<AQE.QER VERSION="2"><QUESTION QID="E-000072-12" AIDREF="AE-000072-12" LEG.VAL="WQ"><HEAD.Q><TI1><P.WQ>Otázka na písomné zodpovedanie <NO.WQ QID="Q-E-000072-12">E-000072/2012</NO.WQ></P.WQ>
<P.WQ><DEST.WQ ORG="COM">Komisii</DEST.WQ></P.WQ>
</TI1>
<TI2><P.WQ>článok 117 rokovacieho poriadku</P.WQ>
<P.WQ><AUTHOR.WQ PERSID="23868">Monika Flašíková Beňová</AUTHOR.WQ> <POL.GROUP GR="S&amp;D">(S&amp;D)</POL.GROUP></P.WQ>
</TI2>
<P.WQ><DATE.WQ DATE.DOC="20120113">(13. januára 2012)</DATE.WQ></P.WQ>
</HEAD.Q>
<OBJ.Q OBJID="O-E-000072-12"><INT.OBJ.Q>Vec:</INT.OBJ.Q><TXT>Kanagaratnam a ďalší vs. Belgicko</TXT></OBJ.Q><CONTENTS CTNID="QC-E-000072-12">
<P>Európsky súd pre ľudské práva vo svojom nedávno zverejnenom rozsudku vyslovil, že Belgicko v prípade Kanagaratnam a ďalší porušilo čl. 3 a čl. 5 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. V tomto prípade išlo o nesprávne azylové konanie so srílanskou občiankou pani Kanagaratnam a jej tromi deťmi. Tá po svojom príchode na bruselské letisko požiadala o azyl. Táto žiadosť však bola zamietnutá. Štatút utečenca jej bol udelený až po podaní druhej žiadosti. Európsky súd pre ľudské práva zistil, že rodina bola takmer štyri mesiace zadržiavaná v nápravnom zariadení pre nelegálnych migrantov v Belgicku, kde sa k nim správali v rozpore s čl. 3 dohovoru, a teda neľudským a ponižujúcim spôsobom, najmä s ohľadom na zadržiavanie detí, ktoré má ničivé dôsledky na ich duševné zdravie. Súd konštatoval, že toto zadržiavanie bolo takisto v rozpore s čl. 5 dohovoru. Deti boli zadržiavané v centre pre dospelých, kde neboli vytvorené podmienky na ich ochranu.</P>
<P>Akým spôsobom mieni Komisia prispieť k tomu, aby sa podobné situácie v budúcnosti neopakovali?</P></CONTENTS></QUESTION></AQE.QER>