9.12.2009 B7-0191/2009 NÁVRH UZNESENIA predložený na základe otázok na ústne zodpovedanie B7‑0230/2009 a B7‑0231/2009
v súlade s článkom 115 ods. 5 rokovacieho poriadku
o zlepšení právneho rámca pre prístup k dokumentom potrebnom po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy, nariadenie (ES) č. 1049/2001
Heidi Hautala
v mene skupiny Verts/ALE
PE432.812v01-00 B7‑0191/2009 Uznesenie Európskeho parlamentu o zlepšení právneho rámca pre prístup k dokumentom potrebnom po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy, nariadenie (ES) č. 1049/2001
Európsky parlament ,
– so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, Zmluvu o fungovaní Európskej únie, Chartu základných práv Európskej únie a jej články, ktoré nadobudli platnosť 1. decembra 2009,
– so zreteľom na otázky Komisii a Rade z 9. novembra 2009 o zlepšení právneho rámca pre prístup k dokumentom potrebnom po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy, na nariadenie (ES) č. 1049/2001 ( O-0123/2009 - B7 -0231/2009, O-0122/2009 - B7-0230/2009 ) a vzhľadom na plenárnu rozpravu z 15. decembra 2009,
– so zreteľom na článok 115 ods. 5 a článok 110 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A. keďže Únia „... do stredobodu svojej činnosti stavia človeka, a to zavedením občianstva Únie a vytvorením priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti“ (Preambula Charty základných práv) a „každý občan Únie, ako aj každá fyzická osoba, ktorá má bydlisko, alebo každá právnická osoba, ktorá má sídlo v členskom štáte, má právo na prístup k dokumentom inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie bez ohľadu na ich nosič“ (článok 42 Charty základných práv),
B. keďže Lisabonská zmluva zmenila nielen právny základ nariadenia upravujúceho prístup k dokumentom, ale aj právny kontext, v ktorom má nariadenie pôsobiť, najmä pokiaľ ide o vzťah medzi inštitúciami Únie a občanom Stanovisko právnej služby EP z 10. októbra 2009, odsek 3.
,
C. keďže tento vzťah by mal vychádzať z demokratických zásad uvedených v novej hlave II Zmluvy o EÚ, podľa ktorej „Únia dodržiava ... zásadu rovnosti občanov, ktorým sa dostáva rovnakej pozornosti zo strany jej inštitúcií“ (článok 9) a „každý občan má právo zúčastňovať sa na demokratickom živote Únie.
Rozhodnutia sa prijímajú podľa možnosti čo najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi“ (článok 10 ods. 3),
D. keďže plná integrácia Európskeho spoločenstva do EÚ, ako aj zrušenie medzivládneho režimu, ktorý sa stále uplatňoval na justičnú a policajnú spoluprácu v trestných veciach, bola podnietená ochotou členských štátov „ďalej posilňovať demokraciu a účinné fungovanie orgánov“,
E. keďže v súlade s týmto novým právnym rámcom by teraz mali všetky inštitúcie, orgány, úrady a agentúry EÚ a nielen Európsky parlament, Rada alebo Komisia (ktoré už boli viazané článkom 255 bývalej Zmluvy o ES) dodržiavať v čo najväčšej možnej miere zásadu otvorenosti (článok 15 ods. 1 ZFEÚ),
F. keďže podľa novej Zmluvy o EÚ a judikatúry Súdneho dvora Ako sa uvádza v rozsudku ESD vo veci Turco (spoločná vec C-39/05 P a C-52/05 P) otvorenosť je možnosť občanov tesnejšie sa zapájať do rozhodovacieho procesu a záruka, že v demokratickom systéme sa administratíva stáva legitímnejšou, efektívnejšou a zodpovednejšou voči občanovi.
sú otvorenosť a účasť občianskej spoločnosti základnými podmienkami na podporu dobrej správy inštitúcií EÚ, a tým aj účinnosti rozhodovacieho procesu,
G. keďže v súlade so základnými zásadami demokracie majú občania právo poznať a sledovať rozhodovací proces a keďže zvýšenú transparentnosť by mali zaručiť inštitúcie EÚ a zástupcovia členských štátov ako členovia Rady pred legislatívnym a nelegislatívnym rozhodovacím procesom, počas tohto procesu a po jeho skončení, aby sa občanom EÚ a národným parlamentom umožnilo komplexne pochopiť konanie jednotlivých subjektov a jeho príčiny a monitorovať činnosti ich zástupcov,
H. keďže inštitúcie EÚ „dávajú občanom a reprezentatívnym združeniam možnosť verejne vyjadrovať a vymieňať si názory na všetky oblasti činnosti Únie a udržiavajú otvorený, transparentný a pravidelný dialóg s reprezentatívnymi združeniami a občianskou spoločnosťou“ (článok 11 ods. 1 a 2 Zmluvy o EÚ),
I. keďže v Lisabonskej zmluve sa vyzýva na ďalšie zlepšovanie transparentnosti a prístupu verejnosti k dokumentom a keďže judikatúra Súdneho dvora už pomohla pri objasňovaní niektorých ustanovení nariadenia (ES) č. 1049/2001, ktoré by sa teda teraz mali vykladať v súlade s výkladom týchto ustanovení, ktorý Parlament, priaznivo naklonený prístupu k dokumentom, uskutočnil po prijatí tohto nariadenia; keďže Parlament nepripustí žiadne legislatívne pokusy Komisie alebo Rady o zníženie prístupu verejnosti k dokumentom alebo potlačenie práva občanov na informácie,
J. keďže zásadami otvorenosti a transparentnosti by sa mal riadiť nielen rozhodovací proces, ale aj spôsob, akým sa text navrhuje a akým ho sprevádzajú všetky informácie potrebné na splnenie kritérií proporcionality a subsidiarity v záujme občanov EÚ a národných parlamentov, a keďže to isté by malo platiť aj v oblasti súdnictva, keďže transparentnosť a prístup k dokumentom by mali byť zabezpečené aj v súvislosti so spôsobom vykonávania politík EÚ na všetkých úrovniach a spôsobom používania fondov EÚ,
K. keďže Súdny dvor potvrdil, že otvorenosť a prístup k informáciám „umožňuje, aby sa o rozdieloch medzi rôznymi stanoviskami otvorene diskutovalo, prispieva k väčšej legitimite inštitúcií v očiach európskych občanov a zvyšuje ich dôveru.
