KONEČNÉ ZNENIE
A6-0015/2006
31.1.2006
SPRÁVA
o implementovaní stratégie lesného hospodárstva pre Európsku úniu (2005/2054(INI))
Výbor pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
Spravodajca:
Heinz Kindermann
PE 360.109v02-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA...........................................................................................................13
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín 17
POSTUP...................................................................................................................................22
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o implementovaní stratégie lesného hospodárstva Európskej únie
( 2005/2054(INI) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 30. januára 1997 o stratégii Spoločenstva v odvetví lesného hospodárstva
Ú. v.
C 55, 24.2.1997, s.
12. ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie z 18. novembra 1998 o stratégii Európskej únie v odvetví lesného hospodárstva ( KOM(1998)0649 ),
– so zreteľom na uznesenie Rady z 15. decembra 1998 o stratégii Európskej únie v odvetví lesného hospodárstva
Ú. v.
C 56, 26.02.1999, s.
1. ,
– so zreteľom na osobitnú správu Európskeho dvora audítorov č. 14/2000 o spoločnej poľnohospodárskej politike a životnom prostredí
Ú. v.
C 353, 8.12.2000, s.
1. ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu o podávaní správ o implementovaní stratégie lesného hospodárstva EÚ ( KOM(2005)0084 ) a na priložený pracovný dokument útvarov Komisie o opatreniach a činnostiach vykonaných v rámci stratégie lesného hospodárstva EÚ v rokoch 1999 až 2004,
– so zreteľom na osobitnú správu Európskeho dvora audítorov č. 9/2004 o opatreniach pre lesné hospodárstvo v rámci politiky rozvoja vidieka
Ú. v.
C 67, 18.3.2005, s.
1. ,
– so zreteľom na závery Rady pre poľnohospodárstvo a rybné hospodárstvo, ktorá rokovala v Bruseli 30. mája 2005 o akčnom pláne EÚ v odvetví lesného hospodárstva,
– so zreteľom na štúdiu z 21. júna 2005 o perspektívach európskej stratégie lesného hospodárstva, ktorú si vyžiadal príslušný výbor a ktorú vypracoval francúzsky Office National des Forêts,
– so zreteľom na návrh stanoviska Výboru regiónov z 12. septembra 2005 s názvom Správa o implementovaní stratégie lesného hospodárstva EÚ,
– so zreteľom na predbežný návrh stanoviska Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru zo 4. augusta 2005 k oznámeniu Komisie Rade a Európskemu parlamentu - podávanie správ o implementovaní stratégie lesného hospodárstva EÚ,
– so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka a stanovisko Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín ( A6‑0015/2006 ),
Všeobecné ustanovenia
A. keďže základné zásady stratégie lesného hospodárstva EÚ, t.j. trvalo udržateľné hospodárske využitie lesov a udržanie a posilnenie mnohoúčelovej úlohy lesov, aj z dôvodu zachovania biologickej rozmanitosti a v nich žijúcich zvierat, na základe zásady subsidiarity, neboli spochybnené v návrhu akčného plánu trvalo udržateľného lesného hospodárstva v EÚ, ktorý predložila Komisia; keďže stratégia lesného hospodárstva EÚ je dynamickým procesom, ktorý je otvorený integrácii nových prvkov; akčný plán EÚ treba chápať ako doplňujúci nástroj, prostredníctvom ktorého bude možné lepšie zladiť ciele a opatrenia v rozličných oblastiach pôsobnosti
B. poukazuje na to, že ak je hospodársky rast spojený s významnými ekologickými hodnotami, medzi ktoré patrí zachovanie ochranných funkcií a biodiverzity lesov, a s rozvojom vidieka, lesné hospodárstvo prispieva osobitne zreteľným spôsobom k dosiahnutiu viacerých cieľov v rámci lisabonskej a göteborskej stratégie;
C. keďže napriek tomu, že právny základ spoločnej politiky lesného hospodárstva nie je ustanovený ani v Zmluve o Európskej únii, ani v návrhu Zmluvy o Ústave pre Európu, vplyv rozličných politík Spoločenstva na lesy časom narástol,
D. keďže členské štáty uplatňujú často veľmi odlišné vymedzenia pojmu les, čo čiastočne znemožňuje vyhodnotenie opatrení Spoločenstva týkajúcich sa lesného hospodárstva,
E. konštatuje, že v prípade všetkých rozhodnutí týkajúcich sa európskych lesov treba vychádzať z toho, že európske lesy majú výrazne odlišný charakter a sú vystavené rozdielnym ekologickým výzvam,
Prvok stratégie č. 1 Aktívna účasť na medzinárodných procesoch spojených s odvetvím lesného hospodárstva
F. keďže členské štáty splnili prostredníctvom aktívnej účasti na medzinárodných procesoch v súvislosti s odvetvím lesného hospodárstva výzvu Rady pre európsku stratégiu lesného hospodárstva,
G. zdôrazňuje dôležitosť neporušených lesných ekosystémov v záujme zachovania biodiverzity a v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd; konštatuje, že príkladom takýchto záväzkov je Dohovor o biologickej diverzite, ako aj cieľ zastaviť úbytok počtu druhov do roku 2010, prijatý na samite EÚ v Göteborgu v roku 2001 a v Johannesburgu v roku 2002; pripomína, že na úspešné splnenie týchto záväzkov je nanajvýš dôležité vyčleniť určité územia ako prírodné rezervácie a vo väčšej miere prispôsobiť metódy lesného hospodárstva, aj v spojení s plánovaním krajiny, biologickým podmienkam,
Prvok stratégie č. 2 Realizácia záväzkov prijatých na medzinárodnej úrovni v rámci národných programov lesného hospodárstva
H. keďže národné a subnárodné programy lesného hospodárstva (NFP) sú hlavným nástrojom na realizáciu cieľov stratégie lesného hospodárstva EÚ a ich účelom by mal byť súlad a koherencia národných politických úloh a medzinárodných záväzkov,
Prvok stratégie č. 3 Zlepšenie koordinácie, komunikácie a spolupráce vo všetkých politických odvetviach spojených s odvetvím lesného hospodárstva
J. keďže pretrváva potreba zlepšiť koordináciu, komunikáciu a spoluprácu vo všetkých politikách Spoločenstva, ktoré sa týkajú lesného hospodárstva (poľnohospodárska, environmentálna, energetická, výskumná, priemyselná, obchodná, politika vnútorného trhu a rozvojová politika ) vnútri Komisie, medzi Komisiou a členskými štátmi a medzi členskými štátmi, ktorá sa zdôrazňovala už v roku 1998,
Prvok stratégie č. 4 Podpora trvalo udržateľného riadenia v rámci politiky zameranej na udržanie a rozvoj vidieckych oblastí
K. keďže politika rozvoja vidieka je na úrovni Spoločenstva hlavným nástrojom na implementovanie stratégie lesného hospodárstva, čo sa prejavuje aj tým, že v rokoch 2000 až 2006 sa v rámci politiky rozvoja vidieka vyčlení 4,8 miliardy EUR na opatrenia týkajúce sa lesného hospodárstva, z čoho polovica na zalesnenie poľnohospodárskych plôch a druhá polovica na iné opatrenia lesného hospodárstva,
