24.
11.
2006
NÁVRH UZNESENIA
ktorý na základe otázky na ústne zodpovedanie B6‑0428/2006
v súlade s článkom 108 odsekom 5 rokovacieho poriadku
predkladá Jean-Marie Cavada
v mene Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci
o pokroku zaznamenanom v EÚ pri vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (PSBS) (články 2 a 39 Zmluvy o EÚ)
Uznesenie Európskeho parlamentu o pokroku zaznamenanom v EÚ pri vytváraní priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (PSBS) (články 2 a 39 Zmluvy o EÚ)
Európsky parlament ,
–
so zreteľom na článok 2 Zmluvy o EÚ, ktorý stanovuje Únii cieľ rozvíjať sa ako priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti,
–
so zreteľom na článok 39 tejto zmluvy, ktorý poveruje Európsky parlament, aby každoročne uskutočnil diskusiu o pokroku dosiahnutom v tejto oblasti,
–
so zreteľom na odpovede Rady na otázku na ústne zodpovedanie( B6-0428/2006 ) počas rozpravy z 27. septembra 2006 a oznámenia prednesené Komisiou, ktoré predstavujú situáciu v uskutočňovaní Haagskeho programu a jeho budúcnosti,
–
so zreteľom na rozpravy počas parlamentného stretnutia z 2. a 3. októbra 2006, ktoré zorganizoval Parlament spoločne s Fínskom,
–
so zreteľom na článok 108 odsek 5 rokovacieho poriadku,
A.
keďže vo svete, ktorý je čoraz viac vystavený globalizácii, krízam a ustavičným napätiam, hospodárskym nerovnostiam a neustále sa zväčšujúcim migračným tokom, ideologickým a kultúrnym konfrontáciám, ktoré postihujú čoraz väčší počet osôb, a teroristickým hrozbám s neznámym dosahom, požiadavka európskych občanov, aby mohli v rámci Únie požívať viac slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, neustále rastie;
B.
keďže Európska únia nemá ani sedem rokov po prijatí záverov v Tampere koherentnú prisťahovaleckú politiku a chýba jej najmä politika legálnej migrácie,
C.
berúc na vedomie , že tieto faktory vonkajších tlakov:
-
nemohla Európska rada vziať do úvahy počas prijímania prvého programu z Tampere v roku 1999 a v nedostatočnej miere sa tak stalo pri definícii Haagskeho programu v novembri 2004,
-
sú nekontrolovateľné na úrovni každého členského štátu a budú ťažko kontrolovateľné samotnou Úniou, ak si urýchlene nezaobstará prostriedky pre svoje ciele a nestane sa v oblasti politík spojených s PSBS dôveryhodným prostredníkom pre iné medzinárodné organizácie ako je OSN ( Najmä pre Bezpečnostnú radu a jej výbory, ktoré sa zaoberajú bojom proti terorizmu, Radu pre základné práva a špecializované agentúry, ktoré na rôznych úrovniach môžu ovplyvniť opatrenia EÚ v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. ), alebo na regionálnej úrovni pre politiky migrácie a rozvoja Africká únia , alebo pokiaľ nebude na európskom kontinente štruktúrovanejšej spoluprácovať s Radou Európy a jej orgánmi, ktorých úlohou je podpora právneho štátu a ochrana základných práv ( Európsky súd pre ľudské práva, generálny tajomník Rady Európy, komisár pre ľudské práva. ),
D.
pripomína, že v prípade chýbajúceho koherentného acquis a spoločných pozícií so svojimi členskými štátmi, EÚ nie je schopná v oblasti PSBS závažným spôsobom ovplyvniť pozíciu tretích krajín vrátane svojich spojencov, ako sú Spojené štáty; a že to môže ovplyvniť jej dôveryhodnosť a nútiť ju akceptovať politickú a strategickú iniciatívu týchto krajín,
E.
keďže tento strategický nedostatok EÚ nie je spôsobený len skutočnosťou, že tieto politiky boli iba nedávno prenesené na úroveň EÚ ( Hoci prvé pokusy vytvoriť európsky justičný priestor siahajú do roku 1975, počas prvej vlny teroristických atentátov na kontinente. ), ale najmä skutočnosťou, že prenos sa uskutočnil počas Maastrichtskej a Amsterdamskej zmluvy s veľkými výhradami členských štátov a prechod na bežný zákonodarný režim, ktorý už bol stanovený v roku 1993 sa uskutočnil len v obmedzenej miere v roku 1999, 2001, 2004 a nakoniec v roku 2005 počas (čiastočnej) aktivácie „prepojenia“ k Haagskemu plánu, ktorý je stanovený v článku 67 Zmluvy o Európskom spoločenstve,
F.
