KONEČNÉ ZNENIE
A6-0247/2007
25.6.2007
SPRÁVA
o modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
(2007/2023(INI))
Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci
Spravodajca:
Jacek Protasiewicz
PE 386.608v02-00
OBSAH
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
DÔVODOVÁ SPRÁVA
STANOVISKO Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa
STANOVISKO Výboru pre hospodárske a menové veci
STANOVISKO Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť
POSTUP
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
( 2007/2023(INI) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na dohovor Medzinárodnej organizácie práce (MOP) C87 o slobode združovania a ochrane práva organizovať sa (1948), dohovor MOP C98 o práve organizovať sa a kolektívne vyjednávať (1949) a odporúčanie MOP R198 (2006) o pracovnom pomere,
– so zreteľom na smernicu Rady 2000/78/ES z 27. novembra 2000, ktorá stanovuje všeobecný rámec na rovnaké zaobchádzanie v zamestnaní a povolaní
Ú. v.
ES L 303, 2.12.2000, s.
16. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. septembra 2006 o európskom sociálnom modeli v budúcnosti, v ktorom opätovne zdôrazňuje spoločné hodnoty Európskej únie, ktorými sú rovnosť, solidarita, nediskriminácia a prerozdelenie
Ú. v.
EÚ C 305 E, 14.12.2006, s.
141. ,
– so zreteľom na články136 až 145 Zmluvy o ES,
– so zreteľom na články 15, 20 a 27 až 38 Charty základných práv Európskej únie
Ú. v.
ES C 364, 18.12.2000, s.
1. , najmä právo na ochranu v prípade neoprávneného prepustenia a na primerané a spravodlivé pracovné podmienky,
– so zreteľom na Európsku sociálnu chartu,
– so zreteľom na správu skupiny na vysokej úrovni o budúcnosti sociálnej politiky v rozšírenej Európskej únii z mája 2004,
– so zreteľom na Lisabonský program Spoločenstva navrhnutý Komisiou a jeho vykonávanie v roku 2006 ( SEK(2006)1379 ),
– so zreteľom oznámenie Komisie o sociálnom programe ( KOM(2005)0033 ),
– so zreteľom na národné programy lisabonskej reformy členských štátov,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Globálna Európa: svetová konkurencia ( KOM(2006)0567 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Integrované usmernenia pre rast a zamestnanosť (2005 – 2008) ( KOM(2005)0141 ),
– so zreteľom na závery Európskej rady z marca 2000, marca 2001, marca a októbra 2005 a marca 2006,
– so zreteľom na smernicu 1999/70/ES z 28. júna 1999 o rámcovej dohode o práci na dobu určitú, ktorú uzavreli ETUC, UNICE a CEEP
Ú. v.
ES L 175, 10.7.1999, s.
43. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 23. marca 2006 o demografických výzvach a solidarite medzi generáciami
Ú. v.
ES C 292 E, 1.12.2006, s.
131 ,
– so zreteľom na smernicu 96/71/ES Európskeho Parlamentu a Rady zo 16. decembra 1996 o vysielaní pracovníkov v rámci poskytovania služieb
Ú. v.
ES L 18, 21.1.1997, s.
1. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 26. októbra 2006 o uplatňovaní smernice 96/71/ES o vysielaní pracovníkov
Prijaté texty, P6_TA(2006)0463 . ,
– so zreteľom na dohovor Medzinárodnej organizácie práce o migrujúcich pracovníkoch (doplňujúce ustanovenia) z roku 1975,
– so zreteľom na odporúčanie MOP o pracovnom pomere z roku 2006,
– so zreteľom na dohovor MOP o súkromných sprostredkovateľských agentúrach z roku 1997,
– so zreteľom na program dôstojnej práce MOP,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Podpora dôstojnej práce pre všetkých: Prínos Únie k implementácii programu dôstojnej práce vo svete ( KOM(2006)0249 ),
– so zreteľom na smernicu Rady 75/117/EHS z 10. februára 1975 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa uplatňovania zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy
Ú. v.
ES L 45, 19.2.1975, s.
19. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 76/207/EHS z 9. februára 1976 o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky
Ú. v.
ES L 39, 14.2.1976, s.
40. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 92/85/EHS z 19. októbra 1992 o zavedení opatrení na podporu zlepšenia bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci tehotných pracovníčok a pracovníčok krátko po pôrode alebo dojčiacich pracovníčok (desiata samostatná smernica v zmysle článku 16 ods. 1 smernice 89/391/EHS)
Ú. v.
ES L 348, 28.11.1992, s.
1. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 94/33/ES z 22. júna 1994 o ochrane mladých ľudí pri práci
Ú. v.
ES L 216, 20.8.1994, s.
12. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 94/45/ES z 22. septembra 1994 o zriaďovaní Európskej zamestnaneckej rady alebo postupu v podnikoch s významom na úrovni Spoločenstva a v skupinách podnikov s významom na úrovni Spoločenstva na účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi
Ú. v.
ES L 254, 30.9.1994, s.
64. ,
– so zreteľom na smernicu 2002/73/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. septembra 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 76/207/EHS o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s mužmi a ženami, pokiaľ ide o prístup k zamestnaniu, odbornej príprave a postupu v zamestnaní a o pracovné podmienky
Ú. v.
ES L 269, 5.10.2002, s.
15. ,
– so zreteľom na smernicu Rady 97/81/ES z 15. decembra 1997 týkajúcu sa rámcovej dohody o práci na kratší pracovný čas, ktorú uzavreli UNICE, CEEP a ETUC – príloha: rámcová dohoda o práci na kratší pracovný čas
Ú. v.
ES L 14, 20.1.1998, s.
9. ,
– so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci a stanoviská Výboru pre hospodárske a menové veci, Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa a Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť ( A6‑0247/2007 ),
A. keďže v období globalizácie, rýchleho technologického pokroku, demografickej zmeny a značného rastu odvetvia služieb je zlepšenie európskeho pracovného práva tam, kde je to potrebné, jedným z faktorov na zabezpečenie schopnosti podnikov aj pracovníkov úspešne sa prispôsobovať, a tým podporovať hodnoty zahrnuté v európskom sociálnom modeli,
B. keďže hospodársky rast je jednou zo základných podmienok trvalo udržateľného rastu zamestnanosti a keďže vhodne navrhnuté sociálne politiky by nemali byť považované za náklady, ale môžu byť naopak pozitívnym faktorom hospodárskeho rastu Európskej únie v súlade s plnením lisabonskej agendy,
C. keďže Európska únia je nielen zónou voľného obchodu, ale aj spoločenstvom založenom na spoločných hodnotách, a v dôsledku toho by pracovné právo malo tieto hodnoty zohľadňovať, a keďže zostávajú platné základné princípy pracovného práva, ktoré sa v Európe vyvíjali počas posledných 200 rokov; keďže pracovné právo zabezpečuje právnu istotu a ochranu pracovníkov prostredníctvom právnych predpisov alebo kolektívnej dohody, alebo ich kombinácie, a keďže reguluje rovnováhu moci medzi pracovníkom a zamestnávateľom, a keďže úspech každej zmeny pracovného práva bude väčší, ak sa pracovníci budú cítiť bezpečnejšie, a keďže táto bezpečnosť závisí aj od možnosti nájsť nové zamestnanie,
D. keďže nové formy neštandardných zmlúv a flexibilných štandardných zmlúv (napr. zmluvy na čiastočný úväzok, zmluvy na dobu určitú, zmluvy o dočasnej práci prostredníctvom sprostredkovateľských agentúr, opakované externé zmluvy a zmluvy na projekty), z ktorých mnohé sú svojou povahou neisté, sú v súčasnosti na európskom pracovnom trhu stále častejším javom,
E. keďže takéto formy zmluvných vzťahov, ak ich sprevádzajú nevyhnutné záruky týkajúce sa bezpečnosti zamestnanca, môžu prispieť k prispôsobivosti podnikov vyžadovanej v novom medzinárodnom kontexte a zároveň k plneniu konkrétnych potieb zamestnancov týkajúcich sa odlišnej rovnováhy osobného a rodinného života a odbornej prípravy,
F. keďže pracovné miesta na čiastočný úväzok predstavujú 60 % novo vytvorených pracovných miest v Európskej únii od roku 2000, a keďže 68 % pracovníkov zamestnaných na čiastočný úväzok je spokojných so svojím pracovným časom, keďže však táto spokojnosť úzko súvisí s úrovňou ochrany, ktorú pracovníkom na čiastočný úväzok poskytuje pracovné právo a sociálne zabezpečenie,
G. keďže práca na čiastočný úväzok je prevažne spojená so zamestnávaním žien, pretože je často kompromisnou stratégiou, ktorú si ženy zvolia pre nedostatok prístupných a cenovo dostupných zariadení starostlivosti o deti a odkázané osoby,
H. keďže existujúce právne predpisy ES na presadzovanie rodovej rovnosti doteraz nedosiahli svoje ciele, a keďže rozdiel v príjmoch medzi pohlaviami a nedostatok právnych predpisov týkajúcich sa zladenia pracovného a rodinného života a verejných služieb starostlivosti o deti zostávajú aj naďalej kľúčovými problémami európskych pracovníkov,
I. keďže dočasné zamestnávanie rýchlejšie rastie v členských štátoch, v ktorých boli zmenené príslušné pravidlá s cieľom podporovať dočasné zamestnávanie, a keďže neštandardné zamestnávanie môže byť prospešné, ak vyhovuje situácii pracovníkov a je dobrovoľné; keďže však v súčasnosti je v mnohých prípadoch dočasné zamestnávanie zvolené nedobrovoľne a mnoho pracovníkov sa dostáva mimo pôsobnosť základných pracovných a sociálnych práv, čím sa narúša zásada rovnakého zaobchádzania,