Prvok stratégie č. 5 Ochrana lesov v Európe
L. keďže lesné hospodárstvo musí byť hospodársky, ekologicky, sociálne a kultúrne udržateľné a ochrana lesov, pozorovanie lesných škôd, sanácia poškodených lesných porastov a zabezpečenie environmentálnej výkonnosti, predovšetkým regulácie kolobehu vody, sú podstatnou súčasťou trvalo udržateľného lesného hospodárstva; v súvislosti s lesmi je ústredným cieľom zachovanie ich zdravia a životaschopnosti prostredníctvom ochrany pred lesnými požiarmi a emisiami, záťažou pôd a vody a pred inými škodami spôsobenými chorobami a škodcami ako aj eróziou,
M. chcel by zaručiť, že bude možné zachovať biologickú rozmanitosť v lesných oblastiach, a s výzvou, aby sa so stavom divých zvierat, ktorých prirodzeným životným priestorom sú tieto lesy, hospodárilo a využívala sa s ohľadom na trvalé udržanie biologických druhov, pričom je treba dbať na rovnováhu medzi stavom lesov a stavom divých zvierat,
N. keďže opatrenia na prevenciu pred požiarmi stanovené v rámci politiky rozvoja vidieka nie sú dostatočné pre boj s lesnými požiarmi, ktoré sú hlavnou príčinou ničenia lesov v Európskej únii a jedným z dôvodov zrýchlenej dezertifikácie v mnohých európskych regiónoch; vyjadruje takisto poľutovanie nad tým, že koordinácia programov, ktoré sa realizujú na regionálnej alebo národnej úrovni, je nedostatočná; domnieva sa, že túto koordináciu je potrebné zlepšiť vypracovaním sústavy strategických usmernení Spoločenstva s cieľom zladiť preventívne opatrenia, ktoré uskutočnili rôzne národné alebo miestne vládne orgány; vyzýva Komisiu, aby každému regiónu odporučila vypracovať komplexnú stratégiu boja proti lesným požiarom a spolupráce s členskými štátmi; domnieva sa, že táto stratégia musí zahŕňať vzťah medzi sektorom poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, riziká v tejto oblasti, ako aj preventívne opatrenia na elimináciu týchto rizík,
O. upozorňuje na regióny, ktoré boli opakovane postihnuté rozsiahlymi lesnými požiarmi a vyjadruje im svoju solidaritu; pokladá pritom za dôležité pripomenúť, že problémy súvisiace s lesnými požiarmi, ako aj podmienky boja proti nim sú v jednotlivých členských štátoch veľmi rozdielne; zdôrazňuje, že na základe skúseností je pre úspešné predchádzanie lesným požiarom a boj proti nim, ako aj pre odklon od postupov lesného hospodárstva charakteristických využívaním monokultúr náchylných na požiar, najmä eukalyptov, rozhodujúce úsilie a uplatnenie opatrení priamo na mieste,
P. konštatuje, že nový finančný nástroj pre životné prostredie (LIFE+) má rozhodujúci význam pre ochranu všetkých európskych lesov prostredníctvom opatrení, ktoré sú zamerané na monitorovanie a týkajú sa faktorov podieľajúcich sa na zhoršovaní stavu lesov vrátane lesných požiarov, ako aj na predchádzanie týmto faktorom,
Prvok stratégie č. 6 Ochrana tropických lesov
Q. keďže nezákonný výrub tropických drevín spôsobuje veľké ekologické, hospodárske a sociálne škody nielen v krajinách pôvodu, ale aj v krajinách mierneho pásma, pretože má za následok veľké skreslenie trhu s výrobkami z dreva,
R. víta Akčný plán Komisie pre vynútiteľnosť práva, správu a obchod v lesnom hospodárstve (FLEGT ), ktorý bol vypracovaný v záujme riešenia problémov spojených s nezákonnou ťažbou dreva; domnieva sa, že nezákonná ťažba dreva spôsobuje jednak výrazné ekologické a spoločenské problémy, jednak vedie k nerovnováhe pri obchodovaní s drevom a k finančným stratám v oblasti lesného hospodárstva; konštatuje, že napredovanie v rámci boja proti ilegálnemu obchodovaniu s drevom do značnej miery závisí od eliminácie faktorov, ktoré zapríčiňujú tento problém, ako napríklad korupcie, chudoby a nedostatočnej transparentnosti v otázke vlastníckych práv; okrem toho považuje za dôležité, aby sa pre osoby a podniky, ktoré obchodujú s nezákonne vyťaženým drevom , uplatňovali výrazné sankcie a tresty,
S. konštatuje, že veľké množstvo dreva dovážaného do Európskej únie prichádza už v podobe spracovaných produktov, pričom niektoré z nich pochádzajú z nezákonne vyťaženého dreva; žiada Komisiu, aby v záujme uľahčenia zákazu dovozu produktov vyrobených z nezákonne vyťaženého dreva zvážila možnosti úpravy Colného kódexu Spoločenstva, ako aj zásadu neuprednostňovania pôvodu týkajúcu sa dreva, a to tak, aby posledná krajina, v ktorej prebehne spracovanie produktov z prírodných zdrojov, bola povinná preukázať pôvod a zákonný charakter surovín,
Prvok stratégie č. 7 Zmiernenie klimatických zmien a príspevok k trvalo udržateľnému zásobovaniu energiou
T. vzhľadom na skutočnosť, že uhlík sa uchováva v biomase a v pôde, hrajú lesy významnú úlohu ako zásobáreň uhlíka v kolobehu uhlíka na zemi; vzhľadom nato, že zaručenie ich regenerácie, zachovanie ich produktivity a zvýšené používanie uhlíkovo neutrálnych produktov lesného hospodárstva zaistí a rozšíri kolobeh uhlíka; vzhľadom nato, že lesy poskytujú obnoviteľnú a uhlíkovo neutrálnu energiu a prispievajú k trvalo udržateľnej energetickej zmesi EÚ a vzhľadom nato, že lesy a produkty lesného hospodárstva tak prispievajú k spomaleniu globálneho otepľovania a skleníkového efektu a pomáhajú naplniť ciele EÚ v oblasti životného prostredia (napr. Kjótsky protokol),
U. keďže výrazne silnejšie čerpanie obnoviteľných zdrojov energie pochádzajúcej z lesníckych produktov taktiež prispeje k zníženiu energetického deficitu Európskej únie a ako náhrada či alternatíva prispeje k zvýšeniu pestovania energetických plodín v oblastiach, ktoré sa vyznačujú nadprodukciou alebo sú dotknuté určitými reformami SOT,
Prvok stratégie č. 8 Podpora konkurencieschopnosti, zamestnanosti a príjmov z odvetvia lesného hospodárstva
V. keďže lesné hospodárstvo a drevárstvo sa v doterajšej politike hospodárskeho rozvoja Spoločenstva uvádzajú len okrajovo a stále sa považujú za vedľajšie, hoci vytvárajú mnohé pracovné miesta, vysoký obrat a majú priaznivý vplyv na životaschopnosť vidieckych oblastí,
W. keďže napriek tomu, že lesy majú nielen z ekologického hľadiska výnimočne veľký význam pre kvalitu života, ale sú tiež z hospodárskeho hľadiska zdrojom dôležitých lesníckych produktov,
X. keďže Komisia síce uznáva mnohostrannú úlohu lesov, ale les vo väčšine prípadov v tejto svojej úlohe nebýva ocenený do tej miery, ktorá by zodpovedala jeho potenciálu pre hospodárstvo v príslušných oblastiach ani príjmom miestnych obyvateľov,
