A7-0046/2010
17.3.2010
SPRÁVA
o vymenovaní Milana Martina Cviklu za člena Dvora audítorov
(C7‑0022/2010 – 2010/0810(NLE))
Výbor pre kontrolu rozpočtu
Spravodajkyňa:
Inés Ayala Sender
PR_NLE_art108
PE 431.024v03-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
PRÍLOHA 1 ŽIVOTOPIS MILANA MARTINA CVIKLU
PRÍLOHA 2 ODPOVEDE MILANA MARTINA CVIKLU NA DOTAZNÍK
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o vymenovaní Milana Martina Cviklu za člena Dvora audítorov
( C7‑0022/2010 – 2010/0810(NLE) )
(Konzultácia)
Európsky parlament,
– so zreteľom na článok 286 ods. 2.
Zmluvy o fungovaní Európskej únie, v súlade s ktorým Rada konzultovala s Európskym parlamentom ( C7-0022/2010 ),
– so zreteľom na to, že Výbor pre kontrolu rozpočtu na svojej schôdzi, ktorá sa konala 16. marca 2010, vypočul kandidáta Rady na člena Dvora audítorov,
– so zreteľom na článok 108 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu ( A7-0046/2010 ),
A. keďže Milan Martin Cvikl spĺňa podmienky stanovené v článku 286 ods. 1 Zmluvy o fungovaní EÚ,
1. súhlasí s návrhom Rady vymenovať Milana Martina Cviklu za člena Dvora audítorov;
2. poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie postúpil Rade a pre informáciu Dvoru audítorov, ako aj ostatným inštitúciám Európskej únie a kontrolným orgánom členských štátov.
PRÍLOHA 1 ŽIVOTOPIS MILANA MARTINA CVIKLU
MILAN MARTIN CVIKL
MSc (Econ)
Kandidát na členstvo v Európskom dvore audítorov, Slovinská republika
Narodil som sa vo Velenje v Slovinsku v roku 1959.
Vysokú školu som absolvoval v roku 1983 a v roku 1990 som získal titul magistra ekonomickej fakulty Ľubľanskej univerzity.
Od roku 1983 do 1991 som pracoval pre slovinskú centrálnu banku, Banku Slovinska.
Do roku 1986 som pôsobil ako analytik pripravujúci detailné analýzy platobnej bilancie, menových a daňových dát a podieľal som sa na tvorbe databáz a analytických podkladov.
Od roku 1986 do roku 1990 som pracoval ako vedúci analytik uskutočňujúci nezávislé analýzy menovej a daňovej politiky, vývoje a trendy platobnej bilancie v reálnej ekonomike, a tiež som pripravoval správy o ekonomickom vývoji pre najdôležitejšie vládne a parlamentné orgány.
Od roku 1990 do roku 1991 som ako asistent riaditeľa Banky Slovinska pracoval na projekte týkajúcom sa prípravy legislatívy pre menovú a bankovú nezávislosť a praktických opatrení na zabezpečenie menovej nezávislosti a nezávislosti centrálnej banky Slovinskej republiky v súvislosti s vytvorením nezávislého a suverénneho štátu.
Od jesene 1991 do roku 1997 som bol ekonómom Svetovej banky vo Washingtone D.C., USA.
Pracoval som na bankových reformách a reformách podnikového sektoru v niekoľkých transformujúcich sa krajinách strednej a východnej Európy a riadil som projekty hospodárskej obnovy v Macedónsku a povojnovej obnovy v Bosne a Hercegovine.
Bol som členom tímu expertov, ktorí získali ocenenie Svetovej banky za vynikajúcu prácu pri reštrukturalizácii pôžičiek viacerých krajín.
Od roku 1997 do roku 2000 som pôsobil ako ekonóm Svetovej banky v Slovinsku.
Od roku 1998 do polovice roku 2000 som bol štátnym tajomníkom pre rozpočet a verejné financie na Ministerstve financií so zodpovednosťou za zavedenie verejných finančných reforiem v Slovinsku v procese prípravy Slovinska na vstup do Európskej únie v roku 2004.
To zahŕňalo vypracovanie nových právnych predpisov týkajúcich sa verejných financií a metodiky, projekty, ktoré som buď riadil, alebo na ktorých som spolupracoval, zahŕňali právne predpisy týkajúce sa verejných financií, verejného obstarávania a auditu verejných zmlúv, účtovníctva a príslušného metodického materiálu na prípravu a plnenie rozpočtu.
Viedol som vstupné rokovania do EÚ v oblasti hospodárskej a menovej únie a prípravy na moderný centrálny vládny rozpočet, ktorý umožnil nahradenie rozpočtu vychádzajúceho z nákladov programovo zameraným rozpočtom na cielené používanie verejných finančných prostriedkov.
Súčasne som stál na čele Slovinskej strany v projekte medziinštitucionálnej spolupráce so švédskym ministerstvom financií so zameraním na zlepšovanie efektívnosti rozpočtovej prípravy.
Bol som členom rokovacích tímov pre kapitoly súvisiace s verejnými financiami v rokovacom procese, najmä v oblasti finančného dohľadu.
V tom istom čase som pôsobil ako národný povoľujúci úradník (NPÚ) pre čerpanie európskych finančných prostriedkov.
Priamo som riadil centrálne oddelenie financií a zmlúv, ktoré bolo v rámci systému decentralizovaného finančného hospodárenia zodpovedné za čerpanie európskych predvstupových finančných prostriedkov.
Slovinskému plánovanému a bezproblémovému vstupu do Európskej únie výrazne pomohol systém efektívneho čerpania európskych predvstupových fondov, a ja ako štátny tajomník pre verejné financie a NPÚ som bol do tohto procesu aktívne zapojený.
V roku 2000 som sa podieľal na prípravných prácach pri zriaďovaní Centra excelentnosti pre financie.
Od jesene 2000 do jari 2004 som pracoval pre Nova Ljubljanska banka d.d., Ľubľana, ktorá je najdôležitejšou slovinskou bankou a jednou z hlavných finančných inštitúcií v regióne.
Od roku 2001 do roku 2002 som bol výkonným riaditeľom zodpovedným za zostavovanie a monitorovanie politiky finančného riadenia a aktivít banky a finančnej skupiny Nova Ljubljanska banka (NLB).
