P6_TA(2008)0012
Európska stratégia v oblasti práv dieťaťa
A6-0520/2007
Uznesenie Európskeho parlamentu zo 16. januára 2008 o európskej stratégii v oblasti práv dieťaťa ( 2007/2093(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na článok 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii,
–
so zreteľom na závery predsedníctva Európskej rady v Bruseli z 21. a 22. júna 2007 o procese reformy zmluvy,
–
so zreteľom na znenie nového článku 3 Zmluvy o Európskej únii, zavedenom článkom 1 ods. 4 Lisabonskej zmluvy, v ktorom sa hovorí, že "Únia bojuje proti [...] diskriminácii a podporuje [...] ochranu práv dieťaťa", a ktorý ďalej stanovuje, že "Únia vo vzťahoch so širším svetom [...] prispieva k [...] ochrane ľudských práv, najmä práv dieťaťa",
–
so zreteľom na rozhodnutie hláv štátov a predsedov vlád z medzivládnej konferencie, ktorá sa konala 19. októbra 2007 v Lisabone, o tom, že Charta základných práv Európskej únie Ú. v.
EÚ C 303, 14.12.2007, s.
1.
, ktorej článok 24 sa odvoláva výslovne na "práva dieťaťa" a stanovuje najmä to, že "pri všetkých opatreniach prijatých orgánmi verejnej moci alebo súkromnými inštitúciami, ktoré sa týkajú detí, sa musia v prvom rade brať do úvahy najlepšie záujmy dieťaťa", bude právne záväzná,
–
so zreteľom na rozhodnutie EÚ pristúpiť k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd z roku 1950, ktorý stanovuje sankcie v prípade jeho nedodržiavania,
–
so zreteľom na Dohovor OSN o právach dieťaťa, ktorý schválilo Valné zhromaždenie OSN 20. novembra 1989, ako aj na jeho opčné protokoly,
–
so zreteľom na Akčný program OSN prijatý na Medzinárodnej konferencii o populácii a rozvoji v Káhire v septembri 1994,
–
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva Ú. v.
EÚ L 53, 22.2.2007, s.
1.
,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie zo 4. júla 2006 s názvom "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa" ( KOM(2006)0367 ),
–
so zreteľom na správu o pokroku, vypracovanú mediátorkou Európskeho parlamentu pre medzinárodné únosy detí rodičmi z 1. marca 2007, ktorá upozorňuje Komisiu, Európsky parlament a ostatné inštitúcie na dramatický nárast prípadov únosov detí ich rodičmi,
–
so zreteľom na výsledky konzultácie, ktorú v súvislosti s vyššie uvedeným oznámením Komisie s názvom "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa" usporiadali organizácie Save the Children a Plan international http://www.savethechildren.net/alliance/where_we_work/europegrp_haveyoursay.html.
,
–
so zreteľom na Európske fórum o právach dieťaťa, ktoré Komisia zriadila po zverejnení uvedeného oznámenia, a ktoré sa konalo prvýkrát 4. júna 2007 v Berlíne,
–
so zreteľom na politické vyhlásenie prijaté v Berlíne 4. júna 2007 v rámci prvého Fóra, v ktorom sa opakovane uvádza pripravenosť EÚ systematicky zohľadňovať práva dieťaťa v jej interných, ako aj externých politikách,
–
so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. júna 2006 o nediskriminácii a rovnakých príležitostiach pre všetkých – rámcovej stratégii Ú. v.
EÚ C 300 E, 9.12.2006, s.
259.
,
–
so zreteľom na tematickú poznámku č. 4 z 25. mája 2006 s názvom "Výkon práv dieťaťa v Európskej únii", ktorú vypracovala sieť nezávislých odborníkov v oblasti ľudských práv v rámci EÚ http://ec.europa.eu/justice_home/cfr_cdf/doc/thematic_comments_2006_en.pdf.
,
–
so zreteľom na štúdiu generálneho tajomníka OSN o násilí páchanom na deťoch predloženú na Valnom zhromaždení OSN 11. októbra 2006,
–
so zreteľom na usmernenia UNICEF-u o ochrane detských obetí obchodovania s ľuďmi, zo septembra 2006,
–
so zreteľom na rámcové rozhodnutie Rady 2004/68/SVV z 22. decembra 2003 o boji proti pohlavnému zneužívaniu detí a detskej pornografii Ú. v.
EÚ L 13, 20.1.2004, s.
44.
,
–
so zreteľom na články 34 a 35 Dohovoru OSN o právach dieťaťa, ktoré sa týkajú ochrany detí pred všetkými formami sexuálneho vykorisťovania a sexuálneho zneužívania a ktoré majú za cieľ zabrániť únosom detí, ich predaju či obchodovaniu s nimi,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie z 22. mája 2007 s názvom "Smerovanie k všeobecnej politike boja proti počítačovej trestnej činnosti" ( KOM(2007)0267 ),
–
so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci a stanoviská Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť, Výboru pre zahraničné veci, Výboru pre rozvoj, Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci, Výboru pre kultúru a vzdelávanie a Výboru pre právne veci ( A6-0520/2007 ),
A.
keďže prvoradým cieľom vyššie uvedeného oznámenia Komisie nazvaného "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa" je podporovať pozitívne potvrdenie práv dieťaťa, a to predovšetkým práva na vlastnú identitu, práva vyrastať v bezpečných podmienkach/práva na starostlivosť, práva na rodinu, práva vyrastať v atmosfére lásky, práva na hru, zdravotnú starostlivosť, vzdelávanie, sociálne začlenenie, rovnosť príležitostí, šport, ako aj čisté a bezpečné životné prostredie a práva na informáciu o týchto záležitostiach, s cieľom vytvoriť základy spoločnosti, ktorá sa vyznačuje láskavým prístupom k deťom a vyhovuje ich potrebám, a v ktorej sa deti cítia bezpečne a sú predmetom jej záujmu,
B.
keďže článok 24 ods. 3 Charty základných práv Európskej únie (Charta základných práv) stanovuje, že "každé dieťa má právo na pravidelné udržiavanie osobných vzťahov a priamych stykov s obidvomi svojimi rodičmi, ak to nie je v rozpore s jeho záujmom",
C.
keďže v súlade s článkom 24 Charty základných práv a s článkom 12 Dohovoru OSN o právach dieťaťa je dôležité zaručiť všetkým deťom právo na "účasť" v snahe systematicky zohľadňovať ich skúsenosti a názory súvisiace so všetkými otázkami, ktoré sa ich dotýkajú, pričom by sa mal náležite zohľadňovať vek, vyspelosť a duševný vývoj dieťaťa; keďže uvedené právo je absolútne a nemôže byť obmedzené, a keďže je potrebné nájsť spôsoby komunikácie so všetkými deťmi, aj s deťmi, ktoré sa vyjadrujú spôsobom pre dospelých ťažko zrozumiteľným, napríklad veľmi malými deťmi, postihnutými deťmi a deťmi, ktoré hovoria iným jazykom,
D.
keďže základom je začleniť práva detí do všetkých politík EÚ (mainstreaming), ktoré sa ich priamo či nepriamo dotýkajú, a ochraňovať ich,
E.
keďže pre deti predstavujú chudoba a sociálne vylúčenie ich rodičov závažné prekážky pre uplatňovanie ich práv, a keďže v dosahovaní ich práv bránia deťom aj mnohé ďalšie faktory, ako napríklad rodičia, ktorí svoju rodičovskú úlohu plnia neuspokojivo, ďalej potreba, aby deti boli v právnych veciach zastupované dospelými, alebo skutočnosť, že právo na zdravotnú starostlivosť možno uplatniť len so súhlasom osoby, ktorá sa o dieťa stará,
F.
keďže dospelí by mali vytvoriť priaznivé podmienky na to, aby deti mohli vyjadriť svoj názor a byť vypočuté; keďže dospelí by mali podnecovať pokojné a priateľské správanie detí a podporovať ich v tom, aby sa stýkali s inými deťmi; keďže čas je dôležitým faktorom pri vytváraní podmienok vedúcich k otvorenému postoju a k tomu, aby deti mohli vyjadriť svoj názor, a to nielen pri osobitných podujatiach, a keďže financovanie verejných programov musí túto skutočnosť vziať do úvahy,
G.
keďže porušovanie práv detí, násilie páchané na deťoch a obchodovanie s deťmi na účely nezákonných osvojení, prostitúcie, nelegálnej práce, vynútených manželstiev, pouličného žobrania či na akýkoľvek iný účel sú v EÚ naďalej problémom,
H.
keďže stále viac detí trpí chronickými chorobami, ako napríklad neurodermitídou, alergiami, chorobami dýchacích ciest a hlukom,
I.
keďže v Dohovore OSN o právach dieťaťa sú zahrnuté environmentálne práva dieťaťa,
J.
keďže rodinné prostredie je vhodným rámcom na ochranu práv dieťaťa, ktorý zabezpečuje zdravý vývoj osobnosti dieťaťa, rozvoj schopnosti detí a umožňuje im nadobúdať poznatky, ktoré sú potrebné na uplatňovanie ich práv a uvedomenie si ich povinností, a preto je nutné vynaložiť všetko úsilie na podporu rodín prostredníctvom vhodných verejných politík, ale v prípade, že tento rámec chýba, musia mať všetky deti vrátane sirôt, bezdomovcov a utečencov v súlade s Dohovorom OSN o právach dieťaťa zabezpečenú náhradnú ochranu, ktorá zaručí ich vývoj bez akejkoľvek formy diskriminácie,
K.
keďže stratégia EÚ v oblasti práv dieťaťa by mala byť založená na hodnotách a zásadách ustanovených v Dohovore OSN o právach dieťaťa,
L.
keďže práva detí ako svojprávnych bytostí sa majú uznávať, no napriek vnútroštátnym a medzinárodným právnym predpisom sú ženy a dievčatá často obeťami právnej, sociálnej a hospodárskej nerovnosti, ktorá postihuje uplatňovanie ich pozitívnych a základných práv, ako je prístup k vzdelaniu, odbornej príprave a zdravotnej starostlivosti, bezpečným potravinám a čistej vode a reprodukčné práva mladistvých,
M.
keďže základné práva a hodnoty vrátane rodovej rovnosti by mali byť základnou zložkou vzdelávania v detstve a mali by tvoriť základ všetkých ďalších etáp života,
N.
keďže uplatňovanie rodového hľadiska sa musí vzťahovať na všetky oblasti politiky týkajúce sa detí, pretože rodová rovnosť začína uznaním rovnakých práv detí mužského a ženského pohlavia počínajúc prvými rokmi života,
O.
keďže porušovanie ľudských práv žien a dievčat prisťahovalkýň vo forme tzv. zločinov cti, vynútených manželstiev, mrzačenia pohlavných orgánov, alebo iného porušovania nemožno ospravedlniť na žiadnom kultúrnom či náboženskom základe a nemá sa za žiadnych okolností tolerovať,
P.
keďže deti v Európe sú od raného veku vystavené zobrazovaniu hrôzy, pornografie a násilia v médiách, čo môže mať na deti ničivé psychologické a sociálne účinky, ako sú úzkosť, depresia, zvýšená agresivita a problémy v škole,
Prehľad stratégie
1.
víta iniciatívu Komisie, ktorá pomerne jasne ukazuje, že všetky dohovory o základných ľudských právach sa týkajú rovnako detí aj dospelých, a práve tak aj množstvo ďalších práv vrátane práv zahrnutých v Dohovore OSN o právach dieťaťa, ktorý bol vypracovaný so špecifickým zreteľom na osobitnú situáciu detí a mladých ľudí;
2.
víta rozhodnutie medzivládnej konferencie z 19. októbra 2007 začleniť práva detí ako jeden z cieľov EÚ do Lisabonskej zmluvy, a tak zabezpečiť nový právny rámec pre práva detí;
3.
víta vypracovanie akčného plánu Komisie o deťoch v rámci vonkajších vzťahov, ktorý sa zahrnie do schváleného rámca a záväzkov ustanovených stratégiou EÚ v oblasti práv dieťaťa;
4.
konštatuje, že stále väčší počet oblastí spadajúcich do pôsobnosti EÚ sa priamo alebo nepriamo dotýka práv dieťaťa a vyzýva Komisiu, aby do svojej štúdie hodnotenia vplyvu, o ktorej sa hovorí v jej oznámení z 27. apríla 2005 s názvom "Dodržiavanie Charty základných práv v legislatívnych návrhoch Komisie – Metodika systematickej a prísnej kontroly" ( KOM(2005)0172 ), zaradila časť venovanú miere zohľadňovania práv detí z právnického hľadiska;
5.
vyzýva Komisiu, aby predložila návrh na vytvorenie osobitného rozpočtového riadku pre oblasť práv dieťaťa, ktorý by umožnil financovať vykonávanie vyššie uvedeného oznámenia Komisie s názvom "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa", projekty zamerané na deti, ako napríklad európsky systém rýchleho varovania týkajúci sa únosov detí, a koordinačný orgán tvorený zástupcami ústredných orgánov členských štátov, ktorý bude poverený tým, aby znížil počet prípadov únosov detí; rozpočtový riadok by mal zahŕňať aj dotácie pre siete mimovládnych organizácií pôsobiacich v tejto oblasti a zabezpečiť účasť detí na realizácii uvedeného oznámenia a projektov;
6.
