P6_TA(2008)0556
Budúcnosť systémov sociálneho zabezpečenia a dôchodkov
A6-0409/2008
Uznesenie Európskeho parlamentu z 20. novembra 2008 o budúcnosti systémov sociálneho zabezpečenia a dôchodkov: ich financovanie a smerovanie k individualizácii ( 2007/2290(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na oznámenie Komisie z 12. októbra 2006 s názvom Dlhodobá udržateľnosť verejných financií v EÚ ( KOM(2006)0574 ),
–
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä jej články 99 a 141,
–
so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, najmä na rozsudok zo 17. mája 1990 vo veci
Douglas Harvey Barber
/
Guardian Royal Exchange Assurance Group
Vec C-262/88, Zb.
1990, s.
I-1889.
,
–
so zreteľom na právne záväzný Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW), ktorý prijalo v roku 1979 Valné zhromaždenie OSN, a najmä na jeho článok 11 ods. 1 písm. d) a e) a článok 11 ods. 2 písm. c),
–
so zreteľom na oznámenie Komisie z 1. marca 2006 s názvom Plán uplatňovania rovnosti žien a mužov 2006 – 2010 ( KOM(2006)0092 ),
–
so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Bruseli z 13. a 14. marca 2008,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie zo 17. októbra 2007 s názvom Modernizácia sociálnej ochrany na dosiahnutie väčšej sociálnej spravodlivosti a hospodárskej súdržnosti: intenzívnejšie presadzovanie aktívneho začlenenia ľudí najviac vzdialených od trhu práce ( KOM(2007)0620 ),
–
so zreteľom na dohovor Medzinárodnej organizácie práce (ILO) z roku 1952 o minimálnych normách sociálneho zabezpečenia,
–
so zreteľom na pracovný dokument Komisie z 11. apríla 2008 o vykonaní článku 8 a súvisiacich ustanovení smernice Rady 80/987/EHS z 20. októbra 1980 aproximácii zákonov členských štátov týkajúcich sa ochrany zamestnancov v prípade insolventnosti ich zamestnávateľa v súvislosti s doplnkovými podnikovými alebo medzipodnikovými dôchodkovými systémami mimo vnútroštátnych systémov zákonného sociálneho zabezpečenia ( SEK(2008)0475 ),
–
so zreteľom na odporúčania európskych sociálnych partnerov z 18. októbra 2007 obsiahnuté v správe s názvom Kľúčové výzvy, ktorým čelia európske trhy práce: spoločná analýza európskych sociálnych partnerov,
–
so zreteľom na zelenú knihu Komisie o modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia ( KOM(2006)0708 ) a na svoje uznesenie z 11. júla 2007 Ú. v.
EÚ C 175 E, 10.7.2008, s.
401.
k tejto veci,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie z 26. februára 2007 s názvom Zhodnotenie sociálnej situácie – Predbežná správa na jarné zasadnutie Európskej rady v roku 2007 ( KOM(2007)0063 ) a na svoje uznesenie z 15. novembra 2007 o zhodnotení sociálnej situácie Ú. v.
EÚ C 282 E, 6.11.2008, s.
463.
,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie z 10. mája 2007 s názvom Podporovať solidaritu medzi generáciami ( KOM(2007)0244 ) a na svoje uznesenie z 21. februára 2008 o demografickej budúcnosti Európy Prijaté texty, P6_TA(2008)0066 .
,
–
so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanoviská Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť a Výboru pre hospodárske a menové veci ( A6-0409/2008 ),
A.
keďže sociálne zabezpečenie:
–
zriaďuje, reguluje, riadi a financuje (zvyčajne čiastočne) štát a tiež spoločne prostredníctvom daní alebo príspevkov, ktoré platia poistenci, pričom štát je verejne zodpovedný za plnenie potrieb sociálneho zabezpečenia svojich občanov,
–
sa vyznačuje zodpovednosťou a zaručením primeraného základného zabezpečenia pre všetkých
–
je založené na princípe solidarity,
–
zahrnuje deväť oblastí uvedeného dohovoru ILO,
–
má za cieľ zaručiť základné zabezpečenie v oblasti zamestnania (poistenie v nezamestnanosti), príjmu (vyplácanie dôchodku) a zárobkovej schopnosti (zdravotné poistenie),
B.
keďže sa očakáva, že celkový počet obyvateľov EÚ bude mierne rásť do roku 2025 a mierne poklesne po roku 2025, takže v roku 2050 bude o niečo nižší a obyvateľstvo značne staršie,
C.
keďže pri konštantnej úrovni prisťahovalectva v dnešnom rozsahu klesne pracovná sila z 227 miliónov obyvateľov v roku 2005 na 183 miliónov v roku 2050, úroveň zamestnanosti vzrastie na 70 % v roku 2020 najmä vďaka vyššej zamestnanosti žien, celkový počet zamestnaných ľudí vzrastie do roku 2017 o 20 miliónov, ale potom do roku 2050 klesne o 30 miliónov a predpokladaný pomer počtu obyvateľov nad 65 rokov k počtu obyvateľov v produktívnom veku vzrastie z 1:4 v roku 2005 na 1:2 v roku 2050,
D.