J. keďže iba 60 % zamestnancov, ktorí prijali neštandardné zmluvné dohody v roku 1997, malo v roku 2003 štandardné pracovné zmluvy, čo poukazuje na to, že 40 % pracovníkov s neštandardnými zmluvami doteraz po 6 rokoch nemá plné pracovné zaradenie; keďže sa to týka najmä mladých ľudí, ktorí v stále väčšej miere vstupujú do zamestnania prostredníctvom alternatívnych foriem pracovného pomeru s pracovnými a sociálnymi podmienkami, ktoré sú oveľa menej bezpečné než priemer, a ktorým stále viac hrozí, že uviaznu na okraji pracovného trhu,
K. keďže nedávny nárast neštandardných zmlúv priniesol rozdiely v pracovných podmienkach v oblasti zdravia a bezpečnosti, ktoré môžu viesť k horším pracovným podmienkam a vyššiemu počtu úrazov,
L. keďže nerovnosti vytvárajú priame a nepriame hospodárske náklady a rovnosť zaobchádzania naopak vytvára konkurenčné výhody, jej realizácia má strategický význam pre hospodársky a sociálny rozvoj; keďže Európska únia si navyše nemôže dovoliť nevyužiť energiu a produktívne schopnosti žien, ktoré tvoria polovicu obyvateľstva,
M. keďže pred ženami v súčasnosti stoja tri záväzky, t. j. zvýšiť mieru svojej účasti na pracovnom trhu, porodiť viac detí a vykonávať stále viac úloh v súvislosti so starostlivosťou o rodinu, keďže sú to takmer vždy ženy, od ktorých sa požaduje, aby prijali kompromisy potrebné na zladenie práce a potrieb rodiny, a ktoré z dôvodu kombinácie pracovnej a rodinnej úlohy zažívajú veľkú mieru stresu a úzkosti,
N. keďže platí, že státisíce žien nemajú inú možnosť a prijímajú neštandardné podmienky zamestnania, pretože sú pracovníčkami v domácnosti mimo vlastného domova alebo preto, že sa musia starať o starších členov rodiny,
O. keďže pracovníci s neštandardnými zmluvami sú stále viac ohrozovaní než ich kolegovia s inými formami pracovného pomeru v dôsledku nedostatku odbornej prípravy, neinformovanosti o rizikách a neznalosti práv,
P. keďže všetci pracovníci by nezávisle od svojich zmluvných dohôd mali mať primeranú istotu zamestnania a ochranu,
Q. keďže v niektorých členských štátoch kolektívne vyjednávanie prispieva k pružnosti pracovného trhu a je kľúčovým prvkom pracovného práva aj nevyhnutným nástrojom regulácie; keďže musia byť dodržiavané podmienky v oblasti priemyselných vzťahov a keďže sa v jednotlivých členských štátoch líšia tradície v oblasti priemyselných vzťahov a úroveň členstva v odborových zväzoch, keďže členské štáty by mali podporovať dialóg medzi sociálnymi partnermi na všetkých úrovniach, pretože to môže byť účinný spôsob na dosiahnutie vhodných reforiem pracovného práva,
R. keďže akcia na európskej úrovni musí rešpektovať právomoci členských štátov v oblasti pracovného práva a zásady subsidiarity and proporcionality, a Európsky parlament zároveň očakáva, že Komisia navrhne legislatívne iniciatívy, keď je to nevyhnutné na podporu systému minimálnych sociálnych štandardov platných v celej Únii na základe acquis Spoločenstva,
S. keďže v záujme toho, aby Európska únia mohla čeliť súčasným hospodárskym výzvam, musí urobiť všetko pre to, aby zabezpečila stabilitu pracovných trhov členských štátov, reagovala na rozsiahle prepúšťanie v niektorých odvetviach a poskytla svojim občanom vyššiu úroveň zdravia a bezpečnosti na pracovisku než predtým, čo ne nevyhnutné pre zachovanie životných podmienok v súlade s ľudskou dôstojnosťou a základnými európskymi hodnotami,
1. víta nový prístup k pracovnému právu, ktorého cieľom je zastrešiť všetkých pracovníkov bez ohľadu na ich zmluvnú situáciu;
2. víta diskusie o potrebe zlepšiť pracovné právo s cieľom zvládnuť výzvy 21. storočia, najmä o potrebe znížiť neistotu, ktorá je niekedy spojená s neštandardnými formami zamestnania, a zvýšiť ochranu ohrozených pracovníkov, aby sa vytvorilo viac lepších pracovných miest a dosiahla väčšia sociálna súdržnosť, a tým prispieť k dosahovaniu cieľov lisabonskej stratégie; domnieva sa, že zlepšenie pracovného práva by malo byť v súlade so zásadami Charty základných práv, s osobitným odkazom na hlavu IV, a musí rešpektovať a chrániť hodnoty európskeho sociálneho modelu a platné sociálne práva;
3. s veľkým znepokojením konštatuje, že zelená kniha Komisie síce uznáva, že súčasné podmienky na pracovnom trhu vytvárajú rodovú nerovnosť, napríklad v oblasti rodových rozdielov v odmeňovaní za prácu a v oblasti segregácie podľa druhu zamestnania a odvetvia, ale pritom úplne ignoruje záväzky a povinnosti vyplývajúce z oznámenia Komisie pod názvom Plán uplatňovania rovnosti žien a mužov ( KOM(2006)0092 );
4. konštatuje, opäť s veľkým znepokojením, že hoci zelená kniha uznáva, že ženy čelia nevyváženosti pracovného a súkromného života, ignoruje naliehavú potrebu prijať kroky na zladenie pracovného a súkromného života a demografických problémov, to všetko v súlade s Európskym paktom pre rodovú rovnosť a oznámením Komisie o demografickej budúcnosti Európy ( KOM(2006)0571 );
5. domnieva sa, že prioritami reformy pracovného práva sú: a) rozšírenie ochrany na pracovníkov v netypických formách zamestnania; b) vyjasnenie situácie v oblasti závislej zárobkovej činnosti a šedých zón medzi samostatnou a závislou zárobkovou činnosťou; c) podniknúť kroky proti nelegálnej práci; d) uľahčiť prechod medzi jednotlivými situáciami zamestnania a nezamestnanosti;
6. zdôrazňuje, že európske hospodárstvo potrebuje viac zamestnaných ľudí, aby bolo schopné konkurovať v globálnom meradle a plniť sľuby týkajúce sa sociálneho zabezpečenia;
7. ľutuje však, že sa neuskutočnili porady so sociálnymi partnermi podľa článku 138 Zmluvy o ES, aj keď má zelená kniha zjavne významný vplyv na oblasť sociálnej politiky;
8. domnieva sa, že v prípade, ak má pracovné právo zohľadňovať výzvy 21. storočia, musí sa vo veľkej miere zamerať skôr na istotu zamestnania počas celej dĺžky odpracovaného života pracovníka, než na ochranu určitých pracovných miest, aby bolo jednoduchšie vstúpiť na pracovný trh a zostať tam, ako aj meniť zamestnania a pracovné miesta, prostredníctvom využitia aktívnej pracovnej politiky zameranej na rozvoj ľudského kapitálu a vytváranie priaznivého prostredia na podnikanie, ako aj na zlepšovanie kvality pracovných miest;
9. domnieva sa, že pracovné vzťahy, ktorými sa vyznačuje zamestnávanie a profesijná činnosť občanov prešli počas posledného desaťročia hlbokými zmenami, konštatuje, že trvalá pracovná zmluva na plný úväzok je bežnou formou pracovného vzťahu a ako taká by sa mala považovať za referenčný základ pre jednotné a zosúladené uplatňovanie zásady nediskriminácie, preto je presvedčený, že európske pracovné právo by malo podporiť uzatváranie pracovných zmlúv na dobu neurčitú ako všeobecnú formu zamestnania, ktorá poskytuje primerané sociálne zabezpečenie a ochranu zdravia a zabezpečuje rešpektovanie základných práv;
10. v tejto súvislosti uznáva potrebu dostatočne pružných dohôd o pracovnom čase s cieľom vyhovieť potrebám zamestnávateľov a zamestnancov a umožniť ľuďom lepšie zosúladiť pracovný a rodinný život, ako aj zabezpečiť konkurencieschopnosť a zlepšiť situáciu v oblasti zamestnanosti v Európe, bez toho, aby sa zanedbala ochrana zdravia zamestnancov;
11. rozhodne nesúhlasí s analytickým rámcom uvedeným v zelenej knihe, ktorý tvrdí, že štandardné pracovné zmluvy na dobu neurčitú sú zastarané, zvyšujú segmentáciu trhov práce a rozdiel medzi „insidermi“ a „outsidermi“, a preto sa musia považovať za prekážku rastu zamestnanosti a dynamickejšieho hospodárstva;
12. zdôrazňuje, že predpisy v oblasti pracovného práva sú účinné, spravodlivé a silné len vtedy, ak ich uplatňujú všetky členské štáty, rovnako na všetkých aktérov a ak sú pravidelne a účinne kontrolované; požaduje, aby Komisia v rámci iniciatívy za lepšiu tvorbu právnych predpisov posilnila svoju úlohu ako ochrancu zmluvy vo vzťahu k uplatňovaniu právnych predpisov v sociálnej oblasti a v oblasti zamestnávania; kritizuje Komisiu za zasahovanie do právomoci členských štátov dohliadať na uplatňovanie právnych predpisov Spoločenstva v prípade vysielania pracovníkov;
13. upozorňuje na to, že z nedávnych štúdií OECD a iných štúdií vyplýva, že neexistujú dôkazy pre tvrdenie o tom, že zníženie ochrany pred prepustením a oslabenie štandardných pracovných zmlúv uľahčuje rast zamestnanosti; zdôrazňuje, že na príklade škandinávskych krajín je jasne vidieť, že vysoká úroveň ochrany pred prepustením a štandardu pracovných vzťahov je plne zlučiteľná s vysokým rastom zamestnanosti;
14. poznamenáva, že určité formy neštandardných zmlúv podľa toho, ako dobre sú zakotvené v pracovnom práve a právnych predpisoch o sociálnom zabezpečení, ako aj poskytovanie celoživotného vzdelávania a príležitostí na odbornú prípravu, môžu prispieť k zlepšeniu konkurencieschopnosti EÚ v hospodárskej oblasti, ako aj k zohľadneniu rozličných potrieb pracovníkov, prihliadajúc pritom na ich príslušnú vekovú kategóriu a ich vyhliadky na zamestnanie; zároveň uznáva, že neštandardné formy práce musia byť úzko spojené s podporou pracovníkov, ktorí sa nachádzajú v situácii, kedy prechádzajú z jedného pracovného miesta alebo jedného zamestnania do druhého; ďalej konštatuje, že je potrebné zamerať sa na aktívnu intervenciu umožňujúcu pracovníkom, ktorý sa vracajú na pracovný trh, mať právo na určitú výšku kompenzácie príjmu v priebehu obdobia, ktoré je striktne potrebné na to, aby si pomocou odbornej prípravy a rekvalifikácií mohli ľahšie nájsť prácu, aby sa tento prechod stal rýchlejším a trvalejším;
