P6_TA(2006)0029
Rodová rovnosť v Európskej únii
A6-0402/2005
Uznesenie Európskeho parlamentu o budúcnosti lisabonskej stratégie s ohľadom na rodovú rovnosť ( 2004/2219(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na Pekingskú deklaráciu a Akčnú platformu prijatú v Pekingu 15. septembra 1995 štvrtou svetovou konferenciou o ženách: Akcia za rovnosť, rozvoj a mier a na svoje uznesenia z 21. septembra 1995 Ú. v.
ES C 269, 16.10.1995, s.
146.
v tej istej veci a z 18. mája 2000 o nadviazaní na pekingskú akčnú platformu Ú. v.
ES C 59, 23.2.2001, s.
258.
,
–
so zreteľom na závery Európskej rady v Lisabone z 23. a 24. marca 2000, v Štokholme z 23. a 24. marca 2001, v Barcelone z 15. a 16. marca 2002, v Bruseli z 20. a 21. marca 2003 a v Bruseli z 25. a 26. marca 2004,
–
so zreteľom na článok 2, článok 3 ods. 2 a článok 141 Zmluvy o ES,
–
so zreteľom na rámcovú stratégiu Spoločenstva o rovnosti žien a mužov (2001-2005) ( KOM(2000)0335 ), pracovné programy Komisie na roky 2001, 2002, 2003, 2004 a 2005 ( KOM(2001)0119 , KOM(2001)0773 , KOM(2003)0047 ), SEK(2004)0911 a SEK(2005)1044 ) a na výročné správy o rovnosti žien a mužov za roky 2000, 2001, 2002, 2004 a 2005 ( KOM(2001)0179 , KOM(2002)0258 , KOM(2003)0098 , KOM(2004)0115 a KOM(2005)0044 ),
–
so zreteľom na oznámenie Komisie jarnej Európskej rade 2005 "Spoločne pracujeme na hospodárskom raste a zamestnanosti.
Nový začiatok lisabonskej stratégie" ( KOM(2005)0024 ),
–
so zreteľom na správu z novembra 2003 s názvom "Práca, práca, práca.
Vytvoriť viac pracovných miest v Európe", ktorú vypracovala Skupina na vysokej úrovni, ktorej predsedá pán Wim Kok,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 9. marca 2004 o zosúladení pracovného, rodinného a súkromného života Ú. v.
EÚ C 102 E, 28.4.2004, s.
492.
,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 11. februára 2004 o organizácii pracovného času Ú. v.
EÚ C 97 E, 22.4.2004, s.
566.
,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 13. marca 2003 o začleňovaní zásad rodovej rovnosti do všetkých politík ("gender mainstreaming") v Európskom parlamente Ú. v.
EÚ C 61 E, 10.3.2004, s.
384.
,
–
so zreteľom na štrukturálne ukazovatele,
–
so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
-
so zreteľom na správu Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A6-0402/2005 )
A.
keďže Európska rada na zasadnutí v Lisabone schválila strategické ciele zamerané na to, aby sa EÚ stala najdynamickejšou a najkonkurencieschopnejšou ekonomikou na svete, ktorá je založená na poznatkoch a schopná trvalo udržateľného hospodárskeho rastu, sociálnej súdržnosti a zníženie chudoby; keďže Európska rada na zasadnutí v Göteborgu z 15. a 16. júna 2001 zahrnula lisabonskú stratégiu do stratégie trvalo udržateľného rozvoja a uznala komplementárny charakter jej troch pilierov: hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho,
B.
keďže v Lisabone sa jasne prijal záväzok do roku 2010 dosiahnuť plnú zamestnanosť, s vysoko kvalitnými pracovnými miestami, väčšou sociálnou súdržnosťou a lepším sociálnym začlenením,
C.
