A6-0086/2009
23. 2. 2009
ZPRÁVA
o problému znehodnocování zemědělské půdy v EU zejména v jižní Evropě: řešení s pomocí nástrojů zemědělské politiky EU
(2008/2219(INI))
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
Zpravodaj:
Vincenzo Aita
Navrhovatelka (*): Inès Ayala Sender, Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
(*) Přidružený výbor – článek 47 jednacího řádu
PE 414.307v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................9
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 14
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................18
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o problému znehodnocování zemědělské půdy v EU zejména v jižní Evropě: řešení s pomocí nástrojů zemědělské politiky EU
( 2008/2219(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na úmluvu OSN o boji proti desertifikaci a o biologické rozmanitosti,
– s ohledem na své usnesení ze dne 14. listopadu 2007 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví rámec pro ochranu půdy a upravuje směrnice 2004/35/ES
Úř. věst. C 282 E, 6.11.2008, s. 281. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 9. října 2008 o řešení problému nedostatku vody a sucha v Evropské unii
Přijaté texty, P6_TA(2008)0473 . ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6-0086/2009 ),
A. vzhledem k tomu, že zemědělství je hospodářské odvětví, které je značně závislé na klimatických jevech, současně však i na zásahu zvenčí,
B. vzhledem k tomu, že zemědělství je nejlepším prostředkem k zabránění degradaci půdy, a proto je potřeba vypracovat přiměřenou strategii, která by podporovala zachování činnosti;
C. vzhledem k tomu, že evropské venkovské obyvatelstvo hraje důležitou úlohu v boji proti desertifikaci a že evropští výrobci podstatně přispívají k zachování rostlinného krytu v regionech, které jsou postiženy přetrvávajícími suchy, a také vzhledem k tomu, že zejména trvalé kultury, louky a lesy mají nanejvýš pozitivní vliv na zadržování vody,
D. vzhledem k tomu, že v souvislosti se znehodnocováním životního prostředí je v jižní Evropě, ale také v dalších regionech členských států Unie, v důsledku negativní interakce lidské činnosti a klimatických jevů znehodnocována především zemědělská půda,
E. vzhledem k tomu, že i příliš intenzivní kultivace ploch může přispívat k erozi půdy, která pak již nemůže přinášet úrodu,
F. vzhledem k tomu, že desertifikaci je třeba v současnosti pokládat za jedno z nejzávažnějších ohrožení způsobujících znehodnocování půdy v zemích Středomoří,
G. vzhledem k tomu, že půda je základem pro produkci potravin k výživě lidí a pro výrobu krmiv, textilu a paliv a že hraje důležitou roli při zachycování CO 2 ; vzhledem k tomu, že je však půda více než kdy jindy nenávratně poškozována v důsledku větrné a plošné eroze, znečištění, zasolování, nepropustnosti, úbytku organických látek a ztráty biologické rozmanitosti půd,
H. vzhledem k tomu, že negativní dopady, které již byly zjištěny, se týkají hydrologických problémů, pronikání mořské vody do vodonosného pobřežního horizontu, zasolování půd, ztráty zemědělské půdy, snížené biologické rozmanitosti, většího rizika požárů a chorob rostlin a živočichů,
I. vzhledem k tomu, že výše zmíněné změny způsobené zásahy člověka do životního prostředí v souvislosti s jeho výrobní činností mají výrazný dopad na pěstování plodin a chov zvířat, na produktivní využití půdy a na nabídku potravin, což samozřejmě souvisí s otázkou zajištění potravinových dodávek a – vzhledem k úloze podniků – se společenskými, kulturními a hospodářskými vazbami dotčených regionů a nese s sebou také dopady na hydrogeologické poměry,
J. vzhledem k tomu, že zavlažování také slouží k udržení vlhkosti v půdě a ke zvýšení množství vody a že by tyto faktory měly být brány v potaz při formování společné zemědělské politiky (SZP),
K. vzhledem k tomu, že nedostatek vody a sucho dále zvyšují nárůst cen za zemědělské suroviny, a vzhledem ke tomu, že je nutné zajistit plynulé zásobování obyvatelstva potravinami,
L. vzhledem k tomu, že v rámci správy zemědělských a lesnických systémů lze omezit celkové množství emisí CO 2 , a přispět tak ke snížení emisí skleníkových plynů,
M. připomínaje existenci Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti desertifikaci v zemích vážně postižených suchem nebo desertifikací, zejména v Africe, jejímž cílem je boj proti degradaci orné půdy a suchu, a podporu Parlamentu této úmluvě,