Y. keďže na to, aby Únia dosiahla viaceré zo svojich ekologických cieľov, sú dôležité dobré podmienky pre lesné hospodárstvo a jasné uvedomovanie si rôznych súbežne stanovených cieľov v oblasti lesného hospodárstva,
Prvok stratégie č. 9 Podpora výskumných a rozvojových činností spojených s odvetvím lesného hospodárstva
Z. keďže odvetvie lesného hospodárstva môže splniť požiadavky v súvislosti s konkurencieschopnosťou a trvalo udržateľným rozvojom len vtedy, ak sa mu podarí vypracovať nové a inovatívne koncepty a technológie použiteľné na jeho činnosť a ak bude chránený pred neprimeranými nákladmi presahujúcimi všeobecný vlastnícky záväzok voči spoločnosti, ktoré by mohli ohroziť jeho činnosť,
AA. zdôrazňuje dôležitosť rôznorodého výskumu dreva na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti konkurencieschopnosti a životného prostredia; pripomína, že drevo ako surovina má rôzne vlastnosti, napríklad obsahuje chemické látky, ktoré sa v minulosti nevyužívali, a preto by sa mali poskytnúť náležité prostriedky na ich výskum, ako aj na vývoj využitia takýchto vlastností na trhu; zdôrazňuje, že drevo ako surovina má jedinečné vlastnosti, vďaka ktorým je skutočne obnoviteľným prírodným zdrojom; upozorňuje, že zvýšené používanie dreva, napríklad v oblasti stavebníctva, papiernictva, baliacich materiálov a energetiky, môže prispievať k nahradeniu využívania neobnoviteľných prírodných zdrojov,
BB. žiada, aby prebiehal vývoj a výskum nových spôsobov predchádzania lesným požiarom, ako aj metód ich hasenia, a to prostredníctvom satelitov a najmodernejšej technológie, a vyzýva, aby sa tieto spôsoby využívali nielen v lesoch, ale aj na účely civilnej ochrany pre celú verejnosť
Prvok stratégie č. 10 Podpora trvalo udržateľnej správy lesov prostredníctvom vzdelávacích a školiacich programov
AC. keďže sa odvetvie založené na lesnom hospodárstve dosiaľ nedostatočne zohľadňovalo v programoch vzdelávania a celoživotného vzdelávania,
Prvok stratégie č. 11 Podpora trvalo udržateľnej správy lesov prostredníctvom informačných a komunikačných stratégií
AD. keďže možnosti podpory trvalo udržateľného lesného hospodárstva zo strany Európskej únie prostredníctvom informačných a komunikačných stratégií sa v doterajšej stratégie EÚ v oblasti lesného hospodárstva nevyužívalo v dostatočnej miere,
Všeobecné ustanovenia
1. podporuje názor Komisie, že rozvoj lesníctva sa v politikách Spoločenstva sa stále viac spomína v súvislosti so silnejším začlenením európskej stratégie lesného hospodárstva do celkového kontextu európskej politiky, okrem iného v záveroch summitu v Lisabone (2000) a Göteborgu, v 6. akčnom programe pre životné prostredie (2002), reforme SPP (2003) a rozšírení (2004); podporuje preto iniciatívu Komisie vypracovať akčný plán trvalo udržateľného lesníctva v EÚ ktorý by mal byť vytvorený pre časové obdobie piatich rokov; zdôrazňuje, že jeho vypracovanie by sa malo koordinovať s členskými štátmi a regiónmi a konzultovať s organizáciami zainteresovaných strán; európska stratégia v oblasti lesníckeho hospodárstva vytvorila referenčný rámec pre politiky, iniciatívy a opatrenia týkajúce sa lesného hospodárstva a ovplyvnila spôsob, akým sú dnes témy lesného hospodárstva prejednávané; popísané zmeny politických rámcových podmienok vyžadujú koherentnejší, aktívny prístup v oblasti správy lesných zdrojov Spoločenstva;
2. zastáva názor, že v dôsledku rozličných vplyvov sektorových politík Spoločenstva a lisabonskej a göteborskej stratégie na lesy by Komisia a Rada mali v objektívnom posudku preveriť možnosti vytvorenia vlastného právneho základu pre lesy v Zmluve o Európskej únii alebo budúcom návrhu ústavy; vyzýva, aby, kým bude Európskej únii chýbať vlastný osobitný právny základ pre lesy, bola u všetkých právnych aktov týkajúcich sa lesa zohľadňovaná zvláštnou mierou zásada subsidiarity;
3. žiada členské štáty a Komisiu o vzájomné porozumenie a jednotné vymedzenie pojmu „les“, aby sa tak v budúcnosti zlepšilo hodnotenie opatrení Spoločenstva týkajúcich sa lesov;
Prvok stratégie č. 1 Aktívna účasť na medzinárodných procesoch spojených s odvetvím lesného hospodárstva
4. víta skutočnosť, že členské štáty a Komisia vytvorili prostredníctvom dynamického dialógu v rámci Ministerskej konferencie o ochrane lesov v Európe (CMPFE ) spoločnú víziu trvalo udržateľného lesníctva a navrhuje, aby sa táto výraznejšie zohľadnila v politickom rozhodovacom procese;
5. víta aktívnu účasť členských štátov na všetkých medzinárodných procesoch týkajúcich sa oblasti lesného hospodárstva a poukazuje na to, že na Svetovom summite o trvale udržateľnom rozvoji v Johannesburgu v roku 2002 bolo zdôraznené, že udržateľné lesné hospodárstvo je nástrojom pre realizáciu ostatných cieľov tisícročia, a zdôrazňuje nadovšetko fakt, že sa vlády zúčastnených krajín zaviazali plniť záväzný akčný plán obsahujúci rad rozhodnutí týkajúcich sa na lesného hospodárstva;
6. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby pri príležitosti 6. zasadania Fóra Spojených národov o lesoch (UNFF) v januári 2006 uplatnili závery Rady z 26. apríla 2005, podľa ktorých je právne záväzný nástroj najlepším prostriedkom pre udržateľné lesné hospodárenie v jeho ekologických a sociálnych dimenziách;
7. zdôrazňuje, že by Európska únia mala v politike životného prostredia na medzinárodnej úrovni a na úrovni Spoločenstva sledovať koordinovaný a zodpovedajúci prístup, ktorý zohľadňuje a rešpektuje mnohostrannú úlohu lesov; pritom by mala byť zabezpečená široká účasť dotknutých subjektov a otvorená informačná politika;
Prvok stratégie č. 2 Realizácia záväzkov prijatých na medzinárodnej úrovni v rámci národných programov lesného hospodárstva
8. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zrealizovali podnety vypracované v CMPFE vo forme jednotného nástroja v národných programoch lesného hospodárstva a doplnili ich hodnotiacimi kritériami, ktoré umožnia vyhodnotiť, či sa podaril splniť cieľ;
Prvok stratégie č. 3 Zlepšenie koordinácie, komunikácie a spolupráce vo všetkých politických odvetviach spojených s odvetvím lesného hospodárstva
