Otázka k ústnímu zodpovězení s rozpravou O-000018/2012
Komisi
článek 115 jednacího řádu
Søren Bo Søndergaard
,
Cornelis de Jong
,
Miloslav Ransdorf
za skupinu GUE/NGL Předmět: Předcházení střetu zájmů v případě úředníků EU přijímajících práci mimo instituce EU
V listopadu 2011 zveřejnilo sdružení ALTER-EU zabývající se transparentností lobbingu a etickými otázkami studii o nebezpečí střetu zájmů v případě úředníků EU přijímajících práci mimo instituce EU.
V této studii uvádí sdružení ALTER-EU řadu příkladů úředníků přijímajících práci mimo instituce EU, které by mohly představovat nebezpečí střetu zájmů. Žádnému ze zmíněných úředníků EU však podle studie nebylo zabráněno v tom, aby po uplynutí určitého období, tj. „čekací lhůty“, takové místo přijal.
Ve studii se dále uvádí, že více než 50 % výše postavených pracovníků či lobbyistů čtyř největších poradenských firem věnujících se lobbingu v Bruselu má předchozí zkušenost s prací v rámci institucí EU.
Přihlédne-li Komise k příkladům uvedeným ve výše zmíněné studii, souhlasí s tím, že je v této oblasti nutno zajistit větší míru regulace, a to např. stanovením čekací lhůty, během níž bývalí úředníci EU nebudou moci zastávat práci lobbyisty související s institucí, pro kterou dříve pracovali?
Vezmeme-li konkrétně v potaz slova komisaře Šefčoviče pronesená na schvalovacím slyšení výboru AFCO v roce 2010, jakého pokroku Komise dosáhla, pokud jde o řešení problému možného konfliktu zájmů v případě úředníků EU přijímajících práci mimo instituce EU?
Co dělá Komise pro zajištění toho, aby důvěrné informace a zkušenosti nabyté v rámci institucí EU nebyly využívány k osobnímu obohacení?
Bude Komise následovat příkladu vlády Spojeného království, která na svých internetových stránkách zveřejňuje aktualizovaný seznam případů tzv. jevu „otáčivé dveře“ (revolving doors) nebo alespoň těch, v nichž figurují vysoce postavení úředníci?