N. uznávaje úlohu předpisového rámce rámcové směrnice o vodě (směrnice 2000/60/ES) jako základního nástroje pro ochranu půdy, jenž podporuje meziregionální spolupráci, udržitelné užívání vody a ochranu dostupných vodních zdrojů a přispívá ke zmírnění dopadu povodní a sucha,
O. vzhledem k tomu, že je nutné zaujmout integrovaný a multidisciplinární přístup, který nebude vycházet z hledání řešení v nouzových situacích, jež mohou mít další negativní dopady a řetězovitě způsobovat další škody,
P. vzhledem k tomu, že je na místě monitorovat situaci, pokud jde o vývoj probíhajících jevů a vznik nových rizikových situací, a to prostřednictvím specializovaného využití systémů satelitního měření a půdoznaleckých (kartografických) modelů,
Q vzhledem k tomu, že při současném střídání období sucha a intenzivních srážek se zvýšila četnost extrémních meteorologických jevů, které urychlují proces znehodnocování litosféry, a to zejména v oblastech, kde je půda svou strukturou více vystavena nebezpečí poškození, ať už na severu nebo na jihu Evropy,
R. vzhledem k tomu, že celosvětově vzrostla poptávka po potravinách i jejich ceny,
1. považuje za nutné, aby do směrů a metod řízení SZP byly explicitně zahrnuty zásady a nástroje na ochranu klimatu obecně, přičemž specificky by se tyto zásady a nástroje měly týkat omezení škod způsobených znehodnocením půdy;
2. domnívá se, že je nezbytné posílit parametry týkající se zásady ekologické podmíněnosti a jejího uplatňování v celé Unii, zejména pokud jde o biologickou rozmanitost a organickou hmotu v půdě, a rozšířit je na ochranu vody;
3. zdůrazňuje, že financování opatření na přizpůsobení zemědělského odvětví změně klimatu ze strany Společenství musí vycházet z územního přístupu, který zohlední stupeň ohrožení různých regionů Unie; poukazuje na to, že zemědělská půda v jižní Evropě je podle spolehlivých hodnocení mezinárodních a evropských orgánů více citlivá na dopady změny klimatu;
4. vyjadřuje politování nad tím, že nebyly stanoveny konkrétní cíle, když vedoucí představitelé států a vlád rozhodli omezit finanční prostředky určené pro rozvoj venkova, a konstatuje, že v druhém pilíři je k dispozici příliš málo prostředků, než aby odpovídaly novým výzvám souvisejícím se změnou klimatu; navrhuje Komisi, aby prověřila možnost založení fondu určeného výhradně na financování preventivních opatření ve všech dotčených hospodářských odvětvích včetně zemědělství;
5. domnívá se, že současné problémy včetně nedostatku potravin, vody, rostoucích teplot, zvyšující se evapotranspirace a nebezpečí degradace půdy vyžadují nové, nedělitelné a vědecké zemědělské politiky uzpůsobené podmínkám středomořského klimatu; domnívá se, že by tyto politiky měly pomocí unijních a vnitrostátních orgánů skloubit výzkum a vývoj plodin místně přizpůsobených novým environmentálním výzvám, včetně úspory vody, přičemž by byly zemědělcům poskytovány dostatečné příjmy s cílem udržet evropskou životní úroveň;
6. domnívá se, že v rámci strategie na ochranu půdy by zásady SZP týkající se dobrých zemědělských a environmentálních podmínek měly významným způsobem přezkoumávat a zvýhodňovat činnosti zaměřené na zlepšení funkčnosti a ekologické udržitelnosti stávajících odvodňovacích systémů tím, že budou vytvořeny ekologicky udržitelné plány řízení vodního hospodářství přizpůsobené místním podmínkám a zemědělcům v oblastech ohrožených suchem bude k dispozici poradenství ohledně úspěšného pěstování kultur přizpůsobených místním podmínkám, které mají nízké nároky na potřebu vody;
7. zasazuje se za to, aby Unie více podporovala lepší řízení vodního hospodářství na zemědělské půdě, jež by vyžadovalo zavádění zavlažovacích systémů, které jsou účinněji a lépe přizpůsobené příslušným plodinám, podporovalo výzkum v této oblasti a poskytovalo pobídky pro využívání biotechnologického vývoje;
8. domnívá se, že je nezbytné vytvořit miniaturní nádrže pro zachycování vody sloužící k zavlažování (jezírka na návrších) a protipožární ochraně, které by spravovala družstva a které by se nacházely přednostně v oblastech, kde zavlažování není zajištěno přirozenými srážkami; domnívá se, že by tak mohly vzniknout optimální podmínky pro snížení provozních nákladů, přičemž by se využila i městská odpadní voda vyčištěná technikami rostlinného čištění a technikou biologických dočišťovacích nádrží;
9. poukazuje na to, jak důležité je pro boj proti erozi a pro zlepšování schopnosti půdy zadržovat vodu terasové pěstování, a pokládá za vhodné učinit opatření na zachování, obnovu a zřizování teras;
