P7_TA-PROV(2011)0266
Nový viacročný finančný rámec (VFR) pre konkurencieschopnú, udržateľnú a inkluzívnu Európu
A7-0193/2011
Uznesenie Európskeho parlamentu z 8. júna 2011 o investovaní do budúcnosti: nový viacročný finančný rámec (VFR) pre konkurencieschopnú, udržateľnú a inkluzívnu Európu ( 2010/2211(INI) )
Európsky parlament
, –
so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení
Ú. v.
EÚ C 139, 14.6.2006, s.
1.
,
–
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 312,
–
so zreteľom na svoje uznesenie z 29. marca 2007 o budúcnosti vlastných zdrojov Európskej únie
Ú. v.
EÚ C 27 E, 31.1.2008, s.
214.
,
–
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2007/436/ES, Euratom zo 7. júna 2007 o systéme vlastných zdrojov Európskych spoločenstiev
Ú. v.
EÚ L 163, 23.6.2007, s.
17.
a jeho vykonávacie predpisy,
–
so zreteľom na oznámenie Komisie o preskúmaní rozpočtu EÚ ( KOM(2010)0700 ),
–
so zreteľom na svoje rozhodnutie zo 16. júna 2010 o vytvorení osobitného výboru pre politické výzvy a rozpočtové prostriedky trvalo udržateľnej Európskej únie po roku 2013
Prijaté texty, P7_TA(2010)0225 .
,
–
so zreteľom na príspevky od parlamentov/komôr parlamentov Rakúska (Nationalrat), Českej republiky (Poslanecká sněmovna), Dánska (Folkentinget), Estónska (Riigikogu), Nemecka (Deutscher Bundestag a Deutscher Bundesrat), Írska (Oireachtas), Litvy (Seimas), Lotyšska (Saeima), Portugalska (Assembleia da República), Holandska (Tweede Kamer) a Švédska (Riksdagen),
–
so zreteľom na článok 184 rokovacieho poriadku,
–
so zreteľom na správu Osobitného výboru pre politické výzvy a rozpočtové prostriedky trvalo udržateľnej Európskej únie po roku 2013 a stanoviská Výboru pre rozvoj, Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín, Výboru pre priemysel, výskum a energetiku, Výboru pre dopravu a cestovný ruch, Výboru pre regionálny rozvoj, Výboru pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, Výboru pre kultúru a vzdelávanie a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A7-0193/2011 ),
A.
keďže Parlament sa rozhodol zriadiť osobitný výbor s týmto mandátom:
a)
vymedziť politické priority Parlamentu pre VFR po roku 2013, pokiaľ ide o legislatívne i rozpočtové otázky;
b)
urobiť odhad finančných zdrojov, ktoré EÚ potrebuje na dosiahnutie cieľov a uskutočňovanie politík v období od 1. januára 2014;
c)
definovať trvanie nasledujúceho viacročného finančného rámca (VFR);
d)
v súlade s týmito prioritami a cieľmi navrhnúť štruktúru budúceho VFR, v ktorej sa uvedú hlavné oblasti činnosti EÚ;
e)
predložiť usmernenia pre orientačné rozdelenie zdrojov medzi jednotlivé okruhy VFR a v rámci nich v súlade s prioritami a navrhnutou štruktúrou;
f)
určiť prepojenie medzi reformou systému financovania z rozpočtu EÚ a preskúmaním výdavkov s cieľom poskytnúť Výboru pre rozpočet pevný základ pre rokovania o novom VFR;
B.
keďže osobitný výbor by mal predložiť záverečnú správu pred tým, ako Komisia predloží svoje návrhy o budúcom VFR,
C.
keďže v súlade s článkom 311 Zmluvy o fungovaní Európskej únie si Únia zabezpečí prostriedky potrebné na dosiahnutie svojich cieľov a uskutočňovanie svojich politík a je plne financovaná z vlastných zdrojov,
D.
keďže v súlade s článkom 312 ods. 5 a článkom 324 Zmluvy o fungovaní Európskej únie musí byť Európsky parlament riadne zapojený do procesu rokovaní o nadchádzajúcom VFR,
E.
keďže nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy sa posilnili politiky Únie a vytvorili nové oblasti pôsobnosti, čo by sa malo prejaviť v nadchádzajúcom VFR,
F.
keďže výzvy, ktoré stoja pred Úniou a jej občanmi, ako sú svetová hospodárska kríza, prudký rast krajín s rýchlo sa rozvíjajúcim hospodárstvom, prechod na udržateľnú spoločnosť a hospodárstvo efektívne využívajúce zdroje, boj proti zmene klímy, demografické výzvy vrátane integrácie prisťahovalcov a ochrany žiadateľov o azyl, presun v celosvetovom rozdelení výroby a úspor na krajiny s rýchlo sa rozvíjajúcim hospodárstvom, boj proti chudobe, ako aj hrozby prírodných a človekom spôsobených katastrof, terorizmu a organizovaného zločinu, si vyžadujú rozhodnú odozvu Únie a jej členských štátov,
G.
keďže Európska únia má na medzinárodnej úrovni väčšiu váhu než súhrn jej jednotlivých členských štátov,
H.
keďže hlavným cieľom politiky súdržnosti EÚ by malo byť i naďalej znižovanie pretrvávajúcich sociálnych, ekonomických a územných rozdielov v celej Únii a keďže viditeľná a úspešná politika súdržnosti má sama osebe európsku pridanú hodnotu a mala by slúžiť všetkým členským štátom EÚ,
I.
keďže občania od EÚ očakávajú stále viac a sú aj kritickejší, pokiaľ ide o jej výkonnosť; keďže verejná zodpovednosť vo vzťahu k EÚ sa obnoví len vtedy, keď jej občania budú presvedčení, že Únia lepšie zastupuje ich hodnoty a záujmy,
J.
keďže stratégia Európa 2020 by mala pomôcť Európe prekonať krízu a stať sa silnejšou prostredníctvom tvorby pracovných miest a inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu; keďže táto stratégia je založená na piatich hlavných cieľoch Únie: podpora zamestnanosti, zlepšovanie podmienok pre inováciu, výskum a vývoj, plnenie cieľov v oblasti zmeny klímy a energetiky, zlepšenie úrovní vzdelania a podpora sociálneho začleňovania, a to najmä prostredníctvom znižovania chudoby,
K.
keďže rozpočet Únie je významnou hybnou silou reformy a keďže jeho vplyv sa môže zväčšiť, ak zmobilizuje dodatočné súkromné a verejné finančné zdroje na podporu investícií, a bude tak pôsobiť urýchľujúco na násobiaci účinok výdavkov Únie; keďže tzv. zásada primeranej návratnosti nemá nijaké hospodárske odôvodnenie, pretože náležitým spôsobom nezohľadňuje európsku pridanú hodnotu, vedľajšie účinky a potrebu solidarity medzi krajinami EÚ,
L.
keďže podľa článku 3 ZEÚ by sa trvalo udržateľný rozvoj Európy mal zakladať na vyváženom hospodárskom raste a cenovej stabilite, vysoko konkurencieschopnom sociálnom trhovom hospodárstve smerujúcom k plnej zamestnanosti a spoločenskému pokroku a na vysokej úrovni ochrany životného prostredia a zlepšovaní jeho kvality,
M.
keďže zásada riadneho finančného hospodárenia je jednou z hlavných zásad plnenia rozpočtu Únie; keďže mnohé členské štáty prijímajú náročné fiškálne opatrenia vo vlastných rozpočtoch a keďže riadne finančné hospodárenie – efektívnosť, účinnosť, hospodárnosť – je pri verejných výdavkoch čoraz dôležitejšie, a to na úrovni Únie aj členských štátov,
N.
keďže rezervy na pravidelné prispôsobovanie výdavkových programov meniacim sa potrebám a okolnostiam sú nedostatočné a keďže zložitá povaha nariadení a pravidiel je jedným z dôvodov nedostatočne fungujúcich riadiacich a kontrolných systémov,
O.
keďže prvé štyri roky súčasného VFR na roky 2007 – 2013 jasne naznačili, aké sú hranice schopnosti finančného rámca prispôsobiť sa novému vývoju a prioritám bez toho, aby boli ohrozené tie existujúce, a keďže súčasný VFR nie je schopný rýchlo reagovať na nové záväzky, ako je projekt Galileo, ITER, potravinový nástroj alebo európsky plán na oživenie hospodárstva,
P.
keďže zavedenie zdroja HND do systému financovania EÚ v roku 1988 malo dočasne kompenzovať pokles vlastných zdrojov, v nasledujúcich rokoch sa však pokračovalo s jeho využívaním a posilňoval sa, takže tento zdroj je dnes hlavnou zložkou rozpočtových zdrojov EÚ; keďže prevaha tohto zdroja zvýraznila tendenciu členských štátov počítať svoju čistú bilanciu, čoho dôsledkom je séria zliav, korekcií, výnimiek a kompenzácií, čo vedie k tomu, že súčasný systém vlastných zdrojov je príliš zložitý, neprehľadný, bez dostatočného prepojenia na jestvujúce politiky Únie a nie je celkom spravodlivý, a preto nie je schopný zabezpečiť transparentné a efektívne financovanie politík Únie v európskom záujme, a napokon je i úplne nezrozumiteľný pre európskych občanov,
Q.
keďže vo svojom uznesení z 8. marca 2011 o inovačnom financovaní na celosvetovej a európskej úrovni Európsky parlament odsúhlasil zavedenie dane z finančných transakcií, ktoré „by mohlo pomôcť pri zastavení mimoriadne škodlivých obchodných modelov na finančných trhoch, akými sú určité krátkodobé a automatizované transakcie vysokofrekvenčného obchodovania, a pri obmedzení špekulácií“,
Časť I: Kľúčové výzvy
1.
domnieva sa, že nadchádzajúce výzvy – či už demografický vývoj, zmena klímy alebo dodávky energie – sú oblasti, kde môže EÚ, ktorá je viac ako len súhrnom jej členských štátov, preukázať svoju pridanú hodnotu;
2.
konštatuje, že súčasná kríza a vážne obmedzenia vo verejných výdavkoch sťažili ďalší pokrok členských štátov z hľadiska rastu a väčšej konkurencieschopnosti v snahe o hospodárske a sociálne zbližovanie a plnú účasť na vnútornom trhu; je však pevne presvedčený, že riešením krízy je viac, a nie menej Európy;
3.
domnieva sa, že pojem „udržateľné zdroje pre Európsku úniu“ znamená predovšetkým premyslenie systému zdrojov rozpočtu EÚ s cieľom nahradiť súčasné národné príspevky skutočne európskymi zdrojmi;
4.
domnieva sa, že nedávne udalosti ukazujú, že eurozóna potrebuje odvážnejšie hospodárske riadenie a že menový pilier bez sociálneho a hospodárskeho piliera je odsúdený na zlyhanie; domnieva sa, že je zásadne dôležité, aby Únia posilnila svoj systém hospodárskeho riadenia v záujme zabezpečenia realizácie stratégie EÚ 2020 (obnovy a ochrany dlhodobého tempa hospodárskeho rastu), s cieľom zabrániť opakovaniu súčasnej krízy a v záujme ochrany európskeho projektu;
Budovanie znalostnej spoločnosti
5.
upozorňuje, že kríza poukázala na štrukturálne problémy, pred ktorými stojí väčšina hospodárstiev členských štátov: nedostatočná produktivita, vysoká úroveň verejného dlhu, veľké fiškálne deficity, štrukturálna nezamestnanosť, pretrvávajúce prekážky na vnútornom trhu, nízka pracovná mobilita a zastarané chápanie zručností, čo prispieva k nízkemu rastu; zdôrazňuje, že na to, aby sa tieto štrukturálne problémy prekonali, je potrebné investovať do kľúčových oblastí, ako sú vzdelávanie, výskum a inovácie, a poukazuje na význam zvrátenia trendu prudko klesajúcich verejných investícií;
6.
pripomína, že pri súčasných investičných trendoch je možné, že Ázia do roku 2025 dosiahne vedúce postavenie vo vedeckom a technologickom vývoji; pripomína však, že tieto zmeny nepredstavujú len obrovské výzvy, ale aj príležitosti, napríklad prudký rast vývozného potenciálu EÚ; konštatuje, že pokiaľ ide o terciárne akademické a odborné vzdelávanie, Únia zaostáva, keďže len približne 30 európskych univerzít patrí medzi najlepších 100 na svete; zdôrazňuje, že Európa zaostáva aj v zručnostiach, a upozorňuje na skutočnosť, že v roku 2020 si bude o 16 miliónov viac pracovných miest vyžadovať vysokú kvalifikáciu, zatiaľ čo počet pracovných miest vyžadujúcich si nízku úroveň zručností poklesne o 12 miliónov;
Boj proti nezamestnanosti
7.
domnieva sa, že jednou z veľkých výziev, ktorým Európska únia čelí, je problém zachovania jej konkurencieschopnosti, zvýšenia rastu a boja proti vysokej nezamestnanosti so zameraním sa na riadne fungujúce trhy práce a na sociálne podmienky s cieľom zlepšiť situáciu v oblasti zamestnanosti, podporovať dôstojnú prácu, zaručiť práva pracovníkov v celej Európe, ako aj pracovné podmienky a znížiť chudobu;
Problém demografického vývoja
8.
trvá na tom, že Únia musí bojovať s problémom demografického vývoja; konštatuje, že kombinácia menšieho podielu pracujúceho obyvateľstva a vyššieho podielu ľudí v dôchodku bude predstavovať vyšší tlak na jej sociálne systémy a hospodársku konkurencieschopnosť;
Výzvy týkajúce sa klímy a zdrojov
9.
vyjadruje znepokojenie nad tým, že rast svetovej populácie zo 6 na 9 miliárd bude viesť k intenzívnejšiemu svetovému konkurenčnému boju o prírodné zdroje a zvýšenému tlaku na celosvetové aj miestne životné prostredie; konštatuje, že dopyt po potravinách sa do roku 2050 pravdepodobne zvýši o 70 % a že neefektívne a neudržateľné využívanie surovín a komodít a hospodárenie s nimi vystavuje občanov škodlivej konkurencii medzi potravinami, ochranou prírody a výrobou energie, ako aj nákladným cenovým šokom; môže to mať aj závažné dôsledky pre priemysel, pokiaľ ide o obchodné príležitosti vrátane obmedzení v prístupe k surovinám, čo ohrozuje hospodársku bezpečnosť a prispieva k zmene klímy; zdôrazňuje preto, že je potrebné, aby EÚ okamžite prijala kroky a zaviedla proces smerujúci k hospodárstvu založenému na udržateľnom využívaní zdrojov;
10.
upriamuje pozornosť na zvyšujúcu sa celosvetovú spotrebu energie a na skutočnosť, že závislosť od dovozu energie sa zvýši, pričom Únia bude v roku 2050 dovážať energiu na pokrytie takmer dvoch tretín svojich energetických potrieb, pokiaľ nebudú súčasné energetické politiky adekvátne zmenené a ak EÚ a členské štáty nezvýšia úsilie o rozvoj vlastnej energie z obnoviteľných zdrojov a o naplnenie svojho potenciálu v oblasti energetickej efektívnosti, pričom by mali v plnej miere zohľadňovať záväzky EÚ v oblasti energie a klímy, ako aj bezpečnostné aspekty; upozorňuje, že nestálosť cien a neistota dodávok sa zvýrazní aj v dôsledku politickej nestálosti v krajinách bohatých na energiu; žiada preto diverzifikáciu zásobovacích trás a obchodných partnerov;
11.
