A7-0205/2011
31.5.2011
SPRÁVA
o zvyšovaní vplyvu rozvojovej politiky EÚ
(2011/2047(INI))
Výbor pre rozvoj
Spravodajca:
Filip Kaczmarek
PE 460.696v03-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA...........................................................................................................17
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE..............................................23
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o zvyšovaní vplyvu rozvojovej politiky EÚ
( 2011/2047(INI) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na článok 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, v ktorom sa stanovuje, že „hlavným cieľom politiky Únie v oblasti rozvojovej spolupráce je obmedzovanie chudoby a v dlhodobom horizonte jej odstránenie.
Únia zohľadní ciele rozvojovej spolupráce pri uskutočňovaní politík, ktoré môžu ovplyvniť rozvojové krajiny“;
– so zreteľom na Miléniovú deklaráciu Organizácie Spojených národov z 8. decembra 2000;
– so zreteľom na Monterreyský konsenzus prijatý na medzinárodnej konferencii o financovaní rozvoja, ktorá sa konala v mexickom Monterrey v dňoch 18. až 22. marca 2002;
– so zreteľom na Európsky konsenzus o rozvoji
Ú. v.
EÚ C 46, 24.2.2006, s.
1. ;
– so zreteľom na pracovný dokument útvarov Komisie o akčnom pláne EÚ v oblasti rodovej rovnosti a posilňovania postavenia žien na obdobie 2010 – 2015 ( SEK(2010)0265 ) a na závery Rady zo 14. júna 2010 o rozvojových cieľoch tisícročia, v ktorých bol tento akčný plán EÚ schválený,
– so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 z 18. decembra 2006, ktorým sa ustanovuje nástroj financovania rozvojovej spolupráce
Ú. v.
EÚ L 378, 27.12.2006, s.
41. ;
– so zreteľom na Kódex správania EÚ v oblasti komplementárnosti a rozdelenia práce v rozvojovej politike
Závery Rady 9558/07 z 15. mája 2007. ;
– so zreteľom na Parížsku deklaráciu o účinnosti pomoci a akčný program z Akkry;
– so zreteľom na iniciatívu za minimálnu úroveň sociálnej ochrany, ktorú začala Výkonná rada OSN (CEB) v apríli 2009;
– so zreteľom na európsku správu o rozvoji s názvom Sociálna ochrana pre inkluzívny rast, ktorá bola prezentovaná 7. decembra 2010;
– so zreteľom na program Medzinárodnej organizácie práce v oblasti dôstojnej práce, ako aj jej Globálny pakt k zachovaniu pracovných miest, ktorý bol prijatý na základe globálneho konsenzu 19. júna 2009 na medzinárodnej konferencii o práci;
– so zreteľom na správu osobitného spravodajcu OSN pre právo na výživu Oliviera De Schuttera s názvom Agroekológia a právo na výživu predloženú 8. marca 2011 na 16. zasadnutí Rady OSN pre ľudské práva [A/HRC/16/49],
– so zreteľom na správu Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo s názvom Stav potravín a poľnohospodárstva 2010 – 2011; ženy v poľnohospodárstve – preklenutie rodových rozdielov v záujme vývoja, prijatú v Ríme v roku 2011,
– so zreteľom na iniciatívu Štruktúrovaný dialóg – Pre efektívne partnerstvo v rámci rozvoja, ktorú Európska komisia začala v marci 2010 s cieľom nájsť praktické spôsoby zvýšenia efektívnosti organizácií občianskej spoločnosti a miestnych orgánov zapojených do spolupráce s EÚ,
– so zreteľom na zelenú knihu Komisie z 10. novembra 2010 s názvom Rozvojová politika EÚ na podporu inkluzívneho rastu a udržateľného rozvoja – zvyšovanie dosahu rozvojovej spolupráce EÚ ( KOM(2010)0629 ),
– so zreteľom na zelenú knihu Komisie z 19. októbra 2010 o budúcnosti rozpočtovej podpory EÚ pre tretie krajiny,
– so zreteľom na svoje uznesenia z 23. mája 2007 o podpore dôstojnej práce pre všetkých
Ú. v.
EÚ C 102 E, 24.4.2008, s.
321. , z 24. marca 2009 o zmluvách o RCT
Ú. v.
EÚ C 117 E, 6.5.2010, s.
15. , z 25. marca 2010 o následkoch celosvetovej hospodárskej a finančnej krízy pre rozvojové krajiny a rozvojovú spoluprácu
Ú. v.
EÚ C 004 E, 7.1.2011, s.
34. , zo 7. októbra 2010 o systémoch zdravotnej starostlivosti v subsaharskej Afrike a o globálnom zdraví
Prijaté texty P7_TA-PROV(2010)0355 . , z 15. júna 2010 o pokroku pri dosahovaní rozvojových cieľov tisícročia: hodnotenie v polovici obdobia v rámci prípravy zasadnutia OSN na vysokej úrovni, ktoré sa uskutoční v septembri 2010
Prijaté texty P7_TA(2010)0210 . , z 25. novembra 2010 o konferencii o zmene klímy v Kankúne (COP 16)
Prijaté texty P7_TA (2010)0442. a z 8. marca 2011 o daniach a rozvoji – spolupráca s rozvojovými krajinami na podpore dobrej správy v daňových záležitostiach
Prijaté texty, P7_TA(2011)0082 . ,
– so zreteľom na článok 48 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre rozvoj ( A7‑0205/2011 ),
A. keďže podľa Lisabonskej zmluvy je znižovanie a odstraňovanie chudoby prvoradým cieľom rozvojovej politiky EÚ;
B. keďže Európsky konsenzus o rozvoji opätovne potvrdzuje záväzok EÚ voči odstraňovaniu chudoby a napĺňaniu rozvojových cieľov tisícročia a voči zásadám, ako sú zodpovednosť a partnerstvo, účinnosť pomoci a súdržnosť politík v záujme rozvoja, ktoré sú aj naďalej kľúčové a mali by usmerňovať úsilie o posilňovanie vplyvu rozvojovej pomoci EÚ;
C. keďže chudoba má viaceré aspekty, nielen hospodárske, ale aj humánne, spoločensko-kultúrne, politické, bezpečnostné, rodové a environmentálne, ktorými sa musí zaoberať rozvojová politika EÚ;
D. keďže rodová rovnosť, posilnenie politického a hospodárskeho postavenia žien a možnosť žien využívať svoje ľudské práva majú zásadný význam pre znižovanie chudoby a trvalo udržateľný rozvoj,
Rozvojová politika s veľkým dosahom
1. víta úsilie o vypracovanie strategických dokumentov pre jednotlivé krajiny EÚ v záujme dosiahnutia lepšej koordinácie medzi Komisiou a členskými štátmi; zdôrazňuje, že v rámci procesu plánovania sa musí zaručiť plnenie programu účinnosti pomoci a dodržiavanie práva Parlamentu vykonávať demokratickú kontrolu, ako je vymedzené v článku 290 Lisabonskej zmluvy;
2. opätovne zdôrazňuje svoju požiadavku začleniť ERF do rozpočtu EÚ, čo je dôležitým krokom na dosiahnutie lepšej koordinácie medzi jednotlivými nástrojmi rozvojovej pomoci EÚ; trvá na tom, že toto opatrenie nesmie viesť k zníženiu objemu financií vyčlenených na nástroj rozvojovej spolupráce v budúcnosti, ani na ERF (v porovnaní so súčasnou úrovňou);
3. zdôrazňuje, že veľký prínos zvyšovania vplyvu pomoci EÚ by bolo možné dosiahnuť plným uplatňovaním zásad, ktorými sa riadia rozvojové opatrenia, napríklad zameraním pomoci EÚ na chudobu, súdržnosťou politík v záujme rozvoja a záväzkami týkajúcimi sa účinnosti pomoci v rámci Parížskej deklarácie a akčného programu z Akkry; vyzýva preto Komisiu, aby v súvislosti s týmito otázkami zaujala vedúcu úlohu, predovšetkým na fóre na vysokej úrovni o účinnosti pomoci v Pusane v roku 2011, a aby zabezpečila súlad tohto rozhodujúceho procesu s predchádzajúcimi stanovenými cieľmi, pokiaľ ide o rámec účinnosti pomoci do roku 2015;
4. domnieva sa, že projekty a politiky financované Európskou úniou treba pravidelne hodnotiť, aby bolo možné určiť, ktoré rozvojové opatrenia patria k najúčinnejším; vyzýva preto Komisiu, aby navrhla súhrnnú politiku hodnotenia založenú na presných kritériách a ukazovateľoch; znovu pripomína, že úsilie nájsť politiku so silným dosahom by nemalo viesť k uprednostňovaniu výlučne kvantitatívneho a krátkodobého hodnotenia výsledkov;
5. vyjadruje presvedčenie, že zmluvy súvisiace s rozvojovými cieľmi tisícročia predstavujú pozitívny vzor predvídateľnej pomoci založenej na výsledkoch, ktorú by Komisia a členské štáty mali ďalej rozvíjať;