15. zdôrazňuje, že zelená kniha by sa mala zamerať na samotné pracovné právo;
16. ľutuje, že sa Komisia zameriava na individuálne pracovné právo, a nalieha na Komisiu, aby sa zamerala na kolektívne pracovné právo a presadzovala ho ako prostriedok na zvýšenie pružnosti a istoty pre pracovníkov a zamestnávateľov;
17. je pevne presvedčený, že každá forma zamestnania, či už neštandardná alebo iná, by sa mala zakladať na základných právach, bez ohľadu na konkrétne pracovné zaradenie, ktoré by mali zahŕňať: rovnaké zaobchádzanie, ochranu bezpečnosti a zdravia pracovníkov a ustanovenia týkajúce sa času na prácu a na oddych, slobodu združovania a zastupovania, kolektívne vyjednávanie, kolektívne kroky a prístup k odbornému vzdelávaniu; zároveň zdôrazňuje, že by sa toto malo adekvátne presadzovať na úrovni jednotlivých členských štátov, zohľadňujúc rozličné tradície a sociálne a hospodárske podmienky v každej krajine; zdôrazňuje, že európske práve predpisy nie sú v rozpore s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ale mali by sa považovať za doplnkové;
18. konštatuje, že základnou súčasťou pracovného práva v mnohých členských štátoch je právo na podnikanie kolektívnych krokov, ktoré je písomne ustanovené aj v zmluve, a že Komisia v procesoch pred Súdnym dvorom vyhlásila, že špecifická forma niektorých škandinávskych kolektívnych krokov je v súlade so Zmluvou o ES, a žiada Komisiu, aby rešpektovala kolektívne dohody ako osobitnú formu pracovného práva uznaného Súdnym dvorom;
19. požaduje, aby mali všetci pracovníci rovnakú úroveň prístupu k ochrane a aby určité skupiny neboli od začiatku vylúčené z maximálnej úrovne ochrany, ako sa v súčasnosti často stáva námorníkom, pracovníkom na lodiach a príbrežným pracovníkom, ako aj pracovníkom v cestnej doprave; žiada, aby účinné právne predpisy platili pre všetky osoby bez ohľadu na to, kde pracujú;
20. domnieva sa, že nadmerná administratívna záťaž môže odradiť zamestnávateľov od prijímania nových pracovníkov a to aj v období hospodárskeho rastu, čím by sa zhoršili šance zamestnať sa a zabránilo by sa vstupu pracovníkov na pracovný trh.
Zdôrazňuje, že tvorba pracovných miest je v súlade s rozhodnutím prijatým Radou v Lisabone v roku 2000 prioritným európskym cieľom;
21. berie na vedomie rastúce tieňové hospodárstvo, najmä využívanie práce pracovníkov bez dokladov, a domnieva sa, že najlepším spôsobom boja proti tomuto javu je zamerať sa na nástroje a mechanizmy boja proti vykorisťovaniu vrátane intenzívnejšieho a lepšieho uplatňovania pracovného práva a pracovných noriem a na uľahčenie legálneho zamestnávania a na základné ľudské práva pracovníkov; vyzýva členské štáty, aby vypracovali právne predpisy, ktoré zabránia vykorisťovaniu zraniteľných pracovníkov zo strany ich predákov, aby ratifikovali Dohovor OSN o ochrane práv všetkých migrujúcich pracovníkov a ich rodinných príslušníkov a aby podpísali a ratifikovali Dohovor Rady Európy o boji proti obchodovaniu s ľuďmi;
22. víta široké spektrum pracovných tradícií, zmluvných foriem a modelov podnikania na trhoch práce;
23. žiada o vytvorenie pružných a bezpečných zmluvných dohôd v súvislosti s modernými organizáciami práce;
24. zdôrazňuje, že malé a stredné podniky (MSP) sa považujú za dôležitú hnaciu silu vytvárania pracovných príležitostí a zvyšovania zamestnanosti v Európe, ako aj podpory sociálneho a regionálneho rozvoja; preto je presvedčený, že je nevyhnutné posilniť postavenie MSP pri zlepšovaní pracovného práva;
25. domnieva sa, že na dosiahnutie účinnejšieho uplatňovania európskeho práva je nevyhnutné posilniť systém vzťahov medzi sociálnymi partnermi a vhodne reagovať na absenciu zastúpenia zamestnancov v určitých odvetviach, kde najväčšiu hospodársku činnosť vykonávajú MSP s menej ako 10 zamestnancami (táto absencia zastúpenia je výrazná najmä v nových členských štátoch);
26. schvaľuje zámer Rady mobilizovať všetky národné zdroje a zdroje Spoločenstva s cieľom vytvoriť kvalifikovanú, vyškolenú a prispôsobivú pracovnú silu a pracovné trhy schopné reagovať na výzvy vyplývajúce z kombinovaného vplyvu globalizácie a starnutia európskych spoločností;
27. poznamenáva, že vzhľadom na segmentáciu trhu práce, ktorá sa vyznačuje nízkou úrovňou istoty pracovného pomeru a menšou stabilitou pracovného miesta, je v mnohých neštandardných zmluvách poskytnutý nedostatočný prístup k vzdelávaniu a odbornej príprave, dôchodkovému zabezpečeniu a profesijnému rozvoju, a vo všeobecnosti sú investície do ľudského kapitálu nedostatočné; zdôrazňuje, že tento vývoj zvyšuje hospodársku neistotu a vytvára odpor k zmenám a ku globalizácii celkovo;
28. konštatuje, že kvôli absencii vhodného sociálneho zabezpečenia v mnohých členských štátoch nie je možné získať dôchodok v druhom pilieri, čo prináša ďalší tlak na starobné dôchodky v prvom pilieri;
29. domnieva sa, že kombinácia osobnej motivácie, podpory zamestnávateľa, prístupnosti a dostupnosti zariadení sú najdôležitejšími faktormi, pokiaľ ide o účasť na procese celoživotného vzdelávania a vyzýva k rozvoju školského sektoru a škôl, ktoré spĺňajú požiadavky pracovného trhu a očakávania jednotlivých pracovníkov a zamestnávateľov; podčiarkuje potrebu riadneho prepojenia profesijnej kariéry a školských osnov;
30. poukazuje na naliehavú potrebu zlepšiť úroveň vzdelávania obyvateľstva EÚ a nalieha na Komisiu, členské štáty a sociálnych partnerov, aby investovali do celoživotného vzdelávania a rozvoja ľudského kapitálu ako do najúčinnejšieho prostriedku na prekonanie dlhodobej nezamestnanosti, v spojitosti s čím je rozvoj zručností a získanie kvalifikácie vo všeobecnom záujme, ako to spoločne zdôrazňujú európski sociálni partneri v Rámci aktivít pre celoživotný rozvoj kompetencií a kvalifikácií z roku 2006;
31. zastáva názor, že reformy pracovného práva by mali uľahčiť investovanie podnikov do kvalifikácie svojich zamestnancov, podnietiť pracovníkov k zvyšovaniu vlastnej kvalifikácie a zaručiť možnosť zásahu systémov sociálnej bezpečnosti na zabezpečenie takéhoto prístupu;
32. zdôrazňuje význam dosiahnutia určitej úrovne súladu v oblasti pracovného práva, a to smernicami a kolektívnymi dohodami a otvorenou metódou koordinácie, naliehavo vyzýva Komisiu, aby zohľadnila výrazné rozdiely, ktoré sa v tejto oblasti vyskytujú medzi vnútroštátnymi trhmi práce a kompetenciami členských štátov, zároveň však pripomína cieľ vytvoriť konkurencieschopnú a inovatívnu Európu otvorenú pre všetkých a väčšie množstvo pracovných miest a ich vyššiu kvalitu;
33. poukazuje na nedostatok riadneho vykonávania a vynucovania existujúcich európskych právnych predpisov a vyzýva Komisiu, aby zaistila koordináciu medzi vnútroštátnym pracovným právom a sociálnymi inšpektorátmi; zdôrazňuje, že je potrebné, aby členské štáty zosúladili právne predpisy týkajúce sa zdravotníctva a bezpečnosti s európskou legislatívou;
34. domnieva sa, že práva cezhraničných pracovníkov by mohli byť primerane chránené podľa príslušnej legislatívy, ak by bola účinne vykonávaná, a že cieľ prijať jednotné vymedzenie pojmu pracovníka a samostatne zárobkovo činnej osoby v rámci právnych predpisov Spoločenstva je nesmierne zložitý, pretože v jednotlivých členských štátoch sú veľmi rozdielne sociálne a hospodárske skutočnosti a tradície. zároveň je potrebná iniciatíva zameraná na dosiahnutie určitej úrovne konvergencie nevyhnutnej na to, aby vykonávanie acquis Spoločenstva bolo súdržné a účinnejšie; táto konvergencia by však mala rešpektovať práva členských štátov na vymedzenie existencie pracovného vzťahu;
35. vyzýva Komisiu, aby zabezpečila stanovenie rozlíšenia v súlade s usmerneniami stanovenými Súdnym dvorom; vyzýva Komisiu, aby bezodkladne iniciovala rokovania s členskými štátmi s cieľom stanoviť transparentné a konzistentné kritériá na vymedzenie štatútu „pracovníkov“ a „samostatne zárobkovo činných osôb“ v pracovnom práve; potvrdzuje stanovisko Parlamentu, podľa ktorého by sa akékoľvek vymedzenie pojmu zamestnanca malo zakladať na konkrétnej situácii na pracovisku a v pracovnom čase;
36. vyzýva členské štáty, aby čo najskôr začali vykonávať odporúčania Medzinárodnej organizácie práce o pracovnom pomere z roku 2006;
37. naliehavo vyzýva členské štáty, aby vzali na vedomie odporúčanie Medzinárodnej organizácie práce, podľa ktorého by pracovné právo nemalo narúšať skutočné obchodné vzťahy;
38. nalieha, aby sa otvorená metóda koordinácie používala v oblasti politiky zamestnanosti a sociálnej politiky ako užitočný nástroj výmeny osvedčených postupov s cieľom pružne a transparentne reagovať na spoločné výzvy a zohľadniť pritom rôzne podmienky, ktoré sú zásadné pre pracovné trhy v jednotlivých členských štátoch;
39. odporúča členským štátom, Rade a Komisii, aby si v rámci otvorenej metódy koordinácie vymieňali osvedčené postupy v oblasti pružnej organizácie pracovného času a aby zohľadnili inovačné usporiadanie pracovného času, ktoré vytvára rovnováhu medzi pracovným a rodinným životom;