keďže všeobecný nárast dôchodkového veku založený na všeobecnom trende zvyšovania predpokladanej dĺžky života dostatočne nezohľadňuje skutočnosť, že ešte stále existuje mnoho priemyselných odvetví, v ktorých je predpokladaná dĺžka života pracovníkov výrazne nižšia,
E.
keďže sociálni partneri majú vo všeobecnosti, a najmä v tých priemyselných odvetviach, v ktorých je predpokladaná dĺžka života pracovníkov nižšia ako priemer, veľkú zodpovednosť, pokiaľ ide o prírastok a úbytok pracovníkov, a môžu byť hlavnými podporovateľmi pri zabezpečovaní účinnej personálnej politiky zohľadňujúcej vek,
F.
keďže v dôsledku nižšieho podielu nezamestnaných klesnú do roku 2050 výdavky na príspevky v nezamestnanosti o približne 0,6 percentuálneho bodu HDP, čo je veľmi mierny pokles, ktorý nebude kompenzovať vyššie výdavky v iných oblastiach,
G.
keďže EÚ vydáva na sociálnu ochranu 27,2 % HDP (2008), pričom najväčší podiel pripadá na starobné dávky a dôchodky (46%),
H.
keďže pojem sociálneho zabezpečenia sa nechápe ako vzťah medzi výdavkami a príjmami, ale ako spoločenská zmluva, vzťah medzi právami a povinnosťami občanov i štátu, a ako taká sa musí chápať; keďže rozpočtový charakter sociálneho zabezpečenia sa však v žiadnom prípade nesmie narušiť,
I.
keďže sa očakáva, že ak sa budú uskutočňovať súčasné politiky, starnutie obyvateľstva povedie vo väčšine členských štátov do roku 2050 k nárastu verejných výdavkov, najmä v oblasti dôchodkov, zdravotnej starostlivosti a dlhodobej starostlivosti, pričom k najväčšiemu nárastu dôjde v období rokov 2020 až 2040,
J.
keďže ciele lisabonskej stratégie v oblasti zamestnanosti žien, mládeže a starších osôb, ako aj barcelonské ciele v oblasti služieb starostlivosti o deti majú kľúčový význam pre životaschopnosť dôchodkových systémov,
K.
keďže rozvojové ciele milénia z roku 2000, najmä cieľ č. 3, zahrnujú zásadu rodovej rovnosti,
L.
keďže vo všeobecnosti je pracovná kariéra žien obvykle menej homogénna a vyznačuje sa pomalším rastom mzdy, zatiaľ čo muži majú obvykle súvislejší priebeh zamestnania so stabilnejším rastom mzdy, čo spôsobuje rozdiely medzi ich odvodmi do dôchodkového systému a predstavuje zvýšené riziko chudoby žien, ktoré sa ešte predlžuje vzhľadom na ich vyššiu očakávanú dĺžku života,
Všeobecné otázky
1.
naliehavo žiada členské štáty, aby vzhľadom na lisabonskú stratégiu a potrebu zahrnúť sociálne riziká, zaistiť udržateľnosť systému sociálneho zabezpečenia a dôchodkového systému a zachovať jadro európskych sociálnych modelov, pokročili vo vyvažovaní výdavkov a aktivácie v sociálnej oblasti a aby pritiahli a udržali viac ľudí v kvalitnom a bezpečnom zamestnaní s povinným sociálnym poistením, aby podporovali rast a tvorbu pracovných miest a prístup k zamestnaniu na základe väčšej transparentnosti trhu, aby modernizovali systémy sociálnej ochrany (napríklad prostredníctvom väčšieho rozlíšenia programov výhod a finančných mechanizmov) a zvyšovali investovanie do ľudského kapitálu podporou výskumu, rozvoja a inovácií a prostredníctvom lepšieho vzdelávania a odbornej prípravy v kontexte celoživotného vzdelávania pre všetkých;
2.
vyzýva Komisiu, aby pozorne sledovala reformy systému sociálneho zabezpečenia a dôchodkového systému v členských štátoch, porovnávala ich doterajší vplyv na zamestnanosť žien a zameriavala sa na najlepšie uplatňované postupy, najmä v znižovaní rodovej diskriminácie v oblasti odmeňovania a v zosúladení profesionálneho a rodinného života;
3.
zdôrazňuje, že zdroje hospodárskeho rastu sa budú v dôsledku demografickej zmeny obmieňať a že rastúca produktivita práce a technologické inovácie sa stanú zdrojom hospodárskeho rastu; uvedomuje si, že na zabezpečenie vyššej úrovne produktivity bude potrebné viac investovať do výskumu, vývoja a lepších metód riadenia, pričom dôležitou prioritou bude súčinnosť medzi technickými a sociálnymi inováciami;
4.