6. prostredníctvom konsenzu o rozvoji pripomína, že kľúčovým prvkom umožňujúcim rozvoj je zodpovedná participatívna správa; naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby sledovali postupy pri správe vecí verejných v rozvojových krajinách, vrátane boja proti korupcii, zlepšovania hospodárenia s verejnými prostriedkami, prehlbovania transparentnosti a dodržiavania ľudských práv a aby o nich informovali; podporuje návrhy Komisie na rozšírenie podpory dobrej správy vecí verejných a boja proti korupcii v prijímajúcich krajinách; zdôrazňuje však, že mechanizmy využívajúce pomoc ako podnet pre politické reformy musia byť transparentné, musia klásť osobitný dôraz na demokraciu a ľudské práva a zapojiť zainteresované strany v oblasti vnútroštátneho rozvoja;
7. zdôrazňuje, že v súlade s koncepciou demokratickej zodpovednosti treba podporiť parlamenty, miestne a regionálne orgány, občiansku spoločnosť a ostatné zainteresované strany v ich úsilí plniť si svoju náležitú úlohu pri definovaní rozvojových stratégií, vyvodzovaní zodpovednosti voči vládam a sledovaní a vyhodnocovaní doterajšej výkonnosti a rozvoja; okrem toho trvá na tom, že územný prístup k rozvoju poskytuje príjemcom pomoci väčší pocit zodpovednosti;
8. vyzýva EÚ, aby splnila svoje záväzky z Akkry a poskytla financie a príslušnú podporu partnerským vládam s cieľom umožniť zmysluplné zapojenie občanov do činností organizácií občianskej spoločnosti;
9. poukazuje na úlohu, ktorú zohrávajú miestne a regionálne orgány a ich siete pri zvyšovaní vplyvu európskej rozvojovej politiky; upozorňuje, že národné parlamenty prijímajúcich krajín majú najlepšiu pozíciu na to, aby mohli zohrávať svoju náležitú úlohu pri vymedzovaní prioritných odvetví, príprave strategických dokumentov týkajúcich sa jednotlivých krajín a viacročných rozpočtov, ako aj pri sledovaní prideľovania finančných prostriedkov z rozpočtu, na základe konzultácií s občianskou spoločnosťou, a to ešte pred politickým dialógom s darcami v záujme posilnenia postavenia parlamentných poslancov pri rozhodovaní;
10. poukazuje na úzku súvislosť medzi rozvojovou politikou s veľkým dosahom a budovaním kapacít; zdôrazňuje, že budovanie kapacít treba vnímať ako integrovaný postup rozšírenia možností občanov, organizácií, vlád a spoločností pri navrhovaní stratégií trvalo udržateľného rozvoja; zdôrazňuje, že budovanie kapacít je postup, ktorý si vyžaduje zodpovednosť partnerských krajín a politický priestor pre ne;
11. poukazuje na skutočnosť, že pre rozvojovú pomoc s veľkým dosahom má zásadný význam pomoc pri budovaní kapacít, a to nielen prostredníctvom nástroja rozpočtovej pomoci, ale aj formou technickej spolupráce; uznáva, že prostredníctvom uvedených nástrojov sa časom môže zvýšiť zodpovednosť partnerských krajín za transformačné postupy a miera ich identifikácie s nimi;
12. zdôrazňuje, že cieľ zvýšiť vplyv pomoci a dosiahnuť lepšie výsledky, prípadne lepší pomer kvality a ceny, by nemal viesť k príliš opatrnej rozvojovej politike, ktorá by bola sústredená iba na „bezproblémové krajiny“; trvá na tom, že kľúčovými kritériami prideľovania rozvojovej pomoci EÚ musia byť aj naďalej príslušné potreby, ako aj odstraňovanie chudoby, a že sa musí zvýšiť účinnosť pomoci zameraním sa na dosiahnuteľné ciele; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby preskúmali rozsah finančných nástrojov a aby sa pri prideľovaní prostriedkov z oficiálnej rozvojovej pomoci zamerali na najchudobnejšie krajiny a na to, aby sa pomoc dostala k najchudobnejším vrstvám spoločnosti, predovšetkým k tým, ktorí čelia najväčšiemu riziku sociálneho vylúčenia, ako sú ženy, deti, staršie osoby a osoby so zdravotným postihnutím; pričom by sa mali zohľadniť dosiahnuté výsledky a vplyv pomoci; žiada naplánovať postupné ukončenie prideľovania prostriedkov oficiálnej rozvojovej pomoci pre rýchlo sa rozvíjajúce krajiny;
13. zdôrazňuje, že je potrebné rozlišovať medzi rozvojovými potrebami najmenej rozvinutých krajín a krajín so stredne vysokým príjmom, najmä nových darcov; pripomína, že 72 % najchudobnejších obyvateľov sveta žije práve v krajinách so stredne vysokým príjmom, a že preto by mala pokračovať spolupráca a dialóg s cieľom zamerať sa na riešenie pretrvávajúcej chudoby a nerovnosti; opakuje, že spolupráca mimo oficiálnej rozvojovej pomoci s krajinami so stredne vysokým príjmom a strategickými partnermi nesmie byť financovaná z rozpočtových prostriedkov na rozvojovú pomoc, ktoré sú už aj tak obmedzené;
14. zastáva názor, že rozvojová politika EÚ by sa mala zamerať na odstránenie prekážok rozvoja, ako sú napríklad damping poľnohospodárskych produktov, protizákonné dlhové zaťaženie, únik kapitálu a nespravodlivý obchod, ako aj na vytvorenie medzinárodného prostredia, ktoré prispieva k boju proti chudobe, zaručuje dôstojné príjmy a živobytie a napĺňa základné ľudské práva vrátane sociálnych a hospodárskych práv;
15. opätovne zdôrazňuje zásadu univerzálnosti ľudských práv a nediskriminácie ako východiska pre rozšírenie vplyvu rozvojovej politiky EÚ;
16. zdôrazňuje, že riešením problému nerovnosti (vrátane rodovej nerovnosti) sa upevňuje prístup založený na ľudských právach, ktorý sa presadzuje v Európskom konsenze o rozvoji a môže viesť k rýchlejšiemu odstráneniu chudoby;
17. uvedomuje si spomalenie rozvoja v dôsledku konfliktov a katastrof, ako aj význam a nákladovú efektívnosť investovania do prevencie;
18. vyzýva Komisiu, aby spoločne so zúčastnenými členskými štátmi poskytla príležitosť novým inovatívnym formám pomoci, ako napríklad platbám pri dodaní, pomoci založenej na výstupoch či financovaniu podľa výsledkov;
19. zdôrazňuje, že súdržnosť politík v záujme rozvoja má rozhodujúci význam pre vykonávanie rozvojovej politiky s veľkým dosahom a plnenie rozvojových cieľov tisícročia; vyzýva Komisiu, aby jasne definovala úlohy a vedenie na najvyššej úrovni, ktoré sa týkajú presadzovania povinnosti v rámci súdržnosti politík v záujme rozvoja vyplývajúcej zo zmluvy, a vyzýva, aby sa na tento účel vyčlenili dostatočné prostriedky v Komisii, Európskej službe pre vonkajšiu činnosť a v rámci delegácií EÚ;
20. vyjadruje presvedčenie, že v záujme zaručenia výrazného dosahu rozvojovej politiky EÚ by sa mal v rámci nej používať diferencovanejší prístup založený na stimuloch, na základe ktorého by sa odmeňovali krajiny s dobrými výsledkami a tým, ktoré najviac zaostávajú, by sa poskytovala podpora;
21. trvá na tom, aby sa pri vypracovaní lokalizovaných rozvojových usmernení primerane zohľadnili cielené inovatívne mechanizmy financovania zamerané na vytváranie blahobytu, vlastnícke práva a obmedzenie úniku kapitálu, a to v súlade s konkrétnymi prioritami príjemcov;
Plnenie finančných záväzkov
22. opätovne zdôrazňuje, že do roku 2015 sa musí splniť spoločný cieľ, ktorým je vyčlenenie 0,7 % hrubého národného dôchodku (HND) Únie na oficiálnu rozvojovú pomoc; naliehavo vyzýva Komisiu a členské štáty, aby našli nové zdroje financovania rozvoja, napríklad daň z finančných transakcií na globálnej úrovni, prostriedky zo súkromného sektora a riešenia zamerané na trh; namieta proti akémukoľvek rozširovaniu či zmenám definície oficiálnej rozvojovej pomoci stanovenej Výborom pre rozvojovú pomoc OECD;
23. naliehavo vyzýva členské štáty, aby dodržali svoje nesplnené finančné záväzky vrátane záväzkov týkajúcich sa zdravia matiek a detí, ktoré boli súčasťou iniciatívy skupiny G8 z Muskoky;
24. zdôrazňuje, že pomoc by sa mala poskytovať predvídateľným spôsobom, ktorý je v súlade s vnútroštátnymi plánmi a prioritami a poskytuje podnety na zvýšenie transparentnosti a zodpovednosti zo strany darcovských vlád, mimovládnych organizácií a partnerských štátov;
25. zastáva názor, že pridaná hodnota rozvojovej pomoci Komisie a blížiaci sa termín splnenia rozvojových cieľov tisícročia sú dôvodom pre výrazné reálne zvýšenie rozpočtu na oficiálnu rozvojovú pomoc na jednotlivé roky v ďalšom viacročnom finančnom rámci; zdôrazňuje, že podiel celkovej európskej pomoci poskytnutej z rozpočtu EÚ by sa nemal znížiť a mal by byť naďalej zameraný na chudobu;
