P6_TA(2006)0486
Tematická stratégia o morskom prostredí
A6-0364/2006
Uznesenie Európskeho parlamentu o tematickej stratégii o ochrane a zachovaní morského prostredia ( 2006/2174(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na oznámenie Komisie Rade a Európskemu parlamentu s názvom "Tematická stratégia o ochrane a zachovaní morského prostredia" ( KOM(2005)0504 ),
–
so zreteľom na šiesty environmentálny akčný program Spoločenstva (EAP) Ú. v.
ES L 242, 10.9.2002, s.
1.
,
–
so zreteľom na návrh smernice o ustanovení rámca opatrení Spoločenstva v oblasti námornej environmentálnej politiky (smernica o námornej stratégii) ( KOM(2005)0505 ),
–
so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000, ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti vodného hospodárstva Ú. v.
ES L 327, 22.12.2000, s.
1.
Smernica zmenená a doplnená rozhodnutím č. 2455/2001/ES (Ú. v.
ES L 331, 15.12.2001, s.
1).
(rámcová smernica o vodách) a ktorej cieľom je prispieť k ochrane výsostných a morských vôd a prevencii a odstránení znečistenia morí,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 19. júna 2003 o oznámení Komisie "K stratégii na ochranu a zachovanie morského prostredia" Ú. v.
EÚ C 69 E, 19.3.2004, s.
141.
,
–
so zreteľom na najnovšiu správu Európskej environmentálnej agentúry (EEA) o stave životného prostredia uverejnenú v roku 2005 http://reports.eea.europa.eu/state_of_environment_report_2005_1/en.
,
–
so zreteľom na politický dokument, ktorý vypracoval Inštitút pre európsku environmentálnu politiku http://www.europarl.europa.eu/comparl/envi/pdf/externaexpertise/ieep_6leg/marine_thematic_ strategy.pdf.
,
–
so zreteľom na Dohovor OSN o morskom práve (UNCLOS) 6 http://www.un.org/Depts/los/convention_agreements/convention_overview_convention.htm.
,
–
so zreteľom na Dohovor o ochrane morského prostredia v oblasti Baltického mora (Helsinský dohovor) 7 http://www.helcom.fi/stc/files/Convention/Conv0704.pdf.
,
–
so zreteľom na Dohovor o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku (OSPAR) http://www.ospar.org/eng/html/welcome.html.
,
–
so zreteľom na Dohovor o ochrane Stredozemného mora pred znečistením a príslušné dodatočné protokoly (Barcelonský dohovor) http://europa.eu/scadplus/leg/en/lvb/l28084.htm.
,
–
so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín ( A6-0364/2006 ),
A.
keďže morské prostredie je pod silným tlakom a podľa vyššie spomenutej správy agentúry EEA sa objavujú prvé známky štrukturálnych zmien v potravinovom reťazci európskych morských a pobrežných ekosystémov, čoho dôkazom je vymiznutie kľúčových druhov, výskyt vysokých koncentrácií kľúčových druhov planktónu, ktoré nahradili iné druhy, a rozšírenie invazívnych druhov; tieto zmeny sú dôsledkom klimatických zmien a rozsiahlej ľudskej činnosti,
B.
keďže šiesty EAP označuje za prioritné tie činnosti, ktoré smerujú k ochrane morských oblastí a väčšej miere integrácie životného prostredia do ostatných politík Spoločenstva,
C.
keďže vody EÚ sú najväčšie na svete a majú väčšiu plochu ako celé územie EÚ; pobrežia 20 členských štátov sa tiahnu do dĺžky takmer 70 000 km a takmer polovica obyvateľov EÚ žije do 50 km od pobrežia; podiel pobrežných regiónov 15 členských štátov EÚ už v roku 2004 predstavoval viac ako 40 % HNP; výstavba lodí, prístavy, rybné hospodárstvo a súvisiace služby zamestnávajú dva a pol milióna ľudí; EÚ má 1 200 prístavov a 90 % objemu zahraničného obchodu a 41 % objemu obchodu v rámci EÚ sa prepravuje po mori,
D.
keďže cestovný ruch, rybné hospodárstvo a akvakultúru je možné riadne rozvíjať iba v takom morskom prostredí, ktoré je v dobrom environmentálnom stave,
E.
keďže na svetovom samite o trvalo udržateľnom rozvoji v Johannesburgu v roku 2002 sa účastníci dohodli na výraznom znížení miery úbytku morskej biodiverzity do roku 2012 a tento záväzok sa zopakoval na konferencii o biodiverzite v Curitibe v roku 2006,
F.
