EÚ musí stanoviť, kam až sa môže s novými členskými štátmi rozšíriť
Rozšírenie
2006-03-29 - 15:25
Aká veľká môže byť Európska únia?
Aká veľká môže byť Únia?
Existuje limit jej rozširovania?
Pokiaľ áno, aký?
Zostane EÚ jednotná, ak by mala 30 alebo viac členských štátov?
Parlament pred časom schválil uznesenie o budúcom rozširovaní EÚ.
O svoje názory na túto problematiku sa s nami podelili nemecký poslanec za Európsku ľudovú stranu, predseda Výboru EP pre zahraničné veci a tiež predkladateľ uznesenia Elmar Brok a hovorca Skupiny socialistov pre zahraničné veci a autor knihy o hraniciach EÚ Jan Marius Wiersma z Holandska.
Ak EÚ, podľa prijatého uznesenia zo 16. marca, bude chcieť prijať ďalšie štáty, bude sa najprv musieť uistiť, že ich dokáže absorbovať.
Ako sa píše v uznesení, momentálne nie sme v takejto situácii, lebo po francúzskom a holandskom odmietnutí ústavy v referende, neexistuje Ústavná zmluva EÚ.
Brok: Návrh ústavy, odmietnutý vo Francúzsku a Holandsku, mal umožniť, aby EÚ mohla fungovať aj po rozšírení o 10 nových členských štátov.
Ale hoci týchto 10 krajín vstúpilo do EÚ, Ústavná zmluva prijatá nebola.
EÚ výrazne zaostáva v otázke vnútorného rozvoja.
Z tohto dôvodu musíme zabezpečiť, aby sa EÚ nerozšírila príliš rýchlo, čo by mohlo spôsobiť, že sa jej politický zámer minie účinkom.
Keď vlády členských štátov EÚ v roku 1993 stanovili politické a ekonomické podmienky, ktoré kandidátske krajiny museli pre vstup do EÚ splniť, za jedno z kritérií sa stanovila aj takzvaná "absorpčná schopnosť" (schopnosť prijať nové členské štáty).
Až doposiaľ bolo toto kritérium ignorované.
Avšak limit rozšírenia sa dosiahol a preto Parlament požiadal Európsku komisiu (výkonný orgán EÚ), aby jasne zadefinovala aká je "absorpčná schopnosť" EÚ.
Wiersma: Súhlasím s Elmarom Brokom, že by sme mali venovať viac pozornosti otázke, či EÚ je vôbec schopná prijať ďalšie členské štáty.
Bez Ústavy o EÚ a bez vnútorných reforiem, ktoré by zefektívnili fungovanie Únie, bude ťažké zabezpečiť hladké pristúpenie nových krajín.
Rozšírenie o desať krajín v roku 2004 možno považovať za veľký úspech, ale faktom je, že si potrebujeme vyjasniť, aká je "absorpčná schopnosť" EÚ.
Ale ak tvrdíte, že EÚ už teraz zaostáva pri zavádzaní vnútorných reforiem, ktoré sú nevyhnutné na prijatie ďalších členov, znamená to, že po pristúpení Bulharska a Rumunska sa proces rozširovania zastaví?
Wiersma: Nie.
V uznesení Parlamentu sa jasne píše, že EÚ musí dodržať sľuby, ktoré dala.
A EÚ jasne prisľúbila, že Turecko, Chorvátsko a Macedónsko môžu po splnení všetkých podmienok pristúpiť k Únii.
Rokovania o pristúpení 1 sa už začali s Chorvátskom a Tureckom.
Ale opäť zdôrazňujem, musia splniť stanovené podmienky.
Aj ostatným krajinám západného Balkánu sme ponúkli "európsku perspektívu", čo znamená, že sa v istom časovom horizonte môžu stať členmi EÚ.
Tieto sľuby sa musia dodržať, aj keď to bude trvať dlhší čas, ako je tomu v prípade Turecka.
Nesmieme zabúdať, že vyhliadka členstva v EÚ bola hlavným stimulom reforiem v Turecku a na Balkáne.
Pre EÚ z toho vyplýva povinnosť plniť si domáce úlohy.
Únia bude musieť zaviesť nevyhnutné reformy, aby dokázala nové členské štáty prijať.
Brok: Ale otázka, kde sa rozširovanie zastaví, zostáva.
Ak si kritérium absorpčnej schopnosti zoberieme vážne, Únia bude musieť odmietnuť aj takú krajinu, ktorá splní všetky politické a ekonomické kritéria, pretože jednoducho sama EÚ nebude pripravená.
Z tohto dôvodu navrhujem zaviesť nový model, niečo ako Európsky hospodársky priestor "Plus".
2
Krajiny by mohli mať záujem byť súčasťou tejto novej multilaterálnej štruktúry, pretože časový horizont vstupu do EÚ by bol veľmi dlhý, alebo by nikdy neboli schopné pristúpiť k EÚ, prípadne by si to ani nikdy neželali.
Pre zúčastnené krajiny by to bolo veľmi výhodné, pretože by nezostali s prázdnymi rukami.
V súčasnosti sa rokovania o vstupe dajú charakterizovať výrazom "všetko alebo nič".
Krajiny môžu tvrdo vyjednávať mnoho rokov, ale na konci je to buď áno alebo nie, nič uprostred toho neexistuje.
A riziko odmietnutia sa ešte zvýšilo, keďže niektoré krajiny si stanovili, že o budúcich rozšíreniach rozhodnú v referende.
Krajiny, ktoré majú perspektívu členstva, sa musia samé rozhodnúť, či chcú využiť tento medzistupeň alebo nie.
Wiersma: Súhlasím s tým, že nový multilaterálny model by mohol byť vhodnou alternatívou plného členstva EÚ pre tie krajiny, ktoré by mohli vstúpiť do EÚ v ďalekej budúcnosti, alebo by nevstúpili vôbec.
Krajinám ako je Ukrajina a Moldavsko by to mohlo vyhovovať.
Ale takáto polcesta nesmie ovplyvniť záväzky, ktoré máme voči Turecku a krajinám na západnom Balkáne.
Sú plne zapojení do procesu, ktorého cieľom je plné členstvo, aj keď vo väčšine prípadov to bude trvať ešte veľa rokov.
1 Proces, ktorým kandidátske krajiny preberajú celú legislatívu EÚ a zavádzajú ju na svojom území.
2 Európsky hospodársky priestor vznikol začiatkom 90-tych rokov minulého storočia medzi EÚ a členskými štátmi Európskej zóny voľného obchodu (Nórskom, Rakúskom, Islandom, Fínskom, Švédskom a Lichtenštajnskom) s cieľom umožniť týmto krajinám podieľať sa na vnútornom trhu aj bez členstva v EÚ.
20060329STO06821 Uznesenie EP o strategickom dokumente o rozšírení 2005 Činnosti Európskej únie: rozšírenie
SK
1
PHOTO
20060329PHT06823.jpg
SK
3
LINK
http://www.europa.eu.int/pol/enlarg/index_en.htm
-//EP//TEXT TA P6-TA-2006-0096 0 NOT XML V0//SK
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
