14.2.2008
NÁVRH UZNESENIA
ktorý na základe vyhlásení Rady a Komisie
v súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku
predkladajú Joseph Daul, Marianne Thyssen a Klaus-Heiner Lehne v mene skupiny PPE-DE, Martin Schulz, Udo Bullmann a Edit Herczog v mene skupiny PSE, Bilyana Ilieva Raeva v mene skupiny ALDE, Daniel Cohn-Bendit, Monica Frassoni a Rebecca Harms v mene skupiny Verts/ALE, Brian Crowley v mene skupiny UEN
o príspevku k jarnému zasadnutiu Európskej rady v roku 2008 vo vzťahu k Lisabonskej stratégii
Uznesenie Európskeho parlamentu o príspevku k jarnému zasadnutiu Európskej rady v roku 2008 vo vzťahu k Lisabonskej stratégii
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na strategický balík Komisie týkajúci sa Lisabonskej stratégie zahŕňajúci oznámenie Komisie Európskej rade: Strategická správa o obnovenej Lisabonskej stratégii pre rast a zamestnanosť: spustenie nového cyklu (2008 – 2010) pod názvom Kráčame s duchom zmien (KOM (2007)803 – Časť I, hodnotenie národných programov reforiem, oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu: Návrh Lisabonského programu Spoločenstva 2008 – 2010 (KOM (2007)804 v konečnom znení), Integrované usmernenia pre rast a zamestnanosť (2008 – 2010) (KOM (2007)803 – Časť V,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Členské štáty a regióny uskutočňujúce Lisabonskú stratégiu pre rast a zamestnanosť prostredníctvom politiky súdržnosti EÚ na obdobie 2007 – 2013 (KOM(2007)0798),
–
so zreteľom na 27 národných programov reformy Lisabonskej stratégie, ktoré predložili členské štáty,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Európsky záujem: Prosperita vo veku globalizácie (KOM(2007)0581),
–
so zreteľom na závery Európskej rady z marca 2000, marca 2001, marca a októbra 2005, marca 2006 a marca 2007,
–
so zreteľom na uznesenie Európskeho parlamentu z 15. novembra 2007 o Európskom záujme: Prosperita vo veku globalizácie ( B6-0435/2007 ),
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A.
keďže Komisia prisľúbila, že v celom rozsahu zohľadní názory Parlamentu vyjadrené v jeho uzneseniach týkajúce sa Lisabonskej stratégie, a poukazuje predovšetkým na uznesenie o globalizácii prijaté v novembri 2007 v Štrasburgu,
B.
keďže Parlament svojimi predchádzajúcimi uzneseniami dôrazne podporil Lisabonskú stratégiu a osobitne uvítal prístup s novým zameraním, ktorého ťažiskom je stratégia rastu a zamestnanosti,
C.
keďže hospodársky rast, zamestnanosť, boj proti chudobe a sociálne začleňovanie spolu vzájomne úzko súvisia,
D.
keďže Únia a členské štáty spoločne zodpovedajú za riešenie výziev, príležitostí a neistoty občanov v súvislosti s globalizáciou; keďže EÚ musí prevziať svoju politickú zodpovednosť globálneho aktéra a prispieť k dosiahnutiu a vytvoreniu trvalo udržateľného rozvoja vo svete vo veku globalizácie, aby ľudia na celom svete mohli využívať príležitosti, ktoré im ponúka globalizácia,
E.
keďže jednotný trh je dôležitým nástrojom budovania dynamického a konkurencieschopného hospodárstva založeného na vedomostiach a podpory konkurenčného postavenia Európy na celosvetovom trhu, aby sa zlepšila kvalita života jej občanov,
F.
keďže toto uznesenie sa v súlade s mandátom Lisabonskej koordinačnej skupiny Európskeho parlamentu a rešpektujúc právomoci iných výborov EP nebude zaoberať podrobnosťami prebiehajúcich legislatívnych a konzultačných procesov,
Všeobecné úvahy
1.
znovu zdôrazňuje význam dôslednej realizácie Lisabonskej stratégie a zdôrazňuje vzájomnú závislosť hospodárskeho, sociálneho a environmentálneho pokroku pri vytváraní dynamického a inovačného trvalo udržateľného hospodárstva;
2.
je presvedčený, že hospodársky rozvoj a budúca prosperita v Európe závisí od spôsobu, akým sa vytvoria lepšie podmienky trvalo udržateľného rastu a tvorby pracovných miest a aké budú reakcie na príležitosti a výzvy vyplývajúce z globalizácie, demografických zmien a celosvetového ohrozenia životného prostredia; domnieva sa, že spoločným nástrojom Európskej únie je obnovená Lisabonská stratégia a integrované usmernenia;
3.