26. pripomína, že pomoc v rámci budúcich nástrojov EÚ pre rozvojovú spoluprácu musí zostať spojená s kritériami oficiálnej rozvojovej pomoci stanovenými Výborom pre rozvojovú pomoc OECD;
27. žiada zvýšiť úsilie v oblastiach rozvojového vzdelávania a zvyšovania informovanosti v Európe; zdôrazňuje, že by sa to malo považovať nielen za prostriedok zvyšovania verejnej podpory pre výdavky na rozvoj, ale aj toho, ako dosiahnuť, aby každý v Európe pochopil globálne problémy týkajúce sa rozvoja; zdôrazňuje, že prehĺbeniu rozvojovej politiky EÚ by mohlo pomôcť zvýšenie verejnej informovanosti a zníženie nezáujmu o kritickú situáciu rozvojových krajín;
28. poznamenáva, že v záujme zvýšenia verejnej informovanosti a zníženia nezáujmu je potrebné vyvinúť úsilie o zvýšenie transparentnosti výdavkov na pomoc, podporu šírenia nezávislých hodnotiacich štúdií a uplatňovanie prísnejších sankcií na tie subjekty, ktorým bola dokázaná sprenevera prostriedkov rozvojovej pomoci;
Podpora politiky rastu v prospech chudobných
29. uznáva, že hospodársky rast je najdôležitejšou hnacou silou rozvoja; zdôrazňuje však, že rast je len jedným z mnohých nástrojov a že maximalizácia rastu nie je ekvivalentom maximalizácie rozvoja; berie na vedomie predovšetkým tú skutočnosť, že rast by mohol mať oveľa väčší vplyv na odstránenie chudoby, ak by sa obmedzila nerovnosť a dodržiavali by sa ľudské práva; nástojí preto na tom, že rozvojová pomoc EÚ musí byť orientovaná na rast zameraný na chudobné vrstvy, a to prostredníctvom prijatia opatrení, ktoré sú konkrétne zamerané na chudobných a na marginalizované vrstvy, s cieľom podporiť zvýšenie ich spoluúčasti na národnom blahobyte a umožniť im stať sa motorom skutočne inkluzívneho rastu, napríklad mikroúverov a mikrofinancovania, ako aj ďalších trhovo inšpirovaných riešení;
30. konštatuje, že sa ukázalo, že politika založená výlučne na hospodárskom raste dokáže odstrániť chudobu a podporiť sociálnu súdržnosť len v obmedzenej miere, čo potvrdila aj nedávna finančná, klimatická, energetická a potravinová kríza; podporuje trvalo udržateľný rast založený na spravodlivom obchode a sociálnej spravodlivosti, ktorý je prínosný pre súčasné generácie a neohrozuje dostupnosť zdrojov pre budúce generácie;
31. zdôrazňuje, že politiky hospodárskeho rastu nemôžu byť úspešné bez podpory sociálnych a environmentálnych noriem a uplatňovania mechanizmov sociálnej ochrany;
32. zdôrazňuje, že politiky EÚ by mali podporovať rast v tých oblastiach hospodárstva, v ktorých si chudobní zarábajú na živobytie, napríklad v poľnohospodárstve, a väčšiu pozornosť by mali venovať neformálnemu sektoru; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uprednostnili opatrenia, ktoré zabezpečujú istotu vlastníctva pôdy a uľahčujú prístup chudobných ľudí k pozemkom, trhom, úverom a ostatným finančným službám a k rozvoju zručností bez toho, aby prehlbovali existujúce nerovnosti a upevňovali štruktúry asymetrickej závislosti;
33. podporuje úsilie o presadzovanie priemyselného rozvoja a budovanie infraštruktúry, ktorá prispieva k trvalo udržateľnému hospodárskemu rastu na základe úplného dodržiavania sociálnych a environmentálnych noriem; poznamenáva, že najúčinnejším spôsobom zvýšenia rastu a odstránenia chudoby je prehĺbenie rozvoja priemyslu a trhu;
34. poukazuje na skutočnosť, že priemyselný rozvoj má obrovský potenciál transformovať štátne hospodárstva a na rozdiel od vývozu poľnohospodárskych produktov či ťažby surovín, ktoré vystavujú hospodárstva otrasom, dokáže ponúknuť širší priestor pre dlhodobý rast produktivity; vyzýva preto rozvojové krajiny, aby sa týmto problémom zaoberali prostredníctvom navrhovania a realizácie politík industrializácie s osobitným dôrazom na špecializáciu výroby a budovanie obchodných kapacít;
35. zdôrazňuje potrebu energetickej efektívnosti priemyselného rastu s cieľom zbaviť rast HDP závislosti od ropy a emisií skleníkových plynov; naliehavo vyzýva EÚ a jej členské štáty, aby vynaložili maximálne úsilie na zjednodušenie prenosu energeticky efektívnych technológií a najlepších postupov do rozvojových krajín;
36. domnieva sa, že financovanie rozsiahleho vývozu či projektov infraštruktúry, ktoré sú síce príťažlivé z hľadiska viditeľných výsledkov, nemusí zákonite predstavovať najlepšiu stratégiu zabezpečenia výhod pre široké vrstvy obyvateľov a chudobné, marginalizované spoločenstvá;
37. naliehavo žiada, aby EÚ a jej členské štáty systematickejšie podporovali program ILO v oblasti dôstojnej práce s cieľom podnecovať vytváranie vysokokvalitných pracovných miest a ochranu základných pracovných noriem;
38. zdôrazňuje, že prvoradým cieľom politík podporujúcich rast musí byť diverzifikácia hospodárstiev rozvojových krajín a znižovanie ich závislosti od dovozu;
39. zdôrazňuje, že treba sledovať realizáciu investičných projektov podporovaných mechanizmami EÚ na kombináciu grantov a úverov a vypracovať štúdie vplyvu medzinárodne prijatých sociálnych a environmentálnych noriem; trvá na tom, že rozhodovanie o výbere projektov musí byť transparentné a musí zabezpečiť súlad so strategickými dokumentmi EÚ, zásadou zodpovednosti príslušnej krajiny a záväzkom EÚ uvoľniť pomoc;
40. trvá na tom, že kombinovanie grantov a úverov by nemalo viesť k nahradeniu grantov pôžičkami v rámci oficiálnej rozvojovej pomoci EÚ, ale k vytvoreniu nových finančných prostriedkov;
41. zdôrazňuje, že rozvojová politika nemôže byť skutočne účinná bez toho, aby bola podporená primeranými právnymi rámcami, predovšetkým v oblasti vlastníckych práv a zmluvného práva;
42. zdôrazňuje, že podpora rodovej rovnosti pomôže zvýšiť produktivitu žien, a tak prispeje k trvalo udržateľnému rastu zameranému na chudobné vrstvy;
Ľudský rozvoj
43. zdôrazňuje, že chudoba sa meria nielen peniazmi a že v širšom zmysle slova znamená odopieranie základných práv, ako sú právo na potraviny, vzdelanie a zdravie či sloboda prejavu;
44. zdôrazňuje, že poskytovanie základných sociálnych služieb je rozhodujúce pre rast zameraný na chudobné vrstvy a pre splnenie rozvojových cieľov tisícročia; žiada, aby sa 20 % celkovej pomoci EÚ vyčlenilo na základné sociálne služby, ako ich vymedzuje OSN vo svojich rozvojových cieľoch tisícročia (ukazovateľ 8.2 pre cieľ 8: Vytvoriť globálne partnerstvo pre rozvoj), s osobitným zameraním na bezplatný a univerzálny prístup k základnej zdravotnej starostlivosti a základnému vzdelaniu a so zreteľom na podporu EÚ pre iniciatívu Vzdelanie pre všetkých a oznámenie z roku 2010 o úlohe EÚ v oblasti celosvetového zdravia; opätovne zdôrazňuje potrebu venovať osobitnú pozornosť zraniteľným skupinám a tým, ktorí sú vystavení vysokému riziku sociálneho vyčlenenia, napríklad osobám s postihnutím;
45. zdôrazňuje, že vzdelávanie dievčat a podpora rodovej rovnosti vo vzdelávaní sú životne dôležité pre rozvoj a že politiky a opatrenia, ktoré nie sú zamerané na odstraňovanie rodových rozdielov, nevyužívajú mimoriadny rozvojový potenciál; zdôrazňuje, že vzdelávanie dievčat predstavuje jednu z najvýnosnejších rozvojových investícií a má osobný aj spoločenský prínos s obrovským významom pre jednotlivcov, rodiny a spoločnosť, keďže znižuje pôrodnosť a mieru úmrtnosti matiek, novorodencov a detí, chráni pred infekciou HIV/AIDS, zvyšuje podiel žien na trhu práce a výšku ich zárobku a je prínosný pre vzdelávanie z medzigeneračného hľadiska;
46. zdôrazňuje význam preklenutia medzier vo financovaní zdravotníckych systémov, ktoré vyplývajú z priorít, ako je znižovanie výdavkov na sexuálne a reprodukčné zdravie, a zdôrazňuje význam investícií do boja proti HIV/AIDS a ďalším ochoreniam;
47. pripomína, že investície do detí a mládeže predstavujú dlhodobé investície do trvalo udržateľného ľudského rozvoja;
