<QUEST><TI><TI-INTRO>SZÓBELI VÁLASZT IGÉNYLŐ KÉRDÉS VITÁVAL <QREF QID="O-2005-0104">O-0104/05</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>Az Eljárási Szabályzat 108. cikke alapján</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>előterjesztette: <PERSON ID="28409">Raül Romeva i Rueda</PERSON>, <PERSON ID="28234">Angelika Beer</PERSON>, <PERSON ID="2329">Joost Lagendijk</PERSON>, <PERSON ID="4524">Caroline Lucas</PERSON> és <PERSON ID="1833">Marie Isler Béguin</PERSON> a(z) <GRPOL GRPOLID="1107">Verts/ALE</GRPOL> képviselőcsoportja nevében</TI-AUTHOR><TI-DEST>a Tanácshoz</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0104">Tárgy: A brit és a francia nukleáris fegyverek megújítása</OBJECT><CONTENT><PARA>Ez év májusában napvilágra került Tony Blair miniszterelnök döntése, mely szerint folytatni kell a Trident rakétahordozó tengeralattjárók új generációs nukleáris fegyverekkel történő felváltására irányuló terveket. A döntés annak ellenére született, hogy a Tridentek élettartamát további 20 évvel meg lehet hosszabbítani. Nagy Britannia Aldermastonban található atombombákat előállító üzeme számára az elkövetkező három évre kétmilliárd fontos támogatást irányoztak elő. (Összehasonlításként: az aldermastoni nukleáris fegyverekkel foglalkozó laboratórium működési költségei aktuális értéken számolva 2000 óta évente átlagosan 300 millió fontra rúgnak.) Az október 31-i héten Reid védelmi miniszter találkozót kezdeményezett a Munkáspárt parlamenti képviselőcsoportjának tagjaival a tervek megvitatására a döntéshozatal előtt.</PARA><PARA>A brit kormány lépése a francia kormány korábbi döntését követően született meg, melynek értelmében az ország nukleáris csapásmérő erejének növelése érdekében az M-45 nukleáris rakétákat 2010-ig az új M-51 modellre cserélik.</PARA><PARA>Noha ezek a döntések teljes egészében a nemzeti kormányok hatáskörébe tartoznak, számottevő következményekkel járhatnak az Európai Unió egészére nézve.</PARA><PARA></PARA><PARA>A nukleáris fegyverkezés fokozására irányuló ilyen lépések hiteltelenné tehetik az E3-ak és az EU Irán és egyéb országok meggyőzésére irányuló erőfeszítéseit, hogy azok mondjanak le a nukleáris fegyverek megszerzéséről, és gyengíthetik az EU pozícióját az atomfegyvermentes övezetek kiterjesztésére irányuló tevékenységében a világ különböző pontjain. Ezek a lépések leértékelhetik az EU számos olyan tagállamának pozícióját is, amelyek véget kívánnak vetni a nukleáris versenyfutásnak, és aláaknázhatja az EU régi keletű elkötelezettségét a nemzetközi jog betartása iránt, beleértve a Nemzetközi Bíróság 1996. július 8-i határozatát a nukleáris fegyverek illegális voltáról.</PARA><PARA>Az EU elnöksége hogyan válaszol azokra a véleményekre, melyek szerint a brit és a francia kormány intézkedései az atomsorompó-egyezmény VI. cikkébe ütköznek, mely kötelezi az egyezmény aláíróit, hogy „folytassanak jóhiszeműen tárgyalásokat a nukleáris fegyverkezési verseny mihamarabbi befejezésére és a nukleáris fegyverek leszerelésére irányuló hatékony intézkedésekről, valamint egy olyan megállapodásról, melynek célja a szigorú és hatékony nemzetközi ellenőrzés alatt történő általános és teljes leszerelés”?</PARA><PARA>Hogyan magyarázza az EU elnöksége saját szándékait a nukleáris fegyvereket ellenőrző világméretű rendszer teljes összeomlása veszélyének fényében, és hogyan értékeli a nukleáris fegyverkezési verseny jelentette valós veszélyt az atomsorompó-egyezmény felülvizsgálatára összehívott konferencia, valamint az ENSZ ez évi reformközgyűlésének kudarca fényében?</PARA></CONTENT></QUEST>