domnieva sa, že na zaručenie úspechu obnovenej Lisabonskej agendy potrebujeme aj posilniť hospodársky rast Európy, ktorý je v súčasnosti na nízkej úrovni (asi 2 %) a nestačí na vytvorenie dostatočného počtu pracovných miest;
4.
upozorňuje, že jedným zo základných problémov európskeho hospodárstva v posledných rokoch bol nedostatočný domáci dopyt v dôsledku nedostatočnej dôvery spotrebiteľov a investorov, a že zvýšenie spotreby musí pochádzať zo zvýšených príjmov spojených so zvýšenou produktivitou a zamestnanosťou;
5.
uznáva, že Únia bude v nadchádzajúcom období čeliť mnohým výzvam: klesajúcemu počtu obyvateľov po roku 2020, zvýšenému hospodárskemu tlaku zo strany globálnej konkurencie, zvýšeným cenám energie, zmene klímy a sociálnej nerovnováhe; domnieva sa, že Európa musí na tieto výzvy reagovať prostredníctvom správneho súboru politík;
6.
konštatuje, že sa Lisabonská agenda uberá pozitívnym smerom; konštatuje tiež, že stále existujú nedostatky pri jej realizácii, a že sa dostatočne nechápe fakt, že európsky vývoj smerom k vyššiemu rastu, tvorbe pracovných miest, dostatočnému sociálnemu zabezpečeniu a náležitej ochrane životného prostredia ešte stále nie je odolný proti krízam;
7.
konštatuje, že ako jeden z najväčších vývozcov a dovozcov tovarov, celosvetovo najväčší vývozca služieb, druhý najväčší príjemca a poskytovateľ priamych zahraničných investícií, je EÚ aj jedným z najväčších požívateľov výhod celosvetového otvoreného hospodárstva; je presvedčený, že EÚ ako taká nesie vysokú zodpovednosť za riešenie globálnych otázok;
8.
víta celosvetový rozmer Lisabonského procesu a konštatuje, že Lisabonská stratégia je európskou reakciou na príležitosti a riziká v rámci globalizácie; výslovne zdôrazňuje v súvislosti s tým význam transatlantickej spolupráce, ako aj zlepšenia spolupráce s inými dôležitými aktérmi, akými sú Čína, India, Brazília a ostatné hospodárske oblasti vo svete;
9.
žiada v zásade prijatie opatrení na boj proti protekcionizmu tak vo vnútri, ako aj mimo Európskej únie; žiada o spoluprácu a spravodlivý prístup v súvislosti s kolom rokovaní z Dauhy;
10.
zdôrazňuje nespornú hodnotu konzistentnej politiky stability a rastu, ktorá z toho vyplýva, a význam makroekonomickej stability ako zdroja dôvery, ktorá je základom dosiahnutia lisabonských cieľov; upozorňuje, že v záujme makroekonomickej stability musí rast produktivity sprevádzať spravodlivejšie rozdeľovanie a posilňovanie sociálnej súdržnosti; v tejto súvislosti pripomína výzvu na zvýšenie príjmov, aby zodpovedali strednodobému rastu produktivity;
11.
zdôrazňuje – podobne ako Komisia – že hospodárstva členských štátov sú medzi sebou navzájom veľmi závislé a že argument spoločnej reformnej agendy platí najviac v Eurozóne;
12.
poukazuje na prvoradý význam zabezpečenia stability finančných trhov a poznamenáva, že nedávna kríza hypoték s nízkou bonitou ukázala, že je potrebné, aby EÚ vytvorila kontrolné opatrenia na zlepšenie transparentnosti a stability finančných trhov a na posilnenie ochrany zákazníkov; požaduje zhodnotenie súčasných systémov a nástrojov obozretného dohľadu v Európe a trvá na dôkladnej konzultácii s Parlamentom, ktorá by viedla k jasným odporúčaniam o tom ako zlepšiť stabilitu finančného systému a jeho schopnosť poskytnúť bezpečné dlhodobé financovanie pre európske podniky;
13.
upozorňuje, že subsidiarita je dôležitá na to, aby členské štáty mohli prispôsobovať spoločne dohodnuté politiky v oblastiach bezpečnosti a pružnosti osobitným postupom a tradíciám svojich vnútroštátnych trhov práce;
14.