48. víta iniciatívu OSN za minimálnu úroveň sociálnej ochrany; vyzýva Komisiu a členské štáty, aby rozšírili podporu pre štátne programy sociálnej ochrany v rozvojových krajinách a aby vypracovali v tejto oblasti komplexný politický rámec, ktorý bude zameraný aj na otázky rodovej rovnosti a posilnenia postavenia žien;
49. privítal by úsilie EÚ o systematickejšie prepojenie vonkajšieho rozmeru jej prisťahovaleckej a azylovej politiky s ďalšími politikami ovplyvňujúcimi prisťahovalectvo, napríklad s politikou zamestnanosti, vzdelávania, ochrany práv a sociálnej ochrany;
50. domnieva sa, že príjmy z daní majú pre rozvojové krajiny zásadný význam, pretože im umožňujú uspokojovať základné potreby ich občanov, znižovať závislosť od zahraničnej pomoci a podporovať demokratickú zodpovednosť; opätovne zdôrazňuje, že EÚ musí podporiť partnerské krajiny pri vytváraní spravodlivých, transparentných a účinných daňových systémov, aby sa tak tvorili príjmy potrebné na sociálnu ochranu a politiky v prospech chudobných, a na medzinárodnej úrovni musí pokračovať v úsilí o väčšiu finančnú transparentnosť a zabezpečiť, aby partnerské krajiny mohli čerpať z prínosov; zdôrazňuje, že mimoriadny význam pre vytvorenie spravodlivých daňových systémov má výmena najlepších postupov a spoločné využívanie informácií v oblasti daňovej politiky;
51. zdôrazňuje mimoriadny význam ľudských práv, ako aj skutočnosť, že jestvuje množstvo spôsobov, ktorými si EÚ môže pomôcť pri budovaní kapacít zameraných na dodržiavanie všetkých ľudských práv;
Zapojenie súkromného sektora
52. uznáva, že rozvoj súkromného sektora v rozvojových krajinách je rozhodujúci pre vytváranie pracovných príležitostí, poskytovanie služieb a posilňovanie tvorby blahobytu; pripomína, že 90 % pracovných miest v rozvojových krajinách sa sústreďuje v súkromnom sektore; zdôrazňuje, že rozvojová pomoc EÚ by sa mala v súlade s programom v prospech chudobných zameriavať na financovanie domácich spoločností, zvyšovanie domáceho kapitálu a podnecovanie prijímajúcich krajín k vytváraniu prostredia, ktoré vedie k rozvoju malých a stredných podnikov a mikropodnikov, ďalej na odstraňovanie prekážok brániacich formalizácii a na to, aby sa služby a rozvíjanie kapacít zameriavali najmä na chudobnejších podnikateľov;
53. opätovne potvrdzuje úlohu spoločensky a ekologicky zodpovedného súkromného sektora pri zrýchľovaní trvalo udržateľného rozvoja; vyzýva Komisiu, aby propagovala a podporovala okrem iného také podniky sociálneho hospodárstva, ktoré fungujú v súlade s etickými a hospodárskymi zásadami;
54. zdôrazňuje, že je dôležité jednoznačne posúdiť potenciálne riziká intenzívnejšieho zapojenia súkromného sektora a že by sa preto mali stanoviť jasné kritériá podpory projektov tohto sektora, ako aj účinné mechanizmy hodnotenia vplyvu, ktoré zabezpečia trvalú udržateľnosť investícií súkromného sektora a ich súlad s dohodnutými medzinárodnými rozvojovými cieľmi, a zároveň nepovedú k návratu späť k viazanej pomoci;
55. pripomína, že verejné investície do verejných statkov, infraštruktúry a služieb majú zásadný význam pre trvalo udržateľný rast a účinné odstraňovanie nerovnosti;
56. zdôrazňuje, že investičné projekty s účasťou súkromného sektora financované EÚ v rozvojových krajinách by mali byť v súlade s medzinárodne dohodnutými environmentálnymi a sociálnymi normami a normami transparentnosti a ľudských práv a mali by byť v súlade s rozvojovými plánmi prijímajúcich krajín; namieta proti akémukoľvek druhu spolupráce so súkromnými subjektmi, ktorý by priamo či nepriamo viedol k akejkoľvek forme daňového podvodu alebo k vyhýbaniu sa daniam; žiada Komisiu, aby pri rozhodovaní o financovaní projektov ťažby surovín preskúmala svoje mechanizmy hĺbkovej analýzy (due diligence);
57. je presvedčený, že investície majú kladný vplyv na rast a zamestnanosť, a to nielen v EÚ, ale aj v rozvojových krajinách; zdôrazňuje, že industrializované krajiny zodpovedajú za poskytovanie väčšej investičnej podpory a za presun technológií do pôvodných podnikov, aby vznikajúce odvetvia hospodárstva v rozvojových krajinách mohli uplatňovať normy kvality, ako aj medzinárodné sociálne a environmentálne normy; zdôrazňuje tiež potrebu rozšíriť spoluprácu s cieľom pomôcť rozvojovým krajinám zlepšiť ich inštitucionálne a regulačné kapacity na správu zahraničných investícií;
58. vyzýva EÚ, aby uznala právo rozvojových krajín regulovať investície, uprednostňovala investorov, ktorí podporujú rozvojovú stratégiu partnerských krajín, a vytvorila osobitné podmienky pre domácich a regionálnych investorov s cieľom podporiť regionálnu integráciu;
59. vyzýva EÚ, aby splnila svoje záväzky v rámci stratégie Pomoc obchodu, ktoré sa týkajú rozvojovej pomoci osobitne zameranej na projekty určené na pomoc rozvojovým krajinám získať zručnosti súvisiace s obchodovaním, skvalitniť dodávateľský reťazec a v konečnom dôsledku konkurovať na regionálnych a celosvetových trhoch;
60. vyzýva Komisiu, aby pripravila legislatívny návrh s podobným cieľom, aký má nový zákon USA o nerastoch z konfliktných oblastí, a to bojovať proti nezákonnej ťažbe nerastných surovín v rozvojových krajinách, najmä v Afrike, pretože je zdrojom občianskych vojen a konfliktov, a zabezpečiť sledovateľnosť pôvodu nerastných surovín dovážaných na trh EÚ;
61. žiada analýzu a hodnotenie verejno-súkromných partnerstiev podporovaných Komisiou, prostredníctvom ktorých sa súkromný sektor zapája do rozvoja, s cieľom najskôr sa poučiť z tejto skúseností a potom prejsť na novú strategickú koncepciu využívania verejných prostriedkov v záujme získania finančných prostriedkov zo súkromného sektora;
62. zdôrazňuje, že podpora súkromného sektora musí ísť ruka v ruke s pomocou pre celoštátne, regionálne a miestne orgány a parlamenty v prijímajúcich krajinách, aby mohli účinne regulovať trhy, podporovať transparentnosť, vykonávať spravodlivú daňovú politiku a dobrú správu vecí verejných a bojovať proti korupcii, a to nielen v podnikoch a mimovládnych organizáciách, ale aj vo vládnych a verejných orgánoch;
Zmena klímy, energetika a trvalo udržateľný rozvoj
63. víta návrh, aby sa rozvojová spolupráca zameriavala na udržateľné, obnoviteľné zdroje energie; znovu pripomína, že prístup k energii je podmienkou splnenia rozvojových cieľov tisícročia; trvá na tom, že hlavným cieľom projektov podporovaných EÚ musí byť prístup chudobných k zásobovaniu vodou a k energii v spojitosti s poskytovaním verejných služieb a miestnym rozvojom;
64. venuje prvoradú pozornosť podpore miestnych a regionálnych trvalo udržateľných energetických riešení, a najmä decentralizovanej výroby elektrickej energie, v záujme zladenia rozvojových priorít s ochranou životného prostredia;
65. berie na vedomie obrovský potenciál energie z obnoviteľných zdrojov (slnečná, veterná a geotermálna energia a biomasa) v mnohých rozvojových krajinách; vyzýva EÚ a členské štáty, aby v rozvojových krajinách realizovali projekty v oblasti energie z obnoviteľných zdrojov a aby sprístupnili technológie, odborné znalosti a investičné príležitosti, keďže je to životne dôležité pre hospodársky a sociálny rozvoj, klesá tým závislosť týchto krajín od fosílnych palív a znižuje sa ich zraniteľnosť voči kolísaniu cien;
66. naliehavo žiada Komisiu, aby zabezpečila, že oficiálna rozvojová pomoc EÚ zameraná na zlepšenie prístupu k energii bude mať pozitívny vplyv na miestny hospodársky rozvoj, ekologické pracovné miesta a zníženie chudoby a nebude viazaná na podniky EÚ, ani sa nepoužije na ich dotovanie; vyzýva tiež Komisiu, aby nezamieňala politiky na zlepšenie prístupu k energii pre chudobné vrstvy s plnením cieľov EÚ v oblasti zmierňovania následkov zmeny klímy či s uspokojovaním vlastných potrieb týkajúcich sa energetickej bezpečnosti;