Pochybnosti u občanov, nielen pokiaľ ide o zákonnosť aktu, ale aj pokiaľ ide o zákonnosť celého rozhodovacieho procesu, vyvoláva skôr nedostatok informácií a diskusií“ (spojené veci C‑39/05 P a C‑52/05 P ods. 59),
L. keďže by sa mali prijať dlho čakávané právne, finančné a prevádzkové opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby sa jasným a včasným spôsobom sprístupňovali všetky relevantné dokumenty vzťahujúce sa na určitý legislatívny postup bez ohľadu na to, či sú ich pôvodcami interné útvary alebo externé záujmové skupiny, a tieto informácie by sa mali sprístupňovať na medziinštitucionálnej internetovej stránke, ktorá by prepájala interné databázy inštitúcií (podobnej novo vylepšenej stránke OPOCE pre EUR-LEX); keďže by sa mali v súlade s tým zmeniť a doplniť vnútorné pravidlá a urýchlene dosiahnuť záväzné medziinštitucionálne dohody na základe článku 295 ZFEÚ,
M. keďže nové právomoci Európskej únie a najmä Európskeho parlamentu v oblastiach, akými sú medzinárodné dohody o policajnej a justičnej spolupráci v trestných veciach, si vyžadujú prepracovaný právny rámec, pokiaľ ide o články 4 a 9 nariadenia (ES) č.1049/2001, vrátane plného dohľadu Európskeho parlamentu ako zástupcu európskych občanov,
1. domnieva sa, že po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy by sa nariadenie (ES) č. 1049/2001 malo urýchlene aktualizovať tak, aby sa stalo európskym zákonom o slobodnom prístupe k informáciám, a to najmä týmto spôsobom:
a) rozšírením jeho pôsobnosti na všetky inštitúcie EÚ, orgány, úrady a agentúry, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahuje, napríklad na Európsku radu, ECB, ESD, Europol a Eurojust;
b) zmenou a doplnením ustanovení, ktoré sa týkajú legislatívnych a nelegislatívnych postupov, na základe nových vymedzení nachádzajúcich sa v zmluvách;
c) aktualizovaním, na základe nedávnej judikatúry ESD, pravidiel týkajúcich sa najmä interných dokumentov, informácií a údajov s cieľom zabezpečiť širší prístup k stanoviskám právnej služby vypracovaným v rámci rozhodovacieho postupu, k dokumentom a informáciám súvisiacim s prácou členských štátov ako členov Rady – vrátane právnych aktov, návrhov a predložených pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov, zápisov zo schôdzí, ich pozícií a hlasovaní v Rade, ako aj v pracovných a expertných skupinách – ochrany osobných údajov a obchodných záujmov, obsahu databáz inštitúcií atď.;
d) poskytnutím primeraného prístupu k informáciám dostupným v inštitúciách EÚ, ktoré umožnia objektívne hodnotenie vykonávania pravidiel, právnych aktov, opatrení a programov EÚ v členských štátoch; zabezpečením toho, že sa zaručí väčšia finančná transparentnosť, pokiaľ ide o podrobné informácie týkajúce sa rozpočtu EÚ, jeho vykonávania a príjemcov fondov a grantov EÚ;
e) stanovením všeobecných zásad a obmedzení na základe zásad verejného a súkromného záujmu, ktoré obmedzujú prístup k dokumentom označeným ako prísne tajné, tajné a dôverné s cieľom chrániť základné záujmy EÚ (najmä verejnú bezpečnosť, otázky obrany a vojenské otázky), a to transparentným spôsobom a v plnom súlade so zásadami demokracie a právneho štátu;
f) vymedzením zásad, ktoré by sa mohli vypracovať prostredníctvom medziinštitucionálnych dohôd v súlade s článkom 295 Zmluvy o fungovaní Európskej únie s cieľom implementovať nové nariadenie o lepšej tvorbe práva zosúladeným spôsobom;
2. vyjadruje poľutovanie nad tým, že napriek jasným požiadavkám z 11. marca 2009:
– Komisia nepripravila upravené znenie svojho legislatívneho návrhu ( KOM(2008)0090 ) a 2. decembra po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy schválila oznámenie ( KOM(2009)0665 ), ktorým upravila len právny základ pôvodného návrhu a nepristúpila k žiadnym zmenám jeho obsahu;
– Rada neuskutočnila žiadnu politickú diskusiu ani neprijala konkrétne kroky v súlade s návrhmi Parlamentu (niektoré z nich vychádzajú teraz aj z nových ustanovení zmluvy) a obmedzila sa len na minimálne úpravy svojich vlastných interných pravidiel;
3. vyzýva súčasné a prichádzajúce predsedníctvo Rady, aby začalo bezprostredný medziinštitucionálny dialóg na politickej úrovni s cieľom čo najskôr vypracovať nové nariadenie o prístupe k dokumentom;
4. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Európskej rade, Rade, Komisii a parlamentom členských štátov.
