Odpoveď pani Malmströmovej v mene Komisie
(25. júla 2011)
Podľa Kódexu schengenských hraníc všetky osoby, ktoré vstupujú do schengenského priestoru alebo ho opúšťajú, sa podrobujú príslušným hraničným kontrolám.
Všeobecným pravidlom je, že občania EÚ podliehajú minimálnej kontrole, ktorá pozostáva z overovania platnosti dokumentu oprávňujúceho svojho držiteľa na prechod hraníc.
V prípade potreby môže takáto kontrola zahŕňať aj nahliadnutie do príslušných databáz a použitie technických zariadení.
V závislosti od miestnych podmienok sa môže takéto overovanie vykonávať vo vedľajších priestoroch s príslušným vybavením, aby sa nenarušil bežný tok cestujúcich.
V prípade, že vznikne pochybnosť o pravosti cestovného dokladu občana EÚ, môže byť potrebná osobitná kontrola.
V súlade s článkom 7 ods. 5 Kódexu schengenských hraníc sa osobe, ktorá sa má podrobiť osobitnej kontrole, poskytnú informácie o účele a postupe takejto kontroly a v týchto informáciách by sa malo uvádzať, že štátny príslušník tretej krajiny môže požiadať o meno a číslo služobného preukazu príslušníka pohraničnej stráže v prípade, že mieni podniknúť administratívne kroky.
Toto sa však vzťahuje iba na štátnych príslušníkov tretích krajín.
Komisia upozorní holandské orgány, aby nevydávali tlačivo na základe článku 7 ods. 5 Kódexu schengenských hraníc, keď kontrolujú pravosť cestovného dokladu občana EÚ.
Členské štáty musia zabezpečiť vysokú úroveň bezpečnosti na vonkajších hraniciach schengenského priestoru a príslušné opatrenia môžu niekedy viesť k čakacím dobám a nepríjemnostiam pre cestujúcich.
Podobne platí, že všetky opatrenia, ktoré prijmú príslušníci pohraničnej stráže pri výkone svojich povinností, musia plne rešpektovať ľudskú dôstojnosť a musia byť primerané sledovaným cieľom.
Vzhľadom na to, že neexistujú spoločné pravidlá platné pre nároky na náhradu škôd spojených s vykonávaním hraničných kontrol, prípadný nárok na úhradu nákladov sa posudzuje podľa vnútroštátneho práva.