v kontexte súčasných demografických, ekonomických a sociálnych trendov a predchádzania medzigeneračným a vnútrospoločenským konfliktom zdôrazňuje význam nájdenia nových metód účinného a spravodlivého rozdelenia nákladov a príspevkov medzi menej početné ekonomicky aktívne obyvateľstvo a početnejšie ekonomicky neaktívne obyvateľstvo; na európskej i vnútroštátnej úrovni by malo byť cieľom udržanie rovnováhy medzi ekonomickou realizovateľnosťou systému sociálneho zabezpečenia a dôchodkového systému na jednej strane a zahrnutím sociálnych rizík na strane druhej;
5.
pripomína svoje presvedčenie, že na podporu ekonomicky realizovateľného systému sociálnej ochrany by sa v pracovnom práve Spoločenstva malo posilniť postavenie pracovných zmlúv na dobu neurčitú ako bežnej formy zamestnávania; týmito zmluvami sa zabezpečí primeraná sociálna a zdravotná ochrana a dodržiavanie základných práv; uznáva však, že tieto práva sa musia chrániť aj u tých, ktorí sú zahrnutí do iných pracovných modelov, vrátane práva na dôchodok, ktorý dôchodcom umožní dôstojný život;
6.
pripomína, že základom európskych sociálnych modelov je zásada solidarity medzi generáciami a sociálnymi skupinami a že sa financujú najmä z výnosov spojených s prácou, ako sú príspevky zamestnancov a zamestnávateľov a zdanenie príjmu; poukazuje však na to, že starnúce obyvateľstvo bude vytvárať významný tlak na aktívnu pracovnú silu a že riešenia demografickej zmeny by mali byť politickou prioritou; zdôrazňuje, že inak by demografická zmena mohla ohroziť zásadu solidarity a v dôsledku toho európske sociálne modely; zdôrazňuje preto aj dôležitosť posilnenia zásady solidarity vrátane spravodlivého finančného vyrovnania;
7.
pripomína, že podľa článku 141 Zmluvy o ES možno prijať opatrenia na aktívne dosiahnutie rovnosti odmeňovania a že podľa judikatúry Spoločenstva sú odvody na sociálne zabezpečenie súčasťou mzdy;
8.
konštatuje, že podľa odhadov bude v dôsledku demografických zmien do roku 2030 pomer aktívnych a neaktívnych osôb 2:1; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby vytvorili politiky, ktoré zabezpečia, že opatrovatelia, z ktorých mnohí sú pre opatrovateľské povinnosti nútení odísť z trhu práce, nebudú negatívne postihnutí neistotou v súvislosti s dôchodkom;
9.
pripomína, že posun smerom k individualizácii prispieva k modernizácii druhého a tretieho piliera bez spochybňovania prvého piliera systémov sociálneho zabezpečenia; umožňuje to ľuďom, najmä ženám a iným zraniteľným skupinám, väčšiu slobodu výberu, čím sa stanú nezávislejšími a schopnými budovať si vlastné, dodatočné penzijné práva;
10.
žiada Komisiu, aby uskutočnila podrobnejší výskum a štúdie týkajúce sa vplyvu individualizácie sociálnych práv na rovnaké zaobchádzanie so ženami a mužmi;
11.
domnieva sa, že rovnosť mužov a žien musí byť jedným z cieľov každej reformy systému sociálneho zabezpečenia a dôchodkového systému, pričom však zdôrazňuje, že s tým súvisiace nerovnosti sú predovšetkým nepriamej povahy a vyplývajú z pretrvávajúcej nerovnosti na trhu práce, v odmeňovaní, perspektívach kariérneho rastu a rozdelenia povinností v rámci rodiny a domácnosti, a možno ich preto napraviť len prostredníctvom celkových opatrení;
12.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zvyšovali informovanosť medzi (mladými) dospelými o význame včasného vytvárania si nároku na dôchodok;
Pracovná sila
13.
je presvedčený, že ak bude pokračovať súčasná situácia, znižujúci sa objem pracovnej sily povedie k poklesu celkového počtu odpracovaných hodín; domnieva sa, že na zvrátenie tohto vývoja by sa mohli prijať opatrenia na zníženie miery nezamestnanosti a zvýšenie náboru (v kombinácii s odborným školením a rekvalifikáciou) so zahrnutím osôb s vysokým pracovným potenciálom, ako sú osoby so zdravotným postihnutím, ženy a staršie osoby; zdôrazňuje potrebu umožniť flexibilný odchod do dôchodku na základe dobrovoľnosti, zmeniť organizáciu pracovných postupov a rozumne využívať nové technológie; zdôrazňuje, že je takisto potrebné zlepšiť podporné služby a služby, ktoré súvisia so starostlivosťou o deti a závislých rodinných príslušníkov, s cieľom znížiť počet tých, ktorí dobrovoľne pracujú na čiastočný úväzok;
14.