Od roku 2002 do roku 2004 som bol riaditeľom centra pre finančný manažment a asistentom správnej rady NLB d.d. a hlavným finančným riaditeľ pre formuláciu a sledovanie implementácie politiky finančného riadenia a aktivít banky a finančnej skupiny NLB.
V roku 2004, v čase keď Slovinsko vstúpilo do EÚ, som ako vládny minister bez kresla so zodpovednosťou za európske záležitosti koordinoval práce na európskych záležitostiach.
Od roku 2004 do roku 2008 som bol členom Národného zhromaždenia Slovinskej republiky a predsedom parlamentného výboru pre kontrolu verejných financií.
Počas tohto obdobia som stál na čele projektu medziinštitucionálnej spolupráce s národným kontrolným úradom Spojeného kráľovstva, čo viedlo k významným zmenám v spolupráci medzi Národným zhromaždením a Dvorom auditu Slovinskej republiky pri príprave kontrolných správ a zaobchádzaní s nimi v súlade s osvedčenými postupmi Výboru pre štátny rozpočet v britského parlamentu.
Veľký dôraz sa kládol na kontrolu riadneho využívania verejných financií.
Taktiež bol prijatý rokovací poriadok Výboru pre kontrolu verejných financií, ktorý posilnil dozornú úlohu parlamentu nad výkonným orgánom prostredníctvom diskusií o kontrolných správach Dvora auditu.
Týmto spôsobom som priamo pôsobil ako kontrolór verejných financií.
Od roku 2008 pôsobím ako generálny tajomník slovinskej vlády.
V súlade s vládnym rokovacím poriadkom a rezolúciou generálneho sekretariátu zabezpečujem technickú prácu pri príprave a implementácii schôdzí vlády a jej výborov, odborných rád a ďalších vládnych orgánov.
Počas svojej profesionálnej kariéry som sa podieľal na rozvoji poznatkov o efektívnom riadení verejných financií v Slovinsku prostredníctvom spoluautorstva na dvoch knihách.
Zakon o javnih financah s komentarjem (Zákon o verejných financiách s komentárom) (Milan Martin Cvikl a Petra Zemljič, Bonex, prvé vydanie 2000, reedícia Bonex 2005) a Proračunsko pravo – Priprava, izvrševanje in nadzor proračunov (Rozpočtový zákon – Príprava, plnenie a kontrola rozpočtov) (Milan Martin Cvikl a Etelka Korpič-Horvat, GV Založba 2007).
Ako odborník na otázky Európskej únie som taktiež vydal knihu o práve EÚ s názvom Prenovljeno pravo Evropske unije (Milan Martin Cvikl, vydal úradný vestník Slovinskej republiky, 2008).
Tieto knihy sú súčasťou mojej bibliografickej a vydavateľskej činnosti, ktorá zahŕňa 41 slovinských a zahraničných titulov zahrnutých v systéme COBISS (Kooperatívny bibliografický on-line systém a služby).
V Ľubľane november 2009
PRÍLOHA 2 ODPOVEDE MILANA MARTINA CVIKLU NA DOTAZNÍK
Odborná prax
1.
Vymenujte, prosím, hlavné aspekty Vašej odbornej praxe v oblasti verejných financií, riadenia alebo auditu riadenia.
Odborné skúsenosti v odvetí verejných financií som nadobudol počas svojej pracovnej kariéry ekonóma a odborníka na verejné financie.
Od roku 1983 do 1991 som bol členom oddelenia Banky Slovinska analyzujúceho makroekonomické problémy bývalej federálnej Juhoslávie vrátane otázok týkajúcich sa verejných financií federácie.
Hospodársky systém bol v tom čase založený na takzvaných mäkkých rozpočtových obmedzeniach, t. j. na požičiavaní doma a v zahraničí bez dohľadu.
Toto si vyžadovalo transformáciu základných hospodárskych vzťahov medzi federáciou a republikami, medzi hospodárstvom a sektorom financií, zavedenie reštriktívnej menovej politiky a zodpovednej politiky verejných financií.
Priamo som prispel k transformácii slovinskej ekonomiky a získaniu nezávislosti v období rokov 1990 – 91, keď som vypracoval legislatívu týkajúcu sa centrálnej banky a financií, ktoré boli kľúčové pre finančnú stabilitu makroekonomiky a verejných financií, zriadených v prvých rokoch slovinskej nezávislosti.
Ako ekonóm Svetovej banky v rokoch 1991 – 1997 pracujúci na projektoch hospodárskej pomoci som sa podieľal na vypracovaní systémových podmienok ekonomickej revitalizácie viacerých krajín strednej a juhovýchodnej Európy.
Patrilo medzi ne vytvorenie rámcov verejných financií na získanie úverov na obnovu hospodárstva a vykonanie štrukturálnych úprav potrebných na jeho transformáciu.
Po návrate do Slovinska som v rokoch 1998 – 2000 pracoval ako štátny tajomník pre verejné financie na ministerstve financií, kde som zaviedol moderný a metodický legislatívny rámec verejných financií.
Jeho súčasťou bolo zavedenie rozpočtového cyklu pre moderné plánovanie rozpočtu orientované na výsledky, plnenie rozpočtu a modernú kontrolu prúdov verejných financií a procesov.
Zákon o verejných financiách (slovinský zákon o rozpočtových pravidlách a jeho vykonávacie predpisy) navrhla pracovná skupina pod mojim vedením a bol prijatý na jeseň 1999.
Táto legislatíva zmodernizovala prípravy rozpočtu v Slovinsku a umožnila úspešne uzavrieť úpravu slovinskej legislatívy v súlade s európskym právom v niekoľkých kapitolách, ktoré sa mali prijať s aquis EÚ.
Ako štátny tajomník som viedol pracovnú skupinu o kapitole menová a hospodárska únia a zúčastnil sa práce na súvisiacich kapitolách najmä v oblasti finančného dohľadu.
