<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>Infotunni küsimus <QREF QID="H-2011-000206">H-000206/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST><INST TYPE="COM">komisjonile</INST></TI-DEST><TI-SESSION>2011 juuni osaistungjärk</TI-SESSION><TI-RULES-EP>Kodukorra artikkel 116</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="28115">Mairead McGuinness</PERSON> <GRPOL GRPOLID="2948">(PPE)</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000206">Teema: Toiduainete kvaliteedikavad</OBJECT><CONTENT><PARA>2011. aasta veebruaris registreeris komisjon tuhandenda kvaliteettoiduaine nime. Sellegipoolest on selge, et kaitstud geograafilise tähise (KGT), kaitstud päritolunimetuse (KPN) ja garanteeritud traditsioonilise eritunnusega (GET) toodete registreerimistaotluste hulk varieerub erinevate liikmesriikide vahel märkimisväärselt palju. Kas komisjon võiks selgitada, miks on liikmesriikide vahel nii suured erinevused? Kas komisjon võiks kommenteerida mõnede toiduainete tootjate avaldatud arvamust, et registreerimisprotsess on pikaajaline ja bürokraatlik ning seega taotlejaid heidutav? Kuidas saaks seda registreerimisprotsessi eelneva valguses kasutajasõbralikumaks muuta? </PARA><PARA>Kas komisjon võiks anda teavet selle kohta, kui teadlikud on tarbijad kvaliteetsete toiduainete programmidest? Kuidas saaks KGT, KPN ja GET märgistust edendada ning tarbijate jaoks esile tõsta, eriti neis liikmesriikides, kus registreeritud tooteid on vähe?</PARA></CONTENT></QUEST>