67. víta iniciatívy rozvojových krajín investovať radšej do výroby potravín ako do výroby biopalív, a to v záujme zabezpečenia vlastných zdrojov potravín;
68. opakuje, že rozvinuté krajiny majú povinnosť zaujať vedúce postavenie pri budovaní nízkouhlíkového globálneho hospodárstva, ktoré je potrebné na dosiahnutie nevyhnutného zníženia emisií; nabáda členské štáty, aby sa postavili do čela úsilia o znižovanie emisií a aby zároveň zvýšili svoje ciele v oblasti znižovania emisií; zdôrazňuje, že znižovanie emisií má väčší význam na území EÚ ako v rozvojových krajinách;
69. uznáva, že opatrenia v oblasti zmeny klímy a opatrenia týkajúce sa plnenia kľúčových cieľov rozvoja sa vzájomne podporujú; zdôrazňuje, že je potrebné systematickejšie úsilie o začlenenie opatrení založených na ekosystémoch, ktoré sa týkajú prispôsobenia zmene klímy a zmierňovania jej následkov, ako aj znižovania miery rizika katastrof, a požaduje preto holistický prístup, ktorý do rozvojových programov a projektov zahrnie rozmer ochrany životného prostredia, a to napríklad skvalitnením nariadení týkajúcich sa prevozu odpadu a nezákonnej ťažby;
70. vyzýva Komisiu, aby posúdila vplyv klimatickej migrácie – javu, ktorý podľa niektorých odhadov spôsobí, že do roku 2050 bude musieť 200 miliónov osôb opustiť svoj domov z dôvodu postupného zhoršovania podmienok v ich krajinách, a zdôrazňuje, že Európska únia musí prostredníctvom svojej rozvojovej politiky prispieť k poskytnutiu pomoci a zníženiu počtu utečencov, a to tak, že investuje do technológií, ľudských zdrojov a finančnej pomoci;
71. opakuje svoje stanovisko, že začleňovanie nemôže nahradiť poskytovanie nových a dodatočných prostriedkov, ktoré sa EÚ a ostatní darcovia zaviazali poskytnúť rozvojovým krajinám na zmiernenie následkov zmeny klímy a na potreby súvisiace s prispôsobením sa tejto zmene; zdôrazňuje, že v rámci tohto postupu sa musí prijať miestny a/alebo regionálny prístup k riešeniu konkrétnych problémov v uvedených oblastiach a pripomína, že opatrenia v oblasti zmeny klímy – a verejné statky vo všeobecnosti – sa nefinancujú z oficiálnej rozvojovej pomoci a prostriedky na ich financovanie sú teda novými a dodatočnými finančnými prostriedkami, ktoré idú nad rámec hodnoty 0,7 % hrubého národného dôchodku vyčlenenej na oficiálnu rozvojovú pomoc;
72. zdôrazňuje význam podpory trvalo udržateľného rozvoja miest ako súčasti medzinárodného programu, ako aj jeho uplatňovania na miestnej, regionálnej a celoštátnej úrovni, čo by malo priaznivý vplyv na kvalitu života všetkých obyvateľov sveta, predovšetkým však v rozvojových krajinách;
73. poznamenáva, že trvalo udržateľný rozvoj je možné dosiahnuť len rozšírením kapacít v prijímajúcich krajinách a zlepšením základnej infraštruktúry;
74. požaduje začlenenie článku 8 písm. j) Dohovoru o biologickej diverzite, ktorý predstavuje pilier trvalo udržateľného rozvoja, do strategických dokumentov jednotlivých krajín a regiónov a aj jeho uplatňovanie;
75. uznáva, že odlesňovanie a neudržateľný dovoz dreva na trh EÚ prispieva k prírodným katastrofám a k zraniteľnosti chudobných krajín, a vyzýva preto Komisiu a Radu EÚ, aby do svojej novej stratégie rozvojovej politiky zahrnuli úplný zákaz obehu nelegálneho dreva v EÚ;
Potravinová bezpečnosť a poľnohospodárstvo
76. opakuje svoje stanovisko, že EÚ by mala sústrediť svoju rozvojovú pomoc na zaistenie potravinovej bezpečnosti rozvojových krajín a podporu udržateľnej miestnej a ekologickej poľnohospodárskej produkcie malého rozsahu; zdôrazňuje, že je potrebné zaistiť najmä prístup malých poľnohospodárov k výrobným prostriedkom (pôda, zabezpečené listy vlastníctva, osivá, školenia, úvery, konzultačné a poradenské služby), k spracovateľským a marketingovým možnostiam a k miestnym a cezhraničným trhom;
77. v súlade so správou Medzinárodného hodnotenia poľnohospodárskej vedy a rozvojovej technológie (IAASTD) vyzýva na prechod k organickému a ekologicky trvalo udržateľnému poľnohospodárstvu, ktoré zohľadňuje skúsenosti s poľnohospodárstvom malého rozsahu a zároveň vytvára účinné prostriedky na prispôsobovanie sa zmene klímy;
78. zdôrazňuje význam osobitnej podpory žien v poľnohospodárstve, keďže výskumy ukazujú, že v prípade, ak by sa v poľnohospodárstve podarilo prekonať rodové rozdiely, mohlo by to viesť k zvýšeniu celkovej poľnohospodárskej výroby v rozvojových krajinách o 2,5 až 4 % , ako aj to, že ženy investujú väčší podiel zo svojich príjmov do potravín, zdravia, oblečenia a vzdelania pre svoje deti; žiada odstránenie všetkých foriem diskriminácie žien a zohľadnenie rodového prístupu v poľnohospodárskych politikách a programoch; zdôrazňuje, že ženy treba považovať za rovnocenných partnerov v oblasti trvalo udržateľného rozvoja poľnohospodárstva a potravinovej bezpečnosti;
79. trvá na tom, že EÚ by sa mala zaoberať aj hlavnými príčinami potravinovej neistoty vrátane nedostatočnej zodpovednosti za právo na potraviny, špekulácií s cenami potravín a zaberania pôdy; opakuje, že reforma spoločnej poľnohospodárskej politiky musí zohľadňovať povinnosť zabezpečovať súdržnosť politík v záujme rozvoja stanovenú v zmluve a spravodlivú hospodársku súťaž a podporovať schopnosti rozvojových krajín a ich vlastnú výrobnú činnosť; žiada prijať opatrenia, ktorých cieľom bude zabrániť zaberaniu pôdy a neudržateľnému využívaniu pôdy a vody, zaručiť vlastnícke práva drobných majiteľov pôdy a poľnohospodárov z pôvodného obyvateľstva a zabezpečiť im prístup k poľnohospodárskej pôde a ukončiť monopol na osivo a odstrániť závislosť od špecializovaných pesticídov;
80. berie na vedomie, že na zabezpečenie obživy obyvateľov sveta, ktorých počet podľa očakávaní prekročí 9 miliárd v roku 2050, sa poľnohospodárska výroba bude musieť do uvedeného obdobia zvýšiť o 70 %; pričom sa bude využívať menej pôdy, vody a pesticídov; poznamenáva, že svetová potravinová bezpečnosť predstavuje pre Európsku úniu mimoriadne naliehavý problém a žiada prijať okamžité a dôsledné opatrenia v záujme zaistenia potravinovej bezpečnosti pre občanov EÚ a na celosvetovej úrovni;
81. zdôrazňuje, že riešenie problému potravinovej neistoty znamená uplatnenie mnohých opatrení v rôznych odvetviach, ako sú napríklad riadenie miestnych prírodných zdrojov, posilnenie výroby a spracovania, odborná príprava, členenie profesijných organizácii, zriadenie záchrannej siete pre najzraniteľnejších, vzdelávanie v oblasti výživy, ako aj diverzifikácia pracovných miest na vidieku mimo poľnohospodárstva s cieľom rozšíriť príjmy vidieckych rodín, ktoré sú prvými obeťami hladu;
82. poukazuje na skutočnosť, že je nevyhnutné zaviesť lepšie spôsoby poľnohospodárskej výroby vrátane nízkonákladových technológií, podporiť výskum v oblasti poľnohospodárstva a posilniť pomer medzi produktivitou a účinnosťou v rozvojových krajinách s cieľom rozšíriť trvalú udržateľnosť;
83. vyzýva EÚ a rozvojové krajiny, aby podporovali vlastníctvo pôdy ako nástroj znižovania chudoby, a to posilnením vlastníckych práv a zjednodušením dostupnosti úverov pre poľnohospodárov, malé podniky a miestne spoločenstvá;
84. vyjadruje hlboké znepokojenie nad získavaním poľnohospodárskej pôdy zahraničnými investormi s podporou vlád, predovšetkým v Afrike, ktoré môže v prípade nesprávneho riadenia viesť k ohrozeniu potravinovej bezpečnosti a k nepredvídateľným a ďalekosiahlym sociálnym nepokojom;
85. zdôrazňuje, že dohody EÚ o partnerstve v oblasti rybného hospodárstva by mali prispieť ku konsolidácii politík partnerských krajín v oblasti rybného hospodárstva a posilniť ich schopnosť zabezpečiť udržateľné rybné hospodárstvo vo vlastných vodách a zvýšenie miestnej zamestnanosti v tomto odvetví;
86.
