KONEČNÉ ZNENIE
A6-0150/2005
13.5.2005
SPRÁVA
o odporúčaní Komisie týkajúcom sa všeobecných usmernení pre hospodárske politiky členských štátov a Spoločenstva v rámci integrovaných usmernení pre rast a zamestnanosť (obdobie 2005-2008)
(KOM(2005)0141 – 2005/2017(INI))
Výbor pre hospodárske a menové veci
Spravodajca:
Robert Goebbels
PE 357.650v02-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
EXPOSÉ DES MOTIFS............................................................................................................16
POSTUP...................................................................................................................................20
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o odporúčaní Komisie týkajúcom sa všeobecných usmernení pre hospodárske politiky členských štátov a Spoločenstva v rámci integrovaných usmernení pre rast a zamestnanosť (obdobie 2005-2008)
( KOM(2005)0141 – 2005/2017(INI) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na odporúčanie Komisie ( KOM(2005)0141 ),
– so zreteľom na článok 99 odsek 2 Zmluvy o ES,
– so zreteľom na hospodárske predpovede vypracované na jar 2005 Komisiou pre eurozónu a Európsku úniu (2005-2006),
– so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Lisabone v dňoch 23. a 24. marca 2000, Európskej rady v Göteborgu v dňoch 15. a 16. júna 2001 a Európskej rady z Barcelony v dňoch 15. a 16. marca 2002,
– so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v dňoch 20. a 21. marca 2003, 16. a 17. októbra 2003, 25. a 26. marca 2004, 4. a 5. novembra 2004 ako aj 22. a 23. marca 2005,
– so zreteľom na uznesenie Európskeho parlamentu z 22. februára 2005 o situácii európskeho hospodárstva - prípravná správa o všeobecných usmerneniach pre hospodárske politiky
P6_TA(2005)0034 ,
– so zreteľom na článok 107 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci ( A6‑0150/2005 ),
A. keďže rast eurozóny a Európskej únie s 25 členskými štátmi trvale nedosahuje potenciálnu úroveň a je naďalej príliš slabý, najmä v štyroch hlavných ekonomikách eurozóny; keďže spotreba domácností je naďalej nízka a hospodárska perspektíva na roky 2005 a 2006 je neuspokojivá, čo prispieva k zvýšenej úrovni nezamestnanosti, ktorá bude klesať len pomaly; keďže napriek najnižším úrokovým mieram od druhej svetovej vojny je sklon k investíciám naďalej nevýrazný; keďže štrukturálne reformy trhov s výrobkami, energiou a prácou, systémov zdaňovania a zavádzania vnútorného trhu, považované všeobecne za potrebné, neboli zrealizované vo všetkých členských štátoch s potrebnou dôslednosťou a keďže reformy na úrovni Spoločenstva napredujú len pomaly,
B. keďže kritérium deficitu Paktu stability a rastu v uplynulom zdĺhavom období veľmi malého rastu stanovilo limity pre štrukturálne reformy, ktoré so sebou prinášajú krátkodobé náklady, ako aj limity pre verejnú stimuláciu rastu, ktorý mohol podporiť štrukturálne reformy;
C. keďže celosvetová hospodárska súťaž sa neustále zväčšuje; keďže Európska únia zaostáva za mierou rastu dosiahnutou v mnohých iných častiach sveta a jej podiely na tretích trhoch sú ohrozené; keďže hospodársky rast v Únii v priemere zaostáva za Spojenými štátmi a niektorými hlavnými ekonomikami v Ázii;
D. keďže lisabonská stratégia si vyžaduje mobilizáciu všetkých existujúcich nástrojov, predovšetkým všeobecných usmernení hospodárskej politiky (VUHP), 7. rámcového programu EÚ pre výskum (2007 - 2013) a rámcového programu pre konkurencieschopnosť a inováciu (2007 - 2013) a presmerovanie výdavkov smerom do položiek podporujúcich rast a tvorbu pracovných miest v rámci finančného výhľadu 2007 - 2013;
E. keďže lisabonský proces je súčasťou stratégie trvalo udržateľného rozvoja EÚ a keďže životné prostredie musí tvoriť neoddeliteľnú súčasť európskej stratégie na posilnenie zamestnanosti;
F. keďže v Únii v súčasnosti žije 455 miliónov mužov a žien v 25 veľmi rôznorodých štátoch; keďže medzi členskými štátmi, a v mnohých prípadoch aj v ich rámci, dochádza k veľkým hospodárskym a sociálnym rozdielom; keďže rast v niektorých členských štátoch je oveľa vyšší ako v iných štátoch; keďže príliš všeobecné usmernenia nemusia zohľadňovať rôznorodosť vznikajúcich problémov;
G. keďže hospodársky rast nie je sám osebe cieľom, ale tvorí časť integrovaného postupu zameraného na sociálne zabezpečenie a kvalitu života občanov; keďže snaha o dosiahnutie trvalo udržateľného rastu musí byť založená na sociálnej, zamestnaneckej, environmentálnej a rozpočtovej politike, ktorá sa prejavuje zodpovedným prístupom k budúcim generáciám a rešpektuje rôzne podmienky členských štátov; keďže nezamestnanosť je najväčšou sociálnou nespravodlivosťou; keďže sociálnu súdržnosť je možné posilniť iba v prípade, ak sa zachová vysoká miera sociálnej ochrany a zamestnanosti v súlade s cieľmi stanovenými v Zmluve o ES; keďže rast je možné dosiahnuť iba na základe vyššej konkurencieschopnosti a väčších investícií;
H. keďže Únia výrazne zaostáva za svojimi hlavnými konkurentmi v oblasti výskumu a rozvoja, ako aj v oblasti inovácií, investícií a nových podnikov;
1. víta predloženie integrovaných všeobecných usmernení hospodárskej politiky a zamestnanosti, ktoré sa zameriavajú na rast a zamestnanosť a súčasne naďalej pokračujú vo vytváraní rovnováhy medzi troma piliermi lisabonskej stratégie v súlade so závermi Európskej rady v Bruseli z 22. a 23. marca 2005, na základe ktorých integrované predloženie je znakom komplementárnej povahy hospodárskej a sociálnej politiky a prejavom záväzku k posilneniu rozvoja smerom k zjednodušeniu a sprehľadneniu makroekonomického rámca vytvoreného pre Úniu; podporuje odhodlanie Komisie a Rady zamerať sa vo väčšej miere na rast a zamestnanosť; pripomína, že environmentálne požiadavky pomôžu vytvoriť pokrokové, dynamické a účinné hospodárstvo, ktoré ponúka občanom vysokú kvalitu života; podporuje odhodlanie Komisie a Rady zamerať sa vo väčšej miere na rast a zamestnanosť prostredníctvom zvýšenia konkurencieschopnosti, uplatňovania vnútorného trhu aj v oblasti služieb, posilnenia efektivity verejných služieb a následne posilnenia domáceho dopytu;
