13. 12. 2011 B7-0729/2011 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě otázek k ústnímu zodpovězení B7‑0673/2011 a B7‑0674/2011
v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu
o volném pohybu pracovníků uvnitř Evropské unie ( 2011/2958(RSP) )
Marije Cornelissen
za skupinu Verts/ALE
PE479.428v01-00 B7‑0729/2011 Usnesení Evropského parlamentu o volném pohybu pracovníků uvnitř Evropské unie ( 2011/2958(RSP) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci ( A7-0258/2011 ),
– s ohledem na články 21, 45 a 47 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 15, 21, 29, 34 a 45 Listiny základních práv,
– s ohledem na článek 151 Smlouvy o fungování Evropské unie,
– s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. prosince 2007 nazvané „Mobilita, nástroj pro zajištění většího počtu a vyšší kvality pracovních míst: evropský akční plán pro pracovní mobilitu (2007–2010)“ ( KOM(2007)0773 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. listopadu 2008 o dopadu volného pohybu pracovníků v kontextu rozšíření EU ( KOM(2008)0765 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. července 2010 nazvané „Potvrzení volného pohybu pracovníků: práva a hlavní vývojové změny“ ( KOM(2010)0373 ),
– s ohledem na návrh usnesení Evropského parlamentu o přechodných opatřeních, která omezují volný pohyb pracovníků na trhu práce v Evropské unii,
– s ohledem na zprávu Komise Radě o fungování přechodných opatření týkajících se volného pohybu pracovníků z Bulharska a Rumunska (KOM(2011)729 v konečném znění),
– s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru o určení přetrvávajících překážek mobility na vnitřním trhu práce,
– s ohledem na čl. 115 odst. 5 a čl. 110 odst. 2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že ačkoli právo žít a pracovat v jiném členském státě Unie je jedním ze základních práv EU, jež zaručuje rovné zacházení a ochranu před diskriminací na základě státní příslušnosti, a které je i základní složkou občanství EU uznávanou Smlouvami, dva členské státy dosud čelí překážkám při uplatňování práva ucházet se o zaměstnání na území jiného členského státu;
B. vzhledem k tomu, že podle sdělení Komise ze dne 11. listopadu 2011 jsou migrující pracovníci z Rumunska a Bulharska přínosem pro hospodářství hostitelských členských států;
C. vzhledem k tomu, že ačkoli členské státy, které nezavedly přechodná opatření pro volný pohyb pracovníků pocházejících z členských států, které k EU přistoupily v letech 2004 a 2007, nezaznamenaly žádné negativní dopady, několik členských států se rozhodlo, že na svých trzích práce budou i nadále na rumunské a bulharské státní příslušníky uplatňovat omezení; vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí pramení spíše z politického tlaku nežli z reálně hrozících negativních důsledků pro hospodářství a trh práce;
D. vzhledem k tomu, že podle nejnovějších statistik z konce roku 2010 představují migrující pracovníci z Rumunska a Bulharska žijící na území jiného členského státu 0,6 % populace EU;
E. vzhledem k tomu, že s příchodem rumunských a bulharských pracovníků byly zaznamenány pozitivní dopady na trzích přijímajících zemí, protože tito pracovníci našli uplatnění v profesích nebo odvětvích, které trpí nedostatkem pracovní síly;
F. vzhledem k tomu, že Komise ve svém posledním sdělení uvedla, že v případě rumunských a bulharských migrujících pracovníků je pravděpodobnější, že budou v ekonomicky produktivním věku, než je tomu v případě občanů přijímajícího státu, přičemž vycházela ze skutečnosti, že migrující pracovníci mladší 35 let pocházející z těchto dvou členských států EU představují 65 % celkového počtu migrujících pracovníků v produktivním věku oproti 34% podílu, který připadá na EU15;
G. vzhledem k tomu, že aktuální údaje Eurostatu ukazují, že migrující pracovníci z Rumunska a Bulharska nemají významnější vliv na platy a míru nezaměstnanosti v přijímajících zemích;
H. vzhledem k tomu, že rumunští a bulharští pracovníci jsou konfrontováni s úplným zákazem či omezeními svobody pohybu, která je založena na rovném zacházení a je zakotvena ve Smlouvách, zatímco současně sílí trend přeshraniční mobility pracovníků v rámci „služeb“ (prostřednictvím subdodavatelů, zprostředkovatelů a falešné samostatně výdělečné činnosti), která nahrazuje volný pohyb pracovníků, a vede tak k nekalé hospodářské soutěži, která se promítá v platech a pracovních podmínkách;
