<QUEST><TI><TI-INTRO>SZÓBELI VÁLASZT IGÉNYLŐ KÉRDÉS <QREF QID="H-2010-0231">H-0231/10</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>A 2010-as év májusi üléshetének kérdések órájára</TI-SESSION><TI-RULES-EP>Az Eljárási Szabályzat 116. cikke alapján</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>előterjesztette: <PERSON ID="5729">Kathleen Van Brempt</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST>a <INST TYPE="CS">Bizottsághoz</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0231">Tárgy: A Bizottság szűkös erőforrásokra vonatkozó politikája</OBJECT><CONTENT><PARA>A Bizottság célja, hogy javaslatot készítsen ez év vége előtt az erőforrások egyre szűkösebbé válásáról szóló politikájával kapcsolatban. Tajani biztos 2010. április 28-án az Ipari, Kutatási és Energiaügyi Bizottságnál tett látogatása során ismételten hangsúlyozta, hogy egyik prioritása az erőforráskezelés. Az erőforrásokhoz EU-n belül vagy azon túl való hozzáférés mellett az újrahasznosítás és újrafelhasználás szintén különös figyelmet érdemlő kérdésként került előterjesztésre.</PARA><PARA>A kérdés azonban az, hogy a Bizottság pontosan hogyan definiálja és értelmezi az „újrahasznosítás” és az „újrafelhasználás” fogalmát, és politikája mennyire lesz megfelelő és nagyra törő ezen a területen. Megmarad-e a hagyományos felfogás az újrahasznosítás és a minőségromlással járó újrahasznosítás terén? Avagy a Bizottság tovább megy azáltal, hogy figyelembe veszi és támogatja az olyan új gyakorlatokat, mint az ún. körkörös („bölcsőtől bölcsőig”) gazdaság? Ha igen, konkrétan hogyan jeleníti ezt meg a politikában? A „bölcsőtől bölcsőig” elvet például odaítélési kritériummá teszik-e a jövőben az állami szerződéseknél?</PARA></CONTENT></QUEST>