zdôrazňuje, že ústredným aspektom rozvojovej politiky by mala byť primeraná ochrana pred katastrofami a ochoreniami súvisiacimi s vodou, ako aj prístup k dostatočnému množstvu kvalitnej vody za primeranú cenu, s cieľom uspokojiť základné potreby v súvislosti s potravinami a energiou, ako aj ďalšie potreby nevyhnutné pre zdravý a produktívny život, a to bez ohrozenia trvalej udržateľnosti živých ekosystémov;
Transparentnosť
87. v záujme zvýšenia transparentnosti a podpory verejnej akceptácie rozvojových projektov financovaných úplne alebo čiastočne EÚ alebo členskými štátmi požaduje vytvoriť elektronickú databázu, ktorá poskytne informácie o oficiálnej rozvojovej pomoci; domnieva sa, že táto databáza by mala používateľom umožňovať sledovať všetky projekty a programy darcov z EÚ, a v prípade potreby agentúr OSN, vo všetkých prijímajúcich krajinách a mal by im umožniť zistiť, kto tieto programy financuje a ktorá organizácia ich riadi; nazdáva sa, že by sa mala dať jednoducho používať, mala by byť všetkým prístupná cez internet a mala by obsahovať funkciu umožňujúcu jednoduché vyhľadávanie konkrétnych informácií prostredníctvom súboru vopred vymedzených kritérií (darca, odvetvie podľa Výboru pre rozvojovú pomoc, umiestnenie, stav projektu, typ financovania a rozvojové ciele tisícročia) a ponúkať tabuľky a zemepisné mapy na účely analýzy; poznamenáva, že takýto druh databázy má zásadný význam z hľadiska posilňovania koordinácie a harmonizácie darcov, ako aj zosúlaďovania postupu s vládami prijímajúcich krajín;
88. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Úvod
Nastal vhodný čas na širokú diskusiu na úrovni EÚ o budúcnosti rozvojovej politiky EÚ.
Je dôležité, aby EÚ určila svoju víziu, ako aj ambície a ciele a príslušné nástroje predtým, než rozhodne o mieste rozvojovej pomoci v nadchádzajúcom viacročnom finančnom rámci (VFR)
Zelenú knihu Komisie o rozvojovej politike EÚ na podporu inkluzívneho rastu a udržateľného rozvoja ( KOM(2010)0629 v konečnom znení) možno preto vnímať v súvislosti s konzultáciou o financovaní vonkajších činností po roku 2013, ktorú iniciovala Komisia. .
K niektorým z otázok nastolených v zelenej knihe Komisie o rozvojovej politike EÚ na podporu inkluzívneho rastu a udržateľného rozvoja už Parlament zaujal stanovisko, prípadne v súčasnosti pripravuje správy, ktoré sa týchto otázok týkajú
Pozri napríklad Uznesenie Európskeho parlamentu z 25. novembra 2010 o konferencii o zmene klímy v Kankúne ( T7-2010/0442 ), ako aj (pripravované) správy výboru DEVE o zelenej knihe s názvom Budúcnosť rozpočtovej podpory EÚ pre rozvojové krajiny ( 2010/2300(INI) ), o strategickom rámci Európskej únie na pomoc rozvojovým krajinám pri riešení výziev v oblasti potravinovej bezpečnosti ( 2010/2100(INI) ) a správu s názvom Dane a rozvoj – spolupráca s rozvojovými krajinami na podpore dobrej správy v daňových záležitostiach ( 2010/2102(INI) ).
Pripravovaná správa Gaya Mitchella o nariadení (ES) č. 1905/2006, ktorým sa ustanovuje nástroj financovania rozvojovej spolupráce: získané poznatky a vyhliadky do budúcnosti ( 2009/2149(INI) , sa bude zaoberať osobitnými požiadavkami Parlamentu týkajúcimi sa nástroja, ktorý bude nasledovať po nástroji financovania rozvojovej spolupráce. .
Spravodajca sa preto v tomto pracovnom dokumente zameria na prvky, ktoré si vyžadujú zmenu orientácie, predovšetkým na návrhy na „rozvojovú pomoc s veľkým dosahom“, koncepciu „inkluzívneho rastu“ a zapojenie súkromného sektora.
V centre pozornosti bude skôr budúca forma rozvojovej pomoci EÚ a úloha Komisie, než úloha členských štátov.
Pri vyhodnocovaní návrhov Komisie vychádzame z jednoznačného ukazovateľa, ktorým je článok 208 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
Prvoradým cieľom rozvojovej pomoci EÚ musí byť zníženie chudoby a z dlhodobého hľadiska i jej odstránenie.
Mnoho dôležitých a stále platných spoločných hodnôt, ako sú ľudské práva a demokracia, a spoločných zásad, ako sú zodpovednosť a partnerstvo, sa uvádza i v Európskom konsenze o rozvoji.
1.
Rozvojová politika s veľkým dosahom
Aspekty kvality
S cieľom posilniť vplyv rozvojovej politiky EÚ Komisia navrhla tri kritériá výberu činností: (1) pridaná hodnota, (2) predchádzajúca koordinácia EÚ a (3) potenciál vplyvu na reformy a/alebo iné zdroje financovania.
Parlament vždy vyzýval na lepšiu koordináciu, a preto možno len podporovať snahy o vypracovanie strategických dokumentov pre jednotlivé krajiny EÚ.
Parlament by mal podporiť Komisiu vo všetkom úsilí, ktoré vynakladá na to, aby mohla plne vykonávať svoju koordinačnú úlohu stanovenú v Lisabonskej zmluve (článok 210 ZFEÚ).
Z pohľadu zodpovednosti by sa mala zlepšiť koordinácia a harmonizácia.
Začlenenie ERF do rozpočtu EÚ by bolo významným krokom k dosiahnutiu lepšej koordinácie medzi jednotlivými nástrojmi rozvojovej pomoci EÚ.
Nesmie to však viesť k celkovému zníženiu výdavkov na rozvoj ani k strate predvídateľnosti v prípade krajín AKT.
Zameranie na dosiahnutie veľkého dosahu nesmie viesť k opatrnej rozvojovej politike, ktorá bude sústredená iba na „ľahké krajiny“.
Zásada „najlepšia pridaná hodnota a hodnota za peniaze“ však nemôže byť jediným meradlom pri výbere činností.
Rozhodujúcim kritériom musia zostať potreby.
Rozvojová pomoc EÚ by sa mala naďalej zameriavať na najchudobnejšie krajiny a najchudobnejšie vrstvy spoločnosti.
Značné zvýšenie dosahu rozvojovej pomoci by sa mohlo docieliť skutočným využívaním už dostupných prostriedkov na účinnosť pomoci a súdržnosť politík v záujme rozvoja.
Štyri roky po vydaní Kódexu správania EÚ v oblasti rozdelenia práce v rozvojovej politike sa dosiahol príliš malý pokrok, pokiaľ ide o objasnenie a posilnenie oblastí Európskej komisie s komparatívnou výhodou.
Parížska deklarácia a akčný program z Akkry by sa mali zahrnúť do procesu plánovania a EÚ a členské štáty by mali naďalej zohrávať vedúcu úlohu pri príprave konferencie na vysokej úrovni o účinnosti pomoci, ktorá sa uskutoční v roku 2011 v Pusane.
Predvídateľnosť je dôležitým faktorom účinnosti pomoci.
Prístup založený na uzatváraní zmlúv EÚ súvisiacich s rozvojovými cieľmi tisícročia je pozitívnym riešením, ktoré by sa malo ďalej rozvíjať.