žiada účinný monitorovací systém podporený dostatočnými finančnými prostriedkami, ako aj výročné správy, aby sa zabezpečila realizácia záväzkov stanovených vo vyššie uvedenom oznámení Komisie nazvanom "K stratégii EÚ v oblasti práv dieťaťa", a v budúcej stratégii o právach dieťaťa;
7.
pripomína, že účinnosť budúcej stratégie si vyžaduje prijatie dlhodobých záväzkov a opatrení, zvýšené a účinné monitorovanie uplatňovania práv detí prostredníctvom rozvoja ukazovateľov a zapojenia mimovládnych organizácií a rodičovských a výchovno-vzdelávacích združení a koordinácie s národnými a medzinárodnými iniciatívami a politikami v oblasti práv dieťaťa;
8.
vyzýva Komisiu, aby v roku 2008 a potom každé dva roky vypracovala komplexnú správu EÚ o deťoch a mládeži;
9.
víta plán Komisie zaviesť v celej EÚ detskú linku dôvery a poukazuje na to, že je potrebné, aby táto služba bola bezplatná a dostupná 24 hodín denne; vyzýva členské štáty, aby prostredníctvom informačných opatrení informovali deti o možnosti využívania tejto služby;
10.
so záujmom očakáva správu Komisie o tom, ako členské štáty vykonávajú vyššie uvedené rámcové rozhodnutie z roku 2003 o boji proti sexuálnemu vykorisťovaniu detí a detskej pornografii;
11.
žiada, aby bola ochrana práv detí, ako je stanovená v Dohovore OSN o právach dieťaťa, zaradená medzi priority viacročného rámca Agentúry Európskej únie pre základné práva (ďalej len "agentúra") a aby agentúra čo najskôr zriadila sieť umožňujúcu spoluprácu s medzinárodnými inštitúciami, najmä s verejnými ochrancami práv detí a s mimovládnymi organizáciami pôsobiacimi v tejto oblasti s cieľom naplno využívať ich získané skúsenosti a informácie;
12.
vyzýva Komisiu, agentúru a členské štáty, aby v spolupráci s príslušnými agentúrami OSN, medzinárodnými organizáciami a výskumnými centrami pracovali na zlepšovaní zhromažďovania porovnateľných štatistických údajov o situácii detí v rámci EÚ, pričom by sa v prípade potreby právomoci Eurostatu rozšírili tak, aby sa vypracoval a zvýšil počet ukazovateľov týkajúcich sa osobitne detí, napríklad v oblasti detskej chudoby a sociálneho vylúčenia; mala by sa zabezpečiť účasť detí na zhromažďovaní údajov;
13.
žiada Komisiu, aby zbierala údaje, roztriedené na základe pohlavia a veku, o všetkých formách diskriminácie a násilia voči deťom s cieľom začleniť rozmer rovnosti medzi ženami a mužmi do všetkých politík a nástrojov svojej budúcej stratégie, a to aj do činností fóra pre práva dieťaťa, a aby zabezpečila dohľad nad týmito politikami a ich hodnotenie, okrem iného aj prostredníctvom uplatňovania rodového hľadiska v rozpočtovom procese;
14.
žiada, aby sa práva detí dostali do popredia politík a krokov v oblasti vonkajších vzťahov EÚ, a to vrátane európskej politiky susedstva a strategického partnerstva s Ruskom, ako je to vymedzené v pripravovanom pracovnom dokumente útvarov Komisie s názvom Akčný plán EÚ pre práva detí v oblasti vonkajších vzťahov, ako aj v procese rozširovania, pričom uznáva, že tieto politiky sú mocnými nástrojmi, ktoré poskytujú možnosti presadzovania práv detí; vyzýva Komisiu, aby tieto možnosti premenila na konkrétne ciele vo vonkajších opatreniach Spoločenstva a členských štátov;
15.
žiada Komisiu, aby predložila správu o možnosti zahrnúť do všetkých medzinárodných dohôd uzavretých medzi ES a tretími krajinami osobitnú, právne záväznú doložku o dodržiavaní práv dieťaťa, ako sú vymedzené na medzinárodnej úrovni;
16.
vyzýva Komisiu, aby zdvojnásobila úsilie o pomoc rozvojovým krajinám pri prevádzaní ustanovení Dohovoru OSN o právach dieťaťa a jeho opčných protokolov do ich vnútroštátnych právnych predpisov;
17.
žiada, aby sa uvažovalo o pristúpení EÚ k Dohovoru OSN o právach dieťaťa a k obom jeho opčným protokolom, ako aj k dohovorom Rady Európy týkajúcim sa práv detí vrátane Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd a k dohovorom o uplatňovaní práv detí, o osvojení, o vykorisťovaní alebo o pohlavnom zneužívaní detí, a vyzýva Radu, aby prijala zásadné stanovisko, na základe ktorého by sa EÚ mohla v budúcnosti zúčastňovať na rokovaniach o dohovoroch zameraných najmä na práva detí;
18.
upozorňuje, že stratégia v oblasti práv dieťaťa má byť založená na hodnotách a štyroch hlavných zásadách Dohovoru OSN o právach dieťaťa: ochrana pred všetkými formami diskriminácie; najlepší záujem dieťaťa ako prvotné hľadisko; právo na život a vývoj; a právo na vyjadrenie názoru a jeho zohľadnenie v súvislosti s akoukoľvek záležitosťou alebo postupom týkajúcim sa dieťaťa;
19.
považuje za poľutovaniahodné, že nie všetky členské štáty zriadili funkciu verejného ochrancu práv detí, ako to požaduje Výbor OSN pre práva dieťaťa, na podporu dodržiavania práv detí a na dôslednejšiu realizáciu Dohovoru OSN o právach dieťaťa z roku 1989, a vyzýva členské štáty, ktoré túto funkciu ešte nevytvorili, aby tak urobili čo najskôr; domnieva sa, že EÚ by mala Európskej sieti ombudsmanov pre deti (ENOC) poskytnúť finančné zdroje, aby sa ENOC mohla intenzívnejšie a v rámci celej EÚ zaoberať otázkami, ktoré sa týkajú práv dieťaťa;
20.
poukazuje na to, že uplatňovanie nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností Ú. v.
EÚ L 338, 23.12.2003, s.
1.
Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2116/2004 (Ú. v.
EÚ L 367, 14.12.2004, s.
1).
zo strany národných orgánov poskytuje priestor pre rôzne interpretácie; nalieha na Komisiu, aby vypracovala usmernenia a súbor osvedčených postupov na objasnenie uvedeného nariadenia a uľahčenie jeho vykonávania;
21.
zdôrazňuje význam úplnej implementácie existujúcich medzinárodných záväzkov členských štátov a kandidátskych krajín, najmä záväzkov vyplývajúcich z Dohovoru OSN o právach dieťaťa a Dohovoru OSN o právach zdravotne postihnutých osôb, ktoré obsahujú osobitné ustanovenia týkajúce sa zdravotne postihnutých detí, a dohovorov Medzinárodnej organizácie práce o detskej práci;
22.
nalieha na členské štáty, ktoré ešte neratifikovali Haagsky dohovor z 19. októbra 1996 o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní, výkone a spolupráci v oblasti rodičovských práv a povinností a opatrení na ochranu dieťaťa, aby tak učinili; naliehavo žiada inštitúcie EÚ, aby povzbudzovali tretie krajiny k ratifikácii hlavných medzinárodných nástrojov na ochranu práv dieťaťa, najmä tých, ktoré by mohli zlepšiť situáciu maloletých prisťahovalcov;
23.
naliehavo vyzýva EÚ, aby využívala svoj vplyv a aktívne sa podieľala na podpore znalosti Dohovoru o právach dieťaťa a jej šírení v rámci a mimo EÚ;
24.
pripomína členským štátom potrebu okamžite dodržiavať svoje európske a medzinárodné záväzky v súvislosti s ochranou práv dieťaťa;
25.
naliehavo vyzýva členské štáty, aby usporiadali výmenné programy pre učiteľov a žiakov s krajinami mimo EÚ, predovšetkým s krajinami na Blízkom východe a s rozvojovými krajinami a aby šírili a podporovali a práva dieťaťa s osobitným zohľadnením práva na vzdelanie, ako aj rodovú rovnosť;
26.
zdôrazňuje nutnosť diferencovaného posudzovania potrieb detí; dobrým príkladom takejto diferencovanej stupnice je Report Card 7 výskumného centra UNICEF INNOCENTI, ktorá delí blahobyt detí na 6 oblastí vrátane materiálneho blahobytu, zdravia a bezpečnosti, vzdelania, vzťahov v rodine a medzi vrstovníkmi, správania a rizík a subjektívneho blahobytu;
27.
naliehavo žiada Komisiu a členské štáty, aby prijali opatrenia na zabezpečenie dodržiavania práv mentálne postihnutých detí, s osobitným dôrazom na ich právo na slobodu, vzdelanie a prístup k súdom, a aby ich chránili pred mučením a krutým, neľudským či ponižujúcim zaobchádzaním;
28.
vyzýva všetky členské štáty, aby zabezpečili účinné, nezávislé zastúpenie detí v každom súdnom či obdobnom konaní, ktoré sa ich týka, ako aj to, aby deti mali zákonne stanoveného opatrovníka v prípade, že neexistuje zodpovedný, kompetentný a vhodný dospelý člen rodiny schopný niesť túto zodpovednosť;
29.
zdôrazňuje, že keďže o väčšinu detí, najmä malých detí, sa stará rodina, musí stratégia v oblasti práv dieťaťa obsahovať ustanovenia na podporu starostlivosti o rodiny;
30.
vyzýva Komisiu, aby vypracovala politiky a prijala komplexné, prierezové opatrenia zamerané na ochranu práv detí s cieľom dosiahnuť spravodlivosť medzi rôznymi územnými oblasťami a rovnosť príležitostí pre deti;
31.
navrhuje, aby EÚ vymedzila pojem "deti vystavené riziku" ako všetky deti, ktoré sú obeťami sociálnej situácie, ktorá ohrozuje ich psychické a fyzické zdravie a/alebo ich vystavuje riziku kriminality, a to ako páchateľov aj ako obete;
32.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby podnikli opatrenia (informačné kampane, výmenu osvedčených postupov atď.) s cieľom zabrániť tomu, aby boli deti vystavené riziku, čo zahŕňa aj prevenciu kriminality mládeže;
33.
pripomína, že právo na vzdelanie a odbornú prípravu je základným sociálnym právom, a vyzýva všetky členské štáty a kandidátske krajiny, aby toto právo zaručili, a to bez ohľadu na sociálny či etnický pôvod, fyzický stav či právny štatút dieťaťa či jeho rodičov;
34.
