P6_TA(2005)0131
Západný Balkán
B6-0094/2005
Uznesenie Európskeho parlamentu o stave regionálnej integrácie na západnom Balkáne
Európsky parlament
, –
so zreteľom na výročné správy Komisie o procese stabilizácie a pridružovania (PSP) pre juhovýchodnú Európu,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o krajinách juhovýchodnej Európy a o PSP, najmä na uznesenie z 20. novembra 2003 Ú. v.
EÚ C 87 E, 7.4.2004, s.
521.
,
–
so zreteľom na historickú návštevu chorvátskeho premiéra v Srbsku a Čiernej Hore 15. novembra 2004 a na spoločné vyhlásenie podpísané pri tejto príležitosti, v ktorom obe krajiny zdôraznili svoj záväzok vstúpiť do Európskej únie, ako aj ich želanie vyriešiť otvorené otázky vrátane ochrany menšín, návratu srbských utečencov do Chorvátska a informácií o Chorvátoch, ktorí sa stratili počas vojny,
–
so zreteľom na svoje uznesenie zo 17. novembra 2004 o Európskej agentúre pre obnovu P6_TA(2004)0056.
a na otázky na ústne zodpovedanie položené Rade ( B6-0026/2004 ) a Komisii ( B6-0025/2004 ),
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku
A.
keďže EÚ v roku 1999 iniciovala proces stabilizácie a pridružovania (PSP) pre krajiny západného Balkánu (Albánsko, Bosna a Hercegovina, Chorvátsko, Srbsko a Čiernu Horu a Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko) ako svoj hlavný príspevok k Paktu stability, ktorý vytvára strategický rámec pre vzťahy týchto krajín s EÚ a súčasne zahŕňa nadviazanie nových zmluvných vzťahov (dohody o stabilizácii a pridružení) a program pomoci (CARDS),
B.
keďže bilaterálne vzťahy dopĺňajú multilaterálny rámec, v ktorom sa má rozvíjať regionálna spolupráca a dobré susedské vzťahy ako základné podmienky pre konkrétnu perspektívu členstva,
C.
keďže Európska rada v Solúne v roku 2003 otvorene uznala európske odhodlanie krajín zahrnutých do procesu stabilizácie a pridružovania a ich potenciál ako kandidátov na členstvo v EÚ,
D.
keďže tieto krajiny dosiahli pokrok, ale keďže pred nimi stojí ešte veľa náročných úloh, kým dovŕšia prechod na plne fungujúce demokracie a trhové hospodárstva a kým dokážu udržať úzke vzťahy s EÚ, a keďže napokon, kým ich európske odhodlanie je nepopierateľné, ďalší pokrok popri týchto líniách bude závisieť od schopnosti jednotlivých krajín ako takých dosiahnuť výrazné zlepšenia,
E.
keďže únia štátov Srbska a Čiernej Hory, vytvorená z podnetu EÚ na podporu procesu demokratických a hospodárskych reforiem a na urýchlenie jeho integrácie do EÚ, v súčasnosti nespĺňa očakávania a jej parlament účinne ukončil svoju činnosť 3. marca 2005,
F.
keďže vytvorenie demokratického Kosova nielen pre etnickú väčšinu, ale pre všetky etnické skupiny, ktoré tam žijú, musí byť cieľom činností EÚ a keďže súčasná aj budúca pomoc musí vychádzať z týchto zásad; keďže výsledky tohto úsilia sú neuspokojivé; keďže situácia v Kosove a nedostatočná bezpečnosť ostatných príslušníkov srbskej komunity a iných nealbánskych komunít, najmä po vypuknutí etnických násilia v marci 2004, má taktiež nepriaznivý vplyv na situáciu v Srbsku,
G.
keďže ustanovenia rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244 (1999) o návrate Srbov a iných utečencov do svojich domovov v Kosove sa stále nedodržujú,
H.
keďže veľký počet vnútorne presídlených osôb v Srbsku a Chorvátsku predstavuje ďalšiu finančnú záťaž pre obe krajiny,
I.
keďže existencia dvoch útvarov podobných štátu a ich zatiaľ nevyjasnený štatút prispievajú k nestabilite regiónu,
J.
keďže súčasný inštitucionálny rámec vyplývajúci z Daytonských dohôd oslabuje životaschopnosť Bosny a Hercegoviny a predstavuje prekážku európskej integrácie,
K.
