<QUEST><TI><TI-INTRO>ÎNTREBARE ORALĂ URMATĂ DE O DEZBATERE <QREF QID="O-2007-0063">O-0063/07</QREF></TI-INTRO><TI-RULES-EP>în conformitate cu articolul 108 din Regulamentul de procedură</TI-RULES-EP><TI-AUTHOR>de <PERSON ID="28409">Raül Romeva i Rueda</PERSON> şi <PERSON ID="28234">Angelika Beer</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1107">Verts/ALE</GRPOL> , <PERSON ID="1224">Karl von Wogau</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1102">PPE-DE</GRPOL> , <PERSON ID="28306">Ana Maria Gomes</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1103">PSE</GRPOL> , <PERSON ID="1946">Annemie Neyts-Uyttebroeck</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1119">ALDE</GRPOL> , <PERSON ID="28616">Ģirts Valdis Kristovskis</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1108">UEN</GRPOL> , <PERSON ID="28249">Tobias Pflüger</PERSON>, în numele Grupului <GRPOL GRPOLID="1106">GUE/NGL</GRPOL> </TI-AUTHOR><TI-DEST>Consiliul</TI-DEST></TI><OBJECT OBJID="OBJ0063">Subiect: Punerea în aplicare a Codului de conduită al UE privind transferurile de arme - neadoptarea de către Consiliu a Poziţiei sale comune şi  netransformarea acestuia într-un instrument obligatoriu din punct de vedere legal</OBJECT><CONTENT><PARA>În urmă cu peste 2 ani, Codul de conduită al UE privind transferurile de arme ar fi trebuit să devină un instrument obligatoriu din punct de vedere legal pentru toate statele membre ale UE. La 30 iunie 2005, COARM (Grupul de lucru al Consiliului privind armele) a adoptat, la nivel tehnic, textul Poziţiei comune, în urma unui proces amănunţit de revizuire a Codului în vederea transformării acestuia într-un instrument eficient de control asupra exporturilor de arme dinspre teritoriul UE şi  de către întreprinderile din UE. Parlamentul a salutat în mod deosebit această Poziţie comună.</PARA><PARA>Totuşi, Consiliul nu a luat de atunci decizia finală privind această chestiune, din motive care nu au fost niciodată explicate în mod oficial, dar care sunt în mod clar legate de dorinţa unora dintre statele membre ale UE de ridicare a embargoului actual introdus de UE asupra Republicii Populare Chineze. Parlamentul European a solicitat de mai multe ori Consiliului să adopte Poziţia Comună şi, de fiecare dată, Preşedinţia în exerciţiu a promis că ia măsurile necesare în acest sens, dar fără nici un rezultat. Între timp, Parlamentul şi opinia publică primesc în fiecare săptămână ştiri privind afacerile de export de arme încheiate între întreprinderile europene şi ţări în care astfel de exporturi ar trebui să fie interzise în conformitate cu criteriile menţionate în Cod, precum Ciad, Myanmar, Pakistan, Libia  şi multe altele. Această situaţie este cu atât mai regretabilă acum cu cât, în cadrul Strategiei Europene de Securitate (SES)  şi al evoluţiei Politicii Europene de Securitate şi Apărare (PESA), se derulează din ce în ce mai multe misiuni externe ale UE cu caracter militar, non-militar şi umanitar, iar personalul UE ar putea ajunge în situaţia de a fi ameninţat cu arme furnizate anterior de state membre ale UE.</PARA><PARA>Ce fel de angajament îşi poate lua Consiliul privind soluţionarea prioritară a acestei dileme şi garantarea adoptării Poziţiei comune fără nicio altă întârziere?  </PARA></CONTENT></QUEST>