10. domnívá se, že opatření v oblasti zemědělství a lesnictví by měla zahrnovat programy zalesňování okrajových a znečištěných zemědělských půd, neboť díky kořenům křovin se může vrchní nestabilní vrstva půdy pevně spojit se stabilní horninou ve spodní vrstvě, která má funkci filtračního substrátu;
11. podporuje zavedení lesnické politiky Společenství, jejímž hlavním cílem bude boj proti změně klimatu;
12. kromě toho pokládá za potřebné poskytovat pobídky pro zemědělská opatření, jejichž cílem je zachování rostlinného krytu, aby nedocházelo k zasolování říčních koryt v důsledku eroze;
13. poukazuje na to, že mnoho středomořských druhů keřů má dobrou odolnost vůči požárům a výborné schopnosti vegetativní regenerace, které by se měly jako takové využít; upozorňuje také na to, že kořenové systémy těchto keřů mají takové vlastnosti, které zabraňují půdní erozi;
14. zastává názor, že za tímto účelem by se mohlo usilovat o pěstování druhů, které potřebují méně vody, popř. že by v některých případech bylo možné nahradit jarní kultury zimními kulturami, které mají nejen menší nároky na zavlažování, ale představují také účinnou ochranu půdy proti erozi, která je díky nim v kritickém zimním období pokryta rostlinstvem;
15. zastává názor, že v lesních školkách se mohou na konkrétních místech pěstovat takové ekotypy, které jsou lépe přizpůsobeny danému prostředí, a že by proto měla být tato zařízení podporována konkrétními pobídkami;
16. vyzývá k podpoře ochrany a vysazování živých plotů, zejména v oblastech, ze kterých se v minulých letech vytratily;
17. uznává významnou úlohu, kterou hrají genetické zdroje rostlin při přizpůsobování obhospodařování půdy měnícím se klimatickým podmínkám; žádá proto Komisi a členské státy, aby vytvořily programy na podporu zachování a dalšího rozvoje genetických zdrojů rostlin zemědělci, zahradníky a malými a středními pěstitelskými podniky;
18. připomíná důležitost vynětí půdy z produkce pro zotavení zemědělské půdy a pro zadržování vody; vyzývá Komisi a dotčené členské státy k podpoře zemědělských systémů přizpůsobeným půdě středomořských ekosystémů;
19. domnívá se, že v rámci udržení organické skladby půdy by měly zásady SZP týkající se dobrých zemědělských a environmentálních podmínek podporovat systémy vstřebávání a přemisťování oxidu uhličitého prostřednictvím optimalizovaného používání metod obdělávání půdy bez závlahy (minimální povrchové obdělávání, rotační střídání pěstovaných plodin, pěstování genotypů vhodných pro dané prostředí, regulace evapotranspirace, účelové hnojení, integrovaná ochrana atd.);
20. vyzývá příslušné místní orgány, aby učinily kroky k vytvoření plánů řízení a technologií využívání vody k zavlažovacím účelům v závislosti na různých environmentálních potřebách a podmínkách, aby stanovily, že vodní zdroje musejí být využívány účelově a úměrně ke kvalitě, aby učinily kroky na úrovni subjektů odpovědných za hospodaření se závlahovou vodou s cílem optimalizovat správu dostupných vodních zdrojů a aby dbaly na to, že je nutné omezit plýtvání zdroji v distribučních systémech;
21. podporuje zřízení střediska Společenství pro sledování sucha a navýšení kapacit pro boj proti požárům koordinovaný Unií, protože sucho a požáry se významně podílejí na desertifikaci a degradaci zemědělské půdy, zejména ve středomořském regionu;
22. zdůrazňuje nutnost zlepšit účinnost informací, které předávají členské státy, a zlepšit koordinaci jejich činnosti;
23. doporučuje vyvinout systém včasného varování a systém průběžné kontroly stavu půdy, což umožní včas zakročit proti erozi, ochuzování o organickou hmotu vedoucímu ke vzniku emisí skleníkových plynů a proti ztrátě orné půdy a biologické rozmanitosti;
24. žádá tedy Komisi, aby v rámci nové definice horských a ostrovních pásem a dalších pásem s nepříznivými přírodními podmínkami, kterou má navrhnout v roce 2009, zařadila mezi hlavní parametry hodnocení i stupeň rizika, které v monitorovaných oblastech hrozí v souvislosti se znehodnocováním půdy a desertifikací;
25. domnívá se, že je nutné posílit výzkum, vývoj a inovace, přičemž věnuje zvláštní pozornost oblastem nejvíce náchylným k nedostatku vody a suchu, a bere v úvahu biotechnologický pokrok;
26. rovněž vyzývá k tomu, aby v rámci revize, která proběhne v polovině období provádění sedmého rámcového programu v roce 2009, byly zohledněny podstatnější pobídky na podporu programů členských států v oblasti výzkumu a vývoje, které mají zajistit více poznatků pro udržitelnější hospodaření s půdou a s oblastmi, v nichž ke znehodnocování půdy dochází;
