<QUEST><TI><TI-INTRO>OTÁZKA K ÚSTNÍMU ZODPOVĚZENÍ <QREF QID="H-2009-0460">H-0460/09,</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>pro dobu vyhrazenou pro otázky zařezenou do dílčího zasedání v prosinci 2009,</TI-SESSION><TI-RULES-EP>kterou podle článku 116 jednacího řádu</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>pokládá <PERSON ID="96829">Ádám Kósa</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST><INST TYPE="COM">Komisi</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0460">Předmět: Jazyková práva a práva týkající se znakové řeči</OBJECT><CONTENT><PARA>Mezi členskými státy Evropské unie byla znaková řeč dosud uznána zákonem či ústavou v devíti z nich, přičemž 9. listopadu 2009 se tak stalo i v Maďarsku. Evropský parlament se otázkou znakové řeči zabýval dvakrát ve formě usnesení, a to v letech 1988 a 1998, ke konkrétním výsledkům to ovšem nevedlo.</PARA><PARA>Expertní komise skupiny na vysoké úrovni zabývající se otázkou mnohojazyčnosti předložila v roce 2007 řadu návrhů týkajících se problematiky mnohojazyčnosti. Skupina odborníků upozornila na to, že do oblasti mnohojazyčnosti spadá i znaková řeč. </PARA><PARA>Dne 26. listopadu 2009 dospěla Rada ve složení pro všeobecné a zahraniční záležitosti k dohodě ohledně ratifikace Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, jejíž článek 30 zní: <I>„Osoby se zdravotním postižením mají nárok, na rovnoprávném základě s ostatními, na uznání a podporu své specifické kulturní a jazykové identity, včetně znakové řeči a kultury neslyšících.“</I></PARA><PARA>Jaká opatření plánuje učinit Komise s ohledem na Flensburská opatření vydaná v roce 2000, která zahrnují i znakovou řeč, ve věci uznání znakových jazyků a jejich řádného používání na půdě institucí EU?</PARA></CONTENT></QUEST>