keďže neúspešným referendom, ktoré sa konalo dňa 7. novembra 2004 v Bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko sa vyjasnila cesta pre uplatňovanie Ohridskej dohody a zvýšilo sa tempo európskej integrácie,
L.
keďže blížiace sa otvorenie prístupových rokovaní s Chorvátskom, po splnení záväzkov voči Medzinárodnému trestnému tribunálu pre bývalú Juhosláviu (ICTY), by malo byť považované za pozitívny signál vyslaný všetkým krajinám v regióne s ohľadom na ich perspektívu vstupu do EÚ,
M.
keďže Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko tiež predložila svoju žiadosť o členstvo a očakáva, že jej Komisia včas predloží svoje stanovisko,
1.
zdôrazňuje, že v súlade s európskou bezpečnostnou stratégiou, ktorá bola schválená v decembri 2003, je západný Balkán regiónom s najvyššou prioritou pre EÚ a že budúcnosť regiónu je jednoznačne spojená s európskou integráciou, ale že táto budúcnosť závisí do veľkej miery od samotných krajín regiónu;
2.
berie na vedomie, že politické vedomie zodpovednosti a znalosť technického mechanizmu európskej integrácie sú dôležitými prvkami, je však potrebné posilniť príslušné orgány, najmä volené orgány (v krajinách tohto regiónu), a uznáva, že to bude vyžadovať značné množstvo dodatočných finančných zdrojov;
3.
vyjadruje hlboké znepokojenie nad vážnou hospodárskou a sociálnou situáciou v oblasti; zdôrazňuje, že vyriešenie tejto dôležitej otázky je jedným z hlavných kľúčov k stabilnému rozvoju týchto krajín; vyzýva vlády a EÚ, aby sociálny a hospodársky rozvoj zaradili medzi svoje najvyššie priority;
4.
pripomína, že na summite v júli 2002 najvyšších štátnych predstaviteľov Bosny a Hercegoviny, Chorvátska, Srbska a Čiernej Hory bolo prijaté spoločné vyhlásenie o uplatňovaní Daytonských dohôd, o zachovaní nemeniteľnosti hraníc, o podpore návratu utečencov a spolupráci v oblasti európskej integrácie;
5.
víta bilaterálnu dohodu o ochrane menšín uzavretú medzi Chorvátskom a úniou štátov Srbska a Čiernej Hory dňa 15. novembra 2004, v ktorej obe strany vyjadrili ochotu uznať, že národnostné menšiny sú prvkom, ktorí obohacuje spoločnosť;
Bosna a Hercegovina
6.
konštatuje, že 10 rokov po podpísaní Daytonských dohôd sa nepodarilo vyriešiť hlavné politické problémy, že krajina je veľmi rozdelená a politická stabilita je zraniteľná; domnieva sa, že existuje naliehavá potreba nových politických iniciatív založených na prístupe zdola nahor a na účasti troch národov, ktorí žijú na tomto území v trvalom mieri ako susedia; zdôrazňuje preto potrebu revízie Daytonských dohôd;
7.
upozorňuje na priority, ktoré ešte neboli splnené: plná spolupráca s ICTY, bezpečnostné otázky, budovanie orgánov, infraštruktúra, energetika; víta rozhodnutie EÚ prevziať mierové operácie od jednotiek SFOR pod velením NATO, ktorých mandát vypršal 2. decembra 2004, a v tejto súvislosti zdôrazňuje obrovský význam tejto doteraz najväčšej vojenskej misie EÚ, ktorá výrazne zviditeľní EÚ v Bosne; berie na vedomie, že vďaka tomu bude EÚ hlavným medzinárodným aktérom v Bosne, ktorý bude mať k dispozícii nielen vojenské prostriedky, ale aj civilné nástroje vrátane pomoci, obchodu a politického dialógu; poukazuje na rozpor medzi niektorými politickými silami v Bosne a Hercegovine, ktoré otvorene podporujú európsku integráciu, bránia však uskutočneniu nevyhnutných reforiem potrebných pre fungovanie štátu;
8.
