KONEČNÉ ZNENIE
A6-0266/2007
29.6.2007
SPRÁVA
o výročnej správe Európskej centrálnej banky za rok 2006
(2007/2142(INI))
Výbor pre hospodárske a menové veci
Spravodajca:
Gay Mitchell
PE 388.643v02-00
OBSAH
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU.........................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA...........................................................................................................10
POSTUP...................................................................................................................................14
NÁVRH UZNESENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o výročnej správe Európskej centrálnej banky za rok 2006
( 2007/2142(INI) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na výročnú správu Európskej centrálnej banky (ECB) za rok 2006,
– so zreteľom na článok 113 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva,
– so zreteľom na článok 15 Protokolu o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky
Ú. v.
ES C 191, 29.7.1992, s.
68. , ktorý je prílohou zmluvy,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 2. apríla 1998 o demokratickej zodpovednosti v tretej etape hospodárskej a menovej únie
Ú. v.
ES C 138, 4.5.1998, s.
177. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 14. marca 2006 o strategickej revízii Medzinárodného menového fondu
Ú. v.
EÚ C 291 E, 30.11.2006, s.
118. ,
– so zreteľom na svoje uznesenie zo 6. júla 2006 o sledovaní údajov o bankových prevodoch zo systému SWIFT tajnými službami USA
Prijaté texty , P6_TA(2006)0317 . a zo 14. februára 2007 o prípade SWIFT, dohode o PNR a transatlantickom dialógu o týchto otázkach
Prijaté texty , P6_TA(2007)0039 . ,
– so zreteľom na uznesenie z 15. februára 2007 o stave európskeho hospodárstva: prípravná správa o hlavných smeroch hospodárskej politiky na rok 2007
Prijaté texty , P6_TA(2007)0051 . ,
– so zreteľom na svoje uznesenie z 26. apríla 2007 o verejných financiách v EMÚ za rok 2006
Prijaté texty , P6_TA(2007)0168 . ,
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Päť rokov eurobankoviek a euromincí ( KOM(2006)0862 ),
– so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Výročné vyhlásenie o eurozóne za rok 2007 ( KOM(2007)0231 ),
– so zreteľom na správu ECB o finančnej stabilite z decembra 2006 a jej správu o finančnej integrácii v Európe z marca 2007,
– so zreteľom na jarné hospodárske predpovede Komisie zo 7. mája 2007,
– so zreteľom na článok 45 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci ( A6‑0266/2007 ),
A. keďže HDP eurozóny sa v roku 2006 zvýšil o 2,8 % z úrovne 1,5 % v roku 2005, čo predstavuje najlepší výsledok od roku 2000, zatiaľ čo miera inflácie dosahovala 2,2 % rovnako ako v roku 2005, a preto nie je dôvod na uspokojenie,
B. keďže hlavnou hnacou silou rýchlejšieho rastu v eurozóne bol vnútorný dopyt, najmä investície,
C. keďže zvýšenie cien energie, ktoré sa začalo v roku 2005, nevyvolalo vnútorné inflačné tlaky vzhľadom na to, že zvýšenie miezd bolo len mierne a neboli pozorované žiadne sekundárne následky,
D. keďže sa doteraz nezohľadnili odporúčania predložené v prechádzajúcich uzneseniach Parlamentu o výročnej správe ECB týkajúce sa transparentnosti hlasovania a zverejňovania zápisníc,
E. keďže Parlament chce pomôcť posilniť úlohu a medzinárodnú autoritu ECB a eurozóny na medzinárodnej scéne,
F. keďže o menovanie do vysokých funkcií v MMF, Svetovej obchodnej organizácii či OECD sa na rozdiel od Svetovej banky uchádzalo mnoho kandidátov,
G. keďže ECB v roku 2006 naďalej upravovala úrokové sadzby, ktoré boli od decembra 2005 zvýšené osemkrát o 200 bázických bodov na súčasné 4 %,
