30.3.2011 B7-0231/20211 NÁVRH UZNESENIA predložený na základe vyhlásení Európskej Rady a Komisie
v súlade s článkom 110 ods. 2 rokovacieho poriadku
o štvrtej konferencii OSN o najmenej rozvinutých krajinách
Gabriele Zimmer
,
João Ferreira
,
Cornelis de Jong
v mene skupiny GUE/NGL
PE459.766v01-00 B7‑0231/20211 Uznesenie Európskeho parlamentu o štvrtej konferencii OSN o najmenej rozvinutých krajinách
Európsky parlament ,
– so zreteľom na kritériá, ktoré vymedzil Výbor OSN pre rozvojovú politiku s cieľom definovať najmenej rozvinuté krajiny,
– so zreteľom na výsledky stretnutia OSN na vysokej úrovni o rozvojových cieľoch tisícročia zo septembra 2010,
– so zreteľom na bruselský akčný program pre najmenej rozvinuté krajiny prijatý na tretej konferencii OSN o najmenej rozvinutých krajinách v Bruseli v máji 2001,
– so zreteľom na rozhodnutie zvolať štvrtú konferenciu OSN o najmenej rozvinutých krajinách, ktoré v roku 2008 prijalo Valné zhromaždenie OSN,
– so zreteľom na Deklaráciu OSN o práve na rozvoj z roku 1986,
– so zreteľom na rozvojové ciele tisícročia (2000 – 2015) zamerané na zníženie chudoby do roku 2015 o polovicu,
– so zreteľom na štvrtú konferenciu OSN o najmenej rozvinutých krajinách, ktorá sa bude konať v Istanbule v Turecku od 9. do 13. mája 2011,
– so zreteľom na článok 110 ods. 2 rokovacieho poriadku,
A. keďže OSN v roku 1971 uznala najmenej rozvinuté krajiny za „najchudobnejšiu a najslabšiu časť“ medzinárodného spoločenstva,
B. keďže štvrtá konferencia OSN o najmenej rozvinutých krajinách bude v čase končenia bruselského akčného programu hodnotiť jeho výsledky a musí navrhnúť nové opatrenia, ktoré budú zamerané na nové hlavné úlohy v oblasti rozvoja najmenej rozvinutých krajín vrátane zmeny klímy, potravinovej nezávislosti, dodávok energií a hospodárskej a finančnej krízy,
C. keďže v súčasnosti sa za najmenej rozvinuté krajiny označuje 48 krajín, z ktorých sa 33 nachádza v Afrike, 14 v Ázii a 1 v Latinskej Amerike; 16 krajín je vnútrozemských a 12 z nich sú malé ostrovy; keďže tieto najmenej rozvinuté krajiny sú najchudobnejšie a najzraniteľnejšie krajiny medzinárodného spoločenstva,
D. keďže od vytvorenia tejto kategórie v OSN v roku 1971 vzrástol počet najmenej rozvinutých krajín z 25 na 49 v roku 2011 a keďže sa v priebehu desaťročia z postavenia najmenej rozvinutých krajín vymanili len tri krajiny – Botswana, Kapverdy a Maldivy,
E. keďže od roku 1981 medzinárodné spoločenstvo vytvorilo tri akčné programy na mobilizáciu celosvetovej podpory sociálno-ekonomického rozvoja najmenej rozvinutých krajín a keďže sa členské krajiny OSN zaviazali vykonávať odporúčania konferencie, čo sa nestalo,
F. keďže medzinárodná finančná a hospodárska kríza, potravinová kríza, komoditné trhy a energetická kríza zhoršili situáciu najmenej rozvinutých krajín a potvrdili, že najmenej rozvinuté krajiny sú citlivé voči vonkajším otrasom, slabým stránkam medzinárodných podporných opatrení a nespravodlivým obchodným pravidlám,
G. keďže finančná liberalizácia vrátane špekulatívnych a volatilných finančných tokov, nad ktorými majú najmenej rozvinuté krajiny len malú alebo žiadnu kontrolu, spôsobila výraznú nestabilitu na medzinárodnej úrovni s katastrofálnymi následkami na ekonomiky rozvojových krajín;