pripomína, že narastanie počtu právnych základov pre jeden politický cieľ, zvyšujúci sa počet jurisdikčných konfliktov a žiadostí o definovanie rozsahu právomocí inštitúcií, pravidlo jednomyseľnosti a najmä chýbajúca skutočná demokratická a jurisdikčná kontrola dokonca i v súčasnosti spôsobujú, že súčasná situácia politík tretieho piliera je veľmi nestála pokiaľ ide o to, ako EÚ dodržiava zásady, na ktorých je podľa svojich vyhlásení založená (čl. 6 Zmluvy o EÚ),
G.
upozorňuje na riziká vyplývajúce z vypracovávania tém, ktoré už sú predmetom návrhov predložených inštitúciami EÚ, mimo rámca európskych zmlúv; vyjadruje záujem o začatie otvorenej diskusie na základe primeranej spolupráce medzi inštitúciami EÚ a za účasti parlamentov členských štátov, ktorá by sa týkala začlenenia Prümského dohovoru do Zmluvy Spoločenstva, s cieľom umožniť tak Parlamentu vykonávať demokratickú kontrolu,
H.
berúc do úvahy skutočnosť, že členské štáty si ako prvé uvedomujú túto situáciu ako nedostatkovú z demokratického, jurisdikčného a aj funkčného hľadiska a že podpisom ústavnej zmluvy sa zaviazali stanoviť od novembra 2006 povinným to, čo v Maastrichtskej zmluve bolo iba uznanou schopnosťou Rady,
I.
presvedčený, že aktivácia „prepojenia“ stanovená v čl.67 Zmluvy o Európskom spoločenstve a čl. 42 Zmluvy o Európskej únii nielen zodpovedá súčasnej ústavnej situácii, ale je kompatibilná s budúcou ústavnou situáciou a z tohto dôvodu by ho Rada mala tiež aktivovať v súlade s čl. 18 Viedenského dohovoru, ktorý zaväzuje zúčastnené strany k lojálnej spolupráci na vytvorení najvhodnejších podmienok pre budúcu ratifikáciu,
J.
v súlade s návrhom Komisie Európskych spoločenstiev aktivovať v roku 2007 prepojenia stanovené v čl. 67 Zmluvy o ES (odstránením obmedzenia jurisdikcie Dvora v oblastiach uvedených v hlave IV Zmluvy o ES) a čl. 42 Zmluvy o EÚ, ako to už Európsky parlament 14.10.2004 odporučil Európskej rade ( Odporúča Európskej rade a Rade, aby sa pri definovaní budúceho PSBS inšpirovala tromi požiadavkami všeobecného charakteru : a) posilniť legitimitu PSBS : – rozhodnutím, v súlade s myšlienkou ústavy a dohôd ,ktoré zohrali rolu pri uskutočňovaní zmluvy z Nice, o prechode na spolurozhodovací postup s Parlamentom, uplatnenie systému kvalifikovanej väčšiny v Rade a rozšírenie kontroly , ktorú Dvor uskutočňuje v oblastiach PSBS, v prvom rade pre opatrenia v oblasti prisťahovalectva (čl. 67 Zmluvy o ES) a v druhom rade pre opatrenia spojené s bojom proti terorizmu a medzinárodnému zločinu (čl. 42 Zmluvy o EÚ); ),
K.
pripomínajúc, že aktivácia „prepojenia“ necháva Rade otvorenú možnosť rozhodnúť o svojich podmienkach hlasovania a že v tomto kontexte by sa dali nájsť viaceré riešenia na zachovanie jednomyseľnosti v niektorých prípadoch a/alebo pre stanovené obdobia, ak vo všetkých prípadoch a vo všetkých oblastiach, ktoré sa týkajú práv európskych občanov, bude existovať spolurozhodovanie EP, pretože sa nemôže považovať za menej dôležitý ako najmenší z členských štátov,
L.
keďže „prepojenia“ aktivované na základe existujúcich zmlúv sú už koherentné s rámcom stanoveným Ústavnou zmluvou a nesmú ju presahovať (napr. v oblasti kvót v migračnej politike),
M.
keďže je tiež nevyhnutné určiť, kam by mali „prepojenia“ viesť a ak sa k existujúcim zmluvám nemôžu pridať nové ciele, bolo by lepšie v nasledujúcich dvoch rokoch pripraviť konsolidáciu/zjednodušenie acquis Únie v oblasti PSBS, ktoré sa postupne formovalo počas spolupráce medzi členskými štátmi, najmä od Maastrichtskej zmluvy.