H. keďže podľa očakávaní by sa mal rast v roku 2007 do istej miery spomaliť na 2,6 % v dôsledku minimalizácie menovej akomodácie, pričom inflácia by mala poklesnúť na 1,9 %,
I. keďže sa deficit bežného účtu Spojených štátov v roku 2006 naďalej zvyšoval až na úroveň 6,5 % HDP a Eurosystém pokračoval v zdôrazňovaní rizika a neistoty v súvislosti s pretrvávajúcou rozsiahlou celosvetovou nerovnováhou bežných účtov,
J. keďže rozsiahla globálna nerovnováha naďalej predstavuje riziko pre vývoj výmenných kurzov a svetový hospodársky rast a je bezpodmienečne nutné reagovať na toto riziko,
K. keďže výmenný kurz eura sa v roku 2006 zhodnotil o 11,4 % voči americkému doláru, o 12 % voči japonskému jenu a o 8 % voči čínskemu jüanu (renminbi),
Menový a hospodársky vývoj
1. konštatuje, že hospodárske oživenie v eurozóne sa stalo procesom, ktorého hnacia sila vychádza z vnútra a v ktorom hlavnú úlohu zohráva domáci dopyt; berie na vedomie, že v roku 2006 boli vytvorené 2 milióny pracovných miest a že nezamestnanosť poklesla z 8,4 % na 7,6 %; konštatuje však, že k tejto neprijateľne vysokej miere nezamestnanosti naďalej prispievajú štrukturálne prekážky, konkrétne nedostatok verejných a súkromných investícií v určitých hlavných sektoroch napríklad vo výskume, vzdelávaní a zvyšovaní kvalifikácie, a že podľa medzinárodných štandardov je miera účasti na pracovnom trhu naďalej nízka;
2. zdôrazňuje, že na základe nedávneho pomalého oživenia sa musí každé zvýšenie úrokových sadzieb starostlivo zvážiť, aby nebol ohrozený hospodársky rast; poukazuje na to, že členské štáty musia v záujme podpory hospodárskeho oživenia vykonať potrebné štrukturálne reformy, ako aj investičné činnosti;
3. domnieva sa, že je ešte stále priskoro na to, aby bolo možné rozlíšiť cyklický rozmer tohto oživenia od štrukturálneho; domnieva sa však, že na tomto raste sa už mohli podieľať aj určité štrukturálne reformy, ktorých rozsah prekonal pôvodné očakávania; zastáva názor, že takéto oživenie by sa malo považovať za stimul na presadzovanie vnútroštátnych reforiem prispôsobených jednotlivým krajinám, najmä v oblasti výskumu, inovácií a vzdelávania, s cieľom zvýšiť potenciál rastu v eurozóne;
4. berie na vedomie nízky rast produktivity práce a považuje za nevyhnutné, aby sa mzdy zvyšovali v súlade s rastom produktivity s cieľom zachovať konkurencieschopnosť členských štátov a umožniť vytváranie pracovných miest v neinflačnom prostredí;
5. poznamenáva, že ECB hodnotí vývoj miezd ako zvyšujúce sa riziko ohrozujúce cenovú stabilitu; v tomto kontexte pripomína, že výročná správa Komisie o eurozóne za rok 2007 ( SEK(2007)0550 ) jasne ukazuje, že mzdy v eurozóne rástli mierne napriek prudkému zvýšeniu cien ropy;
6. zdôrazňuje, že zmluva explicitne rozlišuje medzi cieľmi cenovej stability a podporou všeobecných hospodárskych politík, a preto sa tieto dva ciele nesmú chápať ako jednoducho vzájomne zameniteľné;
7. domnieva sa, že fiškálna konsolidácia je nevyhnutným a v období konjunktúry ešte dôležitejším predpokladom na dosiahnutie dlhodobého rastu a že je nutné ju starostlivo navrhnúť, aby viedla k vyššej kvalite verejných výdavkov; domnieva sa, že zlaté pravidlo, podľa ktorého možno fiškálny deficit odôvodniť len investíciami, je dôležitým krokom týmto smerom;
8. konštatuje, že od vytvorenia eurozóny dosahovali niektoré ekonomiky oveľa lepšie výsledky v oblasti rastu ako iné ekonomiky, pričom najmä v Írsku, Luxembursku, Grécku, Fínsku a Španielsku bol priemerný rast vyšší ako priemer eurozóny; poznamenáva, že vyšší priemerný rast sa taktiež týkal niekoľkých európskych krajín mimo eurozóny; domnieva sa, že z toho vývoja možno čerpať hodnotné poučenie a že by bolo užitočné, keby ECB vypracovala špecifickú štúdiu o príčinách, ktoré k týmto trendom viedli;