žiada, aby budúca stratégia EÚ v oblasti práv dieťaťa zahrnula opatrenia na prevenciu násilia založeného na rodovej nerovnosti, ktoré budú, okrem iného, zamerané na osvetové kampane na podporu rovnosti medzi mužmi a ženami, určené dievčatám a chlapcom, rodičom, výchovno-vzdelávacím pracovníkom a zraniteľným spoločenstvám, s cieľom umožniť emancipáciu dievčat, zabezpečiť im rovnaké príležitosti a lepšiu ochranu ich práv; žiada podporu aktívnej účasti chlapcov a mužov na uvedených preventívnych opatreniach; vyzýva Komisiu, aby svoju politiku rozvojovej pomoci, ako aj svoje obchodné dohody, podmieňovala zavádzaním právnych predpisov, ktoré zaisťujú rovnosť medzi ženami a mužmi a odstraňujú všetky druhy násilia na ženách a deťoch;
35.
vyzýva Komisiu, aby vo svojich vzťahoch s tretími krajinami podporovala ratifikáciu medzinárodných zmlúv o skončení diskriminácie žien a podporovala účasť žien na hospodárskom, spoločenskom a politickom živote a tým podporila blahobyt ich detí;
Účasť detí
36.
víta skutočnosť, že Komisia vytvorila fórum združujúce predstaviteľov členských štátov, Európskeho parlamentu a Komisie, mimovládnych organizácií, národných a medzinárodných organizácií pôsobiacich v oblasti práv detí, a samotné deti; je presvedčený, že účasť detí by mala byť jedným z hlavných cieľov fóra; vyzýva Komisiu, aby zabezpečila účasť detí, ako aj verejných ochrancov práv detí v členských štátoch, a tiež združení rodičov a rodín;
37.
víta krok Komisie, ktorým vytvorila koordinačné oddelenie a ustanovila koordinátora pre oblasť práv dieťaťa, a žiada, aby takéto koordinačné oddelenie bolo v súlade s Lisabonskou zmluvou zriadené aj v rámci Európskeho parlamentu a aby úzko spolupracovalo s koordinačným oddelením Komisie s cieľom prepojiť a zracionalizovať všetky iniciatívy a činnosti Európskeho parlamentu v oblasti práv detí; zastáva názor, že tieto štruktúry by mali taktiež zabezpečiť sieť na výmenu informácií a osvedčených postupov v súvislosti s národnými strategickými plánmi týkajúcimi sa detí, ktoré realizujú niektoré členské štáty; žiada, aby tieto štruktúry nadviazali priamy kontakt s organizáciami vedenými mládežou a deťmi s cieľom rozvíjať, realizovať, monitorovať a zabezpečovať zmysluplnú a účinnú účasť detí na rozhodovaní o všetkom, čo sa ich týka;
38.
pripomína, že deti a mladí ľudia majú bez ohľadu na vek právo vyjadriť svoje názory; domnieva sa, že dievčatá a chlapci majú rovnako nárok na názor a že toto právo sa má zaručiť pri práci na rozvoji stratégie EÚ v oblasti práv dieťaťa, pričom treba zabezpečiť rovnakú účasť dievčat a chlapcov;
39.
uznáva, že aktívna účasť je úzko spätá s informáciami; víta vytvorenie komunikačnej a informačnej stratégie, vďaka ktorej sa budú opatrenia EÚ uverejňovať formou zrozumiteľnou pre deti a budú všetkým dostupné;
40.
so záujmom očakáva, že Komisia v roku 2008 zverejnení štúdiu, ktorá má vyhodnotiť vplyv súčasných činností EÚ na práva detí, a konzultačný dokument, cieľom ktorého je definovať hlavné priority budúcich činnosti EÚ v oblasti práv dieťaťa s úmyslom prijať bielu knihu; vyzýva Komisiu, aby vzala do úvahy výsledky vyššie uvedenej konzultácie, ktorú organizácie Save the Children a Plan International uskutočnili v spolupráci s tisíckou detí začiatkom roku 2007 a ktorá ukázala, že medzi témy s najvyššou prioritou zaradili deti násilie, ktoré sa na nich pácha, diskrimináciu, sociálne vylúčenie a rasizmus, vplyv užívania drog, alkoholu a fajčenia, prostitúciu a obchodovanie s deťmi, ako aj ochranu životného prostredia; je presvedčený, že okrem týchto špecifických prioritných oblastí musí byť komplexným cieľom danej stratégie právo detí na účasť a vplyv; vyzýva preto Komisiu, aby vypracovala postup, v rámci ktorého sa budú môcť všetky zainteresované strany vrátane detí zúčastniť na konzultáciách vedúcich k vymedzeniu stratégie EÚ pre práva dieťaťa;
41.
považuje za veľmi dôležité, aby sa informácie o právach detí podávali deťom vhodným spôsobom a primeranými prostriedkami; vyzýva Komisiu, aby:
-
vypracovala účinné komunikačné nástroje (vrátane internetovej stránky vhodnej pre deti) na propagáciu práce EÚ v oblasti práv detí;
-
zriadila stály a spoločný informačný systém s cieľom zvýšiť informovanosť o situácii detí v EÚ;
-
vytvorila a podporovala pravidelné a stále informačné kanály o situácii detí v EÚ, ako napríklad štatistické správy, štúdie a výmeny informácií a osvedčených postupov;
Priority stratégie EÚ v oblasti práv dieťaťa
Násilie
42.
potvrdzuje, že žiadne formy násilia páchaného na deťoch v akomkoľvek prostredí vrátane domáceho prostredia nemožno ospravedlniť a je nutné odsúdiť každé násilie; preto požaduje právne predpisy Spoločenstva zakazujúce všetky formy násilia, sexuálneho zneužívania, ponižujúceho trestania a neprípustných tradičných praktík; odsudzuje všetky formy násilia na deťoch vrátane telesného, psychického a sexuálneho násilia, ako je napríklad mučenie, zneužívanie a vykorisťovanie detí, únosy detí, obchodovanie s deťmi alebo predaj detí a ich orgánov, domáce násilie, detská pornografia, detská prostitúcia, pedofília a neprípustné tradičné praktiky, napr. zmrzačovanie ženských pohlavných orgánov, vynútené manželstvá a zločiny cti;
43.
pripomína odporúčania uvedené vo vyššie uvedenej štúdii generálneho tajomníka OSN o násilí páchanom na deťoch, spočívajúce v prevencii a reakcii na všetky formy násilia páchaného na deťoch – predovšetkým uznáva potrebu uprednostniť preventívne politiky a posilniť sociálne služby s osobitným zreteľom na mediačné služby pre rodiny, zlepšiť podporu obetiam násilia, brať páchateľov na zodpovednosť a zintenzívniť zhromažďovanie a analýzu údajov o tomto skrytom probléme; požaduje, aby sa v rámci politík na predchádzanie násiliu voči deťom podporovali kampane na zvýšenie povedomia, informačné a vzdelávacie kampane a budovanie kapacít pre profesionálne skupiny pracujúce s deťmi a pre deti;
44.
vyzýva členské štáty, aby realizovali osobitné právne ustanovenia o mrzačení ženských pohlavných orgánov, alebo aby prijali zákony, podľa ktorých môže byť každá osoba, ktorá sa dopustí mrzačenia pohlavných orgánov, trestne stíhaná;
45.
vyzýva členské štáty, aby zasiahli proti zločinom cti, a to bez ohľadu na ich príčinu – či už ňou je homosexualita, náboženská alebo rodová identita, vopred dohodnutým manželstvám alebo manželstvám s mladistvými;
46.
nalieha na členské štáty, aby zvýšili informovanosť lekárov o neprípustných tradičných praktikách a aby zabezpečili dôsledné trestanie trestných činov podľa platných právnych predpisov, pričom mimoriadnu pozornosť treba venovať zraniteľným skupinám, ako sú dievčatá a ženy prisťahovalkyne pochádzajúce prípadne z etnických menšín a dievčatá so zdravotným postihnutím;
47.
vyzýva členské štáty, aby zaviedli povinné záznamy, ktoré majú viesť zdravotnícki zamestnanci o všetkých prípadoch mrzačenia ženských pohlavných orgánov, a aby zaznamenávali aj všetky prípady, v ktorých existuje podozrenie, že sa môže vykonať zmrzačenie pohlavných orgánov;
48.
vyzýva členské štáty, aby sa vyjadrili proti násiliu voči ženám založenom na tradíciách, odsúdili porušovanie ľudských práv dievčat prisťahovalkýň zo strany rodiny a aby preskúmali, ktoré zákony možno uplatniť na vyvodenie zodpovednosti voči rodinným príslušníkom, najmä v prípadoch tzv. zločinov cti;
49.
zastáva názor, že ak sa má násilie voči deťom a zneužívanie detí včas určiť a zamedziť, musí sa zaviesť osobitný procesný protokol na registráciu a riešenie takýchto prípadov, spolu s opatreniami odbornej prípravy pre lekárov a zdravotníckych zamestnancov zodpovedných za záležitosti týkajúce sa telesného a duševného zdravia detí;
50.
podporuje menovanie osobitného zástupcu generálneho tajomníka OSN pre odstránenie násilia páchaného na deťoch, ktorý by mal mandát a zdroje potrebné na presadenie celosvetových záväzkov k ukončeniu násilia páchaného na deťoch;
51.
zdôrazňuje, že by sa mal vytvoriť právny rámec pre oblasť sexuálneho vykorisťovania a zneužívania detí a že by sa mala posilniť justičná spolupráca medzi členskými štátmi, Europolom, Eurojustom a príslušnými medzinárodnými orgánmi;
52.
vyzýva členské štáty, aby vyčlenili prostriedky na výchovno-vzdelávacie a mediálne kampane zamerané na rodičov a profesionálnych pracovníkov a aby zabezpečili poskytovanie právnych, zdravotných a psychologicko-sociálnych služieb primeraných deťom;
53.
žiada, aby sa všetky inštitúcie a členské štáty zapojili do boja proti sexuálnemu vykorisťovaniu detí, obchodovaniu s deťmi, pedofílii, sexuálnemu zneužívaniu detí prostredníctvom internetu, detskej prostitúcii a sexuálnemu turizmu, do ktorého sú zapojené deti, tým, že prijmú všetky potrebné opatrenia na dokončenie aproximácie vnútroštátnych právnych predpisov na základe spoločných minimálnych zásad prijatých vo vyššie uvedenom rámcovom rozhodnutí 2004/68/SVV, ale aj ostatnými legislatívnymi nástrojmi, ktoré ustanovujú účasť všetkých zainteresovaných subjektov verejného aj súkromného sektora, ako sa uvádza aj vo vyššie uvedenom oznámení Komisie s názvom "Smerovanie k všeobecnej politike boja proti počítačovej trestnej činnosti";
54.
potvrdzuje, že na sexuálne vykorisťovanie detí by sa mali vzťahovať rovnaké trestné sankcie ako na zločin znásilnenia; domnieva sa, že priťažujúce okolnosti by sa mali vziať do úvahy, keď je dieťa obeťou sexuálneho násilia alebo zneužitia;
55.
vyzýva členské štáty, aby uvažovali o rodovo neutrálnych právnych predpisoch vzťahujúcich sa na sexuálne násilie a aby rozhodli, že kupovanie sexu od dieťaťa (t. j. od neplnoletej osoby) sa bude považovať za trestný čin v súlade s článkom 1 opčného protokolu k Dohovoru OSN o právach dieťaťa týkajúceho sa predaja detí, detskej prostitúcie a detskej pornografie, ktorý prijalo Valné zhromaždenie 25. mája 2000; zdôrazňuje, že v boji proti detskej prostitúcii a detskej pornografii a pri znižovaní dopytu po nich zohráva kľúčovú úlohu informovanosť verejnosti;
56.
pripomína svoje odporúčanie Rade zo 16. novembra 2006 o boji proti obchodovaniu s ľuďmi - integrovaný prístup a návrhy pre akčný plán Ú. v.
EÚ C 314 E, 21.12.2006, s.
355.
, ktorého odôvodnenie E navrhuje cieľ znížiť o polovicu počet obetí obchodovania s ľuďmi v nasledujúcich desiatich rokoch, pričom konečným cieľom má byť čo najrýchlejšie a najúplnejšie odstránenie tohto trestného činu;
57.
nalieha na členské štáty, aby prijali účinné legislatívne a iné opatrenia vrátane zberu údajov rozdelených podľa veku a pohlavia, aby sa na ich území v súkromnej i verejnej oblasti zabránilo všetkým druhom násilia a aby sa tiež odstránili všetky druhy násilia;
58.
zároveň vyzýva Komisiu, aby podporila rýchlu ratifikáciu vyššie uvedeného opčného protokolu k Dohovoru OSN o právach dieťaťa a opčného protokolu k tomuto dohovoru, ktorý sa týka účasti detí v ozbrojených konfliktoch;
59.
vyzýva všetky inštitúcie EÚ a členské štáty, aby zabezpečili plnú mieru ochrany a pomoc pre obete obchodovania s ľuďmi a aby kládli osobitný dôraz na nájdenie vhodného trvalého riešenie pre detské obete obchodovania s ľuďmi;
60.
vyzýva všetky inštitúcie a členské štáty, aby sa aktívne zapojili do boja proti obchodovaniu s deťmi, pokiaľ ide o všetky formy vykorisťovania vrátane práce (napr. detskej práce Dohovor MOP č. 182 o najhorších formách detskej práce priamo odkazuje na obchodovanie s deťmi ako na jednu z najhorších foriem vykorisťovania.
