do miestneho riečneho systému s cieľom využívať vodnú nádrž ako zdroj;
18.
domnieva sa, že pokiaľ nebudú vysoko produktívne poľnohospodárske oblasti chránené pred účinkami povodní, krajiny s rýchlo sa rozvíjajúcim hospodárstvom by mohli pocítiť náhly obrat vo vývoji a mohli by byť vystavené stále vážnejšiemu problému potravinovej bezpečnosti; pripomína, že hoci sa očakáva, že topenie ľadovcov v Himalájach najskôr zvýši hladinu riek na dve až tri desaťročia, z dlhodobého hľadiska ich hladina výrazne poklesne; preto považuje za nevyhnutné vypracovať stratégie na zmiernenie a prispôsobenie s cieľom v budúcnosti sa zaoberať problémom období sucha;
19.
zastáva názor, že je potrebné uskutočňovať investície do budovania kapacít, keďže stabilné inštitúcie v oblasti vodného hospodárstva môžu zabezpečiť udržateľnú návratnosť investícií do efektívneho využívania vody a optimalizovať prideľovanie a využívanie vody vo viacerých hospodárskych odvetviach bez ohľadu na administratívne a politické hranice;
20.
rozhodne podporuje odporúčania Svetovej komisie pre priehrady, podľa ktorých by sa mala prioritná pozornosť venovať optimalizácii výkonnosti existujúcej infraštruktúry pred budovaním akýchkoľvek nových projektov; v prípade existujúcich priehrad by sa mali vykonávať pravidelné participačné preskúmania s cieľom posúdiť problémy vrátane bezpečnosti priehrad a možnosti vyradenia priehrad z prevádzky;
21.
zdôrazňuje, že bez podrobných aktuálnych informácií o oblastiach ohrozených rizikami živelných pohrôm a bez to, aby sa zaviedli systémy včasného varovania bude monitorovanie ľadovcových jazier a zabezpečenie praktických opatrení v oblasti prispôsobenia sa zmene klímy a zmiernenia tejto zmeny v horských regiónoch neprekonateľným problémom; podporuje iniciatívu Himalayan University Consortium, ktorú začali miestne univerzity na účely spolupráce v súvislosti s ďalšími štúdiami v tejto oblasti;
22.
poznamenáva, že väčšina priehrad je navrhnutých na základe historických údajov o tokoch riek, pričom sa predpokladá, že systém tokov zostane rovnaký ako v minulosti; upozorňuje, že zmena klímy priniesla obrovskú neistotu v súvislosti so základnými parametrami, ktoré ovplyvňujú projekty priehrad (keďže zmena klímy má dosah nielen na priemerné, ale aj na extrémne hodnoty); takisto upozorňuje, že je pravdepodobné, že zmena klímy ďalej zhorší problémy súvisiace so sedimentáciou, ktoré spočívajú v tom, že usadzovanie za týmito priehradami oberá roviny po prúde o živiny, ktoré sú nevyhnutné pre úrodnosť pôdy;
23.
zdôrazňuje, že významné súčasti infraštruktúry, ktoré sú životne dôležité na presadzovanie politických cieľov EÚ v oblasti trvalo udržateľného rozvoja a podpory potravinovej bezpečnosti v súlade s rozvojovými cieľmi tisícročia, sú stále viac ohrozené povodňami a ich následkami a musia byť proti nim zabezpečené; odporúča, aby agentúry poskytujúce finančné prostriedky (dvojstranné agentúry pomoci, viacstranné rozvojové banky, agentúry pre vývozné úvery, EIB) zabezpečili, aby každá potenciálna priehrada, pre ktorú je schválené financovanie, vychádzala z dohodnutého procesu, v rámci ktorého sa zoradia alternatívy, pokiaľ ide o zavlažovanie, akumuláciu vody a vodnú energiu, a je v súlade s usmerneniami Svetovej komisie pre priehrady; ďalej zdôrazňuje, že vodné elektrárne sú takisto osobitne ohrozené bleskovými povodňami a lavínami;
24.