keďže v lisabonskej stratégii sa sociálne začlenenie týka najmä žien a ich potreby mať plnú účasť na všetkých aspektoch života; keďže integrovaná spoločnosť je založená na rovnosti, solidarite, slobode, trvalo udržateľnom rozvoji a spravodlivosti, s prístupom k právam, zdrojom, majetku, službám, informáciám a príležitostiam,
D.
keďže strednodobá revízia lisabonskej stratégie opäť sústreďuje ciele na rast a zamestnanosť a stanovuje novú formu vládnutia,
E.
keďže, vzhľadom na zrejmú súvislosť medzi akčnou platformou z Pekingu a lisabonskou stratégiou je rozhodne nevyhnutné uplatniť celý produkčný potenciál európskej pracovnej sily, s cieľom dosiahnuť globálne strategické ciele, a to pekingské aj lisabonské,
F.
keďže lisabonská stratégia zaviedla spoločné ukazovatele a ciele, ktoré je potrebné pravidelne vyhodnocovať a tak si lepšie uvedomiť vykázať dosiahnutý pokrok a nové výzvy,
G.
keďže Európska rada v Lisabone stanovila cieľ dosiahnuť do roku 2010 mieru zamestnanosti žien na úrovni 60 %; keďže Európska rada na zasadnutí v Štokholme pridala prechodný cieľ dosiahnuť do konca roku 2005 mieru zamestnanosti žien na úrovni 57 % a doplnila cieľ na úrovni 55 % pre starších pracovníkov, mužov aj ženy,
H.
keďže miera zamestnanosti žien sa mierne zvýšila a v roku 2003 dosiahla v rozšírenej EÚ úroveň 55,1 %; keďže jej ďalší rast sa od tej doby spomalil; keďže miera zamestnanosti starších žien zostáva na obzvlášť nízkej úrovni, najmä preto, že mnohé z nich ukončili svoju pracovnú činnosť, aby sa mohli venovať starostlivosti o rodinu, čo vplýva negatívne na ich práva na dôchodok a práva v oblasti poistenia a vystavuje ich vo zvýšenej miere riziku chudoby,
I.
keďže novovytvorené pracovné miesta pre ženy sú spravidla dočasné a zle platené,
J.
keďže Komisia sa domnieva, že v EÚ rozšírenej na dvadsaťpäť členských štátov je potrebné vytvoriť približne 22 miliónov pracovných miest, aby sa tak dosiahli všeobecné lisabonské ciele týkajúce sa zamestnanosti,
K.
keďže riziko chudoby a sociálneho vylúčenia, ktoré je obzvlášť výrazné v prípade žien, je úzko spojené s dlhodobou nezamestnanosťou a neplatenou prácou, ktorá je v drvivej väčšine vykonávaná ženami,
L.
zdôrazňuje, že práva na dôchodok sú oveľa nižšie pre ženy ako pre mužov, z dôvodu ich obmedzenej účasti na trhu práce, a že niektoré štáty vytvárajú vlastné príslušné režimy, ktoré poskytujú práva na dôchodok za obdobie, ktoré ženy strávili výchovou detí alebo opaterou starých alebo postihnutých závislých osôb,
M.
keďže, zatiaľ čo účinná a zodpovedná integrácia prisťahovalcov na trhu práce a do spoločnosti je jedným z kľúčových faktorov, ktorý umožňuje dosiahnutie lisabonských cieľov, rodové hľadisko v integračných politikách výrazne chýba, čo bráni plnému využitiu potenciálu prisťahovalkýň na trhu práce,
N.
keďže spomalenie svetovej ekonomiky a demografická výzva, ktorej čelí EÚ, podnecujú k čo najlepšiemu využitiu potenciálu ženskej pracovnej sily,
O.
keďže stále pretrváva množstvo nerovností medzi ženami a mužmi, najmä pokiaľ ide o rozdiely v odmeňovaní, prístup na trh práce a postup na tomto trhu, postuniverzitné vzdelávanie a celoživotné vzdelávanie, ako aj práva na dôchodok,
P.