pripomína, že dosiahnutie vyššej miery zamestnanosti významne závisí od potreby udržať všetky skupiny aktívne, najmä tie, ktoré sú vylúčené z trhu práce; preto zdôrazňuje potrebu potláčať diskrimináciu na trhu práce a ponúkať pracovné miesta osobám, ktoré nie sú aktívne na trhu práce; zdôrazňuje ďalej potrebu zabezpečiť rozumnú adaptáciu na uľahčenie zamestnávania osôb so zdravotným postihnutím a tých, ktorí majú vážne zdravotné problémy, a zabezpečiť prístup k zamestnaniu osobám s telesným i duševným postihnutím;
15.
v tejto súvislosti trvá na potrebe aktívnych politík zamestnanosti zameraných na ženy, mládež a staršie osoby s cieľom vhodne využiť pracovný potenciál a ochotu podnikať a zabezpečiť okrem iného, aby sa na základe odvodov do dôchodkového systému zaručilo dôchodcom právo na dôstojný dôchodok;
16.
zdôrazňuje potrebu diskutovať na vnútroštátnej úrovni o zvýšení zákonného veku odchodu do dôchodku; bez ohľadu na rozdielny zákonný vek odchodu do dôchodku v členských štátoch sa domnieva, že je potrebné, aby pracujúcich nabádali k zotrvaniu v zamestnaní na základe dobrovoľnosti, pokiaľ to podmienky umožnia, až do dovŕšenia príslušnej vekovej hranice alebo i dlhšie;
17.
vyzýva sociálnych partnerov, aby sa okrem iného na základe skúseností získaných v jednotlivých odvetviach dohodli podľa odvetví na opatreniach v súvislosti so starnúcimi pracovníkmi vo všeobecnosti a na konkrétnej personálnej politike, ktorá zohľadňuje vek;
18.
vyzýva členské štáty, aby vytvorili finančné a sociálne stimuly na povzbudenie záujmu pracujúcich o dobrovoľné pokračovanie v práci aj po dosiahnutí zákonom stanoveného veku odchodu do dôchodku;
19.
vyzýva členské štáty, aby uskutočňovali aktívnu politiku zlepšovania podmienok bezpečnosti práce s cieľom znižovať riziko v určitých profesiách a zabrániť odchodu vysokého percenta kvalifikovaných pracovníkov do predčasného dôchodku;
20.
pripomína, že každú politiku proaktívnej hospodárskej migrácie, ktorá sa týka najmä potenciálnych migrantov v produktívnom veku a ktorá ponúka zrýchlené prisťahovalecké konanie pre vysokokvalifikovaných žiadateľov, bude musieť sprevádzať zlepšená integrácia migrantov na trh práce a do spoločnosti ako celku; zdôrazňuje, že intenzívnejšie úsilie zvýšiť prisťahovalectvo môže viesť k úniku mozgov z krajín pôvodu, čo by mohlo mať negatívny následok na hospodársky a spoločenský vývoj týchto krajín a podporiť nové vlny nekontrolovanej migrácie;
21.
uznáva, že problémom môže byť aj tzv. plytvanie mozgami, a to pre hospodárstvo ako celok i pre jednotlivcov, keď sa kvalifikovaní migrujúci pracovníci zamestnávajú na riešenie nedostatku menej kvalifikovaných pracovníkov; zdôrazňuje, že je potrebné, aby mali migrujúci pracovníci prospech zo svojho prispievania do dôchodkového systému;
22.
vyzýva Komisiu, aby podnikla potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia, že občania EÚ pracujúci a žijúci v hosťujúcom členskom štáte nestratia ani jedno zo svojich práv sociálneho zabezpečenia;
23.
domnieva sa, že dlhodobý vplyv prisťahovalectva na starnutie populácie je nepredvídateľný, pretože závisí od vývoja migračných tokov, preskupovania rodín a pôrodnosti migrantov; domnieva sa, že prisťahovalectvo môže prispieť k vyššej rovnováhe systémov sociálneho zabezpečenia, ak budú prisťahovalci zamestnaní legálne, čím sa budú podieľať na ich financovaní;
Dôchodky
24.
upriamuje pozornosť na existujúcu diskrimináciu všetkých zraniteľných skupín, pokiaľ ide o prístup na pracovný trh a jeho podmienky, najmä osôb, ktoré pracujú na pracovných miestach, kde príspevky na sociálne zabezpečenie nie sú povinné, čo vedie k nižšej miere zamestnanosti a nižším mzdám, a preto i k menším príležitostiam, aby tieto skupiny dosiahli primerané dôchodky; zdôrazňuje potrebu poskytovať rovnaké príležitosti pre všetkých a zabezpečiť tak vyššiu mieru zamestnanosti, rovnakú odmenu za prácu a primerané dôchodkové práva;
25.