27. vyzývá Komisi, aby prověřila potřebu vytvoření finančního nástroje, který by bylo možné použít v rámci boje s příčinami a dopady změny klimatu, zejména se znehodnocováním kvality půdy;
28. domnívá se, že je vhodné zaměřit vzdělávací programy a programy na předávání nových poznatků jak na zaměstnance v daném odvětví, tak na veřejnost, přičemž jejich cílem by mělo být nalézt konkrétní řešení a zároveň zvýšit povědomí uživatelů o kolektivní odpovědnosti při využívání místních zdrojů;
29. požaduje, aby Evropská unie poskytovala především pro mladé zemědělce informační a osvětová opatření, která podpoří zavádění zemědělských metod, jež budou mít příznivý vliv na zachování půdy, zejména pokud jde o následky změny klimatu a roli, kterou hraje zemědělská produkce ve vztahu ke stavu klimatu;
30. připomíná to, co již uvedl ve svém usnesení ze dne 5. června 2008 o budoucnosti mladých zemědělců v rámci současné reformy SZP
Přijaté texty, P6_TA(2008)0258 . , totiž že financování projektů je potřeba zaměřit přednostně na činnosti, které podpoří mladé zemědělce při zahajování činnosti;
31. považuje za nutné, aby Unie v souvislosti se zajištěním dodávek krmiv a potravin posílila a zvýšila svou autonomii a soběstačnost také účinnější ochranou zemědělské půdy a charakteristik její produktivity a zejména udržitelným využíváním luk k chovu dobytka (prostřednictvím programů pro pastvu dobytka a prémiemi za pastvu šetrnou vůči přírodě atd.), aby bylo dosaženo větší nezávislosti na dovozu krmiv; domnívá se, že zemědělská politika, která má přispívat k celosvětovému zajištění dodávek potravin a trvalé udržitelnosti, musí v rámci zemědělství Unie usilovat o vyvážený vztah mezi rostlinnou výrobou, živočišnou výrobou a výrobou energie;
32. žádá, aby v rámci globálního trhu s CO 2 bylo prosazováno zachování a obnova lesů, prioritně v těch členských státech, které přišly o své bohatství přírodních lesů, a zdůrazňuje nutnost zavést v Unii jednotné a udržitelné hospodaření s lesy;
33. zdůrazňuje úlohu lesů v koloběhu vody a důležitost vyrovnané skladby lesů, pastvin a pastev a orné půdy pro udržitelné hospodaření s vodou; zdůrazňuje zejména funkci půdy se zvýšeným organickým podílem a střídání přizpůsobené plodinám; varuje, že nadměrné obdělávání půdy představuje hrozbu pro zemědělství, bezpečnost potravin a udržitelné hospodaření s vodou.
34. žádá, aby v rámci zemědělských činností týkajících se udržování luk, stálých pastvin a lesních ploch byla uznána možnost spojit vydávání zelených certifikátů se zajišťováním veřejně prospěšných činností (ukládáním CO 2 , činnostmi v souvislosti s biologickou rozmanitostí a udržováním kvality půdy);
35. žádá členské státy, aby využily druhý pilíř SZP k vydávání prémií v rámci zemědělských činností týkajících se udržování luk, stálých pastvin a lesních ploch a poskytly tak podporu v souvislosti se zajišťováním veřejně prospěšných činností (ukládáním CO 2 , činnostmi v souvislosti s biologickou rozmanitostí a udržováním kvality půdy); žádá Komisi, aby považovala zachování zelených ploch za prioritu;
36. naléhavě vyzývá Radu, aby schválila společný postoj k návrhu směrnice o zřízení rámce pro ochranu půdy ( KOM(2006)0232 ), aby byl zaveden do praxe nástroj Společenství umožňující bojovat s těmito hrozbami;
37. žádá Radu a Komisi, aby prozkoumaly strategie obnovy degradované půdy, počínaje pobídkami omezujícími degradaci půdy;
38. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Úvod
Zemědělská půda je definována jako část litosféry, kterou lze obdělávat a na níž lze pěstovat rostliny určené především k zajištění potravy. Zemědělská půda má vedle produkce potravin ještě další významné funkce:
- vytváří spojení s atmosférou, vodními zdroji a litologickými systémy;
- filtruje látky různé povahy, které jsou rozpuštěné ve vodě, a shromažďuje částice uvolněné z atmosféry;
- funguje jako rezervoár uhlíku díky schopnosti pěstovaných plodin zachycovat oxid uhličitý z ovzduší prostřednictvím procesu chlorofylové fotosyntézy a jejich schopnosti oxid uhličitý ukládat v půdě na úrovni rizosféry;
- reguluje příval atmosférických srážek;
- je v interakci s ovzduším a určuje typ plodin, které lze v dané oblasti pěstovat;
- ovlivňuje a charakterizuje vzhled krajiny;
- má význam pro stanoviště různých přírodních druhů a biologickou rozmanitost a zajišťuje vodu a živiny;
- vytváří podmínky pro uchování semen a pro život mikro a makroorganismů;
- má značný sociální a kulturní význam.