keďže v rozšírenej EÚ je priemerný rozdiel v odmeňovaní na úrovni 15 %, ale keďže v závislosti od krajín môže dosahovať až úroveň 33 %; keďže v priebehu posledných tridsiatich rokov nedošlo prakticky k žiadnemu pokroku v zavádzaní princípu "za rovnakú prácu rovnakú mzdu"; keďže zmenšenie tohto rozdielu je prostriedkom ako ženám prácu zatraktívniť, čo prispeje k zvýšeniu ich miery zamestnanosti a k plnému využitiu investícií vložených do ľudského kapitálu,
Q.
keďže podpora podnikavého ducha a nezávislej práce je v centre európskej stratégie pre zamestnanosť, a keďže štatistiky dokazujú, že nezávisle pracujúce ženy predstavujú 28 % z tohto celku, zatiaľ čo ženy, ktoré vedú podniky zamestnávajúce pracovníkov, predstavujú len 2,5 % (v porovnaní s 8 % v prípade mužov),
R.
keďže úroveň vzdelania žien postupne presahuje úroveň vzdelania mužov (medzi vysokoškolsky vzdelanými je 58 % žien, z ktorých 41 % má doktorát); keďže sa čoraz viac žien vzdeláva, keďže čoraz viac dosahujú vyššie vzdelanie a kvalifikáciu, aj keď naďalej čelia viacerým problémom v prístupe k zamestnaniu a sú vystavené diskriminácii pri profesijnom postupe a pri odmeňovaní,
S.
keďže vzdelanie a celoživotné vzdelávanie prispievajú k rozvoju žien a mužov a umožňujú im adaptovať sa na trhu práce v podmienkach spoločnosti založenej na poznatkoch,
T.
domnieva sa, že systémy vyučovania a odborného vzdelávania sa vyznačujú vo väčšine európskych krajín výnimočne nízkou mierou účasti žien na štúdiu v oblasti nových informačných a komunikačných technológií (menej ako 20 %), a majú za následok ešte nižšiu mieru pokiaľ ide o ženy, ktoré zakladajú vlastné podnikanie a ženy, ktoré v tomto sektore vykonávajú vedúce funkcie, čo negatívne ovplyvňuje ich konkurencieschopnosť na trhu práce,
U.
keďže Európska rada na zasadnutí v Lisabone uznala za dôležité zlepšiť rovnosť príležitostí vo všetkých oblastiach a najmä umožniť zosúladenie rodinného života s prácou; keďže Európska rada na zasadnutí v Barcelone stanovila do roku 2010 ciele vyjadrené v číslach, pokiaľ ide o zriadenia starostlivosti o deti pre najmenej 90 % detí, ktoré majú viac ako tri roky a ešte nedosiahli vek povinnej školskej dochádzky a najmenej 33 % detí mladších ako tri roky, tak v mestách, ako aj vo vidieckych oblastiach,
V.
keďže nedostatok údajov a štatistík v členských štátoch, pokiaľ ide o zriaďovanie zariadení starostlivosti o deti a závislé osoby, sťažuje vyhodnocovanie vykonávania predmetných opatrení,
W.
keďže medzi členskými štátmi sú značné rozdiely s ohľadom na ciele a ich uplatnenie na dôležité otázky vo vzťahu k zosúladeniu rodinného života s prácou, a to - rodičovská dovolenka (možmosť postúpiť právo právo, dĺžka trvania), materská dovolenka, dovolenka s alebo bez príspevku, atď., čo vytvára nedorozumenia pri porovnávaní a prieskume príslušných práv na európskej úrovni, rovnako ako aj pri výmene najlepších skúseností,
X.
keďže organizácia pracovného času môže prispievať k zlepšeniu kvality zamestnávania žien a uľahčovať zosúladenie pracovného a rodinného života; ľutuje, že nové a flexibilné formy práce ako práca na diaľku alebo práca na čiastočný úväzok využívajú najmä ženy,
Y.