víta skutočnosť, že EÚ je pripravená prevziať väčšiu mieru zodpovednosti za stabilitu v Bosne a Hercegovine, než tomu bolo v minulosti;
konštatuje, že najväčšia vojenská misia EÚ EUFOR doplňuje policajnú misiu EÚ v Bosne a Hercegovine;
zdôrazňuje preto, že prevzatie mierových operácií od jednotiek SFOR pod vedením NATO v decembri 2004 predstavuje 10 rokov po Daytone veľkú príležitosť pre ďalší pokrok;
berie na vedomie, že súčasťou misie sú vojenské aj policajné zložky; vyzýva Radu na zabezpečenie maximálnej miery koordinácie medzi veľkým počtom aktérov a na zaistenie toho, aby bol Európsky parlament dobre informovaný a dostával konkrétne informácie o misii EUFOR;
9.
víta prácu nedávno vytvoreného riaditeľstva pre európsku integráciu pri vláde Bosny a Hercegoviny; uznáva pozitívny vývoj, ktorý nastal; opätovne zdôrazňuje dôležitosť toho, aby orgány pokračovali v reformnom procese a upriamili svoju pozornosť na také priority, akými sú boj proti korupcii a organizovanému zločinu, pátranie po vojnových zločincoch, ktorí sú stále na slobode a riešenie otázok stagnujúceho hospodárstva, príliš vysokých nákladov na udržiavanie funkčnej štátnej správy a celkovo nedostatočných administratívnych kapacít;
10.
ľutuje rozhodnutie Spojených štátov, ktoré vstúpilo do platnosti v júni 2003, zaručujúce americkým občanom v Bosne imunitu voči trestnému konaniu pred Medzinárodným trestným súdom (ICC) v Haagu potom, ako ho ratifikoval parlament Bosny a Hercegoviny;
11.
vyzýva bosnianske orgány, najmä vládu Srbskej republiky, aby plne spolupracovali s ICTY pri hľadaní osôb obvinených z vojnových zločinov, a v prípade, že bude táto požiadavka splnená, podporí v budúcnosti pozvanie Bosny na účasť na programe Partnerstvo za mier; zdôrazňuje, že najvážnejšiu otázku naďalej predstavuje skutočnosť, že doteraz neboli potrestané osoby obvinené z vojnových zločinov a problém ich extradície, čo je prekážkou zmierenia národov a rozvoja vzájomnej dôvery medzi nimi; vyzýva orgány v Bosne a Hercegovine na všetkých úrovniach administratívy, občiansku spoločnosť, ortodoxnú cirkev a iných ďalších zodpovedných činiteľov, aby vyvinuli maximálne úsilie na to, aby boli Karadžič a Mladič postavení pred ICTY; v tejto súvislosti víta, že polícia Srbskej republiky v nedávnej dobe zadržala osem osôb na základe miestnych zatykačov vydaných v súvislosti s obvinením zo spáchania vojnových zločinov a že Rada prijala rozhodnutie zmraziť aktíva väčšieho počtu osôb obvinených zo spáchania vojnových zločinov;
12.
je hlboko znepokojený zistením vedcov programu Organizácie Spojených národov pre životné prostredie (UNEP), že vzorky vody a pôdy odobraté v rôznych častiach Bosny a Hercegoviny sú kontaminované ochudobneným uránom; vyjadruje svoje znepokojenie nad nečinnosťou s ohľadom na odporúčania UNEP, aby boli znečistené oblasti dekontaminované;
13.
víta opätovné pripojenie elektrických generátorov v Bosne a Hercegovine, Chorvátsku, Bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko a v Srbsku a Čiernej Hore k západoeurópskemu systému UCTE, ktoré bolo prerušené v roku 1991; je presvedčený, že opätovné zjednotenie bosnianskeho trhu, v minulosti rozdeleného na federálne oblasti a oblasti Srbskej republiky, podporí obnovu hospodárstva Bosny;
14.
uznáva, že v Bosne a Hercegovine je stále potrebný Úrad vysokého splnomocnenca; požaduje väčšiu transparentnosť a parlamentný dozor (Európskeho parlamentu) nad činnosťami a rozhodnutiami tohto úradu; najmä vzhľadom na plánovaný postupný presun jeho činností do rúk orgánov Bosny a Hercegoviny; v tejto súvislosti žiada vysokého splnomocnenca, aby sa zdržal nadmerného využívania tzv. "bonnských právomocí", keďže tieto prostriedky vládnutia oslabujú vytvorenie právneho štátu v Bosne a Hercegovine;
15.
