P6_TA(2006)0121
Prístup na zasadnutia Rady pri výkone jej legislatívnej právomoci
A6-0056/2006
Uznesenie Európskeho parlamentu o osobitnej správe Európskeho ombudsmana nasledujúcej po návrhu odporúčania Rade Európskej únie k sťažnosti 2395/2003/GG, týkajúcej sa prístupu na zasadnutia Rady pri výkone jej legislatívnej právomoci ( 2005/2243(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na osobitnú správu Európskeho ombudsmana Európskemu parlamentu nasledujúcu po návrhu odporúčania Rade Európskej únie v sťažnosti 2395/2003/GG,
–
so zreteľom na článok 1 Zmluvy o EÚ,
–
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Ú. v.
ES L 145, 31.
5.
2001, s.
43.
Európskeho parlamentu, Rady a Komisie,
–
so zreteľom na článok 255 Zmluvy o ES o prístupe k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie,
–
so zreteľom na články 195 a 207 Zmluvy o ES,
–
so zreteľom na Laekenskú deklaráciu o budúcnosti Európskej únie Príloha I k Záverom predsedníctva Európskej rady v Laekene zo 14. a 15. decembra 2001.
,
–
so zreteľom na závery predsedníctva Európskej Rady zo Sevilly z 21. a 22. júna 2002,
–
so zreteľom na článok 3 ods. 7 štatútu Európskeho ombudsmana Ú. v.
ES L 113, 4.
5.
1994, s.
15.
,
–
so zreteľom na článok 45 a 195 ods. 3 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre petície ( A6-0056/2006 ),
A.
keďže článok 195 Zmluvy o ES oprávňuje Európskeho ombudsmana prijímať sťažnosti od akéhokoľvek občana Únie týkajúce sa prípadov nenáležitého konania zo strany inštitúcií a orgánov Spoločenstva,
B.
keďže sťažovatelia v sťažnosti 2395/2003/GG Európskemu ombudsmanovi udávajú, že zasadnutia Rady pri výkone jej legislatívnej právomoci nie sú v súlade s článkom 1 ods. 2 Zmluvy o EÚ, a sú otvorené len v rozsahu ustanovenom v článku 8 a 9 rokovacieho poriadku Rady z 22. júla 2002, neskôr zmeneného a doplneného 22. marca 2004 4 Ú. v.
EÚ L 106, 15.4.2004, s.
22.
,
C.
keďže sťažovatelia sa domnievajú, že zasadnutia Rady pri výkone jej legislatívnej právomoci by mali byť verejné a na tento účel požiadali o zmenu rokovacieho poriadku Rady,
D.
keďže v súlade s článkom 12 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a článkom 7 rokovacieho poriadku Rady v znení zmien a doplnení, Rada vykonáva svoju legislatívnu právomoc v rámci druhého pododseku ods. 3 článku 207 Zmluvy o ES prijímaním právnych predpisov, ktoré sú právne záväzné pre členské štáty, prostredníctvom nariadení, smerníc, rámcových rozhodnutí alebo rozhodnutí, na základe príslušných ustanovení zmlúv, s výnimkou diskusií smerujúcich k prijatiu vnútorných opatrení, administratívnych alebo rozpočtových aktov, aktov týkajúcich sa medziinštitucionálnych alebo medzinárodných vzťahov, alebo nezáväzných aktov (napr. záverov, odporúčaní alebo uznesení),
E.
keďže v súlade s uvedenou definíciou o vykonávaní jej legislatívnej právomoci je nelegislatívna činnosť Rady proporcionálne omnoho menšia v porovnaní s jej legislatívnou činnosťou a keďže by teda transparentnosť mala byť pravidlom v jej práci, dôvernosť sa v prípade potreby uplatňuje len pri jej nelegislatívnej činnosti,
F.
keďže v súlade s článkom 1 ods. 2 Zmluvy o EÚ, rozhodnutia v EÚ by sa mali prijímať "čo najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi",
G.
keďže 19. novembra 2003 generálny tajomník Rady, p.
