<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Otázka k ústnímu zodpovězení s rozpravou <QREF QID="O-2010-0137">O-0137/2010</QREF></TI-INTRO><TI-DEST><INST TYPE="COM">Komisi</INST></TI-DEST><TI-RULES-EP>článek 115 jednacího řádu</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="2054">Heidi Hautala</PERSON>, <PERSON ID="96732">Malika Benarab-Attou</PERSON>, <PERSON ID="96662">Franziska Katharina Brantner</PERSON>, <PERSON ID="4385">Hélène Flautre</PERSON>, <PERSON ID="97017">Ulrike Lunacek</PERSON>, <PERSON ID="28409">Raül Romeva i Rueda</PERSON>, <PERSON ID="28161">Margrete Auken</PERSON><BRK/>za skupinu <GRPOL GRPOLID="1107">Verts/ALE</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ0137">Předmět: Kriminalizace kontaktů mezi orgány EU a obhájci lidských práv v Tunisku</OBJECT><CONTENT><PARA>Dne 15. června 2010 přijala Poslanecká sněmovna Tuniského parlamentu nový pozměňovací návrh k článku 61a trestního zákoníku, který se zabývá narušováním „vnější bezpečnosti“ země. Článek 61a v současné době kriminalizuje navázání kontaktů s „agenty cizí mocnosti s cílem ohrozit vojenskou nebo diplomatickou situaci v Tunisku“. Tunisané, kteří jsou uznáni vinnými z tohoto trestného činu, mohou být odsouzeni až k 20 letům odnětí svobody, přičemž nejnižší trestní sazbou je odnětí svobody na pět let. Nové právní předpisy stanoví, že potrestán bude každý Tunisan, jenž naváže kontakt s agenty zastupujícími cizí zemi, instituci nebo organizaci s cílem poškodit „životně důležité zájmy Tuniska“ a jeho „hospodářskou bezpečnost“.</PARA><PARA>Cílem změn trestního zákoníku je kriminalizovat činnost aktivistů působících v oblasti obhajoby lidských práv, se zvláštním zaměřením zejména na ty z nich, kteří své názory prezentují veřejně a jež se nedávno setkali s evropskými úředníky a poslanci ve věci znepokojivé situace, jež v Tunisku na tomto poli panuje v době, kdy s ním EU vede jednání o posílení vzájemných vztahů.</PARA><PARA>Tuniská vláda navíc zmrazila finanční prostředky z evropských zdrojů zasílané nezávislým organizacím občanské společnosti, jmenovitě Tuniské lize na obranu lidských práv (LTDH), jež se v této situaci nachází od roku 2006, a Tuniskému demokratickému sdružení žen (ATFD), v jehož případě bylo k tomuto kroku přistoupeno v únoru 2010.</PARA><PARA>Nedomnívá se Komise, že je toto nové právní ustanovení v rozporu s článkem 2 dohody o přidružení mezi Tuniskem a EU z roku 1995, který stanoví, že se domácí a mezinárodní politiky obou stran řídí respektem k demokratickým zásadám a základním právům, a že přijetí tohoto ustanovení představuje překážku k posílení vzájemných vztahů? Jaká konkrétní opatření Komise přijímá s cílem zajistit efektivní využívání finančních prostředků z evropských zdrojů? Jakou zaujímá Komise vůči Tunisku strategii v oblasti lidských práv s ohledem na závěrečné prohlášení Rady přidružení EU-Tunisko ze dne 11. května 2010?</PARA></CONTENT></QUEST>