KONEČNÉ ZNENIE
A6-0059/2004
2.12.2004
SPRÁVA
o žiadosti o zbavenie imunity Rainera Wielanda
(2004/2174(IMM))
Výbor pre právne veci
Spravodajca:
Francesco Enrico Speroni
PE 349.834v02-00
OBSAH
Strana
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.......................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA.............................................................................................................4
PRÍLOHA: Článok 46 ústavy Spolkovej republiky Nemecko...................................................8
POSTUP......................................................................................................................................9
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o žiadosti o zbavenie imunity Rainera Wielanda
( 2004/2174(IMM) )
Európsky parlament,
- so zreteľom na žiadosť o zbavenie imunity pána Rainera Wielanda, postúpenú nemeckým spolkovým ministerstvom spravodlivosti dňa 17. augusta 2004 a prednesenú na plenárnej schôdzi 13. septembra 2004,
- po vypočutí pána Rainera Wielanda podľa článku 7 odseku 3 rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu, na ktorom pán Wieland oznámil, že nebude namietať voči tomu, aby ho zbavili poslaneckej imunity,
- so zreteľom na článok 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965 ako aj na článok 4 odsek 2 Aktu týkajúceho sa voľby zástupcov Európskeho parlamentu všeobecným priamym hlasovaním z 20. septembra 1976,
- so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 12. mája 1964 a 10. júla 1986
Pozri judikatúra Súdneho dvora z roku 1964, str. 419, prípad 101/63 (Wagner/Fohrmann a Krier) a Judikatúra z roku 1986, str. 2391, prípad 149/85 (Wybot/Faure). ,
- so zreteľom na článok 46 nemeckej ústavy,
- so zreteľom na článok 6 odsek 2 a článok 7 rokovacieho poriadku,
- so zreteľom na správu Výboru pre právne veci ( A6-0059/2004 ),
1. rozhodol o zbavení poslaneckej imunity pána Rainera Wielanda;
2. poveril predsedu, aby toto rozhodnutie a správu uvedeného výboru okamžite postúpil príslušným orgánom Spolkovej republiky Nemecko.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
I. SKUTOČNOSTI
Na rokovaní počas plenárnej schôdze dňa 13. septembra 2004 predseda Parlamentu oznámil, že dostal od nemeckých orgánov žiadosť o zbavenie imunity Rainera WIELANDA.
Predseda Európskeho parlamentu listom zo dňa 16. septembra 2004 postúpil Výboru pre právne veci na posúdenie, podľa článku 6 odseku 2 rokovacieho poriadku, žiadosť nemeckých orgánov týkajúcu sa zbavenia imunity pána Rainera WIELANDA, poslanca Európskeho parlamentu.
V tejto žiadosti generálny prokurátor mesta Štutgart žiada o povolenie pokračovať vo vyšetrovaní pána Rainera Wielanda, poslanca Európskeho parlamentu, pre podozrenie zo spôsobenia telesných úrazov v dôsledku nedbanlivosti v dvoch prípadoch, ktoré sú predmetom jednej obžaloby (viacnásobné porušovanie zákona rovnakým trestným činom) v súlade s článkami 229 a 52 trestného zákonníka ( Strafgesetzbuch ), v dôsledku dopravnej nehody, ktorá prebehla nasledovne:
22. júna 2004 približne o 18:45 hod. pán Rainer Wieland prechádzal aglomeráciou Gerlingenu po ceste L 1180 smerom zo Štutgartu.
Vozidlo, ktoré riadil, odbočilo na križovatke ulice Fritz von Graevenitz doľava.
Pri odbočení narazilo vozidlo pána Wielanda do motocykla, ktorý prichádzal v protismere po tej istej ceste.
Vodič motocykla utrpel pomliaždeniny a jeho spolujazdkyňa bola vážne zranená.
Polícia vykonala na mieste nehody prvú obhliadku a následne pristúpila k zaznamenaniu dôkazov.
Prokuratúra vyšetrovanie prerušila kvôli poslaneckej imunite poslanca.
Pán Wieland oznámil prostredníctvom svojho advokáta, že on sám má záujem na tom, aby sa tento prípad rýchlo uzavrel a preto nebude namietať voči tomu, aby ho zbavili poslaneckej imunity.
II.
TEXTY A VŠEOBECNÉ KRITÉRIA VZŤAHUJÚCE SA NA POSLANECKÚ IMUNITU POSLANCOV EURÓPSKEHO PARLAMENTU
Článok 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965 v nasledujúcom znení:
„Členovia Zhromaždenia požívajú v priebehu zasadnutia:
a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu.
b) na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.
Imunita sa obdobne vzťahuje na členov Zhromaždenia počas ich cesty z miesta a do miesta jeho zasadnutia.