2. zdôrazňuje význam vytvorenia pracovných miest v oblasti osobných služieb a sektora verejnoprospešných služieb v spoločnosti s vysokou zamestnanosťou žien a starnúcou a mestskou spoločnosťou; berie na vedomie, že pomoc určená mikropodnikom a podnikom v treťom sektore (dobročinným a družstevným) je najúčinnejším prostriedkom rozvoja primeranej dodávky;
3. vyjadruje poľutovanie nad príliš všeobecnou povahou integrovaných usmernení, ktoré dostatočne nezohľadňujú rozdiely medzi členskými štátmi; podporuje plán Komisie predložiť oznámenie, v ktorom by boli stanovené hlavné výzvy pre každý členský štát, predovšetkým v oblasti štrukturálnych reforiem a investícií, ako aj ciele v rámci rýchlejšej výmeny znalostí v rámci budovania hospodárskej politiky;
4. pripomína, že zdravé makroekonomické prostredie znamená primerané vzájomné pôsobenie koordinovaných rozpočtových politík, menovej politiky, ktoré zaraďuje cieľ cenovej stability medzi hlavné všeobecné ciele Únie, ako sa uvádza v Zmluve, v snahe o dosiahnutie lepšieho životného štandardu a cieľov trvalo udržateľného rastu; vyzýva členské štáty, aby využili manévrovací priestor reformovaného Paktu stability na posilnenie kvalitatívnejšieho hospodárskeho rastu v Európe;
5. poukazuje na zjavný rozpor medzi príťažlivosťou európskeho modelu a hlavnou úlohou Únie a členských štátov v rámci svetového obchodu na jednej strane a pochybnými argumentmi v súvislosti s klesajúcim trendom v oblasti rastu produktivity práce na strane druhej;
6. zdôrazňuje potrebu reštrukturalizácie hospodárskej politiky a jej zamerania na faktory vzťahujúce sa na rast produktivity, tzn. modernizáciu hospodárstva, modernizáciu znalostí a sociálneho zabezpečenia, modernizáciu inštitucionálnych opatrení s cieľom čeliť výzvam nového rozšírenia, požiadavkám moderného hospodárstva a odolať deflačnému tlaku tretieho sveta;
7. konštatuje, že zvýšená miera produktivity práce, rastu a investícií je základným predpokladom vyšších platov a spravodlivého rozdelenia výsledkov rastu a úsilia o posilnenie konkurencieschopnosti, zamestnanosti a sociálnej súdržnosti; zdôrazňuje, že takýto rozvoj by mal byť sprevádzaný povinnosťou podnikov dodržiavať svoju sociálnu zodpovednosť;
8. domnieva sa, že zvýšený a trvalo udržateľný rast v Európe si vyžaduje súbežnú a koordinovanú aktivitu zo strany všetkých členských štátov vrátane posilnenej politiky vnútorného trhu, rozumných a verejných investícií a inovatívnych a aktívnych reforiem na trhu práce;
9. vyjadruje poľutovanie nad podmienkami, predovšetkým nad časovou lehotu, v rámci ktorej musí Parlament predložiť svoje stanovisko k integrovaným usmerneniam; požaduje objasnenie podmienok týkajúcich sa medziinštitucionálnej spolupráce v rámci integrovaných usmernení počas zasadnutia Európskej rady v júni s cieľom zabrániť, aby sa takáto situácia opakovala, pričom by sa mali zohľadniť dôsledky revízie lisabonskej stratégie;
10. vyzýva Radu, aby zobrala do úvahy tieto úpravy:
Odporúčanie Komisie
Ú. v.
C ... s. ...
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh Parlamentu
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
1
Oddiel A, kapitola A.1, odsek 4
Usmernenie.
Na zabezpečenie ekonomickej stability by členské štáty mali udržiavať strednodobé rozpočtové ciele počas ekonomického cyklu, a ak sa tento cieľ nedosiahne, mali by prijať všetky opatrenia potrebné na nápravu v súlade s Paktom stability a rastu.
Vzhľadom na to by sa členské štáty mali vyhýbať procyklickej fiškálnej politike.
Členské štáty vykazujúce deficit bežného účtu, ktorý predstavuje riziko, že nebude udržateľný, by mali pracovať na jeho náprave štrukturálnymi reformami na podporu vonkajšej konkurencieschopnosti a mali by prispievať k jeho zlepšeniu aj prostredníctvom fiškálnej politiky.
(Integrované usmernenie č. 1).
Usmernenie.
Na zabezpečenie hospodárskej stability s cieľom uľahčiť hospodársky rast a vybudovať typický hospodársky a sociálny rámec, ktorý transformuje konkurenčné výhody rôznorodosti kultúrneho dedičstva a duchovného vlastníctva na rast produktivity záložený na inovácii by členské štáty mali udržiavať strednodobé rozpočtové ciele počas ekonomického cyklu, a ak sa tento cieľ nedosiahne, mali by prijať všetky opatrenia potrebné na nápravu v súlade s Paktom stability a rastu.
Vzhľadom na to by sa členské štáty mali vyhýbať procyklickej fiškálnej politike.
Členské štáty vykazujúce deficit bežného účtu, ktorý predstavuje riziko, že nebude udržateľný, by mali pracovať na jeho náprave štrukturálnymi reformami na podporu vonkajšej konkurencieschopnosti a mali by prispievať k jeho zlepšeniu aj prostredníctvom fiškálnej politiky , predovšetkým využitím výsledkov rastu; okrem toho by členské štáty mali presmerovať verejné výdavky do rozpočtových kategórií, ktoré podporujú ciele lisabonskej stratégie, predovšetkým ako sú investície zamerané na rozvoj ľudských zdrojov, znalostí, inovácie a infraštruktúry, s cieľom pomôcť hospodárskemu rozvoju; (Integrované usmernenie č. 1).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
2
Oddiel A, kapitola A.1, odsek 7
Usmernenie.