Prax a teóriu verejných financií Slovinska som skombinoval v dvoch knihách, ktorých som (spolu)autorom: Zakon o javnih financah s komentarjem (Zákon o verejných financiách s komentárom) z roku 2001 a Proračunsko pravo (Rozpočtové právo), prvej slovinskej knihe o rozpočtovom práve, vývoji verejných financií a zložení rozpočtov, postupoch prípravy rozpočtu, plnení rozpočtu, správe aktív a úveroch, rozpočtovom výkazníctve, rozpočtovom dohľade a vzťahu medzi rozpočtom EÚ a slovinským rozpočtom.
Príležitostne prednášam o týchto otázkach v rámci programov centra excelentnosti zriadeného na podnet ministrov financií krajín juhovýchodnej Európy a v rámci postgraduálneho programu daňového práva na právnickej fakulte univerzity v Maribore.
Pracoval som príležitostne ako poradca Svetovej banky a iných finančných inštitúcií (napríklad National Democratic Institute v USA a GTZ v Nemecku) pri programoch technickej pomoci v oblastiach verejných financií, reformy zdravotníctva, parlamentnej kontroly verejných financií atď. krajín juhovýchodnej Európy.
Odborné skúsenosti v oblasti riadenia som získal počas mojej kariéry, keď som viedol viacero pracovných tímov v období vyše dvoch desaťročí.
Tieto tímy pozostávali od niekoľkých desiatok odborníkov až po niekoľko stoviek zamestnancov.
V období rokov 1989 – 91 som bol asistentom riaditeľa výskumného a analytického tímu dvadsiatich ekonómov a finančných expertov slovinskej centrálnej banky.
Vo Svetovej banke som pôsobil ako „Task Leader“, t. j. vedúci projektov hospodárskej pomoci, a člen viacerých skupín pracujúcich na projektoch v Poľsku a v BJR Macedónsku a na povojnovej obnove v Bosne a Hercegovine.
V tom čase som viedol až pätnásťčlenné skupiny ekonómov, ktorých úlohou bolo v krátkom čase vypracovať dokumentáciu na rozhodovanie Rady výkonných riaditeľov Svetovej banky o úveroch do výšky 100 miliónov EUR Ako člen tímu pracujúceho na reštrukturalizácii splátkového kalendára krajín juhovýchodnej Európy som získal ocenenie Svetovej banky za vynikajúcu prácu.
Ako štátny tajomník na ministerstve financií som viedol skupinu 30 odborníkov na verejné financie, ktorí v spolupráci s poradcami Medzinárodného menového fondu, Svetovej banky a švédskeho ministerstva financií monitorovali proces rozpočtového cyklu v Slovinsku.
Od roku 2002 do 2004, najprv ako asistent a potom ako hlavný finančný riaditeľ banky Nová Ľubľanská banka, som viedol tím pozostávajúci z vyše 150 zamestnancov v centre finančného riadenia.
Tím vykonával finančné operácie a účtovníctvo manažmentu a pripravoval závierky a finančné výkazy banky a finančnej skupiny, ktorú tvorí viac ako 50 spoločností (banky a iné spoločnosti) Novej Ľubľanskej banky v niekoľkých krajinách strednej a juhovýchodnej Európy.
V roku 2004 som ako minister pre európske záležitosti viedol vyše stočlenný tím.
V súčasnosti ako generálny tajomník slovinskej vlády riadim prácu 500 zamestnancov v útvaroch Vládneho centra, ktoré zabezpečuje vykonávanie technickej práce na príprave zasadnutí vlády a jej výborov, a zabezpečuje vykonávanie uznesení vlády.
Odborné skúsenosti v odvetví finančného dohľadu som začal nadobúdať vo Svetovej banke, kde som v kontexte špecifických projektov stanovoval podmienky transparentného využívania finančných prostriedkov v rámci jednotlivých úverov na hospodársku obnovu a štrukturálne zmeny.
Ako štátny tajomník zodpovedný za verejné financie na ministerstve financií som pracoval ako národný povoľujúci úradník (NPÚ) pre čerpanie európskych finančných prostriedkov.
Priamo som riadil útvar centrálneho financovania a zmlúv, ktorého decentralizovaný systém finančného riadenia bol zodpovedný za finančný dozor a transparentné využívanie predprístupových finančných prostriedkov EÚ.
Slovinský bezproblémový vstup do Európskej únie umožnil systém efektívneho čerpania európskych predprístupových fondov a ja ako štátny tajomník pre verejné financie a NPÚ som bol do tohto procesu aktívne zapojený.
Ako štátny tajomník som pracoval na Dvore auditu Slovinskej republiky na auditoch správnosti a plnenia záverečných účtov rozpočtu centrálnej vlády a jednotlivých rozpočtových programov.
Skúsenosti s finančným dohľadom, ktorý je dôležitou súčasťou finančného riadenia, som získal aj v súkromnom sektore.
V roku 1998 a neskôr v rokoch 2002 – 2004 som ako finančný riaditeľ Novej Ľubľanskej banky pomohol dokončiť rehabilitáciu a privatizáciu najdôležitejšieho finančného ústavu v Slovinsku.
Vytvoril som systém finančného dohľadu a dohľadu nad nákladmi, a spolupracoval s investormi, vnútornými a vonkajšími audítormi.
Riadiacu radu a dozornú radu som informoval o finančných výkazoch Novej Ľubľanskej banky d.d. a finančnej skupiny NLB.
Od roku 2004 do roku 2008 som získaval skúsenosti s parlamentným finančným dozorom ako člen Národného zhromaždenia Slovinskej republiky a predseda parlamentného výboru pre kontrolu verejných financií.
Z mojej iniciatívy a vďaka projektu medziinštitucionálnej spolupráce s národným kontrolným úradom Spojeného kráľovstva a výborom pre rozpočet dolnej komory britského parlamentu sa v rokoch 2005 – 2007 zaviedol moderný a efektívny systém parlamentného dohľadu nad verejnými financiami.
Na základe práce na tomto projekte bol prijatý nový rokovací poriadok výboru pre kontrolu verejných financií, čo členom výboru umožnilo pracovať na báze presahujúcej politické strany.
Členovia výboru v úzkej spolupráci s Dvorom auditu vykonávajú kontroly na základe správ v podobe verejných vypočutí príslušných úradníkov auditovaných užívateľov rozpočtu.