40. vyzýva Komisiu, aby pokračovala v zbere a analýze údajov o vnútroštátnych pracovných trhoch a tak zabezpečila, aby výmena osvedčených postupov v spojitosti s politikami zamestnanosti uplatňovanými v jednotlivých členských štátoch vychádzala zo spoľahlivých údajov, a to najmä z jednotných a porovnateľných štatistických údajov;
41. vyzýva členské štáty, aby preskúmali a upravili svoje systémy sociálneho zabezpečenia a doplnili aktívne politiky pracovného trhu, najmä v súvislosti s odbornou prípravou a celoživotným vzdelávaním, a zohľadnili tak nové skutočnosti v pracovnej sfére a podporili profesijnú mobilitu a návrat na pracovný trh s cieľom zabrániť zbytočnej závislosti na podpore a práci v nelegálnej ekonomike;
42. dôrazne odsudzuje zneužívajúce nahrádzanie riadneho pracovného pomeru novými formami zamestnávania bez akejkoľvek naliehavej hospodárskej nutnosti, k čomu sa často uchyľujú najmä európske mediálne podniky, aby maximalizovali krátkodobé zisky v miere ďaleko vyššej ako je to obvyklé, a na úkor verejnosti, zamestnancov a konkurencie; zdôrazňuje, že takéto správanie porušuje európsky sociálny model, keďže trvale poškodzuje konsenzus, čestnosť a dôveru medzi zamestnávateľmi a zamestnancami; nalieha na členské štáty a sociálnych partnerov, aby podnikli kroky na zastavenie tohto nezodpovedného zneužívania;
43. pripomína, že pojem flexiistota sa definuje ako kombinácia flexibility a istoty na pracovnom trhu, ktorá prispieva k zvýšeniu tak produktivity ako aj kvality pracovných miest tým, že zaručuje istotu, pričom zároveň firmám ponúka flexibilitu, aby mohli reagovať na meniace sa potreby na trhu a vytvárať tak pracovné miesta; zastáva názor, že požiadavky na flexibilitu a istotu si vzájomne neodporujú, ale navzájom sa dopĺňajú;
44. zdôrazňuje, že flexiistotu možno dosiahnuť len účinným a moderným pracovným právom, ktoré odzrkadľuje meniace sa skutočnosti na trhu práce; poznamenáva, že kolektívne vyjednávanie a silní sociálni partneri sú dôležitou súčasťou prístupu založeného na flexiistote; domnieva sa však, že jestvuje viacero modelov flexiistoty.
Pripomína, že spoločný prístup by sa mal zakladať na spojení schopnosti podnikov a pracovníkov prispôsobiť sa s dostatočnou úrovňou sociálnej ochrany, sociálnej istoty a podpory v nezamestnanosti, aktívnych politikách trhu práce a možnostiach odborného a celoživotného vzdelávania; domnieva sa, že široké sociálne zabezpečenie a univerzálny prístup k službám, ako je starostlivosť o deti a iných ľudí odkázaných na opateru, pozitívne prispieva k dosiahnutiu týchto cieľov;
45. domnieva sa, že pojem flexiistoty v zelenej knihe Komisie je príliš úzko vymedzený; poznamenáva však, že Komisia zverejní oznámenie o flexiistote;
46. je presvedčený, že starší pracovníci by mali mať možnosť na základe dobrovoľnosti a flexibilnosti zostať v zamestnaní, pričom by mohli využívať primerané vzdelávanie a zdravotnú starostlivosť na pracovisku; zdôrazňuje naliehavú potrebu pozitívnych krokov, ktoré by podporili starších pracovníkov k návratu na pracovný trh a na potrebu väčšej flexibility pri výbere penzijných a dôchodkových systémov;
47. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby uznali, že pracovné právo má nesmierny vplyv na správanie podnikov a že ich dôvera v stabilné, jasné a vhodné ustanovenia je kľúčovým prvkom pri prijímaní rozhodnutí o tvorbe väčšieho množstva pracovných miest a ich vyššej kvality, a vyzýva preto členské štáty, aby riadne vykonávali a presadzovali všetky existujúce zákony EÚ, ktoré majú vplyv na pracovné trhy;
48. vyzýva členské štáty a Komisiu, aby na vnútroštátnej aj európskej úrovni posilnili práva na rodičovskú dovolenku a ustanovenia súvisiace so starostlivosťou o deti, a to pre ženy a mužov;
49. víta stratégiu navrhnutú na boj proti nelegálnej práci a
nelegálnej ekonomike, ktorá - aj keď sa v jednotlivých členských štátoch vyskytuje v rôznej miere - poškodzuje hospodárstvo, zanecháva pracovníkov bez sociálnej ochrany, škodí spotrebiteľom, znižuje príjmy z daní a vedie k nekalej hospodárskej súťaži medzi podnikmi; zdieľa prístup Komisie, ktorý spočíva v boji proti nelegálnej práci pomocou silnej koordinácie medzi vládnymi donucovacími orgánmi, inšpektorátmi práce a/alebo odborovými organizáciami, správami sociálneho zabezpečenia a daňovými úradmi, a vyzýva členské štáty, aby na boj proti daňovým podvodom využívali inovatívne metódy založené na ukazovateľoch a štandardoch špecifických pre jednotlivé obchodné odvetvia;
50. vyzýva Komisiu, aby spustila informačnú kampaň zameranú na zamestnávateľov a pracovníkov, ktorej cieľom by bolo upriamiť pozornosť na platné minimálne pravidlá a predpisy EÚ a nepriaznivé účinky, ktoré môže mať čierna práca na národný systém sociálneho zabezpečenia, verejné financie, čestnú hospodársku súťaž, hospodársku výkonnosť a aj na samotných pracovníkov;
51. vyzýva k upriameniu osobitnej pozornosti na mladých pracovníkov, ktorí v najväčšej miere vykonávajú dočasnú prácu, aby sa zabezpečilo, že nedostatok ich pracovnej skúsenosti nepovedie k pracovným úrazom; podnecuje v tomto smere členské štáty k výmene osvedčených postupov a žiada agentúry sprostredkúvajúce dočasné zamestnávanie, aby medzi zamestnávateľmi a samotnými mladými pracovníkmi zvyšovali informovanosť;
52. podčiarkuje úlohu sociálnych partnerov v informovaní a vzdelávaní pracovníkov a zamestnávateľov o ich právach a povinnostiach v pracovnom vzťahu a o presadzovaní existujúcich právnych predpisov v tejto oblasti, a preto vyzýva Komisiu, aby sa zasadila za technickú podporu sociálnym partnerom a podnecovala ich k výmene poznatkov a skúseností s cieľom zlepšiť pracovné podmienky;
53. upozorňuje na cennú úlohu, ktorú zohrávajú sociálni partneri, ktorí už zaznamenali určitý úspech v reformovaní pracovných trhov, a to najmä uzavretím dohôd o rodičovských dovolenkách, práci na čiastočný úväzok a na dobu určitú ako aj práci na diaľku a celoživotné vzdelávanie;
54. domnieva sa, že členské štáty musia preukázať ducha otvorenosti v dialógu so sociálnymi partnermi na tému modernizácie pracovného práva a prispôsobiť ho výzvam 21. storočia, vziať do úvahy ich argumenty a reagovať na ich obavy;
55. poukazuje na pozitívnu úlohu, ktorú môže kolektívne vyjednávanie na vnútroštátnej, odvetvovej a podnikovej úrovni v pracovných vzťahoch a pracovnej organizácii zohrávať pri zvyšovaní výkonnosti a zlepšovaní pracovných podmienok, čo podporuje rast zamestnanosti, a upozorňuje ďalej na možnosť úpravy režimu takým spôsobom, aby sa posilnila úloha kolektívneho vyjednávania, a aby sa otvorilo podobné vyjednávanie pre riešenia blízke podnikom v prospech zamestnancov a zamestnávateľov;
56. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby v rámci programu na zlepšenie tvorby právnych predpisov neustále spolupracovali so sociálnymi partnermi a prípadne s ďalšími príslušnými orgánmi zastupujúcimi občiansku spoločnosť na všetkých predpisoch týkajúcich sa pracovného práva alebo sociálnej politiky; a to s cieľom zjednodušiť správne postupy, ktorým čelia MSP a najmä nové podniky a uľahčiť tým ich finančnú situáciu a zvýšiť konkurencieschopnosť pre tvorbu pracovných miest;
57. vyzýva Komisiu, aby upravila ustanovenia o spojenom a samostatnom ručení pre generálne alebo hlavné podniky, aby bolo možné riešiť zneužívanie pri subdodávkach a práci zadanej externým dodávateľom a zriadiť transparentný a konkurencieschopný trh pre všetky spoločnosti na základe rovnakých pravidiel rešpektu voči pracovným štandardom a podmienkam, predovšetkým vyzýva Komisiu a členské štáty, aby na úrovni EÚ jasne vymedzili, kto je v reťazci subdodávateľov zodpovedný za dodržiavanie pracovného práva a vyplácanie príslušných miezd, príspevkov sociálneho zabezpečenia a daní;
58. vyjadruje hlboké presvedčenie, že tvorba neistých, slabo platených pracovných miest nie je primeranou reakciou na trend premiestňovania, ktorý postihuje stále viac odvetví; naopak, domnieva sa, že práve investovanie do výskumu, rozvoja, odbornej prípravy a celoživotného vzdelávania bude schopné povzbudiť tie odvetvia, ktoré v súčasnosti trpia nedostatkom konkurencieschopnosti;
59. vyzýva Komisiu, aby uľahčila zriadenie systému urovnávania sporov, ktorý by umožnil, aby sa európske dohody medzi sociálnymi partnermi rozvinuli do účinného a flexibilného nástroja, ktorý môže podporiť účinnejší regulačný prístup na úrovni EÚ;
60. vyzýva členské štáty, aby odstránili obmedzenia brániace prístupu na ich pracovný trh, čím by zlepšili mobilitu pracovníkov v EÚ a umožnili rýchlejšie dosiahnutie cieľov jednotného trhu a Lisabonskej stratégie;
61. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, parlamentom členských štátov a kandidátskych krajín.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Zámerom Zelenej knihy Komisie Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia je začať verejnú diskusiu v EÚ o tom, ako možno modernizovať pracovné právo, aby sa splnili hlavné výzvy vyplývajúce najmä z globalizácie a starnutia európskych spoločenstiev.