uznáva skutočnosť, že verejné dôchodkové systémy posilňujú spoločenskú solidaritu, zodpovedné za ne sú členské štáty a ochrana týchto systémov by mala byť politickou prioritou; je presvedčený, že väčšie využívanie alternatív k dôchodkom vyplácaným štátom, ako sú napr. doplnkové systémy, by mohlo byť reálnou možnosťou; poukazuje na to, že súkromné dôchodky by mohli zahŕňať zamestnanecké doplnkové dôchodkové systémy u zamestnávateľov alebo iných kolektívnych organizácií a združení, ako aj individuálne doplnkové dôchodky založené na sporení; zdôrazňuje, že existencia súkromných dôchodkov zvýši potrebu primeranej regulácie súkromných dôchodkových fondov, prenosnosti takýchto dôchodkov a podpory a neustálej modernizácie (vrátane väčšej pružnosti) týchto alternatív; v rámci toho je presvedčený o potrebe zohľadniť riziko, že ženy by v kontexte existujúceho verejného dôchodkového systému mohli stratiť poistné krytie, ak by tento systém nahradili súkromným poskytovaním, ale že toto riziko by sa mohlo znížiť započítaním materskej dovolenky, rodičovskej dovolenky a prerušenia práce z osobných dôvodov k nároku na dôchodok;
26.
žiada členské štáty, aby vážne počítali s potrebou rekonštrukcie tradičných dôchodkových systémov vychádzajúcich zo systematického hodnotenia rizík a predpokladu typického, štandardného priebehu života a upravili systém sociálneho zabezpečenia v súlade s reformou dôchodkového systému vzhľadom na to, že predpokladaný štandardný priebeh života sa rýchlo mení a oveľa bežnejšími sa stanú takzvané "mozaikové životopisy"; domnieva sa, že by to mohlo viesť k novému sociálnemu riziku zvýšenej nepredvídateľnosti pri mnohých jednotlivcoch, a najmä zraniteľných skupinách, predovšetkým prisťahovalcoch, nízkokvalifikovaných pracovníkoch, osamelých rodičoch a osobách s inými opatrovateľskými povinnosťami; zdôrazňuje, že by to mohlo viesť ku skorému odchodu z trhu práce alebo k obmedzenej účasti na ňom; poukazuje na to, že zmena dôchodkových systémov je tiež nevyhnutná na dosiahnutie flexibilného pracovného trhu;
27.
poznamenáva, že trvalo udržateľný dôchodkový systém sa musí prispôsobiť demografickej a hospodárskej výzve, a zdôrazňuje, že v prípade širokej dostupnosti je vyváženou možnosťou štruktúra spočívajúca na troch pilieroch; navrhuje, aby povinné dôchodkové poistenie (prvý pilier) dopĺňali kolektívne financované zamestnanecké dôchodkové systémy (druhý pilier) a individuálne doplnkové produkty tretieho piliera; zdôrazňuje význam dôchodkových systémov, ktoré spájajú zásadu solidarity s často vysokými výnosmi vyplývajúcimi z rozsiahlych, dlhodobých a prezieravých investičných stratégií, ktoré prinášajú zisk; vyzýva Komisiu, aby pripravila vhodný a uskutočniteľný rámec pre reguláciu dôchodkových produktov v celej Európe a dohľad nad nimi; zdôrazňuje, že vnútorný trh so zamestnaneckými dôchodkami a dôchodkami z tretieho piliera by jednotlivcom umožnil využiť ustanovenia o prenose nároku na dôchodok, podporil by hospodársku súťaž a znížil náklady na dôchodkové sporenie;
28.
poznamenáva, že sú to najmä ženy, ktoré sa starajú o deti a staré osoby, chorých a zdravotne postihnutých členov rodiny, dobrovoľne alebo nedobrovoľne, pod tlakom kultúrnych postojov a sociálnych noriem alebo z dôvodu nekvalitných či nedostatočných detských a iných opatrovateľských zariadení (zariadení dlhodobej starostlivosti), a preto viackrát prerušia svoju pracovnú kariéru; zdôrazňuje potrebu poskytnúť ženám a opatrovateľom kompenzáciu a skutočnú možnosť rozhodovania mať deti v súvislosti s opatrovateľskými povinnosťami, bez obáv z prípadného finančného znevýhodnenia alebo bez ohrozenia kariérneho postupu; víta opatrenia členských štátov s cieľom zabrániť takejto situácii či ju kompenzovať napr. započítaním doby materskej dovolenky a opatery v rodine do zákonného dôchodkového poistenia;
29.
vyzýva členské štáty, sociálnych partnerov a predstaviteľky ženských organizácií, aby i ďalej venovali nepretržitú pozornosť možnému alebo skutočnému dosahu reforiem dôchodkových systémov na rovnosť mužov a žien a aby v prípade potreby zabezpečili prijatie nápravných opatrení na zaručenie rovnakého zaobchádzania;
30.
žiada, aby Komisia a členské štáty urýchlene prijali opatrenia zakazujúce priamu diskrimináciu v zamestnaneckých dôchodkových systémoch vrátane postupu, pri ktorom je úroveň platieb a príspevkov založená na poistno-matematických faktoroch podľa pohlavia;
31.
pripomína svoje uznesenie z 21. februára 1997 o situácii manželských partnerov pomáhajúcich samostatne zárobkovo činným osobám Ú. v.
ES C 85, 17.3.1997, s.
186.