Je zřejmé, že interakce mezi zemědělskou půdou, vodou a vzduchem určuje fungování jedinečného systému, jehož hlavním smyslem musí být rozvoj udržitelného zemědělství a který musí být schopen omezit znečištění a znehodnocování životního prostředí, zajistit služby a dodávky potravin a v neposlední řadě udržet svou vlastní výnosnost. Zemědělství je sice pod vlivem dalších výrobních systémů, nicméně je zároveň odpovědné za řádné řízení tohoto významného a neobnovitelného přírodního zdroje.
Současný stav
Z údajů a výzkumů provedených na různých úrovních vyplývá, že zemědělská půda je pod stále rostoucím tlakem, který je vyvíjen na životní prostředí, což má prokazatelné negativní dopady, jako např. hydrogeologické problémy, zvýšení hladiny moře a následné zasolování půd, ztrátu zemědělské půdy, snížení biologické rozmanitosti, častější výskyt negativních vlivů v důsledku škod způsobených požáry a častější výskyt chorob rostlin a živočichů. Tyto změny mají významný dopad na využití půd z hlediska pěstování jednotlivých plodin a na jejich produktivitu, přičemž zvláštní problém představuje bezpečnost potravin. Ačkoli acquis Společenství obsahuje ustanovení týkající se ochrany půdy, není v současné době k dispozici žádná konkrétní norma Společenství, která by na nové požadavky v této oblasti reagovala. Vzhledem k množství cílů, k rozdílnému rozsahu uplatňování a ke skutečnosti, že strategie pro opatření v odvětví zemědělství se často týkají i jiných aspektů životního prostředí, bude muset platný normativní rámec a jeho ustanovení rozšířit škálu a typy opatření, která musí mít nezbytně přeshraniční charakter. Například v případě, kdyby znehodnocení půdy v určité oblasti mělo dopad i na mnohem vzdálenější místa, by se mohlo stát, že případné náklady spojené s uvedením situace do normálního stavu by nesl jiný stát než ten, který příslušnou škodu způsobil. Z toho plyne, že je nutné postupovat integrovaným a multidisciplinárním způsobem na základě co možná nejrozsáhlejšího programu monitorování a vyhodnocování průběhu jevů, které znehodnocování způsobují. Tomuto cíli by měly sloužit i systémy pro pořizování satelitních snímků a kartografické systémy.
Cíl zprávy
Za těchto okolností byly zahájeny úvahy a hodnocení současné situace se zvláštním ohledem na produktivní oblasti v jižní Evropě, kde se znehodnocování půdy již jasně projevuje. V tomto kontextu byla zvážena možnost přijmout opatření, která zemědělská činnost nabízí, pokud jde o ochranu zemědělské půdy před jejím znehodnocováním a zároveň o obnovu a využívání litosféry a udržitelné hospodaření s ní. Evropský parlament v této situaci uspořádal veřejné slyšení s cílem prohloubit dialog o různých diskutovaných tématech, což zpravodajovi umožnilo, aby zaměřil všeobecnou pozornost na analyzované a propracované návrhy. Smyslem této zprávy je poskytnout podněty k úvahám a konkrétní návrhy, které budou moci být v příhodném okamžiku prozkoumány s cílem vytvořit konečnou podobu společné strategie pro obnovu, uchování a zkvalitnění opatření týkajících se zemědělské půdy.