upozorňuje, že malé zásobárne vody môžu zvýšiť odolnosť voči zmene klímy, keďže ponúkajú nákladovo efektívne riešenia zásobovania vodou a zmierňovania sucha a zlepšujú potravinovú bezpečnosť zvýšením poľnohospodárskej produktivity; poukazuje na to, že malé zásobárne zahŕňajú nádrže mimo riečnych korýt, siete malých viacúčelových nádrží a nádrže podzemnej vody;
25.
zdôrazňuje, že existuje len málo dôkazov, že veľké priehrady sú jediným, najlepším alebo optimálnym riešením problému elektrickej energie, keďže nevyhnutne nezlepšujú prístup chudobných a zraniteľných skupín spoločnosti k elektrickej energii;
26.
pripomína záväzky v rámci súdržnosti politík v záujme rozvoja; takisto zdôrazňuje, že väčšia pozornosť by sa mala venovať vplyvu priehrad na obyvateľstvo žijúce po prúde, pre ktoré môže budovanie priehrad znamenať zásadné zmeny, napríklad pokles potravinovej bezpečnosti;
27.
nabáda inštitúcie poskytujúce finančné prostriedky a EÚ, aby financovali budovanie kapacít a odbornú prípravu v oblasti lepšieho manažmentu pôdy a lepších metód riadenia akumulácie vody, ktoré zohľadňujú vedecké a technické poznatky, ako aj obnovenie dlhoročných poznatkov, ako sú pôvodné tradičné zavlažovacie systémy, ako bolo načrtnuté v správe UNEP s názvom
High Mountain Glaciers and Climate Change
(Vysokohorské ľadovce a zmena klímy); domnieva sa, že všetko financovanie zo strany EÚ by malo prispieť k presadzovaniu cieľov politiky EÚ v oblasti udržateľného rozvoja a potravinovej bezpečnosti v súlade s rozvojovými cieľmi tisícročia;
28.
zdôrazňuje, že budovanie a spevňovanie priehrad v NRK nepostačuje na ochranu ohrozených oblastí, a žiada, aby sa úsilie sústredilo na riešenie podstaty tohto problému, a nielen jeho sprievodných javov, aby sa zabránilo nešetrnému vynakladaniu prostriedkov daňových poplatníkov z EÚ;
29.
pri riešení pôvodných príčin zvýšenej frekvencie a intenzity povodní vyzýva EÚ, aby prijala ďalšie záväzky, pokiaľ ide o zníženie emisií skleníkových plynov, aby splnila svoj cieľ v oblasti klímy, ktorým je obmedzenie zmeny klímy na 2°C nad úrovňou pred priemyselnou revolúciou;
30.
naliehavo vyzýva EÚ, aby v rozsiahlej miere vykonávala a presadzovala opatrenia na zníženie emisií zamerané na čierny uhlík, ako je opätovné získavanie metánu z ťažby a prepravy uhlia, ropy a plynu, zachytávanie metánu pri nakladaní s odpadom a využívanie čistých sporákov na varenie v domácnosti, čo prispeje k boju proti zmene klímy a obmedzeniu ústupu ľadovcov;
31.
opakuje svoje presvedčenie, že malé priehrady na výrobu vodnej energie sú udržateľnejšie a z hospodárskeho hľadiska životaschopnejšie než veľké vodné elektrárne; osobitne zdôrazňuje, že decentralizované riešenia malého rozsahu (mikrosystémy na vodnú energiu, domáce solárne elektrické a veterné systémy a systémy na biomasu), ktoré využívajú miestne obnoviteľné zdroje, sú vhodnejšie vo vidieckych oblastiach, ďaleko od centralizovaných zásobovacích sietí;
32.