Toto zefektívnilo a spresnilo prácu parlamentného dohľadu a najvyššej kontrolnej inštitúcie, Dvora auditu Slovinskej republiky.
Na základe zásady deľby moci toto zároveň umožňuje a vyžaduje primeranejšiu reakciu výkonnej moci pri uplatňovaní odporúčaní Dvora auditu a žiadostí slovinského parlamentu o hospodárnejšie, účinnejšie a efektívnejšie používanie verejných prostriedkov.
2.
Ktoré boli tri najdôležitejšie rozhodnutia, na ktorých prijatí ste sa vo Vašom profesionálnom živote zúčastnili?
Tri najdôležitejšie rozhodnutia počas môjho profesionálneho života sú spojené s vyššie uvedenými profesionálnymi skúsenosťami.
Uvádzam ich zoradené chronologicky (t. j. nie podľa dôležitosti):
Po prvé, príprava hospodárskej a najmä menovej nezávislosti Slovinskej republiky, ktorá si vyžadovala splnenie technických predpokladov (výpočet menového agregátu ako predpoklad na stanovenie nominálnej hodnoty a počtu bankoviek, ktoré sa mali vytlačiť pre nezávislú krajinu) a vypracovanie legislatívy týkajúcej sa centrálnej banky a rozpočtu nezávislej krajiny v rokoch 1990 – 91.
Po druhé, transpozícia európskej legislatívy o verejných financiách do slovinského práva, pri zavedení moderného metodického a legislatívneho rámca verejných financií, vrátane rozpočtového cyklu prípravy, plnenia a rozpočtového dohľadu v období 1998 – 99, ktorá sa začala prípravou a prijatím zákona o verejných financiách a zavedením moderného prístupu do prípravy rozpočtu centrálnej vlády.
Toto zahŕňalo zavedenie novej inštitucionálnej, ekonomickej a programovej klasifikácie rozpočtu v súlade s metodikami GFS a COFOG a strednodobým plánovaním verejných príjmov a výdavkov.
Novo zavedená klasifikácia a legislatívny rámec tiež umožnili zaviesť podrobný vnútorný a vonkajší finančný dohľad a zvýšiť transparentnosť verejných financií v Slovinsku.
Po tretie, vytvorenie podmienok na zavedenie dohľadu nad verejnými výdavkami zo strany Národného zhromaždenia Slovinskej republiky, ktoré umožnilo, aby sa nálezy Dvora auditu Slovinskej republiky (najvyššej audítorskej inštitúcie) týkajúce sa verejných výdavkov jednotlivých auditovaných užívateľov rozpočtu riešili na nadstraníckom základe, a činnosť Dvora auditu sa presunula k auditovaniu riadneho využívania prostriedkov.
Nezávislosť
3.
Zmluva stanovuje, že členovia Dvora audítorov sú pri vykonávaní svojich úloh „úplne nezávislí“.
Ako by ste uplatnili tento záväzok vo vzťahu k Vašim budúcim úlohám?
Úplnú nezávislosť členov Európskeho dvora audítorov chápem ako úzko prepojenú s nevyhnutnou nezávislosťou audítorov, ktorí musia byť nezávislí pre to, aby mohli čo najobjektívnejšie a najspravodlivejšie hodnotiť.
Z tohto dôvodu chápem, že súčasťou nezávislosti členov Dvora audítorov je inštitucionálna nezávislosť (nezávislosť od vlád členských štátov a akejkoľvek európskej alebo vnútroštátnej inštitúcie), nezávislosť od krajiny pôvodu člena (preto potreba mimoriadne pozorného monitorovania nezávislosti a objektivity činnosti členov v takýchto prípadoch) a politická a finančná nezávislosť.
Rád by som preto zdôraznil, že počas mojej profesionálnej kariéry v Slovinsku v centrálnej banke, finančnom ústave alebo na ministerstve financií som pracoval na vytvorení samoreštriktívnych mechanizmov a zlepšovaní transparentnosti verejných výdavkov.
Mojou hlavnou filozofiou vždy bolo, že najdôležitejšou zásadou demokracie je dodržiavanie postupov, t. j. pravidiel hry.
Toto bola moja hlavná zásada pri práci v zahraničí, vo Svetovej banke, kde som pôsobil ako nezávislý expert a technokrat.
Ako člen Dvora audítorov budem dodržiavať požiadavku úplnej nezávislosti a budem sa vyhýbať všetkým situáciám, ktoré by sa mohli dotknúť mojej nezávislosti.
Budem venovať osobitnú pozornosť všetkým prípadom výskytu závažných nezrovnalostí, bez ohľadu na osobu, inštitúciu alebo krajinu, ktorej sa týka.
4.
Bolo Vám udelené absolutórium na plnenie riadiacich úloh, ktoré ste predtým vykonávali, v prípade, že sa takýto postup uplatňoval?
V prípade väčšiny úloh, ktoré som vykonával vo verejnom sektore, sa nepoužíval postup udeľovania absolutória.
V čase keď som bol hlavný finančný riaditeľ Novej ľubľanskej banky d. d. my bolo udeľované absolutórium ako jednému z členov riadiaceho tímu, za prijatie auditovaných finančných výkazov jednotlivých za jednotlivé rozpočtové roky počas každoročných valných zhromaždení banky.
5.
Sú Vaše obchodné alebo finančné záujmy alebo akékoľvek iné záväzky charakteru, ktorý by bol nezlučiteľný s výkonom Vašich budúcich úloh?
Ste ochotný odhaliť všetky Vaše finančné záujmy a iné záväzky predsedovi Dvora audítorov a uverejniť ich?
V prípade, že ste zapojený do akéhokoľvek prebiehajúceho právneho konania, mohli by ste, prosím, uviesť podrobnosti?
Nemám žiadne obchodné alebo finančné záujmy alebo iné záväzky, ktoré by mohli byť v konflikte s mojimi budúcimi úlohami člena Dvora audítorov.
Tak, ako som bol počas môjho pôsobenia v Slovinsku povinný informovať príslušnú národnú komisiu, aj teraz som pripravený odhaliť všetky moje finančné záujmy a iné záväzky predsedovi Dvora audítorov a uverejniť ich.