keďže členské štáty by mali prijať všetky primerané opatrenia na zachovanie prírodných biotopov a biologickej diverzity v mori a na ochranu svojich pobrežných ekosystémov; keďže je potrebné prijať takéto opatrenia aj na zaistenie trvalo udržateľného využívania prírodných zdrojov v mori,
G.
keďže dobrá politika závisí od vysokokvalitných informácií a vyžaduje sa používanie vedeckých informácií na rôznych úrovniach riadenia, ktoré by malo určiť a zaplniť medzery vo vedomostiach, znížiť duplicitné zhromažďovanie údajov a duplicitný výskum a podporiť zosúladenie, všeobecné šírenie a využívanie vedeckého poznania a údajov o moriach,
H.
keďže treba zdôrazniť, že kritériá určenia dobrého environmentálneho stavu musia byť dostatočne rozsiahle, pretože tieto kvalitatívne ciele budú pravdepodobne dlhodobo určovať budúce programy opatrení,
I.
keďže ochrana a skvalitnenie morského prostredia v konkrétnom morskom regióne vyžaduje prijatie medzinárodných opatrení vo všetkých sektoroch ovplyvňujúcich príslušný región, t. j. môžu byť potrebné opatrenia v morskom regióne a v susediacich morských a pobrežných regiónoch, v povodí a v prípade niektorých cezhraničných záležitostí i opatrenia v ďalších regiónoch,
J.
keďže časť arktických vôd je dôležitá pre Spoločenstvo a Európsky hospodársky priestor a niektoré členské štáty (Dánsko, Fínsko a Švédsko) sú členmi Arktickej rady,
K.
keďže budúcim rozšírením EÚ o Bulharsko a Rumunsko v roku 2007 sa medzi európske vody začlení aj Čierne more,
L.
keďže Spoločenstvo a jeho členské štáty sú účastníkmi rôznych medzinárodných dohôd obsahujúcich dôležité záväzky v oblasti ochrany morských vôd pred znečistením, najmä Helsinského dohovoru, dohovoru OSPAR a Dohovoru o ochrane Stredozemného mora pred znečistením,
M.
keďže ochranu a skvalitnenie morského prostredia nie je možné účinne dosiahnuť iba vnútroštátnym úsilím, ale vyžaduje úzku regionálnu spoluprácu a iné primerané medzinárodné opatrenia,
Určenie správnej cieľovej úrovne
1.
víta tematickú stratégiu Komisie o ochrane a zachovaní morského prostredia a jej celkový cieľ podporovať trvalo udržateľné využívanie morí a zachovanie morských ekosystémov; so sklamaním sa domnieva, že návrh smernice o námornej stratégii v tejto podobe nebude úspešne stimulovať regionálne a miestne úrady, aby prijali príslušné opatrenia;
2.
verí, že EÚ by mala v tomto procese hrať vedúcu úlohu, a preto žiada silnú politiku EÚ v oblasti ochrany morí, na zabránenie ďalšej strate biodiverzity a zhoršeniu morského prostredia a podporu obnovy morskej biodiverzity;
3.
žiada, aby bolo do námornej stratégie zahrnuté vymedzenie dobrého environmentálneho stavu (DES) spoločné pre EÚ, ktorým sa rozumie taký environmentálny stav, keď sú všetky morské ekosystémy v určitom morskom regióne riadené spôsobom umožňujúcim ich vyvážené fungovanie a trvalo udržateľným spôsobom počas environmentálnych zmien a podporujúcim biodiverzitu, ako aj ľudskú činnosť; domnieva sa, že to umožní vyššiu účinnosť pri implementácii smernice o námornej stratégii;
4.
poznamenáva, že dobrý environmentálny stav európskych regionálnych morí je možné dosiahnuť iba dôraznou a koordinovanou činnosťou na regionálnej úrovni namiesto činnosti jednotlivých členských štátov, a preto žiada, aby súčasťou smernice o námornej stratégii bol právny záväzok členských štátov dosiahnuť DES; domnieva sa preto, že výsledkom stratégie musia byť záväzné nadnárodné povinnosti, ktoré môžu zahŕňať aj spoločné záväzky v tretích krajinách;
5.
