<QUEST><TI><TI-INTRO>SUULINE KÜSIMUS ARUTELUGA <QREF QID="O-2010-0056">O-0056/10</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>vastavalt kodukorra artiklile 115</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>esitaja: <PERSON ID="28367">Gabriele Albertini</PERSON> <COMMITTEE COMMID="2856">Väliskomisjon</COMMITTEE>i nimel, <PERSON ID="96930">Vital Moreira</PERSON> <COMMITTEE COMMID="2859">Rahvusvahelise kaubanduse komisjon</COMMITTEE>i nimel</TI-AUTHOR><TI-DEST>nõukogule</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0056">Teema: Nõukogu määruse (EÜ) nr 1236/2005 rakendamine</OBJECT><CONTENT><PARA>Nõukogu 27. juuni 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1236/2005<FNREF FNIDREF="FN1"/> käsitleb kontrolli ELi kauplemise üle kaupadega, mida on võimalik kasutada surmanuhtluse täideviimiseks, piinamiseks või muul julmal, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemiseks või karistamiseks. Määruses loetletakse varustus, mis tuleks keelata või mida tuleks rangelt kontrollida.</PARA><PARA>Kui määrus 30. juunil 2006 jõustus, oli see maailma esimene mitmepoolne kauplemise kontrollimise vahend, mille eesmärk oli keelata rahvusvaheline kauplemine varustusega, mille ainus praktiline otstarve on surmanuhtlus, piinamine või muu väärkohtlemine. Kahjuks on tõsine mure, et määruse rakendamine ei ole olnud kaugeltki eeskujulik. Liikmesriigid ei ole täitnud kohustust esitada iga-aastaseid tegevusaruandeid, kõik liikmesriigid ei ole esitanud teavet seaduste kohta, mille nad on kehtestanud määruse rikkujate karistamiseks, ja keelatud esemete nimekiri ei näi olevat piisavalt põhjalik.</PARA><PARA>1. Milliseid meetmeid näeb nõukogu ette selleks, et parandada määruse läbipaistvust ja rakendamist ning selles nõutud aruandlust?</PARA><PARA>2. Kuidas saab parandada liikmesriikide väljaveolubasid andvate asutuste hindamist, et vältida ohtu, et määruse kohaselt väljaveetavaid esemeid võidakse väärkasutada piinamiseks või muuks väärkohtlemiseks, nagu on nõutud määruse artiklis 6? Milliseid meetmeid on võimalik võtta, kui see osutub tõeks?</PARA><FN FNID="FN1">  ELT L 200, 30.7.2005, lk 1.</FN></CONTENT></QUEST>