P6_TA(2005)0035
Verejné financie v Hospodárskej a menovej únii (2004)
A6-0025/2005
Uznesenie Európskeho parlamentu o verejných financiách v HMÚ – 2004 (2004/2268(INI))
Európsky parlament
, –
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 24. júna 2004 o verejných financiách v hospodárskej a menovej únii - HMÚ - 2004 ( KOM(2004)0425 ),
–
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu Parlamentu z 3. septembra 2004 o posilnení riadenia hospodárstva a objasnení vykonávania Paktu stability a rastu ( KOM(2004)0581 ),
–
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 27. novembra 2002 o posilnení koordinácie rozpočtových politík ( KOM(2002)0668 ),
–
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 27. novembra 2002 o potrebách a prostriedkoch zlepšenia kvality rozpočtových štatistík ( KOM(2002)0670 ),
–
so zreteľom na závery predsedníctva prijaté Európskou radou v Lisabone dňa 24. marca 2000 a v Göteborgu 15. a 16. júna 2001 s osobitným dôrazom na dohodnutú stratégiu hospodárskeho rastu, plnej zamestnanosti, trvalo udržateľného rozvoja a sociálnej súdržnosti,
–
-so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Amsterdame zo 16. a 17. júna 1997 o Pakte stability a rastu, so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1466/97 zo 7. júla 1997 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii Ú. v.
ES L 209, 2.8.1997, s.
1
a na kódex správania o obsahu a formy programov stability a konvergencie prijatý Radou ECOFIN 10. júla 2001,
–
so zreteľom na oznámenie Rady ECOFIN z 13. septembra 2004 o Pakte stability a rastu,
–
so zreteľom na rozsudok Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 13. júla 2004 Vec C-27/04, Komisia/Rada.
o niektorých opatreniach Rady ECOFIN z 25. novembra 2003;
–
so zreteľom na článok 45 Rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu,
–
so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci ( A6-0025/2005 ),
A.
keďže luxemburské predsedníctvo zahrnulo do svojho pracovného programu možnú úpravu Paktu stability a rastu a Európsky parlament by mal na jar roku 2005 prijať uznesenie o možných zmenách nariadení a pravidiel správania sa, ktorými sa spravuje uplatňovanie Paktu,
B.
keďže v poslednom desaťročí rástlo hospodárstvo EÚ oveľa pomalšie, ako potenciálne mohlo, pričom sa neznížili len súkromné investície, ale aj hrubé verejné investície, ktoré klesli zo 4% HDP na začiatku 70. rokov minulého storočia na súčasných 2,4% v eurozóne a keďže tempo rastu HDP v eurozóne opäť zaostalo za predpoveďami, okrem iného v dôsledku nedostatočných štrukturálnych reforiem a produktívnych investícií v mnohých členských štátoch,
C.
keďže v roku 2003 rozpočtový schodok eurozóny vzrástol na 2,7% z 1,6% HDP v roku 2001 a 1,1% v roku 2000 a v roku 2004 sa priblížil k prahu 3%, keď dosiahol 2,9% HDP,
D.
keďže ku koncu roku 2002 iba štyri členské štáty v eurozóne - ktoré spolu predstavujú iba 18% HDP eurozóny - a v roku 2004 päť členských štátov eurozóny dosiahlo takmer vyrovnaný rozpočet; keďže, naopak, počet členských štátov v eurozóne s rozpočtovým schodkom prevyšujúcim 3% HDP vzrástol z troch na štyri; keďže 12 členských štátov od zavedenia Paktu stability a rastu porušilo jeho pravidlá či ustanovenia Zmluvy o ES, medzi ktorými je 5 štátov z eurozóny - Nemecko, Grécko, Francúzsko, Holandsko a Portugalsko - a Veľká Británia, na ktorú sa nevzťahuje postup pri nadmernom schodku, ale ktorá je napriek tomu viazaná požiadavkou stanovenou v článku 116 ods. 4 zmluvy "vyhnúť sa nadmernému schodku verejných financií", ak ide o schodok v druhej etape; keďže postup pri nadmernom schodku sa takisto začal proti šiestim novým členským štátom, ktoré prekračujú 3%-ný prah: Českej republike, Cypru, Maďarsku, Malte, Poľsku a Slovensku,
E.
keďže v septembri 2002 predložil komisár Alumnia v reakcii na zjavný rozpor medzi pravidlami Paktu stability a rastu z roku 1997 a súčasným hospodárskym vývojom návrhy na reformu, načrtnuté v uvedenom oznámení Komisie z 24. júna 2004,
1.
pripomína, že podľa názoru Komisie hospodársky cyklus iba čiastočne spôsobuje vyššie nominálne schodky, ktoré sú do veľkej miery výsledkom svojvoľného uvoľnenia rozpočtovej politiky niektorých členských štátov;
2.
pripomína, že niektoré členské štáty nereagovali na začatie ppostupov pri nadmernom schodku a neuskutočnili dostatočné opatrenia na zníženie ich schodkov a že stále existujú obavy, či sa im v blízkej budúcnosti podarí znížiť schodky pod prah 3% HDP;
3.