podporuje myšlienku, že súhrn finančných prostriedkov EÚ by mal ako celok viesť k zlepšeniu všeobecného stavu európskeho životného prostredia, a tým k zníženiu emisií skleníkových plynov, ktoré bude aspoň zodpovedať cieľom súčasných právnych predpisov EÚ; navrhuje preto, aby sa na spoločnej úrovni analyzovali pozitívne a negatívne účinky využívania prostriedkov EÚ na klímu a životné prostredie;
Vnútorná a vonkajšia bezpečnosť a osobné slobody
12.
domnieva sa, že globalizácia zvyšuje pocit zraniteľnosti zmazaním hraníc vnútornej a vonkajšej formy slobody, spravodlivosti a bezpečnosti; je presvedčený, že riešenie bezpečnostných výziev 21. storočia pri zaručení základných práv a osobných slobôd si preto vyžaduje celosvetové a predbežné odozvy, ktoré môže poskytnúť len aktér o veľkosti Únie; je presvedčený, že vonkajší rozmer bezpečnosti EÚ je úzko spätý s demokraciou, zásadami právneho štátu a dobrou správou vecí verejných v tretích krajinách a že EÚ má osobitnú povinnosť k tomu prispieť;
Európa vo svete: stať sa asertívnym aktérom
13.
je presvedčený, že Únia ako politická, hospodárska a obchodná veľmoc musí zohrávať svoju úlohu na medzinárodnej scéne v plnej miere; pripomína, že Lisabonská zmluva poskytuje nové nástroje na lepšie plánovanie európskych záujmov a hodnôt vo svete; zdôrazňuje, že Únia vytvorí pridanú hodnotu v celosvetovom meradle a ovplyvní rozhodnutia globálnej politiky, len ak bude konať kolektívne; trvá na tom, že silnejšie vonkajšie zastúpenie bude musieť byť sprevádzané silnejšou vnútornou koordináciou;
Zabezpečenie dobrej správy vecí verejných
14.
je presvedčený, že posilnenie zmyslu pre verejnú zodpovednosť vo vzťahu k Únii sa musí stať hybnou silou kolektívneho konania; domnieva sa, že zabezpečenie dobrej správy vecí verejných je jednoznačne najúčinnejším prostriedkom EÚ na zabezpečenie neustálej angažovanosti a účasti jej občanov;
Časť II: Optimalizácia plnenia – úloha rozpočtu EÚ
Európska pridaná hodnota a náklady v prípade neexistencie EÚ
15.
zdôrazňuje, že hlavným cieľom rozpočtových výdavkov EÚ je vytvárať európsku pridanú hodnotu zlúčením zdrojov, pôsobením ako katalyzátor a dosiahnutím úspor z rozsahu a pozitívnych cezhraničných a vedľajších účinkov, a prispieť tak k účinnejšiemu alebo rýchlejšiemu dosiahnutiu dohodnutých spoločných politických cieľov a zníženiu vnútroštátnych výdavkov; pripomína, že sa musí v zásade zabrániť akémukoľvek zdvojovaniu výdavkov a prekrývaniu prostriedkov pridelených v rámci rôznych rozpočtových riadkov a že cieľom výdavkov EÚ musí byť vždy vytvorenie väčšej hodnoty, než je súhrn individuálnych výdavkov členských štátov; domnieva sa, že správne používaný viacročný finančný rámec predstavuje veľmi dôležitý nástroj dlhodobého plánovania európskeho projektu tým, že zohľadňuje európsku perspektívu a pridanú hodnotu Únie;
16.
upozorňuje na tieto oblasti, ktoré si potenciálne vyžadujú výraznejšiu synergiu a výraznejšie úspory z rozsahu: Európsku službu pre vonkajšiu činnosť, humanitárnu pomoc a konkrétnejšie schopnosť EÚ rýchlo reagovať, zlučovanie zdrojov na obranu, výskum, vývoj a inovácie, veľké projekty v oblasti infraštruktúry (najmä v oblasti energetiky a dopravy) a dohľad nad finančným trhom;
17.
domnieva sa, že popri kontrole uplatňovania zásady subsidiarity zakotvenej v Lisabonskej zmluve prostredníctvom národných parlamentov sa európska pridaná hodnota musí posudzovať pri každom legislatívnom návrhu s významom pre rozpočet v rámci najlepších postupov; trvá však na tom, že posúdenie európskej pridanej hodnoty si vyžaduje viac než len „tabuľkový prístup“ a že politické hodnotenie musí preskúmať, či plánované opatrenie skutočne a účinne prispeje k spoločným cieľom EÚ a či vytvorí verejné statky EÚ; konštatuje, že nemožno numericky posudzovať hlavné a najvýznamnejšie prvky európskej pridanej hodnoty, ako sú mier, stabilita, sloboda a voľný pohyb ľudí, tovaru, služieb a kapitálu;
18.
zdôrazňuje, že je potrebné preukázať súlad všetkých výdavkov EÚ so záväzkami podľa Zmluvy, acquis communautaire alebo s hlavnými cieľmi politiky EÚ; upozorňuje, že európska pridaná hodnota môže byť vytvorená nielen výdavkami, ale aj európskymi právnymi predpismi a koordináciou vnútroštátnych politík a politík EÚ v oblasti hospodárstva, vo fiškálnej, rozpočtovej a sociálnej oblasti; je presvedčený, že európska pridaná hodnota výdavkov v rámci nadchádzajúceho VFR sa musí zvýšiť; zdôrazňuje, že prostriedky EÚ by mali všade tam, kde je to možné, prispievať k viac než jednému cieľu politiky EÚ naraz (napr. k územnej súdržnosti, prispôsobovaniu sa zmene klímy, ochrane biodiverzity);
19.
je pevne presvedčený, že investície na úrovni EÚ môžu viesť k výrazne vyšším úsporám na vnútroštátnej úrovni, a to najmä v oblastiach, v ktorých má EÚ nesporne vyššiu pridanú hodnotu než vnútroštátne rozpočty; je pevne presvedčený, že zásada európskej pridanej hodnoty by mala byť základom všetkých budúcich rokovaní o rozpočte EÚ; víta preto záväzok Komisie vykonať komplexnú analýzu nákladov v prípade neexistencie EÚ pre členské štáty a ich rozpočty; vyzýva Komisiu, aby včas zverejnila túto správu s cieľom umožniť jej zohľadnenie počas procesu rokovaní o budúcom VFR;
20.
požaduje lepšiu koordináciu medzi rozpočtom EÚ a rozpočtami členských štátov pri financovaní spoločných politických priorít; opakuje, že je potrebné koordinovať výdavky z verejných prostriedkov od plánovania po realizáciu s cieľom zabezpečiť vzájomné dopĺňanie, väčšiu efektívnosť a viditeľnosť, ako aj lepšie usmerňovanie rozpočtu EÚ; domnieva sa, že nový mechanizmus koordinácie hospodárskej a rozpočtovej politiky (tzv. európsky semester) by mal zohrávať významnú úlohu pri zlaďovaní politických cieľov v celej Európe, a to i s cieľmi EÚ, a pomôcť tak pri dosahovaní požadovaného rozpočtového synergického účinku medzi rozpočtom EÚ a rozpočtami členských štátov;
Efektívny rozpočet
21.
domnieva sa, že zatiaľ čo zásada európskej pridanej hodnoty by sa mala využívať na usmernenie budúcich rozhodnutí určujúcich priority vo výdavkoch, efektívne a účinné využívanie rozpočtových prostriedkov by malo viesť k plneniu rôznych politík a činností;
22.
zdôrazňuje, že s cieľom dosiahnuť optimálne výsledky, pokiaľ ide o udržateľný rast a rozvoj, solidaritu a súdržnosť, treba uprednostniť zlepšenie súčinnosti medzi všetkými prostriedkami rozpočtu EÚ, ktoré majú vplyv na hospodársky rozvoj, a integrovaný prístup medzi jednotlivými sektormi, rozvoj politík orientovaných na výsledky a v prípade potreby využívanie podmienenosti, zásad „nespôsobiť žiadnu škodu“ a „znečisťovateľ platí“, faktorov úspešnosti a ukazovateľov výsledkov a výkonnosti;
Využitie rozpočtu na podporu investícií
23.
pripomína, že rozpočet EÚ je v prvom rade investičný rozpočet, ktorý môže generovať ďalšie investície z verejných či súkromných zdrojov; domnieva sa, že pritiahnutie dodatočného kapitálu bude kľúčové pre získanie významných investičných prostriedkov potrebných na splnenie cieľov stratégie Európa 2020; zdôrazňuje najmä potrebu maximalizovať účinok európskeho financovania prostredníctvom mobilizácie, spoločného využívania a zvyšovania verejných a súkromných finančných zdrojov na infraštruktúru a veľké projekty európskeho záujmu, a to bez narušenia hospodárskej súťaže;
24.
berie na vedomie vývoj inštitucionalizovaných projektov verejno-súkromného partnerstva (PPP) v Únii od deväťdesiatych rokov minulého storočia okrem iného v sektore dopravy, v oblasti verejných budov a zariadení a životného prostredia, ako foriem spolupráce medzi verejnými orgánmi a súkromným sektorom a dodatočného nástroja na poskytovanie infraštruktúry a strategických verejných služieb; je však znepokojený niektorými zásadnými problémami, ktoré vznikli v prípade PPP, a trvá na tom, že pri koncipovaní budúcich PPP treba zohľadniť získané skúsenosti a odstrániť nedostatky z minulosti;
25.
berie na vedomie predchádzajúce, vo všeobecnosti pozitívne skúsenosti s používaním inovačných finančných nástrojov vrátane kombinovaných grantových a úverových mechanizmov a mechanizmov rozdelenia rizika, ako sú Nástroj záruk za úvery pre projekty transeurópskych dopravných sietí (LGTT), finančný nástroj s rozdelením rizika (RSFF) a nástroje politiky súdržnosti (JEREMIE, JESSICA, JASPERS a JASMINE), v záujme riešenia konkrétnych politických cieľov; domnieva sa, že Únia by mala prijať opatrenia predovšetkým na zlepšenie využívania prostriedkov EÚ ako katalyzátora priťahujúceho ďalšie finančné prostriedky z EIB, EBRD a iných medzinárodných finančných inštitúcií a zo súkromného sektora;
26.
vyzýva preto Komisiu, aby navrhla opatrenia na rozšírenie systému inovačného financovania, a to po jeho presnom posúdení a podrobnom zhodnotení verejných a súkromných investičných potrieb, ako aj metodiku koordinácie financovania z rôznych zdrojov; vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že ich vnútroštátny právny rámec umožní implementáciu týchto systémov; požaduje preto výrazné posilnenie regulačného, rozpočtového a operačného rámca týchto mechanizmov, aby sa zabezpečila ich účinnosť, pokiaľ ide o podporu investícií, udržateľnosť a správne využívanie zdrojov EÚ, a aby sa zaručilo zodpovedajúce monitorovanie, vykazovanie a zodpovednosť; okrem toho trvá na tom, že je potrebné zaručiť vyčíslenie a náležité zohľadnenie príslušných rizík;
27.
berie na vedomie minulé problémy so získavaním súkromných investorov pre projekty EÚ veľkého rozsahu; uznáva, že finančná kríza spôsobila, že súkromní investori sú ešte zdráhavejší, pokiaľ ide o financovanie projektov EÚ, a odhalila potrebu znovu vybudovať dostatočnú dôveru s cieľom umožniť veľkým investičným projektom pritiahnuť podporu, ktorú potrebujú; zdôrazňuje, že podpora rozpočtu EÚ bude potrebná v krátkodobom aj dlhodobejšom horizonte na pritiahnutie a zmobilizovanie súkromných prostriedkov k projektom v záujme EÚ, a to najmä k projektom s európskou pridanou hodnotou, ktoré sú hospodársky životaschopné, ale považujú sa za komerčne nerealizovateľné;
28.
víta preto iniciatívu projektových dlhopisov v rámci stratégie Európa 2020 ako mechanizmus rozdelenia rizika s Európskou investičnou bankou (EIB), ktorá poskytuje ohraničenú podporu z rozpočtu EÚ a ktorá bude mať pákový účinok na prostriedky EÚ a pritiahne dodatočný záujem súkromných investorov o účasť na prioritných projektoch EÚ v súlade s cieľmi stratégie Európa 2020; žiada Komisiu, aby predložila plnohodnotný návrh projektových dlhopisov EÚ v nadväznosti na skúsenosti získané zo spoločných nástrojov EÚ – EIB a aby doň zahrnula jednoznačné a transparentné kritériá oprávnenosti a výberu projektov; pripomína, že projekty v záujme EÚ, ktoré vytvárajú nízke príjmy, si budú naďalej vyžadovať financovanie prostredníctvom grantov; je znepokojený tým, že obmedzená veľkosť rozpočtu EÚ môže prípadne obmedziť poskytovanie dodatočnej podpory pre nové iniciatívy;
29.
pripomína potrebu zabezpečiť čo najvyššiu transparentnosť, zodpovednosť a demokratickú kontrolu inovatívnych finančných nástrojov a mechanizmov, ktoré využívajú rozpočet EÚ; vyzýva Komisiu, aby navrhla rámec pre vykonávanie a oprávnenosť projektov, o ktorom sa rozhodne prostredníctvom riadneho legislatívneho postupu a ktorý by zaistil neustály tok informácii a účasť rozpočtového orgánu, pokiaľ ide o využívanie týchto nástrojov v celej Únii, čo by Parlamentu umožnilo overiť, či sa plnia jeho politické priority, ako aj posilnenú kontrolu takýchto nástrojov Európskym dvorom audítorov;
Zabezpečenie riadneho finančného hospodárenia
30.
domnieva sa, že zlepšujúce sa plnenie a kvalita čerpania by mali predstavovať usmernenia pre dosiahnutie optimálneho využívania rozpočtu EÚ a navrhnutie a riadenie programov a činností po roku 2013;
31.