nalieha na Komisiu, aby podporila politické sily v krajine pri hľadaní konsenzu v súvislosti s reformou politického rámca stanoveného Daytonskými dohodami s cieľom vytvoriť účinne fungujúce administratívne štruktúry v Bosne a Hercegovine;
Srbsko a Čierna Hora
16.
poukazuje na skutočnosť, že nasledujúce dva roky budú kritické roky pre úniu štátov Srbska a Čiernej Hory, pretože nájdenie vzájomne uspokojivého riešenia bude kľúčovým faktorom pre stabilitu celého regiónu; opätovne pripomína, že EÚ by mala byť pripravená pomôcť Srbsku a Čiernej Hore dospieť k trvalému usporiadaniu, pričom by mala zaujať neutrálny postoj s ohľadom na formu tohto vzťahu;
17.
ľutuje, že Srbsko ešte stále nedostatočne spolupracuje s ICTY a vyzýva úrady na dosiahnutie ďalšieho pokroku v otázke vojenskej a policajnej reformy, s osobitným dôrazom na tajnú políciu; víta nedávne vydanie vysoko postavených osôb obvinených zo spáchania vojnových zločinov ICTY a očakáva, že srbské orgány zrýchlia svoju spoluprácu s ICTY;
18.
pripomína vláde Srbska a Čiernej Hory, že dodržiavanie ľudských práv a základných slobôd vrátane práv menšín a národnostných skupín je jedným zo základných kritérií kodaňských kritérií a nevyhnutým predpokladom ďalšieho zapojenia do PSP, čo by prípadne mohlo viesť k členstvu v EÚ;
19.
berie na vedomie zistenia ad hoc misie Európskeho parlamentu vo Vojvodine a jej správu o etnickom a sociálnom napätí v provincii; pripomína srbským orgánom ich zodpovednosť za zabezpečenie práva a poriadku v celej krajine a pre všetkých obyvateľov; uvedomuje si možnosti Vojvodiny stať sa príkladom pre zvyšok Srbska v súvislosti so zabezpečením mierového spolunažívania všetkých rôznych etnických skupín a plne profitovať z regionálnych a cezhraničných programov iniciovaných alebo podporovaných EÚ;
Kosovo
20.
vyzýva Komisiu, aby urýchlene dokončila práce na realizačnej štúdii s cieľom otvoriť čo najskôr rokovania o uzavretí stabilizačnej a asociačnej dohody s Európskou úniou;
21.
uznáva, že budúce rozhodnutia o štatúte Kosova budú mať politické následky pre Srbsko, a vyzýva preto Belehrad a Prištinu, aby viedli dialóg v duchu spolupráce a našli konštruktívne riešenie pre budúcnosť Kosova;
22.
víta rozhodnutie bývalého kosovského premiéra Ramusha Haradinaja podať demisiu a vydať sa ICTY, dúfa, že toto dobrovoľné vzdanie sa bude vnímané ako príklad pre ďalších osôb obvinených zo spáchania vojnových zločinov v oblasti a prispeje k väčšiemu rešpektovaniu ICTY a k posilneniu jeho postavenia;
23.
berie na vedomie výsledky nedávnych volieb (23. októbra 2004), vyslovuje však poľutovanie nad malou účasťou a najmä nad hromadným bojkotom volieb zo strany srbskej menšiny v Kosove a nad skutočnosťou, že to ešte zvýrazňuje hlboké rozdelenie, ktoré pretrváva v oblasti;
24.
uvedomuje si, že vyhodnotenie zavádzania štandardov sa uskutoční v polovicu roku 2005 s cieľom rozhodnúť o možnosti otvorenia diskusií o budúcom štatúte Kosova;
25.
očakáva, že Rada, najmä Vysoký splnomocnenec pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku, a Komisia sa budú spoločne s OSN, USA, NATO a ďalšími dôležitými zúčastnenými stranami plne zúčastňovať na príprave podmienok pre nadchádzajúce rozhovory o budúcnosti Kosova; zdôrazňuje v tomto ohľade, že všetky strany si musia byť plne vedomé spoločnej európskej budúcnosti celej oblasti;
26.
vyzýva Radu a Komisiu, aby sa ujali hlavnej úlohy v rámci prípravy rokovaní o konečnom stave a aby vopred, s cieľom urýchliť proces, vylúčili tieto možnosti:
–
návrat k ústavnému vzťahu so Srbskom a Čiernou Horou;
–
zjednotenie s Albánskom alebo akýmkoľvek iným štátom alebo územím v regióne;
–
rozdelenie Kosova;
27.