Na ochranu ekonomickej udržateľnosti by členské štáty mali – z hľadiska predpokladaných nákladov na starnutie obyvateľstva – zvoliť uspokojivé tempo znižovania dlhu v sektore verejnej správy na zlepšenie verejných financií, reformu dôchodkových systémov a systémov zdravotného zabezpečenia, aby boli finančne životaschopné, ako aj sociálne primerané a prístupné, a prijať opatrenia na zvýšenie miery zamestnanosti a ponuky práce.
(Integrované usmernenie č. 2).
Pozri tiež integrované usmernenie „Podporovať celoživotný prístup k práci“ (č. 17).
Usmernenie.
Na ochranu ekonomickej udržateľnosti ako základu vyššej zamestnanosti by členské štáty mali – z hľadiska predpokladaných nákladov na starnúce obyvateľstvo a vzhľadom na hospodársky cyklus – zvoliť uspokojivé tempo znižovania dlhu v sektore verejnej správy na zlepšenie verejných financií, reformu daňových systémov, posilnenie dôchodkových systémov a systémov zdravotného zabezpečenia, aby boli finančne životaschopné, ako aj sociálne uspokojivé a prístupné, a prijať opatrenia na zvýšenie zodpovednosti za systémy dôchodkového zabezpečenia, miery zamestnanosti a ponuky vysokokvalitnej práce.
(Integrované usmernenie č. 2).
Pozri tiež integrované usmernenie „Podporovať celoživotný prístup k práci“ (č. 17).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
3
Oddiel A, kapitola A.1, odsek 9
Usmernenie.
Na podporu účinnej alokácie zdrojov by členské štáty mali, bez toho, aby boli dotknuté usmernenia o ekonomickej stabilite a udržateľnosti, usmerňovať zloženie verejných výdavkov v prospech kategórií zvyšujúcich rast, prispôsobiť štruktúru daní na zvýšenie rastového potenciálu , zabezpečiť zavedenie mechanizmov hodnotenia vzťahu medzi verejnými výdavkami a dosahovaním cieľov politík, a zabezpečiť celkovú koherentnosť súborov reformných opatrení.
(Integrované usmernenie č. 3).
Usmernenie.
Na podporu rozdelenia zdrojov by členské štáty mali usmerňovať zloženie verejných výdavkov v prospech jasne stanovených priorít zvyšovania rastu a vytvárania pracovných miest a prispôsobiť štruktúru daní na zvýšenie potenciálu rastu a stimulovať súkromné investície, predovšetkým vytvorením fiškálneho rámca priaznivého pre malé a stredné podniky a ktorý ponúka podnety na vytváranie pracovných miest; Členské štáty by mali spolupracovať v rámci boja proti daňovým únikom; Členské štáty by tiež mali zabezpečiť zavedenie mechanizmov hodnotenia vzťahu medzi verejnými výdavkami a dosahovaním cieľov politík, a zabezpečiť celkovú koherentnosť súborov reformných opatrení na dosiahnutie inovatívnych hospodárskych výsledkov, napr. nových nápadov, obchodov s vyspelou technológiou a regionálneho rozvoja (Integrované usmernenie č. 3).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
4
Oddiel A, kapitola A.1, odsek 11
Usmernenie.
Na podporu vyššej koherentnosti medzi makroekonomickými a štrukturálnymi politikami by členské štáty mali presadzovať reformy, ktoré podporujú makroekonomický rámec zvyšovaním pružnosti, mobility a schopnosti prispôsobiť sa vzhľadom na globalizáciu, technický pokrok a cyklické zmeny.
(Integrované usmernenie č. 4).
Pozri tiež integrované usmernenie „Podporovať pružnosť v spojení s istotou zamestnania a znižovať segmentáciu trhov práce“ (č. 20).
Usmernenie.
Na podporu vyššej koherentnosti medzi makroekonomickými a štrukturálnymi politikami by členské štáty mali presadzovať reformy, ktoré podporujú makroekonomický rámec stimulovaním dopytu a zvyšovaním prispôsobivosti, pružnosti, mobility , tvorivosti a schopnosti prispôsobiť sa globalizácii, technickému pokroku a cyklickým zmenám ; chránené trhy by sa mali otvoriť pre hospodársku súťaž.
Osobitná pozornosť sa musí venovať pružnosti trhu práce.
Takáto hospodárska politika by sa mala tiež zamerať na obnovenie dôvery zákazníka v budúci vývoj s cieľom podporiť domáci dopyt.
(Integrované usmernenie č. 4).
Pozri tiež integrované usmernenie „Podporovať pružnosť v spojení s istotou zamestnania a znižovať segmentáciu trhov práce“ (č. 20).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
5
Oddiel A, kapitola A.1, odsek 14
Usmernenie.
Na to, aby vývoj miezd prispieval k makroekonomickej stabilite a rastu, a na zvýšenie adaptabilnosti by členské štáty mali presadzovať zvyšovanie nominálnych miezd a nákladov práce v zhode s cenovou stabilitou a trendom produktivity v strednodobom horizonte, zohľadňujúc rozdiely v jednotlivých kvalifikáciách a podmienkach na miestnych trhoch práce.
(Integrované usmernenie č. 5).
Pozri tiež integrované usmernenie „Zabezpečiť vývoj miezd a ostatných nákladov práce, ktorý priaznivo vplýva na zamestnanosť“ (č. 21).
Usmernenie.
Na to, aby vývoj miezd prispieval k makroekonomickej stabilite , rastu, zamestnanosti a na zvýšenie adaptabilnosti by členské štáty a sociálni partneri mali zabezpečiť, aby zvyšovanie nominálnych miezd potrebné na udržanie alebo stimulovanie domáceho dopytu bolo v súlade s trendom produktivity v strednodobom horizonte, zohľadňujúc rozdiely v jednotlivých kvalifikáciách a harmonizácii na miestnych trhoch práce ; Zodpovednosť sociálnych partnerov za znižovanie zamestnanosti by sa mala zvýšiť a podporovať prostredníctvom daňového systému, ktorý nezaťažuje nízke príjmy.
(Integrované usmernenie č. 5).