Domnievam sa, že ide o kľúčovú súčasť transparentného výkonu činnosti a predpoklad objektivity.
V súčasnosti nie som zapojený do žiadneho právneho konania.
Občianskoprávne konanie týkajúce sa môjho rozvodu, ktoré bolo formálne uzatvorené rozhodnutím súdu v auguste 2008, sa končí.
Bývalý generálny tajomník vlády nedávno oznámil, že voči mne začne občianskoprávne konanie pre otázku, ktorú som mu položil ako poslanec parlamentu, a pre verejné vyhlásenie o nezrovnalostiach, ktoré zistili archivujúce orgány počas jeho pôsobenia v úrade.
6.
Ste pripravený odstúpiť z akéhokoľvek voleného postu alebo vzdať sa akejkoľvek aktívnej funkcie vrátane Vašej zodpovednosti v politickej strane po vymenovaní za člena Dvora audítorov?
Nezastávam žiaden volený post a nie som členom žiadnej politickej strany.
7.
Ako by ste postupovali v prípade závažných nezrovnalostí alebo dokonca podvodu a/alebo korupcie, do ktorého by boli zapojení aktéri v členskom štáte Vášho pôvodu?
Ako som uviedol v odpovedi na otázku 3, v týchto prípadoch by som postupoval presne rovnako ako v prípade všetkých závažných nezrovnalostí, podvodov a/alebo korupcie v ktoromkoľvek členskom štáte.
Osobitnú pozornosť by som venoval plnému dodržaniu úlohy a pravidiel Dvora audítorov.
Predovšetkým v prípade podvodu a/alebo korupcie by som určite zabezpečil plnú účasť OLAF-u v tejto veci.
Okrem toho by som uvedené prípady monitoroval (rovnako ako iné prípady) s cieľom zabezpečiť, že boli dodržané ustanovenia o úplnej nezávislosti Dvora audítorov.
Vykonávanie úloh
8.
Aké by mali byť hlavné znaky kultúry dobrého hospodárenia s finančnými prostriedkami vo verejnej správe?
Touto témou som sa zaoberal v knihe Rozpočtové právo, ktorá vyšla v roku 2007 a ktorej cieľom bolo zlepšiť kultúru dobrého hospodárenia s finančnými prostriedkami vo verejných službách a pri verejných výdavkoch v Slovinsku.
Kultúra dobrého hospodárenia s finančnými prostriedkami je kultúrou (t. j. legislatívny rámec, metodika, postupy rozpočtového cyklu), ktorá zabezpečuje, že verejné finančné prostriedky sa využívajú hospodárne a účinne a v súlade s cieľmi zákonodarcu a spôsobom, ktorý zabezpečí dosiahnutie plánovaných výsledkov.
V posledných rokoch sa stále viac a viac zdôrazňuje minimalizácia vplyvu verejných výdavkov na životné prostredie s cieľom zabezpečiť ekologicky udržateľný rozvoj.
Hlavné prvky dobrého hospodárenia s finančnými prostriedkami vo verejnej správe pri každodennom vykonávaní úloh sú:
- pozorná príprava a vypracovanie nových programov a nariadení vrátane hodnotení vplyvu tých programov a nariadení, ktorých súčasťou je prebiehajúce hodnotenie racionality vykonávania súčasných programov a pravidiel;
- ich hospodárne, efektívne, účinné a transparentné vykonávanie, ako aj dohľad nad vykonávaním vrátane vnútornej a vonkajšej kontroly a postupov auditu, s parlamentným dohľadom;
- jasne definované ciele a plánované výsledky s merateľnými indikátormi, a rozdelenie zodpovednosti za dosiahnuté ciele.
Zamestnanci verejnej správy musia dodržiavať prísne etické normy, byť bezúhonní a uvedomovať si, že spravujú peniaze daňových poplatníkov.
Ich činnosť sa musí sústrediť na plnenie potrieb verejnosti a musí byť orientovaná na výsledky.
Počas ostatných 10 rokov som sa priamo zúčastňoval na zavedení kultúry dobrého hospodárenia s finančnými prostriedkami v slovinskej verejnej správe.
Na tento účel bolo potrebné najprv vypracovať celý legislatívny rámec, počnúc zákonom o verených financiách cez legislatívu o verejnom obstarávaní a audite verejného obstarávania, zákone o účtovníctve verejných služieb až po inštitucionálnu harmonizáciu poskytovateľov verejných služieb.
Zároveň sa zaviedla nová metodika vrátane nových rozpočtových klasifikácií, ktoré umožňujú odpovedať na tri dôležité otázky o verejných výdavkoch: kto používa verejné finančné prostriedky v mene daňových poplatníkov, čo sa kupuje za verejné finančné prostriedky, t. j. ako a komu sa platí za jednotlivé tovary a služby, a predovšetkým prečo sa vykonávajú jednotlivé verejné služby, t. j. aké sú ciele a očakávané výsledky, ktoré sa nimi dosiahnu?
Týmto sa zvýšila transparentnosť prípravy rozpočtu a hospodárnosť, účinnosť a efektivita plnenia rozpočtu, a umožnil sa úplný finančný dohľad nad používaním verejných financií.
9.
V súlade so zmluvou pomáha Dvor audítorov Európskemu parlamentu pri výkone jeho právomocí v oblasti kontroly plnenia rozpočtu.
Ako by ste opísali Vaše úlohy najmä s ohľadom na podávanie správ Európskemu parlamentu a Výboru pre kontrolu rozpočtu?
Lisabonská zmluva jasne ustanovuje úlohy Európskeho dvora audítorov.
Požaduje sa od nás, aby sme predkladali vyhlásenie o vierohodnosti (DAS) a výročnú správu, a poskytovali pomoc, pokiaľ ide o plnenie rozpočtu z vašej strany a kontrolné právomoci.
Povinnosťou Dvora audítorov je aj poskytovať Európskemu parlamentu všetku potrebnú pomoc pri prezentovaní tém, ktorými sa tieto správy zaoberajú, a všetkých objavených základných slabín, a navrhovať riešenia na zlepšenie.
Toto je v súlade so základnou zásadou, že nálezy v každej časti rozpočtového cyklu by sa mali využiť ako podnety do nasledujúcej časti.