pripomína, že kohézna politika je základným princípom zmlúv a nástrojom dosahovania lisabonských politických cieľov týkajúcich sa rastu a zamestnanosti, pričom až 75 % finančných prostriedkov v rámci kohéznej politiky je vyčlenených na inovácie a lisabonské ciele; domnieva sa, že hybná sila kohéznej politiky EÚ vo všeobecnosti, a najmä štrukturálne a kohézne fondy sa musia využiť na realizáciu Lisabonskej agendy na regionálnej úrovni a že regionálnej a miestnej úrovni treba pozorne monitorovať výsledky tohto procesu; domnieva sa, že súčasný priaznivý hospodársky vývoj by mal podnietiť ďalšie reformy; zdôrazňuje, že treba preskúmať vplyv realizácie Lisabonskej stratégie na regionálnej úrovni, pričom rok 2008 je prvým rokom, v ktorom sa môžu vyhodnotiť predbežné výsledky účelového viazania finančných prostriedkov v rámci kohéznej politiky;
15.
domnieva sa, že vedecký a technický výskum je jedným z kľúčových prvkov Lisabonskej agendy; súhlasí s tým, že je mimoriadne dôležité stimulovať výskum a s tým, že členské štáty by mali prijať ďalšie opatrenia na splnenie cieľov vedy a výskumu do roku 2010 a uviesť spôsoby, akými splnia ciele do roku 2010 a akými ich stratégie vedy a výskumu prispejú k realizácii európskeho výskumného priestoru; zdôrazňuje, že potrebný krok smerom k nízkouhlíkovému hospodárstvu prostredníctvom vývoja a implementovania nových technológií vytvorí pre EÚ mnohé príležitosti; berie na vedomie obrovské možnosti, ktoré má európske hospodárstvo na základe vývoja a využívania nových technológií a služieb, ktoré prispejú k „dekarbonizácii“ celosvetového hospodárstva; víta návrh Komisie ustanoviť pojem piatej slobody - slobody vedomosti - ktorá doplní štyri slobody: slobodu pohybu tovarov, služieb, ľudí a kapitálu, ako aj návrh zhromažďovať zdroje EÚ a členských štátov v oblasti výskumu a vývoja v záujme ich účinného využívania;
16.
víta nedávne iniciatívy a investície do priemyselnej a výskumnej politiky; v tejto súvislosti víta Európsky inštitút pre inovácie a technológie a program Galileo ako účinné prostriedky na zosúladenie potreby technologických inovácií a priemyselného výskumného programu; víta európske programy globálnej satelitnej navigácie (Galileo a EGNOS) ako kľúčové projekty EÚ; zdôrazňuje hospodársky a verejný význam programov a prínosy nových služieb a trhov;
17.
domnieva sa, že treba vytvoriť siete excelentnosti, aby sa upevnilo vedúce postavenie Európy v hospodárskej a technologickej oblasti; členské štáty a regióny by mali podporovať vznik zoskupení excelentnosti a opatrenia na podporu hospodárskej súťaže a spolupráce medzi nimi s cieľom väčšmi podporiť kultúru inovácií; je presvedčený, že Komisia, členské štáty, regionálne a miestne orgány by mali vykonať ďalšie opatrenia na aktívnu podporu užšej spolupráce medzi orgánmi verejnej správy, výskumnými inštitúciami, univerzitami a zástupcami priemyslu;
18 . zdôrazňuje dôležitosť toho, aby európske firmy, občania a úrady úspešne dokončili prechod do digitálnej éry a skutočne dosiahli spoločnosť a hospodárstvo založené na vedomostiach, na ktoré vyzýva Lisabonská stratégia; vyzýva na ďalší vývoj vedy a technológie pre každodenný život občanov a podporu inkluzívnej znalostnej spoločnosti pre všetkých;
19.
nalieha na vlády členských štátov a ich regionálne správy ako najväčších zamestnávateľov, nákupcov a poskytovateľov služieb na jednotnom trhu, aby podporili zavádzanie inovácií vytvorením pilotných trhov s inovačnými výrobkami a službami;
20.
poznamenáva, že malé a stredné podniky (MSP) zohrávajú rozhodujúcu úlohu pri tvorbe nových pracovných miest a využívaní nových výsledkov výskumu; dôrazne podporuje návrh zákona o malých podnikoch predložený Komisiou ako prostriedok vytvárania príležitostí pre MSP a podpory zásady najskôr myslieť na malých a uvedenia integrovaného politického prístupu s cieľom využiť potenciál rastu v každej fáze životného cyklu MSP;
21.
upozorňuje na možnosti pomoci MSP znižovaním ich regulačnej záťaže, zlepšovaním prístupu k verejným zákazkám a vytvorením priaznivejšieho prostredia na financovanie a využívanie inovácií;
22.
uznáva, že inovačné technológie sa musia v rámci EÚ rýchlejšie uplatňovať v nových produktoch a službách; podporuje preto požiadavku Komisie vytvoriť tzv. vedomostný trojuholník zložený z výskumu, vzdelávania a inovácií; očakáva účelnejšie investície do nových kvalifikácií, celoživotného vzdelávania a moderných systémov vzdelávania a odbornej prípravy;
23.
