5.7.2010 B7-0425/2010 NÁVRH UZNESENIA predložený na základe vyhlásenia podpredsedníčky Komisie/vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku
v súlade s článkom 110 ods. 2 rokovacieho poriadku
o prístupe k riešeniu problému HIV/AIDS zo strany EÚ založenom na právach
Charles Tannock
v mene skupiny ECR
PE442.023v01-00 B7‑0425/2010 Uznesenie Európskeho parlamentu o prístupe k riešeniu problému HIV/AIDS zo strany EÚ založenom na právach
Európsky parlament ,
– so zreteľom na blížiacu sa 18. medzinárodnú konferenciu o AIDS: Práva tu, práve teraz (Rights Here, Right Now), ktorá sa uskutoční 18. až 23. júla 2010 vo Viedni,
– so zreteľom na deklaráciu o záväzku OSN v oblasti HIV/AIDS pod názvom Celosvetová kríza – celosvetová reakcia, ktorú prijalo Valné zhromaždenie OSN 27. júna 2001 na svojom 26. mimoriadnom zasadnutí,
– so zreteľom na mimoriadne zasadnutie Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov (UNGASS) na vysokej úrovni o HIV/AIDS z 2. júna 2006 a na politické vyhlásenie, ktoré na ňom bolo prijaté,
– so zreteľom na deklaráciu o HIV/AIDS, tuberkulóze a iných súvisiacich infekčných chorobách, ktorá bola prijatá 27. apríla 2001 v Abuji, na spoločnú pozíciu afrických krajín pre zasadnutie UNGASS na vysokej úrovni v roku 2006 a na výzvu na urýchlenie opatrení zameraných na zabezpečenie všeobecného prístupu k službám pri ochorení na HIV a AIDS, tuberkulózu a maláriu v Afrike, ktorú podpísala Africká únia 4. mája 2006 v Abuji,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. júla 2006 s názvom HIV/AIDS: čas konať, z 24. apríla 2007 s názvom Boj proti HIV/AIDS v rámci Európskej únie a v susedných krajinách, 2006 – 2009; z 20. novembra 2008 s názvom HIV/AIDS: včasná diagnostika a včasná starostlivosť,
– so zreteľom na závery Rady o pokroku vo vykonávaní európskeho akčného programu boja proti HIV/AIDS, malárii a tuberkulóze prostredníctvom vonkajšej činnosti (2007 – 2011) z novembra 2009,
– so zreteľom na správu UNAIDS ( Spoločného programu OSN pre HIV/AIDS) z roku 2009 o celosvetovej epidémii AIDS,
– so zreteľom na rámec výsledkov UNAIDS za roky 2009 – 2011,
– so zreteľom na správu OSN o rozvojových cieľoch tisícročia z roku 2010,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 15. júna 2010 o pokroku pri dosahovaní rozvojových cieľov tisícročia: priebežné hodnotenie v rámci prípravy zasadnutia OSN na vysokej úrovni v septembri 2010,
– so zreteľom na článok 110 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A. keďže počet ľudí s vírusom HIV/AIDS stále narastá, pričom sa ich počet vo svete odhaduje na 33,4 miliónov ,a je obzvlášť znepokojujúce, že v roku 2008 bolo infikovaných ďalších 2,7 milióna ľudí,
B. keďže nechránený heterosexuálny pohlavný styk je v súčasnosti jediným najdôležitejším faktorom šírenia HIV po celom svete a keďže polovica všetkých nových prípadov infikovania HIV sa týka mladých ľudí vo veku menej ako 25 rokov,
C. keďže v súčasnosti ženy predstavujú polovicu všetkých osôb žijúcich s ochorením AIDS a 60 % osôb trpiacich na AIDS v Afrike, pričom sú dvoj- až štvornásobne citlivejšie ako muži, pokiaľ ide o nákazu týmto ochorením; keďže je veľmi znepokojený celkovou expanziou a feminizáciou tohto ochorenia,
D. keďže vírus HIV/AIDS ostáva jednou z hlavných príčin úmrtí na celom svete a v roku 2008 spôsobil smrť 2 miliónov ľudí a predpokladá sa, že v nadchádzajúcich desaťročiach bude aj naďalej závažnou celosvetovou príčinou predčasných úmrtí,