Solana vyhlásil vo svojej odpovedi na otvorený list sťažovateľov, že otvorenie legislatívnych rokovaní Rady verejnosti sa stretlo so širokou podporou,
H.
keďže Rada vo svojej odpovedi ombudsmanovi uznala, že zásada transparentnosti stanovená okrem iného v článku 1 ods. 2 Zmluvy o EÚ je mimoriadne dôležitá,
I.
keďže Rada vo svojom rokovacom poriadku v znení zmien a doplnení z roku 2004 zaviedla pravidlá, ktoré stanovujú väčšiu transparentnosť na zasadnutiach, na ktorých vykonáva svoju legislatívnu právomoc,
J.
keďže v októbri 2004 členské štáty podpísali Zmluvu o ústave pre Európu, ktorá výslovne stanovuje, že zasadnutia Rady, na ktorých bude posudzovať návrhy legislatívnych aktov a hlasovať o nich, budú verejné,
K.
keďže vo svojej odpovedi na konkrétne otázky ombudsmana Rada neuviedla žiadne prekážky zmeny svojho rokovacieho poriadku tak, ako to žiadali sťažovatelia, ani žiadne princípy či vyššie ciele, ktoré by ju oprávňovali odmietnuť prístup verejnosti na svoje zasadnutia, na ktorých vykonáva svoju legislatívnu právomoc, ale potvrdila, že prijatie jej rokovacieho poriadku je politickou a inštitucionálnou záležitosťou, o ktorej musí rozhodnúť samotná Rada,
L.
keďže Európsky ombudsman vo svojej výročnej správe za rok 1997 http://www.euro-ombudsman.eu.int/report97/pdf/en/rap97_en.pdf.
, skonštatoval, že o nenáležité konanie ide vtedy, ak orgán verejnej správy nekoná v súlade s nariadením alebo zásadou, ktorá je preň záväzná,
M.
keďže ombudsman skonštatoval, že skutočnosť, že Rada odmietla rozhodnúť tak, že bude zasadať verejne vždy, keď vykonáva svoju legislatívnu právomoc, a to bez udania dôvodu svojho odmietnutia, predstavuje príklad nenáležitého konania,
N.
keďže ombudsman konštatuje v návrhu svojho odporúčania Rade podľa článku 3 ods. 6 Štatútu Európskeho ombudsmana že: "Rada Európskej únie by mala prehodnotiť svoje odmietnutie zasadať verejne kedykoľvek, keď vykonáva svoju legislatívnu právomoc"; keďže ombudsman vo svojej osobitnej správe zopakoval svoje odporúčanie pre Radu a navrhol, aby Európsky parlament zvážil, že schváli toto odporúčanie ako uznesenie,
O.
keďže najmä vtedy, keď Rada schvaľuje akty ako "body A", skutočnú diskusiu a legislatívnu prácu vykoná Výbor stálych zástupcov (COREPER) a Rada pripravené akty už len schváli,
P.
keďže Rada vykonáva svoju legislatívnu právomoc aj na zasadnutiach zmierovacích výborov,
Q.
keďže povinnosť ministrov skladať účty a ich zodpovednosť voči občanom si vyžaduje, aby stanoviská a hlasovanie v Rade boli verejnosti známe,
R.
keďže oba legislatívne orgány EÚ naďalej pracujú na základe čiastočne rozličných súborov informácií; keďže dokumenty Európskeho parlamentu sú vo všeobecnosti verejné, kým Rada často pracuje aj na základe utajovaných dokumentov a informácií, okrem iného pri posudzovaní záležitostí, ktoré si vyžadujú prijatie podľa spolurozhodovacieho postupu,
S.
keďže britské predsedníctvo predložilo Rade dva alternatívne návrhy s cieľom reagovať na odporúčania ombudsmana, z ktorých jeden by zahŕňal zmenu a doplnenie rokovacieho poriadku Rady a druhý by sa iba usiloval o zlepšenie transparentnosti v rámci existujúcich pravidiel,
T.
keďže Rada sa následne rozhodla nezmeniť svoj rokovací poriadok,
1.
podporuje odporúčanie Európskeho ombudsmana pre Radu;
2.