ďalej požaduje zahrnutie zoznamu všeobecných kvalitatívnych znakov, kritérií a noriem na uznanie DES, a to konkrétne existujúceho zoznamu, akceptovaného subjektami zainteresovanými na morskom prostredí, bez vylúčenia možnosti jeho ďalšieho zlepšovania a vývoja;
6.
pokladá za dôležité, aby sa harmonizovali ciele, opatrenia, jazyk a pojmy smernice o námornej stratégii a ďalších smerníc týkajúcich sa morského prostredia, napríklad rámcovej smernice o vodách a smernice o biotopoch 1 Smernica Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne žijúcich živočíchov a rastlín ( Ú. v.
ES L 206, 22.7.1992, s.
7).
, s cieľom dosiahnuť väčšiu zrozumiteľnosť a umožniť vzájomnú koordináciu medzi týmito smernicami;
7.
domnieva sa, že treba urýchlene prijať opatrenia na zlepšenie kvality vody, a preto je znepokojený predĺžením termínov v návrhu smernice o námornej stratégii; zastáva názor, že by bolo lepšie uviesť časový harmonogram do súladu s harmonogramom pre rámcovú smernicu o vodách;
8.
poznamenáva, že členské štáty už začali uplatňovať časový harmonogram pre rámcovú smernicu o vodách, ktorý má pomôcť dosiahnuť DES v pobrežných vodách do roku 2015; domnieva sa, že nie je logické ani vhodné navrhovať menej ambiciózny cieľ pre čiastočne sa prekrývajúce alebo susediace morské regióny; zdôrazňuje, že nie je možné dosiahnuť DES mnohých oblastí pobrežných vôd, kým nie je zodpovedajúci DES v susediacich morských regiónoch;
Synergie s politikami EÚ
9.
víta zelenú knihu na tému "Budúcnosť námornej politiky Únie"( KOM(2006)0275 ), ktorá predpokladá holistický prístup k trvalo udržateľnému rozvoju oceánov, varuje však pred prílišným zdôrazňovaním ekonomického hľadiska a vyzýva na dosiahnutie rovnováhy medzi ekonomickým a ekologickým uhlom pohľadu; očakáva, že smernica o námornej stratégii, ktorá predstavuje jej environmentálny pilier, poskytne právny rámec ochrany a integrity morského prostredia a tým právny rámec pre primerané riadiace jednotky – morské regióny a stratégie – na plánovanie a rozhodovanie v oblasti morského prostredia;
10.
je presvedčený, že treba vysvetliť, aké dôsledky bude mať nedostatočný rozsah cieľov a opatrení súvisiacich s ochranou morského prostredia pre členské štáty, t. j. treba zvážiť, akým spôsobom sa zabezpečí, aby sa cieľ smernice o námornej stratégii - DES - dal naozaj dosiahnuť;
11.
poznamenáva, že členské štáty sa oneskorili v plnení existujúcich častí siete Natura 2000 týkajúcich sa morského prostredia.
Vyzýva členské štáty, aby určili chránené morské oblasti, ktoré majú zvláštny význam z hľadiska vedy alebo biodiverzity, alebo sú vystavené intenzívnym tlakom v súlade so smernicami o biotopoch a vtáctve Ú. v.
ES L 103, 25.4.1979, s.
1.
;
12.
uprednostňuje dlhodobé snahy o zahrnutie environmentálnych cieľov do Spoločnej politiky rybného hospodárstva (SPRH), čím budú splnené požiadavky udržateľného rozvoja, ale trvá na tom, aby členské štáty mali možnosť prijať naliehavejšie a krátkodobé opatrenia, napríklad vytvorenie oblastí zákazu vstupu (morských rezervácií) alebo morských útulkov na ochranu najohrozenejších morských ekosystémov;
13.
ľutuje, že Komisia vo svojom oznámení ani v smernici o námornej stratégii nespomína morské vody francúzskych zámorských departementov, Azory, Madeira a Kanárske ostrovy vzhľadom na podmienky uvedené v článku 299 Zmluvy o ES, ani morské vody zámorských krajín a území uvedených v prílohe II zmluvy;
Obavy týkajúce sa rozpočtu
14.
vyjadruje svoje znepokojenie nad nedostatkom finančných záväzkov na implementáciu námorných stratégií; žiada Komisiu a členské štáty, aby určili opatrenia, ktoré je možné vzhľadom na ich zvláštny význam pre dosiahnutie DES európskych morských vôd spolufinancovať prostredníctvom programu Life+;
15.
domnieva sa, že tam, kde je to možné, by sa pre dodržanie zásady subsidiarity a pre zapojenie miestnych zainteresovaných strán mali ekonomické a environmentálne záujmy koordinovať na miestnej úrovni a tam, kde je to potrebné a vhodné, by sa koordinácia mala týkať aj vyšších úrovní (regionálnej, európskej a medzinárodnej);
16.