, nútenej práce, domáceho nevoľníctva, otroctva, odpracúvania dlhu a žobrania), vynútených manželstiev, nezákonného osvojenia a protiprávnych činností (napr. deti ako díleri drog, vreckoví zlodeji), sexuálneho vykorisťovania a prostitúcie atď.;
61.
vyzýva Komisiu, aby bezodkladne urýchlila hodnotenie vnútroštátnych vykonávacích opatrení prijatých na základe rámcového rozhodnutia 2004/68/SVV s cieľom predložiť návrh na okamžitú zmenu a doplnenie vnútroštátnych ustanovení, ktoré sú v rozpore s týmto rozhodnutím, a podporuje záväzok Komisie, ktorá na základe dohody s významnými spoločnosťami vydávajúcimi kreditné karty hodnotí technické možnosti vylučovať z elektronického platobného systému internetové stránky, ktoré umožňujú elektronický predaj materiálov týkajúcich sa detskej pornografie, alebo zaviesť iné obmedzenia; vyzýva tiež ostatné hospodárske subjekty ako banky, zmenárne, poskytovateľov internetových služieb a prevádzkovateľov vyhľadávačov, aby sa aktívne zapojili do snahy o boj proti detskej pornografii a iným formám komerčného vykorisťovania detí; vyzýva Radu a Komisiu, aby so zreteľom na prijatie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES z 11. decembra 2007, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch, týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania Ú. v.
EÚ L 332, 18.12.2007, s.
27.
vydali zákaz detskej pornografie a násilia na deťoch vo všetkých audiovizuálnych mediálnych službách; domnieva sa, že jednou zo základných priorít Komisie by malo byť posilnenie cezhraničných operácií proti internetovým stránkam s detskou pornografiou a zlepšenie spolupráce medzi verejnými orgánmi a subjektmi súkromného sektora s cieľom presadiť záväzok zastaviť činnosť nezákonných internetových stránok;
62.
upozorňuje na vykorisťovanie detí a mladistvých vo svete módy, hudby, filmu a športu;
63.
požaduje, aby sa v záujme ochrany práv detí a na základe dialógu s poskytovateľmi prístupových práv, médiami (verejné a súkromné televízne spoločnosti, reklamné spoločnosti, tlač, videohry, prevádzkovatelia mobilných telefónov a internet) a priemyselnými odvetviami vytvoril adekvátny, účinný a primeraný regulačný systém zameraný okrem iného na zakazovanie prenosu škodlivých záberov a obsahu (vrátane virtuálneho obťažovania), ako aj obchodovania s videohrami násilného charakteru, ktoré, nakoľko podporujú násilie a sexizmus, môžu škodiť fyzickému a psychickému vývinu detí; so znepokojením navyše poukazuje na rastúci problém výmeny pornografických materiálov a materiálov týkajúcich sa zneužívania detí prostredníctvom MMS správ; vyjadruje podporu programu bezpečnejšieho používania internetu (Safer Internet Plus Programme) prostredníctvom vykonávania operačných a technických opatrení, a to najmä na ochranu detí; v tejto súvislosti tiež vyzýva členské štáty a poskytovateľov internetových služieb, aby v spolupráci s prevádzkovateľmi vyhľadávačov a políciou zaviedli blokovaciu technológiu, ktorá by užívateľom internetu zabránila v prístupe na nelegálne stránky týkajúce sa sexuálneho zneužívania detí a verejnosti by zabránila v prístupe k materiálu zobrazujúcemu sexuálne zneužívanie detí;
64.
víta začiatok realizácie európskeho rámca pre bezpečnejšie používanie mobilných telefónov mladistvými a deťmi, ktorý bol prijatý ako samoregulačný kódex medzi vedúcimi spoločnosťami pôsobiacimi v tomto sektore v EÚ a po ktorom bude nasledovať prijatie príslušných národných samoregulačných kódexov; zdôrazňuje, že tento rámec predstavuje prvý dôležitý krok na zabezpečenie ochrany maloletých pred špecifickým nebezpečenstvom, ktoré vyplýva z používania mobilných telefónov, je však dôležité, aby Komisia neustále monitorovala a vyhodnocovala jeho vykonávanie na vnútroštátnej úrovni s cieľom vyhodnotiť jeho výsledky a preskúmať potrebu pristúpiť k legislatívnej iniciatíve na úrovni Spoločenstva;
65.
podporuje vytvorenie jednotného systému klasifikácie a značenia v oblasti predaja a šírenia audiovizuálnych obsahov a videohier neplnoletým osobám v EÚ, aby sa európske normy mohli stať vzorom pre krajiny mimo EÚ;
66.
pripomína, že do jestvujúceho európskeho systému klasifikácie počítačových hier a videohier podľa veku (PEGI) bolo nedávno pridané osobitné označenie pre online hry; domnieva sa, že Komisia a členské štáty by mali presadzovať a väčšmi podporovať samoreguláciu tohto typu pri označovaní hier s cieľom lepšie chrániť maloletých pred nevhodným obsahom a informovať rodičov o možných rizikách spojených s hrami, ako aj upozorňovať ich na dobré príklady;
67.
vyzýva členské štáty, aby sprísnili svoj dohľad nad obsahom televíznych programov vysielaných v čase, keď je počet detských divákov najvyšší, a aby pomáhali rodičovskej kontrole tým, že budú poskytovať primerané, homogénne informácie o televíznych programoch; zdôrazňuje, že informačná technológia poskytuje deťom ďalšie možnosti prístupu k televíznym programom v akomkoľvek čase z každého počítača s pripojením na internet; poukazuje na to, že je nutné venovať väčšiu pozornosť revízii neobmedzeného práva masmédií na prístup k deťom a práva dieťaťa na plný prístup k masmédiám;
68.
pripomína, že vo všetkých členských štátoch došlo k znepokojujúcemu zvýšeniu počtu prípadov fenoménu kriminality mládeže s mladistvými páchateľmi a – vo väčšine prípadov – aj obeťami, čo je situácia, ktorá si vyžaduje integrovanú politiku, a to nielen na vnútroštátnej úrovni, ale aj na úrovni Spoločenstva; preto ako nevyhnutný krok odporúča, aby sa neodkladne vypracoval autoritatívny prieskum tohto problému a následne pripravil rámcový program integrovaný na úrovni Spoločenstva, ktorý by spájal opatrenia sústredené okolo troch usmernení: preventívne opatrenia, opatrenia v oblasti sociálnej integrácie pre mladistvých páchateľov a justičné a mimosúdne intervenčné opatrenia;
69.
zdôrazňuje, že treba posilniť podporu "detskej kultúry" prostredníctvom európskych programov Media a Kultúra a vyzýva Radu a Komisiu, aby prostredníctvom inovačných programov vyvolali v deťoch radosť z európskej kultúry a z európskych jazykov, a to formou vhodnou pre deti, a aby v nich v ranom veku vzbudili vôľu učiť sa; zároveň vyzdvihuje význam mediálnej gramotnosti tým, že sa bude v rôznych médiách vedome podporovať zavádzanie výchovno-vzdelávacích obsahov;
70.
žiada členské štáty a Komisiu, aby v rámci svojej budúcej stratégie vypracovali komplexný plán na prevenciu kriminality mládeže a šikanovania na školách, ďalších foriem škodlivého správania a špecifického problému mládežníckych gangov, do ktorého budú zapojené predovšetkým rodiny a školy, sociálne služby podporujúce rodiny, športové a mládežnícke centrá, samotní mladí ľudia a ktorý bude zameraný na poskytovanie príležitostí a na ich aktívne zapojenie mladých ľudí do spoločnosti; odporúča, aby sa členské štáty navzájom podelili o svoje osvedčené postupy;
71.
vyzýva na zriadenie bezpečných, dobre propagovaných, dôverných a dostupných mechanizmov pre deti, ich zástupcov a iné osoby s cieľom informovať o násilí páchanom na deťoch; všetky deti, a to aj tie, ktoré sú umiestnené v ústavoch zdravotnej starostlivosti a v nápravnovýchovných zariadeniach, by mali byť informované o existencii mechanizmov podávania sťažností;
72.
vyjadruje želanie, aby členské štáty vytvorili systém umožňujúci prístup k informáciám o odsúdeniach v dôsledku zneužívania detí, aby tak osoby, ktoré musia byť na základe predchádzajúceho odsúdenia za pohlavné zneužívanie detí považované za nespôsobilé práce s deťmi, nemohli, a to v zásade v celej EÚ, vykonávať určité profesie zahŕňajúce kontakt s deťmi, v súlade s jeho pozíciou z 1. júna 2006 o podnete Belgického kráľovstva na prijatie rámcového rozhodnutia Rady o uznaní a vykonaní v Európskej únii zákazov vyplývajúcich z odsúdení za sexuálne delikty spáchané na deťoch Ú. v.
EÚ C 298 E, 8.12.2006, s.
220.
; považuje za nevyhnutné zaviesť opatrenia na predchádzanie recidívam, napríklad v prípade, keď osoba odsúdená za sexuálne delikty spáchané na deťoch vycestuje do zahraničia; v tejto súvislosti víta pokroky, ktoré Rada dosiahla v oblasti výmeny informácií medzi členskými štátmi o vnútroštátnych rozsudkoch za trestné činy, a želá si, aby Rada urýchlene zabezpečila vzájomné prepojenie vnútroštátnych trestných registrov vytvorením európskej siete;
73.
žiada, aby sa vyvinulo úsilie o riešenie problému predaja drog a alkoholu vo vzdelávacích inštitúciách a v ich okolí, a o informovanie detí o nebezpečenstve, ktoré drogy a alkohol predstavujú;
74.
žiada, aby členské štáty dospeli k spoločnému porozumeniu toho, čo je obsahom pojmu zneužívanie detí, keďže ich právne predpisy sa líšia napríklad v otázke vekovej hranice;
75.
požaduje účinnú ochranu detí pred sexuálnym vykorisťovaním vrátane toho, že sexuálna turistika, do ktorej sú zapojené deti, bude považovaná za trestný čin vo všetkých členských štátoch a budú sa na ňu vzťahovať extrateritoriálne trestnoprávne predpisy; žiada, aby sa ku každému občanovi EÚ, ktorý spácha trestný čin v tretej krajine, pristupovalo podľa jednotného súboru extrateritoriálnych trestnoprávnych predpisov platných v celej EÚ v súlade s opčným protokolom k Dohovoru OSN o právach dieťaťa týkajúcim sa predaja detí, detskej prostitúcie a detskej pornografie;
76.
žiada, aby bol Europolu poskytnutý riadny mandát na spoluprácu s policajnými zbormi členských štátov a krajín, ktorých sa týka tento druh cestovného ruchu, aby bolo možné viesť vyšetrovania zamerané na odhaľovanie osôb zodpovedných za tieto trestné činy a v tejto súvislosti vyzýva na vytvorenie postov európskych styčných úradníkov; požaduje príslušné opatrenia na rehabilitáciu a integráciu obetí sexuálneho vykorisťovania, ktoré boli oslobodené od svojich vykorisťovateľov, do spoločnosti; žiada tiež komplexnejšie informácie o sexuálnej turistike zameranej na deti v členských štátoch;
77.
povzbudzuje členské štáty, aby vytvorili legislatívny rámec, ktorý umožní postihovať sexuálnych turistov zameraných na deti a vyzýva členské štáty a Komisiu, aby preskúmali možnosť prijatia spoločnej stratégie EÚ proti sexuálnej turistike zameranej na deti a aby v oblastiach hotelierstva a cestovného ruchu podpísali a podporovali kódexy správania, napríklad kódex ECPAT ECPAT je skratka označujúca medzinárodnú podpornú sieť Koniec detskej prostitúcii, detskej pornografii a obchodovania s deťmi na sexuálne účely (End Child Prostitution, Child Pornography and the Trafficking of Children for Sexual Purposes).
– Kódex správania na ochranu detí pred sexuálnym vykorisťovaním pri cestovaní a v cestovnom ruchu z 21. apríla 2004;
78.
zdôrazňuje skutočnosť, že veľká väčšina detských obetí obchodovania s ľuďmi z dôvodov sexuálneho vykorisťovania na komerčné účely, ako sú prostitúcia a výroba detskej pornografie, a tiež v prípade vynútených manželstiev, sú mladistvé dievčatá, čo spôsobuje, že obchodovanie s ľuďmi je významnou rodovou otázkou; ďalej zdôrazňuje, že dokonca aj v skupinách, ktoré sa snažia o kontrolu a zastavenie obchodovania s ľuďmi, sú stále prítomné konvenčné postoje k vzťahu medzi pohlaviami a tradičné vnímanie úloh žien a dievčat;
79.
vyzýva členské štáty, aby dieťa, ktoré bolo svedkom domáceho násilia, považovali za obeť trestného činu;
80.
vyzýva všetky členské štáty, ktoré tak zatiaľ neurobili, aby ratifikovali Protokol o predchádzaní, potláčaní a trestaní obchodovania s ľuďmi, obzvlášť so ženami a deťmi, ktorý dopĺňa Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu a ktorý bol prijatý v Palerme v roku 2000, a aby prijali všetky potrebné opatrenia na poskytnutie ochrany detským obetiam obchodovania s ľuďmi, okrem iného prostredníctvom umožnenia obetiam obchodovania s ľuďmi zostať dočasne alebo natrvalo na ich území;
81.
odporúča, aby budúca stratégia EÚ zohľadňujúc najlepšie záujmy dieťaťa a rodový rozmer priznala osobitnú dôležitosť lekárskej, psychologickej a sociálnej starostlivosti o deti, ktoré sa stali obeťami zanedbávania, zneužívania, zlého zaobchádzania, vykorisťovania a priameho a/alebo nepriameho násilia; pripomína, že práca Komisie by mala obsiahnuť aj vplyv nepriameho násilia na kvalitu života detí a prevenciu tohto násilia; zdôrazňuje, že tieto otázky sú často spojené s chudobou a spoločenským vylúčením rodín a že na riešenie týchto problémov sú potrebné nové sociálne politiky s väčším dôrazom na solidaritu;
82.