Pozri tiež integrované usmernenie „Zabezpečiť vývoj miezd a ostatných nákladov práce, ktorý priaznivo vplýva na zamestnanosť“ (č. 21).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
6
Oddiel A, kapitola A.2, odsek 6
Usmernenie.
Aby členské štáty eurozóny prispievali k dynamickej a dobre fungujúcej EMÚ, musia venovať osobitnú pozornosť fiškálnej disciplíne, a v súvislosti s tým tie členské štáty eurozóny, ktoré ešte nedosiahli strednodobý rozpočtový cieľ, by mali pokračovať v ročnom zlepšovaní svojho rozpočtového deficitu očisteného o cyklické vplyvy, bez jednorazových a iných dočasných opatrení, v priemere o 0,5 % HDP pri zabezpečení vyššieho úsilia na očistenie deficitu v priaznivom období; mali by presadzovať štrukturálne reformy, ktoré zvýšia konkurencieschopnosť eurozóny a schopnosť hospodárstva prispôsobiť sa asymetrickým šokom; a mali by zabezpečiť, aby bol vplyv eurozóny v globálnom ekonomickom systéme porovnateľný s jej ekonomickou váhou .
(Integrované usmernenie č. 6).
Usmernenie.
Aby členské štáty eurozóny prispievali k dynamickej a dobre fungujúcej EMÚ, musia zabezpečiť lepšiu koordináciu svojich hospodárskych a rozpočtových politík s cieľom zosúladeným spôsobom podporiť domáci dopyt a rast najprv zosúladením svojich rozpočtových harmonogramov; tie členské štáty , ktoré ešte nedosiahli strednodobý rozpočtový cieľ, by mali pokračovať v ročnom zlepšovaní svojho rozpočtového deficitu očisteného o cyklické vplyvy, bez jednorazových a iných dočasných opatrení, v priemere o 0,5 % HDP pri zabezpečení vyššieho úsilia na očistenie deficitu v priaznivom období; berúc na vedomie, že v budúcnosti sa štrukturálne reformy zohľadnia pri definovaní spôsobu úpravy strednodobého cieľa a krajinám, ktoré tento cieľ už dosiahli, sa umožní dočasná odchýlka od tohto cieľa; presadzovať štrukturálne reformy, ktoré zvýšia konkurencieschopnosť eurozóny prostredníctvom investícií do inovácie, priemyselnej politiky, vzdelávania a odborného vzdelávania a schopnosť hospodárstva prispôsobiť sa asymetrickým šokom; Členské štáty by mali dokončiť reformy Paktu stability a rastu a zabezpečiť jeho prísne uplatňovanie s cieľom obnovenia dôvery.
Okrem toho, členské štáty zabezpečia vonkajšiu prezentáciu eurozóny v súlade so záväzkami prijatými na zasadnutí Európskej rady vo Viedni, ktoré sa konalo 11. a 12. decembra 1998, aby narastajúca významná úloha eura v celosvetovom hospodárskom systéme bola porovnateľná s jeho ekonomickou váhou .
Nominálnu konvergenciu musí v nových členských štátoch sprevádzať skutočná konvergencia.
(Integrované usmernenie č. 6).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
7
Oddiel A, kapitola A.2, odsek 6 a (nový)
Usmernenie.
Na zvýšenie príspevku verejného sektoru k rastu a zamestnanosti by členské štáty mali pri dodržiavaní celkových rozpočtových obmedzení a využití spoločných verejných a súkromných iniciatív presmerovať verejné rozpočty a preorganizovať verejné sektory na investície do fyzického a ľudského kapitálu, infraštruktúry a znalostí (Integrované usmernenie č. 6).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
8
Oddiel B, kapitola B.1, odsek 4
Usmernenie.
Na rozšírenie a prehĺbenie vnútorného trhu vrátane vnútorného trhu by členské štáty mali urýchliť transpozíciu smerníc vnútorného trhu, udeliť prioritu striktnému dodržiavaniu právnych predpisov upravujúcich vnútorný trh, urýchliť proces integrácie finančného trhu, zrušiť daňové prekážky cezhraničných činností a účinne uplatňovať zásady verejného obstarávania EÚ.
(Integrované usmernenie č. 7).
Usmernenie.
Na rozšírenie a prehĺbenie vnútorného trhu by členské štáty mali urýchliť transpozíciu smerníc vnútorného trhu, udeliť prioritu striktnému a lepšiemu dodržiavaniu právnych predpisov upravujúcich vnútorný trh, urýchliť proces integrácie finančného trhu, zrušiť byrokratické a daňové prekážky cezhraničných činností presadzovaním rokovaní o zosúladení základu zdanenia a účinne uplatňovať zásady verejného obstarávania EÚ.
(Integrované usmernenie č. 7).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
9
Oddiel B, kapitola B.1, odsek 9
Usmernenie.
Na zabezpečenie otvorených a konkurenčných trhov by členské štáty mali udeliť prioritu odstráneniu regulačných a iných prekážok, ktoré brzdia hospodársku súťaž v kľúčových sektoroch; účinnejšiemu posilňovaniu politiky hospodárskej súťaže; selektívnemu skúmaniu trhu orgánmi pre hospodársku súťaž a regulačnými orgánmi s cieľom určiť a odstrániť prekážky pre hospodársku súťaž a vstup na trh; zníženiu štátnej pomoci, ktorá narúša súťaž; a presmerovaniu pomoci v prospech určitých horizontálnych cieľov, ako napr. výskum a inovácie a optimalizácia ľudského kapitálu.
Členské štáty by mali rovnako v plnej miere realizovať dohodnuté opatrenia na sprístupnenie sieťových odvetví hospodárskej súťaži, aby sa zabezpečila účinná súťaž na európskych širokointegrovaných trhoch a zároveň sa umožnila garancia poskytovania vysokokvalitných služieb všeobecného ekonomického záujmu.
(Integrované usmernenie č. 8).
Usmernenie.
Na zabezpečenie otvorených a konkurenčných trhov by členské štáty mali udeliť prioritu odstráneniu regulačných a iných prekážok, ktoré brzdia hospodársku súťaž v kľúčových sektoroch; účinnejšiemu posilňovaniu politiky hospodárskej súťaže; selektívnemu skúmaniu trhu orgánmi pre hospodársku súťaž a regulačnými orgánmi s cieľom určiť a odstrániť prekážky pre hospodársku súťaž a vstup na trh , ktoré sú v rozpore so záujmami spotrebiteľov ; zrušenia štátnej pomoci, ktorá narúša hospodársku súťaž v rámci vnútorného trhu ; a presmerovaniu pomoci v prospech určitých horizontálnych cieľov, ako napr. výskum a inovácie a optimalizácia ľudského kapitálu.