Jednou z priorit je zjevně určení společného rámce opatření, a to zejména prostřednictvím vytvoření programu zaměřeného na prevenci znehodnocování a ochranu zemědělské půdy. Stav, v němž se půda v jižní Evropě kvůli svým morfologickým a pedologickým vlastnostem nyní nachází, by mohl podle tohoto scénáře nastat v různých produktivních stanovištích přírodních druhů v Evropě severní. To lze předpokládat, zejména pokud uvážíme, že jižní Evropa by mohla být postižena postupnou desertifikací, zatímco na severu by mohlo dojít k výraznému úbytku srážek, což povede k nutnosti přizpůsobit této situaci hydrologická zařízení, která člověk během staletí používal.
Možná opatření
Je tedy zřejmé, že využívání zemědělské půdy a různé metody hospodaření s ní představují oblast, kde lze, mimo jiné, základním způsobem přispět k řešení nových problémů (změna klimatu, energie z obnovitelných zdrojů, nedostatek vody, biologická rozmanitost atd.). Proto by měly být s ohledem na nové perspektivy zváženy v rámci hlavních směrů a metod řízení SZP dostupné právní nástroje a možnost zásahu do zemědělských činností.
Evropský parlament v tomto směru již prokázal, že si je vědom problémů týkajících se bezpečnosti potravin. Zpravodaj chce k této problematice připojit ještě otázku soběstačnosti, pokud jde o zajišťování zemědělské produkce, s poukazem na možnost mít k dispozici určité množství výrobních faktorů, které podnikatelům umožní činit svá rozhodnutí ve svobodnějším prostředí.
Řešení problémů týkajících se boje proti znehodnocování půdy musí nutně zahrnovat strategii pro ochranu půdy založenou na větší péči věnované hydraulicko-zemědělským zařízením a jejich údržbě. Úvodem tohoto postupu je třeba zmínit, že především provoz systémů pro zachycování a svádění vody určené k zavlažování bude vyžadovat stále vyšší náklady. V důsledku toho bude třeba přizpůsobit staré a zavést nové techniky zavlažování, které sníží objem přiváděné vody pomocí optimalizace zavlažování ze spodních vod. V této souvislosti je naléhavě nutné snížit ztráty vody, ke kterým dochází podél přívodních kanálů.
Při ochraně půdního ekosystému a opatřeních proti jeho znehodnocování je nutné věnovat zvláštní pozornost programům zalesňování, přičemž je třeba mít zároveň na paměti, že budou-li pro opatření v jižní Evropě vybrány druhy lesních křovin středomořského typu, bude možné nejen účinně bojovat proti erozi, ale také řešit problém požárů. K tomuto účelu by bylo třeba vytvořit pro účely zavlažování miniaturní nádrže pro zachycování vody (jezírka na návrších), které by měly dvojí funkci. Zaprvé by zužitkovávaly dešťovou vodu, a tudíž by bylo možné využívat sladkou vodu k hašení požárů, a zadruhé by fungovaly jako jímky pro hromadění městské odpadní vody a pro její recyklaci technikami rostlinného čištění a technikou biologických dočišťovacích nádrží ve vnitrozemských oblastech, kde není používání čistících zařízení vždy vhodné z ekonomických důvodů.
Zvláštní význam mají techniky obdělávání půdy bez závlahy, jako jsou techniky, při nichž se půda povrchově obdělává jen minimálně a jež mohou na základě kapilarity zastavit stoupání vody, rotační střídání pěstovaných plodin za účelem meliorace a/či za účelem prevence chorob rostlin, volba takových genotypů, které jsou pro dané pěstitelské prostředí vhodnější, přičemž jejich pěstování není motivováno pouze komerční poptávkou, metody regulující evapotranspiraci, kvůli níž dochází mnohdy ke značném úniku vody z půdy, a to systematickými úpravami terénu (optimalizace půdní struktury) či zatravňováním.
Užitečným nástrojem pro hodnocení situace a jejího vývoje může být integrovaný geografický systém. Za tímto účelem bude vhodné standardizovat zjištěné údaje, které by měly být interpretovány za použití geobiochemických modelů a na základě jejich interakce.
Domnívá se tudíž, že je nutné, aby Komise v rámci nové definice horských pásem a dalších pásem s nepříznivými přírodními podmínkami zařadila mezi hlavní parametry i stav ochrany půd a míru nebezpečí, že budou desertifikovány. V rámci revize, která proběhne v polovině období provádění sedmého rámcového programu, by bylo třeba podpořit významnými pobídkami výzkum v oblasti ochrany půd před jejich znehodnocováním. Cílem je optimalizovat zemědělské technologie s ohledem na nové požadavky, prozkoumat nová řešení, která by upřednostňovala šetrné hospodaření s vodou, a která by tak mohla snížit spotřebu energie při produkci potravin.