ďalej zdôrazňuje, že v návrhu programov výdavkov by sa mala venovať čo najväčšia pozornosť zásadám jednoznačnosti cieľov, úplného dodržiavania acquis Spoločenstva a vzájomného dopĺňania sa nástrojov a činností, harmonizácie a zjednodušenia pravidiel oprávnenosti a vykonávania, transparentnosti a úplnej a dohodnutej zodpovednosti; zdôrazňuje význam rodového rozpočtovania ako nástroja dobrej správy na zlepšovanie efektivity a spravodlivosti;
32.
zdôrazňuje najmä, že zjednodušenie pravidiel a postupov by malo byť kľúčovou horizontálnou prioritou, a je presvedčený, že revízia nariadenia o rozpočtových pravidlách by mala v tejto súvislosti zohrať rozhodujúcu úlohu;
33.
zdôrazňuje, že zlepšovanie finančného hospodárenia v Únii sa musí podporovať dôkladným monitorovaním pokroku v Komisii a v členských štátoch; trvá na tom, že členské štáty by mali prevziať zodpovednosť za správne využívanie prostriedkov EÚ a hospodárenie s nimi a vydávať každoročné vnútroštátne vyhlásenia o využívaní prostriedkov EÚ na príslušnej politickej úrovni;
34.
zdôrazňuje potrebu riešenia trendu rastúcej úrovne nesplatených záväzkov (RAL); pripomína, že podľa Komisie úroveň RAL do konca roku 2013 dosiahne 217 miliárd EUR; konštatuje, že pri realizácii viacročných programov je určitá úroveň RAL nevyhnutná, zdôrazňuje však, že existencia nesplatených záväzkov si podľa vymedzenia vyžaduje vykonanie príslušných platieb; nesúhlasí preto s prístupom Rady, ktorá chce o úrovni platieb rozhodovať vopred a bez toho, aby sa zohľadnilo presné posúdenie skutočných potrieb; v celom priebehu ročného rozpočtového postupu v rámci nasledujúceho VFR bude preto vyvíjať maximálne úsilie v záujme zmenšenia rozdielov medzi viazanými a platobnými rozpočtovými prostriedkami prostredníctvom príslušného zvýšenia úrovne platieb;
35.
pevne verí, že posúdenie silných a slabých stránok riadiacich a kontrolných systémov každého členského štátu v jednotlivých oblastiach politiky je nevyhnutné s cieľom zlepšiť kvalitu riadenia a kontroly využívania prostriedkov EÚ v členských štátoch; domnieva sa tiež, že lepšie riadenie, zníženie byrokracie a väčšia transparentnosť, ako aj lepšie, ale nie častejšie kontroly sú potrebné na zvýšenie efektívnosti a účinnosti použitia prostriedkov EÚ, a to aj vo vzťahu k miere úspešnosti ich čerpania; v tejto súvislosti sa domnieva, že je potrebné nájsť rovnováhu medzi úrovňou kontroly a súvisiacimi nákladmi;
36.
zdôrazňuje význam právnej istoty a rozpočtovej kontinuity pre úspešnú realizáciu viacročných politík a programov; domnieva sa preto, že pravidlá by sa počas programového obdobia nemali meniť bez náležitého odôvodnenia a primeraného hodnotenia vplyvov, keďže to môže viesť k vyšším nákladom na prechod, pomalšiemu plneniu a zvýšeniu rizika chýb;
37.
zdôrazňuje, že inštitucionálna kapacita je jedným z kľúčových prvkov úspešného rozvoja, vykonávania a monitorovania politík Únie; domnieva sa preto, že posilnenie inštitucionálnej a administratívnej kapacity na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni by mohlo posilniť štrukturálne zmeny a prispieť k hladkému a úspešnému čerpaniu zdrojov EÚ;
Časť III: politické priority
38.
pripomína, že nadobudnutie platnosti Lisabonskej zmluvy posilňuje politiky Únie a udeľuje jej nové dôležité právomoci, a to najmä v oblasti vonkajšej činnosti, športu, kozmického priestoru, zmeny klímy, energetiky, cestovného ruchu a civilnej ochrany; zdôrazňuje, že si to vyžaduje dostatočné finančné zdroje; v tejto súvislosti pripomína článok 311 ZFEÚ, podľa ktorého si Únia musí zabezpečiť prostriedky potrebné na dosiahnutie svojich cieľov a uskutočňovanie svojich politík;
Rozpočet podporujúci ciele stratégie Európa 2020
39.
domnieva sa, že stratégia Európa 2020 by mala byť z hľadiska politiky hlavným referenčným rámcom pre budúci VFR; zároveň trvá na tom, že stratégia Európa 2020 nie je komplexná stratégia pokrývajúca všetky oblasti politiky Únie; zdôrazňuje, že v nadchádzajúcom VFR bude potrebné riadne zohľadniť ďalšie politiky vychádzajúce zo zmluvy a sledujúce rôzne ciele;
40.
zastáva názor, že stratégia Európa 2020 by mala EÚ pomôcť prekonať krízu a posilniť sa, a to prostredníctvom zlepšovania podmienok pre inováciu, výskum a vývoj, plnenie cieľov EÚ v oblasti zmeny klímy a energetiky, zlepšovanie úrovne vzdelanosti a presadzovanie sociálneho začleňovania, najmä prostredníctvom odstraňovania chudoby, ako aj prostredníctvom zvyšovania súvisiacich výdavkov; konštatuje, že zámerom stratégie Európa 2020 je vyriešiť nielen krátkodobý hospodársky rast a finančnú stabilitu, ale aj dlhodobejšiu štrukturálnu transformáciu na udržateľnejšiu cestu k rastu založenú na efektívnejšom využívaní zdrojov;
41.
domnieva sa, že súčasný obsah stratégie Európa 2020, napríklad hlavné ciele, kľúčové návrhy, obmedzenia a ukazovatele, má naďalej veľmi všeobecný charakter, a vyzýva Komisiu, aby predložila podrobnejšie návrhy; ďalej sa domnieva, že opätovné spustenie jednotného trhu je základným prvkom stratégie EÚ 2020, ktorý zvyšuje synergický vplyv medzi jej jednotlivými hlavnými iniciatívami; zdôrazňuje, že ciele tejto stratégie možno dosiahnuť len tým, že členské štáty sa vo svojich národných programoch reforiem konkrétne zaviažu k ich plneniu, a tiež prostredníctvom politík s osvedčenými mechanizmami realizácie a konkrétnych a konzistentných legislatívnych návrhov;
42.
okrem toho zdôrazňuje, že stratégia Európa 2020 môže byť dôveryhodná len v prípade, ak sa zabezpečí súlad medzi jej cieľmi a financovaním, ktoré je na ne vyčlenené na úrovni EÚ a vnútroštátnej úrovni; zastáva názor, že nadchádzajúci VFR by mal zohľadňovať ambície stratégie Európa 2020, a je odhodlaný spolupracovať s Komisiou a členskými štátmi na vypracovaní dôveryhodného rámca pre financovanie, ktorým sa zabezpečí najmä zodpovedajúce financovanie jej hlavných iniciatív a hlavných cieľov; zastáva v tejto súvislosti názor, že úlohy, zdroje a povinnosti musia byť jasne vymedzené a dobre zorganizované medzi Úniou a jej členskými štátmi, ako aj medzi miestnymi a regionálnymi orgánmi; vyzýva Komisiu, aby objasnila rozpočtový rozmer hlavných iniciatív, keďže tieto prioritné akčné plány sa týkajú všetkých politík financovaných z rozpočtu EÚ;
43.
upozorňuje, že realizácia desaťročnej stratégie Európa 2020 si vyžaduje dostatočnú rozpočtovú flexibilitu, aby sa zabezpečilo, že rozpočtové prostriedky sa budú môcť vhodne zosúladiť s vyvíjajúcimi sa okolnosťami a prioritami;
Správa ekonomických záležitostí podporujúca rozpočet
44.
upozorňuje na skutočnosť, že v rámci súčasného európskeho finančného stabilizačného mechanizmu musia byť záruky za úvery až do výšky 60 miliárd EUR pokryté z rezervy medzi stropom vlastných zdrojov a ročnými rozpočtovými výdavkami; upozorňuje na dodatočné povinnosti odsúhlasené v súvislosti so strednodobou finančnou pomocou členským štátom, ktoré nie sú členmi eurozóny, pričom tieto povinnosti musia byť pokryté z rovnakej rezervy;
45.
požaduje, aby európsky semester priniesol lepšiu rozpočtovú koordináciu a súčinnosť medzi Úniou a členskými štátmi, a aby sa tak zvýšila európska pridaná hodnota; požaduje tiež, aby európsky semester zvýšil hospodársku koordináciu medzi členskými štátmi v súlade so zásadou metódy Spoločenstva a aby zabezpečil lepšiu správu ekonomických záležitostí eurozóny a členských štátov, ktoré do nej chcú vstúpiť, čím by sa znížila potreba využívať finančný stabilizačný mechanizmus; domnieva sa, že európsky semester by sa mal zamerať na zlepšovanie súčinnosti medzi európskymi a vnútroštátnymi verejnými investíciami;
46.
konštatuje, že Európsky mechanizmus pre stabilitu (EMS) po roku 2013 sa organizuje výlučne na medzivládnom základe; vyjadruje svoje znepokojenie nad týmto vývojom a upozorňuje na nedostatok demokratickej kontroly a zodpovednosti medzivládneho prístupu, ako aj na jeho nedostatočné presadzovanie; zdôrazňuje potrebu zohľadnenia metódy Spoločenstva v súvislosti s EMS; pripomína, že rozpočet EÚ poskytuje záruky za úvery pre členské štáty v rámci európskeho finančného stabilizačného mechanizmu, ako aj strednodobú finančnú pomoc pre platobné bilancie členských štátov, ktorých menou nie je euro;
47.
pripomína, že európska mena bola vytvorená bez skutočného hospodárskeho zblíženia štátov, ktoré ju chceli zaviesť, a bez existencie rozpočtu Únie, ktorý by bol dostatočne veľký na to, aby zvládol vlastnú menu; domnieva sa, že takýto rozpočet by si vyžadoval, aby sa značná časť súčasných výdavkov členských štátov nahradila výdavkami Únie s cieľom náležite zohľadniť metódu Spoločenstva a poskytnúť eurozóne a EÚ fiškálnu stabilitu, ktorá je potrebná na prekonanie dlhovej krízy; žiada Komisiu, aby posúdila, aký vplyv môže mať systém eurodlhopisov na rozpočet EÚ;
Znalosti pre rast
Výskum a inovácie 48.
berie na vedomie význam výskumu a inovácie pri urýchľovaní prechodu na udržateľné znalostné hospodárstvo s vedúcim postavením na celosvetovej úrovni; domnieva sa preto, že v budúcom viacročnom finančnom rámci by sa rozpočtové zdroje mali vo väčšej miere sústreďovať na oblasti, ktoré stimulujú hospodársky rast a konkurencieschopnosť, ako sú výskum a inovácia, v súlade so zásadami európskej pridanej hodnoty a prvotriednosti;
49.
je pevne presvedčený o pridanej hodnote stále častejšieho zlučovania vnútroštátnych výdavkov na výskum a inováciu v rozpočte EÚ s cieľom dosiahnuť potrebný kritický objem a úspory z rozsahu, zvýšiť účinok a znížiť prekrývanie sa obmedzených finančných prostriedkov a ich plytvanie;
50.
domnieva sa, že je potrebné spoločné verejné a súkromné úsilie na európskej aj vnútroštátnej úrovni v záujme dosiahnutia cieľa stratégie Európa 2020, t. j. vynakladania 3 % hrubého domáceho produktu (HDP) na výdavky na výskum a vývoj, aby sa dosiahlo vytvorenie Európskeho výskumného priestoru a Inovácie v Únii; vyzýva inštitúcie EÚ a členské štáty, aby bezodkladne schválili plán na dosiahnutie tohto cieľa, a zdôrazňuje, že tento cieľ bude mať za následok obrovský hospodársky záväzok, ktorý sa odhaduje vo výške 130 miliárd EUR ročne tak pre rozpočet EÚ, ako aj pre vnútroštátne rozpočty, a na dvojnásobok tejto sumy v prípade súkromného sektora;
51.
domnieva sa, že verejné prostriedky na výskum a vývoj sa musia výrazne zvýšiť, keďže verejné investície často fungujú ako podnet na následné súkromné investície; zdôrazňuje potrebu posilniť, stimulovať a zabezpečiť financovanie výskumu, vývoja a inovácií v Únii prostredníctvom výrazného zvýšenia príslušných výdavkov od roku 2013, konkrétne výdavkov na ôsmy rámcový program v oblasti výskumu; v tejto súvislosti poukazuje na úlohu katalyzátora, ktorú zohráva politika súdržnosti v súčasnom programovom období, pokiaľ ide o zvyšovanie investícií do výskumu a vývoja, a naliehavo vyzýva na pokračovanie a posilnenie tohto trendu v ďalšom období;
52.
zdôrazňuje, že zvýšenie prostriedkov musí byť spojené s ráznym zjednodušením postupov financovania; je obzvlášť znepokojený pomerne nízkou mierou využívania prostriedkov EÚ európskou vedeckou komunitou a vyzýva Komisiu, aby pokračovala vo svojom úsilí o zladenie požiadaviek na zníženie administratívnej záťaže a zjednodušenie prístupu výskumníkov, MSP a organizácií občianskej spoločnosti k zdrojom financovania pri súčasnom zachovaní dostatočnej rozpočtovej kontroly; zdôrazňuje, že je potrebné udeliť MSP výnimku z niektorých administratívnych požiadaviek tým, že sa obmedzí byrokratická záťaž a podporia inovácie prostredníctvom ľahšieho prístupu k financiám;
53.
požaduje pevnejšiu väzbu medzi základným výskumom a priemyselnými inováciami a medzi inováciami a výrobným procesom; pripomína predovšetkým, že jednou z hlavných ťažkostí programov EÚ v oblasti výskumu a inovácií je skutočnosť, že ich výsledky sa účinne neprinášajú na trh, a zdôrazňuje význam vytvorenia stimulov na uvádzanie produktov výskumu a vývoja na trh, najmä prostredníctvom ľahšieho prístupu k financovaniu; v tomto smere zdôrazňuje význam hladkého a spoločného fungovania rozličných fondov a vyzýva Komisiu, aby vykonala potrebné úpravy s cieľom umožniť vzájomné dopĺňanie príslušných fondov;
54.
pripomína, že v záujme splnenia klimatických a energetických cieľov EÚ by sa malo výrazne zvýšiť úsilie EÚ v oblasti výskumu a vývoja, najmä pokiaľ ide o environmentálny výskum, energetickú efektívnosť a technológie pre energiu z obnoviteľných zdrojov; ďalej sa domnieva, že vedúce postavenie Európy v oblasti ekologických technológií je možné udržať len vtedy, ak Európa vyvinie dostatočné úsilie v oblasti výskumu;
55.
domnieva sa, že inovačné európske spoločnosti nepotrebujú len dotácie, ale aj lepšie právne predpisy, lepšie prepojenie s výskumnou základňou, lepšie a rozmanitejšie financovanie a lepší prístup k nemu, a to od grantov po pôžičky a financovanie zo súkromného kapitálu; vyzýva preto členské štáty a Komisiu, aby na vnútroštátnej a európskej úrovni vytvorili správne podmienky, ktoré umožnia, aby súkromný sektor zvýšil svoj podiel na investíciách do výskumu a vývoja; zdôrazňuje potrebu zlepšiť verejno-súkromné partnerstvá v tejto oblasti prostredníctvom znižovania byrokracie a zjednodušenia existujúcich postupov; v tejto súvislosti zdôrazňuje významnú úlohu, ktorú by mali zohrávať EIB a EIF, a domnieva sa najmä, že stále nástroje s rozdelením rizika, ktoré EIB ponúka prostredníctvom RSFF, treba rozšíriť, a to najmä v oblasti podpory MSP;
56.
zdôrazňuje, že inovácie sú jednou z kľúčových priorít stratégie Európa 2020; uznáva potenciálnu úlohu Európskeho inovačného a technologického inštitútu (EIT) ako hnacej sily udržateľného rastu a konkurencieschopnosti EÚ prostredníctvom stimulovania svetovo popredných inovácií a žiada rozšírenie a náležité financovanie znalostných a inovačných spoločenstiev; zdôrazňuje význam toho, aby Európska rada pre výskum poskytovala budúcim inovátorom najnovšie poznatky a podporovala výskumné projekty s vysokou mierou rizika; okrem toho podporuje potrebu vypracovať dlhodobé finančné stratégie s cieľom zaistiť financovanie rozsiahlych projektov v oblasti výskumu a vývoja;
Priemysel a MSP 57.
zdôrazňuje, že silný a diverzifikovaný priemyselný základ je kľúčom k dosiahnutiu cieľa vytvoriť konkurencieschopné, udržateľné a inkluzívne európske hospodárstvo; pripomína, že MSP sú hlavnou hybnou silou hospodárskeho rastu, konkurencieschopnosti, inovácie a zamestnanosti, a uznáva ich dôležitú úlohu v zabezpečení obnovy a oživenia udržateľného európskeho hospodárstva; preto víta dôraz stratégie Európa 2020 na inováciu a priemyselnú politiku, a to najmä prostredníctvom hlavných iniciatív „Inovácia v Únii“ a „Integrovaná priemyselná politika vo veku globalizácie“, a zdôrazňuje potrebu rozšíriť opatrenia relevantné pre MSP v ďalších hlavných iniciatívach;
58.