, v ktorom sa okrem iného požadovalo zabezpečenie povinného individuálneho dôchodkového poistenia pre pomáhajúceho manželského partnera;
32.
pripomína svoje uznesenie z 12. marca 2008 o situácii žien vo vidieckych oblastiach Európskej únie Prijaté texty, P6_TA(2008)0094 .
, v ktorom opäť vyzýva Komisiu, aby do konca roka 2008 predložila návrh na zmenu smernice Rady 86/613/EHS z 11. decembra 1986 o uplatňovaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami vykonávajúcimi činnosť ako samostatne zárobkovo činné osoby vrátane činnosti v poľnohospodárstve a o ochrane samostatne zárobkovo činných žien počas tehotenstva a materstva Ú. v.
ES L 359, 19.12.1986, s.
56.
, ktorý bude obsahovať ustanovenia o samostatných sociálnych a dôchodkových právach žien, ktoré pomáhajú v poľnohospodárskych podnikoch;
33.
pripomína svoje uznesenie z 11. júla 2007 o politike finančných služieb (2005 – 2010) - biela kniha Ú. v.
EÚ C 175 E, 10.7.2008, s.
392.
a zdôrazňuje, že je dôležité vytvoriť transparentný a pružný európsky trh sociálneho a dôchodkového zabezpečenia znižovaním fiškálnych prekážok a prekážok prenosnosti dôchodkových práv z jedného členského štátu do druhého; zastáva názor, že na vytvorenie vnútorného trhu s dôchodkami je potrebný európsky rámec regulácie dôchodkových produktov;
34.
naliehavo vyzýva Komisiu, aby urýchlene preskúmala smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES z 3. júna 2003 o činnostiach a dohľade nad inštitúciami zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia Ú. v.
EÚ L 235, 23.9.2003, s.
10.
s cieľom zaviesť stabilný režim solventnosti, ktorý by bol vhodný pre takéto inštitúcie poskytujúce zamestnanecké dôchodkové zabezpečenie, a to na základe odporúčania Výboru európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov a na základe dôkladného posúdenia vplyvu, v ktorom cez rozdiely vo výpočtoch preskúma otázky týkajúce sa rovnakých podmienok a určí predpoklady merania zodpovednosti; zdôrazňuje, že takýto režim by mohol vychádzať z rozšírenia určitých aspektov zmeneného návrhu Komisie z 26. februára 2008 týkajúceho sa návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) ( KOM(2008)0119 ) na dôchodkové fondy, pričom sa zohľadnia špecifiká inštitúcií zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, napríklad dlhodobý charakter dôchodkových systémov, ktoré prevádzkujú, a typ pokrytia rizika alebo záruk, ktoré dôchodkové fondy poskytujú; domnieva sa, že takýto osobitný režim solventnosti by posilňoval finančnú stabilitu a zamedzoval by regulačnej arbitráži;
35.
pripomína, že Súdny dvor sa vo svojom rozsudku postavil proti prekážkam, ktoré bránia oslobodeniu od dane v prípade cezhraničných dôchodkových príspevkov; zdôrazňuje, že daňová úľava ponúka najlepší podnet na dlhodobé sporenie a že ďalšia harmonizácia môže byť potrebná na odstránenie všetkých prekážok týkajúcich sa cezhraničných príspevkov do dôchodkových systémov;
36.
poukazuje na súčasné smerovania od dôchodkových systémov s definovanými dávkami k dôchodkovým systémom s definovanými príspevkami a je znepokojený znížením príspevkov zamestnávateľov, ktoré očividne sprevádza tento trend; zdôrazňuje potrebu zvýšenej účasti a úrovne príspevkov zamestnancov do existujúcich dôchodkových systémov s cieľom zabezpečiť primeraný dôchodkový príjem pre jednotlivcov a zdôrazňuje, že je potrebné, aby zamestnávatelia naďalej primerane prispievali, a to najmä do systémov s definovanými príspevkami; je znepokojený tým, že plánované preskúmanie medzinárodného účtovného štandardu (IAS) 19 o dávkach pre zamestnancov, ako napríklad v prípade možného zrušenia tzv. koridorového prístupu, by mohlo vyústiť do podstatných zmien dôchodkových systémov, ktoré treba dôkladne posúdiť, najmä vzhľadom na možné negatívne vplyvy na atraktívnosť systémov s definovanými dávkami;
37.
poznamenáva, že na zabezpečenie dôstojných životných podmienok pre zdravotne postihnuté osoby a na zabránenie "pasce prídavkov" je potrebná kompenzácia dodatočných životných nákladov spojených so zdravotným postihnutím a jej koordinácia s dôchodkovými systémami a politikami sociálnej integrácie;
Finančná udržateľnosť
38.