zdôrazňuje, že čierny uhlík je naďalej rovnako bežným dôvodom ústupu ľadovcov ako oxid uhličitý; osobitne pripomína, že čierny uhlík a ozón v nižších vrstvách atmosféry sú škodlivými znečisťujúcimi látkami vo vzduchu, majú nepriaznivý vplyv na zdravie, skracujú priemernú dĺžku života a urýchľujú topenie snehu a ľadu na celom svete vrátane Arktídy, Himalájí a ostatných oblastí pokrytých ľadovcami a snehom; zdôrazňuje skutočnosť, že ozón je zároveň najvýraznejšou znečisťujúcou látkou vo vzduchu, ktorá spôsobuje znižovanie výnosov úrody, a teda ovplyvňuje potravinovú bezpečnosť; poznamenáva, že metán zohráva dôležitú úlohu pri tvorbe ozónu a že zníženie emisií metánu takisto znamená pokles tvorby ozónu;
33.
nalieha na prijatie okamžitých opatrení na zníženie emisií čierneho uhlíka a metánu, najmä podporou výskumu a investícií do technológií zameraných na zníženie znečisťujúcich emisií ako rýchleho spôsobu zastavenia topenia ľadovcov a snehu; upozorňuje na skutočnosť, že vzhľadom na rýchly rozpad čierneho uhlíka a metánu v atmosfére by sa riziko povodní spôsobených vyliatím ľadovcového jazera mohlo dramaticky a urýchlene znížiť na základe spoločného úsilia o zlepšenie situácie prostredníctvom prijatia urýchlených opatrení;
34.
vyzýva EÚ, aby podporila existujúce technológie, ktoré drasticky znižujú emisie čierneho uhlíka; zdôrazňuje, že je nutné podporovať a presadzovať právne predpisy zakazujúce vysekávanie a vypaľovanie lesov, presadzujúce prísne a pravidelné testovanie emisií vozidiel, obmedzujúce spaľovanie biomasy a monitorujúce ročné emisie elektrární; žiada EÚ, aby v rámci dialógu s rozvojovými krajinami podporila 16 rôznych opatrení na zníženie emisií čierneho uhlíka a metánu, ktoré sa uvádzajú v správe UNEP s názvom
Integrated Assessment of Black Carbon and Tropospheric Ozone
(Celkové hodnotenie čierneho uhlíka a troposférického ozónu), s cieľom dosiahnuť zlepšenie kvality ovzdušia a v krátkom čase aj zlepšenie klímy, a aby sa usilovala o rozšírenie jednotlivých platných regionálnych dohôd o zamedzení znečistenia vzduchu na základe činnosti v rámci Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov;
35.
vyzýva EÚ, aby podporila vytvorenie globálneho systému včasného varovania pre povodne, zosuvy pôdy a cunami (pravdepodobne pod záštitou OSN) a zabezpečila, aby sa príslušné informácie dostali do odľahlých oblastí a medzi najzraniteľnejšie skupiny obyvateľstva v rozvojových krajinách;
36.
poukazuje na prebiehajúce rokovania o zahrnutí čierneho uhlíka do revízie Göteborského protokolu k Dohovoru o diaľkovom znečisťovaní ovzdušia prechádzajúcom hranicami štátov a zdôrazňuje, že je potrebné prijať opatrenia v nadväznosti na správu UNEP s názvom
Integrated Assessment of Black Carbon and Tropospheric Ozone
(Celkové hodnotenie čierneho uhlíka a troposférického ozónu) tým, že sa vypracuje globálny akčný plán na zníženie emisií klimatických látok s krátkou životnosťou;
37.
vzhľadom na cezhraničný charakter povodní z ľadovcových jazier vyzýva EÚ, aby prijala politiky riešenia prírodných katastrof a podpory príslušných investícií do oblasti ochrany regiónu Hindukúš-Himaláje pred povodňami; naliehavo vyzýva na uznanie skutočnosti, že nejde o problém, s ktorým by bola konfrontovaná jedna krajina, ale mnohé, a ako taký si v rámci riešenia vyžaduje viacstranný prístup;
38.