požaduje, aby MSP a podnikatelia boli stredobodom stratégie Európa 2020; požaduje preto v budúcom VFR širšiu podporu pre všetky programy a nástroje zamerané na posilnenie MSP, a to najmä v programe pre konkurencieschopnosť a inovácie (CIP) a v rámci iniciatívy „Small Business Act“, ako aj prostredníctvom využívania štrukturálnych fondov; navrhuje lepšie spájanie nástrojov a finančných prostriedkov Spoločenstva určených pre MSP v rozpočte EÚ; zdôrazňuje tiež potrebu väčšej dostupnosti finančných nástrojov a ich prispôsobenia potrebám MSP, okrem iného prostredníctvom väčšieho dôrazu na nástroje mikrofinancovania a mezanínového financovania a predĺženia a rozšírenia záručných nástrojov CIP a RSFF spadajúcich pod rámcový program v oblasti výskumu;
Digitálna agenda 59.
domnieva sa, že EÚ by mala zohrávať vedúcu úlohu vo vytváraní a v posilňovaní úlohy IKT a otvorených štandardov v oblasti inovácií; vyzdvihuje potrebu rozvíjať voľný obeh obsahu a znalostí – takzvanú piatu slobodu; zdôrazňuje význam zabezpečenia rýchleho vykonávania digitálnej agendy Únie a pokračujúceho úsilia o dosiahnutie cieľa umožniť do roku 2020 prístup k vysokorýchlostnému internetu všetkým občanom EÚ, a to aj v menej rozvinutých regiónoch;
Vzdušný priestor a kozmický priestor 60.
domnieva sa, že činnosti v oblasti kozmického priestoru sú základom pre inovácie, priemyselné činnosti a vysokokvalifikované pracovné miesta a zvyšujú blaho a bezpečnosť občanov; zastáva názor, že rozvoj novovytvorenej politiky EÚ v oblasti kozmického priestoru by si logicky vyžadoval primerané financovanie; zdôrazňuje strategický význam veľkých projektov v tejto oblasti: európskych globálnych satelitných navigačných systémov (Galileo a EGNOS), programu Globálneho monitorovania životného prostredia a bezpečnosti (GMES) a projektu novej generácie európskeho systému riadenia letovej prevádzky (SESAR), ktorý umožní vytvorenie Jednotného európskeho neba; trvá na tom, že vzhľadom na dlhé lehoty realizácie týchto projektov a úrovne kapitálových investícií, ktoré sú v nich už viazané, sa vyžadujú dostatočné a konzistentné finančné záväzky v rámci finančných plánovacích období;
Správne zručnosti pre pracovníkov zajtrajška 61.
zdôrazňuje, že ak by sa krátkodobo neinvestovalo riadnym spôsobom do vzdelávania a celoživotného učenia, mohlo by to zhoršiť a predĺžiť krízu, keďže občania nebudú mať zručnosti potrebné pre pracovné miesta v novom znalostnom hospodárstve; naliehavo preto zdôrazňuje, že je potrebné, aby EÚ podporovala verejné investície v týchto oblastiach; pripomína, že miera predčasného ukončovania školskej dochádzky a obmedzený prístup k vyššiemu a univerzitnému vzdelaniu sú základné faktory vytvárania vysokej miery dlhodobej nezamestnanosti a sú pohromou pre sociálnu súdržnosť; v tejto súvislosti je presvedčený o naliehavej potrebe posilniť väzby medzi vzdelávaním, výskumom a vývojom a zamestnanosťou;
62.
upozorňuje na dôležitosť zodpovedajúceho financovania vzdelávania, programov mobility pre mladých ľudí, programov odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania, presadzovania rodovej rovnosti, ako aj opatrení zameraných na prispôsobenie trhu práce, keďže to predstavuje významný príspevok k boju proti predčasnému ukončovaniu školskej dochádzky a nezamestnanosti a k dosiahnutiu hlavných cieľov stratégie Európa 2020; domnieva sa, že v súvislosti s prechodom k udržateľnej spoločnosti v nadchádzajúcich rokoch sa predpokladá, že sa náležite zohľadní význam podpory nových ekologických pracovných miest, pričom bude v tomto smere potrebná nová odborná príprava;
63.
zastáva názor, že hlavná iniciatíva za nové zručnosti a pracovné miesta by mala umožniť väčšie zameranie na najviac ohrozené skupiny a osoby s ťažkosťami v oblasti prístupu na trh práce, ako sú Rómovia; zdôrazňuje zásadnú úlohu Európskeho sociálneho fondu (ESF) pri plnení cieľov stratégie Európa 2020 v sociálnej oblasti a v oblasti cieľov zamestnanosti; preto sa domnieva, že ESF by sa mal považovať za politickú prioritu a mal by byť náležite financovaný; podporuje, aby sa ESF používal strategickejším spôsobom na podporu rodovej rovnosti, prístupu na trh práce, opätovného začleňovania a boja proti nezamestnanosti, chudobe, sociálnemu vylúčeniu a všetkým druhom diskriminácie;
Súdržnosť pre rast a zamestnanosť
64.
zdôrazňuje európsku pridanú hodnotu politiky súdržnosti, keďže táto politika predstavuje dobre zabehnutý mechanizmus zabezpečovania rastu a zamestnanosti, je významným nástrojom konvergencie, trvalo udržateľného rozvoja a solidarity a za posledné desaťročia je jednou z najvýznamnejších, najviditeľnejších a najúspešnejších politík Únie; poukazuje však na to, že moderná politika súdržnosti sa musí podrobiť niekoľkým štrukturálnym reformám, najmä pokiaľ ide o zjednodušenie, reagovať na hlavné výzvy, ktorým čelí Únia, a podporovať väzby s ostatnými existujúcimi politikami a nástrojmi; je presvedčený, že politika súdržnosti EÚ by mala ostať celoeurópskou politikou poskytujúcou prístup k zdrojom, skúsenosti a pomoc všetkým regiónom EÚ;
65.
pripomína, že politika súdržnosti získala nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy a zakotvením územnej súdržnosti v nej väčší význam, v tejto súvislosti sa domnieva, že všetky formy územnej spolupráce (cezhraničná, nadnárodná, medziregionálna) sa musia posilniť; zdôrazňuje, že treba riešiť aj spoluprácu a stratégie na makroregionálnej úrovni;
66.
zdôrazňuje rozhodujúcu úlohu politiky súdržnosti pri dosahovaní cieľov stratégie Európa 2020 a domnieva sa, že dobrá samostatná politika súdržnosti je predpokladom úspešného vykonávania tejto stratégie; zdôrazňuje, že politika súdržnosti výrazne prispieva z dôvodu svojej horizontálnej povahy ku všetkým trom prioritám stratégie Európa 2020, konkrétne k zabezpečeniu inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu, a že by sa to malo zohľadniť v štruktúre ďalšieho VFR tým, že sa odmietne akékoľvek rozdrobovanie tejto politiky do rôznych rozpočtových položiek a podpoložiek; pripomína však, že politika súdržnosti EÚ má vlastné poslanie a ciele stanovené v článku 174 ZFEÚ, ktoré presahujú stratégiu Európa 2020; zdôrazňuje, že toto poslanie a tieto ciele by sa mali v ďalšom programovom období zachovať, a to najmä so zreteľom na pretrvávajúcu potrebu hospodárskeho, sociálneho a územného zbližovania v Únii;
67.
zdôrazňuje, že úspešná a posilnená politika súdržnosti si vyžaduje adekvátne financovanie a že sumy, ktoré sú na ňu vyčlenené v súčasnom období finančného plánovania, by sa mali v budúcom období aspoň zachovať, aby sa zintenzívnilo úsilie o zníženie rozvojových rozdielov medzi regiónmi EÚ; opätovne pripomína, že v tejto súvislosti dôrazne žiada, aby sa v budúcom viacročnom finančnom rámci zabezpečilo, že neminuté a zrušené prostriedky zo zdrojov určených na politiku súdržnosti zostanú v rozpočte EÚ a nebudú sa vracať sa členským štátom; pripomína svoje stanovisko, podľa ktorého musí HDP na obyvateľa zostať hlavným kritériom na určovanie oprávnenosti využívať pomoc v oblasti regionálnej politiky;
68.
domnieva sa, že členské štáty a regióny by mali sústreďovať zdroje na úrovni EÚ a členských štátov na malý počet priorít a projektov, ktoré majú skutočne európsky význam, ako sú výskum a vývoj a inovácie, aby mohli reagovať na osobitné výzvy, pred ktorými stoja; v tejto súvislosti žiada, aby Komisia vypracovala konkrétne návrhy, ktoré sa budú v rámci priorít stratégie Európa 2020 intenzívne zameriavať na financovanie súdržnosti, a domnieva sa, že by sa mal zaviesť systém, ktorý bude v porovnaní so súčasným „účelovým viazaním“ väčšmi orientovaný na výsledky, pričom treba zabezpečiť, aby sa riadne zohľadňovali potreby a priority jednotlivých regiónov; v tomto zmysle víta zámer Komisie, aby sa s každým členským štátom a jeho regiónmi alebo priamo s regiónmi dohodli osobitné podmienky plnenia stanovených cieľov, a to v súlade so zmluvami o rozvojovom a investičnom partnerstve a operačnými programami;
69.
je pevne presvedčený o význame integrovaného politického prístupu a domnieva sa, že všetky investície špecifické pre jednotlivé odvetvia v budúcom VFR by mali byť koordinované s investíciami realizovanými v rámci politiky súdržnosti; zdôrazňuje preto, že treba zlepšiť koordináciu, obmedziť zbytočné prekrývanie a vytvoriť tesnejšie väzby medzi EFRR, ESF, Kohéznym fondom, EPFRV a Európskym fondom pre rybné hospodárstvo; zdôrazňuje potrebu predchádzať tiež zdvojovaniu úsilia a zlepšiť koordináciu medzi Európskym fondom na prispôsobenie sa globalizácii a ESF; verí preto, že vytvorenie spoločného strategického rámca, ktorý stanoví investičné priority pre všetky tieto fondy, predstavuje dôležitý krok týmto smerom; domnieva sa tiež, že koordinácia musí prebiehať na všetkých úrovniach tvorby politiky od strategického plánovania až po ich plnenie; je presvedčený, že ESF musí zostať neoddeliteľnou súčasťou politiky súdržnosti vo všetkých etapách plánovania, uskutočňovania a riadenia;
70.
domnieva sa, že mestské oblasti ako miesta s vysokou koncentráciou problémov (nezamestnanosť, sociálne vylúčenie, zhoršovanie životného prostredia, migrácia) môžu zohrávať významnú úlohu v rámci regionálneho rozvoja a prispievať k riešeniu otázky hospodárskych a sociálnych rozdielov; preto zdôrazňuje potrebu viditeľnejšieho a cielenejšieho prístupu k mestskému rozmeru politiky súdržnosti pri súčasnom zabezpečení vyvážených podmienok pre synergický rozvoj mestských, prímestských a vidieckych oblastí;
71.
uznáva, že podľa zmluvy by sa mala osobitná pozornosť venovať vidieckym regiónom, regiónom zasiahnutým zmenami v priemysle a regiónom závažne a trvalo znevýhodneným prírodnými a demografickými podmienkami, ako sú najsevernejšie regióny s veľmi nízkou hustotou obyvateľstva, ostrovy, cezhraničné a horské regióny, ako aj najvzdialenejšie regióny; domnieva sa, že zdroje a možnosti, ktoré možno nájsť v týchto regiónoch, môžu zohrávať významnú úlohu v budúcej konkurencieschopnosti Európskej únie; zdôrazňuje preto, že tieto oblasti, ktoré čelia výzvam, by sa mali uznávať aj v budúcom viacročnom finančnom rámci; domnieva sa, že pre regióny postihnuté trvalými znevýhodneniami je potrebné vypracovať osobitnú stratégiu, ako sa uvádza v uznesení Európskeho parlamentu z 22. septembra 2010;
72.
pripomína, že jedna z hlavných kritík namierených proti politike súdržnosti sa týka zložitosti jej pravidiel; trvá na tom, že je dôležité krížovo financovať a zjednodušiť pravidlá a postupy tejto politiky, na zredukovaní komplexnosti a administratívnych prekážok a na sprehľadnení a zefektívnení prideľovania zdrojov mestám, samosprávam a regiónom; zdôrazňuje, že systémy auditu a kontroly by mali spĺňať najprísnejšie normy, aby bolo možné odhaľovať a rýchlo trestať prípady zneužitia; zdôrazňuje, že v súlade so zásadou proporcionality by frekvencia previerok mala zodpovedať riziku nezrovnalostí;
73.
žiada zlepšenie systémov monitorovania a hodnotenia z hľadiska ich vykonávania; zdôrazňuje, že zásada partnerstva by mala v tomto zlepšení zohrávať kľúčovú úlohu a je nutné ju v rámci zjednodušovania aktualizovať; domnieva sa, že vypracovanie konkrétnych a merateľných ukazovateľov výsledkov je podmienkou merania reálne dosiahnutého pokroku smerom k dohodnutým cieľom; víta návrhy Komisie, aby sa ku každému operačnému programu vypracovalo hodnotenie ex ante, priebežné hodnotenie a hodnotenie vplyvu; pripomína, že ďalšie zásady politiky súdržnosti, ako je pravidlo spolufinancovania, viacúrovňové riadenie, prístup zdola nahor, uplatňovanie hľadiska rodovej rovnosti a doplnkovosť, sa ukázali ako dôležité a mali by sa zachovať v budúcom VFR;
74.
vyzýva Komisiu, aby počas trvania ďalšieho programového obdobia vytvorila prechodnú kategóriu pre regióny, ktorých HDP na obyvateľa sa pohybuje na úrovni medzi 75 % a 90 % HDP EÚ, čo by im zabezpečilo jasnejší štatút a bezpečnejší rozvoj; žiada Komisiu, aby predložila ďalšie informácie o rozpočtových dôsledkoch takejto možnosti; vyzýva Komisiu, aby tiež vypracovala konkrétne návrhy na posilnenie rovnocenného postavenia týchto regiónov a iných regiónov na rovnakom stupni rozvoja; zdôrazňuje, že tieto prechodné opatrenia na ďalšie programové obdobie určené pre regióny, na ktoré sa prestane vzťahovať cieľ Konvergencia, a pre regióny, v ktorých sa HDP na obyvateľa pohybuje od 75 % do 90 % priemeru EÚ, by sa nemali zaviesť na úkor regiónov, ktorých sa v súčasnosti týkajú ciele Konvergencia (cieľ 1) a konkurencieschopnosť (cieľ 2), ani na úkor cieľa Európska územná spolupráca (cieľ 3);
75.
varuje pred podmienením Kohézneho fondu sankciami v rámci makroekonomických ukazovateľov spojených s Paktom o stabilite a raste, pretože by to bolo v rozpore so základnými cieľmi politiky súdržnosti, konkrétne so zmenšovaním regionálnych rozdielov; zdôrazňuje preto potrebu zintenzívniť dohľad s cieľom zabezpečiť, aby sa štrukturálne financovanie používalo v súlade s právnymi predpismi EÚ a plánovanými cieľmi;
76.
je mimoriadne znepokojený pomalým štartom operačných programov na začiatku jednotlivých programových období, čo je okrem iného spôsobené ich prekrývaním so záverečnou fázou predchádzajúcich programov; upozorňuje na skutočnosť, že je potrebné včas vyriešiť tento problém, a to úpravou faktorov prispievajúcich k týmto oneskoreniam; poukazuje preto na potrebu zabezpečiť určitú kontinuitu medzi programovými obdobiami, pokiaľ ide o zriaďovanie riadiacich a kontrolných systémov a orgánov v členských štátoch;
77.
nabáda miestne a regionálne orgány, aby v čo najväčšej miere využívali inovatívne finančné nástroje, okrem iného revolvingové fondy v oblasti opatrení v záujme energetickej efektívnosti; žiada, aby sa tieto finančné nástroje zjednodušili, ale aby takisto podliehali väčšej demokratickej kontrole;
Hospodárenie s prírodnými zdrojmi a udržateľný rozvoj
Spoločná poľnohospodárska politika 78.