víta, že sa Komisia podujala znížiť regulačnú záťaž a že sa zameriava na prijímanie lepších právnych úprav, a podporuje členské štáty v prijímaní rovnakých opatrení bez toho, aby tým boli ohrozené účastnícke práva občanov a ochrana spotrebiteľa; očakáva, že Komisia a Rada budú plniť svoje záväzky vyplývajúce z medziinštitucionálnej dohody o lepšom zákonodarstve; berie s veľkými obavami na vedomie, že niekoľko významných legislatívnych návrhov nedávno predložila Komisia bez predchádzajúceho hodnotenia vplyvu alebo bez riadneho vyhodnotenia vplyvu predchádzajúcich právnych predpisov v tej istej oblasti;
24.
zdôrazňuje v tejto súvislosti potrebu nového komplexného prístupu k vonkajšej a obchodnej politike s cieľom umožnenia toho, aby Európa hrala vedúcu úlohu pri tvorbe celosvetových pravidiel a noriem, uľahčenia európskeho vývozu a zabezpečenia, aby dovoz spĺňal potrebné normy. zdôrazňuje, že Európa musí maximalizovať svoj potenciál ako odrazový mostík pre podnikateľské subjekty, ktoré vstupujú na globálne trhy a ako atraktívne miesto pre investorov; ďalej žiada, aby všetky bilaterálne alebo regionálne obchodné dohody EÚ, o ktorých sa rokuje, obsahovali vynútiteľné ustanovenia o uplatňovaní základných pracovných noriem a iných aspektov dôstojnej práce, ako aj multilaterálnych noriem týkajúcich sa životného prostredia;
25.
znovu opakuje svoje presvedčenie, že pri budovaní spoločnosti schopnej reagovať na zmeny bude hrať rozhodujúcu úlohu integrovanejší spôsob rozhodovania v oblasti hospodárstva; pripomína rozhodnutie Európskej rady, ktoré požaduje, aby sa ústrednou témou Lisabonskej stratégie stala vysoká úroveň sociálnej ochrany; opätovne potvrdzuje, že nie je prijateľné, aby ľudia žili pod hranicou chudoby a v sociálnom vylúčení; opätovne potrdzuje, že všetci európski občania by mali mať prístup k dôstojnej práci a k dôstojnému životu aj po odchode do dôchodku; podporuje ďalšie kroky na posilnenie politík boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu s cieľom prijať komplexný prístup k obnoveniu rozhodujúceho podnetu s cieľom odstrániť chudobu do roku 2010 a k tomu, aby mohli všetci európski občania využívať svoje základné práva; upozorňuje na právnu záväznosť európskej charty základných práv v rámci Lisabonskej reformnej zmluvy; žiada, aby sa Európska rada na svojom jarnom zasadnutí zaviazala prijať ambiciózny program v sociálnej oblasti s konkrétnym vplyvom na výsledky Lisabonskej stratégie;
26.
keďže sociálna a územná súdržnosť je jednou zo základných súčastí jednotného trhu, pripomína dôležitosť zvyšovania dôvery občanov podporovaním spoločných sociálnych a environmentálnych cieľov členských štátov, ako sú kvalitné pracovné miesta, rovnosť príležitostí, ochrana zdravia a životného prostredia rešpektujúc európsku kultúrnu rozmanitosť; žiada Komisiu, aby zabezpečila ochrannú úlohu EÚ v týchto oblastiach a aby v nich zabránila regulačnej konkurencii medzi členskými štátmi;
27.
je presvedčený, že je potrebná ďalšia integrácia odvetvia dopravy do Lisabonskej stratégie; trvá na tom, že prioritou v rámci integrovaných politických usmernení je trvalo udržateľná doprava, logistika a rozvoj transeurópskych sietí, a vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že národné plány, ktoré budú predložené na jarnom zasadnutí Európskej rady v roku 2008, budú odrážať tieto priority;
1.
Vnútorný trh a strategické reakcie na globalizáciu
28.
zdôrazňuje, že dobre fungujúci vnútorný trh a dobre vyvážené sociálne trhové hospodárstvo sú najsilnejšími konkurenčnými výhodami Európy.
Vnútorný trh ponúka investorom z tretích krajín výhody, akými sú rovnaké východiská a voľný pohyb.
Vstup na vnútorný trh by však mala sprevádzať rovnaká otvorenosť tretích krajín s rozvinutým alebo rozvíjajúcim sa hospodárstvom pre investorov z EÚ.
Je to kľúčový faktor pri získavaní zahraničných investícií a zintenzívňovaní obchodu s tretími krajinami.