žiada Komisiu a členské štáty, aby preskúmali, akú úlohu hrá dopyt po sexuálnom vykorisťovaní detí po a iných formách vykorisťovania detí; žiada, aby potom, ako sa to zistí, boli prijaté opatrenia na zníženie tohto dopytu, okrem iného prostredníctvom kampaní zameraných na verejnosť; obchodovanie s deťmi považuje za formu organizovaného zločinu a preto požaduje spoločné úsilie členských štátov v boji proti takýmto zločinom; vyzýva členské štáty, aby právo detí na ochranu považovali za prioritu;
83.
vyzýva všetky členské štáty, aby uznali, že dievčatá majú medzi sexuálne vykorisťovanými osobami neprimerané zastúpenie a že snahy o ukončenie sexuálneho vykorisťovania detí musia preto obsiahnuť rodový prístup;
84.
domnieva sa, že rodové vzťahy medzi dievčatami a chlapcami v raných etapách života sú určujúce pre rodovú rovnosť v ďalších etapách životného cyklu;
85.
žiada, aby sa pre mladistvých zaviedli primerane podľa závažnosti spáchaného činu alternatívne tresty k odňatiu slobody a aby sa zaručila existencia reedukačných opatrení, ako napríklad všeobecne prospešných prác mládeže, na ich budúcu spoločenskú a pracovnú reintegráciu, berúc do úvahy potrebu vštepiť mladistvým to, že sú nositeľmi práv, ale zároveň aj povinností, pričom podotýka, že zadržiavanie mladistvých páchateľov by malo byť len krajným riešením a malo by trvať čo najkratšiu dobu; požaduje tiež výchovné opatrenia na zabezpečenie spoločenskej a pracovnej reintegrácie; domnieva sa, že reedukačné opatrenia by sa okrem iného mali zameriavať na to, aby mladému človeku poskytli vedomosti a nástroje potrebné na riešenie skutočnej situácie, v ktorej musí žiť, čo znamená dať mu zodpovednosť za rešpektovanie práv druhých, ako aj za dodržiavanie zákonov a pravidiel stanovených spoločnosťou; pre možnosť rozvoja mladých ľudí na zodpovedné osoby považuje za zásadné, aby sa zapojili a aby mali právo ovplyvňovať svoju vlastnú situáciu a otázky, ktoré sa ich dotýkajú;
86.
poznamenáva, že vek trestnej zodpovednosti v súčasnosti nie je vo všetkých členských štátoch rovnaký a požaduje, aby Komisia vypracovala štúdiu o rozdielnych názoroch členských štátov na hraničný vek trestnej zodpovednosti, ich zaobchádzaní s mladými páchateľmi a ich účinných stratégiách prevencie kriminality mládeže;
87.
zdôrazňuje potrebu poskytnúť osobitnú odbornú prípravu osobám vykonávajúcim právnické povolanie a pôsobiacim v sektore justície pre mládež (sudcovia, právnici, sociálni pracovníci a policajti);
88.
vyjadruje želanie, aby sa v rámci Európskeho súdu pre ľudské práva zriadila špecializovaná sekcia pre práva detí;
89.
vyzýva členské štáty, aby zaviedli seriózne opatrenia týkajúce sa zákazu rôznych foriem vykorisťovania detí vrátane prostitúcie či iných foriem sexuálneho vykorisťovania, nútenej práce či služieb, otroctva či praktík podobných otroctvu alebo nevoľníctvu, využívania detí na žobranie, nezákonné činnosti, športu a s ním spojených činností, nezákonného osvojenia dieťaťa, vynútených manželstiev či akýchkoľvek iných foriem vykorisťovania;
90.
žiada, aby sa začal riešiť problém medzinárodných únosov detí, ktoré sú často predmetom sporov medzi rodičmi následkom rozchodov alebo rozvodov, pričom najlepší záujem dieťaťa by za každých okolností mal byť prvoradým hľadiskom;
91.
zdôrazňuje, že v článku 3 Dohovoru OSN o právach dieťaťa sa uvádza: "Záujem dieťaťa musí byť prvoradým hľadiskom pri akýchkoľvek postupoch týkajúcich sa detí, či už vykonávaných verejnými alebo súkromnými zariadeniami sociálnej starostlivosti, súdmi, správnymi alebo zákonodarnými orgánmi"; podľa Haagskeho dohovoru o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí z roku 1980 (Haagsky dohovor) sa záujmom dieťaťa rozumie jeho rýchly návrat po únose; záujmy dieťaťa však zahŕňajú viac než len jeho rýchly návrat, napríklad bezpečné priame fyzické prostredie, prostredie lásky a pozornosti, podporujúcu a flexibilnú rodinnú štruktúru, primerané utváranie rodičovských modelov, kontinuitu vo výchove a starostlivosti, ako aj slušné životné podmienky; Haagsky dohovor tieto kritériá nezohľadňuje, napr. nezaoberá sa tým, kto je rodič, ktorý uniesol dieťa, či má takýto rodič rodičovskú zodpovednosť, koľko má dieťa rokov, aký dlhý čas už dieťa strávilo v inej krajine, či dieťa navštevuje školu a či tam má priateľov atď.; možno teda zhrnúť, že napriek dobrým úmyslom Haagskeho dohovoru a nariadenia (ES) č. 2201/2003 nie sú práva dieťaťa často dobre chránené; vyzýva Komisiu, aby prijala opatrenia na ochranu práv dieťaťa aj v tejto oblasti, a naliehavo ju žiada, aby v tomto smere predložila návrhy;
92.
žiada urýchlené prijatie primeraných opatrení na vyhľadávanie a identifikáciu zmiznutých a unesených detí, a to aj s použitím Schengenského informačného systému s cieľom zabrániť tomu, aby prekročili hranice; víta európsku horúcu linku pre zmiznuté deti a príslušné kroky mimovládnych organizácií a vyzýva Komisiu, aby podporila vytvorenie európskej otvorenej telefónnej agentúry pre deti a mladých ľudí s problémami;
93.
vyzýva inštitúcie EÚ a členské štáty, aby uplatňovali rezolúcie Valného zhromaždenia OSN č. A/RES/46/121, A/RES/47/134 a A/RES/49/179 o ľudských právach a extrémnej chudobe, č. A/RES/47/196 o medzinárodnom dni boja za odstránenie chudoby a č. A/RES/50/107 o medzinárodnom roku za odstránenie chudoby a o vyhlásení prvého desaťročia OSN za odstránenie chudoby, ako aj dokumenty Hospodárskej a sociálnej rady OSN č. E/CN.4/Sub.2/1996/13, E/CN4/1987/NGO/2, E/CN4/1987/SR.29 a E/CN.4/1990/15 o ľudských právach a extrémnej chudobe, č. E/CN.4/1996/25 o práve na rozvoj, a č. E/CN.4/SUB.2/RES/1996/25 o realizácii hospodárskych, sociálnych a kultúrnych práv;
Chudoba/diskriminácia
94.
upozorňuje, že v rámci EÚ žije 19 % detí pod hranicou chudoby a že je preto nevyhnutné prijať náležité opatrenia pomoci zamerané na potreby detí vrátane opatrení na podporu ich rodín, a vyzýva členské štáty, aby prijali ambiciózne a dosiahnuteľné ciele v oblasti znižovania – a prípadne odstránenia –chudoby detí;
95.
presadzuje vytvorenie vhodných štruktúr v členských štátoch na pomoc deťom a rodičom prispôsobiť sa zmeneným rodinným pomerom;
96.
vyzýva Komisiu, aby prijala opatrenia, ktoré deťom umožnia užívať si detstvo a zúčastňovať sa detských aktivít bez sociálnej diskriminácie alebo vylúčenia;
97.
vyzýva Komisiu, aby sa usilovala o integráciu stratégií špecificky sa venujúcich chudobe detí, nezamestnanosti mládeže a sociálnemu začleňovaniu menšín v rámci všetkých relevantných rozvojových stratégií vrátane strategických dokumentov o znižovaní chudoby a orientačných programov;
98.
vyzýva príslušné inštitúcie, aby deťom poskytli príležitosť skutočne prispieť k boju proti chudobe; s cieľom účinnejšie bojovať proti chudobe detí žiada, aby všetky zúčastnené strany vrátane najchudobnejších detí dostali skutočne aktívnu úlohu v plánovaní, vytváraní a vyhodnocovaní takýchto projektov na odstránenie extrémnej chudoby;
99.
zdôrazňuje, že boj proti komerčnému sexuálnemu vykorisťovaniu detí – t. j. obchodovaniu s deťmi na sexuálne účely, detskej pornografie a sexuálnej turistiky zameranej na deti – by sa mal stanoviť ako jeden z hlavných cieľov tejto stratégie pre aktivity v EÚ aj mimo nej, najmä vzhľadom na rozvojové ciele milénia; pripomína, že chudoba je často jednou z mnohých príčin sociálneho vylúčenia, diskriminácie a ohrozovania detí a ďalej ich posilňuje; domnieva sa však, že skutočnou príčinou komerčného sexuálneho vykorisťovania detí je dopyt po sexe s deťmi a organizovaný zločin, ktorý je pripravený ťažiť zo situácií, ktoré deti vystavujú riziku;
100.
požaduje, aby sa zvážilo poskytovanie psychologicko-sociálnej starostlivosti a emocionálnej podpory deťom žijúcim v zložitých životných podmienkach ako sú napríklad ozbrojené konflikty a krízové situácie, vysídleným deťom a deťom žijúcim v extrémnej chudobe;
101.
vyzýva členské štáty, aby plnili svoju povinnosť a pomáhali deťom a chránili ich pred rizikom podvýživy, chorôb a zlého zaobchádzania a zneužívania, a to bez ohľadu na spoločenské a/alebo právne postavenie detí alebo ich rodičov;
102.
vyzýva Komisiu, aby predložila návrh smernice zahŕňajúcej všetky formy diskriminácie uvedené v článku 13 Zmluvy o ES, ako aj všetky oblasti, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 2000/43/ES z 29. júna 2000, ktorou sa zavádza zásada rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod Ú. v.
ES L 180, 19.7.2000, s.
22.
;
103.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby venovali osobitnú pozornosť všetkým formám diskriminácie týkajúcej sa detí, vrátane diskriminácie detí s poruchami učenia (napr. dyslexiou, dyskalkúliou, dyspraxiou) alebo rôznymi inými postihnutiami;
104.
víta existenciu mnohých mimovládnych organizácií a dobrovoľných pracovníkov, ktorí vytvárajú vzťahy priateľstva a solidarity medzi deťmi v najnevýhodnejších situáciách a deťmi z rozdielneho spoločenského prostredia s cieľom bojovať proti extrémnej chudobe a sociálnemu vylúčeniu; vyzýva inštitúcie EÚ a členské štáty, aby zabezpečili, že aj najchudobnejšie deti budú mať prospech z projektov Spoločenstva a že projekty Európskej dobrovoľníckej služby poskytnú takýmto organizáciám viac príležitostí nabrať mladých dobrovoľníkov;
105.
žiada, aby sa konkrétne opatrenia zameriavali predovšetkým na rómske deti a deti patriace k iným národnostným menšinám, cieľom čoho má byť najmä zastaviť diskrimináciu, segregáciu, sociálne vylúčenie a vylúčenie zo vzdelávania, ako aj vykorisťovanie, ktorého sú častou obeťou; vyzýva tiež členské štáty, aby sa usilovali o odstránenie neprimerane vysokého zastúpenia rómskych detí v zariadeniach pre mentálne postihnutých; vyjadruje želanie, aby sa podporovali kampane na zaradenie týchto detí do školskej dochádzky, opatrenia na boj proti ich častému predčasnému ukončeniu školskej dochádzky ako aj projekty prevencie a pomoci v oblasti zdravia vrátane očkovania;
106.
domnieva sa, že EÚ by si mala stanoviť za cieľ zabezpečenie toho, aby na jej území neexistovali deti bez domova alebo deti žijúce na ulici; žiada, aby boli prijaté vhodné a cielené opatrenia na pomoc deťom bez domova a deťom žijúcim na ulici, keďže väčšina z nich je silne traumatizovaná a sociálne vylúčená, nedostáva formálne vzdelanie ani zdravotnú starostlivosť, je mimoriadne náchylná stať sa obeťou obchodovania s ľuďmi (vrátane prostitúcie, obchodovania s orgánmi a nezákonného osvojenia), drogovej závislosti či kriminality, a je často nútená žobrať;
107.