Zdá sa, že je nevyhnutné upraviť pracovné právo týmto smerom, ak sa majú splniť dva najdôležitejšie ciele Lisabonskej stratégie – do roku 2010 vytvoriť z EÚ najkonkurencieschopnejšie hospodárstvo a dosiahnuť vysokú úroveň zamestnanosti.
Keďže rast zamestnanosti je možné dosiahnuť len v spojení s hospodárskym rastom, modernizácia pracovného práva musí brať do úvahy očakávania pracovníkov aj zamestnávateľov.
V skutočnosti sa to úplne neodlišuje od situácie v Európskej únii, kde sa kultúra konfliktu – filozofický základ pracovného práva, ktoré bolo pôvodne určené na ochranu slabšej strany v pracovnom vzťahu – postupne nahrádza kultúrou spolupráce.
V súčasnosti je spoločným cieľom pracovníkov a zamestnávateľov schopnosť prispôsobiť sa meniacim sa podmienkam vyplývajúcim z rýchleho technologického rozvoja, zvýšenej konkurencieschopnosti – dôsledkom globalizácie a meniaceho sa spotrebiteľského dopytu – a tiež z veľmi rýchleho rozvoja sektora služieb.
Vzhľadom na tieto faktory prijala Európska rada na summite v Hampton Court v októbri 2005 oznámenie Komisie o európskych hodnotách v globalizovanom svete, ktoré vyzýva členské štáty, aby uplatňovali politiky aktívneho pracovného trhu a podporovali pružnosť a prispôsobivosť zamerané „skôr na ochranu ľudí ako na ochranu pracovných miest“.
Oznámenie tiež poukázalo na nevyhnutnosť zlepšiť regulačné prostredie na úrovni EÚ a národnej úrovni s cieľom „odbremeniť podniky a občanov od zbytočných nákladov a byrokracie“.
Zelená kniha nadväzuje na myšlienku, že podstatné je vytvoriť pružnejší rámec pracovného práva.
To neznamená radikálne odstúpiť od povinných noriem istoty zamestnania, ale môže vyžadovať zmeny kvality tých noriem, ktoré sa odrážajú v zmene pojmu „istota pracovného miesta“ na pojem „istota zamestnania“ a pojmu „istota s pracovným miestom“ na pojem „istota pracovného miesta“.
Pracovné právo zásadne zamerané na ochranu pracovníkov zamestnaných podľa štandardných pracovných vzťahov založených na trvalých pracovných dohodách neodradí tých, ktorí nemajú tradičné zamestnanie, aby pružne reagovali na potreby trhu.
Príliš prísna regulácia pracovného trhu má nepriaznivé účinky na hospodársky rast a rast zamestnanosti, odrádza zamestnávateľov od ponúkania legálnej práce a podporuje zamestnávateľov aj pracovníkov, aby sa uchýlili k čiernemu trhu.
Výsledkom nedostatočnej pružnosti pracovného práva je tiež vytvorenie alternatívnych foriem zamestnania, ktoré podľa štatistických údajov zvyšujú možnosti zamestnania osôb, ktoré začínajú svoj pracovný život, ako aj ľudí v dôchodkovom veku alebo tých, ktorí sa po prestávke chcú vrátiť do práce.
To poskytuje mladým študentom alebo rodičom vychovávajúcim deti jednoduchý spôsob spojenia práce so štúdiom alebo rodinným životom.
Vzhľadom na rastúcu popularitu uvedených foriem zamestnania, ako aj ich priaznivý vplyv na zjednodušenie vstupu na pracovný trh a zotrvanie na ňom, je nevyhnutné, aby ich pracovné právo rešpektovalo a zároveň chránilo pracovníkov pred diskrimináciou a zabezpečilo zachovanie určitých minimálnych práv určených podľa tradícií a sociálnych a hospodárskych podmienok každého členského štátu.
Nie je však potrebné usilovať sa odstrániť rozdiely medzi tradičnými a alternatívnymi formami zamestnania.
Stanovenie spoločných minimálnych noriem v oblasti zamestnania bude nielen problematické, ale môže pre mnohé sociálne skupiny vrátane skupín, ktoré sú najviac ohrozené vytlačením na okraj, znamenať tiež vytvorenie ďalších prekážok prístupu k zákonnému pracovnému trhu.
K vytvoreniu nových jednotných noriem a vymedzeniu pojmov na úrovni Európskej únie sa má pristupovať rozvážne.
Rozdiely medzi členskými štátmi sú také veľké, že zavedenie uvedených jednotných opatrení môže spôsobiť zhoršenie účinného fungovania hospodárstva, a teda aj nepriaznivo ovplyvniť úroveň zamestnanosti.
Európska únia má rozsiahly súbor nariadení, podľa ktorých sa riadi pracovný trh, a nie je potrebné zavádzať nové.
Je však potrebné bežne prehodnocovať existujúce právne predpisy na posúdenie ich vplyvu na prevádzku podnikov, predovšetkým malých a stredných podnikov, a na úrovne zamestnanosti v Únii.
V tejto súvislosti by bolo bezpochyby užitočné, aby členské štáty prijali odvážnejšiu politiku zameranú na vytvorenie jednotného trhu, predovšetkým vzhľadom na voľný pohyb pracovníkov a služieb.
Výsledkom úsilia inštitúcií Spoločenstva má byť odstránenie prekážok a problémov vyplývajúcich z nadnárodnej úrovne, pretože sú naďalej hlavným faktorom brzdiacim rast mobility európskych občanov, ktorý je základom hospodárskeho rastu a teda aj zamestnanosti.
Otvorená metóda koordinácie má slúžiť ako rámec dynamickejšej výmeny pozitívnych skúseností členských štátov v oblasti politík aktívneho pracovného trhu.
Správa Komisie o zamestnanosti v Európe 2006 sa zaoberá pružnosťou a bezpečnosťou na pracovných trhoch EÚ a výslovne poukazuje na skutočnosť, že z dlhodobého hľadiska má poskytovanie príslušnej odbornej prípravy ľuďom bez práce omnoho pozitívnejší vplyv na ich zaradenie sa do pracovného trhu.
Preto je nevyhnutné zdôrazniť dostupnosť a kvalitu odbornej prípravy pre pracovníkov aj pre nezamestnaných.
Keďže individuálna motivácia je veľmi dôležitým faktorom úspechu akéhokoľvek vzdelávacieho procesu, je potrebné, aby boli primerané kurzy ako podnikové štúdium a riadenie osobného rastu trvalou súčasťou školských osnov.
Ciele Lisabonskej stratégie týkajúce sa profesionálnej aktivity boli dosiahnuté v štyroch krajinách EÚ, ktoré sa podstatne odlišujú od ostatných, pokiaľ ide o počet odborových zväzov a úroveň ich činnosti.
Všade je však potrebný sociálny dialóg o otázkach, ktoré sú dôležité pre hospodársky rozvoj, a teda aj pre zvýšenie zamestnanosti.
Okrem dialógu na európskej a národnej úrovni je potrebné zdôrazniť tiež hodnotu dialógu na úrovni priemyselných odvetví, ktorá poskytuje lepší rámec na reakcie na meniace sa trhové podmienky.
Zdravý sociálny dialóg umožňuje prekonať napätie a vybudovať dôveru medzi pracovníkmi a zamestnávateľmi.
Sociálni partneri môžu pozitívne prispieť a podporiť tie osoby, ktoré sú mimo pracovného trhu, aby využili alternatívne formy zamestnania v situáciách, keď nie sú možné tradičné zmluvy o zamestnaní.
Uvedené alternatívy sú lepšie ako nezamestnanosť.
Je potrebné, aby Komisia a vlády členských štátov podporovali rozvoj silných sociálnych partnerov a v súvislosti s pracovným právom podporovali spoluprácu a výmenu pozitívnych skúseností medzi organizáciami, a zároveň podporovali odbornú prípravu a informačné kampane zamerané na pracovníkov a zamestnávateľov týkajúce sa práv pracovníkov a nepriaznivých vplyvov nedodržiavania podmienok pracovného práva.