Členské štáty by mali rovnako v plnej miere realizovať dohodnuté opatrenia na sprístupnenie sieťových odvetví hospodárskej súťaži, aby sa zabezpečila účinná súťaž na európskych širokointegrovaných trhoch a zároveň sa umožnila garancia poskytovania vysokokvalitných služieb všeobecného ekonomického záujmu spôsobom, ktorý uspokojuje sociálne potreby bez toho, aby došlo k ohrozeniu zásada, kvality a financovania.
(Integrované usmernenie č. 8).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
10
Oddiel B, kapitola B.1, odsek 14
Usmernenie.
Na vytvorenie atraktívnejšieho podnikateľského prostredia by členské štáty mali zlepšiť kvalitu regulácie pomocou systematického a dôsledného hodnotenia jej hospodárskych, sociálnych a environmentálnych dôsledkov a zohľadniť náklady na správu spojené s reguláciou.
Členské štáty by okrem toho mali široko konzultovať náklady a výhody svojich iniciatív týkajúcich sa regulácie, najmä ak tieto predstavujú negatívne korelácie medzi rôznymi cieľmi politík.
(Integrované usmernenie č. 9).
Usmernenie.
Na vytvorenie atraktívnejšieho podnikateľského prostredia a na podporu súkromných iniciatív by členské štáty mali zlepšiť kvalitu regulácie pomocou systematického a dôsledného hodnotenia jej hospodárskych, sociálnych a environmentálnych dôsledkov a zohľadniť náklady na správu a vytvorenie zamestnanosti spojené s reguláciou a štrukturálnymi reformami .
Členské štáty by okrem toho mali široko konzultovať náklady a výhody pre rast a zamestnanosť svojich iniciatív týkajúcich sa regulácie, najmä ak tieto predstavujú negatívne korelácie medzi rôznymi cieľmi politík.
(Integrované usmernenie č. 9).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
11
Oddiel B, kapitola B.1, odsek 16
Usmernenie.
Na podporu podnikateľskejšej kultúry a vytvorenie prostredia priaznivého pre MSP by členské štáty mali zlepšiť prístup k finančným zdrojom, prispôsobiť daňové systémy, zvýšiť inovačný potenciál MSP a poskytovať príslušné informácie a služby podpory na stimuláciu zakladania a rastu nových projektov alebo podnikov v súlade s Chartou SMP.
Členské štáty by okrem toho mali zlepšiť vzdelávanie o podnikaní a odborná príprava (krížový odkaz na príslušné usmernenie politík zamestnanosti).
Členské štáty by mali tiež uľahčiť prevod vlastníctva, revidovať svoje zákony o konkurze a zlepšiť postupy záchrany a reštrukturalizácie podnikov.
(Integrované usmernenie č. 10).
Usmernenie.
Na podporu podnikateľskejšej kultúry a vytvorenie prostredia priaznivého pre MSP by členské štáty mali zlepšiť prístup k finančným zdrojom , predovšetkým prístup k rizikovým investičným fondom, reforme a prispôsobiť daňové systémy , podporiť investície, najprv ich zjednodušením, ktoré ide ruka v ruke so znížením daňového zaťaženia a zosúladením základu zdanenia, zvýšiť inovačný potenciál MSP a poskytovať príslušné informácie a služby podpory na stimuláciu zakladania a rastu nových projektov alebo podnikov v súlade s Chartou SMP.
Členské štáty by okrem toho mali zlepšiť vzdelávanie o podnikaní a odborná príprava (krížový odkaz na príslušné usmernenie politík zamestnanosti) a prijať opatrenia na riešenie stigmatizácie mladých podnikateľov, ktorí neboli celkom úspešné a pomôcť im opäť začať podnikať.
Členské štáty by mali tiež uľahčiť prevod vlastníctva, revidovať svoje zákony o konkurze a zlepšiť postupy záchrany a reštrukturalizácie podnikov , pričom by zlepšili pravidlá podnikového riadenia a manažérskej zodpovednosti.
(Integrované usmernenie č. 10).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
12
Oddiel B, kapitola B.2, odsek 4
Usmernenie.
Na zvýšenie a zlepšenie investícií do výskumu a vývoja by členské štáty mali rozvíjať súbor opatrení na posilnenie podnikového výskumu a vývoja prostredníctvom: zlepšených rámcových podmienok a zabezpečenia toho, aby spoločnosti pôsobili v dostatočne konkurenčnom prostredí; vyšších a účinnejších verejných výdavkov na výskum a vývoj; posilňovania centier excelencie; lepším využívaním podporných mechanizmov, ako napr. fiškálne opatrenia na stimuláciu výskumu a vývoja súkromnej sféry, zabezpečením dostatočného množstva kvalifikovaných výskumných pracovníkov tým, že sa získa viac študentov pre vedecké, technické a inžinierske disciplíny a bude sa podporovať kariérny rozvoj a nadnárodná a medzisektorová mobilita výskumných pracovníkov.
(Integrované usmernenie č. 12).
Pozri tiež integrované usmernenie „Zvyšovať a skvalitňovať investície do ľudského kapitálu“ (č. 22).
Usmernenie.
Na zvýšenie a zlepšenie investícií do výskumu a vývoja by členské štáty mali rozvíjať súbor opatrení na posilnenie podnikového výskumu a vývoja prostredníctvom: zlepšených rámcových podmienok a zabezpečenia toho, aby spoločnosti pôsobili v dostatočne konkurenčnom prostredí; vyšších a účinnejších verejných výdavkov na výskum a vývoj , rozvoja partnerstiev medzi verejným a súkromným sektorom; podporou centier excelencie, lepším využívaním podporných mechanizmov, ako napr. fiškálne opatrenia na stimuláciu výskumu a vývoja súkromnej sféry, zabezpečením dostatočného množstva kvalifikovaných výskumných pracovníkov tým, že sa získa viac študentov pre vedecké, technické a inžinierske disciplíny a bude sa podporovať kariérny rozvoj a nadnárodná a medzisektorová mobilita výskumných pracovníkov predovšetkým pre tých európskych výskumných pracovníkov, ktorí odišli z Európy a na zvýšenie spojenia medzi vedou, výskumom a inováciou, zabezpečením verejných finančných prostriedkov, ktoré podporujú centrá excelencie; zvýšením hospodárskej súťaže v oblasti výskumu.
