A6-0421/2008
5.11.2008
SPRÁVA
o žiadosti o zbavenie Franka Vanheckeho imunity
(2008/2092(IMM))
Výbor pre právne veci
Spravodajca:
Klaus-Heiner Lehne
PE 412.280v02-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU...................................................3
DÔVODOVÁ SPRÁVA.............................................................................................................4
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE................................................8
NÁVRH ROZHODNUTIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
o žiadosti o zbavenie Franka Vanheckeho imunity
( 2008/2092(IMM) )
Európsky parlament ,
– so zreteľom na žiadosť o zbavenie Franka Vanheckeho imunity, ktorú na žiadosť prokurátora mesta Dendermonde podal minister spravodlivosti Belgického kráľovstva a ktorá bola predložená na plenárnom zasadaní 10. apríla 2008,
– po vypočutí Franka Vanheckeho v súlade s článkom 7 ods. 3 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965, ako aj na článok 6 ods. 2 Aktu o všeobecných a priamych voľbách poslancov Európskeho parlamentu z 20. septembra 1976,
– so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 12. mája 1964 a z 10. júla 1986
Vec 101/63, Wagner/Fohrmann a Krier, Zb. s.
1964, s.
383, a vec 149/85, Wybot/Faure a iní, Zb. s.
1986, s.
2391. ,
– so zreteľom na články 58 a 59 belgickej ústavy,
– so zreteľom na článok 6 ods. 2 a článok 7 rokovacieho poriadku,
– so zreteľom na správu Výboru pre právne veci ( A6‑0421/2008 ),
1. zbavuje Franka Vanheckeho imunity;
2. poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie a správu gestorského výboru ihneď postúpil príslušným orgánom Belgického kráľovstva.
DÔVODOVÁ SPRÁVA
Právne predpisy
Články 9 a 10 Protokolu o výsadách a imunitách Európskych spoločenstiev z 8. apríla 1965 znejú takto:
Článok 9
Voči členom Európskeho parlamentu sa nesmie v žiadnej forme viesť vyšetrovanie, nesmú byť zadržaní alebo stíhaní pre názory vyjadrené alebo pre hlasovanie pri výkone svojich úloh.
Článok 10
Členovia Európskeho parlamentu požívajú v priebehu zasadnutia:
a) na území ich vlastného štátu imunitu priznanú členom ich parlamentu;
b) na území ktoréhokoľvek iného členského štátu imunitu proti zadržaniu a právomoci súdov.
Imunita sa obdobne vzťahuje na členov Európskeho parlamentu počas ich cesty z miesta a do miesta jeho zasadnutia.
Imunita sa neuplatní, ak je člen Európskeho parlamentu pristihnutý pri páchaní trestného činu, a tiež nezabráni Európskemu parlamentu vo výkone jeho práva zbaviť imunity niektorého zo svojich členov.
Články 58 a 59 belgickej ústavy znejú takto:
Článok 58
Poslanca ktorejkoľvek z dvoch komôr nemožno trestne stíhať ani proti nemu viesť vyšetrovanie v súvislosti s jeho výrokmi pri výkone funkcie a názormi vyjadrenými hlasovaním.
Článok 59
Okrem prípadov jasného porušenia právnych predpisov nemôže byť počas zasadania poslanec žiadnej komory vzatý do vyšetrovacej väzby ani predvolaný pred súd alebo tribunál vo veci represívnych opatrení, ani nemôže byť zadržaný, pokiaľ na to nevydá súhlas komora, ktorej je poslancom.
Okrem prípadov jasného porušenia právnych predpisov môže počas trvania zasadania nariadiť výkon obmedzujúcich opatrení voči poslancovi ktorejkoľvek komory vyžadujúcich zásah sudcu, pokiaľ ide o represívne záležitosti, iba prvý predseda odvolacieho súdu na požiadanie príslušného sudcu.
Toto rozhodnutie sa oznámi predsedovi príslušnej komory.
Všetky prehliadky a konfiškácie vykonávané na základe predchádzajúceho odseku možno uskutočniť iba za prítomnosti predsedu príslušnej komory alebo ním vymenovaného poslanca.
Represívne konania proti poslancovi ktorejkoľvek komory môžu počas zasadania začať iba úradníci štátnej prokuratúry a príslušní úradníci.
V každej fáze vyšetrovania týkajúceho sa represívnych opatrení smie dotknutý poslanec požiadať komoru, ktorej je členom, o pozastavenie konania počas trvania zasadania.
Ak túto žiadosť podporí dvojtretinová väčšina odovzdaných hlasov, príslušná komora jej musí vyhovieť.
