1. 9. 2008
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
předkládají Jan Marinus Wiersma, Hannes Swoboda, Adrian Severin, Kristian Vigenin a Marek Siwiec
za skupinu PSE,
o situaci v Gruzii
Usnesení Evropského parlamentu o situaci v Gruzii
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o Gruzii, zejména na usnesení ze dne 26. října 2006, ze dne 29. listopadu 2007 a ze dne 5. června 2008,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 15. listopadu 2007 o posílení evropské politiky sousedství a svá usnesení ze dne 17. ledna 2008 o účinnější politice EU pro jižní Kavkaz a o přístupu k regionální politice v oblasti Černého moře,
–
s ohledem na akční plán evropské politiky sousedství přijatý s Gruzií, který obsahuje závazek spolupracovat na řešení vnitřních konfliktů v Gruzii,
–
s ohledem na společnou akci Rady 2008/450/SZBP ze dne 16. června 2008 týkající se dalšího příspěvku Evropské unie k procesu urovnání konfliktu v Gruzii/Jižní Osetii Úř. věst. L 157, 17.6.2008, s. 110. a jiné předchozí společné akce Rady ke stejnému tématu,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o vztazích EU s Ruskem, zejména na usnesení ze dne 19. června 2008 o summitu EU-Rusko,
–
s ohledem na závěry týkající se situace v Gruzii, ke kterým dospěla Rada ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy na svém zasedání konaném dne 13. srpna 2008,
–
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1781 (2007) a č. 1808 (2008), které podporují územní celistvost Gruzie a prodlužují mandát pozorovatelské mise EU v Gruzii (UNOMIG) až do 15. října 2008,
–
s ohledem na rozhodnutí Stálé rady OBSE č. 861 o zvýšení počtu vojenských důstojníků v misi OBSE v Gruzii,
–
s ohledem na prohlášení summitu NATO konaném v Bukurešti ze dne 3. dubna 2008 a výsledek zasedání Rady NATO ze dne 19. srpna 2008,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že EU je i nadále odhodlána podporovat nezávislost, svrchovanost a územní celistvost Gruzie v rámci mezinárodně uznaných hranic,
B.
vzhledem k tomu, že v noci ze 7. na 8. srpna po týdnech omezených nepřátelských akcí (a provokací separatistů) v Jižní Osetii, separatistické oblasti Gruzie, zahájilo Tbilisi ofenzivu na její hlavní město Cchinvali,
C.
vzhledem k tomu, že Rusko, které podporuje požadavek tohoto regionu na nezávislost, okamžitě odpovědělo masivním protiútokem, vysláním tanků a pozemních jednotek, bombardováním několika oblastí v Gruzii, včetně města Gori, a blokováním gruzínských černomořských přístavů,
D.
vzhledem k tomu, že EU zprostředkovala šestibodovou dohodu o příměří, kterou Gruzie a Rusko podepsaly dne 15., resp. 16. srpna,
E.
vzhledem k tomu, že se dne 22. srpna začaly ruské jednotky stahovat z gruzínského území a ruská vláda oznámila, že ponechá jednotky v bezpečnostní zóně kolem Jižní Osetie a vybuduje 8 kontrolních stanovišť, na nichž bude umístěno 500 příslušníků mírových sil,
F.
vzhledem k tomu, že dne 25. srpna odhlasovala horní komora ruského parlamentu usnesení, v němž požádala prezidenta o uznání nezávislosti gruzínských separatistických regionů Abcházie a Jižní Osetie,
G.
vzhledem k tomu, že řešení tohoto konfliktu bude mít dalekosáhlé dopady na regionální stabilitu a bezpečnost, které se nebudou týkat jen přímých vztahů mezi všemi stranami konfliktu, ale budou mít možné nepříznivé důsledky i pro vztahy EU a Ruska, evropskou politiku sousedství, oblast Černého moře a další,
1.
odsuzuje vojenský zásah Gruzie v jejím regionu Jižní Osetie dne 8. srpna a brutální a nepřiměřenou reakci Ruska na tento útok, jež se zaměřila na civilní a hospodářskou infrastrukturu, čímž jasně porušila mezinárodní právo;
2.
vyslovuje politování nad ztrátami lidských životů a nad lidským utrpením způsobeným bezohledným používáním síly všemi stranami zapojenými do konfliktu;
3.
odsuzuje ruskou vojenskou odpověď a vniknutí hluboko na území Gruzie, což je porušením mezinárodního práva; vyzývá Rusko, aby respektovalo svrchovanost a územní celistvost Gruzie a nedotknutelnost jejích mezinárodně uznaných hranic;
4.
naléhavě zdůrazňuje, že vojenské řešení konfliktu neexistuje a že lze nalézt pouze politické řešení;
5.
chválí předsednictví EU za účinnost a rychlost, s jakou reagovalo na tento konflikt, a za jednotu projevenou členskými státy EU při zprostředkování mezi oběma stranami, které jim umožnilo podepsat dohodu o příměří;
6.
plně podporuje vyvážené závěry Rady ze dne 1. září 2008 a žádá Radu, aby pravidelně podávala Parlamentu zprávy o probíhajících jednáních s Ruskem a o provádění rozhodnutí přijatých Radou;
7.
vyzývá Rusko i Gruzii, aby plně uplatňovaly šestibodovou dohodu o příměří, a naléhavě žádá Rusko, aby okamžitě stáhlo své jednotky na mírové pozice před konfliktem;
8.