trvá však na tom, že je potrebné, aby orgány v Kosove podnikli rázne kroky na zvýšenie bezpečnosti všetkých obyvateľov Kosova;
28.
uznáva dôležitosť vyhľadávacieho mechanizmu PSP ako spôsobu podpory Kosova pri jeho štrukturálnych reformách, ktoré sú kompatibilné s EÚ; a prípravy na budúce pôsobenie Kosova v rámci Európskej únie;
29.
poukazuje na skutočnosť, že viac ako päť rokov po konflikte nebolo ešte rozhodnuté o osude takmer 3 500 Kosovčanov; vyzýva vládu Srbska, aby aktívne spolupracovala pri poskytovaní všetkých informácií, ktoré sa týkajú hľadaných osôb; vyzýva tiež kosovské orgány, aby poskytli všetky informácie týkajúce sa 500 kosovských Srbov, ktorí sú stále nezvestní;
30.
vyzýva kosovské orgány, aby rešpektovali práva srbskej komunity, uľahčili návrat srbských a iných nealbánskych utečencov, dodržiavali rezolúciu č. 1244 (1999) Bezpečnostnej rady OSN a ráznejšie bojovali proti organizovanému zločinu a obchodovaniu s drogami;
Albánsko
31.
je znepokojený nad tým, že politické ovzdušie v Albánsku je problematické, pričom napätie vo vládnucej strane viedlo k jej vnútornému rozštiepeniu; odsudzuje neschopnosť albánskej vlády účinne konať; od všetkých politických strán očakáva, že podniknú praktické kroky na zlepšenie politickej klímy;
32.
zdôrazňuje nevyhnutnosť zvýšenia administratívnej kapacity Albánska a boja proti svojvoľnému konaniu zo strany orgánov; odporúča, aby sa prijali posilnená opatrenia s cieľom poskytnúť prostriedky potrebné na boj proti korupcii, organizovanému zločinu, obchodovaniu s ľuďmi, zbraňami a drogami a žiada zlepšenia zamerané na dosiahnutie nezávislého a výkonného súdneho systému, najmä na rozvoj fungovania súdnictva v administratívnom sektore;
33.
uznáva, že vzhľadom na úlohu, ktorú musí Albánsko zohrávať v boji proti organizovanému zločinu, je najdôležitejším aktérom, pokiaľ ide o stabilizáciu oblasti;
34.
uvedomuje si, že je treba vykonať ešte veľa práce na rozvoji hospodárstva (napr. štvrtina obyvateľstva žije pod hranicou chudoby), potieraní korupcie a zvýšení transparetnosti; upozorňuje na zložitú situáciu v oblasti vzdelávania, najmä s ohľadom na nutnosť zaručenia rovnakých možností vzdelávať sa pre deti vo všetkých častiach krajiny;
35.
vyzýva vládu Albánska a jeho orgány, aby rešpektovali práva etnickej gréckej menšiny a poukazuje na skutočnosť, že pokrok v rokovaniach o Stabilizačnej a asociačnej dohode a budúcnosti Albánska v EÚ priamo závisia od dodržiavania ľudských práv a práv menšín;
Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko
36.
zastáva názor, že úplná účasť Bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko na európskom integračnom procese bude prospešná nielen pre samotnú krajinu, ale aj pre celú oblasť;
37.
víta odpovede vlády Bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko na dotazník Komisie o politických a hospodárskych otázkach a acquis EÚ; očakáva, že Komisia čo najskôr predloží svoje stanovisko k žiadosti Bývalej Juhoslovanskej republiky acedónsko o členstvo v EÚ; zdôrazňuje, že získanie štatútu kandidátskej krajiny na summite Európskej rady v decembri 2005 podporí krajinu v rámci jej dosahovania ďalších výsledkov v reformnom procese a posilní stabilitu v regióne;
38.
víta úsilie vlády pri vykonávaní decentralizačných reforiem ako súčasti rámcovej dohody podpísanej v Ohride v roku 2001; víta výsledky referenda uskutočneného v novembri 2004, ktoré ukázalo podporu európskeho smerovania krajiny a vytvorilo podmienky pre ďalšie reformy; poukazuje na skutočnosť, že úsilie Bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko by mali v primeranej miere podporiť podporné programy EÚ, ktoré by mali byť ešte viac decentralizované, aby mohli zahrnúť aj skúsenosti vnútroštátnych a miestnych orgánov;
39.