potvrdzuje, že spoločná poľnohospodárska politika (SPP) by sa mala upraviť tak, aby prispievala aj k dosahovaniu cieľov stratégie Európa 2020 a aby k nim mohli hodnotným, osobitným a doplňujúcim spôsobom prispievať oba jej piliere; zdôrazňuje, že spoločná poľnohospodárska politika je pevne zakotvená v Lisabonskej zmluve, ktorá vymedzuje jej ciele a úlohy;
79.
zdôrazňuje, že okrem základnej úlohy súčasnej a zreformovanej SPP, ktorou je zaisťovanie potravinovej bezpečnosti EÚ, ako aj celosvetových dodávok potravín v čase rastúcich cien potravín a nedostatku potravín, je jej úlohou aj zabezpečovanie rôznych verejných statkov nad rámec poľnohospodárskych trhov, ako napríklad zachovávanie produktivity poľnohospodárskej pôdy v celej Európe, formovanie rozmanitosti krajinného prostredia, posilňovanie biodiverzity a dobrých životných podmienok zvierat, zmierňovanie vplyvov zmeny klímy, ochrana pôdy a vody, boj proti vyľudňovaniu vidieka, chudobe a segregácii, vytváranie pracovných miest a poskytovanie služieb všeobecného záujmu vo vidieckych oblastiach, prispievanie k udržateľnejšej výrobe potravín a podporovanie obnoviteľných zdrojov energie;
80.
vyzýva Komisiu, aby predložila návrhy na reformu spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktoré sa zamerajú na účinnejšie a efektívnejšie vyčleňovanie a využívanie rozpočtových zdrojov tejto politiky, okrem iného prostredníctvom spravodlivého rozdeľovania priamych platieb medzi členské štáty, regióny a poľnohospodárov, a to posilňovaním podmienenosti so zameraním na zabezpečenie verejných statkov, ktoré spoločnosť očakáva, a cielenejšími platbami v záujme zabezpečenia najlepšej návratnosti verejných peňazí; zdôrazňuje potrebu zachovania systému dvoch pilierov SPP v záujme zjednodušenia vykonávacích mechanizmov;
81.
podporuje potravinovú sebestačnosť rozvojových krajín; pripomína záväzok prijatý členmi WTO počas ministerskej konferencie v Hong Kongu v roku 2005 dosiahnuť odstránenie všetkých foriem vývozných dotácií; domnieva sa, že nová spoločná poľnohospodárska politika musí byť v súlade s koncepciou súdržnosti politík v záujme rozvoja, ako ju používa EÚ; domnieva sa, že Únia už nesmie používať vývozné dotácie na poľnohospodárske výrobky a musí naďalej s krajinami, ktoré sú významnými výrobcami poľnohospodárskych výrobkov, koordinovať úsilie o obmedzenie dotácií, ktoré narúšajú obchod;
82.
trvá na tom, že vzhľadom na širokú škálu úloh a cieľov, ktoré má spoločná poľnohospodárska politika plniť, by sa mali sumy vyčlenené na ňu v rozpočte na rok 2013 počas nasledujúceho programového obdobia aspoň zachovať;
83.
požaduje zvýšenú koordináciu Európskeho poľnohospodárskeho fondu pre rozvoj vidieka (EPFRV), Európskeho fondu regionálneho rozvoja (EFRR) a ďalších kohéznych a štrukturálnych fondov s cieľom posilniť teritoriálny prístup; žiada Komisiu, aby predložila konkrétne návrhy toho, ako by sa dala dosiahnuť lepšia súčinnosť so zreteľom na financovanie činností, ktoré nesúvisia s poľnohospodárstvom, v rámci EPFRV a ďalších príslušných nástrojov; očakáva, že výdavky spojené s diverzifikáciou ekonomiky v regiónoch, kde je poľnohospodárstvo na ústupe, sa počas budúceho VFR zvýšia;
Rybné hospodárstvo 84.
zdôrazňuje že zdroje rybného hospodárstva sú verejným statkom, ktorý je životne dôležitý pre celosvetovú potravinovú bezpečnosť; upozorňuje na skutočnosť, že sektor rybného hospodárstva a akvakultúry a s ním súvisiace činnosti sú často hlavným zdrojom obživy a udržateľnej zamestnanosti v pobrežných, ostrovných a odľahlých regiónoch; domnieva sa, že na dosiahnutie strednodobých a dlhodobých cieľov spoločnej politiky rybného hospodárstva
–
stabilného, trvalo udržateľného a životaschopného sektora rybného hospodárstva –, podporu obnovy jeho populácie rýb a boj so sociálnymi aspektmi spojenými s obmedzením rybolovného úsilia bude reformovaná spoločná politika rybného hospodárstva po roku 2013 vyžadovať primerané finančné zdroje; uznáva potrebu lepšej koordinácie s politikou súdržnosti; zdôrazňuje, že Európsky fond pre rybné hospodárstvo by sa mal použiť na podporu udržateľných rybolovných praktík v súlade so zásadou maximálneho udržateľného výlovu a na zachovanie morských ekosystémov, pričom by sa mala venovať osobitná pozornosť sektoru maloobjemového rybolovu;
Životné prostredie, zmena klímy a efektívne využívanie zdrojov 85.
zdôrazňuje, že Únia by mala zohrávať vedúcu úlohu pri transformácii smerom k udržateľnému hospodárstvu a presadzovať prechod na udržateľnú spoločnosť s konkurencieschopným európskym priemyslom a dostupnými cenami energie, aby zabezpečila čisté a zdravé životné prostredie; zdôrazňuje, že by sa to malo dosiahnuť okrem iného znížením spotreby energie vo všetkých odvetviach, predpokladom čoho sú dobre fungujúci vnútorný trh s energiou a infraštruktúra, decentralizáciou dodávok energií, zvýšeným využívaním obnoviteľných energií, zvýšenou ochranou biodiverzity a zabezpečením odolnosti ekosystému;
86.
zdôrazňuje, že program LIFE+ sa úspešne realizuje a že sa preukázal jeho význam pre zachovanie biodiverzity a ochranu životného prostredia; vyzdvihuje potrebu pokračovať v dobre finančne dotovaných programoch pre ochranu prírody a biodiverzity v záujme splnenia environmentálnych cieľov EÚ, najmä pokiaľ ide o programy LIFE+ a NATURA 2000;
87.
zdôrazňuje, že je potrebné uplatniť horizontálny prístup, kombinovať opatrenia na boj proti zmene klímy a zníženie objemu emisií skleníkových plynov – predovšetkým opatrenia v oblasti energetických úspor – vo všetkých príslušných oblastiach politík vrátane vonkajších politík; je presvedčený, že dobre cielené stimuly ako podmienenosť výdavkov EÚ a právna úprava sú kľúčovými prvkami pri dosahovaní cieľov stratégie Európa 2020 v tejto oblasti; domnieva sa preto, že klimatické opatrenia by mali byť začlenené do všetkých príslušných výdavkových kapitol vrátane externých kapitol a v prípade nových projektov by sa mali vykonávať hodnotenia vplyvov na klímu; domnieva sa, že do opatrení na zmierňovanie vplyvov zmeny klímy a inovácií v oblasti klímy by sa mal investovať väčší podiel príjmov z európskeho systému obchodovania s emisnými kvótami;
88.
domnieva sa, že jedným z kľúčových cieľov stratégie Európa 2020 je riešenie otázky udržateľnosti, a to zavedením environmentálnych kritérií a zvýšením efektívnosti využívania zdrojov a energií s cieľom bojovať proti zmene klímy;
89.
v tejto súvislosti podporuje návrh predložený Komisiou v rámci preskúmania rozpočtu, aby sa zaviedla povinnosť transparentným spôsobom identifikovať prípady, kde sektorové programy podporili klimatické a energetické ciele 20/20/20 stanovené v stratégii Európa 2020 a prispeli k dosiahnutiu cieľov hlavnej iniciatívy Európa efektívne využívajúca zdroje;
90.
zdôrazňuje celosvetovú zodpovednosť EÚ v boji proti zmene klímy; pripomína, že záväzky vyplývajúce z dohôd z Kodane a z Cancúnu, ktorých cieľom je pomáhať rozvojovým krajinám pri riešení problémov súvisiacich so zmenou klímy, musia byť voči existujúcej rozvojovej pomoci nové a doplnkové, pričom sa medzi týmito dvoma politikami musí zachovať primeraná miera konzistentnosti; navrhuje, aby sa na tento účel vytvorili nové programy; pripomína pozíciu Európskeho parlamentu, ktorý považuje za potrebné, aby sa v rámci rozpočtu EÚ zachovalo financovanie všetkých európskych politík; žiada začlenenie medzinárodných záväzkov EÚ v oblasti zmeny klímy do rozpočtu EÚ s cieľom dosiahnuť maximálny pákový efekt zdrojov Spoločenstva;
Energetika 91.
je presvedčený, že podiel energetiky v budúcom viacročnom finančnom rámci by sa mal zvýšiť; je presvedčený o tom, že technológie energie z obnoviteľných zdrojov, energetickej účinnosti a úspor energie by mali byť kľúčovými prioritami, a žiada zodpovedajúce zvýšenie finančných prostriedkov EÚ v týchto oblastiach; žiada Komisiu, aby vypracovala konkrétne referenčné hodnoty, zabezpečila splnenie dohodnutých cieľov a aby umožnila ich efektívne monitorovanie v rámci európskeho semestra pre koordináciu politík a prostredníctvom osobitných plánov, ako napr. národných plánov energetickej efektívnosti;
92.
zdôrazňuje nevyhnutnosť zvýšenia financovania výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností v oblasti energetiky s cieľom vyvinúť udržateľnú energiu dostupnú pre všetkých; požaduje, aby sa počas budúceho VFR v plnej miere uplatňoval už prijatý Európsky strategický plán pre energetické technológie (plán SET) a aby bol primerane financovaný;
Spojená Európa
93.
so zreteľom na obrovské finančné potreby oblastí dopravnej a energetickej infraštruktúry a so zreteľom na pozitívne externality týchto projektov zdôrazňuje potrebu vytvoriť stimulujúci regulačný rámec na podporu verejných a súkromných dlhodobých investícií do týchto oblastí; žiada, aby sa v spolupráci s dlhodobými investormi vytvorili inovačné finančné nástroje;
Transeurópske energetické siete 94.
poukazuje na to, že pri rozhodovaní o financovaní energetickej infraštruktúry je potrebné uprednostňovať energetickú efektívnosť a energiu z obnoviteľných zdrojov; zdôrazňuje naliehavú potrebu modernizovať a aktualizovať európsku energetickú infraštruktúru, vyvíjať inteligentné siete a budovať prepojenia, ktoré sú podmienkou na realizáciu vnútorného trhu s energiami, diverzifikáciu zdrojov a trás s tretími krajinami, zvýšenie bezpečnosti dodávok, zvýšenie podielu energie z obnoviteľných zdrojov a dosiahnutie cieľov v oblasti energetiky a klímy; berie na vedomie odhady, že v tejto oblasti sú do roku 2020 potrebné značné investície vo výške približne 1 000 miliárd EUR, a to najmä v záujme zabezpečenia prenosovej kapacity vrátane novej výrobnej kapacity a investícií do energetických sietí; konštatuje, že pri súčasných svetových cenách energie môžu potrebné významné investície pochádzať v hlavnej miere zo súkromného sektora; zdôrazňuje potrebu maximalizovať vplyv európskeho financovania a príležitosti, ktoré pre financovanie kľúčových prioritných vnútroštátnych a cezhraničných projektov európskej energetickej infraštruktúry predstavujú štrukturálne fondy a inovačné finančné nástroje; zdôrazňuje, že inovačné finančné nástroje v tejto oblasti si vyžadujú pridelenie významného objemu prostriedkov z rozpočtu Európskej únie;
Doprava a transeurópske dopravné siete 95.
zdôrazňuje, že investície do účinnej dopravnej infraštruktúry zohrávajú kľúčovú úlohu v ochrane konkurencieschopnosti Európy a pri zaisťovaní dlhodobého hospodárskeho rastu v období po kríze; domnieva sa, že transeurópske dopravné siete (TEN-T) majú zásadný význam pre zabezpečenie správneho fungovania vnútorného trhu a poskytujú dôležitú európsku pridanú hodnotu, keďže prispievajú k zlepšeniu prístupnosti a interoperability rôznych častí EÚ tým, že zaručujú cezhraničné spojenia a odstraňujú problémové úseky, zlepšujú využívanie systémov riadenia dopravy a informačných systémov a zaisťujú intermodalitu cezhraničnej infraštruktúry, do ktorej by jednotlivé členské štáty samy neinvestovali; domnieva sa, že TEN-T by mali predstavovať skôr skutočnú európsku základnú sieť než zhluk národných projektov a že financovanie hlavných projektov by sa malo posudzovať a prehodnocovať vzhľadom na reálne napredovanie a európsku pridanú hodnotu; je preto pevne presvedčený, že TEN-T by mali byť kľúčovou prioritou v budúcom viacročnom finančnom rámci;
96.
domnieva sa, že podmienenosť by sa mala zvýšiť zavedením zásady „využiť, alebo stratiť“ (rušenie viazanosti); domnieva sa, že v prípade, keď pridelené finančné prostriedky neboli využité, mali by nevyužité prostriedky alebo prostriedky, ktorých viazanosť bola zrušená, pochádzajúce z prostriedkov na dopravu zostať v rozpočte EÚ a nemali by sa vracať členským štátom;
97.
pripomína, že na sieť TEN-T budú v rokoch 2007 až 2020 potrebné celkové investície vo výške 500 miliárd EUR; domnieva sa preto, že v budúcom VFR treba zvýšiť finančné prostriedky určené na TEN-T a zlepšiť koordináciu medzi EÚ a členskými štátmi, ako aj medzi prostriedkami, ktoré sú k dispozícii na TEN-T, a financovaním projektov v oblasti dopravy v rámci politiky súdržnosti a územnej spolupráce, čím sa budú lepšie využívať zdroje financovania; zdôrazňuje úlohu, ktorú môžu pri financovaní týchto projektov zohrávať aj inovačné finančné nástroje vrátane verejno-súkromných partnerstiev a projektových dlhopisov; domnieva sa, že použitie výdavkov z Kohézneho fondu by malo byť podmienené dodržiavaním základných zásad európskej dopravnej politiky; domnieva sa, že financovanie siete TEN-T by malo aktívne spájať ciele hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti, ako aj povinnosti súvisiace s udržateľným rozvojom, aby sa splnili ciele stratégie Európa 2020, a mala by sa v ňom čo najviac uprednostňovať nízkouhlíková doprava;
98.
vyzýva Komisiu, aby vzala do úvahy najmä potrebu presunu nákladnej a osobnej prepravy k udržateľnejším a efektívnejším formám dopravy pri súčasnom zabezpečení efektívnej komodality; domnieva sa, že s cieľom dosiahnuť skutočnú jednotnú európsku železničnú politiku a zabezpečiť výraznejšie využívanie vnútrozemskej lodnej dopravy a námornej dopravy na krátke vzdialenosti musí nadchádzajúca revízia usmernení TEN-T nájsť riešenia pre interoperabilitu medzi vnútroštátnymi, ako aj cezhraničnými železničnými systémami a mala by zaviesť podmienenosť výdavkov EÚ;
Cestovný ruch 99.
pripomína, že cestovný ruch je podľa Lisabonskej zmluvy novou kompetenciou EÚ, čo by sa malo odraziť aj v budúcom VFR; zdôrazňuje významný prínos cestovného ruchu pre európsku ekonomiku a domnieva sa, že európska stratégia v oblasti cestovného ruchu by sa mala zameriavať na zvyšovanie konkurencieschopnosti tohto odvetvia a mala by mať v ďalšom období primeranú finančnú podporu;
Námorná politika 100.
