<QUEST><TI><TI-INTRO>SUULINE KÜSIMUS <QREF QID="H-2010-0185">H-0185/10</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>Küsimuste tunniks osaistungjärgul - mai 2010</TI-SESSION><TI-RULES-EP>vastavalt kodukorra artiklile 116</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>esitaja: <PERSON ID="96715">Pavel Poc</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST><INST TYPE="COM">Euroopa Komisjonile</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0185">Teema: ELi ühtne viisapoliitika</OBJECT><CONTENT><PARA>Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 77 lõikele 2 ja sellel põhinevatele õigusaktidele, eelkõige nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrusele (EÜ) nr 539/2001<FNREF/>, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (muudetud versioonis), on liikmesriigid kohustatud korraldama ühtset viisapoliitikat ja järgima vastastikkuse põhimõtet.</PARA><PARA>Kas Euroopa Komisjon mõistab „ühtse viisapoliitika” all seda, et ELi liikmesriigid peavad kolmandate riikide kodanikele kehtestama ühtsed eeskirjad? Või on võimalik Euroopa Liidu toimimise lepingu kõnealusest artiklist välja lugeda − lisaks sellele, et sellega reguleeritakse kolmandate riikide suhtes kehtestatavat viisapoliitikat −, et Euroopa Komisjoni ja Euroopa Liidu liikmesriikide kohustus on püüelda selle poole, et kolmandates riikides kehtiks kõigile ELi liikmesriikidele ühesugused tingimused?</PARA><FN FNID="FN1">  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.</FN></CONTENT></QUEST>