Takáto práca na konsolidácii a zjednodušení by mala byť zameraná na odstránenie mnohých nezrovnalostí a čo najväčšie zovšeobecnenie acquis v oblasti rozšírenej spolupráce (ako Schengen),
N.
vzhľadom na silný dopyt po zlepšení praktickej kooperácie už v rámci súčasných zmlúv, zo strany občanov a právnikov, ako aj Rady, v ktorej doteraz chýbala dohoda umožňujúca urobiť skutočný pokrok v rámci uvedenej spolupráce,
O.
keďže nie je dovolené neoprávnene penalizovať nové členské štáty, ktoré spĺňajú schengenské kritériá a sú pripravené na vstup do systému, kvôli výraznému oneskoreniu pri vykonávaní SIS II (Schengenský informačný systém druhej generácie),
P.
keďže Európsky parlament preukázal neobyčajnú rýchlosť a pozoruhodný zmysel pre kompromis, keď v prvom čítaní dosiahol dohodu o troch legislatívnych textoch, ktoré predstavujú balík týkajúci sa právneho základu pre SIS II,
1.
vyzýva Komisiu, aby v roku 2007 predložila Rade návrh rozhodnutia o aktivovaní článku 42 Zmluvy o EÚ a prenesení ustanovení týkajúcich sa policajnej spolupráce (vrátane EUROPOLU) a súdnej spolupráce v trestných veciach (vrátane EUROJUSTU) do rámca Spoločenstva (hlava IV Zmluvy o ES);
2.
žiada Radu:
- aby urýchlene a v súlade so stanoviskom Parlamentu prijala návrh rozhodnutia založeného na čl. 67(2) Zmluvy o ES , pokiaľ ide o odstránenie obmedzení právomocí Súdneho dvora v rámci hlavy IV Zmluvy o ES a aby urobila všetko preto, aby urýchlila postup pri prejudiciálnom konaní v oblasti, ktorá sa týka PSBS ,
- aby naplánovala rozšírenie spolurozhodovania s Parlamentom a kvalifikovanej väčšiny v Rade vo všetkých prípadoch, keď je to v súlade s platnými zmluvami možné, napríklad v prípade legálneho prisťahovalectva alebo začlenenia štátnych príslušníkov tretích krajín, tak ako v roku 2004 stanovilo holandské predsedníctvo Rady,
3.
vyzýva Európsku radu, aby poskytla usmernenia pre Radu a Komisiu týkajúce sa:
a)
zmeny európskeho legislatívneho rámca, ktorý sa odvíja od základnej požiadavky zabezpečiť vysokú úroveň ochrany základných ľudských práv v rámci Únie a pokiaľ ide o otázky práva osôb, neobmedziť sa iba na otázky cezhraničného charakteru.
V tejto súvislosti by EP mal mať možnosť využiť expertízu a podporu budúcej Agentúry pre základné práva;
b)
urýchleného posilnenia ochrany zakladateľských princípov EÚ (čl. 6 Zmluvy o EÚ) a spôsobov výstrahy a sankcií stanovených v čl. 7 Zmluvy o EÚ.