pripomína, že
–
v demokratických právnych poriadkoch ako sú systémy Európskej únie (článok 6 ods. 1 Zmluvy o EÚ) a jej členských štátov, je podstatnou charakteristickou črtou zákona nielen záväznosť, ale aj to, že sa prijíma spôsobom, ktorý umožňuje európskym občanom dostávať informácie a zapájať sa prostredníctvom svojich zástupcov tak na vnútroštátnej (národné parlamenty a vlády) ako aj európskej úrovni (Európsky parlament); článok 1 ods. 2 Zmluvy o EÚ zaväzuje inštitúcie EÚ, aby rozhodnutia prijímali čo najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi a aby bol každý odklon od tejto zásady založený na veľmi konkrétnych a závažných dôvodoch;
–
táto možnosť účasti verejnosti by bola veľmi vážne narušená, ak by legislatívne orgány sprístupňovali svoje prípravné práce a rozpravy až pri konečnom rozhodnutí alebo po ňom;
–
zachovanie rôznych štandardov transparentnosti medzi Európskym parlamentom a Radou nemá, najmä v spolurozhodovacích postupoch, nijaké logické opodstatnenie;
–
ak sa prípravné práce v parlamentných výboroch a rozpravách na plenárnych schôdzach stanú verejnými, rozpravy na ministerskej úrovni o rovnakých veciach by sa mali rovnako stať verejnými;
–
potreba transparentnosti je ešte zrejmejšia, keď sa Európsky parlament a Rada usilujú o dohodu pri spolurozhodovaní v prvom čítaní v Európskom parlamente (k čomu dochádza v jednom prípade z troch); v takýchto situáciách je samotná pozícia Európskeho parlamentu pochopená len vtedy, ak je zároveň známe prípadné väčšinové stanovisko, ktoré sa vytvára v Rade, jeho obsah a argumenty podporujúce stanoviská národných delegácií;
–
trvanie na zachovaní dôverného charakteru práce Rady pri takýchto typoch rokovaní spochybňuje zásadu transparentnosti a účinnosti uplatňovanú pri postupoch Európskeho parlamentu;
–
tento aspekt nie je riadne zohľadnený v záveroch prijatých Radou 22. decembra 2005, ktoré stanovujú transparentnosť prípravných prác Rady len na začiatku postupu a po konečnom hlasovaní (okrem prípadu, ak COREPER rozhodne inak);
3.
pripomína, že vzhľadom na definíciu legislatívnej činnosti v článku 12 nariadenia (ES) č. 1049/2001 a v rokovacom poriadku Rady, by sa naliehavo mala uplatniť zásada transparentnosti nielen v prípade, keď Rada rokuje s Európskym parlamentom v rámci postupu spolurozhodovania ale aj vo všetkých ostatných prípadoch, kde sa zúčastňuje Európsky parlament, vrátane jednoduchej konzultácie a v každom prípade, keď prijíma akty, ktoré môžu mať vplyv na práva a slobody jednotlivcov, ako je tomu v prípade aktov patriacich do tretieho piliera;
4.
ľutuje, že sa nedosiahol pokrok v týchto oblastiach a Rada na túto tému vo svojich záveroch z 22. decembra 2005 nereaguje;
5.
považuje za neprípustné, že najdôležitejší legislatívny orgán EÚ naďalej zasadá za zatvorenými dverami, keď koná ako tvorca práva;
6.
zdôrazňuje, že zásady mnohoúrovňového spravovania v EÚ sú zásadami dobrého spravovania: účasť, transparentnosť, skladanie účtov, účinnosť a kohézia;
7.
zastáva názor, že v čase, keď EÚ sama seba považuje za propagátorku demokratizácie a zodpovednosti voči občanom, by Rada mala reagovať na výzvy po väčšej transparentnosti prichádzajúce od parlamentov, občianskej spoločnosti a verejnosti;
8.
zastáva názor, že nie je len otázkou princípu, že legislatívne orgány by mali zasadať verejne ale má to priamy význam aj pre úsilie Európskeho parlamentu a národných parlamentov ako priamo volených zástupcov európskych občanov pri plnení ich kontrolnej funkcie;
9.
považuje za mimoriadne dôležité, aby sa národným parlamentom vlády a ministri zodpovedali; zastáva názor, že toto sa nemôže efektívne uskutočňovať, pokiaľ nie je jasné, ako ministri konali a hlasovali v Rade a na akých informáciách boli ich rozhodnutia založené;
10.
zastáva názor, že najnovší vývoj v súvislosti s diskusiou okolo ratifikačného procesu Zmluvy o ústave pre Európu bol jasným príkladom toho, že európski občania si želajú otvorenejší európsky rozhodovací proces;
11.
verí, že verejné zasadnutia by európskym občanom spriehľadnili a priblížili prácu Rady a zvýšili tak dôveru verejnosti v spôsob, akým Európska únia a jej predstavitelia pracujú;
12.
je presvedčený, že väčšia otvorenosť bude viesť ministrov vlád členských štátov k prevzatiu väčšej kolektívnej zodpovednosti a že zvýši legitímnosť rozhodnutí Rady v očiach verejnosti a podnieti a zosilní verejnú diskusiu o európskych záležitostiach;
13.
opätovne vyzýva Radu, aby zmenila svoj rokovací poriadok a svoje pracovné metódy tak, aby zasadnutia, na ktorých vykonáva svoju legislatívnu právomoc, boli otvorené a prístupné verejnosti;
14.