uznáva, že moria a oceány budú mať v budúcnosti v oblasti celosvetového hospodárskeho rastu čoraz zásadnejšiu úlohu; domnieva sa, že je nevyhnutné uskutočňovať integrovanú námornú politiku, ktorá by mala smerovať k riešeniu problémov, ktorým čelia pobrežné oblasti a morské oblasti, a podporovať „modrý rast“ a udržateľné námorné hospodárstvo; žiada, aby EÚ zvýšila svoje úsilie o podporu ambicióznej námornej politiky EÚ, ktorá Európe umožní presadzovať jej medzinárodnú pozíciu v tomto strategickom sektore; trvá na tom, aby sa v prospech tejto politiky zabezpečili adekvátne rozpočtové prostriedky;
Občianstvo, sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť
Podpora európskej kultúry a rozmanitosti 101.
zdôrazňuje, že podporovanie občianstva Únie má priamy vplyv na každodenný život Európanov a prispieva k lepšiemu chápaniu možností, ktoré poskytujú politiky Únie, ako aj ich základných práv zakotvených v Charte základných práv EÚ a v zmluvách; je presvedčený, že v oblasti občianstva je nutné zaručiť adekvátne financovanie;
102.
poukazuje na to, že politiky týkajúce sa mládeže a kultúry majú zásadný význam a patria medzi hlavné priority, ktoré treba uznať pre ich pridanú hodnotu a úsilie zamerané na občanov; vyzýva EÚ a členské štáty, aby uznali rastúci význam kultúrneho a kreatívneho priemyslu pre európske hospodárstvo a ich pozitívny vplyv na ďalšie odvetvia hospodárstva; dôrazne poukazuje na to, že plný potenciál týchto politík možno realizovať len vtedy, keď im bude poskytnutá zodpovedajúca úroveň financovania, a požaduje plné využitie ich potenciálu v rámci politiky rozvoja vidieka a politiky súdržnosti;
103.
pripomína význam športu pre zdravie, hospodársky rast, zamestnanosť, cestovný ruch a sociálne začlenenie, ako aj skutočnosť, že na základe článku 165 ZFEÚ získava EÚ v tejto oblasti nové právomoci; víta oznámenie Komisie s názvom Rozvíjanie európskeho rozmeru v športe ( KOM(2011)0012 ) ako prvý krok pri posudzovaní pridanej hodnoty športu, a najmä každodenného cvičenia, a pri zameraní sa na spoločenský, hospodársky a organizačný rozmer športu;
Politika týkajúca sa mládeže 104.
zdôrazňuje, že mládež by mala pre Úniu predstavovať pevnú prioritu a že aspekt týkajúci sa mládeže mal byť v politikách a programoch EÚ viditeľný a posilnený; domnieva sa, že mládež by sa mala vnímať ako prierezová téma EÚ vytvárajúca synergie medzi rozličnými oblasťami politiky, ktoré sa týkajú mládeže, vzdelávania a mobility; víta hlavnú iniciatívu Mládež v pohybe ako základ stratégie EÚ 2020; zdôrazňuje najmä, že programy týkajúce sa mládeže, ako sú Celoživotné vzdelávanie a Mládež v akcii, ktoré sú vysoko efektívne vzhľadom na nízke náklady na príjemcu, by sa mali v budúcom VFR zachovať ako samostatné programy a že si zaslúžia oveľa vyššie investície;
Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti 105.
zdôrazňuje, že vytvorenie pevnej kultúry základných práv a rovnosti, ako sú zakotvené v Lisabonskej zmluve, musí ostať pre Európu prioritou; zdôrazňuje, že aj keď sa v rámci rozpočtu musia tieto hodnoty uplatňovať všeobecne, treba zaručiť adekvátne cielené financovanie;
106.
konštatuje, že hospodársky, kultúrny a sociálny rast Únie sa môže uskutočniť len v stabilnom, zákonnom a bezpečnom prostredí, v ktorom sú dodržiavané a presadzované základné práva a zaručené občianske slobody; domnieva sa preto, že efektívne politiky v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí sú nevyhnutým predpokladom hospodárskej obnovy a kľúčovým prvkom v širšom politickom a strategickom kontexte; zdôrazňuje význam začlenenia priorít EÚ v oblasti vnútorných vecí do vonkajšieho rozmeru Únie vrátane európskej susedskej politiky, najmä vzhľadom na vplyv, ktorý bude mať rastúca migrácia na vývoj politík EÚ voči tretím krajinám; zdôrazňuje potrebu primeraného financovania politík v oblasti prisťahovalectva, azylu a bezpečnosti a tiež zohľadňovania priorít EÚ pri ich uskutočňovaní;
107.
zdôrazňuje potrebu integrovaného prístupu k naliehavým otázkam prisťahovalectva a azylu, ako aj k riadeniu vonkajších hraníc Európskej únie, a to s dostatočnými finančnými prostriedkami a podpornými nástrojmi na zvládnutie núdzových situácií dostupnými v duchu dodržiavania ľudských práv a solidarity medzi všetkými členskými štátmi a rešpektujúcimi zodpovednosti na vnútroštátnej úrovni a jasné vymedzenie úloh; konštatuje, že v tejto súvislosti je potrebné náležitým spôsobom zohľadniť náročnejšie úlohy, pred ktorými stoja agentúra Frontex, Európsky podporný úrad pre azyl a fondy programu Solidarita a riadenie migračných tokov;
108.
konštatuje, že podiel financovania určeného na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti je v rozpočte Únie relatívne malý, a zdôrazňuje, že v budúcom VFR musia byť na tieto politiky vyčlenené primerané a objektívne odôvodnené prostriedky, aby Únia mohla vykonávať svoje činnosti, a to najmä tie, ktoré sa týkajú nových úloh uvedených v Štokholmskom programe a v Lisabonskej zmluve;
109.
zdôrazňuje potrebu vytvoriť väčšie synergie medzi jednotlivými fondmi a programami a poukazuje na skutočnosť, že zjednodušenie správy fondov a povolenie krížového financovania umožnia vyčleniť na spoločné ciele viac prostriedkov; víta zámer Komisie obmedziť celkový počet rozpočtových nástrojov v rámci vnútorných vecí na dvojpilierovú štruktúru, a to pokiaľ možno v rámci zdieľaného hospodárenia; domnieva sa, že tento prístup môže významne prispieť k výraznejšiemu zjednodušeniu, racionalizácii, konsolidácii a transparentnosti súčasných fondov a programov; zdôrazňuje však potrebu zabezpečiť, aby sa nemiešali rôzne ciele politík v oblasti vnútorných vecí;
Globálna Európa
110.
opäť pripomína svoje hlboké znepokojenie nad chronicky nedostatočným financovaním a obzvlášť akútnymi problémami s flexibilitou pri vykonávaní vonkajších činností Únie z dôvodu nepredvídateľnej povahy vonkajších udalostí a opakujúcich sa medzinárodných kríz a núdzových situácií; zdôrazňuje preto potrebu prekonať rozdiel medzi ambíciami a zdrojmi v oblasti zahraničnej politiky tým, že sa zabezpečia adekvátne finančné zdroje a efektívne mechanizmy flexibility, aby mohla Únia reagovať na celosvetové výzvy a nepredvídateľné udalosti; opakuje svoju výzvu, aby požiadavky na rozpočet vyplývajúce z akýchkoľvek nových záväzkov a úloh prijatých Úniou boli nad rámec naplánovaných súm, aby sa predišlo ohrozeniu existujúcich priorít;
111.
poukazuje na rozpor medzi úrovňou globálnej finančnej pomoci Únie a jej často obmedzeným vplyvom v príslušných rokovaniach a zdôrazňuje potrebu posilniť politickú úlohu Únie a jej vplyv v medzinárodných inštitúciách a fórach; domnieva sa, že EÚ by si mala zabezpečiť takú politickú úlohu, ktorá bude úmerná finančnej podpore, akú poskytuje;
Európska služba pre vonkajšiu činnosť (ESVČ) 112.
konštatuje, že ESVČ je vo fáze budovania; poukazuje na to, že podľa rozhodnutia Rady z 26. júla 2010 by „zriadenie ESVČ malo vychádzať zo zásady nákladovej efektívnosti zameranej na rozpočtovú neutralitu“ Rozhodnutie Rady 2010/427/EÚ z 26. júla 2010 o organizácii a fungovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (Ú. v.
EÚ L 201, 3.8.2010, s.
30).
; zdôrazňuje, že nová služba by mala byť vybavená dostatočnými finančnými prostriedkami, aby EÚ mohla splniť svoje ciele a zastávať svoju úlohu globálneho aktéra; zdôrazňuje preto, že je potrebné, aby nová služba v plnej miere využívala dosiahnuté zvýšenie efektívnosti vyplývajúce zo spájania zdrojov na úrovni Únie, ako aj synergie s členskými štátmi, s cieľom zabrániť zdvojeniam, existujúcemu alebo prípadnému prekrývaniu, nezrovnalostiam a nesúladu a dosiahnuť zníženia prostriedkov a úspory vo všetkých vnútroštátnych rozpočtoch, a prejaviť tak skutočnú pridanú hodnotu diplomacie Únie;
Zmierňovanie chudoby 113.
pripomína, že termín na dosiahnutie rozvojových cieľov tisícročia (RCT) a kolektívneho cieľa oficiálnej rozvojovej pomoci vo výške 0,7 % hrubého národného dôchodku (HND) v roku 2015 spadá do obdobia budúceho viacročného finančného rámca; zdôrazňuje preto, že je potrebná celková primeraná úroveň rozvojovej pomoci a financovania, aby Únia a jej členské štáty plnili svoje záväzky v oblasti medzinárodného rozvoja vrátane finančných záväzkov prijatých v rámci dohôd z Kodane a Cancúnu; okrem toho zdôrazňuje, že aj budúce záväzky týkajúce sa výdavkov na pomoc rozvojovým krajinám v boji proti zmene klímy alebo pri prispôsobovaní sa jej dôsledkom musia byť doplnkové, pričom je nutné zachovať primeraný stupeň konzistentnosti medzi oboma politikami; naliehavo vyzýva členské štáty, aby podnikli okamžité kroky na dosiahnutie svojich cieľov v oblasti oficiálnej rozvojovej pomoci a splnili svoje záväzky v oblasti rozvoja;
114.
zdôrazňuje, že je potrebné nájsť správnu rovnováhu medzi priamou rozpočtovou podporou na jednej strane a financovaním udržateľných projektov na strane druhej; zdôrazňuje, že rozvojová pomoc by sa mala vynakladať inkluzívnym spôsobom tak, aby sa dostala k najviac marginalizovaným a vylúčeným skupinám;
115.
opäť požaduje zahrnutie Európskeho rozvojového fondu (ERF) do rozpočtu, keďže by to zvýšilo súdržnosť a transparentnosť; trvá však na tom, že začlenenie ERF do rozpočtu EÚ musí viesť k celkovému zvýšeniu rozpočtu EÚ o sumu, ktorá bola pôvodne plánovaná na financovanie ERF;
116.
domnieva sa, že Európska komisia/ESVČ Európska služba pre vonkajšiu činnosť.
by mali systematicky hodnotiť vplyv pomoci EÚ v záujme zvýšenia účinnosti rozvojovej pomoci pochádzajúcej z EÚ a zlepšenia synergií medzi rozvojovou pomocou poskytovanou EÚ a členskými štátmi v súlade s Parížskou deklaráciou;
117.
považuje za dôležité, aby rozvojová pomoc, ktorú poskytuje EÚ, podporovala udržateľný rozvoj v prijímajúcich krajinách; zdôrazňuje, že je potrebné uskutočniť hodnotenia a stanoviť kritériá, ktoré budú rešpektovať tento cieľ;
118.
konštatuje, že najvyšší podiel najchudobnejších ľudí na svete žije v rýchlo sa rozvíjajúcich ekonomikách; v záujme motivácie týchto vlád k lepšej angažovanosti, pokiaľ ide o znižovanie chudoby na vlastnom území, však trvá na tom, že by sa mali postupne zaviesť alternatívne systémy rozvojovej spolupráce s týmito krajinami, napríklad spolufinancovanie;
Presadzovanie hodnôt a záujmov EÚ v celom svete 119.
zdôrazňuje, že zahraničná politika EÚ by mala byť založená na základných zásadách a hodnotách Únie, konkrétne na demokracii, dodržiavaní ľudských práv, rôznorodosti, základných slobodách a zásadách právneho štátu; znovu opakuje potrebu poskytnúť Únii vhodnejšie a cielenejšie prostriedky na podporu týchto hodnôt na celom svete a na rozširovanie priestoru mieru a stability v jej susedstve; zdôrazňuje osobitný prínos dosiahnutý prostredníctvom Európskeho nástroja pre demokraciu a ľudské práva (EIDHR);
120.
domnieva sa, že EÚ má v rámci medzinárodného spoločenstva osobitnú zodpovednosť za presadzovanie bezpečnosti, demokracie a prosperity v krajinách susediacich s Európou, ktorých hospodársky rozvoj a pokrok v oblasti stability sú v priamom záujme EÚ; domnieva sa preto, že budovanie úzkych a účinných vzťahov so susednými krajinami by malo zostať prioritou v programe vonkajšej činnosti Únie; zdôrazňuje, že zvýšené finančné záväzky sú potrebné na to, aby sa Únia mohla venovať hlavným úlohám – podpore demokratických zmien a konsolidácie, dobrej správy vecí verejných a ľudských práv – a aby plnila vysoké očakávania vyplývajúce z tejto morálnej zodpovednosti; zároveň sa domnieva, že cielenejšie využívanie prostriedkov je minimálne tak dôležité ako výška financovania; žiada preto na zvýšenie podmienenosti programov pomoci EU s cieľom zlepšiť demokratický vývoj a riadne rozpočtové hospodárenie, znížiť úroveň korupcie a posilneniť schopnosť využívať podporu EÚ transparentným, účinným a zodpovedným spôsobom;
121.
konštatuje, že EÚ sa približuje k novému kolu rozšírenia, a to najmä smerom na západný Balkán; vyzýva, aby sa v rámci budúceho VFR zohľadnili náklady na budúce rozširovania, konkrétne prostredníctvom primeraného financovania nástroja predvstupovej pomoci; domnieva sa, že nástroj predvstupovej pomoci by mal uprednostňovať podporu zlepšení, ktoré musia kandidátske krajiny uskutočniť na to, aby dosiahli súlad s acquis communautaire, a mal by uľahčiť využívanie prostriedkov EÚ určených najmä pre občiansku spoločnosť, sociálnych partnerov, menšiny, MVO, na kultúrne dedičstvo a pre miestne a regionálne orgány;
122.
upozorňuje, že Únia potrebuje urýchlene prispôsobiť svoju politiku rýchlo sa rozvíjajúcim krajinám a vytvárať s nimi nové strategické partnerstvá; žiada Komisiu, aby v tejto súvislosti navrhla politický nástroj zameraný na činnosti, ktoré nesúvisia s oficiálnou rozvojovou pomocou, ale spadajú do oblasti spoločného záujmu;
123.
zastáva názor, že z hľadiska rastúcich celosvetových výziev a celosvetovej zodpovednosti Únie, najmä so zreteľom na súčasný politický vývoj v arabskom svete, sa reštrukturalizácia vonkajších finančných nástrojov EÚ stáva nevyhnutnou; presadzuje preto prepracovanie a strategickejšie uplatňovanie jej vonkajších nástrojov, ako aj rozvoj nových foriem spolupráce a mechanizmov plnenia spoločne s partnerskými krajinami s cieľom zvýšiť vplyv a viditeľnosť vonkajšej činnosti EÚ a dosiahnuť celkový cieľ výraznejšej jednotnosti a súdržnosti vonkajšej činnosti EÚ; zdôrazňuje, že budúci VFR by mal podporovať súdržnosť politík, a to najmä tým, že zabezpečí, aby politiky a výdavky EÚ v oblasti poľnohospodárstva, rybného hospodárstva, obchodu a energetiky neboli v priamom rozpore s cieľmi rozvojovej politiky;
Reakcia na krízové situácie 124.