6.6.2007
STANOVISKO Výboru pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa
pre Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci
o modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
( 2007/2023(INI) )
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Mia De Vits
NÁVRHY
Výbor pre vnútorný trh a ochranu spotrebiteľa vyzýva Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. potvrdzuje, že pracovné právo je predovšetkým v právomoci členských štátov a sociálnych partnerov a medzi jednotlivými štátmi sa výrazne líši; zdôrazňuje však, že hoci má Európska únia v tejto oblasti obmedzenú právomoc, mala by zamerať svoje opatrenia na plnenie cieľov lisabonskej stratégie v záujme zabezpečenia väčšieho počtu a kvalitnejších pracovných miest;
2. zdôrazňuje, že pracovné právo predstavuje právne predpisy sociálnej ochrany, ktorých cieľom je ochrana zamestnancov;
3. považuje sociálny dialóg za primeraný rámec na úrovni EÚ a členských štátov (podľa článku 137 Zmluvy o ES) na vytvorenie regulačného rámca pre pracovné vzťahy; v súlade s tým sa domnieva, že tento sociálny dialóg je potrebné formálne prekonzultovať ako súčasť uvedeného procesu diskusií; domnieva sa, že celkové posilnenie sociálnych partnerov a zvýšená nadnárodná spolupráca výrazne prispeje k cieľu dodržiavania zásady rovnosti;
4. zastáva názor, že skutočným cieľom musí byť istota pracovného miesta, aby v prípade straty zamestnania existovala možnosť rýchleho nájdenia nového pracovného miesta; v tejto súvislosti zdôrazňuje osobitný význam celoživotného vzdelávania;
5. zastáva názor, že prehnane ochranárske ustanovenia pracovného práva môžu spôsobiť, že spoločnosti budú mať obavy zamestnávať pracovníkov; uznáva spolu s Komisiou, že pružné rámcové podmienky v pracovnoprávnych predpisoch zvyšujú prispôsobivosť trhu práce a podporujú zamestnanosť; ďalej sa domnieva, že na podniky sa nesmie uvaliť ďalšia administratívna záťaž, ale mali by sa znížiť administratívne náklady, najmä v prípade malých podnikov; podporuje preto vyhlásenie Európskej rady z 9. marca 2007 v súvislosti s cieľom, podľa ktorého by sa mala znížiť administratívna záťaž do roku 2012 o 25 %;
6. upozorňuje na smernicu o vysielaní pracovníkov, nariadenie o systémoch sociálneho zabezpečenia a ďalšie nariadenia na úrovni EÚ, ktoré zabezpečujú komplexnú ochranu práv zamestnancov; zastáva názor, že na európskej úrovni nemá zmysel vymedziť pojem „zamestnanec“ a „samostatne zárobkovo činná osoba“; podporuje vytváranie európskeho trhu práce, ako aj voľný pohyb poskytovateľov služieb v Únii; prípady, v ktorých je vnútroštátne pracovné právo v rozpore s pravidlami vnútorného trhu, by sa mali riešiť tak, že sa uprednostnia predpisy vnútroštátneho pracovného práva;
7. domnieva sa, že smernica o vysielaní pracovníkov je vďaka tomu, že stanovuje minimálne požadované pravidlá ochrany práce, nevyhnutným nástrojom na zabezpečenie spravodlivého zaobchádzania s rôznymi pracovníkmi v rámci cezhraničnej práce na dobu určitú; domnieva sa však, že účinné kontrolné nástroje sú nevyhnutné na to, aby bolo možné čeliť zneužívaniu; konštatuje však v tejto súvislosti, že súčasná judikatúra Súdneho dvora uznáva, že členské štáty by mali mať právo požadovať len dokumenty v súlade so zásadou proporcionality; vyzýva ďalej Komisiu, aby aktívnejšie spolupracovala s členskými štátmi s cieľom zlepšiť cezhraničnú spoluprácu kontrolných orgánov;
8. odkazuje v tejto súvislosti na rozsudok Súdneho dvora vo veci Wolff & Müller, ktorým sa uznáva zásada zodpovednosti za reťazec medzi dodávateľským podnikom a subdodávateľským podnikom; vyzýva Komisiu, aby podporila a uľahčila rozšírenú spoluprácu a výmenu osvedčených postupov medzi orgánmi členských štátov; žiada, aby sa voči hlavnému podniku neuplatňovala žiadna dodatočná záťaž administratívneho alebo finančného charakteru.
POSTUP
Názov
Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
Číslo postupu
2007/2023 (INI)
Gestorský výbor
EMPL
Výbor, ktorý predložil stanovisko dátum oznámenia na schôdzi
IMCO 15.2.2007
Spravodajca výboru požiadaného o stanovisko dátum menovania
Mia De Vits 1.3.2007
Prerokovanie vo výbore
12.4.2007
8.5.2007
4.6.2007
Dátum prijatia
5.6.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
18
16
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Daniela Buruiană-Aprodu, Charlotte Cederschiöld, Gabriela Creţu, Mia De Vits, Rosa Díez González, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Edit Herczog, Pierre Jonckheer, Alexander Lambsdorff, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Toine Manders, Arlene McCarthy, Béatrice Patrie, Zita Pleštinská, Guido Podestà, Giovanni Rivera, Zuzana Roithová, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Alexander Stubb, Eva-Britt Svensson, Marianne Thyssen, Horia-Victor Toma, Jacques Toubon, Barbara Weiler
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Wolfgang Bulfon, André Brie, Manuel Medina Ortega, Anja Weisgerber
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Cristobal Montoro Romero, Paul Rübig
Poznámky (údaje, ktoré sú k dispozícii iba v jednej jazykovej verzii)
...
5.6.2007
STANOVISKO Výboru pre hospodárske a menové veci
pre Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci
k modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
( 2007/2023(INI) )
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Donata Gottardi
NÁVRHY
Výbor pre hospodárske a menové veci vyzýva Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
1. zdôrazňuje potrebu preskúmať sociálne, hospodárske a legislatívne inovácie, ktoré rešpektujú a podporujú acquis Spoločenstva, a to so zapojením všetkých zainteresovaných strán a na základe kolektívnej zmluvy, ako sa vyžaduje na inštitucionálnej úrovni, pričom sa domnieva, že treba pozmeniť spôsob organizácie práce a podporovať kultúru práce založenú na dôvere, dôstojnosti, zodpovednosti, bezpečnosti a pružnosti;
2. vyzdvihuje, aké je zo sociálneho a hospodárskeho hľadiska dôležité zamestnať viac ľudí; zdôrazňuje, že súčasná vysoká nezamestnanosť v Európe ohrozuje blahobyt a budúcu prosperitu, ako aj konkurencieschopnosť Európy, a čo je ešte dôležitejšie, spôsobuje sociálnu segregáciu a členenie na zamestnaných a nezamestnaných ľudí a u nezamestnaných jednotlivcov vedie nepochybne k izolácii, závislosti a zníženiu sebaúcty;
3. zdôrazňuje, že európske hospodárstvo potrebuje viac zamestnaných ľudí, aby bolo schopné konkurovať na globálnej úrovni a plniť prísľuby sociálneho zabezpečenia;
4. zdôrazňuje, že vysoká úroveň nezamestnanosti v Európe je zlyhaním vyžadujúcim opatrenia, ktoré uľahčia vstup na pracovný trh viacerým ľuďom, zvýšia mobilitu na pracovnom trhu a uľahčia situáciu jednotlivcov, aby pri zmene pracovného miesta nestratili zabezpečenie;
5. žiada reformy, vďaka ktorým bude dôležitejšie zostať na pracovnom trhu a ktoré znížia riziko upadnutia do chudoby a segregácie;
6. stanovuje za cieľ vytvorenie ďalších a lepších pracovných miest so zámerom využiť rast a konkurencieschopnosť na zlepšovanie životných a pracovných podmienok a uskutočňovanie rozvoja zohľadňujúceho sociálnu súdržnosť a trvalú udržateľnosť v záujme budúcich generácií, zmeny vyplývajúce z globalizácie, demografické výzvy, nové technológie a ekonomiku služieb; zdôrazňuje, že predpokladom na dosiahnutie týchto cieľov je účinný pracovný trh; požaduje vytvorenie pružného prostredia ako predpokladu na dosiahnutie rastu a konkurencieschopnosti;
7. vyzdvihuje, aké je dôležité zabezpečiť konzistentnosť medzi pokrokom v oblasti pracovného práva dosiahnutým vďaka harmonizácii v EÚ prostredníctvom smerníc a kolektívnych zmlúv a otvorenou metódou koordinácie s osobitným dôrazom na nové členské štáty, a naliehavo žiada Komisiu, aby vzala do úvahy pretrvávajúce rozdiely medzi pracovnými trhmi jednotlivých členských štátov s cieľom posilniť projekt vytvorenia konkurencieschopnej, inovačnej a pre všetkých prístupnej Európy;
8. víta prístup k problematike nelegálnej práce a tieňového hospodárstva, ktoré – hoci sa v jednotlivých členských štátoch vyskytujú v rôznom meradle – poškodzujú výrobný systém a spotrebiteľov, znižujú daňové príjmy a vedú k nespravodlivej hospodárskej súťaži medzi podnikmi; je presvedčený, že Európska únia musí zohrávať významnú úlohu v boji proti obchodovaniu s pracovníkmi a zabezpečiť, aby občania EÚ neboli diskriminovaní pracovným právom žiadneho členského štátu; požaduje posilnenie kontrol zameraných na odhaľovanie nelegálnej práce;
9. súhlasí so stratégiou Komisie bojovať proti nelegálnej práci prostredníctvom účinnej koordinácie medzi vládnymi agentúrami na presadzovanie práva, inšpektorátmi práce, správami sociálneho zabezpečenia a daňovými úradmi a vyzýva členské štáty, aby využívali inovačné metódy založené na ukazovateľoch a porovnávaní výsledkov špecifických pre jednotlivé podnikateľské odvetvia s cieľom bojovať proti nelegálnej práci a narúšaniu daňového systému;
10. domnieva sa, že je potrebné dosiahnuť rovnováhu medzi pružnosťou a ochranou tak, že sa zohľadnia požiadavky a situácia podnikov a zamestnancov a poukazuje na to, že podniky i zamestnanci od seba navzájom vyžadujú pružnosť a ochranu; pripomína potrebu pružnosti, či už ide o druh práce alebo pracovnú dobu, čím sa vytvoria podmienky na to, aby pracovníci mohli vstupovať na pracovný trh a zostávať na ňom; poukazuje na potrebu zvážiť otázku prerozdelenia úloh a zosúladenia pracovného postupu s rodinným a súkromným životom; domnieva sa, že je potrebné venovať pozornosť všetkým druhom práce vrátane ošetrovateľstva a dobrovoľníckej práce;
11. zdôrazňuje, že aktívne politiky pracovného trhu môžu byť účinnejším spôsobom ochrany pracovníkov pred rizikami pracovného trhu a že na dosiahnutie rovnováhy medzi pružnosťou a ochranou sú potrebné primerané zdroje, pokiaľ ide o množstvo a trvanie, na príspevky v nezamestnanosti a súbežné fungovanie siete opatrení a zariadení na odbornú prípravu a rekvalifikáciu pracovných síl; vyzýva členské štáty, aby zaviedli konkrétne opatrenia a akcie na uľahčenie prechodu na inú profesiu prostredníctvom kombinovania aktívnych pracovných politík a celoživotného vzdelávania a pomocou podporovania spoločnej zodpovednosti zamestnávateľov a zamestnancov pri prideľovaní a prerozdeľovaní zdrojov a nákladov;
12. upozorňuje na potrebu navrhnúť spôsoby, ako ochranné opatrenia prispôsobiť a nielen ich rozšíriť alebo obmedziť, a vyjadruje znepokojenie nad rizikami, ktoré predstavuje prenesenie záťaže na verejný rozpočet, a nad možnými dôsledkami pre Pakt stability a rastu;
13. zdôrazňuje, že pravidlá na ochranu zamestnanosti a aktívne politiky zamestnanosti by sa mali zamerať na zlepšovanie možností zamestnania tých osôb, ktoré sú v znevýhodnenej pozícii a majú problémy pri uchytení sa na pracovnom trhu, ako sú mladí ľudia, ženy a starší pracovníci;
14. konštatuje však, že menší zamestnávatelia často uvádzajú nepružnosť pracovnoprávnych predpisov ako prekážku rozširovania a náboru nových zamestnancov a že náklady a ťažkosti spojené s ukončením pracovného pomeru z oprávnených dôvodov niekedy vedú k tomu, že prípadní budúci zamestnávatelia dostávajú nepresné pracovné hodnotenie, alebo k tomu, že si zamestnávatelia ponechávajú nevhodných zamestnancov, a že tieto faktory môžu mať ekonomický vplyv na konkurencieschopnosť, čo má dosah na spoločnosť ako celok;
15. pripomína potrebu uplatňovať aktívnu politiku zamestnanosti založenú na celoživotnom vzdelávaní, a nielen na školení zamestnancov iba v čase krízy, pričom zastáva názor, že zamestnateľnosť a prispôsobivosť pracovnej sily vytvárajú istotu tak pre podniky, ako aj pre pracovníkov a sú rozhodujúce pre konkurencieschopnosť hospodárstva založeného na poznatkoch; poukazuje na to, že rozvoj zručností a získavanie kvalifikácie sú v záujme podnikov i zamestnancov; pripomína, že sociálni partneri vydali v roku 2006 v tomto zmysle vyhlásenie s názvom Akčný rámec.