je presvedčený, že zasadnutia COREPER-u predstavujú základnú súčasť legislatívnych rokovaní Rady a preto by sa mali riadiť zásadami otvorenosti; zastáva názor, že Rada by mala prijímať rozhodnutia formálnym hlasovaním a nie len súhlasom;
15.
pripomína, že Rada vykonáva svoju legislatívnu právomoc aj vtedy, keď sa zúčastňuje na zmierovacích konaniach;
16.
konštatuje, že v súčasnosti nie sú prípravné dokumenty pre programy schôdzí Rady prístupné verejnosti; zdôrazňuje, že v zmenenom rokovacom poriadku by Rada mala jasne špecifikovať klasifikáciu a hierarchiu takýchto dokumentov a sprístupniť ich verejnosti;
17.
víta závery Rady z 22. decembra 2005 ako krok správnym smerom, ale ľutuje, že Rada nenasledovala odporúčania ombudsmana a nezmenila svoj rokovací poriadok;
18.
upozorňuje, že zmena a doplnenie rokovacieho poriadku Rady si vyžaduje podporu trinástich z dvadsiatich piatich členských štátov;
19.
je presvedčený, že keďže vlády všetkých členských štátov podpísali Zmluvu o ústave pre Európu, dohoda o zmene a doplnení rokovacieho poriadku Rady by nemala naraziť na odpor, keďže táto zásada bola už z politického hľadiska schválená vládami všetkých členských štátov;
20.
zdôrazňuje, že Európsky parlament podporil Zmluvu o ústave pre Európu a všetky snahy vedúce k jej vstupu do platnosti; zdôrazňuje, že zmena a doplnenie rokovacieho poriadku Rady by sa nemala považovať za náhradu hore uvedenej zmluvy alebo jej častí, ale skôr za už dlho očakávané prispôsobenie sa európskej realite a inštitucionálnej rovnosti v legislatíve Európskej únie;
21.
zastáva názor, že spôsoby prenosu zasadnutí Rady, ktoré sú opísané v záveroch z 22. decembra 2005, nie sú dostatočné na to, aby zabezpečili potrebnú otvorenosť, a že je nevyhnutné, aby bol zástupcom verejnosti a médií poskytnutý prístup na zasadnutia;
22.
vyzýva Radu, aby prijala všetky potrebné opatrenia na otvorenie a sprístupnenie svojich rokovaní, na ktorých vykonáva legislatívnu právomoc, verejnosti; žiada, aby Rada taktiež vysielala, okrem iného aj na internete, svoje verejné zasadnutia, a včas poskytla údaje a program týchto zasadnutí, a vydávala z nich oficiálne doslovné prepisy vo všetkých úradných jazykoch Európskej únie;
23.
naliehavo vyzýva Radu, aby prijala spoločný prístup, pokiaľ ide o uplatňovanie Európskeho kódexu dobrej správnej praxe, ako bol prijatý Európskym parlamentom 6. septembra 2001 1 Ú. v.
ES C 72 E, 21.3.2002, s.
331.
;
24.
navrhuje Rade, aby spustila pilotný projekt o "transparentnejšom rozhodovaní", v ktorom by sa na úplne otvorenom a prístupnom zasadnutí Rady diskutovalo o jednej či viacerých aktuálnych legislatívnych otázkach, pričom osobitný dôraz by sa kládol na vysvetľovanie uplatnených postupov a prijatých rozhodnutí, čo by občanom uľahčilo ich pochopenie;
25.
vyzýva predsedníctvo, členov Rady a Komisiu, aby do otvorenej diskusie takéhoto typu navrhli otázky a témy, v súlade s článkom 8 ods. 3 rokovacieho poriadku Rady;
26.
vyzýva úradujúce predsedníctvo Rady, aby otázku otvorenia zasadnutí Rady verejnosti prioritne zaradilo do programu rokovania Európskej rady a aby 9. mája 2006 prijalo slávnostný záväzok na okamžitú zmenu rokovacieho poriadku Rady a do konca roka 2006 zrevidovalo v zhode s Európskym parlamentom nariadenie (ES) č. 1049/2001;
27.
vyzýva všetky zúčastnené strany, aby vyvíjali čo najväčší tlak na Radu aby ju presvedčili, aby prijala odporúčanie ombudsmana a prispôsobila svoj rokovací poriadok;
28.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, Európskemu ombudsmanovi a vládam a parlamentom členských štátov.