keďže miera zamestnanosti na čiastočný úväzok dosahuje u žien v priemere 30,4 % oproti iba 6,6 % u mužov, a keďže tento rozdiel sa od roku 1998 ešte mierne zvýšil,
Z.
keďže opatrenia prijaté v prospech žien majú dôsledky aj pre mužov; keďže muži môžu pozitívne prispieť k boju proti rodinným stereotypom,
AA.
keďže až doteraz bola spolupráca pri dosahovaní lisabonských cieľov v podstate spoluprácou medzi vládami členských štátov; keďže na efektívne zapracovanie rodového hľadiska je potrebné, aby sa k tomuto ich úsiliu pripojila celá občianska spoločnosť, školské a výskumné zariadenia, sociálni partneri, podniky a správne orgány,
AB.
keďže mnohé pracovné miesta v EÚ, najmä v sektore rodinnej pomoci (starostlivosť o deti, ako aj staršie osoby, chorých alebo postihnutých), medicínsko-sociálnej, hotelierstva a stravovania, rovnako ako aj poľnohospodárstva, nevzbudzujú záujem žiadateľov o prácu pochádzajúcich z členských štátov a vykonávajú ich pracovníci pochádzajúci z tretích krajín, buď z dôvodov výšky mzdy alebo kvôli dočasnému štatútu, alebo kvôli nedoceneniou týchto prác,
AC.
keďže pri podpore rovnosti žien a mužov a rodového hľadiska v rámci uskutočňovania lisabonských cieľov má dôležitú úlohu príslušný Výbor pre práva žien a rodovú rovnosť,
1.
potvrdzuje potrebu prijať na dosiahnutie lisabonských cieľov bezodkladné opatrenia v prospech zamestnanosti, kvality zamestnania a sociálneho začlenenia žien, berúc do úvahy veľký ekonomický potenciál, ktorý predstavuje väčšie zamestnávanie žien;
2.
je znepokojený pretrvávaním nerovností medzi ženami a mužmi, najmä pokiaľ ide o rozdiely v odmeňovaní, prístup k práci, segregáciu na trhu práce, prístup k postuniverzitnému štúdiu a celoživotnému vzdelávaniu, ako aj prístup k novým technológiám a informačnej spoločnosti;
3.
žiada členské štáty, aby podporili usmernenie v školách zamerané na diverzifikáciu voľby zamestnania dievčat, a aby im tak zabezpečili lepšie šance na trhu práce;
4.
vyzýva členské štáty, aby pokračovali vo svojom úsilí podporovať kvalitnú zamestnanosť žien pre všetky vekové kategórie a vo všetkých odvetviach tým, že budú prijímať účinnejšie opatrenia s cieľom podporovať rast, najmä v najchudobnejších regiónoch Európy, čo prispeje k zhodnoteniu poznatkov a nadobudnutých schopností, ktoré ženy získali počas svojho vzdelávania, k zvýšeniu ich účasti na hospodárskom živote a zabezpečeniu životaschopnosti systémov dôchodkového zabezpečenia a zároveň ponúkne ženám možnosť stať sa finančne nezávislými, pričom im zaručí vlastné právo na dôchodok;
5.
zdôrazňuje skutočnosť, že súčasná tendencia, teda rast účasti žien na trhu práce, je dôsledkom nárastu neštandardných foriem práce, ako sú práca na čiastočný úväzok alebo pohyblivá pracovná doba, práca na zmeny alebo zmluva na dobu určitú;
6.
vyzýva členské štáty, aby vzali do úvahy rodové hľadisko v politikách integrácie prisťahovalcov, s cieľom plne využiť potenciál prisťahovalkýň na trhu práce a prispieť tak k dosiahnutiu lisabonských cieľov;
7.