kladie dôraz na význam zavedenia tak balíkov štrukturálnych reforiem, ako aj investičných aktivít, ktoré sa v strednodobom a dlhodobom časovom horizonte ukážu ako veľmi dôležité pre finančnú udržateľnosť, konkurencieschopnosť európskeho hospodárstva, a rastu;
4.
pripomína, že riadenie hospodárskych zmien v krajinách strednej a východnej Európy už v niektorých členských štátoch malo negatívny vplyv na úrovne ich schodku a verejného dlhu, domnieva sa, že ambicióznejšie fiškálne reformy spolu so štrukturálnymi reformami sú nevyhnutné pre rozšírenie podnetov s cieľom zvýšiť zamestnanosť a investovať do väčšej produktivity;
5.
zdôrazňuje skutočnosť, že pravidlá a postupy Paktu stability a rastu nepoznajú výnimky, ale vyzýva všetky inštitúcie EÚ, aby prevzali ich zodpovednosť za vykonávanie, kontrolu a dodržiavanie Paktu stability a rastu; vyzýva členské štáty bez rozdielu veľkosti boli posudzované rovnako; domnieva sa, že na dosiahnutie tohto stavu by sa mala posilniť úloha Komisie najmä pri začatí postupu pri nadmernom schodku; vyzýva členské štáty, aby úspešne ukončili posúdenie Paktu stability a rastu počas luxemburského predsedníctva prostredníctvom hľadania dôsledných, spravodlivých a realizovateľných riešení každej kapitoly, ako ich definovala Rada ECOFIN dňa 13. septembra 2004, a zároveň posilnenia preventívneho aspektu, presnejšieho zohľadnenia rozdielov v hospodárskej situácii a zlepšenia uplatňovania postupu pri nadmernom schodku (opravná zložka paktu) a hospodárskej správy;
6.
vyzýva všetky členské štáty, ktoré ešte výrazne neznížili úroveň ich schodku pod 3% HDP, aby tak urobili, s cieľom zabezpečiť rozpočtovú a cenovú stabilitu v rozšírenej Európskej únii a aby umožnili vytvorenie dostatočných finančných rezerv v dobrých časoch, aby sa v ťažkých časoch mohli uskutočniť ekonomické opatrenia bez porušenia pravidiel Paktu stability a rastu;
7.
zdôrazňuje význam zlepšených rozpočtových štatistík s presnejšími a štandardizovanejšími definíciami, metódami kalkulácie a postupmi, ktoré treba stanoviť v príručke metodických usmernení, a víta iniciatívu Komisie predložiť návrhy minimálnych noriem nezávislosti, súdržnosti a kvality vnútroštátnych štatistických inštitúcií a na zvýšenie právomocí Eurostatu na koordináciu, monitorovanie a výkon kontrol údajov, ktoré poskytujú členské štáty, priamo na mieste;
8.
vyzýva nové členské štáty, aby urýchlili reformu svojich verejných financií prerozdelením zdrojov ako ďalší krok smerom k zabezpečeniu skutočnej konvergencie ich ekonomík a aby sa zamerali najmä na modernizáciu ich systémov dôchodkov a sociálnych dávok v rámci podpory účinnej politiky zamestnanosti;
9.
zdôrazňuje potrebu stáleho zlepšovania práce daňovej správy a vytvorenia účinného systému vyberania daní s cieľom vytvoriť priaznivé podmienky pre činnosť podnikov na jednotnom trhu, podporiť kultúru podnikania a podnecovať vznik nových spoločností;
10.
pripomína členským štátom ich záväzok udržať v rámci Paktu stability a rastu takmer vyrovnané alebo prebytkové rozpočty, zastáva názor, že sa treba vyhýbať nadmerným schodkom, čím sa prispeje k stabilite cien a zabezpečí udržateľnosť verejných financií; odporúča klásť väčší dôraz v Pakte stability a rastu na hospodársky rozvoj a venovať zvýšenú pozornosť zabezpečeniu udržateľnosti verejných financií; varuje, že nadmerné vládne výdavky ohrozujú cenovú stabilitu, nízke úrokové sadzby a úrovne vládnych investícií a navyše znižujú schopnosť čeliť demografickým zmenám a starnutiu obyvateľstva v Európskej únii;
11.
opätovne zdôrazňuje svoju požiadavku na prijatie jasnej metódy, ktorá bude obsahovať definíciu "vysokokvalitných verejných výdavkov" na kvantifikáciu stavu verejných rozpočtov a ich príspevku k rastu a investíciám vzhľadom na pozitívny prínos k lisabonským cieľom; okrem toho požaduje, aby sa verejné výdavky presmerovali tak, aby sa zabezpečilo, že rozličné rozpočtové kapitoly na európskej a vnútroštátnej úrovni odrážajú najdôležitejšie politické priority stanovené na rok 2010;
12.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru, Výboru regiónov a vládam a parlamentom členských štátov.