Judikatúra európskych dvorov, ústavných súdov a prieskumy uskutočnené Radou Európy a EP postačujú na preukázanie skutočnosti, že členské štáty a inštitúcie EÚ sa musia trvalo zaoberať dodržiavaním týchto zásad a mali by si stanoviť verejné referenčné kritériá na zlepšenie kvality súdnictva a policajnej spolupráce; v tejto súvislosti by sa aktivácia „postupu varovania stanovená v článku 7, ods. 1 Zmluvy o EÚ” mala stať súčasťou štandardných opatrení pre vzájomnú pomoc, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie vysokej úrovne ochrany zásad stanovených v článku 6 Zmluvy o EÚ;
c)
odpovede na požiadavku skutočného zlepšenia praktickej spolupráce prostredníctvom posilnenia a zosúladenia právomocí, ktoré majú v súčasnosti k dispozícii Eurojust a jeho členské štáty najmä prostredníctvom poskytnutia účinnej právomoci na koordináciu vyšetrovaní a trestných stíhaní, právomoci na začatie trestných stíhaní a prispenie k vyriešeniu kompetenčných sporov, ako aj prostredníctvom poskytnutia právomoci Europolu, ktorá mu umožní organizovať a koordinovať vyšetrovania a operatívne činnosti spolu s príslušnými orgánmi členských štátov v rámci spoločných vyšetrovacích tímov; národné parlamenty a Európsky parlament by mali každý rok zorganizovať diskusiu o pokroku a problémoch, s ktorými sa stretli pri tomto druhu činnosti a overiť, či sú nevyhnutné úpravy národných a európskych právnych predpisov;
d)
ubezpečenia sa o tom, že prostredníctvom európskych právnych predpisov sa nevytvára stav dozoru a zasahovanie verejných orgánov do dodržiavania osobnej slobody je prísne obmedzené a podrobené pravidelnej kontrole za účasti Európskeho parlamentu a národných parlamentov;
e)
nápravy súčasného nedostatku na úrovni európskych právnych predpisov , v oblasti spracovania dôverných údajov, ktorými disponujú inštitúcie EÚ, naplánovať preto revíziu čl. 9 nariadenia 1049/01 , a vytvorenie Výboru pre kontrolu dôverných činností v rámci EP;
f)
podpory uplatňovania zásad/odporúčaní generálneho tajomníka Rady Európy v členských štátoch EÚ prostredníctvom uplatnenia čl. 52 Európskeho dvora pre ľudské práva, pokiaľ ide o parlamentnú kontrolu tajných služieb (pozri najmä budúce odporúčania parlamentného výboru povereného preskúmaním spisu o letoch CIA), prijatím odporúčaní Rady;
4.
vyzýva Radu, aby bez zbytočného odkladu predložila Parlamentu usmernenie, ktoré v súčasnosti vypracúva a ktoré sa týka predmetu návrhu rámcového rozhodnutia o ochrane osobných údajov spracovávaných v rámci policajnej a súdnej spolupráce v trestných veciach; upozorňuje na to, že hrozí, že podstata tohto návrhu sa stratí, a pripomína záväzky, ktoré Rada prijala v súvislosti s politickou účasťou Parlamentu na prijímaní rámcového rozhodnutia;
5.
vyzýva národné parlamenty, aby čo najskôr overili, aký bude na národnej úrovni dosah nových ustanovení, ktoré pripravuje Rady v oblasti ochrany údajov, uplatňovania zásady disponibility a vzájomného prepojenia databáz, ktorých údaje sa spracúvajú na bezpečnostné účely; vyhlasuje, že má záujem zohľadniť výsledky tohto preverenia v stanoviskách, ktoré v tejto súvislosti predloží Rade;
6.
nalieha na Komisiu, aby každoročne zverejňovala správu o činnostiach skupiny členov Komisie zodpovedných za oblasť základných práv; takisto dôrazne vyzýva Komisiu, aby čo najskôr predložila prehľad činností a rozhodnutí, ktoré uvedená skupina prijala za obdobie uplynulého 2,5 roka;
7.
považuje za podstatné, že v takých citlivých politikách, ako sú politiky spojené so základnými právami, prisťahovalectvom a posilnením bezpečnosti, sa inštitúcie EÚ nesnažia nahradiť členské štáty, ale postupujú ako ich doplnok.
Je potrebné zabezpečiť, aby komunitarizáciu (presun na Spoločenstvo) policajnej a súdnej spolupráce v trestných veciach sprevádzalo určité právo na dozor:
a)
nad súčasným právom členských štátov na zákonodarné iniciatívy (Rada by sa mohla zaviazať, že v súlade s čl. 208 Zmluvy o ES požiada Komisiu Európskych spoločenstiev, aby predložila legislatívne návrhy v oblastiach, ktoré určí tretina členských štátov),
b)
nad možnosťou národných parlamentov zaujať stanovisko k návrhom v oblasti PSBS, ktoré sú v konaní.