Napríklad nálezy auditu vykonávania programov v rámci súčasného finančného výhľadu (2007 – 2013) by mali poskytovať základ možnej revízie ďalšieho finančného výhľadu.
S ohľadom na Lisabonskú zmluvu ja osobne podporujem väčšiu zodpovednosť Komisie za riadenie využívania finančných prostriedkov EÚ a dohľad nad ním, ale zároveň so zvýšením zodpovednosti konečných užívateľov finančných prostriedkov EÚ v členských štátoch.
V tomto zmysle je Európsky parlament strategickým spojencom Dvora audítorov, najmä pokiaľ ide o hľadanie dobrých riešení na ďalší pokrok.
Zdá sa však, že to platí aj naopak.
Ako tomu nasvedčujú osvedčené postupy výborov pre politickú činnosť, Dvor audítorov by mal byť aj spojencom Európskeho parlamentu a podporovať jeho prácu, a najmä prácu Výboru pre kontrolu rozpočtu.
Keďže výbor zohráva špecifickú úlohu v tomto procese, je dôležité udržiavať neustály, otvorený a priateľský dialóg.
Preto si uvedomujem, že okrem pravidelného podávania správ je jednou z mojich úloh byť k dispozícii na schôdze s členmi výboru a ďalšími poslancami Európskeho parlamentu, ktorí ma môžu žiadať o pomoc pri príprave pozícií a hľadaní riešení na zlepšenie transparentnosti, hospodárnosti, účinnosti a efektivity využívania peňazí európskych daňových poplatníkov.
10.
Aká je podľa Vášho názoru pridaná hodnota auditov výkonnosti a ako by sa mali ich nálezy začleniť do riadenia?
V súlade s audítorskými štandardmi Medzinárodnej organizácie najvyšších kontrolných inštitúcií (INTOSAI) je súčasťou auditov výkonnosti audit ekonomickosti, efektívnosti a efektivity (tzv. „tri éčka“).
K nim bolo nedávno doplnené ďalšie, štvrté „éčko“: audit súladu činností s environmentálnymi pravidlami.
Súčasťou auditov výkonnosti je teda:
- audit hospodárnosti administratívnych činností a postupov riadenia, ktoré musia byť v súlade so zásadami a postupmi dobrého riadenia;
- audit účinnosti využívania ľudských, finančných a iných zdrojov vrátane informačných systémov, indikátorov účinnosti a kontrolných činností, a audit postupov na odstraňovanie zistených nedostatkov;
- audit efektivity, t. j. dosiahnutia cieľov v auditovanej inštitúcii alebo na úrovni programu alebo audit skutočných výsledkov činnosti v porovnaní s jej cieľmi.
Audit výkonnosti je jedným zo spôsobov, ktorým môžu platcovia daní, zákonodarcovia, administrátori a občania kontrolovať a pozorovať riadenie a výsledky rôznych vládnych činností.
Odpovedá na otázku: míňame rozumne alebo mohli by sa verejné peniaze využiť aj lepšie?
Dve základné otázky, ktoré sa snažíme zodpovedať auditom výkonnosti, sú:
- vykonávajú sa činnosti správne?
Táto otázka sa týka najmä osôb zodpovedných za činnosti a/alebo programy, a posudzuje sa, či sú rozhodnutia vykonávané správne (hospodárne a účinne), za predpokladu, že sa vykonávajú „správne“ rozhodnutia a programy;
- vykonávajú sa správne činnosti a programy?
Inými slovami, realizujú sa usmernenia alebo ciele správne?
Tento typ otázky sa týka najmä efektívnosti, t. j. dosiahnutia cieľov.
Audítor môže napríklad zistiť, že dané kontrolované opatrenie alebo program nie je v súlade s cieľom, ktorý má dosiahnuť.
Ak je napríklad cieľom programu zníženie nezamestnanosti a súčasťou programu sú školenia pre nezamestnaných, audítor môže zistiť, že väčšina nezamestnaných si nedokázala nájsť prácu po dokončení školenia.
Z toho by bolo možné dospieť k záveru, že program nesplnil svoj cieľ.
Odpoveď na tieto otázky je aj odpoveďou na otázku, aká je pridaná hodnota auditu výkonnosti.
Pridaná hodnota auditu výkonnosti sú nálezy a odporúčania, ako využívať peniaze platcov daní hospodárnejšie, účinnejšie a efektívnejšie v danom prípade na zlepšenie racionality činností konkrétnej inštitúcie, programu alebo nariadenia.
Vyššie uvedené príklady najjasnejšie ukazujú, ako by sa mali nálezy auditu začleniť do riadenia.
Ak podľa nálezu audítora nepriniesli školenia pre nezamestnaných želané výsledky, je možné, že navrhovateľ programu bude musieť uvažovať o iných programoch na zníženie nezamestnanosti (napríklad verejnoprospešné práce a iné podobné programy.)
To isté platí aj v prípadoch, keď sa zistí, že neboli dosiahnuté tri „éčka“, a preto je potrebné revidovať program alebo nariadenie.
Jedným z problémov, ktorý sa často vyskytuje v auditoch efektívnosti (aspoň podľa skúsenosti zo Slovinska) je, že ciele neboli jasne vyhodnotené vopred, t. j. neboli presne definované očakávané výsledky a indikátory na ich meranie.
V takýchto prípadoch je ťažké posúdiť výsledok a činnosť v nadväznosti na ne.
Výsledky alebo nálezy auditu efektívnosti však možno vo veľkej miere začleniť do činnosti aj v takomto prípade, za podmienky, že sa vyhodnotia včas a že sa z nich poučíme a skúsenosti zužitkujeme pri plánovaní nových činností.
V tomto zmysle sú snahy o reformu verejných financií (najmä v čase obmedzených verejných zdrojov) zamerané na poskytnutie jasnejších definícií obsahu jednotlivých programov, očakávaných cieľov a výsledkov na základe nálezov auditu a jasnej definície indikátorov na meranie týchto cieľov.