9. poznamenáva, že sa hospodárske cykly hospodárstiev členských štátov v eurozóne nachádzajú vo veľmi odlišných fázach; vyzýva ECB, aby preskúmala, či by takéto rozdielne správanie sa v jednotnej menovej zóne nemohlo v budúcnosti viesť k problémom z hľadiska stability a hospodárskeho rastu;
10. vyjadruje znepokojenie nad pokračujúcim zhodnocovaním eura voči väčšine významných zahraničných mien; v tejto súvislosti poukazuje na skutočnosť, že článok 111 Zmluvy ukladá zodpovednosť za kurzovú politiku Rade, neuvádza však, akým spôsobom by sa táto zodpovednosť mala vykonávať; vyzýva Euroskupinu, Radu a ECB, aby v plnej miere uplatnili príslušné právomoci a užšie koordinovali svoju činnosť v oblasti kurzovej politiky; berie na vedomie, že toto zhodnocovanie zatiaľ nemalo negatívny vplyv na vývoz na úrovni eurozóny, ale že jeho vplyv je v rôznych členských štátoch odlišný; poukazuje na riziká, ktoré sú spojené s veľkou globálnou nerovnováhou bežných účtov, ktoré by mohli viesť k ďalšiemu rastu výmenného kurzu eura; konštatuje, že v súčasnosti vládne medzi politickými činiteľmi široký konsenzus o tom, ako riešiť problém globálnej nerovnováhy; konštatuje, že úsilie medzinárodného spoločenstva a medzinárodných finančných inštitúcií nie je dostatočné ; dúfa, že vykonanie týchto opatrení (prijatie opatrení na zníženie rozpočtového deficitu a podporu súkromných úspor v USA a dosiahnutie väčšej pružnosti výmenného kurzu v mnohých krajinách s prebytkom v rozvíjajúcej sa Ázii, konkrétne v Číne), ktoré by mal monitorovať MMF, významne prispeje k postupnému vyrovnaniu globálnej nerovnováhy;
11. berie na vedomie, že v celej eurozóne sa (až na zopár výnimiek) už približne 10 rokov výrazne zvyšujú ceny nehnuteľností, predovšetkým v Nemecku; poznamenáva, že i keď sa objavili určité príznaky spomalenia tohto vývoja, úvery poskytované domácnostiam na zakúpenie nehnuteľnosti však stále rastú približne o 10 % ročne; berie na vedomie pokles cien nehnuteľností v USA a zhoršenie na trhu s hypotekárnymi úvermi, čo by mohlo mať vplyv na reálne hospodárstvo; nazdáva sa, že takýto vývoj treba chápať ako varovný signál o tom, čo by sa mohlo stať v eurozóne; vyzýva ECB, aby tieto trendy, ktoré môžu mať dôsledky na reálne hospodárstvo, pozorne sledovala; žiada ECB, aby predstavila možné riešenia a ich príslušné výhody, ako napr. zahrnutie nehnuteľností do harmonizovaného indexu spotrebiteľských cien alebo vytvorenie osobitného druhu ukazovateľa či navrhnutie osobitných opatrení, ktoré by sa mali prijať na národnej úrovni s ohľadom na rozdiely medzi jednotlivými vnútroštátnymi trhmi;
12. vyjadruje znepokojenie nad tým, že najvyššou mierou rozptylu sa vyznačujú úrokové sadzby spotrebiteľských úverov pre domácnosti; konštatuje, že predovšetkým úrokové sadzby na prečerpanie účtov sa v rámci eurozóny výrazne líšia, a to od necelých 7 % po viac ako 13,5 %; odporúča ECB, aby preskúmala príčiny tohto javu;
Spravovanie
13. poznamenáva; že ECB a jej výkonná rada sú nezávislé; zdôrazňuje potrebu rešpektovania ústavného princípu uvedeného v článku 112 odsek 2 písmeno b Zmluvy; opakuje svoju podporu nezávislosti ECB, udržaniu cieľa zachovania cenovej stability a ochrane protiinflačných odporúčaní banky;
14. zastáva názor že stupeň zrelosti, ktorý dosiahli všetci účastníci v rámci mechanizmu ERM, by podporil vznik viacerých politík, ktoré by sprevádzali efektívnu realizáciu potrebných štrukturálnych úprav, od ktorých závisí každé zvýšenie rastového potenciálu v eurozóne; obhajuje aktívnejší makroekonomický dialóg medzi Radou, Komisiou, ECB, Európskym parlamentom a európskymi sociálnymi partnermi a podporuje úsilie Euroskupiny o uskutočnenie tohto dialógu;
Finančná stabilita a integrácia