zdôrazňuje, že je potrebné, aby členské štáty udržali vhodnú úroveň financovania sociálneho zabezpečenia a dôchodkových systémov, našli alternatívu a pevné daňové základy so zreteľom na rastúcu konkurenciu spôsobenú globalizáciou; zdôrazňuje, že v záujme zvýšenia konkurencieschopnosti ekonomík členských štátov a zabezpečenia väčšieho počtu pracovných stimulov je dôležité menej sa spoliehať na zdanenie práce; uvedomuje si, že posun k väčšiemu zdaňovaniu kapitálu je zložitý z dôvodu nižšieho kapitálového daňového základu a väčšej mobility kapitálu; navrhuje, aby sa na zlepšenie finančnej udržateľnosti sociálnych výdavkov zvážili nové spôsoby zdaňovania a ďalšie alternatívy, ktoré znížia daňové zaťaženie osôb s nižšími príjmami; trvá na tom, že príspevky zamestnávateľa do sociálneho zabezpečenia sú investíciou, pretože pomáhajú zvyšovať produktivitu, a preto krajiny s vysokými sociálnymi výdajmi sú najviac konkurencieschopné;
39.
zdôrazňuje skutočnosť, že členské štáty sa musia zamerať na strednodobé a dlhodobé ciele Paktu stability a rastu (PSR) a zabezpečiť trvalú udržateľnosť verejných financií s cieľom odolávať zvýšenému tlaku spôsobenému starnutím obyvateľstva; poznamenáva, že Rada 5. apríla 2008 na neformálnom stretnutí ministrov hospodárstva a financií v Brde dospela k dohode, že zameranie na sociálne výdavky by sa malo presunúť od objemu výdavkov k dosahovaniu výsledkov; odporúča, aby Rada uvažovala o ďalších zlepšeniach PSR, a to napríklad tým, že umožní, aby sa dlhodobejšie investície účtovali za dlhšie obdobie;
40.
zdôrazňuje, že členské štáty by mali tvoriť svoju finančnú politiku trvalo udržateľným spôsobom tak, že spravodlivo rozdelia daňové zaťaženie medzi zamestnancov, spotrebiteľov, podnikateľské subjekty a kapitálové príjmy, ako aj v rámci generácií;
41.
domnieva sa, že právna úprava by sa mala usilovať o zabezpečenie solventnosti a ochrany zamestnaneckých dôchodkových systémov, v neposlednom rade v prípadoch prevzatia alebo inej významnej zmeny vo vlastníctve alebo riadení;
42.
vyzýva členské štáty, aby do ročných rozpočtov začlenili fond na výplatu budúcich dôchodkov;
43.
zdôrazňuje potrebu zvážiť postupný prechod od dôchodkových systémov s príspevkovým financovaním k dôchodkovým systémom s kapitalizáciou;
Zdravotná a dlhodobá starostlivosť
44.
vyjadruje presvedčenie, že opatrenia na zlepšenie zdravia znamenajú potrebu investovať, čo môže prispieť k zníženiu nákladov v súvislosti so starnutím obyvateľstva a zlepšiť dobrý stav verejných financií; zdôrazňuje význam zachovania hodnôt a zásad, ktoré tvoria základ všetkých systémov zdravotnej starostlivosti v EÚ a zahŕňajú všeobecné krytie, solidaritu pri financovaní, rovnosť prístupu a poskytovanie vysokokvalitnej zdravotnej starostlivosti, a to napriek nutnosti racionálnej spotreby obmedzených zdrojov; zdôrazňuje, že existuje potenciál zlepšenia kvality a finančnej efektívnosti služieb zdravotnej starostlivosti prostredníctvom zlepšenia ich organizácie a poskytovania služieb na základe zásady subsidiarity;
45.
v dôsledku predpokladaných vyšších nákladov na zdravotnú a dlhodobú starostlivosť sa domnieva, že členské štáty by mali zhodnotiť svoje financovanie a prihliadnuť na skutočnosť, že vzhľadom na pravdepodobnú nižšiu dostupnosť neprofesionálnej starostlivosti vplyvom trendu zakladania menších rodín a rastu účasti žien na trhu práce môže byť nárast potreby dlhodobej starostlivosti vyšší, než sa očakávalo;
46.
poznamenáva, že dôraz by sa mal klásť na ľudí, ktorí si vyžadujú nákladnú alebo dlhodobú zdravotnú starostlivosť, na ľudí alebo skupiny, ktoré majú problém v dostupnosti zdravotnej starostlivosti, napr. národnostné menšiny a ľudia s nízkymi príjmami, na starostlivosť o ľudí trpiacich chronickými chorobami, ako aj na rozvoj verejných podporných rehabilitačných zariadení, na začlenenie ľudí s telesným alebo duševným postihnutím a starých ľudí do spoločnosti a na ich podporu, aby sa im pomohlo viesť samostatný život a nemuseli byť umiestnení v ústavoch;
47.
konštatuje, že verejné financovanie zdravotnej starostlivosti prispieva k ochrane voči finančnému riziku nezávisle od osobného zlého zdravotného stavu, čím sa podporuje rovnosť a sociálne zabezpečenie, kým na druhej strane mechanizmy založené na súkromných príspevkoch zahŕňajú len obmedzené alebo vôbec žiadne zdieľanie rizík a zvyčajne spájajú platby s rizikom ochorenia a schopnosťou platiť, a verejné financovanie zdravotnej starostlivosti zároveň zaručuje trvalo udržateľné financovanie nezávislé od demografických zmien;
48.