I. vzhledem k tomu, že volný pohyb pracovníků představuje pozitivní socioekonomický příklad pro EU i členské státy, neboť je milníkem na cestě k integraci EU, hospodářskému rozvoji, sociální soudržnosti a individuálnímu profesnímu růstu a je protiváhou k negativním dopadům hospodářské krize a posiluje hospodářskou mocnost, která je připravena řešit nelehké úkoly spojené s globálními změnami;
J. vzhledem k tomu, že Evropská komise ve svém posledním sdělení uvádí, že problémy na vnitrostátních trzích práce jsou způsobeny různými faktory, jako je hospodářská a finanční krize a strukturální problémy trhu práce, a nikoli přílivem rumunských a bulharských pracovníků;
K. vzhledem k tomu, že Soudní dvůr trvá důsledně na tom, že výjimky ze základních svobod musí být vykládány restriktivně;
L. vzhledem k tomu, že některé členské státy oznámily, že mají v úmyslu ponechat omezení pro bulharské a rumunské pracovníky v platnosti do roku 2014; vzhledem k tomu, že další členské státy prohlásily, že své trhy práce otevřou všem pracovníkům z EU;
1. vyzývá členské státy, aby zrušily všechna stávající přechodná opatření, protože neexistují skutečné hospodářské důvody opravňující k omezení práva Rumunů a Bulharů na práci a pobyt na území jiného členského státu; domnívá se, že tyto překážky jsou kontraproduktivní a představují diskriminační opatření, která jsou namířená proti evropským občanům a vytvářejí EU s nerovnými právy;
2. vyzývá Radu, aby při posuzování toho, zda jsou přechodné překážky přínosným a nezbytným opatřením, plně zohlednila sdělení Evropské komise a přijala navržený postup;
3. vyzývá Komisi, aby navrhla jasnou definici užívaného spojení „vážné narušení trhů práce nebo hrozba jejich vážného narušení“;
4. vyzývá Komisi, aby připravila soubor jasných ukazatelů a metodiku vycházející z hospodářských a sociálních ukazatelů, na jejichž základě lze vyhodnotit, zda skutečně existuje oprávněný důvod k prodloužení úplného zákazu nebo částečných omezení zavedených členskými státy, doloží-li tyto státy, že příchodem rumunských a bulharských pracovníků byly narušeny jejich vnitrostátní trhy práce, a aby tento postup uplatňovala také v případě, když některý členský stát požádá o uplatnění ochranné doložky;
5. vyzývá Komisi, aby co nejtransparentněji zveřejnila kritéria, na jejichž základě mohou členské státy ponechat dočasná omezení v platnosti a která budou zohledňovat dopady takového rozhodnutí na hospodářství Evropské unie a judikatury Evropského soudního dvora, pokud jde o přesný výklad výjimek z uplatňování základních svobod;
6. upozorňuje na to, že členské státy, které ponechají tato omezení v platnosti, aniž by v souladu s rozhodnutími Soudního dvora jasně a transparentně doložily vážné narušení trhu práce, porušují Smlouvy; vyzývá Komisi, aby jako strážkyně Smluv zajistila dodržování jejich ustanovení;
7. konstatuje, že omezené možnosti bulharských a rumunských občanů zákonně vstoupit na trhy práce v ostatních 25 členských státech může vést k nárůstu nehlášené práce, která ve výsledku vede k porušování práv pracovníků, snižováním daňových výnosů a zvyšováním podílu stínové ekonomiky;
8. vyzývá Komisi a členské státy, aby zrušily restriktivní přechodná období a tím zajistily, aby se bulharským a rumunským občanům dostalo rovnoprávného zacházení v souladu se Smlouvami, a zajistily tak dodržování občanských práv a pravidel spravedlivé hospodářské soutěže mezi podniky a zabránily hospodářskému a sociálnímu dumpingu;
9. konstatuje, že přechodná opatření jsou v boji proti falešné samostatné výdělečné činnosti a nezákonnému zaměstnávání kontraproduktivní, protože pracovníci bez práva na zákonné zapojení do trhu práce někdy volí falešnou samostatnou výdělečnou činnost nebo nehlášenou práci bez slušného platu a důstojných pracovních podmínek;
10. zdůrazňuje, že prodlužování omezení může citelně zpomalit adaptační proces trhů práce, které se otevřely migrujícím pracovníkům;
11. vyzývá ostatních 25 členských států EU, aby před přijetím rozhodnutí o tom, zda ukončí nebo prodlouží úplný zákaz či částečná omezení volného pohybu rumunských a bulharských pracovníků, konzultovaly sociální partnery;
12. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