Pokud jde o vzdělávání a doplňování nových poznatků, ukazuje se, že příslušné programy se budou muset zaměřovat nejen na pracovníky, kteří dané činnosti vykonávají, ale také na veřejnost. Jejich cíl by přitom měl být dvojí: přezkoumat konkrétní řešení a vést spotřebitele k větší odpovědnosti a udržitelnějšímu využívání přírodních a územních zdrojů, a to zdrojů v nejširším slova smyslu, k jejichž zachovávání se musíme stavět odpovědně nyní i v budoucnosti.
V rámci snah o obnovu zemědělské společnosti a v rámci nutnosti zajistit větší dynamiku podnikatelských subjektů, které v odvětví zemědělství působí, by měly být finanční prostředky na projekty obnovy zemědělské půdy a udržitelného hospodaření s ní přidělovány přednostně těm podnikům, které řídí mladí zemědělci.
V situaci, kdy miliony osob zasáhla světová potravinová krize, jejímž bezprostředním důsledkem je ztráta možnosti plánovat a řídit produkci potravin, je třeba poukázat na to, že ochranou půdy lze zachovat výrobní potenciál, který má politicko-strategický význam, zajistit rovnováhu mezi dovozem a vývozem a zaručit určitý stupeň autonomie a vyjednávací potenciál v multilaterálním prostředí.
Zemědělská činnost představuje, zejména pokud jde o lesy, louky a pastviny, oblast, kde lze učinit opatření, která budou mít dopad na fungování celého ekosystému. Proto se zpravodaj domnívá, že bude-li uznáno, že činnosti v celém zemědělském odvětví mají potenciál vytvářet hodnoty veřejného zájmu, mohly by být tyto činnosti spojeny s vydáváním zelených certifikátů. V takovém případě by bylo možno dosáhnout trojího účinku. Na úrovni výroby by vznikl podnět k účinnějšímu zavádění udržitelných technologií a vytvořil by se trh pro výměny na základě zelených certifikátů, aniž by přitom bylo třeba využít peněz daňových poplatníků Společenství.
28. 1. 2009
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
k problému znehodnocování zemědělské půdy v EU a zejména v jižní Evropě: řešení s pomocí nástrojů zemědělské politiky EU
( 2008/2219(INI) )
Navrhovatelka (*): Inés Ayala Sender
(*) Přidružený výbor – článek 47 jednacího řádu
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vzhledem k tomu, že půda je základem pro produkci potravin k výživě lidí a pro výrobu krmiv, textilu a paliv a že hraje důležitou roli při zachycování CO 2 ; vzhledem k tomu, že nyní je však půda více než kdy jindy nenávratně poškozována v důsledku větrné a plošné eroze, znečištění, zasolování, nepropustnosti, úbytku organických látek a ztráty biologické rozmanitosti půd;
2. vzhledem k tomu, že zemědělství je nejlepším prostředkem k zabránění degradaci půdy, žádá o vypracování přiměřené strategie, která by podporovala zachování činnosti;
3. naléhavě vyzývá Radu, aby schválila svůj společný postoj k rámcové směrnici o ochraně půdy, aby byl zaveden do praxe nástroj Společenství umožňující bojovat s těmito hrozbami;
4. s vědomím toho, že zavlažování také slouží k udržení vlhkosti v půdě a ke zvýšení množství vody, žádá, aby byly tyto faktory brány v potaz při formování společné zemědělské politiky;
5. považuje za nezbytné zlepšit vzdělávání zemědělců, především mladých zemědělců, zejména pokud jde o následky změny klimatu a roli, kterou hraje zemědělská produkce ve vztahu ke stavu klimatu;
6. je pro to, aby Evropská unie více podporovala zlepšování hospodaření s vodou na zemědělské půdě a v chovatelských podnicích a motivovala k efektivnímu využívání vody v zavlažovacích zařízeních a systémech a k rozvoji pěstování plodin odolných vůči suchu;
7. současné problémy, mj. nedostatek potravin, nedostatek vody, rostoucí teploty, zvyšující se evapotranspirace a nebezpečí degradace půdy, vyžadují nové, nedělitelné a vědecké zemědělské politiky uzpůsobené podmínkám středomořského klimatu. Je nutné, aby s pomocí evropských a vnitrostátních orgánů tyto politiky skloubily výzkum a vývoj plodin místně přizpůsobených novým environmentálním výzvám, včetně úspory vody, přičemž by byly zemědělcům zajištěny dostatečné příjmy s cílem udržet evropskou životní úroveň;
8. domnívá se, že integrované hospodaření se zdroji vody v zemědělství musí zahrnovat strategie modernizace a zlepšení využívání vody a hospodaření s ní, racionalizace a omezení spotřeby vody;
9. doporučuje vyvinout systém včasného varování a systém průběžné kontroly stavu půdy, což umožní včas zakročit proti erozi, ochuzování o organickou hmotu vedoucí ke vzniku emisí skleníkových plynů a ke ztrátě orné půdy a úbytku biologické rozmanitosti;