odporúča lepšiu koordináciu medzi politikou komplexného prístupu v súvislosti s rovnosťou žien a mužov a lisabonskou stratégiou pri systematickom zapracovaní rodového hľadiska do uskutočňovania ambicióznych lisabonských cieľov, predovšetkým do "Všeobecných usmernení pre hospodársku politiku" a do "usmernení pre zamestnanosť", rovnako ako aj do politík životného prostredia a vnútorného trhu;
8.
vyjadruje ľútosť nad tým, že do tejto chvíle bola spolupráca pri realizácii lisabonských cieľov v podstate spoluprácou medzi vládami, zdôrazňuje skutočnosť, že musia byť zapojené aj vnútroštátne, regionálne a miestne správne orgány, miestne inštitúcie, podniky, školské a výskumné zariadenia
,
sociálni partneri a celá občianska spoločnosť;
9.
poukazuje na význam plného zapojenia Európskeho parlamentu a najmä príslušného Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť do vyhodnocovania lisabonskej stratégie, pokiaľ ide o rodové hľadisko;
10.
naďalej venuje pozornosť prechodnému cieľu dosiahnuť na konci roku 2005 mieru zamestnanosti žien na úrovni 57 % a žiada Komisiu, aby vypracovala vyhodnotenie na základe nových štatistík, pričom podporuje prístup, ktorý umožní oceniť sektory, ktoré najviac prispeli k rastu miery zamestnanosti žien, rovnako ako aj kvalitu takto vytvorených pracovných miest;
11.
nalieha na členské štáty, aby do svojej politickej agendy a do svojich stratégií hospodárskeho rozvoja zaradili ako absolútnu prioritu zníženie rozdielu v odmeňovaní žien a mužov; zároveň žiada o uplatňovanie príslušných právnych predpisov Spoločenstva, ako aj podporu žien na vedúcich pozíciách vzhľadom na ich kvalifikáciu;
12.
vyzýva členské štáty, aby prijali iniciatívy a opatrenia na podporu a propagáciu podnikania žien, aby im poskytli príležitosť rozvíjať podnikateľského ducha a prispieť tak k hospodárskemu rozvoju a konkurencieschopnosti;
13.
opätovne zdôrazňuje, že je dôvod zaradiť vzdelanie a celoživotné vzdelávanie do centra pozornosti lisabonskej stratégie; vyzýva členské štáty, aby prijali potrebné opatrenia na spoločné uznávanie kvalifikácií vo všetkých členských štátoch a potvrdzovanie akýchkoľvek foriem vzdelávania;
14.
zdôrazňuje potrebu posilniť odborné vzdelávanie žien v oblasti nových technológií a zvýšiť ich účasť na výskumných a technologických programoch, čo im umožní väčšiu konkurencieschopnosť na trhu práce a čiastočne tak vyplní súčasnú priepasť medzi pohlaviami v otázke technologických a vedeckých kvalifikácií;
15.
zdôrazňuje, že organizácia pracovného času môže umožniť vytvárať početnejšie a kvalitnejšie pracovné miesta, ako aj prispieť k zosúladeniu pracovného, rodinného a súkromného života a k dosiahnutiu lisabonských cieľov;
16.
víta v tejto súvislosti dohodu medzi európskymi sociálnymi partnermi o práci na diaľku a podporuje jej zavádzanie v každodennom živote;
17.
podporuje posilnenie účasti sociálnych partnerov, vrátane mimovládnych organizácií, na miestnej, vnútroštátnej a regionálnej úrovni, na rozvoji a realizácii politík v oblasti rodovej rovnosti, najmä v sektoroch vzdelávania, zamestnanosti a dôchodkov;
18.
zdôrazňuje, že organizácia pracovného času musí byť výsledkom slobodnej voľby žien; pripomína, že práca na čiastočný úväzok ako vynútené riešenie sa môže prejaviť ako zdroj sociálneho vylúčenia a chudoby; domnieva sa, že racionálne využívanie práce na čiastočný úväzok by umožnilo ženám, ktoré si to prajú, vstúpiť na trh práce a profesionálne sa na ňom vyvíjať a lepšie zladiť pracovný a rodinný život;
19.