žádá o zahájení neprodleného nezávislého mezinárodního vyšetřování, aby se zjistil skutečný stav a vneslo více světla, pokud jde o určitá obvinění (použití kazetových bomb, zločiny proti osetinskému obyvatelstvu);
9.
dochází k závěru, že přiměřenost jednání o statusu Jižní Osetie může být určena pouze po dokončení takového vyšetřování;
10.
vítá iniciativy OBSE, jejichž cílem je zvýšit počet neozbrojených pozorovatelů; vyzývá k dalšímu posílení mise OBSE v Gruzii, která by měla úplnou volnost pohybu po celé zemi, a vybízí členské státy, aby k těmto snahám přispěly;
11.
naléhavě žádá Rusko, aby se zdrželo jakýchkoli dalších akcí, které by poškodily gruzínské hospodářství nebo by dále narušovaly každodenní život občanů Gruzie;
12.
odmítá jednostranné uznání nezávislosti de facto regionů Jižní Osetie a Abcházie ruskou vládou, protože to dále komplikuje proces řešení konfliktu;
13.
důrazně odsuzuje nucené vysídlování Gruzínců z Jižní Osetie a vyzývá de facto úřady Jižní Osetie, aby zaručily bezpečný návrat vysídleného civilního obyvatelstva v souladu s mezinárodním humanitárním právem;
14.
znovu opakuje pevný závazek EU bránit prestiž a vážnost mezinárodního práva;
15.
žádá Radu, aby uvážila umístění monitorovací mise EBOP (evropské bezpečnostní a obranné politiky) jako doplnění misí OSN a OBSE a aby požádala o mandát OSN pro mírovou misi EBOP;
16.
vítá aktivní a nepřetržitou podporu EU všem mezinárodním snahám o nalezení mírového a trvalého řešení konfliktu, zejména závazek Rady podpořit všechny snahy OSN, OBSE a další snahy o řešení konfliktu; vítá především rozhodnutí posílit úřad zvláštního zástupce EU ve Tbilisi a tým na podporu ochrany hranic;
17.
vítá rozhodnutí Komise o poskytnutí rychlého balíčku humanitární pomoci ve výši 6 milionů EUR pro civilní obyvatelstvo, který musí být ještě podpořen dalšími finančními prostředky na základě posouzení potřeb na místě; bere na vědomí naléhavou potřebu pomoci při odstraňování škod způsobených konfliktem;
18.
vyzývá obě vlády, aby přijaly nezbytné kroky k usnadnění okamžitého návratu nedávno vysídlených osob a uprchlíků do jejich domovů a aby umožnily neomezený přístup humanitární pomoci;
19.
důrazně podporuje další zprostředkovatelské úsilí EU, které musí zahrnovat odhodlanou podporu Gruzie (a případně také dalších zemí v regionu) a vážný dialog s Ruskem o jeho zájmech ve společném sousedství; v této souvislosti se těší na neformální schůzku ministrů zahraničních věcí v Avignonu ve dnech 5. a 6. září;
20.
navrhuje, aby EU zřídila v rámci své delegace ve Tbilisi zvláštní oddělení pro řízení úsilí zaměřeného na odstraňování škod;
21.
zdůrazňuje vzájemnou souvislost řady problémů v regionu jižního Kavkazu a potřebu komplexního řešení prostřednictvím paktu stability se zapojením hlavních externích aktérů; zdůrazňuje potřebu rozšířit spolupráci se sousedními zeměmi černomořské oblasti pomocí založení zvláštního institucionálního a vícestranného mechanismu, jako např. Černomořské unie, a organizováním mezinárodní konference o bezpečnosti a spolupráci v regionu jižního Kavkazu; žádá proto Komisi, aby předložila Radě a Parlamentu konkrétní návrh na vytvoření vícestranného rámce pro oblast Černého moře, zahrnujícího také Turecko a Ukrajinu; domnívá se, že sousední země, jako např. Kazachstán, by měly být také zapojeny v zájmu stability celého regionu a dodávek energie;
22.
zastává názor, že spolupráce na jižním Kavkaze by se neměla zaměřovat na vzájemně nepřístupné zóny vlivu EU a Ruska (tzv. „sféry zájmu“), ale naopak na koordinovaný přístup;
23.
zdůrazňuje nezbytnost chránit stabilitu v regionu jižního Kavkazu a vyzývá vlády Arménie a Ázerbájdžánu, aby přispěly k dosažení tohoto cíle při současném dodržení všech svých mezinárodních závazků;
24.
znovu potvrzuje zásadu, že pluralitní a demokratická vláda s fungujícími opozičními stranami a dodržováním lidských a občanských práv představuje nejlepší záruku pro stabilitu v celém regionu jižního Kavkazu;
25.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a členským státům, prezidentům a parlamentům Gruzie a Ruské federace, NATO, OBSE a Radě Evropy.