Okrem toho, treba vytvoriť najvýhodnejšie rámcové podmienky pre európske podniky vrátane lepších právnych predpisov, dobrej verejnej správy, zdravej a spravodlivej hospodárskej súťaže, fungujúcich trhov s rizikovým kapitálom a komercializácie výsledkov výskumu a inovácií;
29.
nalieha na členské štáty, aby sa ústredným prvkom tvorby ich politík stala konkurencieschopnosť EÚ a aby sa stalo dobudovanie jednotného trhu ich prioritou, najmä prostredníctvom včasného a primeraného presadzovania smerníc o jednotnom trhu, odstránenia neopodstatnených prekážok vstupu na vnútroštátne trhy; pripomína však, že vytvorenie jednotného trhu bolo založené na hospodárskej súťaži, spolupráci a solidarite, ktoré zostávajú základnými zásadami pre ďalšie úspechy jednotného trhu v 21. storočí; zdôrazňuje, že musí byť rozvinutý prostredníctvom spravodlivých pravidiel hospodárskej súťaže, dobre fungujúceho fiškálneho systému a systému sociálnej ochrany, ako aj vysokej úrovne ochrany spotrebiteľa;
30.
zdôrazňuje nutnú potrebu dobudovať jednotný trh a zrealizovať potrebné reformy; vyzýva členské štáty, aby prijali zostávajúce opatrenia potrebné na vytvorenie jednotného trhu EÚ pre služby, vrátane finančných služieb a aby zabezpečili, že ich regulačné orgány podporia nových poskytovateľov a produkty, pričom zabezpečia rovnaké podmienky a zodpovedajúcu transparentnosť a právnu istotu pre záujmy jednotlivých investorov; domnieva sa, že nové iniciatívy v oblasti politík na dokončenie jednotného trhu by sa mali viac opierať o analýzu ich vplyvu na jednotlivé trhy, sektory hospodárstva, životné prostredie a sociálnu oblasť;
31.
zdôrazňuje potrebu primeranej úrovne ochrany práv duševného vlastníctva a podporuje iniciatívu zameranú na dostupný, bezpečný a účinný systému patentov, ktorý by podnietil investície a výskumné úsilie a podporil inovačné možnosti, najmä MSP; nalieha na všetky tri inštitúcie, aby spolupracovali na dosiahnutí politického konsenzu týkajúceho sa skutočného zdokonalenia patentového systému, ktorý občanom umožní využívať nové produkty a služby za dostupné ceny;
32.
poznamenáva, že trhové nástroje zahŕňajú širokú škálu politických nástrojov, ktoré sa čoraz viac používajú na dosiahnutie cieľov v oblasti životného prostredia; zastáva názor, že trhové nástroje, akými sú dane, poplatky a obchodovanie s emisiami môžu podporiť efektívnu alokáciu prírodných zdrojov a prispieť v súvislosti s tým k dosiahnutiu cieľov Lisabonskej agendy;
33.
opätovne pripomína svoje stanovisko týkajúce sa výhod prenosu daňového zaťaženia z oblasti pracovnej sily na poškodzovanie životného prostredia ako účinného spôsobu riešenia environmentálnych problémov, ako aj otázok zamestnanosti, a je toho názoru, že sa musí znížiť zaťaženie pracovnej sily s cieľom vytvoriť viac pracovných miest a bojovať proti čiernej ekonomike;
34.
poznamenáva, že ciele týkajúce sa bezpečnosti dodávok energie a poskytovania cenovo dostupnej, udržateľnej mobility a energie pre občanov Európy, ako aj udržania spravodlivých cien sa dajú dosiahnuť tou istou stratégiou ako ambiciózna ochrana klímy;
35.
vyzýva následne Komisiu, aby dôsledne a rýchlo vykonala rozhodnutia jarného samitu 2007 a aby v skutočnosti urobila obnoviteľnú energiu a energetickú účinnosť prioritami spoločnej energetickej politiky;
36.
poukazuje na to, že závažnou úlohou EÚ a ostatných priemyselných krajín je prechod na hospodárstvo s nízkou intenzitou využívania energie založené na obnoviteľných zdrojoch energie.