odporúča členským štátom, aby prijali opatrenia, ktoré zabezpečia najviac znevýhodneným ženám, najmä ženám, ktoré svoje deti vychovávajú samostatne, "zaručený minimálny príjem", ktorý by im umožnil dôstojný život a prístup k odbornému vzdelávaniu podľa potrieb na trhu práce;
20.
žiada Komisiu, aby spolu s členskými štátmi a sociálnymi partnermi vypracovala štúdiu, ktorá umožní lepšie identifikovať "rezervy v zamestnaní" najmä pre ženy, a to v sektoroch rodinnej a medicínsko-sociálnej starostlivosti, hotelierstva a stravovania a ďalších, aby analyzovala dôvody, ktoré vedú k strate ich atraktívnosti, aby navrhla riešenia, ktoré by im umožnili stať sa znovu atraktívnymi, a aby preskúmala súvislosti medzi týmito pracovnými miestami a ilegálnou prácou; vyzýva členské štáty, aby sa navzájom podelili o svoje najlepšie skúsenosti v tejto oblasti;
21.
zdôrazňuje, že je potrebné, aby členské štáty do svojich národných akčných plánov zaviedli opatrenia na vytváranie zariadení starostlivosti o deti a iné závislé osoby, ktoré budú kvalitné a cenovo dostupné a naliehavo žiada členské štáty, aby do svojich národných akčných plánov zaviedli záruku sociálnej ochrany pre matky, ktoré vychovávajú svoje deti samostatne; zdôrazňuje skutočnosť, že tieto opatrenia musia ženám umožniť vrátiť sa, natrvalo ostať alebo sa opäť začleniť na trh práce; zdôrazňuje úlohu sociálnych partnerov v tejto oblasti, najmä pokiaľ ide o rozvoj jaslí v rámci podnikov;
22.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zhromaždili dostatočné štatistické podklady o neodmeňovanej práci, na základe ktorých budú definované politiky v prospech zamestnanosti a podpora opatrení zameraných na spravodlivejšie rozdeľovanie neodmeňovanej práce s cieľom umožniť väčšiu účasť žien na trhu práce;
23.
žiada členské štáty, aby naďalej rozvíjali kľúčové ukazovatele pre hodnotenie pokroku v rovnosti medzi ženami a mužmi vo všetkých oblastiach, a aby na tento účel pravidelne zbierali primerané, koherentné a porovnateľné štatistické údaje, rozdelené podľa pohlavia a veku, a aby pristúpili k ich hlbšej analýze;
24.
žiada Komisiu, aby zosúladenie pracovného a rodinného života stanovila za jednu zo svojich priorít v pláne pre rovnosť medzi ženami a mužmi, o ktorom sa v súčasnosti diskutuje, a aby prehodnotila v spolupráci s členskými štátmi, sociálnymi partnermi a inými zúčastnenými stranami smernicu 96/34/ES z hľadiska jej primeranosti a účinnosti; domnieva sa, že prehodnotenie by sa malo zamerať na spôsob, ako zlepšiť situáciu žien a mužov s cieľom zabezpečiť, aby došlo k zosúladeniu pracovného a rodinného života tak v prípade mužov, ako aj žien, čo by mohol byť základný faktor na dosiahnutie rodovej rovnosti vo všetkých profesiách;
25.
kritizuje členské štáty, že riadne nerealizovali stanovené ciele, ktoré schválila Európska rada v Barcelone, aby zriadili možnosti dennej starostlivosti; vyzýva šlenské štáty, aby poskytli službu starostlivosti pre najmenej 90 % detí, ktoré majú viac ako tri roky a ešte nedosiahli vek povinnej školskej dochádzky, a 33 % detí, ktoré majú menej ako tri roky, v meste a na vidieku;
26.