ľutuje, že komunálne voľby na jar 2005 boli podľa pozorovateľov OBSE zmarené nezrovnalosťami a vyzýva orgány Bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko, aby okamžite prijali nevyhnutné opatrenia na zosúladenie volebných štandardov s požiadavkami Úradu pre demokratické inštitúcie a ľudské práva;
40.
zastáva názor, že neúspech referenda o možnosti územného rozdelenia zabezpečuje trvalé zmierenie dvoch hlavných etnických skupín tak, ako sa uvádza v Ohridskej dohode, aby sa Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko stala vzorom mierového spolužitia a prispela k stabilizácii celej oblasti;
41.
zastáva názor, že rôzne orgány EÚ pôsobiace v Bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko by mali zlepšiť vzájomnú koordináciu; domnieva sa v tejto súvislosti, že Európska komisia by mala zohrávať kľúčovú úlohu v procese realizácie politík EÚ v krajine;
42.
zastáva názor, že plná podpora ICC je základným prvkom spolupráce medzi EÚ a Bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko; poukazuje v tejto súvislosti na skutočnosť, že vzhľadom na žiadosť Bývalej Juhoslovanskej republiky Macedónsko o členstvo by sa mala zrušiť takzvaná "zmluva o udeľovaní výnimiek" medzi Bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko a USA, ktorá bola podpísaná v roku 2003;
43.
vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že podľa správ OBSE o miestnych voľbách boli vo viacerých mestách a obciach zistené nezrovnalosti; požaduje preto zvýšiť úsilie zamerané na posilnenie volebného procesu v budúcnosti, predovšetkým na miestnej úrovni;
Chorvátsko
44.
víta rozhodnutie prijaté 18. júna 2004 Pozri závery Rady, 17. - 18. júna 2004 (10679/04 REV 2).
udeliť Chorvátsku štatút kandidáta;
45.
berie na vedomie rozhodnutie Rady odložiť otvorenie prístupových rokovaní s Chorvátskom vzhľadom na neexistenciu spoločnej dohody o plnej spolupráci tejto krajiny s ICTY;
46.
víta v tejto súvislosti rozhodnutie Rady schváliť rámec pre rokovanie s Chorvátskom a vyzýva chorvátsku vládu, aby sa čo najviac snažila dokázať svoju plnú spoluprácu s ICTY; zastáva názor, že to je základný test pre všetky krajiny v regióne a plne podporuje ICTY pri výkone jeho náročnej práce;
47.
vyzýva Chorvátsko, aby usporiadalo pretrvávajúce hraničné spory prostredníctvom dialógu so Slovinskom, vyhýbalo sa jednostranných akcií s cieľom ohroziť stanovenie slovinsko-chorvátskych hraníc a ovplyvniť vymedzenie hraníc bez dohody a aby urobilo všetko, čo je v jeho silách, na podporu a uľahčenie návratu utečencov;
48.
berie na vedomie návštevu chorvátskeho premiéra Sanadera v Belehrade v novembri 2004, ktorá bola prvou oficiálnou návštevou tohto druhu od rozpadu bývalej Juhoslávie; konštatuje, že premiér Sanader a prezident Srbska a Čiernej Hory Marovič podpísali dohody o národnostných menšinách a o vedecko-technickej spolupráci a že sa zhodli na tom, že k budúcnosti Chorvátska ako aj Srbska a Čiernej Hory musí patriť členstvo v Európskej únii;
49.
vyzýva úrady, aby podnikli významné kroky na uľahčenie návratu utečencov a na zabezpečenie spravodlivých a účinných domácich súdnych procesov pre vojnové zločiny;
50.
dôrazne vyzýva Radu a Komisiu, aby čo najskôr vyslali do Chorvátska monitorovaciu pracovnú skupinu s cieľom poskytnúť Rade na jej nasledujúcom zasadnutí spoľahlivé výsledky, na základe ktorých bude môcť prijať rozhodnutie;
Všeobecné body
51.