E. keďže ženy a dievčatá, mladí ľudia, starší ľudia, muži majúci pohlavný styk s mužmi, intravenózni a iní užívatelia drog, osoby poskytujúce sexuálne služby, transrodové osoby, väzni, migrujúci pracovníci, siroty, ľudia žijúci v konfliktných a postkonfliktných situáciách, pôvodné obyvateľstvo, utečenci a osoby vysídlené v rámci krajiny, ako aj kontaktní pracovníci pre HIV/AIDS patria medzi najohrozenejšie skupiny, pokiaľ ide o nákazu HIV/AIDS a o dosah pandémie,
F. keďže uplatňovanie ľudských práv a základných slobôd pre všetkých je nevyhnutné, aby sa znížilo ohrozenie nákazou HIV/AIDS,
G. keďže subsaharská Afrika je aj naďalej najviac postihnutou oblasťou s 22,4 miliónmi chorých na HIV/AIDS a 71 % nových prípadov HIV/AIDS v roku 2008,
H. keďže ženy a dievčatá sú naďalej neúmerne postihované ochorením HIV/AIDS, pretože približne 60 % prípadov ochorení HIV/AIDS v subsaharskej Afrike pripadá na ženy,
I. keďže v dôsledku stigmatizácie spojenej s ochorením HIV/AIDS približne 30 % nakazených osôb nevie, že sú HIV/AIDS pozitívne, a v štúdiách sa uvádza, že nediagnostikovaná nákaza podporuje ďalší prenos tohto ochorenia a zvyšuje hrozbu skorého úmrtia osôb s ochorením HIV/AIDS,
J. keďže pohlavný styk s osobou rovnakého pohlavia sa stále vo veľkej miere odsudzuje, predovšetkým v subsaharskej Afrike, kde sa v 31 krajinách považuje pohlavný styk plnoletých osôb s osobou rovnakého pohlavia za trestný čin, v štyroch krajinách sa trestá smrťou, v ďalších krajinách viac než 10 rokmi väzenia, a takáto stigmatizácia sťažuje preventívnu prácu v súvislosti s HIV/AIDS,
K. keďže kriminalizácia užívateľov drog im v mnohých krajinách bráni v prístupe k preventívnej ochrane proti HIV/AIDS, liečbe, zdravotnej starostlivosti a podpore, a tak napomáha prenos vírusu HIV/AIDS pri intravenóznom užívaní drog,
L. keďže ešte v 106 krajinách platia zákony a politiky, ktoré predstavujú výrazné prekážky účinného riešenia problému HIV/AIDS,
M. keďže v roku 2008 podľa odhadov 17,5 milióna detí stratilo jedného rodiča alebo oboch rodičov v dôsledku ochorenia HIV/AIDS – pričom prevažná väčšina týchto detí žije v subsaharskej Afrike – a tieto deti často trpia v dôsledku stigmatizácie a diskriminácie, môže im byť odmietnutý prístup k základným službám, ako je vzdelávanie a bývanie, a zároveň sa zvyšuje hrozba ich nákazy ochorením HIV/AIDS,
1. žiada Komisiu a Radu, aby dodržali svoje záväzky a zintenzívnili úsilie v riešení otázky HIV/AIDS ako svetovej priority v oblasti verejného zdravotníctva vrátane prevencie, liečby, opatery a podpory pri tomto ochorení, ako aj v rámci rozvojovej spolupráce EÚ;
2. vyzýva Komisiu a Radu, aby v politickom dialógu na globálnej a štátnej úrovni podporovali najlepšie metódy a postupy, pokiaľ ide o riešenie otázky HIV/AIDS:
– pri zabezpečovaní presadzovania, ochrany a dodržiavania ľudských práv osôb nakazených HIV/AIDS a ďalších kľúčových populácií,
– pri podpore revízie a zmien právnych predpisov, ktoré predstavujú prekážky v účinných programoch a službách v oblasti HIV/AIDS založených na dôkazoch a určených najmä kľúčovým populáciám,
– pri vypracúvaní programov v oblasti HIV/AIDS zameraných na osoby s ochorením HIV/AIDS a ďalšie kľúčové populácie, ktorých cieľom je podporiť jednotlivcov a komunity, aby riešili problém HIV/AIDS, ako aj zmierniť negatívny vplyv HIV/AIDS prostredníctvom uľahčenia prístupu k vzdelávaniu a k pracovným miestam osobám s HIV/AIDS a ďalším kľúčovým populáciám,