uznáva význam verejného financovania pri dosahovaní cieľa solidarity a veľké rozdiely v úrovni verejného a súkromného financovania zdravotnej starostlivosti medzi členskými štátmi; odporúča, aby Komisia vykonala prieskum a stanovila úroveň a rozsah verejného financovania, ktoré spĺňa cieľ solidarity, a to pre systém ako celok a pre konkrétne oblasti služieb;
49.
berie na vedomie rastúcu popularitu trhových riešení a privatizácie v oblasti financovania zdravotnej starostlivosti ako všelieku na nárast nákladov, neefektívnosť a problémy s kvalitou starostlivosti, predovšetkým v nových členských štátoch; berie na vedomie rastúci počet dôkazov o tom, že účelová privatizácia systémov sociálneho a zdravotného poistenia, cieľ dosiahnuť zisk a konkurencia medzi finančnými sprostredkovateľmi zvyčajne zdražuje správu systémov zdravotnej starostlivosti, zatiaľ čo ich prínosy v zmysle obmedzenia nákladov, efektívnosti a kvality starostlivosti sú pochybné; z tohto dôvodu odporúča, aby si členské štáty s modelom jedného platiteľa tento model ponechali;
50.
poznamenáva, že pre systémy zdravotnej starostlivosti financované prevažne z príspevkov sociálneho poistenia na báze zamestnania môže byť výhodou rozšírenie príjmovej základne o príjmy nesúvisiace so mzdami;
51.
poukazuje na skutočnosť, že vzhľadom na slobodné poskytovanie služieb a právo osôb poistených v systémoch zdravotného poistenia vybrať si slobodne lekára alebo zdravotnícke zariadenie nie je prípustné, aby členské štáty odmietali hradiť svojim občanom každé liečenie poskytnuté v zahraničí, avšak členské štáty môžu stanoviť (pevné) individualizované stropy vzniknutých nákladov a nie sú povinné hradiť liečbu, ktorú by ich občania nedostali doma;
52.
vyzýva členské štáty, aby sa pri prijímaní reformných politík zameraných na rekonštrukciu právneho rámca, ktoré podporia ich vnútroštátne systémy zdravotnej starostlivosti, vyhli čisto finančnému prístupu;
53.
je hlboko presvedčený, že začiatkom každej reformy by mala byť podrobná analýza existujúceho zdravotného (finančného) systému slúžiaca na odhalenie slabých a problematických miest, spojená s pochopením kontextových faktorov, ktoré môžu prispieť k úspešnej reforme alebo jej prekážať; očakáva, že členské štáty si plne uvedomujú značný vplyv reforiem v oblasti zdravotnej starostlivosti na funkčnosť, kapacitu a efektívnosť ich systémov zdravotnej starostlivosti, ako aj riziká, ktoré môžu nedostatočne alebo neprimerane pripravené reformné opatrenia priniesť v oblasti kvality a dostupnosti služieb zdravotnej starostlivosti občanom a ich zamestnateľnosti;
54.
vyzýva členské štáty, aby radšej zvážili celú škálu funkcií a politík financovania zdravotníctva a nezameriavali sa len na príspevkové mechanizmy; je presvedčený, že zvyšovanie úrovne príspevkov na báze zamestnania či zvyšovanie podielu súkromných príspevkov pacientov na nákladoch služieb zdravotnej starostlivosti nie sú správnymi politikami a môžu viesť ku katastrofálnym následkom, pretože neprijateľným spôsobom obmedzujú prístup občanov s nízkymi príjmami k celej škále služieb zdravotnej starostlivosti;
55.
je presvedčený o tom, že prístup občanov s nízkymi príjmami k vysokokvalitným službám zdravotnej starostlivosti by sa mal jednoznačne považovať za prioritu, ktorá je veľmi úzko spätá s európskymi hodnotami solidarity a rovnakých práv, a vytvára predpoklady pre úspešné dosiahnutie lisabonského cieľa plnej zamestnanosti;
56.
vyzýva Komisiu, aby zohľadnila aspekty rovnakých práv všetkých občanov EÚ na vysokú kvalitu systémov zdravotnej starostlivosti a aby zahrnula záruky potrebné na odstránenie diskriminácie občanov v súvislosti s financovaním do revízie antidiskriminačnej legislatívy Spoločenstva alebo do každého nového právneho nástroja, ktorý sa týka otázky prístupu k službám zdravotnej starostlivosti;
57.
odporúča, aby členské štáty prispievali k efektívnosti a spravodlivosti vo svojich systémoch zdravotnej starostlivosti znižovaním počtu centier pre prípad rizík alebo – ešte lepšie – vytvorením jedného vnútroštátneho centra, ktoré môže uľahčiť strategické riadenie a koordináciu celého zdravotného systému;
o
o o
58.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, Výboru pre zamestnanosť, Výboru pre sociálnu ochranu a vládam a parlamentom členských štátov a kandidátskych krajín.