Účinným spôsobom, ako to možno dosiahnuť, je využívanie technológií, ktoré sú k dispozícii, ale pre ktorých uplatnenie potrebujeme odvážne politické kroky vrátane stimulov a multilaterálne dohodnutých sankcií uplatniteľných voči krajinám, ktoré nie sú ochotné prijať svoj podiel zodpovednosti a zdôrazňuje, že potrebná transformácia smerom k trvalo udržateľnému hospodárstvu, založenému na nízkej intenzite využívania energií a nízkych emisiách uhľovodíka prostredníctvom rozvoja a uplatňovania nových technológií, vytvorí rôzne možnosti pre EÚ;
37.
zdôrazňuje dôležitú úlohu dopravnej politiky v boji proti zmene klímy a pri riešení širokej škály environmentálnych problémov, naliehavo požaduje politiky, ktoré rôznymi opatreniami obmedzia nadbytočnú dopravu, a požaduje, aby sa transeurópske dopravné siete stali predmetom riadneho strategického hodnotenia vplyvu na životné prostredie;
38.
vyzýva členské štáty, aby urýchlene rozšírili navzájom prepojené a interoperabilné transeurópske dopravné siete s osobitným zreteľom na potreby nových členských štátov v rámci účinnej, trvalo udržateľnej a ekologickej dopravnej politiky; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uplatňovali primeranú kombináciu politík s cieľom plne vyčerpať možnosti životné prostredie nepoškodzujúcich, ako aj inteligentných dopravných systémov a technologických inovácií;
39.
preto považuje za dôležité zabezpečiť, aby budúci dopyt po logistických službách zodpovedal menšiemu vplyvu na životné prostredie a zníženým emisiám skleníkových plynov.
Udržateľná doprava závisí od schopnosti politických činiteľov s rozhodovacími právomocami na európskej, vnútroštátnej a regionálnej úrovni zaistiť účinné podnety na to, aby sa nákupcovia dopravných prostriedkov, prepravcovia a výrobcovia dopravných prostriedkov naďalej usilovali o vytvorenie logistického trhu, ktorý bude ohľaduplnejší voči životnému prostrediu;
Trh práce a investície do ľudských zdrojov
40.
uznáva, že stratégia EÚ pre rast a zamestnanosť sa ukazuje ako prínosná, zároveň však zdôrazňuje, že nie všetci občania EÚ majú z týchto výsledkov prospech; zdôrazňuje, že na to, aby sme mohli čeliť globalizácii a demografickým zmenám je nanajvýš dôležité vybaviť ľudí potrebnými zručnosťami a poskytnúť im príležitosti s cieľom priviesť viac ľudí na trh práce a dosiahnuť, aby sa práca stala skutočnou možnosťou pre všetkých, najmä prostredníctvom opatrení zameraných na ľudí, ktorí sú od trhu práce najviac vzdialení;
41.
zdôrazňuje, že na zabezpečenie voľného pohybu a mobility na trhu práce je potrebné, aby Rada bezodkladne prijala smernice o organizácii pracovného času, pracovných podmienkach pre dočasných pracovníkov, prenosnosti dôchodkových práv a zrevidovala európsku zamestnaneckú radu; zdôrazňuje, že odstránenie prekážok mobility na európskom trhu práce umožní lepšiu ochranu európskej pracovnej sily; poznamenáva, že EÚ musí vyvinúť úsilie s cieľom vysvetliť občanom výhody prístupu, ktorý účinne spája rozšírenie, integráciu, solidaritu a mobilitu práce;
42.
opätovne potvrdzuje, že Európa si nemôže dovoliť vysoké údaje o nezamestnanosti; poznamenáva, že európsky sociálny model nezostane nepoznamenaný otrasmi, ktoré sa vo svete odohrávajú; zastáva názor, že na riešenie demografickej výzvy a zabezpečenie trvalo udržateľných verejných financií musí Európa uskutočniť reformy pracovných trhov a systémov sociálneho zabezpečenia s cieľom posilniť stimuly práce a poskytnúť ľudom príležitosti a zručnosti, aby sa dokázali vyrovnať so zmenami a aby bol ich návrat k platenej práci jednoduchší; poukazuje na skutočnosť, že EÚ musí vykonať početné reformy, aby si udržala konkurencieschopnosť na svetovej scéne; domnieva sa, že úroveň dôvery medzi podnikmi a pracovníkmi, ktorá podmieňuje tento krok, sa zintenzívnením sociálneho dialógu zvýši; zdôrazňuje dôležitosť uplatňovania schválených spoločných zásad flexiistoty komplexným a vyrovnaným spôsobom tak pre zamestnancov, ako aj pre zamestnávateľov;
43.
zdôrazňuje, že dopyt po pružných pracovných podmienkach zo strany zamestnávateľov i zamestnancov neustále rastie a že vzhľadom na výzvy spojené s demografickou zmenou ide o osvedčený spôsob, ako zvýšiť účasť žien, ako aj predĺžiť pracovný život starších ľudí; pripomína, že vzdelávanie, kvalifikácia a odborná príprava sú súčasťou koncepcie vysokokvalitného zamestnania a že je potrebné venovať pozornosť sociálnym podnetom zameraným na rodiny vrátane zariadení pre starostlivosť o deti, čo je základným predpokladom zvýšenia zapojenia žien do pracovného procesu; podporuje prijatie vyváženého súboru spoločných zásad týkajúcich sa flexiistoty, ktorá spája flexibilitu a istotu pre zamestnávateľov a zamestnancov na trhu práce; podporuje členské štáty v začleňovaní týchto spoločných zásad do svojich konzultácií o národných programoch reforiem (NRP) so sociálnymi partnermi a zdôrazňuje ústrednú úlohu opatrení na zladenie pracovného a rodinného života, podpory rovnakých príležitostí pre všetkých, odbornej prípravy a rekvalifikácie, aktívnych politík trhu práce, primeranej sociálnej ochrany a odstraňovania segmentácie trhu práce zaručením práva na prácu pre všetkých pracovníkov;
44.