žiada Komisiu a členské štáty, aby problém tisícov detí žijúcich na ulici a detí, ktoré sú nútené žobrať, uznali za vážny spoločenský problém a problém v oblasti ľudských práv, ktorý je porušením Dohovoru OSN a právach dieťaťa, a zároveň vyzýva členské štáty, aby zaviedli sankcie voči tým, ktorí sú zodpovední za poníženie detí, ktoré sú nútené žobrať;
108.
vyzýva EÚ, členské štáty a organizácie občianskej spoločnosti, aby zabezpečili, že každé dieťa dostane príležitosť byť súčasťou skupiny či združenia detí, kde môže stretávať iné deti a vymieňať si s nimi myšlienky; na základe toho požaduje, aby boli prijaté podporné opatrenia, ktoré uskutočnia dospelí v snahe o to, aby sa každé dieťa cítilo súčasťou skupiny a mohlo sa v rámci nej vyjadrovať; vyzýva preto členské štáty a príslušné miestne orgány, aby podporovali projekty, ktoré sa zameriavajú na to, aby deti mali možnosť sa týmto spôsobom vyjadriť, ako sú miestne rady či parlamenty detí, pričom by sa malo zabezpečiť, že sa do nich zapojí väčšina vylúčených detí;
109.
žiada, aby sa preskúmala možnosť vypracovať nástroj na úrovni Spoločenstva týkajúci sa osvojenia detí, ktorý by bol vypracovaný v súlade s Dohovorom OSN o právach dieťaťa a inými relevantnými medzinárodnými normami a ktorý by zvýšil kvalitu starostlivosti týkajúcu sa informačných služieb, prípravy medzinárodných osvojení detí, spracúvania žiadostí o medzinárodné osvojenia detí a následných služieb, keďže všetky medzinárodné dohovory o ochrane práv dieťaťa priznávajú opusteným deťom a sirotám právo na rodinu a na ochranu;
110.
vyzýva členské štáty, aby postupovali tak, aby zaručili základné právo dieťaťa žiť v rodine; nalieha na členské štáty, aby stanovili účinné riešenia na zabránenie opúšťaniu detí a zníženie počtu opustených detí a sirôt umiestňovaných do ústavov; pri hľadaní nového východiska pre dieťa by sa mal vždy prednostne zohľadniť najlepší záujem dieťaťa, ako ustanovuje Dohovor OSN o právach dieťaťa;
111.
zastáva názor, že k osvojeniu môže dôjsť v krajine pôvodu dieťaťa alebo po nájdení rodiny formou medzinárodného osvojenia v súlade s vnútroštátnou legislatívou a medzinárodnými dohovormi, a že umiestnenie do ústavu by malo byť iba dočasným riešením; mala by sa zohľadniť alternatívna rodinná starostlivosť v podobe napríklad pestúnskych rodín; nalieha na členské štáty a Komisiu, aby v spolupráci s Haagskou konferenciou, Radou Európy a detskými organizáciami vytvorili rámec na zabezpečenie transparentnosti, účinného monitorovania rozvoja osvojených detí a na koordináciu ich aktivít s cieľom predchádzať obchodovaniu s deťmi; nalieha v tejto súvislosti na členské štáty, aby osobitne posúdili deti so špecifickými potrebami, napr. deti, ktoré potrebujú lekársku starostlivosť a deti so zdravotným postihnutím;
112.
vyzýva členské štáty, aby so zreteľom na dospelú mládež, ktorá bola vychovávaná v sirotincoch alebo iných zariadeniach starostlivosti o deti, prijali kroky, ktoré jej umožnia využívať podporné opatrenia s cieľom pomáhať týmto mladým ľuďom pri plánovaní ich profesionálnej budúcnosti a uľahčiť im ich začlenenie sa do spoločnosti;
113.
zdôrazňuje, že sociálne vylúčenie, v ktorom žijú mladí delikventi, často znemožňuje ich normálne opätovné začlenenie do spoločnosti; preto vyzýva členské štáty, aby definovali sprievodné stratégie pre týchto rizikových mladistvých alebo mladých dospelých ľudí, s cieľom pomáhať im pri plánovaní ich profesionálnej budúcnosti a uľahčiť im ich začlenenie sa do spoločnosti;
114.
podotýka, že deti, ktoré sa starajú o rodičov alebo súrodencov s osobitnými potrebami, by mali mať nárok na osobitnú cielenú podporu;
115.
upozorňuje, že budúca stratégia EÚ by mala uznať dôležitú úlohu rodiny ako základnej jednotky spoločnosti z hľadiska prežitia, ochrany a vývoja dieťaťa; zastáva názor, že práva dieťaťa by sa mali v plnej miere zohľadniť v otázkach týkajúcich sa zosúladenia pracovného a rodinného života a v otázkach pracovného času, s osobitným dôrazom na situáciu matiek so zdravotným postihnutím a matiek detí so zdravotným postihnutím, ako aj pri vytváraní politík v oblasti verejnej a/alebo súkromnej podpory pre deti a ich rodičov, aby obaja rodičia boli schopní znášať a rozdeliť si zodpovednosť za výchovu detí a starostlivosť o ne; domnieva sa, že si treba uvedomiť skutočnosť, že čoraz väčší počet ľudí dnes žije v alternatívnom rodinnom zázemí nezodpovedajúcom tradičnému vnímaniu základnej rodiny, ktorú tvorí matka, otec a ich biologické deti;
116.
naliehavo žiada členské štáty, aby zrušili všetky obmedzenia práva rodičov na stýkanie sa so svojimi deťmi, ktoré vyplývajú z národnostných rozdielov, predovšetkým v súvislosti s rozhodnutím hovoriť jazykom, ktorý nie je úradným jazykom príslušnej krajiny; domnieva sa, že zrušenie obmedzení týkajúcich sa mnohonárodnostných rodín, v ktorých existuje konflikt medzi rodičmi, by malo priniesť neobmedzenú slobodu hovoriť jazykom, ktorý si vyberie dieťa a rodič, a to pri plnom dodržiavaní všetkých podmienok dohľadu nad stretnutiami, ak takú povinnosť uložil súd;
117.
víta zavedenie verejných ochrancov práv detí a vyzýva všetky členské štáty, aby uľahčili ich zavedenie na národnej a miestnej úrovni;
Detská práca
118.
zdôrazňuje, že je dôležité zabezpečiť, aby tieto deti, ktoré sú z právneho hľadiska dosť staré na to, aby mohli mať zamestnanie, boli odmeňované na základe zásady rovnakej práce za rovnakú odmenu;
119.
vyzýva Komisiu na zabezpečenie toho, aby sa rokovania výborov a podskupín pre ľudské práva vytvorených v rámci dohôd o obchode a spolupráci zamerali na problém detskej práce a na ochranu detí pred všetkými formami zneužívania, vykorisťovania a diskriminácie;
120.
zdôrazňuje potrebu zabezpečiť, aby všetky politiky, vnútorné i vonkajšie, na úrovni členských štátov i na úrovni EÚ, brali na zreteľ odstránenie detskej práce vo všetkých jej formách; je presvedčený, že riadna školská dochádzka je najlepším prostriedkom riešenia tohto problému, pokiaľ ide o dievčatá i o chlapcov, rovnako pri predchádzaní porušovania tejto zásady i v úsilí prerušiť cyklus negramotnosti a chudoby v budúcnosti;
121.
dôrazne odsudzuje všetky formy detskej práce, otroctva, odpracovávania dlhu a iné formy práce, ktoré vplývajú nepriaznivo na zdravie a bezpečnosť detí; vyzýva Komisiu a Radu, aby viac spojili obchod EÚ a rozvojovú pomoc pre tretie krajiny s podmienkou, že tieto krajiny implementujú dohovor MOP o zákaze a o okamžitých opatreniach na odstránenie najhorších foriem detskej práce;
122.
poukazuje na skutočnosť, že výrobky predávané v EÚ môžu byť produktom detskej práce; vyzýva Komisiu, aby zaviedla mechanizmus, prostredníctvom ktorého môžu obete detskej práce žiadať náhradu od spoločností z EÚ na vnútroštátnych súdoch členských štátov; vyzýva Komisiu, aby presadzovala súlad dodávateľských reťazcov s týmito požiadavkami a najmä aby predložila mechanizmus, podľa ktorého by sa hlavný kontrahent v EÚ zodpovedal za prípady porušovania dohovorov OSN o detskej práci v dodávateľskom reťazci; z týchto dôvodov vyzýva EÚ, aby využila postup v rámci všeobecného systému preferencií ako jeden zo spôsobov účinnejšieho boja s vykorisťovaním detskej práce, ku ktorej dochádza v rôznych oblastiach sveta, a zaviedla osobitné opatrenia v prípadoch nebezpečnej práce, ktorú je nútený vykonávať veľký počet detí;
Deti prisťahovalcov, žiadateľov o azyl a utečencov
123.
žiada, aby sa osobitná pozornosť venovala v najlepšom záujme detí situácii detských utečencov, detí žiadajúcich o azyl a migrujúcich detí a detí, ktorých rodičia žiadajú o azyl alebo majú štatút utečencov alebo ilegálnych prisťahovalcov, aby sa zabezpečilo, že môžu požívať svoje práva bez ohľadu na právne postavenie ich rodičov, že nebudú vystavované negatívnym dôsledkom situácie, za ktorú nenesú žiadnu zodpovednosť, a že sa budú riešiť ich osobitné potreby pri osobitnej snahe zachovať jednotu rodiny v prípade, že je to v najlepšom záujme dieťaťa;
124.
požaduje, aby sa v kontexte všetkých foriem prisťahovalectva venovala osobitná pozornosť mladistvým bez sprievodu, pretože organizovaný zločin využíva každú príležitosť na privezenie dieťaťa do krajiny na účel jeho vykorisťovania; domnieva sa, že členské štáty by preto mali byť ostražité a zabezpečiť existenciu politiky na ochranu detí pre každú predstaviteľnú situáciu;
125.
požaduje prístup detí prisťahovalcov k vzdelaniu a vytvorenie programov a prostriedkov z medzikultúrnej perspektívy s osobitným dôrazom na situácie zraniteľnosti a na mladistvých bez sprievodu;
126.
pripomína, že medzinárodné normy týkajúce sa ochrany detí je možné uplatniť aj v prípade mladistvých bez sprievodu, ktorí vstupujú na územie EÚ prostredníctvom nezákonných prisťahovaleckých postupov; žiada všetky miestne, regionálne a národné orgány, ako aj inštitúcie EÚ, aby čo najviac spolupracovali pri ochrane mladistvých bez sprievodu; žiada Komisiu, aby s tretími krajinami pôvodu vypracovala postupy medzinárodnej spolupráce a pomoci, ktoré zaručia návrat mladistvých do ich krajiny pôvodu za vhodných podmienok, a žiada vytvorenie mechanizmov na ochranu týchto mladistvých po ich návrate do ich krajín pôvodu v rámci ich biologickej rodiny alebo prostredníctvom mechanizmov alebo inštitúcií, ktoré ich účinne ochránia;
127.