15. víta zverejnenie novej výročnej správy ECB o finančnej integrácii v Európe ako užitočný príspevok k napredovaniu európskej finančnej integrácie;
16. plne podporuje úsilie ECB o posilnenie finančnej integrácie v eurozóne, najmä tým, že zohráva úlohu katalyzátora pre iniciatívy súkromného sektora, ako sú napr. jednotná európska platobná oblasť (SEPA) a európsky krátkodobý cenný papier (STEP); uvedomuje si význam ďalšej finančnej integrácie s cieľom ochrániť Európsku úniu pred vonkajšími hospodárskymi otrasmi;
17. domnieva sa, že služby ECB môžu napomôcť európskej finančnej integrácii, a v tejto súvislosti konštatuje, že systém Target sa ukázal ako užitočný nástroj na dosiahnutie vysokého stupňa integrácie peňažných trhov a repo trhu; domnieva sa, že projekt Target 2 – Cenné papiere by mohol mať potenciál na podporu integrácie, efektívnosti a bezpečnosti infraštruktúry zúčtovania a vyrovnania, ktorá sa v súčasnosti vyznačuje nedostatočným stupňom integrácie a interoperability; poznamenáva však, že tým sa ECB stane aktívnym trhovým operátorom, čo vyžaduje príslušný dohľad nad ECB mimo rozsahu jej zodpovednosti za menovú politiku; pripomína, že predstavenie správneho spravovania má meškanie; preto so záujmom berie na vedomie projekt Target 2 – Cenné papiere a naďalej bude pozorne sledovať jeho vývoj; považuje za nevyhnuté, aby sa zaviedlo náležité riadenie a dohľad;
18. je si plne vedomý rýchleho vzrastu alternatívnych investičných nástrojov (hedžových fondov a súkromného kapitálu), uznáva, že zabezpečujú likviditu a a diverzifikáciu na trhu a umožňujú zlepšiť efektívnosť podnikov , ale zdieľa obavy niektorých centrálnych bánk a orgánov dohľadu, že môžu vyvolávať systémové riziká a vysokú úroveň zraniteľnosti iných finančných inštitúcií; víta najnovšie štúdie Komisie o hedžových fondoch a súkromnom kapitále, ale ľutuje, že sa tieto štúdie dosiaľ zamerali len na prekážky rastu týchto fondov ; vyzýva Komisiu, aby sledovala prípadné nedostatky v politike a požaduje širší a kritickejší prístup, pokiaľ ide o rozsah, v akom hedžové fondy predstavujú riziko pre finančnú stabilitu a riadenie rizika pákového efektu a diverzifikácie; nalieha na Komisiu, aby vyhodnotila kvalitu dohľadu v offshore oblastiach a posilnila spoluprácu s orgánmi dohľadu v ich jurisdikcii;
19. berie na vedomie, že nebankové úverové spoločnosti (súkromný kapitál) zohrávajú čoraz dôležitejšiu úlohu v sektore špekulatívneho financovania v Európskej únii a v mnohých prípadoch sú pripravené niesť vyššie riziko než tradičné bankové inštitúcie; navyše poznamenáva, že nebankové úverové spoločnosti významne prispeli k zvýšeniu zamestnanosti a rastu v spoločnostiach v ich sektore; domnieva sa, že by to mohlo spôsobiť problémy v prípade, keď sa úverový cyklus znova obráti, a mohlo by to viesť k oveľa zložitejšiemu cyklu reštrukturalizácie dlhu veľkých spoločností; žiada ECB a iné zainteresované orgány, aby v tomto novom kontexte posúdili adekvátnosť súčasných procesov reštrukturalizácie dlhu;
20. berie na vedomie energický postoj ECB proti podrobným plánom na záchranu banky v úpadku v Európskej únii z verejných prostriedkov; domnieva sa, že je potrebné vynaložiť väčšie úsilie na zlepšenie spolupráce a plánovanie stresových testov, ale že je správne, aby sa morálne riziko minimalizovalo pevným záväzkom uprednostňovať riešenia súkromného sektora v krízovom manažmente s cieľom nepodporovať banky v akceptovaní nesprávne odhadnutých rizík;
21. pripomína svoju výzvu pre Radu a ECB v súvislosti s prenosmi údajov prostredníctvom systému SWIFT orgánom USA, aby sa spoločne zamysleli nad možnosťou zdokonalenia dohľadu nad systémom SWIFT, a opätovne vyzýva ECB, aby z pozície orgánu dohľadu, používateľa a tvorcu politiky podnikla kroky v súvislosti so systémom SWIFT;
Vonkajšia úloha eura