POSTUP
Názov
Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
Číslo postupu
2007/2023(INI)
Gestorský výbor
EMPL
Výbor, ktorý predložil stanovisko
dátum oznámenia na schôdzi
ECON 15.2.2007
Rozšírená spolupráca - dátum oznámenia na schôdzi
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko dátum menovania
Gottardi Donata 13.3.2007
Predchádzajúci spravodajca
Prerokovanie vo výbore
8.5.2007
4.6.2007
Dátum prijatia
5.6.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
37
3
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Gabriele Albertini, Zsolt László Becsey, David Casa, Christian Ehler, Jonathan Evans, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Piia-Noora Kauppi, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joop Post, John Purvis, Alexander Radwan, Ivo Strejček, Pervenche Berès, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, Donata Gottardi, Joseph Muscat, Dariusz Rosati, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Sharon Bowles, Sophia in 't Veld, Andrea Losco, Margarita Starkevičiūtė, Dariusz Maciej Grabowski, Guntars Krasts, Eoin Ryan, Heide Rühle, Sahra Wagenknecht, Cristian Stănescu.
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Ján Hudacký, Werner Langen, Maria Petre, Andreas Schwab, Katerina Batzeli, Harald Ettl, Gianni Pittella.
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Poznámky (údaje, ktoré sú k dispozícii iba v jednej jazykovej verzii)
8.
5.
2007
STANOVISKO Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť
pre Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci
o modernizácii pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
( 2007/2023(INI) )
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko:
Kartika Tamara Liotard
NÁVRHY
Výbor pre práva žien a rodovú rovnosť vyzýva Výbor pre zamestnanosť a sociálne veci, aby ako gestorský výbor zaradil do návrhu uznesenia, ktorý prijme, tieto návrhy:
A. keďže výskum ukázal, že v novom hospodárstve existuje sociálna a predovšetkým rodová nerovnosť a ako sa javí – táto nerovnosť sa bude prehlbovať, a to najmä v tých sektoroch, kde sú slabé odbory a neexistujú kolektívne zmluvy,
B. keďže základné zamestnanecké práva alebo práva na sociálnu ochranu môžu byť v prípade žien výrazne nižšie, z čoho vyplýva neistota súvisiaca s vyhliadkami na ďalšie zamestnanie a ovplyvňuje to kľúčové rozhodnutia v ich osobnom živote, ako je plánovanie rodiny,
C. keďže ženy majú na trhu práce znevýhodnené postavenie, majú nepomerné zastúpenie v zamestnaniach na čiastočný úväzok a nových, často pochybných formách pracovných dohôd, ako sú zmluvy na dobu určitú a zmluvy o agentúrnom zamestnávaní, a stretávajú sa s prekážkami pri prístupe ku všetkým sociálnym právam a výhodám, ako aj k rovnakým mzdám a možnostiam postupu v zamestnaní,
D. keďže ženy sú diskriminované v prístupe na pracovný trh, čo sa odráža vo vyššom riziku chudoby, predovšetkým v rozdieloch v odmeňovaní pretrvávajúcich napriek rovnakej alebo vyššej úrovni vzdelania a odbornej prípravy než u mužov,
E. keďže znevýhodnená situácia žien na pracovnom trhu vedie k tomu, že dostávajú v priemere o 15 % nižšiu mzdu ako muži, a to napriek tomu, že rovnosť miezd mužov a žien je začlenená do právnych predpisov Európskej únie od jej počiatku,
F. keďže nerovnosti vytvárajú priame a nepriame hospodárske náklady a keďže rovnosť zaobchádzania naopak vytvára konkurenčné výhody, jej realizácia má preto strategický význam pre hospodársky a sociálny rozvoj; keďže Európska únia si navyše nemôže dovoliť nevyužiť energiu a produktívne schopnosti žien, ktoré tvoria polovicu obyvateľstva,
G. keďže pred ženami v súčasnosti stoja tri záväzky, t. j. zvýšiť mieru svojej účasti na pracovnom trhu, porodiť viac detí a čeliť rastúcej potrebe starostlivosti o rodinu, pričom je to takmer vždy žena, od koho sa požaduje, aby prijal kompromisy potrebné na zladenie práce a potrieb rodiny, a kto z dôvodu kombinácie pracovnej a rodinnej úlohy zažíva veľkú mieru stresu a úzkosti,
H. keďže ženy často opúšťajú pracovný trh na dlhšie obdobia z dôvodu starostlivosti o deti alebo rodinu a ich šanca na opätovné začlenenie do pracovného trhu je nižšia,
I. keďže platí, že státisíce žien prijímajú neštandardné podmienky zamestnania, pretože ako pracovníčky v domácnosti mimo vlastného domova alebo preto, že sa musia starať o starších členov rodiny, nemajú na výber,
1. poukazuje na to, že prijatie opatrení na zvýšenie práv a výhod sociálneho zabezpečenia pracovníkov zamestnaných na čiastočný úväzok alebo tých, ktorí majú pružné alebo netypické pracovné dohody, a prijatie opatrení na zabezpečenie toho, aby sa nelegálna práca premenila na riadnu prácu, sú z hľadiska rodovej rovnosti nadovšetko dôležité, pretože väčšina týchto pracovníkov sú ženy; vyzýva členské štáty, aby rešpektovali pracovné právo, najmä v rámci novej spoločenskej reality a nedávneho vývoja pracovných vzťahov;
2. vyzýva Komisiu a členské štáty, aby zaručili právo na sociálnu ochranu a minimálny príjem, ktoré umožní bezpečnú existenciu a ktoré by nesúviselo s pracovnými záznamami a s druhom zmluvy a bolo by všetkým osobám zaručené ako základné právo;
3. zdôrazňuje, že pracovné zmluvy na určitý čas, ktoré sa niekoľkokrát obnovia, by sa mali zo zákona povinne stať zmluvami na neurčitý čas; vyzýva na efektívnejšiu kontrolu používania zmlúv na určitý čas;
4. zdôrazňuje, že situácia v oblasti zamestnanosti v Európe nie je v súlade s jedným zo základných cieľov Európskej únie, ktorým je zlepšovanie životných a pracovných podmienok svojich obyvateľov, ani s Lisabonskou agendou, ktorá má za cieľ zvýšiť počet a kvalitu pracovných miest, dosiahnuť úplnú zamestnanosť, sociálne začlenenie a 60 % mieru zamestnanosti žien do roku 2010; vyzýva Komisiu, aby sa týmito otázkami naliehavo zaoberala;
5. vyzýva Komisiu, aby vo svojom konzultačnom postupe účinne uplatňovala rodové hľadisko; poukazuje na to, že zelená kniha Komisie Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia ( KOM(2006)0708 ) (zelená kniha) sa v súvislosti s navrhovanými úpravami nezameriava na ich účinky na rodovú rovnosť;
6. vyzýva členské štáty a zamestnávateľov, aby pružným pracovným časom vytvárali nové príležitosti a aby presadzovali prácu na čiastočný úväzok a samostatnú zárobkovú činnosť pri zabezpečení sociálnej ochrany a dôchodkových práv s cieľom zvýšiť mieru zapojenia žien, mladých a starších ľudí do pracovnej sily;
7. zdôrazňuje, že konkurenčný tlak prispieva k prehlbovaniu hospodárskej nerovnosti a k zvyšovaniu požiadaviek na pracovnú pružnosť, a tak nepriaznivo vplýva na postavenie žien na pracovnom trhu, čo sa týka rozdielov v príjmoch a pracovnej a sektorovej segregácie, ich perspektívy získať ekonomickú nezávislosť a ich sociálnej ochrany;
8. zdôrazňuje, že východiskom pracovného práva musí byť odstránenie rodových rozdielov pri odmeňovaní práce; domnieva sa, že rodové rozdiely pri odmeňovaní práce v rôznych pracovných odvetviach odrážajú nedostatočné ocenenie práce žien;
9. zdôrazňuje, že je potrebné zaviesť správny systém hodnotenia práce žien i mužov s cieľom realizovať princíp rovnakého odmeňovania práce rovnakej hodnoty, ktorý sa v mnohých prípadoch neuplatňuje;
10. poukazuje na to, že riziko oslabenia postavenia na pracovnom trhu má silný rodový a medzigeneračný rozmer, pretože ženy, starší aj mladší zamestnanci s neštandardnými zmluvami majú menej príležitostí zlepšiť svoju pozíciu na pracovnom trhu;
11. poukazuje na to, že lepšie uznanie práva na zladenie osobného, pracovného a rodinného života (tak z hľadiska postupu v zamestnaní, ako aj sociálneho zabezpečenia a práva na dôchodok), posilnenie ochrany tehotných a dojčiacich žien, lepšie rozdelenie rodinných a domácich povinností medzi ženami a mužmi a primeraná ponuka pružných služieb starostlivosti o deti a na pomoc odkázaných rodičov, ako aj zavedenie rodičovskej dovolenky nezávislej od materskej dovolenky, sú základnými podmienkami na zabezpečenie rovnosti práv a príležitostí žien a mužov na pracovisku;
