P7_TA(2010)0168
Názvy textilií a související označování textilních výrobků etiketami ***I
A7-0122/2010
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 18.května 2010 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o názvech textilií a souvisejícím označování textilních výrobků etiketami ( KOM(2009)0031 – C6-0048/2009 – 2009/0006(COD) )
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament
, –
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě ( KOM(2009)0031 ),
–
s ohledem na čl. 251 odst. 2 a článek 95 Smlouvy o ES, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu ( C6-0048/2009 ),
–
s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě nazvané „Důsledky vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pro probíhající interinstitucionální rozhodovací postupy“ ( KOM(2009)0665 ),
–
s ohledem na čl. 294 odst. 3 a na článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie,
–
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 16. prosince 2009 Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
,
–
s ohledem na článek 55 jednacího řádu,
–
s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ( A7-0122/2010 ),
1.
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení;
2.
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem;
3.
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům.
P7_TC1-COD(2009)0006
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 18. května 2010 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../2010 o názvech textilií a souvisejícím označování textilních výrobků etiketami, a kterým se zrušují směrnice Rady 73/44/EHS, směrnice 96/73/ES a směrnice 2008/121/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru Stanovisko ze dne 16. prosince 2009 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
,
v souladu s řádným legislativním postupem Postoj Evropského parlamentu ze dne 18. května 2010.
,
vzhledem k těmto důvodům: (1)
Směrnice Rady 73/44/EHS ze dne 26. února 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kvantitativní analýzy třísložkových směsí textilních vláken Úř. věst. L 83, 30.3.1973, s. 1.
, směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/73/ES ze dne 16. prosince 1996 o některých metodách kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 1.
a směrnice Evropského parlamentu a Rady
2008/121/ES
ze dne
14. ledna 2009
o názvech textilií (přepracované znění)
Úř. věst. L 19, 23.1.2009, s. 29.
,, byly několikrát změněny. Vzhledem k dalším potřebným změnám by
tyto akty
měly být z důvodu jasnosti nahrazeny jediným právním nástrojem.
(2)
Právní předpisy
Unie o
názvech textilií a souvisejícím označování textilních výrobků etiketami jsou z hlediska obsahu velmi technické, přičemž podrobná ustanovení je třeba pravidelně upravovat. Aby se zabránilo nutnosti provést technické úpravy do vnitrostátních právních předpisů, a snížilo se tak správní zatížení vnitrostátních orgánů členských států a aby se umožnilo rychlejší přijímání názvů nových
textilních
vláken, které se mají používat v
celé Unii
současně, jeví se pro provedení právního zjednodušení jako nejvhodnější právní nástroj nařízení.
(3)
V zájmu odstranění možných překážek řádného fungování vnitřního trhu působených odlišnými ustanoveními členských států s ohledem na názvy, složení a označování textilních výrobků je nutné harmonizovat názvy textilních vláken a údaje na etiketách, v označení a průvodních dokladech textilních výrobků v různých stádiích jejich výroby, zpracování a distribuce.
(4)
Je vhodné stanovit pravidla umožňující výrobcům požadovat zahrnutí názvu nového
textilního
vlákna do seznamu názvů povolených vláken.
(5)
Mělo by být také vypracováno ustanovení týkající se určitých výrobků, které nejsou vyrobeny výlučně z textilních materiálů, ale obsahují textilie, které tvoří podstatnou část výrobku, nebo na tyto textilie zvlášť
upozorňují hospodářské subjekty
.
(6)
Tolerance týkající se „
cizích
vláken“, která nemusí být uvedena na etiketách, by se měla vztahovat jak na čisté výrobky, tak na směsi.
(7)
Označování složení by mělo být povinné, aby bylo zajištěno, že jsou všem spotřebitelům v
Unii
k dispozici správné informace na jednotné úrovni. V případech, kdy je technicky obtížné určit složení výrobku v době výroby, by mělo být možno uvést na etiketě pouze ta vlákna, která byla v době výroby známa, za předpokladu, že představují určité procento hotového výrobku.