žiada, aby ochrana práv dieťaťa stála v popredí spolurozhodovacieho postupu pri schvaľovaní nových nástrojov, o ktoré sa bude opierať spoločný azylový systém, a aby sa vypracovali osobitné opatrenia pre deti zohľadňujúce ich zraniteľnosť a poskytujúce najmä primeraný prístup detí k azylovému systému, poradenstvu ohľadom postupov týkajúcich sa detí, ohľad na individuálne azylové dôvody dieťaťa v rámci rodiny žiadajúcej o azyl a väčšie príležitosti pre zjednocovanie rodín v rámci azylového konania;
128.
upozorňuje na osobitnú situáciu detí migrantov oddelených od oboch svojich rodičov či od svojho predchádzajúceho zákonného alebo obvyklého priameho opatrovníka a žiada, aby sa zvážila potreba cieleného opatrenia EÚ, ktoré by riešilo právo osamotených detí na pomoc, právo na prístup na územie, menovanie a úlohu poručníkov, právo byť vypočutý, podmienky prijímania a vyhľadávania rodiny a iné trvalé riešenia;
129.
upozorňuje na skutočnosť, že deti bez sprievodu rodičov, deti bez štátnej príslušnosti a deti, ktoré neboli pri pôrode zaregistrované, sú mimoriadne ohrozené, a žiada členské štáty, aby prijali osobitné opatrenia na základe toho, čo je pre konkrétne dieťa najlepšie, ako je uvedené najmä v Dohovore OSN o právach dieťaťa a ako bolo uvedené Vysokým komisárom OSN pre utečencov;
130.
upozorňuje na úlohu vzdelávania, ktoré by malo byť rovnostárske a nemalo by sa pri ňom používať násilie alebo telesné tresty; naliehavo žiada Komisiu, aby vyčlenila zdroje potrebné na prevenciu všetkých druhov násilia v spoločenstvách utečencov, predovšetkým rodovo podmieneného násilia a sexuálneho vykorisťovania, prostredníctvom vytvorenia vzdelávacích programov a programov na zvyšovanie povedomia v oblasti rodovej problematiky, ľudských práv, sexuálneho a reprodukčného zdravia, o mrzačení ženských pohlavných orgánov a o HIV/AIDS, ktoré budú určené pre mladistvých oboch pohlaví;
131.
zdôrazňuje, že medzi zákonom a praxou vládne veľká priepasť, pokiaľ ide o realizáciu európskych nástrojov v oblasti azylu, a že taktiež pretrvávajú veľké rozdiely v spôsobe, akým sa v jednotlivých členských štátoch zaobchádza s deťmi so štatútom utečenca;
132.
zdôrazňuje skutočnosť, že 5 % žiadateľov o azyl sú mladiství bez sprievodu, čo poukazuje na potrebu ustanoviť kvalitne školených zákonných poručníkov pre deti bez dozoru, ktorí budú ochraňovať ich najlepšie záujmy od ich príchodu do hostiteľskej krajiny; vyzýva na zlepšenie životných podmienok detí v prijímajúcich zariadeniach; je sklamaný nedostatkom azylových postupov prispôsobených potrebám detí;
133.
poznamenáva, že deti utečencov čelia často podobným rizikám ako deti, ktoré boli násilne vysídlené v rámci vnútorných hraníc vlastnej krajiny;
134.
zdôrazňuje, že deti by sa mali do svojej krajiny pôvodu vrátiť len vtedy, ak je zaručená ich bezpečnosť a ochrana, a podčiarkuje nutnosť pátrať po rodinných príslušníkoch a zlučovať rodiny; zdôrazňuje, že ich návrat sa musí zakázať, ak im hrozí vážna ujma, napríklad v podobe detskej práce, sexuálneho vykorisťovania, násilia alebo rizika zmrzačenia ženských pohlavných orgánov, sociálneho vylúčenia alebo zapojenia do ozbrojeného konfliktu;
135.
zdôrazňuje potrebu zlepšiť zhromažďovanie údajov o deťoch, ktoré žiadajú o štatút utečenca, o deťoch, ktoré sa nezákonne zdržiavajú na území iného štátu a pritom v ňom nežiadajú o štatút utečenca, a o výsledkoch azylových konaní a o budúcnosti týchto detí po prijatí konečného kladného či záporného rozhodnutia o ich žiadosti o azyl s cieľom zabezpečiť, aby sa tieto deti nestratili v anonymite alebo sa nestali obeťami trestných činov;
136.
zdôrazňuje negatívne dôsledky emigrácie a kritickú situáciu detí, ktorých rodičia emigrovali a nechali ich v krajine samé; zdôrazňuje potrebu zabezpečiť úplnú starostlivosť, integráciu a vzdelávanie týchto detí, ako aj ich opätovné začlenenie do rodiny vždy, keď to bude možné;
137.
vyzýva Komisiu, aby uskutočnila štúdiu o možnosti udeliť občianstvo EÚ deťom narodeným v EÚ bez ohľadu na právne postavenie ich rodičov;
138.
pripomína, že administratívne zadržiavanie detí by malo byť výnimočným opatrením; zdôrazňuje, že deti v sprievode svojich rodín by mali byť zadržiavané len v krajnom prípade, na čo najkratšiu možnú dobu a len ak je to v ich najlepšom záujme, ako vyplýva z článku 37 písm. b) Dohovoru OSN o právach dieťaťa, a že mladiství bez sprievodu by nemali byť zadržiavaní ani posielaní späť;
139.
pripomína, že migrujúce deti majú právo na vzdelanie a na zábavu;
Právo detí na informácie a vzdelanie
140.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby vypracovali účinný systém, ktorý zabezpečí, že deti budú informované o svojich právach a že ich môžu využívať, a to doma a v školách a na úrovni primeranej ich veku a intelektuálnemu vývoju;
141.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uľahčili prístup mladých dievčat k informáciám a vzdelávaniu o reprodukčnom zdraví a o službách v oblasti reprodukčného zdravia;
142.
nalieha na členské štáty, aby prijali všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie kvality svojich zariadení detskej starostlivosti, a to aj ďalšie odborné vzdelávanie a informovanie o právach detí, dobré pracovné podmienky a primeranú mzdu pre osoby, ktoré sa profesionálne starajú o deti, keďže tieto zariadenia a ich zamestnanci poskytujú deťom pevný základ pre budúcnosť a sú zároveň prospešné pre rodičov, najmä vzhľadom na pracovné zaťaženie pracujúcich a osamelých rodičov, čo prispieva k znižovaniu chudoby žien a následne aj detí;
143.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby spojili úsilie o pomoc partnerským krajinám pri plnení cieľa, ktorým je bezplatné a všeobecné základné vzdelávanie (2. rozvojový cieľ milénia), a vyzýva Komisiu a členské štáty, aby poskytli potrebné finančné prostriedky na zrýchlenú iniciatívu Vzdelávanie pre všetkých;
144.
zdôrazňuje, že je potrebné, aby sa osobitná pozornosť venovala 3. rozvojovému cieľu milénia, ktorý sa týka rodovej rovnosti, a vzdelávaniu dievčat, náboru a odbornému vzdelávaniu miestnych učiteliek, odstráneniu predsudkov zo strany mužov v učebných osnovách, umiestneniu škôl bližšie ku komunitám, ktorým sú k dispozícii, a zabezpečeniu náležitých hygienických zariadení; zdôrazňuje, že školy by mali byť bezpečné miesta, kde sa dodržiavajú práva detí, a že je potrebné dôrazne sa zamerať na prevenciu a riešenie prípadov sexuálneho obťažovania a násilia v školách a v ich okolí;
145.
vyzýva členské štáty, aby presadzovali projekty viacgeneračného komunálneho spolužitia (napr. viacgeneračné domy), ktoré deťom umožnia vyrastať so staršími ľuďmi, a starším ľuďom zase poskytnú výhody siete sociálnej podpory a možnosť prispieť k rozvoju detí tým, že sa s nimi podelia o svoje vedomosti a skúsenosti;
146.
zdôrazňuje, že právo na vzdelanie je základným predpokladom pre spoločenský vývoj detí a musia mať k nemu prístup všetky deti na základe svojich individuálnych schopností a nezávisle od svojho etnického a spoločenského pôvodu alebo stavu rodín, z ktorých pochádzajú;
147.
domnieva sa, že deti by mali mať prístup k vzdelaniu nezávisle od ich postavenia a/alebo od postavenia ich rodičov; zdôrazňuje, že je dôležité zabezpečiť tento prístup deťom migrantov a/alebo utečencov;
148.
zdôrazňuje, že budúca stratégia EÚ by mala uznať právo na vzdelanie na základe rovnakých príležitostí a nediskriminácie;
149.
vyzýva členské štáty, aby za prioritu považovali začlenenie materiálu týkajúceho sa ľudských práv a spoločných hodnôt, ktoré sú základom demokratického občianstva, do učebných osnov;
150.
žiada, aby sa prijatie jednotného súboru opatrení, ktoré deťom so zdravotným postihnutým zaručia, že budú vždy môcť vykonávať svoje práva, stalo jednou z priorít stratégie EÚ s cieľom ukončiť akúkoľvek formu diskriminácie a podporiť ich začlenenie do vzdelávania, spoločnosti a pracovného prostredia vo všetkých fázach ich života;
151.
Komisii a členským štátom navyše odporúča, aby preskúmali osobitné potreby žiakov so zdravotným postihnutím a realizovali vzdelávacie programy prispôsobené ich potrebám, ktoré by podporovali ich integráciu do spoločnosti;
152.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby venovali osobitnú pozornosť integrovanému vzdelávaniu detí so zdravotným postihnutím a tým zaistili ich hladké začlenenie do spoločnosti už na škole a zvýšili toleranciu zdravých detí bez zdravotného postihnutia voči zdravotnému postihnutiu a sociálnym nerovnostiam;
153.
žiada účinnejšie riešenie otázok súvisiacich s diskrimináciou, sociálnou diverzitou, výučbou tolerancie v školách, vzdelávaním v oblasti zdravého života, náukou o stravovaní, prevenciou nadmerného požívania alkoholu, drog, liekov, psychotropných a iných intoxikačných látok a vhodným vzdelávaním týkajúcim sa sexuálneho zdravia;
154.
konštatuje, že poskytovanie starostlivosti v ranom detstve v kolektívnych zariadeniach (napr. jasliach, škôlkach, školách) je jedným z najlepších spôsobov riešenia problému zosúladenia pracovného a rodinného života a je aj prostriedkom na zabezpečenie toho, aby mohli deti v ranom štádiu vývoja využívať rovnaké príležitosti a socializovali sa;
155.
upozorňuje, že zakazovanie účasti dievčat na školskom vyučovaní a telesnej výchove, napr. na plávaní, z kultúrnych dôvodov nie je odôvodnené žiadnou kultúrou či náboženstvom a nesmie sa tolerovať;
156.
žiada členské štáty, aby všetkým deťom umožnili slobodný alebo cenovo dostupný prístup k herným a športovým zariadeniam primeraným ich veku;
Zdravie
157.
upozorňuje na znepokojivú skutočnosť, že obezita, najmä medzi deťmi, je v Európe na vzostupe; zdôrazňuje, že podľa odhadov má v EÚ nadváhu viac než 21 miliónov detí, pričom tento počet rastie o 400 000 detí ročne; vyzýva Komisiu, aby predložila návrhy na reguláciu agresívnej a zavádzajúcej reklamy a na zlepšenie ustanovení o výživových tvrdeniach spracovaných potravín s cieľom riešiť rastúci problém obezity;
158.
vyzýva členské štáty a ich príslušné orgány, aby sa čo najviac vynasnažili o to, aby deti žili v zdravom fyzickom prostredí, a to najmä kvôli neblahým dôsledkom, ktoré má na mládež znečistenie prostredia a zlé životné podmienky; náležitá pozornosť by sa tiež mala venovať podmienkam vzdelávacieho prostredia detí a mali by sa zaviesť primerané normy;
159.
pripomína právo detí na zdravie a najmä právo dospievajúcich na sexuálne a reprodukčné zdravie a zdôrazňuje, že ochrana zdravia matiek musí byť neoddeliteľnou časťou budúcej stratégie EÚ v oblasti práv dieťaťa a že táto stratégia musí pozdvihnúť životné a pracovné podmienky tehotných a dojčiacich žien a trvať na dodržiavaní existujúcich právnych predpisov na ochranu práv pracujúcich žien, ako aj na rovnom a všeobecnom prístupe pre všetky ženy ku kvalitnej predpôrodnej a popôrodnej zdravotnej starostlivosti vo verejnom sektore, aby sa znížila úmrtnosť matiek a detí, ako aj prenášanie chorôb z matky na dieťa; zdôrazňuje zásadný význam materskej dovolenky na vývoj dieťaťa, najmä vzhľadom na puto dieťaťa s matkou nielen počas prvých mesiacov po narodení, ale aj počas prvých rokov života;
160.
víta skutočnosť, že Komisia uznáva, že deti, a to od narodenia až po dospelosť, majú v rozličných vývojových etapách svojho života veľmi rôznorodé potreby; pripomína právo detí na najvyšší dosiahnuteľný zdravotný štandard a osobitne právo dospievajúcej mládeže na vzdelanie a služby v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia a plánovania rodiny a pripomína, že toto právo preto musí byť neoddeliteľnou časťou budúcej stratégie EÚ v oblasti práv dieťaťa;
161.
konštatuje, že práva detí, ako sú uvedené v Dohovore OSN o právach dieťaťa, sa týkajú všetkých ľudských bytostí do veku 18 rokov a že je potrebné uznať osobitné potreby v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia a práv dospievajúcej mládeže;
162.