10. domnívá se, že je nutné posílit výzkum, vývoj a inovace, zvláštní pozornost přitom věnovat oblastem nejvíce postiženým nedostatkem vody a suchem a brát v úvahu biotechnologický pokrok;
11. vyzývá k podpoře ochrany a vysazování živých plotů, zejména v oblastech, ze kterých se v minulých letech vytratily;
12. upozorňuje na důležitost vynětí půdy z produkce pro obnovu zemědělské půdy a pro zadržování vody; vyzývá Komisi a dotčené členské státy k podpoře zemědělských systémů přizpůsobeným půdě středomořských ekosystémů a opatření, jejichž cílem je účelné užívání vody;
13. žádá Radu a Komisi, aby prozkoumaly strategie obnovy degradované půdy, počínaje pobídkovými opatřeními s cílem omezit degradaci půdy;
14. netrpělivě očekává vytvoření evropského střediska pro sledování výskytu sucha a systému včasného varování a zdůrazňuje nutnost zlepšit účinnost informací, které předávají členské státy, a zlepšit koordinaci jejich činnosti;
15. připomíná existenci Úmluvy Organizace spojených národů o boji proti dezertifikaci v zemích vážně postižených suchem a/nebo dezertifikací, zejména v Africe, jejímž cílem je boj proti degradaci orné půdy a suchu, a připomíná, že Parlament vyslovil této úmluvě podporu;
16. uznává úlohu rámcové směrnice o vodě (směrnice 2000/60/ES) jako předpisového rámce a základního nástroje pro ochranu půdy, který podporuje meziregionální spolupráci, udržitelné užívání vody a ochranu dostupných vodních zdrojů a přispívá ke zmírnění dopadu povodní a sucha;
17. žádá, aby v rámci globálního trhu s CO 2 bylo prosazováno zachování a obnova lesů a opětovné zalesňování různými druhy stromů, v první řadě v těch členských státech, které přišly o své bohatství přírodních lesů, s důrazem na nutnost zavést v Evropské unii jednotné a udržitelné hospodaření s lesy;
18. domnívá se, že je nezbytné posílit parametry týkající se zásady ekologické podmíněnosti a jejího uplatňování v celé Evropské unii, zejména pokud jde o biologickou rozmanitost a organickou hmotu v půdě, a rozšířit je i na ochranu vody;
19. zdůrazňuje úlohu, kterou hrají evropští zemědělci v boji proti erozi půdy a dezertifikaci, a vyzývá k uznání klíčové úlohy evropských producentů pro udržování půdního krytu v oblastech náchylných k trvalému suchu nebo ohrožených silným větrem; zdůrazňuje specifické výhody, které skýtají zejména trvalé kultury, ovocné sady a vinice, pastviny, louky a lesní porosty, pokud jde o zadržování vody;
20. zdůrazňuje úlohu lesů v koloběhu vody a důležitost vyrovnané skladby lesů, pastvin a pastev a orné půdy pro udržitelné hospodaření s vodou; zdůrazňuje zejména funkci půdy se zvýšeným organickým podílem a střídání přizpůsobené plodinám; varuje, že nadměrné obdělávání půdy představuje hrozbu pro zemědělství, bezpečnost potravin a udržitelné hospodaření s vodou.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
22.1.2009
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
42
4
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, Maria Berger, John Bowis, Frieda Brepoels, Martin Callanan, Dorette Corbey, Magor Imre Csibi, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Elisabetta Gardini, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Urszula Krupa, Marie-Noëlle Lienemann, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Riitta Myller, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Dimitrios Papadimoulis, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Amalia Sartori, Richard Seeber, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
17.2.2009
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
23
6
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Giovanna Corda, Albert Deß, Constantin Dumitriu, Michl Ebner, Carmen Fraga Estévez, Lutz Goepel, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Esther Herranz García, Lily Jacobs, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Vincenzo Lavarra, Stéphane Le Foll, Véronique Mathieu, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, María Isabel Salinas García, Sebastiano Sanzarello, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Alyn Smith, Petya Stavreva, Donato Tommaso Veraldi
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Béla Glattfelder, Wiesław Stefan Kuc, Astrid Lulling, Maria Petre, Markus Pieper, Struan Stevenson, Vladimír Železný
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Hélène Goudin, Ewa Tomaszewska, Peter Šťastný