Na žiadosť komory, ktorej je poslanec členom, sa počas trvania zasadania pozastavuje zadržanie poslanca komory alebo jeho vyšetrovanie súdom či tribunálom.
Fakty
Na základe listu belgických orgánov vyzerajú fakty takto:
Prokurátor mesta Dendermonde začal trestné vyšetrovanie Franka Arthura Hyppolita Vanheckeho, ... belgického poslanca Európskeho parlamentu, pre podozrenie z porušenia článku 1 ods. 3 bodu 2 zákona z 30. júla 1981 o trestaní určitých skutkov motivovaných rasizmom alebo xenofóbiou (v znení zmien a doplnení zákona z 10. mája 2007).
Skutočnosti, z ktorých vyšetrovanie vychádza, možno zhrnúť takto:
Výkonné orgány mesta Sint-Niklaas podali 3. novembra 2005 sťažnosť proti autorovi, vydavateľovi, tlačiarovi alebo distribútorovi článku s názvom Čo ste sa nemohli dočítať v tlači, ktorý vyšiel v 2. čísle novín Vlaams Belang, vydanie pre Sint-Niklaas na apríl, máj a jún 2005.
Právnym základom sťažnosti bol článok 1 ods. 3 bod 2 zákona z 30. júla 1981 o trestaní určitých skutkov motivovaných rasizmom alebo xenofóbiou.
Predmetný článok v novinách Vlaams Belang sa týkal kontroverzie, ktorú vyvolalo znesvätenie náhrobných kameňov na cintoríne v Terekene medzi 29. marcom a 5. aprílom 2005.
V tejto súvislosti noviny zdôraznili údajný fakt, že páchateľmi boli mladíci cudzieho pôvodu.
Výraz „cudzí“ sa v článku spája s výrokom: „(...) kultúra, ktorá už nemá úctu k mŕtvym a k symbolom iného vierovyznania, je pomýlená kultúra (...)“, pričom sa v ňom uvádza, že „diskrétne ututlávať takéto činy by nebolo správne“.
Páchateľmi však v skutočnosti očividne neboli cudzinci.
Ukázalo sa, že šlo o štyri miestne maloleté osoby z dvoch flámskych rodín.
30. júna 2005 podali výkonné orgány mesta Sint-Niklaas formálnu sťažnosť Stredisku pre rovnosť príležitostí a odpor proti rasizmu.
Stredisko pre rovnosť príležitostí a odpor proti rasizmu poskytlo 30. septembra 2005 výkonným orgánom mesta Sint-Niklaas stanovisko, na základe ktorého sa rozhodlo o podaní sťažnosti prokurátorovi mesta Dendermonde.
Dendermondský prokurátor začal vyšetrovanie, osobitne zohľadňujúc zásadu postupnej zodpovednosti (skôr alternatívnej, ako spoločnej) stanovenú v článku 25 koordinovanej ústavy.
Spočiatku nebolo možné identifikovať autora, tlačiara ani distribútora.
Ako zodpovedný redaktor, resp. vydavateľ sa dal identifikovať Frank Vanhecke, ktorý však zo začiatku nebol ochotný podať žiadne vyhlásenie v súvislosti s vyšetrovaním.
Z týchto dôvodov prokurátor mesta Dendermonde pôvodne navrhol stíhať iba Franka Vanheckeho.
Vyšetrovanie sa teda skončilo 21. novembra 2006.
27. novembra 2006 však prokurátor v Dendermonde dostal od právneho zástupcu Franka Vanheckeho list so žiadosťou o ďalšie vyšetrovanie a s vyhlásením o úmysle spolupracovať.
Takmer súčasne dostal dendermondský prokurátor aj správu federálnej kriminálnej polície o tom, že získala informácie o ochote autora článku dostaviť sa na výsluch.
Po zohľadnení týchto skutočností nariadil dendermondský prokurátor ďalšie vyšetrovanie pokynmi z 27. novembra 2006.
Počas neho sa odhalilo, že ako autor sa prihlásil istý Marc Van De Velde.
Zdalo sa, že jeho výsluch a preskúmanie jeho počítača čiastočne potvrdzujú, že je autorom časti článku.
Štvrtý a piaty odsek článku a názov však nenapísal on.
V priebehu ďalšieho vyšetrovania sa nedalo zistiť, kto bol autorom inkriminovaného štvrtého a piateho odseku článku a jeho názvu vrátane pasáže, v ktorej sa píše: „(...) čo sa však ľudia nemali dozvedieť, bol fakt, že páchatelia – všetko mladiství, boli cudzieho pôvodu (...)“.
Podľa dendermondského prokurátora je Frank Vanhecke ako zodpovedný redaktor alebo vydavateľ podľa trestného práva naďalej zodpovedný za predmetné odseky.
