7.1.2009
NÁVRH UZNESENIA
ktorý na základe vyhlásení Rady a Komisie
v súlade s článkom 103 ods. 2 rokovacieho poriadku
predkladajú Daniel Cohn-Bendit, Gisela Kallenbach, Angelika Beer, Raül Romeva i Rueda, Cem Özdemir, Sepp Kusstatscher a Joost Lagendijk
v mene skupiny Verts/ALE
o vyhlásení 11. júla za Európsky deň spomienky na obete genocídy v Srebrenici z 11. júla 1995
Uznesenie Európskeho parlamentu o vyhlásení 11. júla za Európsky deň spomienky na obete genocídy v Srebrenici z 11. júla 1995
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na svoje uznesenie zo 7. júla 2005 s názvom Balkán: desať rokov po Srebrenici,
–
so zreteľom na stabilizačnú a asociačnú dohodu medzi Európskou úniou a Bosnou a Hercegovinou podpísanú 16. júna 2008 a na perspektívu členstva v EÚ vyjadrenú všetkým krajinám západného Balkánu na samite EÚ v Solúne v roku 2003,
–
so zreteľom na článok 103 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A.
keďže bosnianske mesto Srebrenica, ktoré Bezpečnostná rada OSN svojou rezolúciou zo 16. apríla 1993 vyhlásila za chránenú zónu, padlo v júli 1995 do rúk srbskej armády, ktorej velil generál Ratko Mladič pod vedením vtedajšieho prezidenta Srbskej republiky (Republika Srpska) Radovana Karadžiča,
B.
keďže v dňoch 13., 14., 15., 16. ,17. a 18. júla 1995 bolo zmasakrovaných viac než 8000 mužov a bezmála 25 000 žien, detí a starých ľudí bolo násilne deportovaných,
C.
keďže táto tragédia, ktorú Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (ICTY) vyhlásil za genocídu, sa odohrala na území, ktoré OSN vyhlásila za bezpečnú oblasť, a preto je symbolom neschopnosti medzinárodného spoločenstva zasiahnuť do konfliktov a ochrániť civilné obyvateľstvo,
D.
so zreteľom na početné porušenia Ženevského dohovoru spáchané bosniansko-srbskými jednotkami voči civilnému obyvateľstvu Srebrenice vrátane deportácií tisícok žien, detí a starých ľudí a znásilňovania veľkého počtu žien,
E.
keďže napriek doteraz vynaloženému mimoriadnemu úsiliu zameranému na objavenie a exhumáciu hromadných a individuálnych hrobov a identifikáciu tiel obetí neumožňujú doterajšie skúmania ucelenú rekonštrukciu udalostí, ku ktorým došlo v Srebrenici a jej okolí,
F.
keďže bez spravodlivosti nie je možné nájsť skutočný pokoj a keďže plná a neobmedzená spolupráca s ICTY je stále základnou podmienkou ďalšieho pokračovania v procese integrácie krajín západného Balkánu do EÚ,
G.
keďže generál Radislav Krstič slúžiaci v bosniansko-srbskej armáde je prvou osobou, ktorú ICTY uznal vinnou z napomáhania a podnecovania genocídy v Srebrenici, avšak najvýznamnejšia obvinená osoba, Ratko Mladič, je po dvanástich rokoch od tragických udalostí stále na slobode,
H.
keďže nedostatky v rozhodovacom mechanizme EÚ a absencia skutočnej spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky tiež zohrávali negatívnu úlohu pri vývoji týchto udalostí,
I.
keďže neefektívnosť a neprimeranosť reakcií medzinárodných organizácií boli pre obyvateľov Srebrenice osudné a poukazujú na bezodkladnú potrebu lepšej pripravenosti a koordinácie medzinárodných operácií na udržanie a presadzovanie mieru a najmä na potrebu zdieľania spravodajstva a informácií, ktorých absencia bola zrejmá z dôvodu totálneho zlyhania holandského kontingentu pri ochrane enklávy,
J.
keďže je potrebné zvyšovať informovanosť v celej Európe o týchto tragických udalostiach a dosiahnuť na západnom Balkáne verejné uznanie zodpovedností s cieľom znovu získať vzájomnú dôveru a obnoviť trvalý dialóg medzi krajinami regiónu,
1.
nazdáva sa, že masaker, ktorý sa stal v roku 1995 v Srebrenici, stále predstavuje boľavé miesto histórie Európy, ktoré by sa malo dôrazne pripomínať, aby sa zabránilo jeho opakovaniu;
2.
pripomína si obete brutálnych činov a vzdáva týmto obetiam poctu; vyslovuje sústrasť a solidaritu s rodinami obetí, z ktorých mnohé žijú bez toho, aby mali definitívnu istotu o osude svojich otcov, synov, manželov či bratov; konštatuje, že táto pretrvávajúca bolesť sa prehlbuje z dôvodu neschopnosti postaviť zodpovedných za tieto činy pred súd;
3.
vyzýva Radu a Komisiu, aby si primeraným spôsobom pripomínali pamiatku výročia aktu genocídy v Srebrenici-Potočari tým, že podporia myšlienku Európskeho parlamentu stanoviť v celej EÚ a vo všetkých krajinách západného Balkánu 11. júl za deň spomienky na obete genocídy v Srebrenici;
4.
vyjadruje bezvýhradnú podporu cennej a náročnej práci ICTY a zdôrazňuje, že postavenie zodpovedných za masaker v Srebrenici a jej okolí pred súd je dôležitým krokom smerom k mieru a stabilite v regióne, a opätovne zdôrazňuje, že plná spolupráca s ICTY je nevyhnutným predpokladom pre všetky krajiny v regióne na užšiu spoluprácu s EÚ a na začatie prístupového procesu;
5.
zdôrazňuje význam zabezpečenia mieru a stability na západnom Balkáne a potrebu začatia skutočného procesu zmierenia ako súčasti procesu európskej integrácie; nalieha na všetky krajiny, aby vyvinuli dodatočné úsilie s cieľom vyrovnať sa so zložitou a strastiplnou minulosťou;
6.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, vládam členských štátov, vláde a parlamentu Bosny a Hercegoviny a jej územnosprávnym celkom, ako aj vládam a parlamentom krajín západného Balkánu.