uznáva, že pružné a efektívne fungujúce pracovné trhy prispievajú k sociálnemu začleneniu, pretože vytvárajú pracovné príležitosti pre všetky skupiny v spoločnosti; preto naliehavo žiada členské štáty, aby liberalizovali právne predpisy v oblasti zamestnávania a investovali do odbornej prípravy a politík aktívneho trhu práce, a tak vytvorili čo možno najlepšie podmienky pre vysokú zamestnanosť a pracovnú mobilitu;
45.
so znepokojením upozorňuje na tendenciu prehlbovania nerovností, pokiaľ ide o príjmy a bohatstvo členských štátov; je presvedčený, že v záujme dosiahnutia súdržnejšej spoločnosti a zabezpečenia toho, že občania budú pociťovať výhody, ktoré im prináša rast, je potrebné prijatím vhodných opatrení na vnútroštátnej a európskej úrovni tieto tendencie zvrátiť;
46.
konštatuje, že niektoré členské štáty zaviedli koncepciu minimálnej mzdy; navrhuje, aby ostatné členské štáty čerpali zo štúdie ich skúseností;
47.
víta návrh Komisie prioritnejšieho programu len s desiatimi kľúčovými cieľmi v rámci Lisabonského programu Spoločenstva, ktoré je možné splniť v období rokov 2008 – 2013; zdôrazňuje však, že najdôležitejšou príležitosťou, ktorú poskytuje Lisabonská stratégia je prepojenie rôznych potrieb reformy s hospodárskymi a environmentálnymi nástrojmi a s nástrojmi zamestnania do jedného reformného programu; vyzýva preto Komisiu, aby trvala na tomto zrozumiteľnom a integrujúcom prístupe a neznehodnotila ho posunom k izolovaným politickým opatreniam;
Meranie pokroku a sledovanie Lisabonskej stratégie
48.
víta úsilie Európskej komisie obmedziť byrokraciu, najmä s cieľom pomôcť malým a stredným podnikom, a zlepšiť hodnotenie vplyvu právnych predpisov; zároveň odsudzuje skutočnosť, že Parlament a Komisia ešte nedosiahli dohodu o druhu požadovaného hodnotenia vplyvu; v tejto súvislosti opakovane požaduje nezávislú vonkajšiu kontrolu hodnotenia vplyvu;
49.
víta cieľ Komisie, ktorým je zníženie administratívneho zaťaženia podnikov; očakáva, že dostane konkrétne údaje o tom, ako sa tento cieľ plní pri súčasnom dodržiavaní podmienok dobrej správy vecí verejných; zdôrazňuje, že k splneniu tohto cieľa môžu prispieť všetky úrovne štátnej správy, preto by sa mali zapojiť do prijímania príslušných politických rozhodnutí; v súvislosti so znižovaním byrokracie a zjednodušovaním európskych právnych predpisov požaduje prehľadné sledovanie s cieľom určiť, do akej miery členské štáty pri transpozícii týchto predpisov skutočne využívajú priestor, ktorý im ponúkajú európske legislatívne akty na zohľadnenie ich vnútroštátnych osobitostí a obmedzení inovácií;
50.
domnieva sa, že hlavnými aktérmi plnenia Lisabonských cieľov sú členské štáty spolu so zainteresovanými stranami na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni; poukazuje na to, že krajiny, ktoré sú otvorené voči vonkajšej konkurencii, uskutočňujú reformy a dbajú na rozpočtovú rovnováhu, ako aj na vysokú kvalitu verejných a súkromných investícií, vykazujú najväčší rast a najvyššiu zamestnanosť; vyjadruje poľutovanie nad stále slabým zviditeľnením Lisabonskej stratégie vo vnútroštátnej politike mnohých krajín EÚ; zastáva názor, že mobilizácia všetkých zainteresovaných ekonomických strán má zásadný význam pre zabezpečenie jej účinného uplatňovania; predovšetkým sa domnieva, že lepšie zapojenie sociálnych partnerov, národných parlamentov, regionálnych a miestnych orgánov a občianskej spoločnosti zlepší výsledky Lisabonskej stratégie a posilní verejnú diskusiu o vhodných reformách; podporuje návrh Komisie, aby členské štáty prehĺbili spoluprácu s národnými a regionálnymi parlamentmi a zabezpečili každoročné diskusie o plnení ich NRP;
51.