Členské štáty by mali vynaložiť väčšie úsilie podporiť vedecké odbory budúcnosti, akou je informačná spoločnosť, preventívny verejný systém zdravotnej starostlivosti, biotechnológie, predovšetkým podporou objektívnejších informácií o výhodách a rizikách spojených s rozporuplnejšími oblasťami výskumu, akými sú geneticky modifikované organizmy (GMO) a výskum embryonálnych kmeňových buniek.
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
13
Oddiel B, kapitola B.2, odsek 7
Usmernenie.
Na uľahčenie inovácie a prijatie IKT by sa členské štáty mali sústrediť na zlepšenie služieb na podporu inovácií, predovšetkým pri transfere technológií, vytváranie inovačných centier a sietí, ktoré zabezpečia spoluprácu univerzít a podnikov, podporu transferu znalostí prostredníctvom PZI, lepšieho prístupu k finančným zdrojom, a dostupných a jasne definovaných práv duševného vlastníctva.
Mali by uľahčovať prenikanie IKT a súvisiace zmeny v organizácii práce v hospodárstve.
(Integrované usmernenie č. 13).
Usmernenie.
Na uľahčenie inovácie a prijatie IKT by sa členské štáty mali sústrediť na zlepšenie služieb na podporu inovácií, predovšetkým pri transfere technológií, vytváranie inovačných centier a sietí, ktoré zabezpečia spoluprácu univerzít a podnikov, uľahčením vytvárania inkubátorov, podporu transferu znalostí prostredníctvom PZI, lepšieho prístupu k finančným zdrojom, a dostupných a jasne definovaných práv duševného vlastníctva.
Mali by uľahčovať prenikanie IKT a súvisiace zmeny v organizácii práce v hospodárstve.
(Integrované usmernenie č. 13).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
14
Oddiel B, kapitola B.2, odsek 9
Usmernenie.
Na podporu udržateľného využívania zdrojov a na posilnenie synergií medzi ochranou životného prostredia a rastom by členské štáty mali udeliť prioritu internalizácii vonkajších nákladov na životné prostredie; zvyšovaniu energetickej hospodárnosti a vývoju a využívaniu technológií priaznivých pre životné prostredie.
Implementácia týchto priorít by mala byť v súlade s existujúcimi európskymi záväzkami a s činnosťami a nástrojmi navrhnutými v Akčnom pláne pre environmentálne technológie (ETAP), pomocou využívania trhových nástrojov, rizikových fondov a financovania vývoja a výskumu, presadzovania verejného obstarávania a zrušenia dotácií na činnosti, ktoré škodia životnému prostrediu, popri ďalších politických nástrojoch.
(Integrované usmernenie č. 14).
Usmernenie.
Na podporu udržateľného využívania zdrojov a na posilnenie synergií medzi ochranou životného prostredia a rastom by členské štáty mali udeliť prioritu internalizácii vonkajších nákladov na životné prostredie , predovšetkým v oblasti energeticky, dopravy a poľnohospodárstva; zvyšovaniu energetickej hospodárnosti a vývoju a využívaniu technológií priaznivých pre životné prostredie.
Členské štáty by okrem toho mali dôraznejšie uplatňovať environmentálne politiky s cieľom zvýšiť rast a zamestnanosť prostredníctvom rozvoja technológií a inovácií šetrných voči životnému prostrediu, okrem toho by členské štáty mali finančne podporovať vysokokvalitné verejné investície, akými sú investície zamerané na oddelenie rastu od spotreby energie, dopravy a využívania zdrojov, ako aj investície potrebné na splnenie kjótskych cieľov vrátane nevyhnutného zvýšenia účinného využívania tradičných foriem energie, predovšetkým tých, ktoré neohrozujú ciele Kjótskeho protokolu.
Implementácia týchto priorít by mala byť v súlade s existujúcimi európskymi záväzkami a s činnosťami a nástrojmi navrhnutými v Akčnom pláne pre environmentálne technológie (ETAP), pomocou využívania trhových nástrojov, rizikových fondov a financovania vývoja a výskumu, presadzovania verejného obstarávania a zrušenia dotácií na činnosti, ktoré škodia životnému prostrediu, popri ďalších politických nástrojoch.
(Integrované usmernenie č. 14).
Pozmeňujúci a doplňujúci návrh
15
Oddiel B, kapitola B.2, odsek 11
Usmernenie.
Na posilnenie európskej priemyselnej základne by sa členské štáty mali sústrediť na rozvoj nových technológií a trhov.
To znamená predovšetkým vytváranie a implementáciu spoločných európskych technologických iniciatív a verejných a súkromných partnerstiev, ktoré pomáhajú riešiť prirodzené poruchy trhu, ako aj budovanie a rozvoj regionálnych alebo miestnych zoskupení.
(Integrované usmernenie č. 15).
Usmernenie.
Na posilnenie európskej priemyselnej základne by sa členské štáty mali sústrediť na rozvoj nových technológií a trhov , aj mimo Európy, s cieľom zabezpečiť, aby globalizácia nepredstavovala pre najväčší subjekt v oblasti vývozu hrozbu, ale novú príležitosť.
Mali by vypracovať komunikačnú stratégiu s cieľom riešiť otázku neistoty, ktorú pociťujú občania v súvislosti s globalizáciou, otváraním trhov a hospodárskou súťažou.
To znamená predovšetkým vytváranie a implementáciu spoločných európskych technologických iniciatív a verejných a súkromných partnerstiev, ktoré pomáhajú riešiť prirodzené poruchy trhu, ako aj budovanie a rozvoj regionálnych alebo miestnych zoskupení , ako aj priebežné strategické sektorové diskusie s príslušnými zúčastnenými stranami, predovšetkým sociálnymi partnermi .
(Integrované usmernenie č. 15).
11. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii, ako aj vládam a parlamentom členských štátov.
EXPOSÉ DES MOTIFS
1.
Les lignes directrices intégrées pour la croissance et l’emploi (2005-2008) traduisent la décision du Conseil européen de mars 2005 de relancer la stratégie de Lisbonne en la focalisant sur ses objectifs primordiaux.