odporúča, aby bola urýchlene pod záštitou Organizácie Spojených národov zriadená cezhraničná agentúra, ktorej výslovným účelom bude spoločné využívanie dostupných údajov, riešenie problémov a príčin rizík spojených s vodou zasahujúcich viaceré krajiny a navrhovanie príslušných opatrení, ktoré by umožnili prispôsobiť sa konkrétnej situácii a zmierniť jej následky; zdôrazňuje, že bez takejto rozhodovacej agentúry, ktorá by mala vedúce postavenie, sa kľúčové rokovania o predchádzaní povodniam a ich zmierňovaní môžu ukázať ako neprekonateľná prekážka medzi krajinami, ktoré sú vo vzájomnom spore; zdôrazňuje, že oblasti s výskytom ľadovcov, ktoré sú tak často zdrojom povodní, sa považujú za miesta strategického významu, ktoré tvoria hranice medzi národmi, a dotknuté strany ako také môžu byť zdržanlivé pri sprístupňovaní kľúčových informácií;
39.
upozorňuje, že projekty budovania priehrad ovplyvňujú medzinárodnú bezpečnosť; zdôrazňuje, že tento vplyv môže byť negatívny vytváraním cezhraničných konfliktov a sociálnych nepokojov a poškodzovaním životného prostredia; pripomína však, že otázky dodávok energie a vody môžu mať aj pozitívny vplyv podporovaním dialógu medzi susednými štátmi alebo regiónmi;
40.
zdôrazňuje, že každé plánovanie priehrad by sa malo hodnotiť na základe piatich kritérií: spravodlivosť, efektívnosť, participačné rozhodovanie, udržateľnosť a zodpovednosť; v širšom zmysle naliehavo vyzýva, aby rozhodovací proces týkajúci sa priehrad v plnej miere zohľadňoval koncepciu ľudských práv; osobitne pripomína, že ak sa projekty dotýkajú domorodých a kmeňových národov, takéto procesy sa musia opierať o ich predchádzajúci, slobodný a informovaný súhlas; vyzýva, aby pred schválením každého projektu priehrady transparentným spôsobom a za účasti verejnosti vykonávali dôkladné posúdenia vplyvu, v ktorých sa v plnej miere posúdia environmentálne a sociálne náklady na projekty priehrad, ktoré sa majú realizovať;
41.
vyjadruje znepokojenie nad tým, že Svetová banka vynaložila na stavbu priehrad viac ako 100 miliárd USD, a to najmä rozsiahlych projektov v oblasti vodnej energie orientovaných na vývoz, ktoré znamenali vysídlenie 40 – 80 miliónov ľudí, stratu obživy, poškodenie ekosystémov a obrovské zadlženie rozvojových krajín;
42.
zdôrazňuje, že osoby, ktoré boli vysídlené pre výstavbu priehrady, by mali nielen dostať finančnú náhradu, ale zároveň je potrebné zaistiť, aby boli dlhodobo schopné zabezpečiť si živobytie;
43.
vyzýva na komplexné, transparentné a participačné hodnotenie všetkých možností, ktoré sú k dispozícii na účely zníženia účinkov povodní a splnenia potrieb v oblasti zásobovania vodou a energiu, pričom prioritnú pozornosť treba venovať riešeniam založeným na ekosystémoch a zvýšeniu efektívnosti a udržateľnosti existujúcich systémov;
44.
naliehavo žiada EÚ, aby v záujme riešenia problému povodní naďalej realizovala tzv. politiky soft-path manažmentu; uznáva, že podmienky vzniku povodní nie sú statické a vyžadujú si pružný prístup; vyzýva na zlepšenie systému predvídania povodní, zabezpečovanie jednotlivých budov proti povodniam a vytvorenie území na zadržiavanie záplavových vôd a systémov odvádzania vôd;
45.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.