vyzýva k lepšej koordinácii činností medzinárodného spoločenstva v tejto oblasti; berie na vedomie, že vzhľadom na veľký počet aktérov v regióne treba definovať/prerozdeliť kompetencie medzi nimi; upriamuje osobitnú pozornosť na potrebu jasného prerozdelenia zodpovedností/kompetencií medzi Európskou agentúrou pre obnovu a decentralizovanými delegáciami Európskej komisie v oblasti;
52.
vyzýva Radu a Komisiu, aby stanovili jasný plán, ako aj prístupovú stratégiu pre krajiny západného Balkánu na niekoľko ďalších rokov a žiada, predovšetkým vzhľadom na otvorenie rokovaní s Chorvátskom, aby EÚ zaslala jednoznačné posolstvo ďalším krajinám juhovýchodnej Európy;
53.
poukazuje na to, že proces stabilizácie a pridružovania na západnom Balkáne predstavuje nevyhnutný rámec pre dané krajiny na ich ceste k členstvu v EÚ;
54.
poukazuje na to, že by sa mala posilniť úloha PSP a dohôd o stabilizácii a pridružení a že by EÚ mala predostrieť jasný program postupných krokov integrácie;
55.
vyzýva EÚ, aby podporila všetky vlády v regióne v príprave dočasných plánov národného rozvoja, ktoré sú zlučiteľné s EÚ, podobne ako tomu bolo v prípade Turecka, s cieľom vybudovať inštitucionálnu absorpčnú kapacitu pre čerpanie ďalšej pomoci EÚ, predovšetkým v oblastiach rozvoja vidieka, infraštruktúry a ľudských zdrojov;
56.
poukazuje na skutočnosť, že otázka pravidiel pôvodu predstavuje prekážku voľnému obchodu medzi krajinami juhovýchodnej Európy a trhom EÚ, pretože tieto krajiny vo väčšine prípadov nepodpísali Paneurópsku dohodu o pravidlách pôvodu; vyzýva Európsku komisiu, aby venovala prvoradú pozornosť pomoci týmto krajinám pri plnení podmienok všetkých rokovaní a nevyhnutných postupov;
57.
poznamenáva, že rozpočtové prostriedky vyčlenené pre vzťahy so západným Balkánom sa od roku 2002 nepretržite a výrazným spôsobom znižovali; je rozhodnutý poskytnúť oblasti v nasledujúcom finančnom výhľade primerané financovanie s ohľadom na kľúčové výzvy oblasti, postupný prechod od materiálnej rekonštrukcie k budovaniu inštitúcií a predvstupovú pomoc, ako aj na strategický význam oblasti pre Európsku úniu;
58.
vzhľadom k tomu, že je potrebné, aby sa pokrok na ceste oblasti smerom k EÚ týkal celej spoločnosti, najmä tvorcov verejnej mienky, vyzýva Radu a Komisiu, aby urýchlene prijali opatrenia na posilnenie spolupráce v oblasti hraničných kontrol ako súčasť širšej stratégie v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí pre túto oblasť, ktorej súčasťou by mala byť štúdia o vplyve postupného zmierňovania vízovej povinnosti pre krajiny v oblasti, ktorú vypracuje Komisia a jej závery by mali byť predložené do konca roku 2005; domnieva sa, že štúdia by sa mala zvlášť zamerať na otázku, ako uľahčiť pohyb študentov a predstaviteľov mimovládnych organizácií, hospodárskych subjektov, politických inštitúcií a obchodníkov;
59.
vyzýva orgány v krajinách tejto oblasti, aby zvýšili svoje úsilie postaviť pred miestne súdy všetky osoby zodpovedné za spáchanie vojnových zločinov bez ohľadu na etnickú príslušnosť obetí a páchateľov a aby konali v súlade s medzinárodne uznanými normami pre spravodlivý súdny proces a v spolupráci s ICTY;
60.
zdôrazňuje, že krajiny tejto oblasti môžu samy urobiť veľa pre to, aby napomohli ďalšiemu pokroku na ceste k integrácii do EÚ, a to splnením týchto podmienok:
–
spolupráca s ICTY;
–
uskutočňovanie účinnej politiky pre návrat utečencov a vysídlených osôb;
–
dodržiavanie ľudských práv a práv menšín;
–
uskutočňovanie aktívnych politík zameraných na boj proti korupcii, organizovanému zločinu, obchodovaniu s ľuďmi, zbraňami a drogami;
–
účinná hospodárska spolupráca;
61.
víta deklarácie zo Sofie o dekáde začleňovania rómskej populácie a žiada Komisiu, aby rozhodným spôsobom podporila úsilie krajín v tejto. oblasti o zlepšenie situácie rómskej populácie;
62.
konštatuje, že kľúčový cieľ politiky EÚ by mal zahŕňať systematický a postupný presun úloh spojených s realizovaním a riadením pomoci EÚ, väčšie zapojenie miestnych a ústredných vnútroštátnych orgánov a postupné zvyšovanie účasti občianskej spoločnosti a demokratických síl, hneď ako na to budú mať dané krajiny dostatočný potenciál;
63.