L’agrégation des grandes orientations de politique économique (art.99) et des lignes directrices pour l’emploi (art.128 du traité) souligne la complémentarité des politiques économique et sociale.
La croissance économique doit avoir pour finalité le plein emploi, la cohésion sociale, une amélioration constante du niveau de vie.
Une croissance respectueuse des impératifs environnementaux aboutira à un développement durable, le troisième pilier de la stratégie.
2.
L’établissement de lignes directrices intégrées triennales (mais adaptables annuellement) permettra en principe une meilleure coordination des politiques économiques nationales dans un cadre plus cohérent.
Un horizon de 3 ans donnera à la politique économique de l’Union la prévisibilité attendue par les acteurs économiques.
Le nouvel exercice intégré permettra l’élimination de l’avalanche de rapports finalement inutiles demandés jusqu’ici aux Etats membres.
A l'avenir il n'y aura plus qu'un seul document synthétique national, à discuter avec les forces vives et à adopter à travers le processus démocratique national.
Cette appropriation de la stratégie de Lisbonne par les partenaires sociaux et les Parlements nationaux renforcera la légitimité du processus et confortera la démocratie européenne.
3.
La Commission s’est limitée à présenter 23 lignes directrices intégrées (et parfois interconnectées), dont 15 au titre de la politique macro- respectivement micro-économique et 8 lignes directrices pour l’emploi.
Pratiquement toutes ces lignes directrices reprennent les préoccupations et propositions véhiculées depuis des années avec un succès discutable.
Certaines recommandations sont d’une généralité frisant la banalité, voire sont marquées par la langue de bois propre à une institution, qui essaye de ménager les susceptibilités nationales et les contradictions inévitables entre des choix de politiques économique, sociale et environnementale.
Celles-ci ne se renforcent pas nécessairement mutuellement, comme le veut un euphémisme souvent utilisé.
(La proposition « Reach » en est un bon exemple.
Avec 1200 pages souvent illisibles on est loin de l’ambition du « better regulation », et d’un arbitrage évident entre des objectifs de protection de l’environnement et de la santé d’une part, et d’une politique industrielle non bureaucratique promouvant l’emploi d’autre part).
Les lignes directrices intégrées pour la croissance et l’emploi sont trop générales et ne tiennent pas compte des différences notables entre pays membres.
Il faut donc encourager la Commission dans son intention de présenter une communication portant identification des défis les plus pertinents pour chacun des Etats membres.
Une approche plus différenciée est également nécessaire pour identifier les problèmes sectoriels de l’économie européenne.
4.
La tâche de la Commission n’est pas aisée.
La complexité des défis économiques, sociaux et environnementaux ne permet pas de réponses simples.
L’élargissement de l’Union a augmenté son hétérogénéité.
La technicité croissante du travail législatif ne facilite pas la communication avec les citoyens européens.
Comme le démontrent les débats autour du traité constitutionnel, l’architecture de l’Europe est mal comprise, le jargon communautaire passe à côté des préoccupations quotidiennes de beaucoup de concitoyens.
L’Europe est de plus en plus chargé de tous les maux, de toutes les peurs.
Le discours du déclin annoncé de l’Europe agite le microcosme politique et alimente les médias.
Toutefois l’europessimisme ambiant ne résiste pas aux faits.
Vu de l’extérieur, l’UE n’est pas seulement l’initiative de paix la mieux réussie de l’histoire.
Elle constitue également l’entité politique du globe où les droits humains sont le mieux préservés, où l’économie sociale du marché produit à la fois un haut niveau de vie, tout en maintenant des standards sociaux et environnementaux parmi les meilleurs au monde !
L’attractivité du modèle européen est documentée par les élargissements répétés de l’Union et le nombre croissant de pays candidats.
Paradoxalement même l’immigration clandestine témoigne du désir de millions de gens de vivre dans cette Europe souvent décriée à l’intérieur.
5.
Bien sûr, l’Europe pourrait faire mieux.
C'est l'objectif de la stratégie de Lisbonne.
Entre 1999 et 2003 L’UE-15 a créé 6,5 millions d’emplois additionnels tout en n’arrivant pas à juguler le chômage.
La croissance économique reste trop faible, notamment en Allemagne, en France, en Italie, qui avec l’Espagne représentent près de 80% de la valeur ajoutée créée dans la zone euro.
Toutefois, en 2003, l’UE fut le premier exportateur mondial (l’Allemagne décrochant à elle seule la 1ère place parmi les nations exportatrices).
L’UE fut également le marché le plus important pour le reste du monde.
Le compte courant de l’UE reste équilibré, alors que les Etats-Unis s’enfoncent dans un double déficit, extérieur et intérieur.
6.
Une entité qui assume près du quart des échanges mondiaux est à l’évidence compétitive.
Pour être compétitif il faut disposer d’une meilleure productivité que les concurrents.
Or, le discours dominant veut que l’UE, contrairement aux Etats-Unis, subisse depuis 1995 un déclin sensible du taux tendanciel de croissance de la productivité.
Toutefois des économistes réputés contestent les chiffres avancés par les services de la Commission.
Les différences méthodologiques de part et d’autre de l’Atlantique pour la mesure du PIB, du chômage et de la productivité, défavorisent en général l’Europe.
En tout cas l’OCDE et surtout le Fonds Monétaire International jugent la productivité de l’Europe plus positivement que la Commission.
Ainsi en 2003, huit pays de l’UE-15 – dont la France et l’Allemagne – ont connu une croissance de la productivité apparente du travail supérieur à celle des Etats-Unis, si on utilise comme mesure du travail les heures travaillées.
Selon Olivier Blanchard du MIT il ne suffit pas de se limiter à comparer la productivité du travail, mais plutôt la productivité globale des facteurs de production : « Le rapport entre capital et production semble de fait être typiquement plus élevé en Europe qu’aux Etats-Unis ».
John Kay, de la London School of Economics ajoute : « L'affirmation selon laquelle les résultats des entreprises européennes sont inférieurs à ceux de leurs homologues américains ne se traduit nullement dans les faits.
