P6_TA(2006)0019
Klimatické zmeny
B6-0027/2006
Uznesenie Európskeho parlamentu o klimatických zmenách
Európsky parlament
, –
so zreteľom na 11. konferenciu zmluvných strán k Rámcovému dohovoru OSN o zmene klímy a na prvé stretnutie zmluvných strán Kjótskeho protokolu, ktoré prebiehali súčasne a ktoré sa uskutočnili v decembri 2005 v Montreale,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia a predovšetkým na uznesenia z 12. mája 2005 o seminári vládnych expertov o klimatických zmenách Prijaté texty, P6_TA(2005)0177 .
a zo 16. novembra 2005 o víťazstve v zápase s globálnymi klimatickými zmenami Prijaté texty, P6_TA(2005)0433 .
,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
1.
víta celkové výsledky konferencie, najmä zahájenie dialógu o budúcom systéme riadenia klimatických zmien, a to nielen v kontexte Kjótskeho protokolu, ale aj v súvislosti s Rámcovým dohovorom OSN o klimatických zmenách; víta takisto dobrý technický pokrok, ktorý bol dosiahnutý v súvislosti s vykonávacími pravidlami existujúceho systému riadenia klimatických zmien;
2.
blahoželá kanadskému predsedníctvu za energiu a elán, aký vynaložilo na prípravu konferencie, a s akým ju doviedlo do úspešného konca;
3.
víta vôľu, ktorú v Montreale prejavili zmluvné strany uvedené v prílohe 1 Kjótskeho protokolu v súvislosti s prijatím druhého záväzného obdobia po roku 2012; avšak zdôrazňuje, že tieto krajiny tento problém samy nevyriešia a uvedomuje si, že je potrebné zapojiť do tohto boja viac krajín, aby sa znížilo celkové množstvo emisií na celom svete;
4.
víta, že sa EÚ i naďalej aktívne angažuje pri presadzovaní medzinárodnej dohody v Montreale, ale domnieva sa, že by sa EÚ nemala uspokojiť s dosiahnutým úspechom a v budúcich rokovaniach s medzinárodnými partnermi by mala naďalej vystupovať s vysokými ambíciami;
5.
vyjadruje poľutovanie nad tým, že vláda USA sa i naďalej zdráha uzatvoriť akékoľvek zmysluplné medzinárodné partnerstvo o klimatických zmenách, ale poznamenáva, že vláda USA aspoň nestála v ceste dosiahnutiu dohody v Montreale; víta tiež, že mnohí kľúčoví aktéri americkej spoločnosti pripisujú väčší dôraz boju proti klimatickým zmenám, vrátane členov Kongresu z obidvoch snemovní a strán, štátni zákonodarcovia, starostovia, mimovládne organizácie a početní zástupcovia podnikateľskej sféry;
6.
víta skutočnosť, že rozvojové krajiny, v ktorých dochádza k rýchlemu rozvoju priemyslu, pristupujú k dialógu o klimatických zmenách s väčším odhodlaním a hľadajú nové spôsoby boja s klimatickými zmenami a ich adaptácie;
7.
so súhlasom berie na vedomie prijatie mnohých dôležitých vykonávacích opatrení s cieľom zabezpečiť plné využitie potenciálu Kjótskeho protokolu, predovšetkým:
i)
konečné prijatie Marakešských dohôd a Kjótskej knihy pravidiel;
ii)
dohodu o režime riadneho dodržiavania Kjótskeho protokolu;
iii)
posilnenie mechanizmu čistého rozvoja (CDM) s cieľom zlepšiť jeho financovanie, znížiť byrokraciu a zlepšiť jeho funkčnosť;
iv)
opätovnú realizáciu politiky spoločného plnenia záväzkov, tak aby aj jej úloha mohla byť v budúcnosti posilnená;
v)
prijatie päťročného programu adaptácie na vplyvy klimatických zmien, keďže bude patriť medzi významné opatrenia popri tých, ktorých cieľom je zmiernenie klimatických zmien;
8.
víta, že v Montreale nebola uznaná len potreba nového záväzného obdobia pre krajiny uvedené v prílohe 1 Kjótskeho protokolu po roku 2012, ale že medzi prvým a druhým záväzným obdobím by nemala byť žiadna prestávka; verí, že by sa preto malo k novým rokovaniam pristupovať s naliehavosťou, keďže musia byť ukončené včas, aby mohol byť ukončený ratifikačný proces; pripomína v tejto súvislosti svoju požiadavku, ktorú vyjadril vo svojom hore uvedenom uznesení zo 16. novembra 2005, že na dosiahnutie dohody o budúcich záväzkoch v oblasti klimatických zmien by sa mala stanoviť určitá lehota - koniec roka 2008;
9.
poznamenáva, že zmluvné strany Kjótskeho protokolu musia do 15. marca 2006 predložiť svoje počiatočné pripomienky a že prvé stretnutie príslušnej pracovnej skupiny sa uskutoční v máji 2006;
10.
takisto víta otvorenie dialógu v kontexte širšieho Dohovoru, ktorého cieľom je rozvoj účinného a vhodného riešenia problému klimatických zmien na národnej a medzinárodnej úrovni, ktorého sa môžu zúčastniť všetky krajiny; poznamenáva tiež, že toto sa uskutoční prostredníctvom pracovných seminárov, pričom jednotlivé zmluvné strany musia do 15. apríla 2006 predložiť svoje počiatočné stanoviská, a že k otázkam vzneseným na dvoch nadchádzajúcich konferenciách strán (COP 12 and COP 13) sa vypracuje správa;
11.
