<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Otázka k ústnímu zodpovězení s rozpravou <QREF QID="O-2011-000301">O-000301/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST><INST TYPE="COM">Komisi</INST></TI-DEST><TI-RULES-EP>článek 115 jednacího řádu</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="96872">Nadja Hirsch</PERSON>, <PERSON ID="97086">Sonia Alfano</PERSON>, <PERSON ID="28266">Sophia in 't Veld</PERSON>, <PERSON ID="96670">Louis Michel</PERSON>, <PERSON ID="96677">Cecilia Wikström</PERSON>, <PERSON ID="28208">Nathalie Griesbeck</PERSON>, <PERSON ID="4398">Gianni Vattimo</PERSON>, <PERSON ID="4335">Marielle De Sarnez</PERSON>, <PERSON ID="97203">Ramon Tremosa i Balcells</PERSON>, <PERSON ID="28246">Alexander Alvaro</PERSON>, <PERSON ID="4253">Frédérique Ries</PERSON>, <PERSON ID="34234">Antonyia Parvanova</PERSON>, <PERSON ID="108329">Andrea Zanoni</PERSON><BRK/>za skupinu <GRPOL GRPOLID="1119">ALDE</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000301">Předmět: Přístup ke zdravotní péči pro nelegální migranty </OBJECT><CONTENT><PARA>Mezinárodní pakt OSN o hospodářských, sociálních a kulturních právech, který podepsalo všech 27 členských států, stanoví, že právo na zdraví je jedním ze základních sociálních práv, která náleží všem osobám. Toto přesvědčení se odráží také ve SFEU a Listině základních práv.</PARA><PARA>Studie, kterou nedávno provedla Agentura EU pro základní práva (FRA) v deseti členských státech<FNREF FNIDREF="FN1"/>, však ukazuje, že postupy uplatňované v jednotlivých členských státech v oblasti přístupu nelegálních migrantů ke zdravotní péči se značně liší. V šesti státech, v nichž byla studie prováděna, nebyl pro nelegální migranty zajištěn žádný bezplatný přístup k veřejné zdravotní péči, vyjma naléhavé péče. V jednom státě je zdravotní péče zajištěna, ale nemocnice mají povinnost nahlásit nelegálního migranta příslušným orgánům v dané zemi. V důsledku toho nelegální migranti raději ohrožují své zdraví z obavy, že budou odhaleni. </PARA><PARA>Členské státy se obávají, že zdravotní péče, která by byla nelegálním migrantům poskytována bezplatně, by byla spojena s potencionálně vysokými výdaji. Avšak čím více se investuje do bezplatné základní zdravotní péče přístupné všem, tím menší výdaje vznikají v souvislosti s nákladnou naléhavou péčí a tím menší je také riziko pro veřejné zdraví. Právo na základní zdravotní péči je základním právem bez ohledu na postavení dané osoby. Tuto povinnost musí místo nevládních organizací a občanské společnosti vykonávat stát, jak se již děje v některých členských státech, v nichž není zajištěn neomezený přístup k základní zdravotní péči.</PARA><PARA>Mohla by Komise předložit komplexní studii zaměřenou na postupy, které v souvislosti s přístupem nelegálních migrantů ke zdravotní péči uplatňuje všech 27 členských států?</PARA><PARA>Mohla by Komise předložit zejména hrubý odhad ročních výdajů vynaložených v EU v případě, že by zdravotní péče byla nelegálním migrantům poskytována bezplatně?</PARA><PARA>Mohla by Komise potvrdit či vyvrátit domněnku, že mezi bezplatnou zdravotní péčí v některých členských státech a počtem nelegálních migrantů v daných zemích existuje jakákoli souvislost? Jinými slovy: lze nějakým způsobem doložit, že bezplatná zdravotní péče představuje motivační faktor pro nelegální migraci?</PARA><PARA>A mohla by Komise rovněž podrobně uvést, jaký dopad má studie agentury FRA na ustanovení o zdravotní péči, která jsou v současnosti předmětem jednání v rámci balíčku směrnic o azylovém řízení a podmínkách přijetí?</PARA><FN FNID="FN1">  FRA, Migranti v rámci neřízené migrace: přístup ke zdravotní péči v 10 členských státech Evropské unie, Vídeň 2011.</FN></CONTENT></QUEST>