V zelenej knihe sa uznáva význam súdržnosti politík v záujme rozvoja pre dosiahnutie veľkého vplyvu rozvojovej pomoci, ako aj zabránenie negatívnym vplyvom iných oblastí politiky, no chýba v nej diskusia o výzvach vyplývajúcich zo zriadenia ESVČ.
Inštitucionálna architektúra musí zabezpečiť dodržiavanie zmluvnej povinnosti dosahovať súdržnosť politík v záujme rozvoja, ako aj zachovanie osobitnej povahy rozvojovej politiky.
Na tento účel by sa mohol zriadiť špeciálny útvar, ktorý by patril pod dohľad komisára pre rozvoj a disponoval by jednoznačnými horizontálnymi právomocami v oblasti súdržnosti politík rozvoja nielen vo vzťahu ku Komisii, ale aj vo vzťahu k ESVČ.
Dobrá správa je nevyhnutná pre pozitívny dosah rozvoja a EÚ má výrazné skúsenosti s podporovaním politických reforiem popri vykonávaní svojich programov pomoci.
Dôležitým pre túto politiku je taký prístup k správe, ktorý kladie dôraz na ľudské práva, demokraciu a právny štát, boj proti korupcii a na úlohu parlamentov a občianskej spoločnosti pri zabezpečovaní zodpovednosti vlád a vyhodnocovaní výsledkov rozvoja.
Kľúčovým konceptom by mala byť „demokratická zodpovednosť“.
Dosah prostredníctvom skutočnej pomoci
Zvyšovanie dosahu pomoci je dôležité, ale nesmie byť zámienkou pre znižovanie objemu pomoci.
V súlade so zmluvnými záväzkami, medzinárodnými záväzkami, hodnotami EÚ a dlhodobými záujmami by malo odstránenie chudoby zostať kľúčovým cieľom vonkajšej činnosti EÚ.
V záujme dosiahnutia spoločného cieľa venovať do roku 2015 0,7 % svojho HND na oficiálnu rozvojovú pomoc by mali členské štáty EÚ zabezpečiť, aby boli ich povinnosti týkajúce sa oficiálnej rozvojovej pomoci politicky záväzné, ako aj schváliť viacročné akčné plány, ako to navrhuje Komisia.
Pomoc na úrovni EÚ prináša značnú „pridanú hodnotu“, ako sa uvádza v Európskom konsenze o rozvojovej pomoci
Podľa konsenzu sú zdrojmi pridanej hodnoty prítomnosť EÚ na celom svete, jej skúsenosti v poskytovaní pomoci, jej úloha pri podporovaní a koordinácii súdržnosti politík v záujme rozvoja, účasť na projektoch veľkého rozsahu, podpora demokracie, ľudských práv, dobrej správy a dodržiavania medzinárodného práva, ako aj jej úloha pri podpore účasti občianskej spoločnosti a v rámci solidarity medzi severom a juhom vrátane rozvoja vzdelávania.
Netreba zabudnúť na výrazné skúsenosti EÚ v oblasti rozpočtovej podpory, ako aj v oblasti podpory sociálnych služieb a regionálnej integrácie a spolupráce. , a preto by sa nemal znížiť podiel celkovej európskej pomoci financovanej z rozpočtu EÚ.
To odôvodňuje výrazné zvýšenie objemu prostriedkov určených na rozvoj v rámci ďalšieho VFR v reálnych hodnotách.
Občania podporujú rozvojovú politiku a úlohu, ktorú v nej zohráva Európska únia: Nemali by sme podceňovať význam hodnoty solidarity, a najmä nie v čase krízy
Podľa osobitného prieskumu Eurobarometer s názvom Európania, rozvojová pomoc a rozvojové ciele tisícročia uverejneného v septembri 2010 považuje 89 % Európanov rozvojovú pomoc za veľmi dôležitú alebo pomerne dôležitú. .
Na to, aby mala rozvojová pomoc EÚ vplyv na odstraňovanie chudoby, musí byť naďalej úzko prepojená s rozvojovými cieľmi tisícročia, ako ich vymedzili Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a Výbor pre rozvojovú pomoc.
Význam spolupráce mimo oficiálnej rozvojovej pomoci by mohol v budúcnosti narásť, pokiaľ by šlo o spoluprácu s krajinami so stredne vysokým príjmom, no musela by iba dopĺňať samotnú rozvojovú pomoc.
Na úrovni EÚ by sa takáto spolupráca mala financovať z osobitného nástroja, aby sa zabezpečila transparentnosť.
Navyše sa nesmie rozšíriť vymedzenie oficiálnej rozvojovej pomoci v záujme dosiahnutia cieľa 0,7 %, keďže výsledkom by bola čisto štatistická operácia, a nie získanie nových prostriedkov na rozvoj.
2.
Ľudský rozvoj
Parlament vždy zdôrazňoval, že prístup k základným sociálnym službám, najmä zdraviu a vzdelávaniu, musí zostať jadrom pomoci EÚ.
Tieto odvetvia sú rozhodujúce pre dosahovanie rozvojových cieľov tisícročia a presadzovanie trvalo udržateľného rastu, pričom ide o oblasti, v ktorých má Komisia osobitné skúsenosti.
Kvantitatívne ukazovatele budú potrebné na zabezpečenie toho, aby sociálny sektor neobmedzovali ostatné konkurenčné priority.
EÚ by mala venovať aspoň 20 % všetkej pomoci na základné sociálne služby, ako ich vymedzila OECD, pričom by sa mal klásť osobitný dôraz na voľný prístup k primárnej zdravotnej starostlivosti a základnému vzdelaniu.
Okrem toho by prístup založený na právach výrazne prispel k zvýšeniu dosahu pomoci EÚ v tomto odvetví.
3.
Inkluzívny rast a chudoba
Základnou myšlienkou zelenej knihy je preorientovanie rozvojovej politiky EÚ na podporu inkluzívneho rastu.
Rast je dôležitou hnacou silou rozvoja a zameranie sa na inkluzívnosť je vítané, pričom je potrebné uznať, že rast musí byť prostriedkom odstránenia chudoby.
Spravodajca tiež zastáva názor, že je veľmi dôležité rozlišovať medzi jednotlivými rozvojovými krajinami a že regionálna integrácia a podpora obchodu medzi južnými regiónmi sú významnými hnacími silami rastu, pričom Európska únia disponuje v tejto oblasti skúsenosťami a potrebnými nástrojmi.
Pretrvávajú však vážne obavy v súvislosti s prezentáciou novej orientácie politiky v zelenej knihe.
Po prvé, zameranie sa na rast s odkazom na kvantitatívne hospodárske ukazovatele by nemalo viesť k tomu, že budeme chudobu vnímať z čisto hospodárskeho hľadiska.
Chudoba má viacero rozmerov, označuje vylúčenie ľudí zo spoločensky primeranej životnej úrovne a zahŕňa mnoho obmedzení (hospodárskych, politických, kultúrnych atď.), ktoré treba riešiť prostredníctvom rozvojových politík.
Po druhé, vonkajšie otrasy, ktoré ovplyvňujú rast v mnohých krajinách, najmä v subsaharskej Afrike, sa neriešili dostatočne.
V tejto súvislosti sa spravodajca domnieva, že priemyselný rozvoj má pre národné hospodárstva obrovský transformačný potenciál a má väčšie možnosti ponúknuť širší rozsah dlhodobého rastu produktivity ako poľnohospodársky vývoz a ťažba prírodných zdrojov, ktoré vystavujú hospodárstva otrasom.
Na záver to najdôležitejšie – pojem inkluzívneho rastu zostáva nepresne vymedzený a nie je dostatočne jasné, ako sa dá zabezpečiť „inkluzívnosť“.
V zelenej knihe sa však uvádza, že vyššie rozdiely podstatne obmedzujú úroveň znižovania chudoby a majú výrazný nepriaznivý vplyv na hospodársky rast, čo sa nedostatočne odráža v navrhovaných opatreniach.
Známe empirické zistenia jedného z vedúcich ekonómov Svetovej banky zaoberajúceho sa vývojom chudoby
Ravallion, Martin, 2001. „Growth, Inequality and Poverty: Looking Beyond Averages“ („Rast, nerovnosť a chudoba: prístup nad rámec priemerov“), World Development, Elsevier, zv. 29 (11), s.
1830 – 1815, november. svedčia o tom, že pokrok v znižovaní chudoby v rozvojových krajinách bol sedemkrát účinnejší, ak ho sprevádzalo znižovanie rozdielov v príjmoch.
Znižovanie chudoby má zase pozitívny vplyv na následný rast.
Toto podporuje argumenty v prospech riešenia otázok distribúcie: dosah pomoci EÚ bude výrazne vyšší a problém chudoby sa bude riešiť účinnejšie.
Komisia by preto mala pokračovať v politike rastu v prospech chudobných založeného na relatívnom prístupe, v rámci ktorého sa rozvojové politiky a spolupráca osobitne zameriavajú na chudobné vrstvy s cieľom urýchliť zvyšovanie ich podielu na raste.