žiada, aby sa so zreteľom na hore uvedené termíny uskutočnil medzi Európskym parlamentom, Komisiou a Radou intenzívny dialóg;
12.
trvá na tom, aby EÚ vystúpila na oboch sériách rokovaní s ambicióznym programom v kontexte Kjótskeho protokolu a Dohovoru;
13.
pripomína dva kľúčové strategické ciele, ktoré stanovil vo svojom hore uvedenom uznesení zo 16. novembra 2005:
i)
obmedzenie nárastu priemernej svetovej teploty na 2°C v porovnaní s predindustriálnym obdobím;
ii)
výrazné zníženie emisií vo vyspelých krajinách do roku 2020 o 30 % a do roku 2050 o 60-80%;
14.
žiada o dôkladné preskúmanie výhod a nevýhod inovačných prístupov s cieľom doplniť nové povinné zníženia pre priemyselné krajiny uvedené v prílohe 1, medzi ktoré patrí koncept kontrakcie a konvergencie a navrhovaný "odvetvový prístup", podľa ktorého by si kľúčové rozvojové krajiny dobrovoľne vytýčili ciele pre mieru skleníkových plynov v hlavných priemyselných odvetviach a dostávali by trhové a technologické stimuly na prekročenie týchto cieľov;
15.
opätovne vyjadruje podporu ďalšiemu využívaniu flexibilných mechanizmov a dlhodobému cieľu vytvorenia svetového trhu s uhlíkom, ktorý by bol založený na obchodovaní s emisnými kvótami podľa modelu "cap and trade";
16.
je presvedčený, že jedným z najdôležitejších riešení v rámci boja proti klimatickým zmenám je technologický rozvoj; poznamenáva, že EÚ by mala zintenzívniť svoju spoluprácu s ostatnými krajinami a preto žiada aby sa dôkladne preskúmali možnosti, ktoré vznikli pri príchode nových technológií, ako sú technológie obnoviteľnej energie a zachytávanie a uchovávanie uhlíka; znovu zdôrazňuje, že environmentálne technológie môžu byť pre EÚ výhodou, pričom vo veľkej miere prispejú k znižovaniu emisií; poznamenáva, že environmentálne technológie sú preto základom stratégie trvalo udržateľného rozvoja, ktorá zodpovedá záväzkom EÚ z Kjótskeho protokolu a lisabonskej stratégie a zastáva názor, že by sa mal v tejto oblasti podporiť výskum a mali by sa stanoviť jasné ciele v oblasti kvality životného prostredia, aby došlo k podpore využívania najlepších technológií, ktoré sú k dispozícii;
17.
domnieva sa, že priemyselné krajiny uvedené v prílohe 1 musia naďalej zohrávať aktívnu úlohu v boji proti klimatickým zmenám na svetovej úrovni; vyzýva zmluvné strany uvedené v prílohe 1 Kjótskeho protokolu, aby splnili svoje existujúce záväzky a aby si stanovili ambiciózne ciele na druhé záväzné obdobie po roku 2012; žiada tiež tie priemyselné krajiny, ktoré neratifikovali Kjótsky protokol, aby opätovne prehodnotili svoj postoj a prijali rázne vnútroštátne opatrenia a aby zohrávali aktívnu úlohu pri nasledujúcich medzinárodných rokovaniach s cieľom ich účasti na budúcom systéme riadenia klimatických zmien;
18.
zdôrazňuje kľúčový význam zapojenia rozvojových krajín s rýchlym rozvojom priemyslu do budúceho medzinárodného systému riadenia klimatických zmien pri rešpektovaní ich základných obáv týkajúcich sa podpory ich hospodárskeho rozvoja a boja proti chudobe; berie na vedomie súčasnú zdržanlivosť týchto krajín v súvislosti s prijatím záväzných cieľov znižovania emisií, avšak dúfa, že v budúcnosti to bude možné a domnieva sa, že prijatie dobrovoľných odvetvových cieľov by mohlo byť prvým krokom vpred; trvá na tom, že chudoba a nízka úroveň kvality životného prostredia spolu súvisia a preto vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby prijali ambicióznu politiku technologického partnerstva a transferov s rozvojovými krajinami, ktorá by im umožnila rozvoj hospodárstva a zvýšenie ich životnej úrovne, ktorá by bola udržateľnejšia a založená na ohľaduplnejšom prístupe ku klíme;
19.