22. poznamenáva, že euro prešlo fázou úspešného vývoja smerom k rezervnej a referenčnej mene používanej na celom svete; poukazuje na skutočnosť, že je potrebné vykonať ďalšie kroky s cieľom pokračovať v pozitívnom vývoji hotovostného používania eura (napr. fakturácia výrobkov pre letecký priemysel a komodít v eurách);
23. opakuje svoju požiadavku posunúť sa smerom k jednotnému zastúpeniu eurozóny v medzinárodných finančných inštitúciách s cieľom obhajovať záujmy eurozóny silou zodpovedajúcou jej hospodárskej váhe;
24. vyzýva ECB, aby dôkladne monitorovala vývoj použitia eura ako rezervnej meny v centrálnych bankách a (v kontexte výročnej správy ECB o medzinárodnej úlohe eura) vyčíslila a analyzovala účinky uvedenej skutočnosti, konkrétne z hľadiska výmenných kurzov;
Demokratická kontrola
25. nazdáva sa (v súvislosti postupom menovania členov Výkonnej rady ECB), že ex-ante demokratická zodpovednosť a transparentnosť by sa zlepšili, keby Rada hodnotila viacerých kandidátov a keby sa o kandidátoch navrhnutých Radou hlasovalo v Parlamente; zdôrazňuje svoju ochotu podieľať sa spoločne s ostatnými inštitúciami na preskúmaní možných zlepšení postupu menovania pred nasledujúcim obnovením Výkonnej rady v roku 2010;
26. zdôrazňuje, že dôveryhodnosť ECB taktiež závisí od vysokej úrovne transparentnosti jej rozhodovania; pripomína svoju výzvu zverejňovať bezprostredne po skončení zasadnutí Rady guvernérov ECB stručné zhrnutie zápisníc so zreteľným prehľadom argumentov pre a proti prijatým rozhodnutiam a s informáciou o tom, či boli rozhodnutia prijaté jednomyseľne;
27. poukazuje na skutočnosť, že odmietol z dôvodu prílišnej zložitosti systém rotujúcich hlasovacích práv, ktorý sa od roku 2003 používa pri prijímaní rozhodnutí v Rade guvernérov; nazdáva sa, že z hľadiska budúceho rozšírenia eurozóny treba zaviesť systém, ktorý bude spravodlivý a účinný;
28. vyzýva ECB, aby vo svojej komunikačnej stratégii prikladala väčší význam vypočutiam svojho predsedu pred parlamentným výborom zodpovedným za hospodárske a menové veci;
Päť rokov eurobankoviek a mincí
29. poznamenáva, že naďalej rýchlo rastie hodnota euro bankoviek v obehu (zvýšenie o 11,2 % v roku 2006); poznamenáva, že tento trvalý rast sa z väčšej časti pripisuje veľkým hodnotám bankoviek, konkrétne bankovkám 500 EUR, ktorých množstvo v obehu sa zvýšilo o 13,2 %; pripomína svoju výzvu, aby ECB preskúmala dôvody toho trvalého rastu a analyzovala typy transakcií prebiehajúcich s týmito bankovkami a členenie dopytu podľa krajín s cieľom určiť možné riziká;
0 0
30. poveruje svojho predsedu, aby toto uznesenie postúpil Rade, Komisii, predsedovi Euroskupiny a Európskej centrálnej banke.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Európsky parlament v uznesení, ktoré prijíma o výročnej správe ECB, hodnotí prácu centrálnej banky.
Tento rok by som chcel poukázať na úlohu ECB, pokiaľ ide o finančnú stabilitu a finančnú integráciu, a v súvislosti s piatym výročím zavedenia meny euro sa venovať zmiešanému vnímaniu eura európskymi občanmi.
1.
Poznámky k menovému a hospodárskemu vývoju v roku 2006.
Najskôr niekoľko faktov a potom pripomienky.
1.1 Fakty
Skutočnosťou je, že hospodárska situácia v eurozóne bola v roku 2006 oveľa lepšia: HDP eurozóny sa v roku 2006 zvýšil o 2,8 % z úrovne 1,5 % v roku 2005, čo je najlepší výsledok od roku 2000.
Hlavnou hnacou silou tohto rastu je vnútorný dopyt, najmä investície.
Hospodárske oživenie v eurozóne sa stalo procesom, ktorého hnacia sila vychádza z vnútra a v ktorom hlavnú úlohu zohráva domáci dopyt.
V roku 2006 boli vytvorené 2 milióny pracovných miest a nezamestnanosť poklesla z 8,4 % na 7,5 %, čo sú v oboch prípadoch faktory, ktoré prispievajú k zvýšeniu dôvery spotrebiteľov.
