<QUEST><TI><TI-INTRO>SUULINE KÜSIMUS ARUTELUGA <QREF QID="O-2006-0008">O-0008/06</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>vastavalt kodukorra artiklile 108</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>esitaja: <PERSON ID="2097">Giles Chichester</PERSON> <COMMITTEE COMMID="816">Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjon</COMMITTEE>i nimel</TI-AUTHOR><TI-DEST>Euroopa Komisjonile</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0008">Teema: Energiavarustuse kindlus Euroopa Liidus</OBJECT><CONTENT><PARA>ELi energiatarbimine kasvab perioodil 1990–2020 eeldatavasti 22% võrra. Eelkõige kasvab Euroopa Liidus nafta tarbimine, hoolimata õliga käitatavate seadmete energiakulu 50% vähenemisest ja taastuvate kütuste kasutamisest tööstuses, transpordis, kütteks ja elektri tootmiseks. ELi gaasivajadus on kasvanud märgatavalt nii absoluutarvudes kui ka teiste kütustega võrreldes, kusjuures gaasi turuosa on tõusnud kümne aasta jooksul 18%-lt 24%-le 2003. aastal ja 2020. aastaks on see eeldatavasti 27%. ELi impordisõltuvus kasvab 2030. aastaks eeldatavasti 71%-ni ning tulevikus suureneb nõudlus kolmandates riikides, kes hakkavad konkureerima selle energia pärast, mida vajavad ELi liikmesriigid.  <BRK/></PARA><PARA>Mida võtab komisjon ette, et   asjakohaselt reageerida ühelt poolt hiljutistele arengutele seoses kasvava   energiavajadusega ja teisalt geopoliitilistele, strateegilistele ja   diplomaatilistele ohtudele, mis ähvardavad stabiilsust? Kuidas oleks   lisaks sellele võimalik tulevikus kindlustada ELi sõltumatu energiavarustus   (nafta- ja gaasivajadus)? <BRK/></PARA><PARA>Võttes arvesse säästlikkust,   konkurentsivõimet ja varustuskindlust, siis milliseid teisi energiaallikaid   saaks kasutada, kui nafta- ja gaasitarned vähenevad või kui varustamine   on ohus geopoliitilistel põhjustel? <BRK/></PARA><PARA>Milline on komisjoni   arvamus 2012. aastale järgnevate Kyoto läbirääkimiste mõjust ELi energiavarustuse   kindlusele ja konkurentsivõimele (Lissaboni eesmärgid)? <BRK/>   <BRK/></PARA></CONTENT></QUEST>