9. považuje i napriek pokroku, ktorý bol dosiahnutý zriadením medzirezortnej pracovnej skupiny Komisie (Inter-Service Group on Forestry) za nevyhnutné naďalej zdokonaľovať koordináciu jednotlivých generálnych riaditeľstiev zaoberajúcich sa otázkami lesníctva; žiada, aby sa popri doterajšej horizontálnej integrácie útvarov Komisie zodpovedných za lesné hospodárstvo posúdila aj možnosť vertikálnej integrácie všetkých pracovných rovín útvarov Komisie so zakotvením v generálnom sekretariáte; a za týmto účelom navrhuje, aby bola v rámci generálneho sekretariátu Komisie určená štruktúrna jednotka, ktorá sa bude zaoberať koordináciou politík týkajúcich sa lesníctva;
10. navrhuje posilniť Stály lesnícky výbor rozšírením a konkretizovaním jeho kompetencií, napríklad v rámci vytvárania a vyhodnocovania akčných plánov a vyhodnocovania národných programov pre lesníctvo;
Prvok stratégie č. 4 Podpora trvalo udržateľného riadenia v rámci politiky zameranej na udržanie a rozvoj vidieckych oblastí
11. ďalej zastáva názor, že by sa mali vytvoriť účinné systémy na monitorovanie implementácie opatrení lesného hospodárstva, ktoré Európska únia spolufinancuje v rámci nariadenia č. 1257/1999 Rady zo 17. mája 1999 o podpore rozvoja vidieka, pričom by mali byť implementované odporúčanie Účtovného dvora týkajúce sa realizácie stratégie v oblasti lesného hospodárstva;
12. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby pri vytváraní príslušných programov pre rozvoj vidieka výrazne zohľadnili ciele a opatrenia európskej stratégie v oblasti lesného hospodárstva a akčného plánu Európskej únie pre trvalo udržateľné lesné hospodárstvo;
Prvok stratégie č. 5 Ochrana lesov v Európe
13. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby do akčného plánu Európskej únie pre trvalo udržateľné lesné hospodárstvo začlenili účinné opatrenia na prevenciu nebezpečenstiev a boj proti vážnym katastrofám (požiare, búrky, hmyz a sucho); pripomína členským štátom, aby implementovali opatrenia na prevenciu lesných požiarov uvedené v programoch rozvoja vidieka;
14. zdôrazňuje, že akčný plán Európskej únie pre udržateľné lesné hospodárenie musí z hľadiska mnohostrannej úlohy lesov výrazne zohľadňovať ochranu pôdy, vody a ovzdušia ako aj ochranu biologickej rozmanitosti a typických lesných krajín;
15. je toho názoru, že v horských oblastiach je treba usilovať o podporu oddeľovania lesov od pastvín a – už len z bezpečnostných dôvodov – zaviesť povinnosť pohybu po cestách, pretože chýbajúce oddelenie lesov od pastvín a nadmerné zošľapovanie spôsobuje výrazné erózne škody;
16. vyzýva k vypracovaniu odporúčania pre členské štáty, pomocou ktorého by bol iniciovaný integrovaný prístup k ochrane pred lesnými požiarmi, napríklad prostredníctvom opatrení ako je zber a využívanie nadbytočnej lesnej biomasy, časovo obmedzený zákaz využívania spálených plôch k cudzím účelom, aby tak bolo zamedzené špekuláciám po lesných požiaroch, alebo vznik úradu pre zvláštne vyšetrovanie v prípade trestných činov týkajúcich sa životného prostredia;
17. vyzýva, aby členské štáty a európske regióny preskúmali v súvislosti s nadchádzajúcim obdobím finančného plánovania svoje opatrenia v súvislosti s bojom s lesnými požiarmi a s ich prevenciou s tým, že budú nové platné opatrenia, ktoré často neboli uplatňované dostatočným spôsobom, aktualizované a že získajú väčšiu dynamiku;
18. zdôrazňuje, že znovuzalesňovanie má zásadný význam pre boj s dezertifikáciou; je toho názoru, že znovuzalesňovanie pomocou domácich druhov vedie k zachovaniu biologickej rozmanitosti, znižuje nebezpečenstvo lesných požiarov a môže prispieť k ochrane území siete Natura 2000 a tiež k vytvoreniu spojníc medzi nimi, čím je umožnené ďalšie šírenie biologických druhov;
Prvok stratégie č. 6 Ochrana tropických lesov
19. podporuje prebiehajúce iniciatívy uvedeného akčného plánu FLEGT (Vymáhateľnosť práva, správa a obchod v lesníctve) na boj proti nezákonným výrubom a na zabezpečenie dodržiavania medzinárodných dohôd,
Prvok stratégie č. 7 Zmiernenie klimatických zmien a príspevok k trvalo udržateľnému zásobovaniu energiou
20. považuje za dôležité, aby sa uznal význam lesov a produktov lesného hospodárstva pri zmierňovaní klimatických zmien a aby Európska únia podporovala výskum, kampane pre zlepšenie imidžu dreva a výmenu informácií v tomto odvetví; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v rámci stratégia EÚ v oblasti lesného hospodárstva preskúmali koncepcie, ktoré optimalizujú príspevok lesníckeho sektoru v boji proti zmene podnebia na pozadí jeho konkurencieschopnosti,
21. vyzýva dôrazne Európsku úniu, aby podporovala využívanie dreva ako obnoviteľnej suroviny a využívanie výrobkov lesného hospodárstva ako výrobkov šetrných k životnému prostrediu;
22. žiada, aby sa biomasa najmä z dreva v úplnej miere začlenila do politických opatrení na rozvoj obnoviteľných zdrojov energie (kogenerácia, biopalivá); žiada členské štáty, aby preskúmali existujúce možnosti daňového zvýhodnenia dodávky tepla na báze dreva;
Prvok stratégie č. 8 Podpora konkurencieschopnosti, zamestnanosti a príjmov z odvetvia lesného hospodárstva
23. zdôrazňuje výsledky analýzy konkurencieschopnosti lesného hospodárstva v Európskej únii, ktorú vypracovala Komisia, podľa ktorej sa má podporiť koordinovanie politiky lesného hospodárstva a politiky pre zvyšné odvetvia zaoberajúce sa výrobou dreva a papiera; víta, že na národnej úrovni a na úrovni Spoločenstva vznikli podnety pre podporu dobrovoľného zlučovania menších lesníckych podnikov; poukazuje ďalej na to, že by najmä súkromným vlastníkom lesov pomohlo pri rozvíjaní vlastného udržateľného hospodárenia s lesom posilnenie organizácií súkromného lesníckeho hospodárstva;
24. vyzýva Komisiu, aby za účelom trvalého zabezpečenia samozásobenia Spoločenstva drevom a výrobkami z dreva podporila snahu členských štátov o mobilizáciu zdrojov dreva v lesoch a o prekonanie štruktúrneho znevýhodnenia menších lesníckych podnikov pri využívaní a marketingu ich produktov lesného hospodárstva; pri tom by mali byť najmä odstránené určité prekážky pre využívanie dreva a mala by sa obrátiť pozornosť na predpisy a normy týkajúce sa výskumu a vývoja v oblasti inovatívneho využitia dreva a na opatrenia podporujúce kvalifikačný profil; zdôrazňuje aj iné, doteraz len sčasti využívané, zdroje príjmov z lesa, než sú výrobky na báze dreva, ako je korok, huby a bobule alebo poskytovanie služieb, ako je prírodný cestovný ruch alebo lov, pričom horárstvo v zmysle článku 33 odseky 4, 5, 7, 9, 10 a 11 nariadenia (ES) č. 1257/1999 nehrá v niektorých členských štátoch v rámci diverzifikácie príjmov nevýznamnú úlohu;
25. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby do akčného plánu Európskej únie pre trvalo udržateľné lesné hospodárstvo začlenili účinné opatrenia na prevenciu nebezpečenstiev a boj proti vážnym katastrofám (požiare, búrky, hmyz); pripomína členským štátom, aby implementovali opatrenia na prevenciu lesných požiarov uvedené v programoch rozvoja vidieka, a považuje za podstatné, aby akčný plán Európskej únie pre udržateľné lesné hospodárenie pokrýval celý výrobný reťazec od lesa cez drevo až po lesnícke produkty;
26. vyzýva komisiu, aby zohľadnila hospodársky potenciál domácich druhov rôznych regiónov pre zalesňovanie a potenciál prírodných lesov a všetkých produktov a služieb týkajúcich sa životného prostredia, ktoré poskytujú vidieckym územiam; za týmto účelom by bolo potrebné prekontrolovať opatrenia pre podporu výrobcov;
27. žiada Komisiu, aby uskutočnila potrebné štúdie, nakoľko je možné v jednotlivých členských štátoch zrealizovať také daňové opatrenia, ktoré daňovo zvýhodní tých výrobcov, ktorí spôsobujú menej nepriaznivé dopady na životné prostredie; uskutočnenie opatrení na prevenciu požiaru a dezertifikácie, zalesňovanie domácimi druhmi, podpora biologickej rozmanitosti, udržateľné hospodárenie s prírodnými lesmi a podpora činností v prospech životného prostredia, ako je ochrana systému vôd a boj proti erózii, sú pozitívne činnosti, ktoré títo výrobcovia činia v prospech spoločnosti, za čo musia byť náležite odškodnení;
28. je toho názoru, že poskytnutie podpory, najmä za účelom podpory environmentálnych opatrení a území vidieka, nesmú byť závislé na forme vlastníctva príslušných lesov a so všetkými lesmi by sa malo zaobchádzať rovnako;
Prvok stratégie č. 9 Podpora výskumných a rozvojových činností spojených s odvetvím lesného hospodárstva
29. žiada o zvýšenie aktivít výskumu a vývoja týkajúceho sa lesníctva a k lepšiemu uznaniu mnohostrannej úlohy lesov najmä pre trvalo udržateľný rozvoj biologickej rozmanitosti prostredníctvom začlenenia centrálnych výskumných projektov lesného hospodárstva do 7. rámcového programu Európskej únie pre výskum, prípadne v rámci príslušných programov členských štátov, a podpory už existujúcej technologickej platformy les – drevo – papier
Prvok stratégie č. 10 Podpora trvalo udržateľnej správy lesov prostredníctvom vzdelávacích a školiacich programov
30. žiada najmä členské štáty, aby dbali na to, aby sa existujúce programy vzdelávania a celoživotného vzdelávania ponúkané Európskou úniou (Leonardo, Erasmus, atď.) využívali v sektore lesného hospodárstva;
31. zdôrazňuje, že podpora lesníckych majetkov je v oblasti osvety, rozvoja kapacít, informačných aktivít a poradenských služieb predpokladom pre udržateľné využívanie lesov v kontexte rozvoja vidieka;
Prvok stratégie č. 11 Podpora trvalo udržateľnej správy lesov prostredníctvom informačných a komunikačných stratégií
32. víta snahy európskych lesníckych podnikov o poskytovanie istoty v otázke trvalo udržateľného lesného hospodárstva spotrebiteľom predovšetkým prostredníctvom certifikovaných výrobkov z dreva, ktoré zodpovedajú mnohostrannej úlohe lesov; považuje systémy certifikácie FSC a PEFC za rovnako vhodné na tento účel; žiada o podporu vzájomného uznávania oboch certifikácií,
33. poveruje predsedu Parlamentu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Le 10 mars 2005, la Commission a présenté au Conseil et au Parlement européen une communication sur la mise en œuvre de la stratégie forestière de l'Union européenne pour la période 1999-2004, comme le lui avait demandé le Conseil européen
Résolution du Conseil du 15.12.1998 n° 1999/C56/01 JO du 26.2.1999. le 15 décembre 1998.
La Commission propose dans ce document l'élaboration d'un plan d'action de l'Union européenne pour une gestion durable des forêts.
Par le présent rapport d'initiative, le Parlement européen entend soutenir la poursuite du processus amorcé en 1997.
Depuis le début de ce siècle, l'Union européenne s'est fixée des objectifs ambitieux.
Avec les sommets de Göteborg et de Lisbonne, la Communauté a fixé très haut la barre en matière de développement économique.
Quelle contribution peuvent apporter les forêts européennes, les hommes dont l'activité est liée aux forêts et l'industrie forestière en matière de compétitivité et de société dynamique fondée sur le savoir ou de développement durable?
Quel est l'intérêt, pour la Commission, de lancer encore une nouvelle stratégie et d'élaborer un nouveau plan d'action?
D'autant qu'il s'agit là d'un terrain politique qui, d'après les traités, ne concerne pas son action; il n'y a pas et il n'y a jamais eu de politique forestière européenne commune.
Certes l'on recense, en dehors des mesures concrètes destinées à la protection des forêts, une multitude d'"actions liées aux forêts", qui au cours des décennies ont été conçues dans le cadre des différentes politiques communautaires de l'Union et qui concernent les forêts et leurs propriétaires.
Il n'y pas et il n'y aura pas de politique forestière commune, à l'instar de la politique agricole commune.
Pourquoi alors une stratégie forestière de l'Union européenne, pourquoi un plan d'action de l'Union européenne et une gestion durable des forêts?
Pour répondre à des questions que l'on est en droit de se poser, nous décrirons brièvement dans la première partie du texte, l'importance du secteur forestier sur le plan écologique, économique et de l'emploi.
Les initiatives politiques, a fortiori si elles sont prises dans le cadre de l'Union européenne, ne s'expliquent que si elles sont replacées dans leur contexte historique.
En ce sens, dans la deuxième partie du texte, nous décrirons les principales étapes de la politique forestière de l'Union européenne.
Dans la troisième section, nous tenterons d'assembler les éléments qui composent la stratégie forestière de l'Union européenne et qui constituent le corps même de la résolution jointe au présent rapport.
Importance du secteur forestier au sein de l'Union européenne
Les forêts occupent actuellement, dans l'Union européenne, 148 millions d'hectares, dont 85 % sont exploités.
Contrairement à de nombreuses régions tropicales dans le monde, la surface boisée croît en Europe chaque année de quelque 450 000 hectares.
Le secteur forestier de l'UE est caractérisé par une grande diversité écologique.
L'Europe possède une longue tradition d'exploitation durable des forêts; la notion de durabilité, introduite en 1987 dans le rapport Brundtland et qui fait partie désormais du discours politique, tire son origine de la gestion européenne des forêts.