žiada Komisiu, aby teraz zapojila štátne orgány priamo do systému finančného riadenia pomoci EÚ, ako sa predpokladá v programe CARDS;
64.
vyzýva všetky krajiny regiónu, aby spolupracovali na koordinovaní regionálnej infraštruktúry, pretože rozvoj tohto sektora je veľmi dôležitý pre hospodársku integráciu regiónu;
65.
vyslovuje poľutovanie nad skutočnosťou, že stále sa v plnom rozsahu nezrealizoval návrat utečencov a vnútorne vysídlených osôb;
66.
je naďalej vážne znepokojený hromadným odchodom mladých ľudí a "odlivom mozgov" z oblasti a s tým súvisiacou úrovňou chudoby a nezamestnanosti;
67.
poznamenáva, že mínové polia na Balkáne sú stále závažnou prekážkou rozvoja a integrácie regiónov juhovýchodnej Európy, a hoci sa v uplynulých rokoch urobil kus úspešnej práce, opatrenia EÚ zamerané na odstraňovanie mín musia v krajinách tejto oblasti naďalej pokračovať, aby bolo možné splniť cieľ Ottawského dohovoru do roku 2010 vyhlásiť mínové oblasti za bezpečné;
68.
zastáva názor, že rozvoj a podpora skutočnej občianskej spoločnosti je nevyhnutným faktorom na posilňovanie demokratických orgánov a vydláždenie cesty k úplnému zmiereniu strán;
69.
vyzýva Komisiu, aby podnikla ďalšie kroky s cieľom pomôcť krajinám v tejto oblasti, aby sa ich multietnické dedičstvo v plnej miere odrážalo v ich vzdelávacích systémoch a pri zabezpečení toho, aby sa mohli zapojiť do vzdelávacích výmenných programov Európskej únie;
70.
dôrazne vyzýva Komisiu, aby predložila konkrétny projekt na vytvorenie oblastí s uľahčenou slobodou pohybu medzi susednými oblastiam, čo povedie k rozvoju cezhraničnej a regionálnej spolupráce;
71.
dôrazne vyzýva Komisiu, aby propagovala a podporovala vytváranie partnerských programov na úrovní obcí a podporovala všetky činnosti zamerané na uľahčenie vzájomných kontaktov medzi rôznymi aktérmi v EÚ a krajinami, ktoré sa zúčastňujú na PSP;
72.
navrhuje, aby EÚ v spolupráci s OSN zohrávala rozhodujúcu úlohu pri tvorbe rámca na okamžité zahájenie dialógu medzi všetkými zúčastnenými politickými činiteľmi o štatúte Kosova a teší sa na plodné výsledky týchto rozhovorov;
73.
dôrazne vyzýva krajiny západného Balkánu, aby prijali a uplatňovali Kódex správania sa EÚ v oblasti vývozy zbraní;
74.
vyzýva Komisiu a Agentúru pre obnovu na ďalšie posilňovanie a podporovanie širokého procesu založeného na pravde a zmierení, doplňujúceho súdne procesy, ktorý by mal zahŕňať občiansku spoločnosť, politických činiteľov a osobnosti z oblasti kultúry a položiť základy trvalého mieru a stability v oblasti; tento proces zmiernenia sa musí zameriavať predovšetkým na mladých ľudí a mal by zahŕňať dôkladné prehodnotenie školských učebníc a učebných plánov pre štúdium histórie;
°
° °
75.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov a kandidátskych krajín, všetkým vládam a parlamentom v oblasti, koordinátorovi EÚ pre Pakt stability pre juhovýchodnú Európu, osobitným predstaviteľom EÚ v oblasti, osobitnému predstaviteľovi OSN v Kosove (UNMIK), OBSE a Rade Európy.
