<QUEST><TI><TI-INTRO>SZÓBELI VÁLASZT IGÉNYLŐ KÉRDÉS <QREF QID="H-2008-1019">H-1019/08</QREF></TI-INTRO><TI-SESSION>A 2009-as év januári üléshetének kérdések órájára</TI-SESSION><TI-RULES-EP>Az Eljárási Szabályzat 109. cikke alapján</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>előterjesztette: <PERSON ID="28138">Zsolt László Becsey</PERSON></TI-AUTHOR><TI-DEST>a <INST TYPE="CS">Bizottsághoz</INST></TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ1019">Tárgy: A vajdasági magyarok, németek és zsidók ellen 1944-45-ben elkövetett népirtás Szerbia általi el nem ismerése</OBJECT><CONTENT><PARA>Az emberi méltóság és következésképpen az emberiesség az Európai Unió alapvető értéke (lásd a Nizzai és a Lisszaboni Szerződést), mégis ezen értékeket Szerbia folyamatosan megsérti azzal, hogy nem ismeri el az 1944–45-ben Tito partizánjai által elkövetett népirtást, amelynek hozzávetőleg 40 ezer vajdasági magyar és 260 ezer német és zsidó esett áldozatul „kollektív bűnösségük” ürügyén. Tekintve, hogy Szerbia megtagadja valamennyi áldozat rehabilitálását, a Bizottság a belgrádi kormánnyal folytatott tárgyalásai és fellépése során miért nem emeli e kérdést a koppenhágai kritériumok keretében a stabilizációs és társulási megállapodás (STM), valamint a bővítés alapvető feltételévé? A történelmi bűnök elismerése és bocsánatkérés nélkül egy európai nemzet sem juthat megbékélésre az Unióban – hogyan tehetnék ezt akkor a szerbek, magyarok, németek, zsidók?</PARA></CONTENT></QUEST>