24.10.2007
SPOLOČNÝ NÁVRH UZNESENIA
ktorý v súlade s článkom 115 ods. 5 rokovacieho poriadku predkladajú
– Charles Tannock a Eija-Riitta Korhola, v mene Skupiny Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) a európskych demokratov
– Pasqualina Napoletano a Robert Evans, v mene Socialistickej skupiny v Európskom parlamente
– Sarah Ludford a Marios Matsakis, v mene Skupiny Aliancie liberálov a demokratov za Európu
– Jan Tadeusz Masiel, Ryszard Czarnecki a Adam Bielan, v mene Skupiny Únie za Európu národov
– Jean Lambert, v mene Skupiny zelených/Európskej slobodnej aliancie
– Luisa Morgantini, v mene Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice
a ktorý nahrádza návrhy týchto skupín:
– PSE ( B6‑0409/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0414/2007 )
– Verts/ALE ( B6‑0417/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0420/2007 )
o Pakistane
Uznesenie Európskeho parlamentu o Pakistane
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o Pakistane, najmä uznesenie z 12. júla 2007,
–
so zreteľom na Dohodu o spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a Pakistanskou islamskou republikou o partnerstve a rozvoji z 24. novembra 2001,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 24. mája 2007 o Kašmíre,
–
so zreteľom na článok 115 ods. 5 rokovacieho poriadku,
A.
keďže Bénazír Bhuttová, predsedníčka Pakistanskej ľudovej strany, sa 18. októbra 2007 vrátila do Pakistanu; keďže jej návrat do Karáči bol poznamenaný hrôzostrašným bombovým útokom, ktorý si vyžiadal smrť viac ako 130 osôb a viac ako 500 zranených; keďže už beztak krehká predvolebná atmosféra v Pakistane sa týmto útokom ešte viac vyostrila
B.
keďže pokus Naváza Šarifa, predsedu Pakistanskej moslimskej ligy, o návrat do Pakistanu stroskotal, pretože bol okamžite po príchode nútený opustiť krajinu,
C.
keďže možno pozorovať jasné signály militarizácie Pakistanu a výraznejšej úlohy tajných služieb, ktoré majú v politike, vláde a hospodárstve Pakistanu naďalej veľmi silný vplyv;
D.
keďže parlamentné volebné obdobie končí 15. novembra 2007 a všeobecné voľby v Pakistane boli ohlásené na polovicu januára 2008,
E.
keďže obnovenie demokracie si vyžaduje prevod moci späť na civilnú vládu,
F.
keďže 17. októbra 2007 Najvyšší pakistanský súd znovu otvoril vypočutie o tom, či je zvolenie prezidenta Mušarrafa v súlade s ústavou, pričom sa očakáva, že súd vydá rozhodnutie v nadchádzajúcich dňoch,
G.
keďže Európska únia poskytuje Pakistanu značné finančné prostriedky na zmiernenie chudoby, zdravotníctvo a štátne vzdelávanie;
1.
dôrazne odsudzuje samovražedný bombový útok na vodcu opozície a civilné obyvateľstvo; žiada pakistanskú vládu, aby prijala okamžité opatrenia na dôkladné a nezávislé vyšetrenie tohto útoku s cieľom postaviť všetky osoby, ktoré sú zaň zodpovedné, pred súd;
2.
vyjadruje hlbokú sústrasť pakistanskému ľudu, a najmä rodinám všetkých obetí na životoch a zranených, ktorých si vyžiadal tento nehanebný čin;
3.
opätovne zdôrazňuje solidaritu s pakistanským ľudom, ktorý takisto vyznáva ciele demokratickej vlády a transparentného, zodpovedného vedenia a ktorý postupuje voči teroristom a zločinnému násiliu s odvahou a odhodlaním;
4.
naliehavo vyzýva Pakistan, aby dodržiaval všetky zásady stanovené v dohode o spolupráci, najmä doložku o demokracii a ľudských právach;
5.
dôrazne odsudzuje nútený odchod bývalého premiéra Naváza Šarifa do Saudskej Arábie 10. septembra 2007 napriek rozhodnutiu Najvyššieho pakistanského súdu, ktoré mu umožňuje návrat do Pakistanu;
6.
žiada pakistanskú vládu a považuje za základný predpoklad demokratických volieb, aby povolila návrat všetkých politických vodcov v záujme boja proti extrémistickým silám v krajine a s cieľom prispieť k vytvoreniu legitímnej vlády v slobodných a spravodlivých voľbách, ktorá by nahradila súčasnú vojenskú diktatúru;
7.
opätovne zdôrazňuje svoju požiadavku, že dočasná vláda, ktorá sa má ustanoviť, musí byť neutrálna, a opakuje svoje obavy v súvislosti s tým, že o zložení dočasnej vlády rozhoduje len prezident Mušarraf;
8.
vyjadruje hlboký nesúhlas s niektorými nedávnymi postupmi vysokého súdu v Pakistane, ktoré sú dôvodom na vážne obavy v súvislosti s absenciou zásad právneho štátu; vyzýva pakistanskú vládu, aby upustila od politického zasahovania a rešpektovala nezávislosť súdnictva;
9.