Vzhľadom na vyššie uvedené súvislosti prokurátor mesta Dendermonde navrhuje vydať príkaz, aby sa Frank Vanhecke na základe článku citovaného v úvode tejto správy (pozri aj priložený návrh predvolania) dostavil pred súd.
Vzhľadom na postavenie pána Vanheckeho je takéto stíhanie možné iba po tom, ako bude zbavený poslaneckej imunity.
Postoj pána Vanheckeho
Pán Vanhecke počas vypočúvania uviedol, že v tomto prípade ide o fumus persecutionis.
Po prvé, primátor mesta je socialista a stíhanie bolo motivované nepriateľským postojom k osobám, ktoré sú zástancami rozdelenia Belgicka.
Po druhé, stíhanie prebehlo na belgické pomery nezvyčajne rýchlo.
Po tretie, po francúzsky vydávané noviny, ktoré informovali o prípade, uviedli, že ak by Európsky parlament odmietol zbaviť Vanheckeho imunity, prípad by sa uzavrel (aj keď by bol autor článku známy).
Pán Vanhecke tiež poznamenal, že podľa článku 25 belgickej ústavy
Článok 25 belgickej ústavy:
Tlač je slobodná, cenzúru nemožno zaviesť za žiadnych okolností, od autorov, vydavateľov ani tlačiarov nemožno požadovať záruky.
Ak je autor známy a je občanom Belgicka, vydavateľ, tlačiar ani distribútor nemôžu byť stíhaní. ho ako zodpovedného redaktora nemožno stíhať, ak je autor známy a je občanom Belgicka.
On sám predmetný novinový článok nenapísal, nepozmenil, ani tým nikoho nepoveril.
Bol redaktorom zodpovedným za približne 200 miestnych novín.
Pokiaľ ide o uvedený článok, autor aj osoba zodpovedná za jeho úpravu sú známe a sú občanmi Belgicka.
Pán Vanhecke navyše poukázal na to, že vydal a rozdistribuoval vyhlásenie, v ktorom článok odvolal.
Hodnotenie
V prvom rade treba vziať do úvahy, že na tento prípad sa nevzťahuje článok 9 protokolu, podľa ktorého výkon funkcie zodpovedného redaktora novín národnej politickej strany nepatrí medzi úlohy poslancov EP.
Prípad preto treba posudzovať z hľadiska pôsobnosti článku 10, teda na pozadí belgických právnych predpisov a ustálenej praxe Výboru pre právne veci.
Článok 58 belgickej ústavy nepripadá do úvahy z rovnakých dôvodov ako článok 9 protokolu.
Preto je potrebné zvážiť, či by mohlo dôjsť k zbaveniu imunity z dôvodov, ktoré uviedol pán Vanhecke.
Predovšetkým treba povedať, že neboli uvedené dostatočné dôkazy o fumus persecutionis.
Nie je nezvyčajné brať šéfredaktora na zodpovednosť za obsah novín a skutočnosť, že miestny primátor je socialista, nepostačuje ako dôkaz politického motívu obvinenia.
Po druhé, ak vezmeme do úvahy, že osoby, ktoré predmetný článok napísali a upravili, sú skutočne známe a sú obyvateľmi Belgicka, je možné, že pán Vanhecke môže mať plnú ochranu podľa belgických právnych predpisov.
Okrem toho sa zdá, že pán Vanhecke vydal a distribuoval dementi predmetného článku.
Treba však zdôrazniť, že Výbor pre právne veci nemá právomoc zisťovať skutočnosti ani hodnotiť opodstatnenosť obvinenia.
Článok 7 ods. 7 rokovacieho poriadku jasne stanovuje, že Výbor pre právne veci sa za žiadnych okolností nevyslovuje o vine či nevine poslanca alebo o tom, či názory a činy pripisované poslancovi sú dôvodom na trestné stíhanie, a to ani v prípade, že výbor pri posudzovaní žiadosti nadobudol podrobnú znalosť okolností prípadu.
Záver
Vzhľadom na predchádzajúce skutočnosti a na základe článku 7 ods. 1 a 2 rokovacieho poriadku Výbor pre právne veci po zvážení argumentov v prospech aj neprospech zbavenia imunity odporúča Európskemu parlamentu, aby zbavil poslanca Franka Vanheckeho imunity.
VÝSLEDOK ZÁVEREČNÉHO HLASOVANIA VO VÝBORE
Dátum prijatia
3.11.2008
Výsledok záverečného hlasovania
+:
–:
0:
10
1
Poslanci prítomní na záverečnom hlasovaní
Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Diana Wallis, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Náhradníci prítomní na záverečnom hlasovaní
Renate Weber