Imunita sa neuplatní, ak je člen Zhromaždenia pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež nezabráni Zhromaždeniu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich členov.
Postup v rámci Európskeho parlamentu upravujú články 5, 6 a 7 rokovacieho poriadku, 16. vydanie - júl 2004.
Od prvého päťročného obdobia vytvoril Európsky parlament na základe zaužívaných postupov všeobecné princípy , ktoré boli definitívne uznané v uznesení prijatom na schôdzi 10. marca 1987 vychádzajúc zo správy pána Donneza, vzťahujúcej sa na návrh protokolu o revízii Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965, v súvislosti s poslancami Európskeho parlamentu (dok.
A2-121/86 ).
Spomedzi týchto všeobecných princípov považujeme za potrebné uviesť tie, ktoré sa vzťahujú na tento prípad:
Účel poslaneckej imunity
Poslanecká imunita nie je výsadou v prospech poslancov Parlamentu, ale je zárukou nezávislosti Parlamentu a jeho členov vo vzťahu k akejkoľvek inej moci.
V súlade s týmto princípom nie je dôležité kedy došlo k činom, ktoré sú predmetom obvinenia a ktoré sa mohli odohrať pred alebo po zvolení poslanca, do úvahy sa berie iba ochrana Parlamentu prostredníctvom ochrany jeho členov.
Časové obmedzenie imunity
Súdny dvor bol dvakrát vyzvaný poskytnúť definíciu slovného spojenia „v priebehu zasadnutia“ obsiahnutého v článku 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev.
Z dvoch rozsudkov Súdneho dvora (Wagner/Fohrmann a Krier z 12. mája 1964, 101/63, Judikatúra z roku 1964, str. 397 a Wybot/Faure z 10. júla 1986, 149/85, Judikatúra z roku 1986, str. 2403) vyplýva, že Európsky parlament zasadá jeden rok a v tej dobe užívajú poslanci poslaneckú imunitu podľa Protokolu vrátane obdobia, kedy je schôdza prerušená.
Okrem toho zo samotného účelu poslaneckej imunity vyplýva, že sa vzťahuje na celé obdobie mandátu, či už ide o začatie stíhania, vyšetrovanie, výkon rozsudku, už vynesené rozsudky alebo rozsudky, ktoré sú predmetom odvolania alebo zrušenia.
Nezávislosť poslaneckej imunity poslancov EP od imunity poslancov parlamentov členských štátov
Skutočnosť, že článok 10 prvý odsek bod a) Protokolu sa odvoláva na imunitu priznanú členom parlamentov členských štátov neznamená, že Európsky parlament nemôže určiť svoje vlastné pravidlá, akúsi „judikatúru“, ktorá umožňuje koherentne poňať poslaneckú imunitu členov EP a ktorá by bola z princípu nezávislá od rôznych postupov parlamentov členských štátov.
Na základe uplatňovania týchto princípov vytvoril Parlament jednotný prístup k posudzovaniu každej odpovede na žiadosť o zbavenie imunity, pričom základným kritériom je nasledovné: vo všetkých prípadoch, keď sú európski poslanci obvinení z činov, ktoré sú súčasťou ich politickej činnosti, poslanci nie sú zbavení poslaneckej imunity.
K tomuto kritériu sa pripojili iné dôvody, ktoré svedčia v prospech alebo proti zbaveniu imunity, súvisiace s princípom „ fumus persecutionis “, t. j. s predpokladom, že v pozadí trestného stíhania je zámer poškodiť politickej činnosti poslanca.
III.
ODÔVODNENIE NÁVRHU ROZHODNUTIA
V čase dopravnej nehody, 22. júna 2004, sa podľa článku 3 odseku 1 Aktu týkajúceho sa voľby zástupcov Európskeho parlamentu všeobecným priamym hlasovaním z 20. septembra 1976, päťročné obdobie 2004-2009 ešte nezačalo.
Prvá schôdze po voľbách sa konala 20. júla 2004.
Avšak podľa článku 3 odseku 2 sa funkčné obdobie pána Rainera Wielanda, ktorý bol poslancom Európskeho parlamentu už v období 1999 až 2004, neskončilo.
Navyše, ako vyplýva zo samotného účelu parlamentnej imunity, ktorá sa vzťahuje na celé funkčné obdobie, imunita pána Rainera Wielanda nebola prerušená.
Skutočnosti, z ktorých je obvinený pán Wieland, poslanec EP nemeckej národnosti, sa odohrali na území Spolkovej republiky Nemecko.
Takže na pána Wielanda sa vzťahuje imunita priznaná členom nemeckého parlamentu, tak ako to vyplýva z článku 46 Ústavy Spolkovej republiky Nemecko ( Grundgesetz)
Čl.
46 ústavy je uvedený v prílohe. .