znovu opakuje, že predchádzanie krízam a ich riadenie sú hlavnými prioritami EÚ; zdôrazňuje preto potrebu zabezpečiť v tejto súvislosti účinné a adekvátne financované nástroje; zastáva názor, že súčasný nástroj stability je aj naďalej dôležitým prostriedkom na okamžitú reakciu Únie na krízové situácie, ale väčší dôraz by sa mal klásť na dlhodobejšie preventívne opatrenia vrátane budovania mieru a predchádzania konfliktom, najmä prostredníctvom pružnejších geografických programov;
125.
domnieva sa, že humanitárna pomoc zohráva vo vonkajších vzťahoch EÚ kľúčovú úlohu; konštatuje, že prírodné katastrofy sú čoraz častejšie a ich následky čoraz ničivejšie a že zároveň budú častejšie vznikať konflikty v dôsledku boja o zdroje, ako sú energia, voda a suroviny; zdôrazňuje potrebu zabezpečiť primerané rozpočtové prostriedky pre nástroj humanitárnej pomoci a rezervu na núdzovú pomoc, aby sa zabránilo každoročným ad hoc žiadostiam Európskej komisie o dodatočné prostriedky; domnieva sa, že tento rozpočet by mal zostať nezávislý, aby sa zaručila neutralita humanitárnej pomoci, ktorá by mala byť nezávislá od iných (napr. geopolitických) úvah a záujmov;
Administratíva 126.
domnieva sa, že verejná správa vysokej kvality na úrovni Únie aj členských štátov je nevyhnutným predpokladom dosiahnutia strategických cieľov stanovených v stratégii Európa 2020; vyzýva Komisiu, aby predložila podrobnú analýzu administratívnych výdavkov po roku 2013, v ktorej riadne zohľadní úsilie o konsolidáciu verejných financií, nové úlohy a právomoci udelené Únii na základe Lisabonskej zmluvy, ako aj dosiahnuté zvýšenie efektívnosti vyplývajúce z optimálneho využívania ľudských zdrojov najmä prostredníctvom presunov a nových technológií;
127.
pripomína, že v tejto analýze by sa mal preskúmať priestor pre synergie, a najmä pre úspory, a to okrem iného prostredníctvom reštrukturalizácie, ďalšej spolupráce medzi inštitúciami, preskúmania vlastných pracovných metód a pracoviska každej inštitúcie alebo orgánu, lepšieho oddelenia úloh inštitúcií a agentúr, a tiež by sa v nej mali preskúmať strednodobé a dlhodobé finančné dôsledky politiky v oblasti nehnuteľností, dôchodkových systémov a iných aspektov štatutárnych ustanovení vzťahujúcich sa na pracovníkov inštitúcií EÚ; domnieva sa, že táto analýza môže preukázať, že existuje priestor na zníženie celkového rozpočtu EÚ určeného na administratívu bez toho, aby sa ohrozila vysoká kvalita, výkonnosť a atraktívnosť verejnej správy EÚ;
128.
poukazuje na významné úspory, ktoré by sa dali dosiahnuť, ak by Európsky parlament mal len jedno sídlo;
Časť IV: organizácia a štruktúra finančného rámca
Štruktúra zohľadňujúca priority
129.
domnieva sa, že štruktúra budúceho VFR by mala uľahčovať kontinuitu a flexibilitu v rámci okruhov a medzi nimi a malo by sa v nej predísť zlyhaniam súčasného VFR, najmä v súvislosti s nedostatkami v podokruhu 1a „Konkurencieschopnosť pre rast a zamestnanosť“, podokruhu 3b „Občianstvo“ a okruhu 4 „Vonkajšie vzťahy“; domnieva sa, že prostredníctvom štruktúry VFR by sa malo zvyšovať povedomie európskych občanov o politických a rozpočtových prioritách EÚ; trvá v tejto súvislosti na tom, že treba predísť neodôvodneným výrazným zmenám a skonsolidovať a zlepšiť súčasnú štruktúru;
130.
znovu opakuje, že stratégia Európa 2020 by mala byť z hľadiska politiky hlavným referenčným rámcom pre budúci VFR; domnieva sa preto, že v tejto štruktúre by sa mali zohľadniť a politicky zviditeľniť aspekty stratégie Európa 2020 týkajúce sa inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu; navrhuje teda novú štruktúru, ktorá v jedinom okruhu zoskupí všetky vnútorné politiky v rámci hlavy'Európa 2020„;
131.
navrhuje zriadiť v rámci okruhu Európa 2020 štyri podokruhy zahŕňajúce súvisiace politiky, čím by sa tiež mala podporiť ich lepšia koordinácia a synergie pri realizácii; navrhuje podokruh obsahujúci politiky týkajúce sa znalostí; druhý podokruh určený na politiku súdržnosti zohľadňujúci jej horizontálnu povahu a jej prínos k všetkým cieľom stratégie Európa 2020 a k sociálnej politike; tretí podokruh zahŕňajúci politiky týkajúce sa udržateľnosti a efektívnosti využívania zdrojov; a štvrtý podokruh pre občianstvo, ktorý by spájal podokruhy 3a (občianstvo) a 3b (politiky v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti) súčasného VFR do jediného podokruhu, a to so zreteľom na predchádzajúce ťažkosti spôsobené spojením niekoľkých malých programov do jedného malého podokruhu;
132.
domnieva sa, že budúci VFR by mal umožniť vyčlenenie financovania v rámci okruhu „Európa 2020“ na rozsiahle projekty, ktoré sú pre Úniu strategicky dôležité; domnieva sa, že rozpočet EÚ by mal na tieto projekty poskytovať dlhodobý príspevok, aby sa zabezpečila kontinuita ich plánovania a organizačná stabilita; domnieva sa, že v prípade potreby dodatočných finančných zdrojov na tieto rozsiahle projekty by sa tieto zdroje nemali hľadať na úkor menších úspešných projektov, ktoré sú financované z rozpočtu EÚ;
133.
domnieva sa, že vzhľadom na integrovaný charakter stratégie Európa 2020 a s cieľom zabezpečiť vhodné zosúladenie rozpočtových prostriedkov s postupným vývojom stratégie je nevyhnutné zabezpečiť vyššiu úroveň flexibility medzi štyrmi podokruhmi stratégie Európa 2020;
134.
pripomína, že v prípade spojenia viacerých pomerne malých programov do jedného menšieho podokruhu vznikajú problémy; navrhuje teda spojiť podokruhy z VFR na roky 2007 – 2013, konkrétne 3a (občianstvo) a 3b (sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť) do jedného podokruhu;
135.
požaduje zachovanie okruhu pre vonkajšie politiky;
136.
požaduje zachovanie okruhu pre administratívu;
137.
žiada vytvorenie „globálnej rezervy“ v rámci VFR pre všetky okruhy, ktorá bude nižšia než celková rezerva VFR a vyššia ako samostatné rezervy dostupné v rámci každého okruhu a ktorá sa bude mobilizovať v rámci ročného rozpočtového postupu; domnieva sa, že do takejto rezervy by sa mali zahrnúť i nevyužité rezervy, ako aj rozpočtové prostriedky, ktorých viazanosť bola zrušená, a nevyčerpané rozpočtové prostriedky (záväzky a platby) z predchádzajúceho rozpočtového roka;
138.
okrem toho sa domnieva, že v záujme zvýšenia transparentnosti a viditeľnosti by sa mala vytvoriť ďalšia „rezerva“ pod stropom vlastných zdrojov a nad stropom VFR s cieľom zahrnúť riziká zlyhania spojené so zárukami za úvery v rámci európskeho finančného stabilizačného mechanizmu a systému strednodobej finančnej pomoci pre platobné bilancie členských štátov, ktorých menou nie je euro, ako aj so zreteľom na možný zásah rozpočtu EÚ do Európskeho mechanizmu pre stabilitu po roku 2013;
139.
naliehavo žiada Komisiu, aby v prílohe k rozpočtu EÚ uviedla všetky výdavky súvisiace s EÚ, ktoré sa na základe medzivládneho postupu uskutočňujú mimo rozpočtu EÚ; domnieva sa, že táto každoročne poskytovaná informácia poskytne úplný obraz o všetkých investíciách, ktoré sa členské štáty dohodnú uskutočniť na úrovni EÚ;
140.
navrhuje, aby sa v rozpočte EÚ jasne označili – pokiaľ možno v prílohe – všetky investície v každej oblasti politiky EÚ, ktoré pochádzajú aj z rozličných častí rozpočtu EÚ; súčasne sa domnieva, že Komisia by tiež mala predložiť odhad investičných potrieb plánovaných na celé trvanie programového obdobia;
141.
naliehavo žiada Komisiu, aby do svojho návrhu rozpočtu zaraďovala podrobné informácie o príjmovej stránke rozpočtu EÚ v podobe, v akej ich predkladá rozpočtovému orgánu EÚ; konštatuje, že spoločné predkladanie príjmovej a výdavkovej stránky rozpočtu je v skutočnosti bežným postupom v prípade všetkých vnútroštátnych rozpočtov; je pevne presvedčený, že týmto spôsobom sa zachová trvalá diskusia o systéme financovania Únie, a pritom v plnej miere uznáva, že rozpočtový orgán nemá v súčasnosti žiadnu právomoc navrhovať zmeny v tejto časti rozpočtu;
142.
navrhuje teda túto štruktúru budúceho VFR:
1.
Európa 2020
1a.
Znalosti pre rast
Vrátane politík v oblasti výskumu a inovácií, vzdelávania a celoživotného vzdelávania a vnútorného trhu.
1b.
Súdržnosť pre rast a zamestnanosť
Vrátane politiky súdržnosti (hospodárskej, sociálnej a územnej) a sociálnych politík.
1c.
Hospodárenie s prírodnými zdrojmi a udržateľný rozvoj
Vrátane politík v oblasti poľnohospodárstva, rozvoja vidieka, rybného hospodárstva, životného prostredia, zmeny klímy, energetiky a dopravy.
1d.
Občianstvo, sloboda, bezpečnosť a spravodlivosť
Vrátane politík v oblasti kultúry, mládeže, komunikácie a základných práv, ako aj politík v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.
2.
Globálna Európa
Vrátane politík v oblasti vonkajšej činnosti, susedstva a rozvoja.
3.
Administratíva
PRÍLOHA
Reakcie na meniace sa okolnosti: flexibilita
143.
opakuje svoju pozíciu z uznesenia z 25. marca 2009 o strednodobom preskúmaní finančného rámca na roky 2007 – 2013 Ú. v.
EÚ C 117 E, 6.5.2010, s.
95.
, že vyššia flexibilita v rámci okruhov, ako aj vo vzťahoch medzi nimi je absolútne nevyhnutná pre fungujúce kapacity Únie nielen na riešenie nových úloh, ale tiež na uľahčenie rozhodovacieho procesu v rámci inštitúcií;
Hodnotenie v polovici trvania 144.
zdôrazňuje potrebu povinného hodnotenia v polovici trvania v prípade, ak je obdobie trvania VFR dlhšie než 5 rokov, ktoré umožní kvantitatívnu, ako aj kvalitatívnu analýzu a zhodnotenie fungovania VFR; zdôrazňuje, že v budúcnosti by sa hodnotenie v polovici trvania malo stať právne záväznou povinnosťou zakotvenou v nariadení o VFR s osobitným postupom vrátane záväzného časového plánu, ktorý zaistí plnú účasť Parlamentu ako legislatívneho a rozpočtového orgánu; zdôrazňuje, že ak by sa v hodnotení zistila neadekvátnosť stropov na zvyšok obdobia, mala by byť zaručená skutočná možnosť ich prehodnotenia;
Revízia stropov
145.
trvá na tom, že stupeň flexibility, ktorý mechanizmus revízie skutočne poskytuje, závisí od postupu jeho uplatnenia, ktorý sa stretáva so všeobecnou neochotou Rady využívať ho; ak má úprava výdavkových stropov zostať realistickou možnosťou, považuje za nevyhnutné, aby budúce mechanizmy revízie stanovovali zjednodušený postup v prípade zmien pod dohodnutou prahovou hodnotou; okrem toho žiada zachovanie možnosti zvýšiť celkový strop VFR;
Zaistenie dostatočných rezerv a flexibility v rámci stropov 146.
zdôrazňuje význam zaistenia dostatočných rezerv v každom okruhu; so záujmom berie na vedomie návrh Komisie stanoviť pevný percentuálny podiel pre rezervy; domnieva sa však, že táto možnosť by mohla poskytnúť vyššiu flexibilitu len v prípade, ak by boli budúce stropy stanovené na dostatočne vysokej úrovni a poskytovali by tak dodatočný manévrovací priestor;
147.
zdôrazňuje, že flexibilita v rámci stropov by sa mala všemožne posilniť, a víta návrhy Komisie predložené v rámci preskúmania rozpočtu,
148.
považuje za dôležité zachovať možnosť vopred alebo spätne vynakladať finančné prostriedky v rámci viacročného balíka daného okruhu, aby sa umožnili opatrenia proti cyklickosti a zmysluplná reakcia na vážne krízy. v tejto súvislosti sa domnieva, že aktuálny systém flexibility pre legislatívne akty funguje v súčasnom VFR dostatočne dobre; požaduje preto, aby sa v budúcom VFR zachoval prah flexibility vo výške 5 % nad alebo pod sumami určenými spolurozhodovacím postupom;
149.
je presvedčený, že nevyužité rezervy, prostriedky, ktorých viazanosť bola zrušená, a nevyužité rozpočtové (viazané aj platobné) z rozpočtu na jeden rok by sa mali presunúť ďalšieho roka a mali by tvoriť celkovú rezervu VFR prideľovanú rôznym okruhom rozpočtu podľa ich odhadovaných potrieb; domnieva sa preto, že prostriedky pridelené rozpočtu EÚ by sa mali vynakladať len v tomto kontexte a nemali by sa vracať späť členským štátom, ako je to v súčasnosti;
150.
okrem toho sa domnieva, že tieto návrhy musí dopĺňať flexibilita prerozdeľovania, ktorá umožní presuny medzi okruhmi v danom roku, a vyššia flexibilita medzi podokruhmi;
151.
opätovne zdôrazňuje, že rozhodovací proces musí byť navrhnutý tak, aby umožňoval účinné využívanie týchto nástrojov;
Mechanizmy flexibility 152.
považuje za nevyhnutné zachovať osobitné nástroje (nástroj flexibility, Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii, Fond solidarity Európskej únie, rezerva na núdzovú pomoc), ktoré možno mobilizovať ad hoc, a to ďalším zjednodušením ich využívania a tým, že sa im poskytnú dostatočné finančné prostriedky, ako aj prípadným vytvorením nových nástrojov v budúcnosti; zdôrazňuje, že pri mobilizácii takýchto dodatočných zdrojov financovania sa musí dodržať metóda Spoločenstva;
153.
domnieva sa, že Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (EGF) uspel pri zabezpečovaní solidarity a podpory EÚ pracovníkom, ktorí boli prepustení v dôsledku nepriaznivých účinkov celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy, a mal by sa preto v rámci budúceho VFR zachovať; domnieva sa však, že postupy pri realizácii podpory z EGF sú príliš zdĺhavé a ťažkopádne; vyzýva Komisiu, aby navrhla spôsoby, ako by bolo možné tieto postupy do budúcnosti zjednodušiť a skrátiť;
154.
domnieva sa, že nástroj flexibility, ktorý je z mechanizmov flexibility využívaný v najväčšej miere, bol doteraz zásadný v zaisťovaní dodatočnej flexibility; navrhuje výrazne zvýšiť počiatočnú sumu pre nástroj flexibility s následným ročným zvyšovaním počas trvania VFR a zachovať možnosť preniesť časť nevyužitej ročnej sumy až do roku n + 2;
155.
konštatuje, že v posledných rokoch neboli finančné prostriedky, ktoré boli k dispozícii na riešenie naliehavých prírodných a humanitárnych katastrof, dostatočné; v súlade s tým žiada výrazné zvýšenie objemu prostriedkov na rezervu na núdzovú pomoc, ako aj možnosť viacročnej mobilizácie tohto nástroja;
Trvanie VFR
156.
zdôrazňuje, že zvolením trvania budúceho VFR by sa mala dosiahnuť správna rovnováha medzi stabilitou pre programové cykly a implementáciu jednotlivých politík a trvaním politických cyklov inštitúcií, najmä v Európskej komisii a Európskom parlamente; pripomína, že dlhšie trvanie si vyžaduje väčšiu flexibilitu;
157.
domnieva sa, že päťročný cyklus v plnej miere zodpovedá prejavenej vôli Parlamentu čo najviac zladiť trvanie VFR s trvaním politického cyklu inštitúcií z dôvodov demokratickej kontroly a zodpovednosti; vyjadruje však znepokojenie nad tým, že päťročný cyklus by v tejto etape mohol byť príliš krátky pre politiky, ktoré si vyžadujú dlhodobejšie plánovanie (napr. súdržnosť, poľnohospodárstvo, transeurópske siete), a nebol by celkom v súlade s požiadavkami na plánovanie týchto politík a cyklom ich realizácie;
158.
konštatuje, že desaťročný VFR, ako ho navrhuje Komisia v rámci preskúmania rozpočtu, by mohol zaistiť významnú stabilitu a predvídateľnosť pre obdobie finančného plánovania, ale keďže celkové stropy a hlavné právne nástroje by sa stanovili na obdobie desiatich rokov, zvýši sa nepružnosť VFR a prispôsobovanie sa novým situáciám bude veľmi ťažké; domnieva sa však, že o cykle 5 + 5 rokov možno uvažovať len vtedy, ak by sa dosiahla dohoda s Radou o maximálnej úrovni flexibility vrátane povinného hodnotenia v polovici trvania, ktorá by bola zakotvená v nariadení o VFR;
159.
zastáva názor, že pre nasledujúci VFR by mal byť preferovaným prechodným riešením sedemročný cyklus stanovený do roku 2020, keďže by mohol poskytnúť väčšiu stabilitu zaistením kontinuity programov na dlhšie obdobie a tiež jasne odkazovať na stratégiu Európa 2020; zdôrazňuje však, že všetky možnosti trvania nasledujúceho VFR závisia od dostatočného financovania a primeranej a dobre zaistenej flexibility v tomto rámci aj mimo neho, aby sa predišlo problémom, ktoré sa vyskytli v období 2007 – 2013;
160.
domnieva sa, že rozhodnutie o novom sedemročnom VFR by nemalo brániť možnosti rozhodnúť sa od roku 2021 pre obdobie 5 + 5 rokov; opakuje svoje presvedčenie, že synchronizácia finančného plánovania s mandátom Komisie a Európskeho parlamentu zvýši demokratickú zodpovednosť, kontrolu a legitímnosť;
Časť V: Zosúladenie ambícií a zdrojov: súvislosť medzi výdavkami a reformou financovania EÚ
Dostatočné rozpočtové zdroje
161.
je si plne vedomý náročných fiškálnych opatrení, ktoré mnohé členské štáty prijímajú vo svojich vnútroštátnych rozpočtoch, a opätovne zdôrazňuje, že dosiahnutie európskej pridanej hodnoty a zabezpečenie riadneho finančného hospodárenia – efektívnosti, účinnosti, hospodárnosti – by mali byť hlavnými zásadami rozpočtu EÚ viac než kedykoľvek predtým;
162.
zdôrazňuje, že bez ohľadu na uskutočniteľné úspory nie je rozpočet EÚ v súčasnej celkovej výške 1 % HND schopný zaplniť medzeru vo financovaní, ktorá vznikla z dodatočných potrieb financovania vyplývajúcich zo zmluvy a z existujúcich politických priorít a záväzkov, ako sú napríklad:
–
splnenie hlavných cieľov stratégie Európa 2020 v oblasti zamestnanosti, výskumu a vývoja, zmeny klímy a energetiky, vzdelávania a znižovania chudoby;
–
zvýšenie výdavkov na výskum a inovácie zo súčasných 1,9 % HDP na 3 % HDP, čo predstavuje zhruba 130 miliárd EUR verejných a súkromných výdavkov ročne;
–
potrebné investície do infraštruktúry;
–
zásadné plnohodnotné a transparentne vypočítané financovanie rozsiahlych projektov prijatých Radou, ako sú ITER a Galileo, ako aj európska vesmírna politika;
–
zatiaľ nevyčísliteľné dodatočné rozpočtové prostriedky potrebné v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky vrátane Európskej služby pre vonkajšiu činnosť a európskej susedskej politiky;
–
dodatočné finančné potreby spojené s budúcim rozširovaním EÚ;
–
financovanie súčasného európskeho finančného stabilizačného mechanizmu a Európskeho mechanizmu pre stabilitu po roku 2013 s cieľom zabezpečiť pre eurozónu a EÚ fiškálnu stabilitu potrebnú na prekonanie dlhovej krízy;
–
finančné úsilie týkajúce sa dosiahnutia rozvojového cieľa tisícročia vynakladať 0,7 % HND na rozvojovú pomoc, t. j. o zhruba 35 miliárd EUR ročne viac než sú súčasné výdavky vo výške 0,4 % HND;
–
záväzky vyplývajúce z dohôd z Kodane a Cancúnu zamerané na pomoc rozvojovým krajinám v boji proti zmene klímy a na prispôsobenie sa jej vplyvom, ktoré by mali doplniť záväzky prijaté v rámci rozvojových cieľov tisícročia a do roku 2020 by mali dosahovať sumu 100 miliárd USD ročne, z ktorej približne tretinu by mala zabezpečiť EÚ;
163.
je preto pevne presvedčený, že zmrazenie nasledujúceho VFR na úrovni roku 2013 požadované niektorými členskými štátmi nie je schodnou možnosťou; poukazuje na to, že aj pri zvýšení objemu zdrojov v nasledujúcom VFR o 5 % oproti roku 2013 Úroveň roku 2013: 1,06 % HND; úroveň roku 2013 + 5 %: 1,11 % HND; oba údaje vo viazaných rozpočtových prostriedkoch v stálych cenách roku 2013.
Tieto údaje vychádzajú z predpokladu sedemročného VFR a využívajú sa v nich tieto odhady a prognózy Komisie: - najnovšie prognózy GR BUDG, čo sa týka HND v roku 2012: 13 130 916,3 milióna EUR (ceny z roku 2012); - odhad nominálneho rastu HND vo výške 1,4 % v období 2011 – 2013 a 1,5 % v období 2014 – 2020, ktorý vypracovalo GR ECFIN.
Pozn.: Údaje sa môžu meniť podľa odchýlok v odhadoch a prognózach Komisie, ako aj v závislosti od referenčného roku a druhu použitých cien (bežné alebo stále).
je možné len obmedzene prispieť k dosiahnutiu dohodnutých cieľov a záväzkov Únie a k naplneniu zásady solidarity Únie; je preto presvedčený, že pre budúci VFR je potrebné najmenej 5 % zvýšenie; vyzýva Radu, aby v prípade, že s týmto prístupom nesúhlasí, jasne uviedla, ktorých z jej politických priorít alebo projektov sa možno úplne vzdať aj napriek ich preukázanej európskej pridanej hodnote;
164.
zdôrazňuje, že bez dostatočných dodatočných zdrojov v rámci VFR na obdobie po roku 2013 Únia nebude schopná splniť jestvujúce politické priority súvisiace najmä so stratégiou Európa 2020 ani nové úlohy stanovené v Lisabonskej zmluve, nehovoriac o tom, že nebude schopná reagovať na neočakávané udalosti;
165.
konštatuje, že strop vlastných zdrojov sa od roku 1993 nemenil; domnieva sa, že strop vlastných zdrojov by si mohol vyžadovať určité progresívne úpravy, keďže členské štáty na Úniu prenášajú viac právomocí a stanovujú pre ňu viac cieľov; domnieva sa, že súčasný strop vlastných zdrojov jednohlasne stanovený Radou
1,23 % celkového HND členských štátov v platobných rozpočtových prostriedkoch a 1,29 % vo viazaných rozpočtových prostriedkoch.
síce poskytuje dostatočný rozpočtový manévrovací priestor na to, aby sa splnili najnaliehavejšie úlohy Únie, no stále by bol nedostatočný na to, aby sa rozpočet EÚ stal skutočným nástrojom európskej správy ekonomických záležitostí alebo aby sa výraznou mierou podieľal na investovaní do stratégie Európa 2020 na úrovni EÚ;
Transparentnejší, jednoduchší a spravodlivejší systém financovania 166.
pripomína, že podľa Lisabonskej zmluvy „rozpočet je plne financovaný z vlastných zdrojov bez toho, aby boli dotknuté iné príjmy“; zdôrazňuje, že spôsob, akým sa doteraz vyvíjal systém vlastných zdrojov EÚ, keď sa skutočné vlastné zdroje postupne nahrádzali takzvanými „príspevkami členských štátov“, kladie neprimeraný dôraz na čistú bilanciu jednotlivých členských štátov, a je tak v rozpore so zásadou solidarity EÚ, oslabuje európsky spoločný záujem a do značnej miery ignoruje európsku pridanú hodnotu; konštatuje, že v praxi tento stav znamená, že výška rozpočtu EÚ je ovplyvňovaná finančnou situáciou jednotlivých členských štátov, ako aj ich postojmi k EÚ; preto dôrazne požaduje dôkladnú reformu zdrojov EÚ s cieľom zosúladiť financovanie rozpočtu EÚ s duchom a požiadavkami zmluvy;
167.
domnieva sa, že hlavným cieľom reformy je dosiahnuť autonómny, spravodlivejší, transparentnejší, jednoduchší a rovnomerný systém financovania, ktorý by občania lepšie chápali a ktorý by objasnil ich príspevok do rozpočtu EÚ; v tejto súvislosti požaduje postupné ukončenie jestvujúcich zliav, výnimiek a nápravných mechanizmov; je presvedčený, že zavedenie jedného či viacerých skutočných vlastných zdrojov Únie s cieľom nahradiť systém založený na HND je nevyhnutné, ak má Únia vôbec niekedy mať taký rozpočet, aký potrebuje na to, aby výrazným spôsobom prispela k finančnej stabilite a hospodárskej obnove; pripomína, že každá zmena v oblasti vlastných zdrojov by sa mala zavádzať v súlade s fiškálnou zvrchovanosťou členských štátov; trvá v tejto súvislosti na tom, že Únia by mala byť schopná priamo vyberať svoje vlastné zdroje nezávisle od vnútroštátnych rozpočtov,
168.
zdôrazňuje, že reštrukturalizácia systému vlastných zdrojov ako takého sa netýka veľkosti rozpočtu EÚ, ale nájdenia účinnejšej kombinácie zdrojov na financovanie dohodnutých politík a cieľov EÚ; poukazuje na to, že zavedenie nového systému by nezvýšilo celkové daňové zaťaženie občanov, ale namiesto toho by znížilo zaťaženie národných rozpočtov;
169.
zdôrazňuje, že Európsky parlament je jediný parlament, ktorý sa môže vyjadrovať k výdavkovej strane rozpočtu, nie však k príjmovej strane; zdôrazňuje preto kľúčovú potrebu demokratickej reformy zdrojov EÚ;
170.
berie na vedomie potenciálne nové vlastné zdroje navrhnuté Komisiou v jej oznámení o preskúmaní rozpočtu (zdanenie finančného sektora, dražby v rámci systému obchodovania s emisiami skleníkových plynov, poplatok EÚ týkajúci sa leteckej dopravy, DPH, daň z energie, daň z príjmov právnických osôb); očakáva závery analýzy vplyvu týchto možností vrátane štúdie uskutočniteľnosti rôznych možností dane EÚ z finančných transakcií, ktorá by mala preskúmať aj príslušné mechanizmy výberu, keďže Komisia má do 1. júla 2011 predložiť legislatívny návrh;
171.
domnieva sa, že daň z finančných transakcií by mohla prestavovať významný príspevok finančného sektora k pokrytiu hospodárskych a sociálnych nákladov krízy a k udržateľnosti verejných financií; je presvedčený, že táto daň by tiež mohla čiastočne prispieť k financovaniu rozpočtu EÚ, ako aj k zníženiu príspevkov členských štátov založených na HND, a že Únia by tiež mala ísť príkladom, pokiaľ ide o konanie vo vzťahu k presúvaniu finančných prostriedkov do daňových rajov;
Časť VI: Smerom k hladkému a efektívnemu procesu rokovaní medzi inštitúciami
172.
pripomína, že podľa Lisabonskej zmluvy sa na jednomyseľné prijatie VFR Radou vyžaduje súhlas Parlamentu vyjadrený väčšinou všetkých jeho poslancov;
173.
zdôrazňuje prísne požiadavky na väčšinu v prípade Parlamentu i Rady a poukazuje na význam plného využitia ustanovenia zmluvy na základe článku 312 ods. 5 ZFEÚ, v ktorom sa od Parlamentu, Rady a Komisie vyžaduje, aby počas celého postupu, ktorý vedie k prijatiu VFR, prijímali všetky opatrenia potrebné na tento účel; konštatuje, že týmto sa inštitúciám výslovne ukladá povinnosť viesť rokovania s cieľom dosiahnuť dohodu o znení, s ktorým Parlament môže vysloviť súhlas; ďalej poukazuje na to, že ak do konca roka 2013 nebude prijatý žiadny VFR, platnosť stropov a iných ustanovení zodpovedajúcich roku 2013 sa predĺži až dovtedy, kým nebude prijatý nový VFR;
174.
víta záväzok predsedníctiev Rady List premiéra Yvesa Leterma z 8. decembra 2010 adresovaný predsedovi Buzekovi.
zabezpečiť otvorený a konštruktívny dialóg a spoluprácu s Parlamentom počas celého postupu prijímania budúceho VFR a opäť potvrdzuje svoju vôľu úzko spolupracovať počas rokovaní s Radou a Komisiou v súlade s ustanoveniami Lisabonskej zmluvy;
175.
preto naliehavo vyzýva Radu a Komisiu, aby dodržali zmluvu a vynaložili maximálne úsilie na rýchle dosiahnutie dohody s Parlamentom o praktickom pracovnom postupe pre proces rokovaní o VFR; zdôrazňuje súvislosť medzi reformou príjmov a reformou výdavkov a v súlade s tým žiada pevný záväzok Rady diskutovať v rámci rokovaní o VFR o návrhoch týkajúcich sa nových vlastných zdrojov;
176.
žiada, aby sa na úrovni EÚ začala rozsiahla verejná diskusia o účele, rozsahu a smerovaní VFR Únie a o reforme systému jej príjmov; navrhuje predovšetkým, aby sa zvolala konferencia o budúcom financovaní Únie, ktorá bude mať podobu konventu a ktorá musí zahŕňať poslancov Európskeho parlamentu a národných parlamentov;
o
o o
177.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade, Komisii a ostatným príslušným inštitúciám a orgánom, ako aj vládam a parlamentom členských štátov.