poukazuje na skutočnosť, že jednotlivé morské regióny v rámci EÚ sú od seba vzdialené a ich potreba ochrany je rôzna; preto sa domnieva, že niektoré regióny môžu v porovnaní s ostatnými požadovať rozsiahlejšie finančné opatrenia na úrovni EÚ na dosiahnutie DES a udržateľnosti;
17.
domnieva sa, že koordinácia s prebiehajúcimi programami bude najprínosnejšia, ak sa časový harmonogram pre námornú stratégiu bude koordinovať s dôležitými programami na úrovni EÚ; je presvedčený, že koordinácia s ďalším programovým obdobím pre poľnohospodársky fond EÚ (od roku 2014) je mimoriadne dôležitá pre tie regióny, v ktorých poľnohospodárstvo vytvára podstatnú časť odpadu odtekajúceho do mora;
18.
domnieva sa, že všetky sektory by mali zvážiť finančné podnety, napríklad – ako už fungujú v Baltickom mori – plavebné poplatky a poplatky v prístavoch, ktoré sa líšia podľa životného prostredia; zastáva názor, že pre určité regióny budú z tohto hľadiska potrebné rozsiahlejšie opatrenia;
Zdieľanie údajov
19.
odporúča nový prístup k hodnoteniu a monitorovaniu morského prostredia založený na existujúcich inštitúciách a programoch vrátane nariadenia o zhromažďovaní údajov v rámci SPRH a prispôsobený tak, aby zabezpečil úplnú zhodu a integráciu s príslušnými novými iniciatívami Komisie o infraštruktúre priestorových údajov a o globálnom monitorovaní životného prostredia a bezpečnosti (GMES), najmä v oblasti námorných služieb;
20.
pripomína mandát agentúry EEA na vytvorenie pravidelného celoeurópskeho hodnotenia morského prostredia založeného na existujúcich ukazovateľoch a ďalších vnútroštátne dostupných údajov a informácií; zdôrazňuje, že je potrebné ďalej zlepšovať vnútroštátne hlásenia, vrátane napríklad toku údajov prostredníctvom určitých protokolov výmeny údajov, s cieľom podporiť rozvoj hlavnej skupiny ukazovateľov agentúry;
21.
domnieva sa, že je mimoriadne dôležité prijať opatrenia a programy umožňujúce zistiť znečistenie a lokalizovať jeho zdroj, aby sa dalo účinne zvládnuť;
22.
domnieva sa, že je nevyhnutné spolupracovať s decentralizovanými agentúrami (Európska environmentálna agentúra, Európska námorná bezpečnostná agentúra atď.) a s Európskym výskumným strediskom s cieľom získať údaje o kvalite morskej vody a určiť, lokalizovať a odstrániť znečistenie;
Vzťahy s dohovormi a tretími krajinami
23.
víta fakt, že mnohé regionálne dohovory o morskom prostredí výrazne prispeli k ochrane morí vďaka svojim vedeckým a technickým znalostiam a schopnosti pôsobiť ako most spájajúci EÚ s krajinami, ktoré nie sú členmi EÚ, a očakáva, že sa stanú kľúčovými partnermi pri plnení smernice o námornej stratégii, a požaduje zahrnutie jasne formulovaných záväzkov na podporu medzinárodnej spolupráce s tretími krajinami a organizáciami s cieľom prijať z ich strany námornú stratégiu, ktorá by pokryla regióny a regionálne oblasti s európskymi morskými vodami;
24.
s cieľom zabrániť dvojitému byrokratickému zaťaženiu pri účinnom plnení smernice o námornej stratégii žiada Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili buď primerané právne a administratívne kapacity pre regionálne dohovory o morskom prostredí, alebo sa vytvoria mechanizmy a na spoločnú realizáciu stratégie medzi rôznymi regionálnymi orgánmi pôsobiacimi v rámci jedného morského regiónu; v každom prípade je nutné v čo najväčšom rozsahu zaistiť účasť rôznych sektorov a zainteresovaných subjektov;
25.
vyzýva Komisiu, aby preskúmala možnosť vytvoriť z Baltického mora pilotný región s ohľadom na to, že ide o mimoriadne citlivý morský región a že členské štáty v jeho okolí pravdepodobne budú súhlasiť s rýchlejšou realizáciou plánov a činností v rámci spolupráce s Helsinskou komisiou a ďalšími orgánmi; poznamenáva, že akčný plán pre Baltické more pripravovaný na základe Helsinského dohovoru by sa mohol stať pilotným programom pri uskutočňovaní cieľov stratégie v oblasti Baltického mora;
26.
domnieva sa, že treba preskúmať platné medzinárodné pravidlá tak, aby sa do medzinárodných vôd (viac než 12 námorných míľ od pobrežia) už nevypúšťali splašky;
27.
poznamenáva, že na ochranu Stredozemného mora chýba buď potrebná environmentálna legislatíva, alebo ak taká legislatíva existuje, politická vôľa na jej uplatňovanie.
Ciele Barcelonského dohovoru na podporu jednotného riadenia pobrežných zón musia čeliť dvojrýchlostnému rozvoju regiónov, a to južných a východných stredomorských krajín na jednej strane a severných stredomorských krajín na strane druhej;
28.
poukazuje na to, že pre nízku teplotu vody a pomalé prúdenie je ekosystém Baltického mora náchylnejší na znečistenie, a na odhady, podľa ktorých je životné prostredie baltského regiónu takmer nezvratne poškodené; vyzýva preto členské štáty a Komisiu, aby prijali zvláštne opatrenia týkajúce sa okrem iného spoločnej poľnohospodárskej politiky (SPP) zamerané na zlepšenie stavu životného prostredia Baltického mora; navyše je potrebné prehĺbiť spoluprácu EÚ a Ruska; z uvedeného hľadiska je pre zlepšenie ochrany vôd Baltického mora životne dôležitý fond programu environmentálneho partnerstva programu Severnej dimenzie EÚ;
29.
vyzýva Komisiu, aby navrhla príslušné opatrenia na ochranu arktických vôd, ktoré predstavujú extrémne krehký ekosystém vystavený neustálym a vynárajúcim sa hrozbám, a aby vytvorila a podporovala programy a projekty, ktoré riešia práva a potreby domorodých obyvateľov pri hľadaní spôsobov trvalo udržateľného využívania arktických prírodných zdrojov;
30.
vyzýva Komisiu, aby preskúmala predpoklady vyhlásenia Arktídy za podobnú chránenú oblasť ako Antarktída a označenie Arktídy za "prírodnú rezerváciu mieru a vedy", a aby o tom podala správu Európskemu parlamentu a Rade najneskôr v roku 2008;
31.
vyzýva členské štáty a Komisiu, aby v kontexte medzinárodných a regionálnych dohôd EÚ s tretími krajinami, ktoré majú zvrchovanosť alebo jurisdikciu nad vodami hraničiacimi s európskymi morskými vodami, podporili prijatie opatrení a programov v súlade so smernicou o námornej stratégii, ktorá je práve v legislatívnom procese;
32.
odporúča zahrnúť Čierne more medzi morské regióny, na ktoré sa vzťahuje smernica o námornej stratégii; s týmto dôležitým morským regiónom hraničí Bulharsko a Rumunsko, t. j. krajiny, ktoré vstúpia do EÚ v roku 2007 a v súčasnosti sa už podieľajú na implementácii rámcovej smernice o vodách - v rámci práce, ktorú vedie Medzinárodná komisia na ochranu rieky Dunaj - a Turecko, s ktorým prebiehajú prístupové rokovania;
33.
ľutuje nedostatok environmentálnych záruk na prevenciu možnej ekologickej katastrofy v regióne Baltického mora v súvislosti s výstavbou severoeurópskeho plynovodu; vyzýva Komisiu, aby vypracovala hodnotenie vplyvu plánovaného projektu na životné prostredie a odložila všetky rozhodnutia o jeho spolufinancovaní;
34.
žiada, aby každému projektu, ktorý by mohol ovplyvniť spoločné prostredie, predchádzali predbežné konzultácie so susediacimi a ďalšími zainteresovanými krajinami a to aj v prípade, ak sa má uskutočniť v medzinárodných vodách; poukazuje na skúsenosti, ktoré ukazujú, že hodnotenia vplyvu na životné prostredie majú často nedostatky a nie sú vypracované na základe konzultácií s ďalšími štátmi; vyzýva preto Komisiu, aby navrhla záväzný mechanizmus rokovaní pre členské štáty a naliehavo žiada Radu, aby sa na medzinárodnej úrovni zasadila o povinné vypracovanie hodnotení vplyvu projektov na životné prostredie vo vzťahu medzi EÚ a tretími krajinami;
0 0
35.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.