V súčasnosti pre nich existuje lehota šiestich mesiacov do rozhodnutia Rady o príslušnom návrhu.
Európsky parlament by sa mohol zaviazať, že nedá v prvom čítaní svoj súhlas Rade pred uplynutím tejto lehoty.
8.
pripomína potrebu zachovávať určitú koherentnosť, pokiaľ ide o legislatívne právomoci na úrovni EÚ, a to tým, že napr. stanoví, že právne predpisy v oblasti prisťahovalectva sa neobmedzujú len na nelegálne prisťahovalectvo, ale vzťahujú sa aj na oblasť legálneho prisťahovalectva;
9.
pokiaľ ide o dočasnú dohodu s USA o záznamoch údajov o cestujúcich (PNR), vyjadruje vážne obavy v súvislosti s listom USA, v ktorom USA uvádzajú svoju interpretáciu dohody a z ktorého vyplýva, že interpretácia orgánov USA presahuje obsah dohody, najmä čo sa týka účelu dohody, prístupu agentúr a orgánov USA k záznamom údajov o cestujúcich a počtu dátových polí, do ktorých možno nahliadnuť;
10.
nalieha na Radu, aby bezodkladne prijala návrh rámcového rozhodnutia o procesných právach v trestnom konaní na území celej Európskej únie [KOM(2004)0328] a náležite pritom zohľadnila stanovisko prijaté Európskym parlamentom 12. apríla 2005 (T6-0091/2005);
11.
Znovu poukazuje na potrebu, ako to bolo stanovené v Tampere v roku 1999:
- zovšeobecniť zásadu vzájomného uznania a urobiť z nej základ právnych predpisov EÚ;
- dodatočne posilniť prístup k spravodlivosti v súlade s ustanoveniami návrhov, ktoré sa týkajú mediácie v občianskoprávnych veciach, vecí s nízkou hodnotou sporu a platobných rozkazov;
- stanoviť opatrenia na zosúladenie právnych predpisov, po zhodnotení ich vplyvu na oblasť základných práv a zapojiť do toho národné parlamenty;
12.
bez toho, aby boli dotknuté výsady Komisie Európskych spoločenstiev, potvrdzuje potrebu zachovať aj v prípade začleňovania tretieho piliera do práva Spoločenstva právo členských štátov vzájomne si pomáhať a kontrolovať, ako je to už v prípade schengenskej spolupráce a boja proti terorizmu;
13.
podporuje nedávne oznámenie Komisie Európskych spoločenstiev o zavedení systému hodnotenia politík PSBS a pripomína, že hodnotenie by:
a)
sa malo stať predmetom každoročného oznámenia Európskemu parlamentu, aby ho mohol prerokovať v súlade so zmluvami a v spolupráci s národnými parlamentmi,
b)
malo ešte viac začleniť zástupcov občianskej spoločnosti a univerzitných kruhov do vyhodnotenia vplyvu politík a opatrení spojených s PSBS;
14.
zastáva názor, že aj najlepšie ciele neprekročia štádium úmyslu, ak sa im neposkytnú zodpovedajúce ľudské a finančné zdroje, ktoré:
a)
budú uskutočňovať zásady solidarity a lojálnej spolupráce na úrovni EÚ medzi členskými štátmi vrátane finančnej spolupráce,
b)
prispôsobia právomocí európskych agentúr (Europol, Eurojust, Frontex, Olaf, CEPOL,...) s cieľom umožniť im vypracovať strategické priority definované členskými štátmi na úrovni EÚ,
c)
umožnia predchádzať a čeliť občianskym krízovým situáciám medzinárodného rozsahu.
V tejto otázke má Komisia Európskych spoločenstiev a generálny sekretariát Rady určité skúsenosti umožňujúce uskutočniť veľmi rýchly „pooling“ ľudských, technických a finančných zdrojov.
15.
vyzýva Komisiu, aby vyvíjala úsilie o urýchlenie procesu vykonávania Schengenského informačného systému druhej generácie, pravidelne informovala Európsky parlament o pokroku dosiahnutom v rámci tohto procesu a predložila odôvodnenia týkajúce sa prípadov oneskorenia, ku ktorým už došlo, ako aj akýchkoľvek ďalších prípadov oneskorenia, ktoré sa vyskytnú v budúcnosti;
16.
poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Európskej rade, Rade, Komisii a vládam a parlamentom členských štátov.