Nie je náhodou, že v Slovinsku bolo nedávno zavedené tzv. pravidlo nominálnych verejných financií, ktoré vyžaduje, aby stanovený nominálny objem verejných financií vylučoval programy, ktorých ciele nie sú presne definované, alebo ktorých výsledky nesplnili očakávané ciele.
To umožňuje zaviesť nové programy s jasnejšie definovanými cieľmi a indikátormi merateľnosti výsledkov.
Vo všetkých týchto prípadoch sa zvyšuje význam a pridaná hodnota auditu finančnej výkonnosti vo verejnom sektore, pretože výdavky verejného sektora sa zameriavajú nielen na správne použitie, ale tým, že sú tiež orientované na výsledky, aj na efektívne využívanie peňazí daňových poplatníkov.
11.
Ako by sa mohla zlepšiť spolupráca medzi Dvorom audítorov, národnými kontrolnými inštitúciami a Európskym parlamentom (Výbor pre kontrolu rozpočtu) v oblasti auditu rozpočtu?
Spoluprácu medzi Dvorom audítorov, národnými kontrolnými inštitúciami a Európskym parlamentom (Výborom pre kontrolu rozpočtu) je určite možné zlepšiť najmenej v dvoch oblastiach:
- uplatňovanie systému vnútorných a vonkajších kontrol (auditov);
- podávanie správ Výboru pre kontrolu rozpočtu.
Pokiaľ ide o prvú časť, t. j. uplatňovanie systému vnútorných a vonkajších kontrol (auditov), treba objasniť, že v Slovinsku auditujú využívanie finančných prostriedkov EÚ napríklad na politiku súdržnosti všetky tieto inštitúcie:
- Dvor auditu Slovinskej republiky;
- úrad rozpočtového dohľadu na ministerstve financií (ktorý pokračuje v postupe vonkajších kontrol vopred);
- orgány vnútorného auditu jednotlivých ministerstiev;
- Európska komisia;
- Európsky dvor audítorov.
Je to priveľa alebo primálo?
Je systém dostatočne hospodárny, účinný a efektívny na to, aby vynaložené úsilie zodpovedalo nálezom?
Toto sú dôležité otázky.
Audity Európskej komisie, úradu rozpočtového dohľadu a orgánov vnútorného auditu jednotlivých ministerstiev sú súčasťou systému vnútorných kontrol v integrovanom kontrolnom rámci v oblasti politiky súdržnosti.
Rozumiem, že Európska komisia už prijala konkrétne opatrenia na racionalizáciu počtu auditov v integrovanom kontrolnom rámci, aby sa zabránilo zdvojeniu úsilia a nadbytočným nákladom.
Bude potrebné hodnotenie ich dostatočnosti a primeranosti.
Tak slovinský Dvor auditu, najvyšší kontrolný úrad (NKÚ) v Slovinsku, ako aj Európsky dvor audítorov, sú samozrejme nezávislé inštitúcie vonkajšieho auditu.
Hoci je neprijateľné, aby sa národné orgány auditu stali súčasťou systému vnútorného auditu EÚ, čiže podriadenými Európskemu dvoru audítorov, neznamená to, že nie je nutné posilniť spoluprácu, a teda zlepšiť tri éčka týchto auditov.
Existujú mnohé dobré príklady spolupráce národných kontrolných orgánov pri výkone jednotlivých auditov: napríklad spolupráca NKÚ Poľska, Česka a Litvy na vykonávaní auditu ochrany životného prostredia v roku 1999 a spolupráca NKÚ Nórska, Fínska a Dánska na audite severoeurópskej spolupráce v otázke pripravenosti na núdzovú situáciu s dodávkami elektriny v roku 2008.
Existuje niekoľko foriem a typov spolupráce a neexistuje dôvod na to, aby národné kontrolné úrady nespolupracovali s Európskym dvorom audítorov.
Je dobré, že takáto spolupráca už prebieha vo viacerých výboroch a užitočné informácie plynú oboma smermi.
Národní audítori často monitorujú audítorov na Európskom dvore audítorov, alebo sa sami zúčastňujú na auditoch EDA.
Chápem tiež, že na uľahčenie spolupráce bol zriadený kontaktný výbor riaditeľov národných kontrolných inštitúcií, ktorému pomáha výbor styčných úradníkov.
Dvor audítorov sa snaží zlepšovať prácu národných kontrolných inštitúcií a zabrániť nepotrebnému zdvojeniu práce pokiaľ možno v súlade s medzinárodnými normami auditu.
Pokiaľ ide o spoluprácu, je v každom prípade ešte čo zlepšovať.
Mala by existovať vôľa a pripravenosť hľadať riešenia potenciálnych spoločných auditov.
Základnou požiadavkou medzinárodných noriem auditu je určenie zodpovednosti za tieto audity, čo zahŕňa výber metodiky, školenia audítorov atď. Ale prekážky nie sú neprekonateľné.
Pokiaľ ide o druhú oblasť, informovanie Výboru Európskeho parlamentu pre kontrolu rozpočtu a možnosti zlepšenia spolupráce Dvora audítorov a Výboru pre kontrolu rozpočtu, domnievam sa, že vždy existuje priestor na zlepšovanie, predovšetkým preto, že oba orgány majú veľmi podobné úlohy.
Domnievam sa, že Dvor audítorov by nemal žiaden problém vydať kladné vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa správnosti a zákonnosti transakcií súvisiacich s finančnými výkazmi rozpočtu EÚ, ak by mu to umožnili audítorské dôkazy.
Rozumiem však, že v súčasnosti neposkytujú audítorské dôkazy takýto základ.
Ak som dobre porozumel vyhlásenia uvedené vo výročnej správe Dvora za rok 2008, situácia sa zlepšuje.
Porovnanie rokov na základe testovania transakcií v období rokov 2005 – 2008 ukazuje, že podiel skupín politík, v ktorých odhadovaná chybovosť presahuje 5 % (záporné stanovisko) klesol zo 60 % všetkých výdavkov v roku 2005 na 31 % všetkých výdavkov v roku 2008.
Zvýšil sa však podiel tých skupín politík, ktorých odhadovaná chybovosť predstavuje 2 % až 5 % (kvalifikované stanovisko) – z 2 % v roku 2005 na 22 % všetkých výdavkov v roku 2008.