Článok 46 Ústavy Spolkovej republiky Nemecko upravuje rozsah beztrestnosti (Indemnität) a parlamentnej imunity.
V odseku 1 sa uvádza, že poslanec nemôže byť nikdy predmetom súdneho alebo disciplinárneho stíhania a ani nie je možné brať ho na zodpovednosť žiadnym iným spôsobom mimo Bundestagu za jeho hlasovanie alebo výrok prednesený v Bundestagu alebo v jednom z jeho výborov ( Indemnität ).
V odsekoch 2 až 4 tohto článku sú uvedené pravidlá vzťahujúce sa na parlamentnú imunitu.
Okrem toho poslanca je možné brať na zodpovednosť alebo vziať do väzby za čin podliehajúci trestu iba so súhlasom Bundestagu.
Zároveň je potrebné vziať do úvahy články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev ako aj princípy stanovené Európskym parlamentom, ktoré sa uplatňovali, podľa niekoľkoročných osvedčených postupov, pri žiadostiach o zbavenie imunity.
V žiadnom prípade neprichádza do úvahy zbavenie imunity vtedy, keď skutočnosti, z ktorých je poslanec obvinený vyplývajú z jeho politickej činnosti alebo s ňou priamo súvisia.
Takisto nie je možné zbaviť poslanca imunity, ak sú pochybnosti, že v pozadí trestného stíhania je zámer poškodiť politickej činnosti poslanca.
V tomto prípade sa vyšetrovanie pána Rainera Wielanda týka podozrenia z porušenia trestného zákonníka v dôsledku nedbanlivosti počas dopravnej nehody ( fahrlässige Körperverletzung ).
Keďže toto správanie nemôže vyplývať z politickej činnosti, spravodajca sa domnieva, že pán Rainer Wieland musí byť zbavený poslaneckej imunity.
IV.
ZÁVER
Na základe predchádzajúcich dôvodov a v súlade s článkom 7 odsekmi 1 a 2 rokovacieho poriadku, po preskúmaní dôvodov za a proti zbaveniu imunity, Výbor pre právne záležitosti a vnútorný trh odporúča Európskemu parlamentu zbaviť pána Reinera Wielanda poslaneckej imunity.
PRÍLOHA: Článok 46 Ústavy Spolkovej republiky Nemecko
Článok 46
[Beztrestnosť a imunita]
(1) Poslanec nemôže byť nikdy predmetom súdneho alebo disciplinárneho stíhania a ani nie je možné brať ho na zodpovednosť žiadnym iným spôsobom mimo Bundestagu, za jeho hlasovanie alebo výrok prednesený v Bundestagu alebo v niektorom z jeho výborov (Beztrestnosť).
Toto ustanovenie sa nevzťahuje na hanlivé urážky.
(2) Poslanca je možné brať na zodpovednosť alebo vziať do väzby za čin podliehajúci trestu iba so súhlasom Bundestagu, pokiaľ nebol zadržaný pri čine alebo nasledujúci deň.
(3) Súhlas Bundestagu je okrem iného potrebný pri akomkoľvek obmedzení osobnej slobody poslanca alebo začatí konania proti poslancovi v súlade s článkom 18.
(4) Akékoľvek trestné konanie a konanie podľa článku 18 voči poslancovi, akékoľvek zadržanie alebo iné obmedzenie osobnej slobody, musí byť na žiadosť Bundestagu prerušené.
POSTUP
Názov
Žiadosť o zbavenie imunity Rainera Wielanda
Referenčné čísla
2004/2174(IMM)
Žiadosť o zbavenie imunity predložená
dátum podania žiadosti
dátum oznámenia v pléne
Spolkovým ministerstvom spravodlivosti SRN
17.8.200413.9.2004
Gestorský výbor dátum oznámenia v pléne
JURI13.9.2004
Základ v rokovacom poriadku
čl. 6 ods. 2 a čl. 7
Spravodajca dátum vymenovania
Francesco Enrico Speroni
14.9.2004
Predchádzajúci(a) spravodajca(kyňa)
Prerokované vo výbore
7.10.2004
26.10.2004
30.11.2004
Dátum prijatia
30.11.2004
Výsledok konečného hlasovania
za:
proti:
zdržal(-i) sa:
15 0 0
Poslanci prítomní na konečnom hlasovaní
Maria Berger, Marek Aleksander Czarnecki, Monica Frassoni, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Andrzej Jan Szejna, Diana Wallis, Nicola Zingaretti, Tadeusz Zwiefka
Zástupcovia prítomní na konečnom hlasovaní
Manuel Medina Ortega, Ingo Schmitt
Zástupcovia (čl. 178 ods. 2) prítomní na konečnom hlasovaní
Satu Hassi
Dátum predloženia – A6
2.12.0000
A6-0059/2004
Poznámky
...