(8)
Pro zabránění rozdílům při uplatňování mezi členskými státy je nezbytné stanovit přesné metody označování určitých textilních výrobků složených ze dvou nebo více složek a rovněž specifikovat složky textilních výrobků, které není třeba brát v úvahu při označování etiketami a při analýzách.
(9)
Textilní výrobky, u kterých se vyžaduje pouze označování společnou etiketou, a výrobky prodávané v metráži nebo odstřizích
by měly být dodávány na trh
takovým způsobem, aby se spotřebitel mohl plně seznámit s informacemi uvedenými na společném obalu nebo na návinu.
(10)
Používání popisů nebo názvů, které se těší zvláštnímu zájmu mezi uživateli a spotřebiteli, by mělo podléhat určitým podmínkám. Pro poskytování informací uživatelům a spotřebitelům je dále vhodné, aby názvy
textilních
vláken souvisely s charakteristikami vlákna.
(11)
Dozor
nad
trhem výrobků, jež náleží do oblasti působnosti tohoto nařízení, v členských státech ▌se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.
, a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 ze dne 9. července 2008, kterým se stanoví požadavky na akreditaci a dozor nad trhem týkající se uvádění výrobků na trh
Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.
.
(12)
Je nutné stanovit metody odběru vzorků a analýzy textilních výrobků s cílem předejít možným námitkám proti používaným metodám. Metody používané při úředních zkouškách v členských státech ke stanovení složení směsí vláken textilních výrobků složených z dvousložkových a třísložkových směsí by měly být jednotné, jak pokud jde o předúpravu vzorků, tak o jejich kvantitativní analýzu. Toto nařízení by proto mělo stanovit jednotné metody analýzy pro většinu textilních výrobků složených z dvousložkových a třísložkových směsí, jež jsou na trhu.
Za účelem zjednodušení tohoto nařízení a přizpůsobení takových jednotných metod technickému pokroku je však vhodné, aby se z metod stanovených v tomto nařízení staly evropské normy. Za tímto účelem by Komise měla zorganizovat přechod ze současného systému, jehož metody jsou popsány v tomto nařízení, na systém založený na evropských normách.
(13)
Pokud jde o ▌směsi
vláken
, pro které neexistuje na úrovni
Unie
jednotná metoda analýzy, je třeba, aby laboratoř pověřená prováděním zkoušek mohla stanovit složení takových směsí ▌, přičemž ve zprávě o analýze uvede získaný výsledek
, použitou metodu a její
stupeň přesnosti ▌.
(14)
Toto nařízení by mělo stanovit smluvní přirážky pro přepočet suché hmotnosti každého vlákna zjištěného při analýze pro stanovení obsahu vláken v textilních výrobcích a mělo by uvádět dvě různé smluvní přirážky pro přepočet u česaných nebo mykaných vláken obsahujících vlnu nebo zvířecí chlupy. Jelikož není vždy možné stanovit, zda je výrobek zhotoven z česaných nebo mykaných vláken, a v důsledku toho mohou vznikat rozporné výsledky při uplatňování tolerancí při zkouškách shody textilních výrobků prováděných v
Unii
, měly by být laboratoře provádějící tyto zkoušky oprávněny uplatňovat ve sporných případech jedinou smluvní přirážku.
(15)
Měla by být stanovena pravidla týkající se výrobků nepodléhajících obecným požadavkům na označování etiketami stanoveným v tomto nařízení, zejména výrobků pro jednorázové použití nebo výrobků, u kterých je vyžadováno pouze označení společnou etiketou.
(16)
Je vhodné stanovit postup,
včetně konkrétních požadavků,
který musí dodržet jakýkoli výrobce nebo
jakákoli osoba, která za něj jedná, a která
si přeje zahrnout název nového
textilního
vlákna
na harmonizovaný seznam názvů textilních vláken uvedený v příloze I
. ▌
▌
(17)
Za účelem dosažení cílů tohoto nařízení a zároveň udržení kroku s technickým pokrokem by měla být
Komise
zmocněna přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungovaní