2.9.2008
SPOLOČNÝ NÁVRH UZNESENIA,
ktorý v súlade s článkom 103 ods. 4 rokovacieho poriadku predkladajú
– Joseph Daul, Elmar Brok, Othmar Karas, Gunnar Hökmark a José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra v mene skupiny PPE-DE Group
– Jan Marinus Wiersma, Hannes Swoboda a Adrian Severin v mene skupiny PSE
– Annemie Neyts-Uyttebroeck, Marco Cappato, Lydie Polfer, Janusz Onyszkiewicz, István Szent-Iványi, Marielle De Sarnez a Toomas Savi v mene skupiny ADLE
– Adam Bielan, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymański, Inese Vaidere, Wojciech Roszkowski, Hanna Foltyn-Kubicka, Dariusz Maciej Grabowski v mene skupiny UEN
– Daniel Cohn-Bendit, Marie Anne Isler Béguin a Cem Özdemir v mene skupiny Verts/ALE
a ktorý nahrádza návrhy týchto skupín:
– ADLE ( B6‑0402/2008 )
– PSE ( B6‑0410/2008 )
– PPE-DE ( B6‑0412/2008 )
– Verts/ALE ( B6‑0413/2008 )
– UEN ( B6‑0414/2008 )
o situácii v Gruzínsku
Uznesenie Európskeho parlamentu o situácii v Gruzínsku
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o Gruzínsku, najmä z 26. októbra 2006 Prijaté texty, P6_TA(2008)0253 . , 29. novembra 2007 Prijaté texty, P6_TA(2007)0572 . a 5. júna 2008 Prijaté texty, P6_TA(2008)0253 . ,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 15. novembra 2007 o posilňovaní Európskej susedskej politiky Prijaté texty, P6_TA(2007)0538 . a svoje uznesenia zo 17. januára 2008 o účinnejšej politike Európskej únie pre južný Kaukaz Prijaté texty, P6_TA(2008)0016 . a o koncepcii čiernomorskej regionálnej politiky Prijaté texty, P6_TA(2008)0017 . ,
–
so zreteľom na akčný plán Európskej susedskej politiky prijatý s Gruzínskom, v ktorom je zahrnutý záväzok spolupracovať na urovnaní vnútorných konfliktov v Gruzínsku,
–
so zreteľom na jednotnú akciu Rady 2008/450/SZBP zo 16. júna 2008 týkajúcu sa ďalšieho príspevku Európskej únie k procesu urovnávania konfliktu v Gruzínsku/Južnom Osetsku Ú. v.
ES L 157, 17.6.2008, s.
110. a na ďalšie predchádzajúce jednotné akcie Rady týkajúce sa tej istej problematiky,
–
so zreteľom na svoje predchádzajúce uznesenia o vzťahoch EÚ a Ruska, najmä na uznesenie z 19. júna 2008 o samite EÚ – Rusko Prijaté texty, P6_TA(2008)0309 . ,
–
so zreteľom na závery zo zasadnutia Rady pre všeobecné záležitosti a vonkajšie vzťahy týkajúce sa situácie v Gruzínsku z 13. augusta 2008,
–
so zreteľom na závery Európskej rady z mimoriadneho zasadania Rada Európskej únie 12594/08. , ktoré sa konalo 1. septembra 2008 v Bruseli,
–
so zreteľom na rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN 1781 (2007) a 1808 (2008), ktorými sa podporuje územná celistvosť Gruzínska a predlžuje mandát Pozorovateľskej misie OSN v Gruzínsku (UNOMIG) do 15. októbra,
–
so zreteľom na rozhodnutie Stálej rady OBSE č. 861 o zvýšení počtu vojenských dôstojníkov pre misiu OBSE v Gruzínsku,
–
so zreteľom na vyhlásenie zo samitu NATO v Bukurešti z 3. apríla 2008 a na výsledky stretnutia Severoatlantickej rady z 19. augusta 2008,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 4 rokovacieho poriadku,
A.
keďže EÚ je naďalej odhodlaná podporovať nezávislosť, zvrchovanosť a územnú celistvosť Gruzínska v rámci jeho medzinárodne uznaných hraníc,
B.
keďže vydávanie ruských pasov občanom Južného Osetska a podpora separatistického hnutia, ako aj zvýšené vojenské aktivity separatistov proti dedinám s gruzínskym obyvateľstvom zvýšili napätie v Južnom Osetsku, spoločne s veľkým ruským vojenským cvičením v júli blízko hraníc s Gruzínskom,
C.
keďže po niekoľkých týždňoch zvýšeného napätia a sporov medzi zúčastnenými stranami a provokácií separatistických síl z Južného Osetska bombovými útokmi, krvavými zrážkami, výstrelmi a výbuchmi, ktoré zapríčinili smrť mnohých civilistov a pri ktorých bolo omnoho viac ľudí zranených, gruzínska armáda v noci zo 7. na 8. augusta začala prekvapivý delostrelecký útok na Cchinvali, po ktorom nasledovala pozemná operácia na ktorej sa zúčastnili tanky, ako aj vojaci s cieľom obnoviť kontrolu nad Južným Osetskom,
D.
keďže Rusko okamžite zareagovalo rozsiahlym protiútokom, vyslalo tanky a pozemné jednotky, bombardovalo viaceré miesta v Gruzínsku vrátane mesta Gori a zablokovalo čiernomorské gruzínske prístavy,
E.
keďže okolo 158 000 ľudí bolo v dôsledku tejto krízy vyhnaných a donútených opustiť svoj domov a pri ich návrate im treba poskytovať pomoc, keďže v dôsledku toho, že na území sa nachádza trieštivá munícia, nevybuchnuté strelivo a nášľapné míny, ako aj v dôsledku ruských varovaní a neochoty Ruska spolupracovať, nie je takýto návrat bezpečný,
F.
keďže vojenský zásah Ruska vážne poškodil infraštruktúru Gruzínska a keďže je potrebná humanitárna pomoc,
G.
keďže medzinárodní odborníci v oblasti ľudských práv a vojenskí analytici zdokumentovali v Gruzínsku využívanie trieštivej munície ruskými vojskami, ktoré v konfliktných oblastiach zanechávajú tisícky nevybuchnutých nábojov; keďže Gruzínsko tiež pripustilo používanie trieštivých bômb v Južnom Osetsku pri tuneli Roki,
H.
keďže 12. augusta sa prezidenti Gruzínska a Ruska na základe sprostredkovateľského úsilia EÚ dohodli na okamžitom prímerí, stiahnutí gruzínskych a ruských ozbrojených síl na pozície spred 7. augusta a na začatí medzinárodných rozhovorov o urýchlenom ustanovení medzinárodného mechanizmu s cieľom pripraviť sa na trvalé mierové riešenie konfliktu,
I.
keďže 19. augusta NATO pozastavilo pravidelné kontakty na najvyššej úrovni s Ruskom s tým, že vojenská akcia Ruska bola neadekvátna a v rozpore s jeho mierotvornou úlohou v častiach Gruzínska a že zvyčajná spolupráca nemôže pokračovať, kým ruské vojenské jednotky zostanú v Gruzínsku,
J.
keďže 22. augusta Rusko stiahlo tanky, delostrelectvo a stovky vojakov zo svojich najviac predsunutých pozícií v Gruzínsku, ale stále má pod kontrolou prístup do prístavného mesta Poti južne od Abcházska, a ruská vláda oznámila, že ponechá jednotky v bezpečnostnej zóne okolo Južného Osetska a zriadi osem kontrolných stanovísk, na ktorých budú nasadené ruské jednotky,
K.
keďže 25. augusta horná komora ruského parlamentu prijala uznesenie, v ktorom požiadala prezidenta, aby uznal nezávislosť odtrhnutých regiónov Gruzínska – Abcházska a Južného Osetska, po čom 26. augusta prezident Medvedev rozhodol, že Rusko oficiálne uzná tieto dva regióny ako nezávislé štáty,
L.
keďže tento konflikt má ďalekosiahle dôsledky na stabilitu a bezpečnosť v regióne, ktoré ďaleko presahujú rámec vzájomných vzťahov medzi všetkými stranami zapojenými do konfliktu, a má následky na vzťahy medzi EÚ a Ruskom, Európsku susedskú politiku, región Čierneho mora i ďalšie oblasti,
M.
keďže Európska únia musí zachovať úplnú politickú jednotnosť v reakcii na krízu v Gruzínsku a musí vystupovať jednotne najmä vo vzťahoch s Ruskom; keďže proces k mierovému a stabilnému riešeniu konfliktov v Gruzínsku a na Kaukaze si bude vyžadovať komplexnú revíziu Európskej susedskej politiky a nové úsilie v celom regióne v spolupráci so všetkými európskymi a medzinárodnými organizáciami, najmä s OBSE,
N.
keďže gruzínska vláda prerušila minulý týždeň diplomatické styky s Ruskom a Ruská federácia na to reagovala rovnakým spôsobom,
1.
zastáva názor, že konflikty na Kaukaze sa nemôžu riešiť vojenskou silou, a tvrdo odsudzuje všetkých, ktorí sa uchýlili k použitiu sily a násilia, aby zmenili situáciu na odtrhnutých gruzínskych územiach, v Južnom Osetsku a Abcházsku;
2.
vyzýva Rusko, aby rešpektovalo suverenitu, územnú celistvosť a nedotknuteľnosť medzinárodne uznaných hraníc Gruzínskej republiky, a preto rozhodne odsudzuje uznanie nezávislosti odtrhnutých gruzínskych území, Južného Osetska a Abcházska, Ruskou federáciou ako krok proti medzinárodnému právu;
3.
upozorňuje na to, že každé rozhodnutie o konečnom štatúte Južného Osetska a Abcházska musí byť podmienené dodržiavaním základných zásad medzinárodného práva vrátane Helsinského záverečného aktu, najmä v súvislosti s návratom utečencov a rešpektovaním ich vlastníctva a záruk a dodržiavaním práv menšín;
4.
odsudzuje neprijateľnú a neprimeranú vojenskú reakciu Ruska a jeho rozsiahlu inváziu do Gruzínska, čo predstavuje porušenie medzinárodného práva; zdôrazňuje, že neexistujú žiadne legitímne dôvody na to, aby Rusko vtrhlo do Gruzínska, okupovalo jeho časti a hrozilo zvrhnutím vlády demokratickej krajiny;
5.
vyjadruje poľutovanie nad stratami na životoch a ľudským utrpením, ktoré boli spôsobené nerozvážnym použitím sily všetkými stranami zapojenými do konfliktu;
6.
vyjadruje hlboké znepokojenie nad dôsledkami, ktoré spôsobili ruské míny Gruzínsku v sociálnej a hospodárskej oblasti , najmä v súvislosti s vyhodením železničného mosta do vzduchu pri Kaspi na hlavnom železničnom spojení z Tbilisi do Poti 16. augusta a s výbuchom vlaku s palivami v blízkosti Gori, keď prevážal ropu na export z Kazachstanu cez Poti 24. augusta; podčiarkuje, že obidva činy boli porušením záväzku o prímerí;
7.
opakuje svoju pevnú vieru v zásadu, že žiadna tretia krajina nemá právo veta proti suverénnemu rozhodnutiu inej krajiny vstúpiť do ktorejkoľvek medzinárodnej organizácie alebo aliancie ani právo destabilizovať demokraticky zvolenú vládu;
8.
zdôrazňuje, že partnerstvo medzi Európou a Ruskom sa musí zakladať na dodržiavaní základných pravidiel európskej spolupráce, a to nielen slovami, ale aj činmi;
9.
oceňuje predsedníctvo EÚ za efektívnosť a rýchlosť, s akou reagovalo na tento konflikt, a za jednotu, ktorú ukázali členské štáty EÚ pri vykonávaní úlohy sprostredkovateľa medzi oboma stranami, čo im umožnilo podpísať plán prímeria; víta v tejto súvislosti závery z mimoriadneho zasadania Európskej rady, ktoré sa konalo 1. septembra 2008 v Bruseli;
10.
dôrazne vyzýva Rusko, aby dodržalo všetky záväzky dohody o prímerí dosiahnutej a podpísanej prostredníctvom diplomatického úsilia EÚ, počnúc úplným a okamžitým stiahnutím svojich jednotiek zo samotného Gruzínska, až po zníženie vojenskej prítomnosti v Južnom Osetsku a Abcházsku, t. j. počtu ruských ozbrojených síl, ktoré boli rozmiestnené ako mierové sily v oboch provinciách pred prepuknutím konfliktu; odsudzuje rozsiahle rabovanie, ktorého sa dopúšťa ruské invázne vojsko a spriaznené ziskuchtivé osoby;
11.
žiada, aby sa bezodkladne uskutočnilo nezávislé medzinárodné vyšetrovanie s cieľom zistiť skutočnosť a vyjasniť niektoré nepodložené tvrdenia;
12.
nalieha na Gruzínsko, ktoré ratifikovalo Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu, a ruské orgány, aby podporovali úrad prokurátora Medzinárodného trestného súdu a v plnej miere s ním spolupracovali pri vyšetrovaní tragických udalostí a útokov na civilné obyvateľstvo počas konfliktu s cieľom určiť zodpovedné osoby a postaviť ich pred súd;
13.
vyzýva EÚ NATO a jej členov, aby na základe spoločnej pozície využili všetky možné prostriedky a presvedčili ruskú vládu, aby dodržiavala medzinárodné právo, čo je nevyhnutnou podmienkou, ak má zastávať zodpovednú úlohu v medzinárodnom spoločenstve; pripomína Rusku ako krajine s právom veta v OSN jeho zodpovednosť za svetový poriadok a mier;
14.
vyzýva Radu a Komisiu, aby prehodnotili svoju politiku voči Rusku v prípade, že Rusko nedodrží svoje záväzky z dohody o prímerí; podporuje preto rozhodnutie Európskej rady odložiť rokovania o dohode o partnerstve a spolupráci dovtedy, kým sa ruské jednotky nestiahnu na pozície spred 7. augusta;
15.
vyzýva Komisiu, aby predložila dohody o zjednodušení vízového režimu a readmisii s Gruzínskom, ktoré by boli aspoň na tej istej úrovni ako dohody s Ruskom;
16.
vyzýva členské štáty EÚ, aby prehodnotili vydávanie víz spojené s hospodárskymi aktivitami so sídlom v Južnom Osetsku a Abcházsku;
17.
dôrazne odsudzuje násilné presídlenie Gruzíncov z Južného Osetska a Abcházska a vyzýva de facto orgány Južného Osetska a Abcházska, aby zaručili bezpečný návrat presídleného civilného obyvateľstva v súlade s medzinárodným humanitárnym právom;
18.
víta iniciatívu OBSE zvýšiť počet neozbrojených pozorovateľov; žiada o ďalšie posilnenie misie OBSE v Gruzínsku s úplnou slobodou pohybu po celej krajine a vyzýva členské štáty EÚ, aby prispeli k tomuto úsiliu;
19.
žiada, aby Európska únia významnou mierou prispela k plánovanému medzinárodnému mechanizmu na vyriešenie konfliktu, a preto žiada Radu, aby zvážila nasadenie pozorovateľskej misie EBOP (Európska bezpečnostná a obranná politika) na doplnenie misie OSN a OBSE a aby požiadala o mandát OSN pre mierovú misiu EBOP;
20.
víta aktívnu a neustálu podporu EÚ pre všetky medzinárodné snahy o trvalé mierové riešenie konfliktu, najmä záväzok Rady podporiť všetky snahy OSN, OBSE a ostatné snahy o urovnanie konfliktu; víta najmä rozhodnutie menovať osobitného zástupcu EÚ pre krízu v Gruzínsku;
21.
víta urýchlenú humanitárnu pomoc Komisie pre civilné obyvateľstvo vo výške 6 miliónov EUR, ktorá musí byť posilnená o ďalšie prostriedky na základe posúdenia potrieb priamo na mieste; konštatuje naliehavú potrebu pomoci na obnovu po ukončení konfliktu;
22.
víta rozhodnutie Rady zvolať medzinárodnú konferenciu darcov na rekonštrukciu Gruzínska a naliehavo vyzýva Radu a Komisiu, aby preskúmali možnosť veľkého projektu EÚ na finančnú podporu prestavby gruzínskych postihnutých oblastí a aby zabezpečili silnejšiu prítomnosť EÚ v tejto krajine, ako aj v celom regióne;
23.
vyzýva všetky strany zapojené do konfliktu, aby umožnili plný a neobmedzený prístup humanitárnej pomoci k obetiam vrátane utečencov a vnútorne presídlených osôb;
24.
zastáva názor, že hľadaniu riešenia konfliktu v Gruzínsku, popri ostatných nevyriešených konfliktov na južnom Kaukaze, prospeje zvýšená internacionalizácia mechanizmov na riešenie konfliktov; navrhuje preto, aby Európska únia ustanovila Transkaukazskú mierovú konferenciu ako kľúčový prvok tohto procesu; domnieva sa, že na takejto konferencii by sa mali prediskutovať medzinárodné záruky týkajúce sa plného dodržiavania občianskych a politických práv a podpory demokracie prostredníctvom medzinárodného právneho poriadku; zdôrazňuje, že na konferencii by sa mal poskytnúť aj priestor na vypočutie nezúčastnených alebo umlčaných skupín v kaukazskom regióne;
25.
vyzýva Radu a Komisiu, aby ďalej rozvíjali Európsku susedskú politiku tým, že ju lepšie prispôsobia potrebám našich východných partnerov vrátane posilnenia účasti EÚ v regióne Čierneho mora, aby prijali návrh Európskeho parlamentu na európsky hospodársky priestor plus alebo švédsko-poľský návrh a aby najmä vo vzťahu ku Gruzínsku, Ukrajine a Moldavskej republike urýchlili zriadenie zóny voľného obchodu; konštatuje, že pri liberalizácii vízovej politiky EÚ voči týmto krajinám treba vziať do úvahy skutočnosť, že Rusku boli v tejto oblasti poskytnuté lepšie podmienky než im;
26.
zdôrazňuje prepojenie viacerých problémov v regióne južného Kaukazu a potrebu komplexného riešenia vo forme paktu stability a so zapojením hlavných vonkajších aktérov; zdôrazňuje potrebu posilniť spoluprácu so susednými krajinami v regióne Čierneho mora pomocou zriadenia osobitného inštitucionálneho a viacstranného mechanizmu ako napríklad Únie pre oblasť Čierneho mora a pomocou usporiadania medzinárodnej konferencie o bezpečnosti a spolupráci o regióne južného Kaukazu; žiada preto Komisiu, aby predložila Rade a Parlamentu osobitný návrh na zriadenie viacstranného rámca pre región Čierneho mora vrátane Turecka a Ukrajiny; domnieva sa, že v záujme stability celého regiónu a energetických tokov by mali byť zapojené susedné krajiny ako Kazachstan;
27.
pripomína, že NATO na svojom samite 3. apríla 2008 v Bukurešti súhlasilo, že Gruzínsko sa stane členom aliancie, a zastáva názor, že Gruzínsko zostáva na ceste, ktorá napokon povedie k jeho vstupu do aliancie;
28.
zdôrazňuje význam Gruzínska pre zlepšenie energetickej bezpečnosti EÚ tým, že poskytuje alternatívu k ruskej ceste tranzitu energie; za kľúčovú považuje účinnú ochranu súčasných infraštruktúr, napr. ropovodu BTC, a vyzýva Komisiu, aby na tento účel ponúkla Gruzínsku všetku nevyhnutnú pomoc; očakáva, že EÚ vynaloží politické i rozpočtové úsilie na uskutočnenie projektu ropovodu Nabucco, ktorý bude prechádzať cez územie Gruzínska a ktorý sa považuje za prioritný projekt EÚ;
29.
domnieva sa, že pri spolupráci na južnom Kaukaze by nemalo ísť o výhradné sféry vplyvu medzi EÚ a Ruskom (takzvané sféry záujmov), ale práve naopak, o koordinovaný prístup;
30.
zastáva názor, že úloha EÚ v súčasnej kríze zdôrazňuje potrebu posilniť európsku zahraničnú, obrannú a bezpečnostnú politiku, a je presvedčený, že Lisabonská zmluva vrátane vytvorenia postu vysokého predstaviteľa, doložka o solidarite a politika EÚ v oblasti energetickej bezpečnosti sú správnou cestou, ktorá k tomu povedie;
31.
zdôrazňuje potrebu zabezpečiť stabilitu v regióne južného Kaukazu a vyzýva arménsku a azerbajdžanskú vládu, aby prispeli k dosiahnutiu tohto cieľa a aby súčasne dodržiavali všetky svoje medzinárodné záväzky;
32.
opätovne zdôrazňuje zásadu, že pluralistické a demokratické riadenie štátu s fungujúcimi opozičnými stranami a dodržiavaním ľudských a občianskych práv je najlepšou zárukou pre stabilitu v celom regióne južného Kaukazu;
33.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, členským štátom, prezidentom a parlamentom Gruzínska a Ruskej federácie, NATO, OBSE a Rade Európy.