považuje za dôležité, aby členské štáty systematicky zhromažďovali a vyhotovovali štatistiky, s ohľadom na zriaďovanie zariadení starostlivosti o deti a iné závislé osoby;
27.
je znepokojený nedostatkom prostriedkov na živobytie starších žien, ktoré patria k etnickým menšinám alebo postihnutým, ktorý ich núti hľadať si zamestnanie v situácii, kedy miera nezamestnanosti zostáva vysoká, a žiada členské štáty, aby vo svojich národných akčných plánoch prihliadali na ich situáciu, a aby považovali každé ustanovenie právnych predpisov, ktoré schvaľuje diskrimináciu z dôvodu veku, za neplatné;
28.
vyzýva členské štáty, aby nepoľavovali vo svojom úsilí o modernizáciu systémov sociálnej ochrany, ktoré vyplýva z národných správ za rok 2002 o systémoch dôchodkového zabezpečenia, s cieľom prispôsobiť ich systému, v ktorom budú ženy zamestnávané rovnako ako muži, budú mať rovnaké možnosti kariérneho postupu a budú mať rovnaké práva na dôchodok;
29.
vyzýva členské štáty a Komisiu, aby úzko spolupracovali s budúcim Európskym inštitútom pre rodovú rovnosť, aby zaručili vývoj vhodných a porovnateľných ukazovateľov, ako aj ich monitorovanie, a účinné nástroje podpory rodovej rovnosti (napríklad testovanie) s cieľom bojovať proti diskriminácii žien a podporovať ich prístup na trh práce a zároveň im umožniť zosúladiť pracovný a rodinný život, pri zohľadnení rôznorodosti možností, ktoré ponúkajú členské štáty na miestnej úrovni;
30.
vyzýva Komisiu, aby preskúmala a usilovala sa vyriešiť problém, ktorý spôsobujú rôzne definície a metódy výpočtu týkajúce sa pracovnej sily a nezamestnanosti (sezónna nezamestnanosť, dlhodobá nezamestnanosť, netypická nezamestnanosť, atď.), ktoré platia v rôznych členských štátoch, čo je situácia, ktorá komplikuje registráciu a zhodnotenie reálnej situácie žien na trhu práce, formulovanie porovnateľných záverov a vyhotovenie návrhov a usmernení, ktoré majú napraviť tieto problémy;
31.
vyzýva členské štáty, aby prijali účinné opatrenia v prospech mužov, ako je napríklad podpora primeraných systémov rodičovských dovoleniek a organizovanie kampaní na zvyšovanie povedomia, ktorých cieľom je väčšie zapojenie mužov do spravodlivej deľby rodinných povinností; domnieva sa, že na tento účel je vhodné využitie pružnej organizácie pracovného času a nových foriem zamestnania, ktoré umožnia zosúladenie pracovného, rodinného a súkromného života;
32.
odsudzuje skutočnosť, že muži nevyužívajú dostatočne organizáciu pracovného času a nové formy práce, ktoré umožňujú zosúladenie pracovného, rodinného a súkromného života;
33.
je naklonený zahájeniu pravidelného monitorovania, ktoré bude prebiehať pod záštitou príslušného Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť a v spolupráci s národnými parlamentmi, aby sa dal zaznamenať dosiahnutý pokrok a nové výzvy;
34.
zdôrazňuje potrebu transformovať lisabonskú stratégiu na skutočnú stratégiu pre solidaritu a trvalo udržateľný rozvoj, ktorej cieľom je ustanovenie nových usmernení a zahŕňa hospodárske politiky, politiky životného prostredia a zamestnanosti a určuje ciele a lehoty pre EÚ a členské štáty; budúci finančný výhľad na obdobie 2007-2013 by mal odrážať tento strategický cieľ;
35.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.