Miera inflácie dosahovala 2,2 %, t. j. žiadna zmena oproti roku 2005.
Zvýšenie cien energie, ktoré sa začalo v roku 2005, neviedlo k zvýšeniu vnútorného inflačného tlaku vzhľadom na to, že zvýšenie miezd bolo len mierne a neboli pozorované žiadne sekundárne následky.
Nie je tu však priestor pre uspokojenie.
V kontexte tohto oživenia ECB v roku 2006 naďalej upravovala úrokové sadzby, ktoré boli od decembra 2005 zvýšené sedemkrát o 175 bázických bodov na súčasných 3,75 %.
Pokiaľ ide o budúcnosť, v roku 2007 by sa mal rast mierne spomaliť na 2,6 %, predovšetkým v dôsledku minimalizácie menovej akomodácie.
1.2 Pripomienky
V súvislosti s týmto oživením by som rád predniesol tieto pripomienky:
Zatiaľ je ešte stále priskoro na to, aby bolo možné rozlíšiť cyklický rozmer tohto oživenia od štrukturálneho.
Možno sa však domnievať, že na tomto raste sa už mohli podieľať aj určité štrukturálne reformy.
V tejto súvislosti by sa takéto oživenie malo brať ako stimul na presadzovanie národných reforiem prispôsobených jednotlivým krajinám, najmä v oblasti výskumu, inovácií a vzdelávania, s cieľom zvýšiť potenciál rastu v eurozóne.
Je nevyhnutné, aby sa mzdy zvyšovali v súlade s rastom produktivity s cieľom zachovať konkurencieschopnosť členských štátov a umožniť vytváranie pracovných miest v neinflačnom prostredí.
Fiškálna konsolidácia je nevyhnutným a v období konjunktúry ešte dôležitejším predpokladom na dosiahnutie dlhodobého rastu.
Túto konsolidáciu je nutné starostlivo navrhnúť, aby viedla k vyššej kvalite verejných výdavkov.
Zlaté pravidlo je dôležitým krokom týmto smerom.
Od vytvorenia eurozóny dosahovali „malé“ ekonomiky lepšie výsledky v oblasti rastu ako „veľké“ ekonomiky, pričom najmä v Írsku, Fínsku a Luxembursku bol priemerný rast vyšší ako priemer za eurozónu.
Z toho vývoja sa možno poučiť a zároveň by bolo užitočné, keby ECB vypracovala osobitnú štúdiu o príčinách, ktoré k týmto trendom viedli.
Chcel by som poukázať na riziká, ktoré sú spojené s veľkou globálnou nerovnováhou bežného účtu (schodok bežného účtu USA sa v roku 2006 zvýšil na 6,5 % HDP), ktoré by mohli viesť k ďalšiemu rastu výmenného kurzu eura.
Výmenný kurz eura sa v roku 2006 zhodnotil o 11,4 % voči americkému doláru, o 12,4 % voči japonskému jenu a o 8 % voči čínskemu jüanu (renminbi).
Tento trend nebude pre eurozónu udržateľný a beriem na vedomie, že Európska komisia vo výročnej správe o eurozóne za rok 2007 uvádza, že po viacstranných konzultáciách, ktoré v apríli roku 2006 začal Medzinárodný menový fond, v súčasnosti vládne medzi politickými činiteľmi široký konsenzus o tom, ako riešiť problém globálnej nerovnováhy .
Chcel by som upriamiť Vašu pozornosť na vývoj cien nehnuteľností.
V celej eurozóne sa až na niekoľko výnimiek, najmä Nemecko, už približne 10 rokov výrazne zvyšujú ceny nehnuteľností.
Sú isté náznaky, že sa toto zvyšovanie spomaľuje, no úvery poskytované domácnostiam na bývanie naďalej rastú tempom približne 10 % ročne.
V USA nedávno došlo k poklesu cien bývania a zároveň sa zhoršil trh s hypotekárnymi úvermi, čo by mohlo mať dosah na reálnu ekonomiku.
Domnievam sa, že tento vývoj treba brať ako varovanie pred tým, čo by sa mohlo odohrať v eurozóne.
ECB by preto mala tieto trendy, ktoré môžu mať dôsledky pre reálnu ekonomiku, pozorne sledovať.