zdôrazňuje význam zaangažovanosti regionálnych a miestnych orgánov a zúčastnených strán pre rozsah aj inovatívny charakter dosiahnutých úspechov; v tomto kontexte víta značný záujem Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru a Výboru regiónov o sledovanie Lisabonskej stratégie;
52.
pripomína, že integrované usmernenia poskytujú dôležitý nástroj koordinácie, spoločný rámec pre rôzne členské štáty, na základe ktorého budú realizovať svoje národné programy reforiem; domnieva sa, že analýza a spätná väzba od členských štátov svedčia o tom, že usmernenia fungujú, ale že je potrebné lepšie sa prispôsobiť novým ekonomickým podmienkam a podmienkam zamestnania, ako aj vykonať následné kroky (referenčné porovnávanie) v členských štátoch; vyzýva na komplexnejšie zavádzanie a uplatňovanie ukazovateľov a cieľov;
53.
víta správy o jednotlivých krajinách vypracované Európskou Komisiou; vyzýva však na systematickejší prístup zvýrazňujúci úspechy, ale aj nedostatky; podporuje návrh Komisie zaviesť konkrétne sledované body ako súčasť dohľadu a poskytnúť príležitosť na zlepšenie reakcií národných politík;
54.
nedostatočné vlastné sledovanie považuje za hlavnú prekážku politických rozhodnutí vykonaných na základe dostatku informácií; zdôrazňuje preto, že odborné posudky a znalosti decentralizovaných európskych agentúr v oblasti ich kompetencií by sa mohli oveľa lepšie využívať;
55.
víta preto rozhodnutie Rady z roku 2006 zlepšiť situáciu v súvislosti s nedostatkom údajov o sledovaní a poveriť Výbor regiónov, aby vypracoval vlastnú štúdiu týkajúcu sa stratégie rastu a zamestnanosti zahŕňajúcu 104 regiónov a miest EÚ, ktoré si vymieňajú svoje názory na uplatňovanie lisabonskej politiky, štúdiu, ktorá sa má predložiť na jarnom zasadnutí Rady v roku 2008; zdôrazňuje, že táto štúdia ukazuje, či ustanovenie o prideľovaní prostriedkov zo štrukturálnych fondov prispieva k tomu, aby zo štrukturálnych fondov smeroval vyšší podiel výdavkov na ciele v oblasti inovácie a životného prostredia; očakáva, že táto štúdia vyhodnotí prínos regionalizácie Lisabonskej stratégie;
56.
domnieva sa, že nie je celkom zrejmé, aký spôsobom zmerať výsledky lisabonskej agendy, alebo všeobecnejšie, aké ukazovatele by boli vhodné na meranie pokroku; zastáva jednoznačný názor, že sledovanie úspechov a neúspechov sa však nemôže obmedzovať na hospodárske ukazovatele, napríklad len na HND, pretože HND je nanajvýš ukazovateľom tvorby blahobytu v určitom období, ale neposkytuje spoľahlivé informácie o miere blahobytu v spoločnosti a zďaleka nevypovedá o má nárast blahobytu vplyv na spoločnosť a životné prostredie;
57.
konštatuje, že pri posudzovaní ľudského blahobytu treba vypracovať a uplatňovať viacrozmerný prístup, ktorý nebude založený iba na údajoch o výške HDP/HND; víta preto rokovania na úrovni OECD v rámci jej 2. svetového fóra s názvom Meranie pokroku spoločnosti a jeho podpora, ktoré sa uskutočnilo tento rok v Istanbule, a diskusie na konferencie s názvom Širší rozmer rastu, ktorá sa konala v Európskom parlamente na pozvanie Komisie začiatkom decembra 2007, pretože spoľahlivé údaje sú dôležitým základom pre prijímanie politických rozhodnutí založených na informovanosti;
58.
víta preto kroky rôznych generálnych riaditeľstiev Komisie s cieľom vypracovať nové kvalitatívne ukazovatele; naliehavo žiada, aby sa tieto ukazovatele, či už sa budú týkať sociálneho hľadiska ako ukazovatele chudoby alebo environmentálneho hľadiska ako ukazovatele biodiverzity, využili v budúcich hodnoteniach národných lisabonských programov a aby ich Komisia využívala pri sledovaní, vytvorí sa tým ucelenejší súbor ukazovateľov na meranie úspešnosti Lisabonskej stratégie;
59.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a parlamentom členských štátov a kandidátskych krajín.