zdôrazňuje význam podpory politík v oblasti sexuálneho a reprodukčného zdravia s cieľom znížiť výskyt pohlavne prenosných chorôb (vrátane HIV/AIDS), neželaných tehotenstiev a nezákonných a riskantných potratov u mladých žien a zabrániť im, ako aj zamedziť nedostatočnému chápaniu vlastných potrieb týkajúcich sa reprodukčného zdravia zo strany mladých ľudí;
163.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby prijali opatrenia na ochranu detí, ktorých rodičia majú HIV/AIDS, a zdôrazňuje potrebu plniť 5. rozvojový cieľ milénia (zlepšenie zdravia matiek), 4. rozvojový cieľ milénia (zníženie úmrtnosti detí) a 6. rozvojový cieľ milénia (boj proti HIV/AIDS, malárii a iným chorobám); taktiež naliehavo žiada o investície do výskumu a vývoja pediatrických antiretrovírusových prípravkov, do zabezpečovania sietí na postele na ochranu pred maláriou a do podpory imunizácie prostredníctvom Združenia GAVI (predtým známe ako Globálne združenie pre vakcíny a imunizáciu);
164.
vyzýva členské štáty, aby poskytovali sexuálnu výchovu, informácie a poradenstvo s cieľom zvýšiť informovanosť a rešpektovanie sexuality a predísť neželaným tehotenstvám a šíreniu HIV/AIDS a iných pohlavných chorôb, a aby uľahčili prístup k antikoncepcii a informáciám o jej rôznych formách;
165.
vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že všetky deti a dospievajúca mládež dostanú v škole a mimo školy primerané a zrozumiteľné vedecké informácie o sexuálnom a reprodukčnom zdraví, aby sa mohli informovane rozhodovať o otázkach týkajúcich sa ich osobného blaha vrátane prevencie pohlavných chorôb a HIV/AIDS;
166.
vyzýva členské štáty a Komisiu, aby v EÚ i mimo nej presadzovali rovnaký prístup k zdravotnej starostlivosti pre deti oboch pohlaví, s osobitným dôrazom na znevýhodnené deti a deti z etnických alebo sociálnych menšín;
167.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zvýšili svoje úsilie na boj proti škodám, ktoré ženám a deťom spôsobuje alkohol, a to:
a)
poskytovaním lepších informácií ženám o poruchách plodu spôsobených alkoholom,
b)
poskytovaním vhodnej zdravotnej starostlivosti a poradenstva ženám, ktoré majú počas tehotenstva a po ňom problémy s alkoholom, a tiež ženám a deťom v rodinách s problémami požívaním alkoholu a iných návykových látok,
c)
zavedením prísnejšej regulácie reklamy alkoholických nápojov a sponzorovania športových podujatí odvetvím alkoholu vo forme zákazu reklamy medzi 6.00 hod. a 21.00 hod. a zákazom reklamy na alkohol v produktoch s detským obsahom (počítačové hry, komiksy) s cieľom zabrániť sprostredkovaniu pozitívneho obrazu alkoholu deťom, a
d)
zákazom alkoholických nápojov, ktoré sa svojím vzhľadom nepatrne líšia od sladkostí alebo hračiek, keďže deti nedokážu rozlišovať medzi alkoholickými a nealkoholickými nápojmi;
168.
vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zabezpečili vytvorenie podmienok, ktoré každému dieťaťu umožnia prístup ku všetkým druhom a úrovniam zdravotníckych služieb, a aby v prípade potreby prijali pozitívne opatrenia s cieľom umožniť prístup znevýhodnených skupín k takým možnostiam zdravotníckych služieb, ktoré by im inak boli nedostupné;
169.
pripomína, že smernica Rady 92/85/EHS; z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok Ú. v.
ES L 348, 28.11.1992, s.
1.
ustanovuje zamestnanecké práva tehotných a dojčiacich žien, požadujúc, aby zamestnávateľ vykonal všetky potrebné kroky na zabezpečenie toho, aby ženy a nenarodené deti neboli vystavené zdravotnému riziku na pracovisku;
170.
požaduje výskum a posúdenie účinkov znečisťovania životného prostredia na hormonálny, neurologický, psychologický a imunitný systém, zavedenie skúšok únosnosti územného a dopravného plánovania pre deti a pozitívne označovanie dovezených hračiek, ktoré neboli vyrobené s použitím práce detí;
Registrácia narodenia
171.
uznáva právo každého dieťaťa na zaregistrovanie po narodení ako legálne uznanie jeho existencie a jeho práva na získanie národnosti a totožnosti, a to bez ohľadu na jeho pohlavie alebo etnický pôvod, prípadne na národnosť jeho rodičov či ich postavenie utečenca, prisťahovalca alebo žiadateľa o azyl;
172.
uznáva, že rodné listy pomáhajú chrániť dieťa proti porušovaniu jeho práv, ktoré pramení z pochybností o jeho veku alebo totožnosti; domnieva sa, že spoľahlivé systémy registrácie narodení sťažujú obchodovanie s deťmi a ich orgánmi, obmedzujú nezákonné osvojenie a znemožňujú nadhodnotenie veku detí na účely predčasného sobáša, odvodu príliš mladých ľudí do armády, sexuálneho vykorisťovania, detskej práce Ako je vymedzená v článku 32 ods. 1 Dohovoru OSN o právach dieťaťa.
a súdne zaobchádzanie s mladistvými ako s dospelými;
173.
zdôrazňuje skutočnosť, že "neviditeľnosť" nezaregistrovaných detí zvyšuje ich zraniteľnosť, ako aj pravdepodobnosť, že porušovanie ich práv ostane bez povšimnutia;
174.
vyjadruje poľutovanie nad skutočnosťou, že v niektorých krajinách existuje rodovo podmienená diskriminácia pri registrácii narodení a právne predpisy a zvyklosti, ktoré sú v rozpore s Dohovorom OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie voči ženám, a medzi ktoré patrí aj odopieranie registrácie detí slobodných matiek, odmietanie národnosti matky a diskriminácia pri registrácii dievčat bez školského vzdelania, ak je prístup k registru založený na vzdelávacom systéme;
175.
vyzýva Komisiu a organizácie na ochranu práv detí aj humanitárne organizácie, aby sa spojili v snahe o zvýšenie povedomia, pokiaľ ide o potrebu registrácie narodení v tretích krajinách; poznamenáva, že chýbajúci rodný list môže dieťaťu zabrániť v získaní uznania možných dedičských práv, v získaní prístupu ku vzdelaniu, zdravotnej starostlivosti a materiálnej pomoci od štátu; žiada o podporu opatrení na zabezpečenie, aby sa takéto služby poskytovali všeobecne až do ukončenia postupu úradnej registrácie;
176.
vyzýva Komisiu, aby požadovala od štátov vytvorenie stálych registračných systémov fungujúcich od celoštátnej úrovne až po obce, ku ktorým bude mať bezplatný prístup celé obyvateľstvo vrátane obyvateľov odľahlých oblastí, a to okrem iného napríklad prostredníctvom poskytovania mobilných registračných jednotiek, ďalej aby zabezpečila príslušné školenia pre matrikárov a vyhradila dostatočné zdroje na financovanie týchto iniciatív;
177.
žiada inštitúcie Spoločenstva a členské štáty, aby vyvinuli väčšie úsilie na zabezpečenie účinnej koordinácie politík zameraných na podporu registrácie narodení, a to predovšetkým s účasťou OSN a príslušných podriadených agentúr s cieľom dohodnúť sa na spoločnom programe, ktorý povedie k účinnej univerzálnej reakcii;
Deti v ozbrojených konfliktoch
178.
zdôrazňuje kľúčovú potrebu plniť usmernenia EÚ týkajúce sa detí a ozbrojených konfliktov;
179.
naliehavo vyzýva členské štáty, aby prijali Rímsky štatút Medzinárodného trestného súdu do svojich vnútroštátnych zákonov a vyšetrovali, stíhali a trestali každého, kto nezákonne odvádza deti do ozbrojených síl alebo skupín alebo ich zneužíva na aktívnu účasť v konfliktných situáciách, a tak zabezpečili, že sa vyvinie maximálne úsilie skoncovať s beztrestnosťou vzťahujúcou sa na tieto trestné činy;
180.
víta prijatie Parížskych záväzkov na ochranu detí pred nezákonným odvodom alebo ich zneužívaním ozbrojenými silami alebo ozbrojenými skupinami z roku 2007, ktoré sú aktualizáciou zásad z Kapského mesta z roku 1997, a vyzýva všetky štáty, aby ich prijali;
181.
domnieva sa, že je potrebné prijať opatrenia, ktoré zabezpečia, že s deťmi, ktoré sú zbavené slobody, sa bude zaobchádzať v súlade s medzinárodnými normami v oblasti ľudských práv a humanitárneho práva a zohľadní sa pritom ich osobitný štatút dieťaťa, a ktoré zakážu držanie detí v zajatí spolu s dospelými, okrem rodičov s malými deťmi; v tejto súvislosti zdôrazňuje, že je potrebné podporiť vzdelávacie programy určené na zvyšovanie povedomia úradníkov a zamestnancov súdnych a policajných systémov krajín, v ktorých bolo zistené využívanie chlapcov a dievčat ako vojakov;
182.
zdôrazňuje potrebu zaobchádzať s deťmi v súlade s pravidlami súdneho systému pre mladistvých, ako aj potrebu hľadať alternatívy k súdnym konaniam; žiada, aby boli deťom na súde k dispozícii prokurátori špecializovaní na mladistvých a právnici, ktorí sú odborníkmi na sociálne právo; požaduje ustanovenie komisií pre pravdu a zmierenie;
183.
požaduje reintegráciu a fyzickú, sociálnu a psychologickú rehabilitáciu detí, ktoré boli vojakmi, a ďalších detí postihnutých ozbrojenými konfliktami, opätovné zjednotenie s ich rodinami, alternatívnu starostlivosť pre tých, pre ktorých možnosť opätovného zjednotenia rodiny neprichádza do úvahy, vzdelávacie kurzy na doplnenie zmeškaného učiva a šírenie informácií o HIV/AIDS; zdôrazňuje potrebu riešiť osobitné zlyhania v rámci reintegrácie dievčat, ktoré boli vojačkami, ktoré niekedy spoločnosť odmieta a odsúva na okraj, a to prostredníctvom vyčlenenia osobitných zdrojov na vytvorenie programov v oblasti vzdelávania, sexuálneho zdravia, psychologickej podpory a sprostredkovania stretnutia s rodinou;
184.
zdôrazňuje, že je potrebné, aby členské štáty prijali spoločné diplomatické opatrenie vždy, keď sa zistia prípady odvádzania detí do vojenských jednotiek alebo ozbrojených skupín;
185.
poznamenáva, že núdzové ustanovenia pre deti v štátoch s nestálou situáciou, ktoré sú zasiahnuté konfliktami, sa len zriedkavo vzťahujú na náležité vzdelávanie, a vyzýva Komisiu, aby podporovala vzdelávacie aktivity vrátane implementácie minimálnych noriem, ktoré navrhla Medziagentúrna sieť pre vzdelávanie v núdzových situáciách tak v núdzových situáciách, ako aj v štádiách prechodu od krízového stavu k rozvoju;
186.
zdôrazňuje, že absencia konečného usporiadania zmrazených konfliktov vedie k situácii, keď sa v príslušných oblastiach zanedbáva právny štát a dochádza v nich k porušeniam ľudských práv, a že to predstavuje významnú prekážku v zabezpečení dodržiavania všetkých práv dieťaťa; vyzýva, aby sa prijali kroky s cieľom riešiť osobitné potreby detí a ich rodín v oblastiach zmrazeného konfliktu;
Deti a demokracia
187.
zdôrazňuje právo detí dospievať v slobodnej a otvorenej spoločnosti, v ktorej sa dodržiavajú ľudské práva a sloboda prejavu a kde sa už neudeľuje trest smrti, najmä v prípade mladistvých;
188.
zdôrazňuje, že postavenie detí v nedemokratických štátoch je veľmi neisté, a vyzýva Komisiu, aby tejto skupine ľudí venovala osobitnú pozornosť;
189.
žiada Komisiu, aby venovala pozornosť zvyšovaniu politického povedomia detí a mladých ľudí v tretích krajinách, kde je obmedzená demokracia, aby sa z týchto mladých ľudí mohli stať politicky uvedomelí občania;
190.
žiada Komisiu, aby zdôraznila význam toho, aby mladí ľudia mohli na základe dobrovoľnosti vyjadriť svoje názory prostredníctvom (politických) mládežníckych organizácií;
o
o o
191.
poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, členským štátom, európskej sieti národných monitorovacích inštitúcií ChildONEurope, Rade Európy, Výboru OSN pre práva dieťaťa, UNICEF-u, Medzinárodnej organizácii práce, Vysokému komisárovi OSN pre utečencov a Svetovej zdravotníckej organizácii.