Bolo by užitočné, aby ECB predstavila možné riešenia a ich príslušné výhody, ako napr. zahrnutie nehnuteľností do harmonizovaného indexu spotrebiteľských cien alebo vytvorenie osobitného druhu ukazovateľa či navrhnutie osobitných opatrení, ktoré by sa mali prijať na národnej úrovni s ohľadom na rozdiely medzi jednotlivými vnútroštátnymi trhmi.
Chcel by som tiež upriamiť Vašu pozornosť na skutočnosť, že najvyššou mierou rozptylu sa vyznačujú úrokové sadzby spotrebiteľských úverov pre domácnosti.
Výrazne sa v rámci eurozóny sa líšia predovšetkým úrokové sadzby za prečerpanie účtu: od necelých 7 % po viac ako 13,5 %, čo by ECB mala preskúmať a podať o tom správu.
2.
Finančná stabilita a integrácia
Vítam uverejnenie novej výročnej správy ECB o finančnej integrácii v Európe.
Finančná integrácia a finančná stabilita sú dôležitou otázkou so zreteľom na významné zmeny vo finančnom sektore, ktoré sa v súčasnosti odohrávajú s neuveriteľnou rýchlosťou, čo sa týka finančných prostriedkov pre veľké spoločnosti, finančných inovácií, nových druhov finančných subjektov a cezhraničných fúzií finančných subjektov.
V prvom rade by sme mali plne podporiť úsilie ECB o napomáhanie finančnej integrácie eurozóny, najmä tým, že zohráva úlohu katalyzátora pre iniciatívy súkromného sektora, ako sú napr. SEPA a STEP.
Služby centrálnej banky môžu tiež napomôcť európsku finančnú integráciu.
V tejto súvislosti sa systém Target ukázal ako užitočný nástroj na dosiahnutie vysokého stupňa integrácie peňažných trhov a repo trhu.
Projekt Target 2 – Cenné papiere má potenciál na podporu integrácie, efektívnosti a bezpečnosti infraštruktúry zúčtovania a vyrovnania, ktorá sa v súčasnosti vyznačuje nedostatočným stupňom integrácie a interoperability.
Preto by sme mali podporovať projekt Target 2 – Cenné papiere, pokiaľ sa zabezpečí náležité riadenie a dohľad, a mali by sme jeho vývoj naďalej pozorne sledovať.
Pokiaľ ide o nové subjekty vo finančnom sektore, treba sa venovať otázke hedge fondov.
Vo všeobecnosti prevláda súhlas s tým, že hedžové fondy majú pozitívny účinok na finančnú stabilitu najmä tým, že zabezpečujú likviditu a podporujú rozptýlenie rizika.
Zároveň však vládne názor, že v spojitosti s zvýšeným využívaním zložitých finančných nástrojov môžu viesť k vyššej citlivosti finančného systému voči neočakávaným šokom.
Preto sa z dôvodu celosvetového rozmeru finančných trhov domnievam, že by sme mali podporovať silnú medzinárodnú spoluprácu zameranú na zvýšenie transparentnosti prostredníctvom vyššej miery zverejňovania a výmeny informáciami medzi orgánmi dohľadu nad finančným trhom a centrálnymi bankami.
Taktiež by sme mali podporovať silnejší nepriamy dohľad, prostredníctvom ktorého sa orgány dohľadu uistia, že banky hodnotia a pozorne sledujú svoje vystavenie riziku spojenému s ekvivalentmi hedžových fondov.
Taktiež môžeme pozorovať, že nové nebankové úverové spoločnosti (private equity) zohrávajú čoraz dôležitejšiu úlohu v sektore špekulatívneho financovania v EÚ.
Bez toho, aby som začal diskusiu o kladoch a záporoch, zastávam názor, že by to mohlo spôsobiť problémy v prípade, keď sa úverový cyklus znova obráti, a mohlo by to viesť k oveľa zložitejšiemu cyklu reštrukturalizácie dlhu veľkých spoločností.
Mali by sme preto žiadať od ECB a iných zainteresovaných orgánov, aby v tejto novej súvislosti posúdili adekvátnosť súčasných procesov reštrukturalizácie dlhu.
Taktiež beriem na vedomie energický postoj ECB proti podrobným plánom na záchranu určitej banky v úpadku v Európskej únii z verejných prostriedkov.
Domnievam sa, že tento postoj treba podporiť.
Je nutné vynaložiť väčšie úsilie na zlepšenie spolupráce a plánovanie stresových testov, je však správne, aby sa morálne riziká minimalizovali pevným záväzkom k uprednostňovaniu riešení súkromného sektora v krízovom manažmente s cieľom nepodporovať banky v akceptovaní nesprávne odhadnutých rizík.