– pri zabezpečovaní toho, aby súčasťou budúceho monitorovania pokroku v boji proti HIV/AIDS boli ukazovatele, ktoré sa priamo týkajú otázok ľudských práv v súvislosti s HIV/AIDS a ktoré ich hodnotia,
– pri dodržiavaní zásad 3 C [podložený súhlas, dôvernosť a poradenstvo (informed consent, confidentiality and counselling)] pri testovaní na HIV/AIDS a iných službách týkajúcich sa HIV/AIDS,
– pri boji proti stigmatizácii a diskriminácii osôb nakazených HIV/AIDS a ďalších kľúčových populácií a pri ochrane ich práv na bezpečnosť a ochranu pred zneužívaním a násilím,
– pri presadzovaní a uľahčovaní širšej účasti osôb nakazených HIV/AIDS a ďalších kľúčových populácií, pokiaľ ide o riešenie problému HIV/AIDS,
– pri poskytovaní objektívnych a neodsudzujúcich informácií o tomto ochorení,
– pri poskytovaní schopností, zručností a vedomostí ľuďom s cieľom chrániť ich pred nakazením HIV/AIDS;
3. vyjadruje však poľutovanie nad tým, že deklarácia neobsahuje žiadne globálne ciele ani harmonogram, pokiaľ ide o liečbu, zdroje a prevenciu, a neposkytuje realizovateľný akčný plán, ktorý by podporil cieľ zabezpečiť do roku 2010 všeobecný prístup všetkým osobám postihnutým HIV;
4. vyjadruje vážne obavy nad skutočnosťou, že polovica všetkých nových ochorení na HIV postihuje deti a mladých ľudí;
5. vyjadruje sklamanie nad skutočnosťou, že hoci je veľký počet prípadov infikovania spôsobený tým, že drogovo závislé osoby používajú spoločné injekčné ihly, v mnohých krajinách vrátane členských štátov ešte stále neexistujú účinné programy, v rámci ktorých by sa pre drogovo závislé osoby zabezpečili čisté ihly;
6. zdôrazňuje, že v záujme účinného zastavenia a zvrátenia šírenia HIV/AIDS je nevyhnutné zaviesť osobitné opatrenia zamerané na kľúčové ohrozené skupiny;
7. uznáva význam zodpovednosti jednotlivých krajín, vyzýva rozvojové krajiny, aby ako prioritu stanovili výdavky na zdravotníctvo vo všeobecnosti a boj proti HIV/AIDS, a žiada, aby Komisia podporovala národné vlády a zapájala občiansku spoločnosť s cieľom znížiť stigmatizáciu a diskrimináciu;
8. naliehavo žiada propagáciu na medzinárodnej, vnútroštátnej a miestnej úrovni, prístup k vzdelávaniu, informáciám a dobrovoľnému poradenstvu, testovaniu a súvisiacim službám v oblasti HIV/AIDS, pričom sa zabezpečí úplná ochrana dôvernosti a podložený súhlas, a podporu takého sociálneho a právneho prostredia, ktoré bude priaznivé a bezpečné pre osoby, ktoré dobrovoľne zverejnia, že sú nakazení HIV;
9. zdôrazňuje význam opatrení na miestnej úrovni a skutočnosť, že je potrebné, aby sa do prevencie, liečby a starostlivosti zapojili miestne komunity;
10. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby spolupracovali s UNAIDS pri plnení jeho úlohy ďalej rozvíjať a podporovať národné snahy o zavedenie zahrňujúcich a transparentných postupov, ako aj o stanovenie ambicióznych vnútroštátnych cieľov v oblasti prevencie a liečby HIV a poskytovania starostlivosti a podpory v súvislosti s HIV;
11. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, parlamentom členských štátov, generálnemu tajomníkovi OSN, Spoločnému programu OSN pre HIV/AIDS, Svetovej zdravotníckej organizácii a organizátorom 18. medzinárodnej konferencie o AIDS.