Le secteur forestier apporte une contribution importante à la protection de la diversité des espèces en Europe.
Quelque 60 % des forêts de l'UE appartiennent à des propriétaires privés.
La superficie moyenne des exploitations forestières privées est de 13 hectares, mais la plupart des forêts privées couvrent moins de 3 hectares.
À la suite du dernier élargissement de l'UE, la part des forêts domaniales s'est considérablement accrue.
L'ensemble de la filière forêt-bois-papier (foresterie) emploie quelque 3,5 millions de personnes, ce qui représente 4,3 % des personnes actives travaillant dans le secteur primaire et 3,7 % dans le secteur secondaire.
Le secteur forestier fournit donc une contribution essentielle à la cohésion sociale et à l'amélioration de la qualité de la vie, surtout dans les régions rurales.
Historique
Bases juridiques
À la suite de la création de la Communauté économique européenne (CEE) en 1957, de nombreux débats ont porté sur l'opportunité d'intégrer le bois dans la liste figurant à l'annexe II du traité CEE.
Les fortes réserves émises alors, tout comme aujourd'hui, par le secteur forestier à l'égard de toute intervention publique n'ont pas permis d'inscrire le bois en tant que produit soumis à une réglementation de marché.
À ce jour, aucune base juridique n'existe concernant une politique forestière commune.
L'ensemble des mesures prises depuis 1958 par l'UE dans le secteur forestier européen se fondaient par conséquent sur les bases juridiques de la politique agricole, de la politique de l'environnement, de la politique régionale ou de la politique commerciale.
Étapes de la politique européenne en faveur des forêts
Balbutiements (1964 à 1985)
Au cours de la période allant de 1964 à 1978, la Communauté a pris une série de mesures destinées à développer le secteur forestier.
Dans la communication de la Commission relative à la coordination de la politique forestière des pays, présentée en 1964, il est proposé d'élaborer une politique forestière commune.
Dans ce document, la Commission établit pour la première fois une distinction entre politique forestière commune et politique forestière coordonnée.
En 1974, la Commission a présenté des propositions concernant une directive relative au secteur forestier, qui prévoyaient la création d'un comité forestier permanent.
Le Conseil des ministres ne s'est pas rallié aux vues de la Commission.
De même, a-t-il rejeté, en 1983, une proposition de résolution sur les objectifs et les lignes directrices de la politique commune concernant le secteur du bois.
L'activité législative de la Commission dans le secteur forestier s'est limitée par exemple, à cette époque, à des mesures d'harmonisation des législations nationales (1966), à une tentative de normalisation des bois bruts (1971) ou au renforcement de la protection phytosanitaire (1977).
Prudente union des forces (1986-1992)
Le mémorandum forestier présenté en 1986 marque un tournant pour une politique forestière ciblée, systématique et commune.
La Commission a fixé les objectifs et les principes de la politique forestière européenne, limitant dans un premier temps à la coordination ses propositions d'action au niveau communautaire.
Au titre des mesures concrètes, a été adopté le règlement sur la protection des forêts contre la pollution atmosphérique.
Le programme d'action forestier adopté par le Conseil en 1989 représente un nouveau pas important marquant l'engagement de la Communauté en matière de politique forestière.
Les principaux éléments de ce document montraient qu'un certain nombre de mesures étaient liées à l'agriculture, alors que d'autres étaient exclusivement forestières.
Parmi les principaux éléments de ce programme, citons: la création d'un comité permanent forestier, la promotion du boisement des superficies agricoles, le programme liège, le programme relatif à la protection des forêts contre la pollution atmosphérique et le système forestier européen d'information et de communication.
Ce premier programme d'action concernant les forêts a été complété en 1992 par un règlement relatif à la protection des forêts contre les incendies et en 1994 par le règlement relatif aux ressources génétiques des forêts.
D'autres décisions, qui ont été prises dans le cadre de la réforme de la PAC (1992) visaient à soutenir l'activité sylvicole des exploitations agricoles.
Élaboration de la stratégie forestière de l'UE (1992-1998)
C'est finalement le Parlement européen qui a donné le coup d'envoi à un approfondissement et à une nouvelle orientation des activités forestières.
En 1992, il a publié un manuel concernant la politique forestière commune et en 1993, il a demandé une étude globale concernant le secteur forestier en Europe et dans le monde, qui a été publiée sous le nom d'"Eurofor".
Dans le premier rapport d'initiative dans l'histoire du Parlement européen, M. Thomas, rapporteur, a demandé, en 1997, le renforcement stratégique de la politique forestière de l'Union européenne.
La communication
Communication au Conseil et au Parlement européen concernant une stratégie forestière pour l'Union européenne, COM(1998)0649 du 18.11.1998. de la Commission présentée par la suite et la résolution
Résolution du Conseil du 15.12.1998 n° 1999/C56/01 JO du 26.2.1999. publiée par le Conseil, fin 1998 ont conduit à la "stratégie forestière de l'Union européenne", initiative dont il faut se féliciter.
Mise en place de la stratégie forestière de l'UE (1999-2005)
La communication de la Commission du 10 mars 2005 traduit les processus et expériences de la première phase de mise en place de cette stratégie forestière de l'UE.
Il est difficile à ce stade de porter un jugement définitif sur le succès de cette stratégie.
De par leur nature, les stratégies, qui ne formulent pas concrètement d'objectifs assortis de paquets de mesures correspondants, sont difficiles à évaluer.
La proposition de la Commission en est d'autant plus importante car elle permet, par un dialogue structuré avec les États membres et les intéressés, de parvenir à un ensemble cohérent.
Éléments stratégiques d'un plan d'action de l'UE pour une gestion forestière durable
Le 30 mai 2005, le Conseil de l'agriculture a demandé à la Commission d'élaborer en étroite coopération un plan d'action de l'UE pour une gestion durable des forêts et de soumettre ce plan au Conseil au plus tard après le premier semestre 2006.
Tant la nouvelle orientation générale des politiques communautaires résultant des décisions de Lisbonne en 2000 et de Göteborg en 2001, que les réformes des politiques communautaires liées aux forêts (6 ème programme d'action pour l'environnement et réforme de la PAC), et surtout l'élargissement de l'Union européenne ont permis de procéder de façon cohérente et ciblée à la mise en place de la stratégie forestière de l'UE.
C'est pourquoi le rapporteur soutient la proposition de la Commission visant à élaborer un plan d'action de l'UE relatif à la gestion durable des forêts.
Afin de soutenir le processus de travail en cours, le Parlement européen soumet des suggestions, articulées comme suit:
Élément stratégique n° 1: Participation active aux processus internationaux liés au secteur forestier
Élément stratégique n° 2: Mise en œuvre des obligations souscrites au niveau international dans le cadre des programmes forestiers nationaux
Élément stratégique n° 3: Amélioration de la coordination, de la communication et de la coopération dans tous les secteurs politiques liés au secteur forestier
Élément stratégique n° 4: Promotion de la gestion durable des forêts dans le cadre de la politique visant à maintenir et à développer les zones rurales
Élément stratégique n° 5: Protection des forêts en Europe
Élément stratégique n° 6: Protection des forêts tropicales
Élément stratégique n° 7: Atténuation des changements climatiques et contribution à un approvisionnement énergétique durable
Élément stratégique n° 8: Promotion de la compétitivité, de l'emploi et des revenus du secteur forestier
Élément stratégique n° 9: Promotion des activités de recherche et de développement liées au secteur forestier
Élément stratégique n° 10: Promotion de la gestion durable des forêts par des programmes de formation et de perfectionnement professionnels
Élément stratégique n° 11: Promotion de la gestion durable des forêts par des stratégies d'information et de communication
Conclusions
Quelle contribution le secteur forestier peut-il apporter aux objectifs fixés à Lisbonne et à Göteborg?