Ceci ne veut pas dire que l'augmentation de l'efficacité, de la productivité et de la compétitivité internationale de l'économie européenne n'est pas un objectif acceptable, pas plus que cela ne suppose que l'Europe n'aurait aucun avantage à retirer d'une série de mesures de libéralisation des marchés telles que, par exemple, la promotion de la déréglementation des services publics de distribution ou la réduction des aides publiques, et à faciliter la création d'emplois par les petites entreprises.
Toutefois, ces mesures doivent se justifier par la situation du secteur et non par la poursuite de vagues aspirations telles que le "dynamisme" ou la "flexibilité"!»
7.
Si l’UE veut rester compétitive, il ne faut pas se satisfaire d’un discours simplificateur.
Un haut niveau de vie est le produit d’une grande compétitivité et d'un haut taux d'emploi, mais n’est pas en soi un instrument de mesure de la compétitivité.
La différence statistique du revenu par tête d’habitant par rapport au PIB ne dénote pas un déclassement des Européens par rapport aux Américains, mais un gonflement excessif du revenu des classes supérieures américaines.
(Selon le Economic Policy Institute de Washington, le revenu des 20% les plus pauvres a cru de 6,4% entre 1979 et 2000 aux Etats-Unis, alors que le revenu des 20% les plus riches a augmenté de 70%, les revenus des « top 1% » explosant même de 184% !
Pour Zaki Laïdi « le dynamisme américain est tempéré par une répartition exceptionnellement inégalitaire des fruits de la croissance, une protection sociale faible, un système de santé extraordinairement dispendieux (…) », qui laisse 45 millions d’Américains sans assurance médicale.
8.
Pour les Européens le combat pour une productivité plus grande n’est pas dissociable du combat pour une plus juste répartition des fruits de la croissance, une plus grande cohésion sociale et la protection efficace de l’environnement naturel.
Ce n’est pas un hasard si les pays nordiques offrent le plus haut niveau de protection sociale et environnementale.
Les dépenses publiques élevés qui en découlent n’empêchent pas leurs économies « de continuer à progresser dans la hiérarchie mondiale en termes de performance et d’innovation » (Zaki Laïdi).
D'ailleurs la situation concurrentielle de l'Europe est loin d'être désastreuse.
Une analyse fine faite par les services de la DG ECFIN démontre que ces dernières années deux tiers de la croissance de la productivité américaine provenaient du secteur services, notamment du commerce de gros, du commerce de détail, du secteur immobilier et de l’intermédiation financière.
Dans ces secteurs, il n’y a pas de compétition directe entre Américains et Européens.
Selon la même étude, l’Europe a mieux réussie que les Etats-Unis dans les secteurs primaire et secondaire.
Elle a égalisé ou dépassé les Américains dans 37 des 56 secteurs observés.
L’avance industrielle des Etats-Unis est par contre incontestable dans les secteurs « semi-conducteurs » et « machines de bureaux », alors que dans les secteurs « communications » et « services informatiques », la productivité du travail fut plus élevée en Europe qu’aux Etats-Unis.
(Economic Papers, N° 221 – 02/05).
Le retard européen est essentiellement limité à certains secteurs de haute technologie; ICT, biotechnologies, dont le secteur des médicaments et bien sûr les O.G.M.
9.
En fait le retard de l’Europe est surtout important en matière de recherche, même si également dans ce domaine quelques pays nordiques font mieux que l’Amérique.
Ainsi les Etats-Unis consacrent 2,8% de leurs PIB à des dépenses pour la R+D, alors que l’Europe n’en est qu’à 1,9%.
En chiffres absolus les Etats-Unis dépensent annuellement environ 110 milliards de dollars de plus que les Européens, soit l'équivalent du budget de l'UE C’est surtout l’industrie européenne qui est en retard.
80,5% des 1,3 millions de chercheurs américains travaillent pour le secteur privé, contre seulement 48% des 1,08 millions de chercheurs de l'UE-25.
10.
Les lignes directrices intégrées devront être affinées au courant de la période triennale à venir En principe, la zone euro dispose actuellement d’un cadre macroéconomique porteur (une inflation faible, une monnaie forte, des taux d’intérêts très bas).
Pourtant les 3 pays de l’UE-15 non membres de la zone euro connaissent une croissance supérieure, même s’ils doivent payer leur indépendance monétaire par des taux d’intérêt à court et à long terme plus importants.
8 des 10 nouveaux pays membres ont une croissance appréciable, tout en connaissant d'autres problèmes structurels.
Les lignes directrices intégrées doivent tenir davantage compte de cette diversité de situations et de problèmes.
Dans l'attente de la communication annoncée précisant certains éléments pour aider les Etats membres à préparer les rapports nationaux synthétiques, ce rapport se limite à des propositions ponctuelles.
POSTUP
Názov
Odporúčanie Komisie týkajúce sa všeobecných usmernení pre hospodárske politiky členských štátov a Spoločenstva v rámci integrovaných usmernení pre rast a zamestnanosť (obdobie 2005-2008)
Referečné čísla
KOM(2005)0141 - 2005/2017(INI)
Právny základ
Článok 99 ods. 2 ES
Základ v rokovacom poriadku
Článok 107
Dátum postúpenia v EP
12.4.2005
Gestorský výbor dátum pridelenia v pléne
ECON
10.3.2005
Výbor(-y) požiadaný(-é) o stanovisko dátum pridelenia v pléne
EMPL
10.3.2005
Bez predloženia stanoviska(-ísk) dátum rozhodnutia
EMPL
20.4.2005
Spravodajca(-ovia) dátum menovania
Robert Goebbels13.12.2004
Predchádzajúci spravodajca(-ovia)
Prerokovanie vo výbore
19.4.2005
2.5.2005
Dátum schválenia pozmeňujúcich a doplňujúcich návrhov
9.5.2005
Výsledok záverečného hlasovania
za:
proti:
zdržal(i) sa:
36
3
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Pervenche Berès, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Paolo Cirino Pomicino, Jonathan Evans, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Robert Goebbels, Benoît Hamon, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Ian Hudghton, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Karin Riis-Jørgensen, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Peter Skinner, Margarita Starkeviciutė, Sahra Wagenknecht, John Whittaker, Lars Wohlin
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Katerina Batzeli, Jean-Marie Cavada, Harald Ettl, Ján Hudacký, Werner Langen, Poul Nyrup Rasmussen, Andreas Schwab, Josef Zieleniec
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Hannu Takkula
Dátum predloženia – A6
13.5.2005
A6‑0150/2005
Poznámky
...