trvá na tom, aby jednotlivé členské štáty a EÚ ako celok splnili svoje jestvujúce záväzky, lebo v opačnom prípade by sa oslabila vedúca úloha EÚ pri medzinárodných rokovaniach; zaväzuje sa v tomto kontexte iniciovať systematickejšie monitorovanie vnútorných opatrení EÚ týkajúcich sa klimatických zmien a rozsahu účinnosti existujúcich opatrení;
20.
zdôrazňuje zásadný význam integrovaného prístupu EÚ k politike klimatických zmien, pričom by sa mali odvetvové politiky pre úsporu energie a obnoviteľné zdroje energie, dopravu, poľnohospodárstvo, priemysel, výskum a rozvoj atď. navzájom dopĺňať a nie si odporovať; zdôrazňuje predovšetkým potrebu intenzívneho monitorovania týchto politík s ohľadom na ich vplyvy na klimatické zmeny a potrebu prijatia opatrení na zmiernenie týchto vplyvov na úroveň, ku ktorej sa EÚ zaviazala v Kjótskom protokole
;
pripomína svoje rôzne špecifické návrhy, ktoré vyjadril v tejto súvislosti vo svojom hore uvedenom uznesení zo 16. novembra 2005;
21.
zdôrazňuje, že energetická politika je rozhodujúcim prvkom našej globálnej stratégie týkajúcej sa klimatických zmien: diverzifikácia našich zdrojov energie a prechod k alternatívnym, trvalo udržateľnejším a ekologickým druhom energie ponúka veľké možnosti zníženia množstva emisií; okrem toho poznamenáva, že v dôsledku diverzifikácie sa EÚ stane menej závislou na vonkajších zdrojoch a menej citlivou na krízy v oblasti dodávok energie;
22.
žiada o podrobné preskúmanie:
i)
celkovej podpory z európskeho systému obchodovania s emisiami na obdobie rokov 2008 až 2012 v spojitosti s príslušnými politikami a opatreniami na zníženie emisií skleníkových plynov z iných odvetví s cieľom zabezpečiť splnenie záväzkov vyplývajúcich z Kjótskeho protokolu;
ii)
funkčnosti európskeho systému obchodovania s emisiami s cieľom zistiť, ako by ho bolo možné zlepšiť v rámci jeho budúceho preskúmania (napríklad preskúmaním alternatív pre systém prideľovania povolení podnikom na základe ich historických emisií, akými sú tzv. benchmarking alebo aukcie), ako by mohol byť rozšírený na iné odvetvia a ako by mohol byť prepojený so systémami iných krajín;
iii)
využitia CDM členskými štátmi a úverov v rámci spoločného plnenia záväzkov na podporu vnútroštátneho zníženia emisií, ako aj na zvýšenie kvality životného prostredia;
23.
zdôrazňuje potrebu ďalšieho upevnenia európskeho prvenstva v oblasti technológií a boja proti klimatickým zmenám prostredníctvom transferu technológií a žiada preto o vypracovanie jednoduchých usmernení v rámci CDM a v rámci projektov spoločného plnenia záväzkov, najmä s cieľom umožniť MSP využiť hospodárske možnosti, ktoré ponúkajú vznikajúce trhy s uhlíkom;
24.
kladie dôraz na potrebu účinnej komunikačnej stratégie EÚ v oblasti klimatických zmien, ktorá by zahŕňala informovanie o posledných vedeckých dôkazoch o vplyvoch klimatických zmien, nákladoch vyplývajúcich z nečinnosti, poskytovanie podrobných informácií o obsahu uhlíka vo všetkých výrobkoch a službách, o predložených návrhoch na politiku EÚ v tejto oblasti, o súčasnom stave medzinárodných rokovaní a o konkrétnych krokoch, ktoré sa budú musieť prijať na úrovni EÚ, členských štátov a samotných občanov;
25.
žiada všetky príslušné výbory a delegácie, aby úzko spolupracovali na otázkach klimatických zmien, tak aby boli politiky
v
oblasti priemyslu, energie, dopravy, poľnohospodárstva, výskumu a rozvoja a iné iniciatívy lepšie prepojené s cieľmi klimatických zmien, a aby boli otázky súvisiace s klimatickými zmenami pravidelne prerokúvané na úrovni medziparlamentných delegácií a v kontexte transatlantického legislatívneho dialógu;
26.
opakovane vyjadruje svoju neutíchajúcu nespokojnosť v súvislosti s vylúčením svojich členov, ktorí sa zúčastňujú na práci delegácií EÚ, z koordinačných schôdzí EÚ a žiada, aby sa táto situácia čo najrýchlejšie vyriešila, a to podľa možnosti ešte pred COP 12 v novembri 2006;
27.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, vládam a parlamentom členských štátov a sekretariátu Rámcového dohovoru OSN o zmene klímy so žiadosťou, aby bolo rozoslané všetkým zmluvným stranám, ktoré nie sú členmi EÚ.