H. keďže k najmenej rozvinutým krajinám sa zaraďujú krajiny v Afrike, ktoré sú bohaté na ropu a minerály,
I. keďže napriek tomu, že poľnohospodárstvo tvorí základ hospodárstva mnohých najmenej rozvinutých krajín a predstavuje až 90 % pracovnej sily, je potravinová bezpečnosť ohrozená akvizíciami poľnohospodárskej pôdy zahraničnými investormi,
1. je presvedčený, že je potrebné poučiť sa z neschopnosti vykonávať odporúčania predchádzajúcej konferencie o najmenej rozvinutých krajinách;
2. považuje za potrebné prednostne zabezpečiť v najmenej rozvinutých krajinách potravinovú bezpečnosť a nezávislosť, rozvoj poľnohospodárstva, potrebnej infraštruktúry, budovanie kapacít a prístup k technológiám, ako aj ľudský a spoločenský rozvoj;
3. domnieva sa, že štvrtá konferencia OSN by sa mala zameriavať na výsledky a obsahovať jasné ciele a ukazovatele založené na efektívnych a transparentných mechanizmoch sledovania a následných krokov;
4. trvá na tom, že je potrebné prijať účinné opatrenia na zmiernenie zraniteľnosti najmenej rozvinutých krajín voči vonkajším otrasom, hospodárskej a finančnej kríze a vplyvom zmeny klímy; požaduje pre najmenej rozvinuté krajiny odpustenie dlhov;
5. trvá na tom, že je potrebné prijať účinné opatrenia týkajúce sa cenovej volatility a transparentnosti cien, regulovaných finančných trhov, ochrany najmenej rozvinutých krajín a prekonávania ich zraniteľnosti; požaduje skoncovať so špekuláciami v oblasti komodít;
6. nalieha na EÚ a ďalšie rozvinuté krajiny, aby odstránili štrukturálne prekážky, ktoré najmenej rozvinutým krajinám sťažujú realizovať základný udržateľný rozvoj vzhľadom na demokratický medzinárodný hospodársky poriadok; žiada demokratickejšiu reformu Svetovej obchodnej organizácie zavedením záväzných mechanizmov na zabránenie nezákonnému úniku kapitálu a daňovým únikom z najmenej rozvinutých krajín; zavedením takej politiky, ktorá zaručí plnú transparentnosť medzinárodných finančných transakcií; odmieta liberalizáciu svetového obchodu, dohody o voľnom obchode a dohody o hospodárskom partnerstve;
7. zdôrazňuje nutnosť zlepšiť schopnosť najmenej rozvinutých krajín čeliť negatívnym dôsledkom zmeny klímy, zvýšiť budovanie kapacít a podporu technologickej výmene, rozširovať činnosť v súlade s kankúnskym rámcom pre adaptačné opatrenia a ekologicky udržateľné politiky v súlade s kodanskou dohodou;
8. zdôrazňuje, že je potrebné zvýšiť účinnosť rozvojovej pomoci v súlade s Parížskou deklaráciou a programom z Akkry;
9. vyzýva EÚ a členské štáty a zdôrazňuje, že je potrebné uskutočňovať zosúladenú politiku zahŕňajúcu oblasť obchodnej a rozvojovej spolupráce, zmeny klímy, dopravy, energetiky, potravinovej bezpečnosti a nezávislosti, ako aj spoločnej poľnohospodárskej politiky a spoločnej politiky rybného hospodárstva; domnieva sa, že nespravodlivé pravidlá svetového obchodu, neudržateľné splácanie dlhov a účinky zmeny klímy sú spolu s mnohými ďalšími faktormi príčinami chudoby, ktorú treba riešiť;
10. požaduje vytvorenie spravodlivých a rovnocenných pravidiel obchodu a plnenie integrovaných politík pokrývajúcich širokú škálu hospodárskych, sociálnych a ekologických otázok v záujme udržateľného rozvoja;
11. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto uznesenie Rade a Komisii.