V tejto správe by som sa chcel zmieniť aj o prenose údajov prostredníctvom systému SWIFT orgánom USA.
Chcel by som pripomenúť výzvu Európskeho parlamentu pre Radu a ECB, aby sa spoločne zamysleli nad možnosťou zdokonalenia dohľadu nad systémom SWIFT.
Taktiež opakujem výzvu pre ECB, aby z pozície orgánu dohľadu, používateľa a tvorcu politiky podnikla kroky v súvislosti so systémom SWIFT.
3.
Demokratická kontrola
Čo sa týka demokratickej kontroly, rád by som pripomenul jeden dôležitý bod, ktorý bol vznesený v minuloročnom uznesení, v súvislosti s postupom menovania členov Výkonnej rady.
Demokratická zodpovednosť a transparentnosť ex-ante by sa skutočne zlepšili, ak by Rada hodnotila viacerých potenciálnych kandidátov a ak by kandidáta navrhnutého Radou potom schvaľoval Parlament.
Treba preskúmať možnosti zlepšenia postupu menovania pred nasledujúcim menovaním novej Výkonnej rady v roku 2010.
4.
Päť rokov eurobankoviek a euromincí
Na konci roku 2006 bolo v obehu 11,3 miliardy bankoviek, ktorých hodnota predstavovala 628,2 miliardy EUR.
Dynamický rast počtu eurobankoviek v hodnote 50, 100 a 500 eur (s mierou zvýšenia 12,5 %, 9,6 % a 13,2 % v tomto poradí) vyvoláva pochybnosti o potrebe a využití takýchto veľkých hodnôt vrátane potenciálnej trestnej činnosti.
ECB by preto mala tejto otázke venovať náležitú pozornosť.
V súvislosti s tým, že eurobankovky a euromince boli zavedené pred piatimi rokmi, konštatujem, že podľa prieskumu Eurobarometer počet európskych občanov, ktorí považujú prijatie eura za výhodné pre svoju krajinu, od zavedenia eura v roku 2002 neustále klesá, pričom sa znížil z 59 % na 48 %.
V niektorých krajinách (v Taliansku, Holandsku a Grécku) vyjadrila negatívny postoj väčšina obyvateľov.
Tento trend môže mať mnoho príčin, jednou z hlavných je však dojem veľkej väčšiny obyvateľov, že zavedenie eura viedlo k zvýšeniu cien.
Taktiež sa domnievam, že prvá generácia bankoviek, na ktorých neboli zobrazené žiadne skutočné osoby, krajiny či pamiatky, sa mohla tiež podieľať na sprostredkovaní chladného dojmu z menovej integrácie a mohla prispieť k tomu, že sa Európania od eura vzďaľujú.
Preto by bolo užitočné, aby ECB predstavila svoje názory na druhú generáciu bankoviek Parlamentu, aby sme mohli spolu pouvažovať o príčinách zmeny verejnej mienky.
POSTUP
Názov
Výročná správa Európskej centrálnej banky za rok 2006
Číslo postupu
2007/2142(INI)
Gestorský výbor dátum oznámenia udelenia súhlasu na schôdzi
ECON 21.6.2007
Spravodajca dátum menovania
Gay Mitchell
13.3.2007
Predchádzajúca spravodajkyňa
Pervenche Berès
Prerokovanie vo výbore
24.4.2007
8.5.2007
21.5.2007
26.6.2007
Dátum prijatia
26.6.2007
Výsledok záverečného hlasovania
+
-
41
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Mariela Velichkova Baeva, Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Ieke van den Burg, David Casa, Christian Ehler, Jill Evans, Elisa Ferreira, Jean-Paul Gauzès, Donata Gottardi, Benoît Hamon, Gunnar Hökmark, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Andrea Losco, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, Lapo Pistelli, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Eoin Ryan, Heide Rühle, Antolín Sánchez Presedo, Olle Schmidt, Cristian Stănescu, Margarita Starkevičiūtė
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Katerina Batzeli, Harald Ettl, Werner Langen, Maria Petre, Gianni Pittella, Gilles Savary, Kristian Vigenin, Corien Wortmann-Kool
Náhradníci (čl. 178 ods. 2) prítomní na záverečnom hlasovaní
Slavi Binev
Dátum predloženia
29.06.2007
Poznámky (údaje, ktoré sú k dispozícii iba v jednej jazykovej verzii)