Le potentiel de ce secteur est considérable.
Actuellement, seuls quelque 60 % du produit des forêts européennes sont utilisés.
L'industrie européenne du bois soutient vigoureusement la concurrence mondiale et en ce qui concerne l'emploi dans les régions rurales, la filière forêt-bois-papier joue un rôle important.
Si les personnes intéressées à la poursuite de la mise en œuvre de la stratégie forestière de l'UE et du plan d'action forestier de l'UE ne perdent jamais de vue qu'une mesure ne peut être mise en place au niveau communautaire que si elle apporte une plus value marquée, ils ont alors de bonnes chances d'obtenir des résultats.
La crainte de voir l'Union pratiquer une politique forestière sans mandat précis ni bases juridiques propres semble infondée.
Aux yeux du rapporteur, l'ouverture et le dynamisme des mesures décrites laissent augurer que les intéressés auront toutes le chances de voir se dessiner une politique européenne.
Le secteur forestier peut tout à fait apporter sa contribution aux objectifs de Lisbonne et de Göteborg.
24.11.2005
STANOVISKO Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín
pre Výbor pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
o implementovaní stratégie lesného hospodárstva pre Európsku úniu
( 2005/2054(INI) )
Navrhovateľ:
Christofer Fjellner
NÁVRHY
Výbor pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín žiada Výbor pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, aby ako gestorský výbor prijal do svojho návrhu uznesenia tieto návrhy:
1. berie na vedomie návrh Komisie na vypracovanie akčného plánu pre trvalo udržateľné lesné hospodárstvo a zdôrazňuje, že kompetencie EÚ v oblasti politiky lesného hospodárstva sú a aj by mali ostať výrazne obmedzené; konštatuje, že v prípade všetkých rozhodnutí týkajúcich sa európskych lesov treba vychádzať z toho, že európske lesy majú výrazne odlišný charakter a sú vystavené rozdielnym ekologickým výzvam; zastáva preto názor, že akčný plán EÚ pre trvalo udržateľné lesné hospodárstvo musí byť v súlade s medzinárodnými záväzkami EÚ a jej členských štátov a jasne zohľadňovať zásadu subsidiarity a vychádzať z národných programov pre oblasť lesného hospodárstva; zdôrazňuje, že sektor lesného hospodárstva nebude prispievať k ďalším stratám a rozdeleniu biotopov a ohrozovať dosiahnutie cieľov EÚ týkajúcich sa zastavenia straty biodiverzity do roku 2010;
2. zdôrazňuje, že EÚ by nemala rozvíjať spoločnú politiku lesného hospodárstva;
3. zdôrazňuje multifunkčnosť lesov; poukazuje na to, že ak je hospodársky rast spojený s významnými ekologickými hodnotami, medzi ktoré patrí zachovanie ochranných funkcií a biodiverzity lesov, a s rozvojom vidieka, lesné hospodárstvo prispieva osobitne zreteľným spôsobom k dosiahnutiu viacerých cieľov v rámci lisabonskej a göteborskej stratégie; zastáva preto názor, že na to, aby Únia dosiahla viaceré zo svojich ekologických cieľov, sú dôležité dobré podmienky pre lesné hospodárstvo a jasné uvedomovanie si rôznych súbežne stanovených cieľov v oblasti lesného hospodárstva;
4. konštatuje, že Európska únia už prijíma množstvo politických rozhodnutí, ktoré majú priamy alebo nepriamy vplyv na európske lesy a lesné hospodárstvo, zároveň však pripomína, že koordinácia jednotlivých oblastí politiky týkajúcich sa problematiky lesov, je zo strany Komisie do značnej miery nedostatočná; konštatuje, že z toho vyplynuli výrazné nevýhody pre zlučiteľnosť rôznych ekologických cieľov, ako aj pre podmienky lesného hospodárstva; domnieva sa preto, že najdôležitejšia úloha Komisie by mala spočívať v koordinácii existujúcej politiky lesného hospodárstva a v budúcnosti i v uskutočňovaní predbežných hodnotení, aby bolo možné včas zohľadniť, aký vplyv majú rôzne politické rozhodnutia na európske lesy a lesné hospodárstvo; zastáva preto názor, že Stály lesnícky výbor by sa mal posilniť a nadobudnúť zodpovednosť týkajúcu sa realizácie navrhovaného akčného plánu.
Pripomína, že Natura 2000, sústava EÚ na zabezpečenie biodiverzity a ochranu druhov, je dôležitým prvkom zelenej infraštruktúry EÚ;
5. víta Akčný plán Komisie pre vynútiteľnosť práva, správu a obchod v lesnom hospodárstve (FLEGT ), ktorý bol vypracovaný v záujme riešenia problémov spojených s nezákonnou ťažbou dreva; domnieva sa, že nezákonná ťažba dreva spôsobuje jednak výrazné ekologické a spoločenské problémy, jednak vedie k nerovnováhe pri obchodovaní s drevom a k finančným stratám v oblasti lesného hospodárstva; konštatuje, že napredovanie v rámci boja proti obchodu s nezákonne vyťaženým drevom do značnej miery závisí od eliminácie faktorov, ktoré zapríčiňujú tento problém, ako napríklad korupcie, chudoby a nedostatočnej transparentnosti v otázke vlastníckych práv; okrem toho považuje za dôležité, aby sa pre osoby a podniky, ktoré obchodujú s nezákonne vyťaženým drevom , uplatňovali výrazné sankcie a tresty;
6. zdôrazňuje dôležitosť neporušených lesných ekosystémov v záujme zachovania biodiverzity a v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd; konštatuje, že príkladom takýchto záväzkov je Dohovor o biologickej diverzite (Rio de Janeiro, 1992), ako aj cieľ zastaviť úbytok počtu druhov do roku 2010 (summity EÚ v Göteborgu v roku 2001 a v Johannesburgu v roku 2002); pripomína, že na úspešné splnenie týchto záväzkov je nanajvýš dôležité vyčleniť určité územia ako prírodné rezervácie a vo väčšej miere prispôsobiť metódy lesného hospodárstva, aj v spojení s plánovaním krajiny, biologickým podmienkam;
7. konštatuje, že veľké množstvo dreva dovážaného do EÚ prichádza už v podobe spracovaných produktov, pričom niektoré z nich pochádzajú z nezákonne vyťaženého dreva; žiada Komisiu, aby v záujme uľahčenia zákazu dovozu produktov vyrobených z nezákonne vyťaženého dreva zvážila možnosti úpravy Colného kódexu Spoločenstva, ako aj zásadu neuprednostňovania pôvodu týkajúcu sa dreva, a to tak, aby posledná krajina, v ktorej prebehne spracovanie produktov z prírodných zdrojov, bola povinná preukázať pôvod a zákonný charakter surovín;
