<QUEST><TI><TI-INTRO>SZÓBELI VÁLASZT IGÉNYLŐ KÉRDÉS VITÁVAL <QREF QID="O-2009-0136">O-0136/09</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>Az Eljárási Szabályzat 115. cikke alapján</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>előterjesztette: <PERSON ID="28171">Emine Bozkurt</PERSON>, <PERSON ID="96670">Louis Michel</PERSON> és <PERSON ID="96860">Michèle Striffler</PERSON> a(z) <COMMITTEE COMMID="2875">Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság</COMMITTEE> nevében</TI-AUTHOR><TI-DEST>a Bizottsághoz</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0136">Tárgy: Korlátozó intézkedések</OBJECT><CONTENT><PARA>Az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság november 5-i ülése során a korlátozó intézkedésekkel<FNREF FNIDREF="FN1"/> foglalkozó bizottsági javaslatokról szóló első eszmecserék összefüggésében, a Bizottság és a svéd elnökség képviselői kinyilatkoztatták, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően ezen javaslatok az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSz.) (az &quot;Unió külső intézkedése&quot; című ötödik rész IV. &quot;Korlátozó intézkedések&quot; címe alapján előirányzott) 215. cikkén alapulnak.</PARA><PARA>Rá kell mutatni, hogy a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően az egyének jogait érintő intézkedéseket az Európai Parlament bevonása (EUMSz. 215. cikke), illetve társjogalkotásban való részvétele (EUMSz. 75. cikke) nélkül fogják megvizsgálni.  Ez az eltérő bánásmód rendkívül meglepő, mivel az Európai Parlament kizárható az EU területén alkalmazandó egyes terrorizmus ellenes (akár az EU-n kívülről indított) intézkedések elfogadása alól, noha az Európai Parlament hatáskörrel rendelkezik büntetőügyek, különösen a terrorista cselekmények megelőzése és az azok elleni küzdelem terén.</PARA><PARA>A fentiek alapján és a Szerződés és a Lisszaboni Szerződés jelenlegi rendelkezései szerint a Bizottság az alábbiakat fejthetné ki: <BRK/></PARA><PARA>A Bizottság tudna-e részletesebb   információkat szolgáltatni az ENSZ szankciós bizottságok munkájának   javításáról az érintett alapvető jogokat illetően? <BRK/></PARA><PARA>Az EUMSz. 215. cikke   inkább az EUMSz. 75. cikkében meghatározott általános szabályok alóli   kivétel, amely szerint az Európai Parlament társjogalkotóként<FNREF FNIDREF="FN2"/> jár el, &quot;ha   a 67. cikkben megállapított célkitűzések elérése, a terrorizmus és az   ahhoz kapcsolódó tevékenységek megelőzése és az azok elleni küzdelem   érdekében szükséges&quot;. Hogyan lehet ezt a kivételt kezelni?   Lehetne-e kettős jogalapot előirányozni (EUMSz. 215. és 75. cikk), amikor   az egyén jogai és terrorizmus ellenes politikák forognak kockán, és   ezáltal ezt egy demokratikusabb döntéshozatali folyamattá lehetne tenni? <BRK/></PARA><PARA>A Zimbabwéra és Szomáliára   vonatkozó javaslatok esetében, ahol az Európai Parlamenttel való konzultáció   nem kötelező az EUMSz. 215. cikke szerint, a Parlamenttel való opcionális   konzultációt nem lehetne legalább tervbe venni (az Európai Unió 1983.   június 19-i Stuttgart nyilatkozatával összhangban, amely szerint a Parlamenttel   való opcionális konzultációt nemzetközi ügyekben akkor is előírták,   ha az a Szerződésekben nem szerepelt)?</PARA><FN FNID="FN1">  COM(2009)0395, COM(2009)0393, COM(2009)0187 és a 12883/2009. sz. tanácsi dokumentum.</FN><FN FNID="FN2">  Az Európai Parlament és a Tanács felkérést fog kapni, hogy határozza meg a tőkemozgásokkal és kifizetésekkel kapcsolatos azon adminisztratív intézkedések keretét, mint például az olyan alapok, pénzügyi eszközök vagy gazdasági hasznok befagyasztása, amelyek természetes vagy jogi személyekhez, csoportokhoz vagy nem állami jogalanyokhoz tartoznak, azok tulajdonában állnak, vagy azok birtokában vannak.</FN></CONTENT></QUEST>