12. vyzýva Komisiu, aby nasmerovala proces vychádzajúci zo zelenej knihy k vyváženej kombinácii pružnosti a bezpečnosti a vzala do úvahy potreby pracovníkov aj podnikov;
13. vyzýva členské štáty a sociálnych partnerov, aby umožnili rodičovskú dovolenku a väčšiu pružnosť pracovných podmienok, najmä využívaním nových technológií, aby bolo možné lepšie vyvážiť pracovný, rodinný a súkromný život;
14. odporúča členským štátom, Rade a Komisii, aby si v rámci otvorenej metódy koordinácie vymieňali osvedčené postupy v oblasti pružnej organizácie pracovného času a aby zohľadnili inovačné usporiadanie pracovného času, ktoré vytvára rovnováhu medzi pracovným a rodinným životom;
15. pripomína, že moderné pracovné právo musí zaručiť úplné vykonávanie právnych predpisov Spoločenstva a vnútroštátnych právnych predpisov zakazujúcich diskrimináciu na pracovnom trhu; okrem toho pripomína, že pracovné právo musí podporovať účinné mechanizmy zaručujúce rovnosť príležitostí pre všetky pracovné sily, t. j. zákaz diskriminácie pri prijímaní do zamestnania, možnosť služobného postupu a prístup k odbornému vzdelávaniu a zabezpečenie náležitej ochrany pred neoprávneným postihom v prípade, že sa ľudia domáhajú svojich práv;
16. vyzýva členské štáty, aby presadzovali prijatie prostriedkov na zabezpečenie rovnosti v rámci podnikov s cieľom odstrániť diskrimináciu týkajúcu sa pracovných podmienok a stanovenia pracovného času, sexuálne obťažovanie, používanie sexistického jazyka pri označovaní pracovných pozícií a pri zavádzaní pracovného času a zabezpečiť vyvážené zastúpenie mužov a žien v správnych radách;
17. vyzýva členské štáty, aby zabezpečili, že ženy a muži budú po celý svoj život, a to aj v prípade, že svoju pracovnú činnosť zredukujú alebo prerušia, aby sa venovali výchove detí, napojení na systém sociálneho zabezpečenia, ktorý im zaručí právo na dôchodok po ukončení aktívneho pracovného života; zdôrazňuje, že je potrebné zaručiť celoživotné vzdelávanie zamestnancov, aby dokázali úspešne prechádzať medzi rôznymi zamestnaneckými situáciami;
18. vyzýva Komisiu, aby vyriešila pracovné vykorisťovanie (neevidovaných) migrujúcich pracovníkov, a to najmä migrujúcich žien, pričom by sa mala zamerať na nástroje a mechanizmy na predchádzanie vykorisťovaniu migrujúcich pracovníkov a boj proti nemu vrátane uznania a presadzovania základných ľudských a pracovných práv nelegálnych migrantov namiesto toho, aby sa spoliehalo na represie a deportácie,
19. s veľkým znepokojením konštatuje, že zelená kniha síce uznáva, že súčasné podmienky na pracovnom trhu vytvárajú rodovú nerovnosť, napríklad v oblasti rodových rozdielov v odmeňovaní za prácu a v oblasti segregácie podľa druhu zamestnania a odvetvia, ale pritom úplne ignoruje záväzky a povinnosti vo vzťahu k plánu uplatňovania rovnosti žien a mužov;
20. berie na vedomie, opäť s veľkým znepokojením, že hoci zelená kniha uznáva, že ženy čelia nevyváženosti pracovného a súkromného života, prehliada naliehavú potrebu prijať kroky na zladenie pracovného a súkromného života a demografických problémov, to všetko v súlade s Európskym paktom pre rodovú rovnosť a oznámením Komisie o demografickej budúcnosti Európy;
21. pripomína, že nerovnosť medzi celkovým pracovným zaťažením mužov a žien sa ešte zvýši, ak sa bude podporovať zamestnávanie žien bez toho, aby sa zohľadnila starostlivosť a domáca práca žien;
22. zdôrazňuje, že v celom Spoločenstve je potrebné skutočne zaručiť zamestnanecké práva pracovníkov, ktorí pracujú v medzinárodnom kontexte, bez ohľadu na to, v ktorom členskom štáte pracujú, so zreteľom na to, že veľké množstvo z týchto pracovníkov tvoria ženy;
23. pripomína, že pojem „flexiistota“ je sám o sebe zavádzajúci: naznačuje väčšiu pružnosť a istotu pre zamestnancov, a pritom skutočnými dôsledkami sú väčšia pružnosť pre zamestnávateľa a väčšia neistota pre zamestnanca, pretože súčasné podmienky na pracovnom trhu nezaručujú sociálne práva pre všetkých a nedávajú zamestnancom nástroje, ktoré by im umožnili mať slovo pri plánovaní pracovného času a jeho prispôsobení vlastným potrebám;
24. zdôrazňuje, že je potrebné vyjasniť význam pojmu „pracovník“ v celom Spoločenstve a to, aké majú pracovníci spoločné práva bez ohľadu na ich pracovnoprávny stav,
25. vyzýva členské štáty, aby naďalej podporovali rozvoj tripartitného dialógu medzi verejnými orgánmi, zamestnávateľmi a odborovými organizáciami, aby bolo možné zohľadniť osobitosti sociálnej reality a nové potreby, ktoré sa objavujú v rámci pracovných vzťahov, a nájsť rovnováhu medzi povinnosťami a záujmami všetkých strán;
26. zdôrazňuje, že hospodársky rast sa nesmie realizovať na úkor sociálnych práv zamestnancov, najmä pokiaľ ide o ženy a zraniteľné skupiny, ako sú menšiny;
27. žiada Európsku komisiu, aby v koordinácii s členskými štátmi pravidelne vyhodnocovala dosah prijatých krokov, aby bolo možné prijať opatrenia potrebné na nápravu tých aspektov, v ktorých nenastal významný pokrok v oblasti rovnoprávnosti mužov a žien.
POSTUP
Názov
Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
Referenčné čísla
2007/2023(INI)
Gestorský výbor
EMPL
Výbor, ktorý predložil stanovisko dátum oznámenia na schôdzi
FEMM 15.2.2007
Rozšírená spolupráca - dátum oznámenia na schôdzi
Spravodajkyňa výboru požiadaného o stanovisko dátum menovania
Kartika Tamara Liotard 24.1.2007
Predchádzajúci spravodajca výboru požiadaného o stanovisko
Prerokované vo výbore
11.4.2007
2.5.2007
Dátum schválenia
2.5.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
12
1
6
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Katerina Batzeli, Edit Bauer, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Anneli Jäätteenmäki, Lívia Járóka, Urszula Krupa, Pia Elda Locatelli, Astrid Lulling, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Christa Prets, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Anna Záborská
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Anna Hedh, Kartika Tamara Liotard, Marusya Ivanova Lyubcheva, Heide Rühle
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Daciana Octavia Sârbu
Poznámky (k dispozícii iba v jednom jazyku)
...
POSTUP
Názov
Modernizácia pracovného práva s cieľom splniť výzvy 21. storočia
Referenčné čísla
2007/2023(INI)
Gestorský výbor dátum oznámenia na schôdzi
EMPL 15.2.2007
Výbory požiadané o stanoviská dátum oznámenia na schôdzi
IMCO 15.2.2007
ECON 15.2.2007
FEMM
15.2.2007
Bez predloženia stanoviska dátum rozhodnutia
ITRE 12.4.2007
Rozšírená spolupráca dátum oznámenia na schôdzi
NO
Spravodajca dátum menovania
Jacek Protasiewicz 13.12.2006
Predchádzajúci spravodajca
José Albino Silva Peneda
Prerokované vo výbore
8.5.2007
15.5.2007
Dátum schválenia
18.6.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+
-
40
1
5
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Jan Andersson, Alexandru Athanasiu, Edit Bauer, Emine Bozkurt, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Proinsias De Rossa, Harlem Désir, Harald Ettl, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Maria Matsouka, Mary Lou McDonald, Elisabeth Morin, Csaba Őry, Jacek Protasiewicz, Bilyana Ilieva Raeva, Elisabeth Schroedter, José Albino Silva Peneda, Kathy Sinnott, Gabriele Stauner
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Françoise Castex, Marian Harkin, Anna Ibrisagic, Claude Moraes, Roberto Musacchio, Ria Oomen-Ruijten, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Alfonso Andria, Tatjana Ždanoka
Dátum predloženia
Poznámky (k dispozícii iba v jednom jazyku)