8. zdôrazňuje, že drevo ako surovina má jedinečné vlastnosti, vďaka ktorým je skutočne obnoviteľným prírodným zdrojom; upozorňuje, že zvýšené používanie dreva, napríklad v oblasti stavebníctva, papiernictva, baliacich materiálov a energetiky, môže prispievať k nahradeniu využívania neobnoviteľných prírodných zdrojov a rozšíriť kolobeh uhlíka, a domnieva sa preto, že trvalo udržateľné používanie dreva s ohľadom na biodiverzitu a sociálnu rovnosť môže zohrávať významnú úlohu pri plnení záväzkov EÚ vyplývajúcich z Rámcového dohovoru OSN o klimatických zmenách (UNFCCC) a Kjótskeho protokolu;
9. zdôrazňuje dôležitosť rôznorodého výskumu dreva na dosiahnutie cieľov EÚ v oblasti konkurencieschopnosti a životného prostredia; pripomína, že drevo ako surovina má rôzne vlastnosti, napríklad obsahuje chemické látky, ktoré sa v minulosti nevyužívali, a preto by sa mali poskytnúť náležité prostriedky na ich výskum, ako aj na vývoj využitia takýchto vlastností na trhu;
10. upozorňuje na regióny, ktoré boli opakovane postihnuté rozsiahlymi lesnými požiarmi a vyjadruje im svoju solidaritu; pokladá pritom za dôležité pripomenúť, že problémy súvisiace s lesnými požiarmi, ako aj podmienky boja proti nim sú v jednotlivých členských štátoch veľmi rozdielne; zdôrazňuje, že na základe skúseností je pre úspešné predchádzanie lesným požiarom a boj proti nim, ako aj pre odklon od postupov lesného hospodárstva charakteristických využívaním monokultúr náchylných na požiar, najmä eukalyptov, rozhodujúce úsilie a uplatnenie opatrení priamo na mieste;
11. upozorňuje na to, že väčšina finančných prostriedkov EÚ určených na predchádzanie lesným požiarom sa poskytuje najmä v rámci politiky rozvoja vidieka; vyjadruje poľutovanie nad tým, že koordinácia programov, ktoré sa realizujú na regionálnej alebo národnej úrovni, je nedostatočná; domnieva sa, že túto koordináciu je potrebné zlepšiť vypracovaním sústavy strategických usmernení Spoločenstva s cieľom zladiť preventívne opatrenia, ktoré uskutočnili rôzne národné a (alebo) miestne vládne orgány;
12. vyzýva Komisiu, aby každému regiónu odporučila vypracovať komplexnú stratégiu boja proti lesným požiarom a spolupráce s členskými štátmi; domnieva sa, že táto stratégia musí zahŕňať vzťah medzi sektorom poľnohospodárstva a lesného hospodárstva, riziká v tejto oblasti, ako aj preventívne opatrenia na elimináciu týchto rizík;
13. žiada, aby prebiehal vývoj a výskum nových spôsobov predchádzania lesným požiarom, ako aj metód ich hasenia, a to prostredníctvom satelitov a najmodernejšej technológie, a vyzýva, aby sa tieto spôsoby využívali nielen v lesoch, ale aj na účely civilnej ochrany pre celú verejnosť;
14. zdôrazňuje dôležitú úlohu sústavy Natura 2000, ako siete EÚ, ktorá je zárukou ochrany biodiverzity a zachovania živočíšnych a rastlinných druhov; domnieva sa, že predpokladom na úspech projektu Natura 2000, ako aj ďalšieho úsilia zameraného na ochranu biodiverzity je záväzok zo strany samotných majiteľov lesov, že zohľadnia potrebu zachovania vlastných lesov;
15. zdôrazňuje potrebu zlepšiť rovnováhu medzi hospodárskymi, spoločenskými a ekologickými aspektmi funkcií lesa a pripomína, že nedostatočné riadenie v sektore lesného hospodárstva viedlo k sociálnym konfliktom so skupinami obyvateľstva závislými od lesa, najmä s Laponcami; vyzdvihuje preto potrebu zapojenia všetkých zainteresovaných strán vrátane miestneho obyvateľstva do lesného hospodárstva; okrem toho sa domnieva, že je potrebné prijať naliehavé opatrenia na ochranu zvykového práva týkajúceho sa vlastníctva pôdy, ako aj spôsobu života tých skupín európskeho obyvateľstva, ktoré sú závislé od lesa;
16. konštatuje, že nový finančný nástroj pre životné prostredie (LIFE+) má rozhodujúci význam pre ochranu všetkých európskych lesov prostredníctvom opatrení, ktoré sú zamerané na monitorovanie faktorov podieľajúcich sa na zhoršovaní stavu lesov vrátane lesných požiarov, ako aj na predchádzanie týmto faktorom;
POSTUP
Názov
Implementácia stratégie lesného hospodárstva pre Európsku úniu
Číslo postupu
2005/2054(INI)
Gestorský výbor
AGRI
Výbor(-y) požiadaný(-é) o stanovisko dátum oznámenia v pléne
ENVI 12.5.2005
Rozšírená spolupráca
Navrhovateľ(-ka) Dátum menovania
Christofer Fjellner 24.5.2005
Prerokovanie vo výbore
3.10.2005
22.11.2005
Dátum schválenia návrhov
22.11.2005
Výsledok záverečného hlasovania
za:
proti:
zdržal sa:
39
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Hiltrud Breyer, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Mary Honeyball, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Urszula Krupa, Peter Liese, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Carl Schlyter, Richard Seeber, Jonas Sjöstedt, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Åsa Westlund
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
David Casa, Christofer Fjellner, Milan Gaľa, Dariusz Maciej Grabowski, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Anne Laperrouze, Robert Sturdy, Andres Tarand.
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
POSTUP
Názov
Implementácia stratégie lesného hospodárstva pour l'Union européenne
Číslo postupu
2005/2054(INI)
Základ v rokovacom poriadku
článok 45
Gestorský výbor dátum oznámenia povolenia na schôdzi
AGRI
12.5.2005
Výbor požiadaný o stanovisko dátum oznámenia na schôdzi
ENVI 12.5.2005
Bez predloženia stanoviska dátum rozhodnutia
--
Rozšírená spolupráca dátum oznámenia na schôdzi
--
Návrh uznesenia zaradený do správy
--
Spravodajca dátum menovania
Heinz Kindermann 16.3.2005
Predchádzajúci spravodajca
Prerokovanie vo výbore
15.6.2005
13.7.2005
22.11.2005
Dátum prijatia
26.1.2006
Výsledok záverečného hlasovania
+:
-:
0:
29
4
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Peter Baco, Thijs Berman, Giuseppe Castiglione, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Michl Ebner, Carmen Fraga Estévez, Duarte Freitas, Jean-Claude Fruteau, Ioannis Gklavakis, Bogdan Golik, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, María Esther Herranz García, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Jean-Claude Martinez, Mairead McGuinness, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Marc Tarabella, Witold Tomczak, Kyösti Virrankoski, Bernard Piotr Wojciechowski, Andrzej Tomasz Zapałowski
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Wiesław Stefan Kuc, Véronique Mathieu, Markus Pieper, Zdzisław Zbigniew Podkański, Karin Resetarits
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
--
Dátum predloženia – A 6
31.1.2006
A 6‑0015/2006
