<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Suuliselt vastatav küsimus <QREF QID="O-2011-000332">O-000332/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST><INST TYPE="COM">komisjonile</INST></TI-DEST><TI-RULES-EP>Kodukorra artikkel 115</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="1055">Godelieve Quisthoudt-Rowohl</PERSON>, <PERSON ID="28223">Andreas Schwab</PERSON>, <PERSON ID="28219">Daniel Caspary</PERSON><BRK/>fraktsiooni <GRPOL GRPOLID="2948">PPE</GRPOL> nimel</TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000332">Teema: Ühenduse tolliseadustiku ajakohastamine ja mittesooduspäritolureeglite nimekirja kehtestamine</OBJECT><CONTENT><PARA>Praegu kasutatakse kaupade päritolu kindlaksmääramiseks põhimõtet, mis on sätestatud ühenduse tolliseadustiku (nõukogu määrus (EMÜ) nr 2913/92) artiklis 24 ja mille alusel kaupa, mille tootmine on toimunud rohkem kui ühes riigis, loetakse pärinevaks riigist, kus toimus selle viimane oluline majanduslikult põhjendatud töötlemine või toiming selleks seadmestatud ettevõttes, mille tulemusena valmis uus toode või mis oli tähtis valmistamisetapp.</PARA><PARA>Maailma Kaubandusorganisatsioon (WTO) rakendab jõupingutusi kauba mittesooduspäritolu ühtlustamiseks. WTO eelnõu põhjal ning osana püüdlustest tolliseaduslikku ajakohastada on komisjon töötanud välja erinevad kohustuslikud mittesooduspäritolureeglid. Komisjoni väitel suurendab see jäik reeglite nimekiri õiguslikku selgust impordi osas ning toimib selge õigusliku alusena, eriti dumpinguvastaste juhtumite korral. Ettevõtete jaoks tähendaks aga nende kehtestamine menetluskorra muutumist palju komplekssemaks ja keerukamaks. Kui varem määras kaupade päritolu kindlaks ekspordiriik, siis komisjoni ettepaneku kohaselt hakkaks kolmandatest riikidest pärineva kauba päritolu määratlema EL ise.</PARA><PARA>1.  Kuidas hakkab see kontroll toimuma? Kuidas saab rääkida suuremast õiguskindlusest Euroopa maaletoojate jaoks, kui dumpinguvastased juhtumid moodustavad vaid 0,7 % kogu ELi suunduvast impordist?</PARA><PARA>2.  Sõltuvalt toodete või nende toodete tootmiseks kasutatud toodete rühmadest võivad tekkida erinevad olukorrad, kus toode ei olegi enam Euroopa päritoluga. Kuidas kavatseb komisjon võidelda maineprobleemidega, mida see tekitaks Euroopa tootjatele, ning Euroopa päritoluga tootmise vähenemisega?</PARA><PARA>3.  Mis puutub eksporti, siis nähakse komisjoni ettepanekus ette, et importivatel riikidel tuleks lubada omaenda päritolureeglite kasutamist. Kuidas seda rakendada? Milliseid vahendeid kavatseb komisjon eraldada ettevõtjatele, et aidata neil rohkem kui 190 riigi jaoks päritolureegleid rakendada? Kas see ei tähenda hoopis bürokraatia lisandumist?</PARA><PARA>4.  Impordi osas nõutakse ELi päritolureegleid; samal ajal on ekspordi osas rohkem valikuid. Kas komisjon on välja selgitanud, kuidas on erinevad päritolureeglid ekspordile ja impordile kooskõlas ELi õigusega ja kas need vastavad WTO eeskirjadele?</PARA><PARA>5.  Kas nimekirja kehtestamine on kooskõlas „Small Business Act’i” eesmärkidega ja ELi strateegiaga VKEde rahvusvahelistumiseks?</PARA></CONTENT></QUEST>