vyjadruje hlboký nesúhlas s tým, že prezident Mušarraf neopustil post veliteľa armády predtým, ako sa stal kandidátom a bol zvolený za prezidenta, čo predtým prisľúbil v rámci záväzku voči EÚ; opätovne zdôrazňuje svoju požiadavku, že by tak mal urobiť ešte pred nástupom do funkcie; poznamenáva, že skutočnosť, že nereagoval, mala nepriaznivý vplyv na dôveryhodnosť prezidentského úradu v Pakistane;
10.
odsudzuje svojvoľné zatknutie členov opozície potom, ako kritizovali prezidenta Mušarrafa, a naliehavo vyzýva vládu, aby prijala a vykonávala smernicu najvyššieho súdu s cieľom skoncovať s prípadmi zmiznutia politických oponentov;
11.
trvá na tom, aby sa Pakistan vrátil k demokratickej vláde tým, že zorganizuje slobodné, spravodlivé a transparentné voľby v januári 2008, a upozorňuje na nebezpečenstvo vyhlásenia výnimočného stavu alebo prijatia iných opatrení na potlačenie slobody prejavu, združovania, zhromažďovania alebo pohybu; naliehavo vyzýva pakistanskú vládu, aby všetkým stranám poskytla rovnaký prístup k masmédiám;
12.
neliehavo vyzýva Pakistan, aby prijal okamžité opatrenia na obmedzenie vplyvu armády v celej spoločnosti; vyzýva pakistanskú vládu, aby rešpektovala prechod k civilnej vláde a posilnila demokratické inštitúcie ako jediný možný spôsob, ako reagovať na výzvy v pakistanskej spoločnosti; opäť naliehavo vyzýva vládu, aby obmedzila úlohu a vplyv armády a ostatných ozbrojených skupín a vrátila moc demokratickým inštitúciám;
13.
vyjadruje znepokojenie nad správami o pokračujúcom útlaku náboženských menšín, napríklad kresťanov, budhistov, hinduistov, sikhov a ahmadiov, a uplatňovaní zákonov o rúhaní voči nim;
14.
vyzýva pakistanskú vládu, aby prijala okamžité opatrenia na zastavenie takéhoto nábožensky motivovaného útlaku a zabezpečila integritu a bezpečnosť všetkých menšín tým, že im poskytne skutočnú a efektívnu právnu a politickú ochranu; vyzýva Pakistan, aby uskutočnil reformu zákonov o rúhaní, ktoré sa zneužívajú v tak výraznej miere; nalieha na pakistanskú vládu, aby poskytla náležitú ochranu právnikom a obhajcom ľudských práv čeliacim hrozbám za obhajobu tých, ktorí sú obvinení z rúhania; naliehavo vyzýva pakistanskú vládu, aby poskytla náležitú ochranu ohrozeným náboženským a ostatným menšinovým komunitám, ktoré čelia hrozbám núteného obrátenia a násilnému zastrašovaniu zo strany extrémistov;
15.
vyzýva pakistanské orgány, aby zrušili zákony hudúd (Hudood Ordinances), ktoré viedli k uväzneniu stoviek žien;
16.
víta skutočnosť, že EÚ bude monitorovať parlamentné voľby v Pakistane a že Európsky parlament sa zúčastní pozorovateľskej misie; vyjadruje znepokojenie nad tým, že pakistanské ženy sa pravdepodobne nebudú môcť plne zúčastniť demokratického procesu kvôli vysokoškolskej kvalifikácii, ktorá sa vyžaduje ako základná podmienka účasti na voľbách, čím sa vylúči 70 % pakistanských žien; vyzýva na odstránenie takéhoto obmedzenia;
17.
uznáva úsilie, ktoré Pakistan vyvíja s cieľom vzdorovať teroristickým skupinám; vyjadruje poľutovanie nad tým, že dohoda dosiahnutá na zabránenie ďalšieho konfliktu v Severnom Vaziristane nebola úspešná; vyzýva vládu, aby primeranými opatreniami bojovala proti násiliu spojenému s obnoveným povstaním a stanovila zásady právneho štátu a rozšírila občianske a politické práva na túto oblasť;
18.
s osobitným zreteľom na pokračujúce povstanie v Balúčistane žiada, aby armáda upustila od podporovania islamistických strán v snahe o boj proti sekulárnym balúčskym a umierneným paštúnskym silám; ďalej žiada oslobodenie všetkých politických väzňov vrátane tých, ktorí sú protiprávne väznení spravodajskými službami;
19.
zdôrazňuje dôležitosť všeobecného prístupu k štátnemu vzdelaniu a efektívneho monitorovania náboženských škôl (madrás) s cieľom zabrániť kontrole zo strany extrémistov; vyzýva pakistanskú vládu, aby splnila svoj predchádzajúci záväzok s ohľadom na prítomnosť zahraničných študentov v týchto školách;
20.
žiada členské štáty EÚ, aby plne dodržiavali Kódex správania Európskej únie pri vývoze zbraní;
21.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a pakistanskej vláde.
