21.
5.
2007
NÁVRH UZNESENIA
ktorý na základe vyhlásení Rady a Komisie
v súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku
predkladajú Jan Marinus Wiersma, Hannes Swoboda a Andres Tarand
v mene Socialistickej skupiny v Európskom parlamente
o Estónsku
Uznesenie Európskeho parlamentu o Estónsku
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na vyhlásenie predsedníctva EÚ z 2. mája 2007 k situácii pred veľvyslanectvom Estónskej republiky v Moskve,
–
so zreteľom na početné vyhlásenia vlád štátov EÚ o podpore Estónsku,
–
so zreteľom na vyhlásenie predsedu Parlamentu Hansa-Gerta Pötteringa a na rozpravu, ktorá sa uskutočnila v pléne 9. mája 2007,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A.
keďže v hlavnom meste Estónska a v častiach severného Estónska medzi 26. a 28. aprílom 2007 demonštranti protestujúci proti plánom estónskej vlády premiestniť sovietsky „pamätník osloboditeľov Tallinnu“ z centra hlavného mesta na niekoľko kilometrov vzdialený vojenský cintorín boli zodpovední za dve noci násilia, ktoré sa začalo útokom demonštrantov na políciu a vyústilo do rozsiahleho vandalizmu v centre Tallinnu,
B.
keďže vandalizmus nemal nič spoločné so všeobecne prijímanou potrebou zachovať čestnú pamiatku obetí druhej svetovej vojny a keďže výtržníkov nezjednocovala národnosť, ale zámer páchať násilie a rabovať,
C.
keďže exhumácie boli vykonané v prísnom súlade s medzinárodnými normami a pravidlami dôstojného zaobchádzania a keďže pamätník bude na cintoríne znovu slávnostne odhalený za účasti zástupcov protihitlerovskej koalície,
D.
keďže násilné demonštrácie a útoky proti právu a poriadku boli aktívne organizované a podporované silami, ktoré sa nachádzajú mimo Estónska,
E.
keďže v Rusku odznelo niekoľko vyhlásení na vysokej úrovni vrátane oficiálneho vyjadrenia delegácie Štátnej dumy počas jej návštevy v Tallinne, ktoré vyzvali estónsku vládu, aby odstúpila,
F.
keďže okamžite po nepokojoch v Tallinne bola nepriateľskými demonštrantami ruskej provládnej mládežníckej organizácie „Naši“ na sedem dní zablokovaná normálna činnosť estónskeho veľvyslanectva v Moskve, čo vyústilo do fyzických útokov na estónsku veľvyslankyňu a švédskeho veľvyslanca, vyhrážok, že bude zničená budova veľvyslanectva, strhnutia estónskej vlajky na území veľvyslanectva a označenia Estónska ako „fašistickej“ krajiny;
G.
keďže systematické útoky cez internet s cieľom zablokovať oficiálne komunikačné kanály a internetové stránky estónskej verejnej správy boli organizované prevažne mimo Estónska, keďže tieto útoky prišli z IP adries ruskej verejnej správy a keďže pokračujú intenzívne propagandistické útoky cez internet a mobilné textové správy, ktoré vyzývajú na ozbrojený odpor a ďalšie násilie,
H.
keďže len niekoľko dní po udalostiach v Tallinne boli zavedené ďalekosiahle obmedzenia estónskeho vývozu do Ruska, ruské spoločnosti pozastavili zmluvy s estónskymi spoločnosťami, boli ohrozené dodávky energií do Estónska a vlakové spojenie medzi Estónskom a Sankt Peterburgom bude od konca júna prerušené,
I.
keďže ruské orgány vrátane delegácie Štátnej dumy nešťastným spôsobom odmietli začatie dialógu s estónskymi orgánmi a dokonca odmietli zúčastniť sa na spoločnej tlačovej konferencii na ministerstve zahraničných vecí,
J.
keďže udalosti boli naďalej vyhrocované dezinformáciami šírenými ruskými mediálnymi kanálmi, ktoré vyvolávali ďalšie protesty,
1.
vyjadruje svoju podporu a solidaritu demokraticky zvolenej estónskej vláde v jej úsilí o zabezpečenie poriadku a stability, ako aj právneho štátu pre všetkých obyvateľov Estónska;
2.
považuje rôzne pokusy o zasahovanie do vnútorných záležitostí Estónska zo strany ruských orgánov (napríklad výzvy na odstúpenie estónskej vlády) za neprípustné;
3.
je veľmi znepokojený škandalózne nedostatočnou ochranou estónskeho veľvyslanectva v Moskve ruskými orgánmi a fyzickými útokmi demonštrantov zoskupenia „Naši“ na estónsku veľvyslankyňu; vyzýva ruskú vládu, aby bez výnimiek dodržiavala ustanovenia o ochrane diplomatov uvedené vo Viedenskom dohovore o diplomatických stykoch;
4.
odsudzuje pokusy Ruska o vyvíjanie hospodárskeho nátlaku na Estónsko ako nástroja zahraničnej politiky a vyzýva ruskú vládu, aby obnovila normálne hospodárske vzťahy medzi oboma krajinami;
5.
pripomína ruským orgánom, že nerozvážna a otvorene nepriateľská rétorika, ktorú ruské orgány používajú proti Estónsku, je v ostrom rozpore so zásadami medzinárodného správania a bude mať dôsledky na celkové vzťahy medzi EÚ a Ruskom;
6.
vyzýva ruskú vládu, aby nadviazala otvorený a objektívny dialóg s východo- a stredoeurópskymi demokraciami o dejinách 20. storočia a zločinoch proti ľudskosti vrátane tých, ktoré spáchal totalitný komunizmus;
7.
víta výzvu estónskeho prezidenta Toomasa Hendrika Ilvesa, ktorý zdôraznil, že všetci ľudia, ktorí prišli do Estónska za sovietskych čias a dnes žijú v Estónskej republike, a takisto ich deti a vnúčatá sú Estóncami; že všetci Estónci rôzneho pôvodu majú svoje vlastné, veľmi bolestné skúsenosti zo života pod tromi po sebe nasledujúcimi okupačnými mocnosťami v minulom storočí; že musíme byť schopní vidieť tragédie iných a porozumieť im; a že za tým účelom musí byť posilnený dialóg v rámci Estónska, aby sa preklenuli jestvujúce rozdiely medzi rôznymi komunitami a vytvorili nové príležitosti na integráciu najmä rusky hovoriacich Estóncov;
8.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii a vláde a parlamentu Estónskej republiky.