Percentuálny podiel skupín politiky, ktorých odhadovaná chybovosť presahuje 5 %, sa znižuje predovšetkým vďaka pokroku v skupine politiky „poľnohospodárstvo a prírodné zdroje“.
Myslím si, že v kontexte strategického partnerstva môže Dvor a výbor pokračovať v spolupráci na príprave odporúčaní pre Európsku komisiu a prehlbovať ju, aby sa Komisia posunula smerom ku kladnému vyhláseniu o vierohodnosti.
Nepoznám podrobné postupy podávania správ Výboru pre kontrolu rozpočtu.
Napriek tomu sa na základe svojich skúseností so spoluprácou parlamentu a dvora auditu v Slovinsku domnievam, že by bolo možné vytvoriť užšiu spoluprácu.
Jej súčasťou by bolo vypracovanie rokovacieho poriadku Výboru pre rozpočtovú kontrolu, ktorý by sledoval postupy výborov pre politickú činnosť, zdôrazňoval úlohu verejných vypočutí auditovaných používateľov rozpočtu členmi výboru, a nálezy Dvora audítorov o výkone by používal ako prostriedok na dosiahnutie požiadavky hospodárnejšieho, účinnejšieho a efektívnejšieho využívania verejných financií.
Napríklad by bolo zmysluplné, ak by sa v nasledujúcich niekoľkých rokoch pred konečným rozhodnutím o finančnom výhľade uskutočnil audit dosiahnutia cieľov súčasného finančného výhľadu, a po rozprave vo Výbore pre kontrolu rozpočtu využiť nálezy ako základ rokovaní Európskeho parlamentu a Európskej rady (alebo Rady pre všeobecné záležitosti) pri stanovovaní štartovacích bodov nasledujúceho finančného výhľadu (2014–2020) zo strany Komisie.
Nebolo by rozvážne, keby sa konečné rozhodnutie o novom finančnom výhľade prijalo bez vážnej rozpravy o audite výkonnosti a efektívnosti vykonávania súčasného finančného výhľadu.
V takýchto prípadoch – a to vieme zo skúseností výborov pre politickú činnosť v Spojenom kráľovstve a v Slovinsku– členovia výboru môžu pracovať na nadstraníckom základe, pretože v úzkej spolupráci s členmi dvora auditu môžu vykonávať kontroly na základe správ v podobe verejných vypočutí zodpovedných úradníkov auditovaných používateľov rozpočtu.
Domnievam sa, že toto by určite posilnilo úlohu a význam Výboru pre kontrolu rozpočtu v očiach európskych daňových poplatníkov a zmenšilo demokratický deficit.
Aspoň v prípade Slovinska toto zefektívnilo a spresnilo prácu parlamentného dohľadu a najvyššej kontrolnej inštitúcie, Dvoru auditu Slovinskej republiky.
Komisia aj Rada by navyše mohli vážnejšie zohľadňovať úlohu a význam Európskeho parlamentu v zmysle Lisabonskej zmluvy.
Konečný cieľ je spoločný: zohľadniť zásady a úlohy jednotlivých európskych inštitúcií, zabezpečiť hospodárnejšie, účinnejšie a efektívnejšie používanie verejných prostriedkov.
Iné otázky
Stiahli by ste svoju kandidatúru, ak by Európsky parlament zaujal odmietavé stanovisko k Vášmu vymenovaniu za člena Dvora audítorov?
Vzhľadom na moje technické skúsenosti v odbore a na moju profesionálnu kariéru si nie som vedomý žiadnych objektívnych dôvodov, pre ktoré by mal Európsky parlament zaujať takéto stanovisko.
Hlavnými dôvodmi, pre ktoré kandidujem za člena Dvora audítorov, sú, že tento post je pre mňa, vzhľadom na moje dlhoročné a pestré skúsenosti a vedomosti v odvetví verejných financií, veľkou odbornou výzvou, a pretože chcem prispieť k vývoju finančného riadenia a kontroly v EÚ.
Verím v EÚ, ktorá sa musí posilniť v súlade s Lisabonskou zmluvou, najmä teraz v čase finančnej a hospodárskej krízy, keď Európska centrálna banka dáva k dispozícii desiatky až stovky miliárd eur na zotavenie hospodárstva.
V čase krízy je ešte dôležitejšie, aby sme zaviedli čo najtransparentnejšie postupy a zabezpečili, aby sa peniaze európskych daňových poplatníkov využili efektívne na programy a ciele rozpočtu EÚ, ktorý je dôležitým nástrojom vykonávania tých politík, ktoré nás v EÚ spájajú.
Domnievam sa, že som dostatočne kvalifikovaný na to, aby som sa stal členom Európskeho dvora audítorov.
V prípade negatívneho stanoviska by som veľmi vážne preskúmal všetky prípadné námietky a počas vypočutia by som sa snažil uviesť ďalšie podrobnosti o mojej odbornosti a nezávislosti.
Samozrejme, že v prípade negatívneho stanoviska by som veľmi vážne uvažoval o stiahnutí mojej kandidatúry, pretože sa domnievam, že člen Európskeho dvora audítorov by mal mať plnú dôveru Európskeho parlamentu, a to najmä v prípade, ak sa žiada vývoj užšej spolupráce medzi Výborom pre kontrolu rozpočtu a Európskym dvorom audítorov, ako sa uvádza vyššie.
Pri konečnom rozhodovaní by som zvážil tak formálny postup, ako aj zásadu spravodlivého vypočutia.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
16.3.2010
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
21
1
2
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Marta Andreasen, Jean-Pierre Audy, Inés Ayala Sender, Zigmantas Balčytis, Jorgo Chatzimarkakis, Andrea Cozzolino, Luigi de Magistris, Tamás Deutsch, Martin Ehrenhauser, Jens Geier, Ingeborg Gräßle, Ville Itälä, Cătălin Sorin Ivan, Elisabeth Köstinger, Bogusław Liberadzki, Monica Luisa Macovei, Jan Olbrycht, Georgios Stavrakakis, Søren Bo Søndergaard
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Christofer Fjellner, Edit Herczog, Monika Hohlmeier, Sidonia Elżbieta Jędrzejewska, Markus Pieper