Európa je totiž jedným z najlepších svetovým príkladov, čo sa týka pozitívneho prínosu prostriedkov sociálneho štátu (okrem iného daňové politiky a politiky sociálneho zabezpečenia) pri riešení otázok rozdelenia z hľadiska hospodárskeho i sociálneho rozvoja.
Táto skúsenosť, známa tiež ako európsky sociálny model, poskytuje skutočnú pridanú hodnotu, ktorá by sa mohla uplatňovať ako nástroj v rámci rozvojovej politiky EÚ.
Podpora vytvárania systémov sociálneho zabezpečenia a spravodlivých daňových systémov, ako aj presadzovanie programu MOP v oblasti dôstojnej práce by boli dôležitými opatreniami v súvislosti s týmto prístupom.
4.
Zapojenie súkromného sektora
Komisia navrhuje v rámci svojej stratégie na podporu rastu, aby sa zabezpečil väčší objem investícií zo súkromného sektora a aby sa podporovali malé a stredné podniky (MSP), a to aj prostredníctvom kombinovania grantov a úverov.
Súkromný sektor je veľmi dôležitý pre trvalo udržateľný rozvoj, ale v niektorých prípadoch majú aktivity nadnárodných podnikov vzhľadom na rôzne okolnosti negatívny dosah na chudobu, ľudské práva a životné prostredie.
Je preto dôležité zabezpečiť vyhodnotenie prípadných rizík a stanovenie jasných kritérií pre projekty v súkromnom sektore.
Okrem toho sa musí objasniť, ktorý súkromný sektor – zahraničný či domáci, komerčné alebo neziskové subjekty – by sa mal podporiť z obmedzených rozpočtových prostriedkov na rozvoj.
V zelenej knihe sa zdôrazňuje, že cieľom investícií musí byť „prínos pre maximálny počet občanov v partnerskej krajine“.
V záujme voľby najlepších alternatív by sa mala vykonať ex ante analýza chudoby a sociálneho dosahu (PSIA), aby sa zabezpečil väčší dosah na otázku chudoby a dosiahli pozitívne výsledky rozvoja.
V zelenej knihe sa priamo poukazuje na potrebu podporovať MSP a mikropodniky.
Mikrofinancovanie preto zohráva dôležitú úlohu, pričom by sa mal predovšetkým zaistiť prístup k nemu pre znevýhodnené skupiny, ako sú menšiny, malí poľnohospodári a ženy.
Na to, aby sa dosiahol rast zameraný na chudobné vrstvy, je potrebné, aby sa chudobní zúčastňovali i na podpore rastu a nevystupovali len ako príjemcovia.
Okrem toho by sa mal prístup EÚ riadiť týmito zásadami:
- zameranie sa na financovanie domácich spoločností a zvyšovanie domáceho kapitálu,
- dodržiavanie environmentálnych a sociálnych noriem,
- podpora vlád v oblasti účinnej regulácie trhov a spravodlivého zdaňovania,
- súlad s plánmi rozvoja prijímajúcich krajín,
- žiadna podpora pre operácie, ktoré by priamo či nepriamo umožnili alebo napomohli akúkoľvek formu daňového úniku,
- podpora transparentnosti, dobrej správy a boja proti korupcii v krajinách, ktoré sú príjemcami pomoci,
- nová orientácia na úvery nesmie byť na úkor výšky grantov.
5.
Zmena klímy, energetika a trvalo udržateľný rozvoj
Zmena klímy a rozvoj sú úzko prepojené a iniciatívy na boj proti zmene klímy a chudobe môžu byť vzájomne prospešné.
Snaha Komisie o lepšie začlenenie otázok týkajúcich sa zmeny klímy a znižovania rizík katastrof (DRR), ktoré vyvolávajú obavy, do podpory trvalo udržateľného hospodárskeho rozvoja prišla v správnom čase a je relevantná.
Až doteraz existovala nízka miera systematického vyhodnocovania krokov podniknutých v súvislosti so začleňovaním otázky prispôsobovania sa zmene klímy a DRR do rozvojovej spolupráce.
Ako prvý krok je preto dôležité posúdiť, či a ako bol splnený stanovený zámer Komisie začleniť prispôsobovanie sa zmene klímy a DRR.
Začlenenie problematiky zmeny klímy však nesmie nahradiť prideľovanie nových a doplňujúcich finančných zdrojov, ktoré EÚ a iní darcovia prisľúbili poskytnúť rozvojovým krajinám na účely prispôsobovania sa zmene klímy.
Orientácia na obnoviteľné zdroje energie je vítaná, najmä pokiaľ ide o súčinnosť s vytváraním pracovných miest a trvalo udržateľným rozvojom.
EÚ však potrebuje zabezpečiť, aby boli politiky prospešné najmä pre chudobných a aby zlepšenie prístupu k energii podporovalo miestny hospodársky rozvoj.
6.
Potravinová bezpečnosť a poľnohospodárstvo
Zelená kniha uznáva, že potravinová bezpečnosť a poľnohospodárstvo urýchľujú rozvoj a rast, a pozornosť sústreďuje na udržateľnú výrobu malého rozsahu.
Je však poľutovaniahodné, že sa nezaoberá základnými príčinami potravinovej neistoty v rozvojových krajinách.
Otázky týkajúce sa poľnohospodárstva a potravinovej bezpečnosti by sa nemali riešiť oddelene od iných vonkajších faktorov, ktoré majú značný vplyv na potravinovú neistotu (napr. špekulácie s potravinami, zaberanie pôdy atď.).
Prístup k poľnohospodárskej výrobe založený na hodnotovom reťazci je dôležitý, ale zároveň si vyžaduje splnenie určitých predpokladov, ako je zaistenie prístupu k prostriedkom výroby (pôda, úvery, konzultačné a poradenské služby), spracovateľské a trhové možnosti a prístup k miestnym a cezhraničným trhom.
Mali by sa tiež vytvoriť podmienky na vyváženejšiu a udržateľnejšiu integráciu drobných poľnohospodárov do poľnohospodárskych hodnotových reťazcov a trhov.
Rast by mal byť environmentálne udržateľný a mal by rešpektovať biodiverzitu a zabraňovať znepokojujúcej degradácii úrodnej pôdy.
EÚ by preto mala podporovať agroekologické postupy a postupy vyžadujúce si nízke vonkajšie vstupy.
V rámci budúcich geografických programov by sa mali vyčleniť primerané finančné prostriedky na poľnohospodárstvo.
Miera oficiálnej rozvojovej pomoci venovanej na poľnohospodárstvo klesla zo 17 % v roku 1980 na 5 % v súčasnosti a darcovia po mnohé roky zanedbávali toto odvetvie.
Spravodajca sa domnieva, že dohody o partnerstve v oblasti rybolovu by mali prispieť ku konsolidácii politík partnerských krajín v oblasti rybného hospodárstva a posilniť ich schopnosť zabezpečiť udržateľné rybné hospodárstvo vo vlastných vodách a zvýšenie miery miestnej zamestnanosti v tomto odvetví.
Záver
Komisia uviedla, že v pripravovanom oznámení o modernizácii rozvojovej politiky EÚ bude zohľadnená otázka, či je vhodné zrevidovať Európsky konsenzus o rozvoji.
Je potrebné pripomenúť, že konsenzus je spoločným dokumentom, ktorý oficiálne podpísali tri hlavné orgány.
Preto sa treba vyhnúť „jednostrannej“ iniciatíve.
Ak sa Komisia domnieva, že konsenzus treba zrevidovať, mala by začať formálne konzultácie s dvoma ďalšími inštitúciami.
Rozhodnutie o revízii konsenzu musí vychádzať z dôkladnej analýzy jeho fungovania od nadobudnutia jeho účinnosti v decembri 2005.
Moderná európska rozvojová politika potrebuje pochopenie a zapojenie európskych občanov, čo si vyžiada ďalšie úsilie v oblasti rozvoja vzdelávania a zvyšovania povedomia, založené na hodnotách ľudských práv, demokracie, tolerancie, sociálnej zodpovednosti a rodovej rovnosti.
Každá osoba v Európe by mala mať možnosť pochopiť globálne problémy týkajúce sa rozvoja a ich miestny a osobný dosah, čo výrazne prispeje k zvýšeniu verejnej podpory rozvojovej spolupráce.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
25.5.2011
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
19
4
4
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Thijs Berman, Michael Cashman, Corina Creţu, Nirj Deva, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Norbert Neuser, Bill Newton Dunn, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Michèle Striffler, Alf Svensson, Eleni Theocharous, Patrice Tirolien, Ivo Vajgl, Anna Záborská, Iva Zanicchi, Gabriele Zimmer
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Kriton Arsenis, Santiago Fisas Ayxela, Isabella Lövin, Emma McClarkin, Csaba Őry, Cristian Dan Preda, Judith Sargentini, Åsa Westlund
