<QUEST VERSION="2"><TI><TI-INTRO>A kérdések órája során feltett kérdés: <QREF QID="H-2011-000008">H-000008/2011</QREF></TI-INTRO><TI-DEST>a <INST TYPE="CS">Tanács</INST> számára</TI-DEST><TI-SESSION>Ülés: 2011 januári ülés</TI-SESSION><TI-RULES-EP>az eljárási szabályzat 116. cikke</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR><PERSON ID="96695">Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė</PERSON> <GRPOL GRPOLID="2948">(PPE)</GRPOL></TI-AUTHOR></TI><OBJECT OBJID="OBJ000008">Tárgy: A környezeti károkkal kapcsolatos kártérítés problémái</OBJECT><CONTENT><PARA>A Tanács elnökségét nemrégiben átvevő Magyarországot az elmúlt évben nagy környezeti katasztrófa – a vörösiszap-áradás – sújtotta. A katasztrófa egyik fő okaként a létesítmény szakszerűtlen karbantartását nevezték meg. Az Európai Unió nem irányoz elő pénzügyi támogatásokat a tagállamok számára a szándékos vagy gondatlan emberi magatartás miatt bekövetkező katasztrófák esetére. Ha a károkozó pénzügyileg nincs megfelelő helyzetben, a tagállamok gyakran nem képesek egyedül viselni e szerencsétlenségek anyagi következményeit.</PARA><PARA>Nem véli-e úgy a Tanács elnöksége, hogy a nagy környezeti kockázatot jelentő létesítmények tervezésére (különös tekintettel a környezeti hatásvizsgálatra), karbantartására és üzemeltetésére vonatkozó jogszabályi előírásokat felül kellene vizsgálni és szigorítani kellene? Nem lenne-e célszerű létrehozni az Európai Unión belül egy olyan alapot, amelyet a nagy környezeti kockázatot jelentő létesítmények irányítóinak hozzájárulásaiból tartanak fenn, és amelyből később az e létesítmények által okozott környezeti katasztrófák esetén kártérítést lehetne biztosítani (hasonlóan ahhoz az alaphoz, amelyet a „British Petroleum“ önként hozott létre a Mexikói-öbölben bekövetkezett katasztrófa következményeivel kapcsolatos kártérítés céljából)?</PARA></CONTENT></QUEST>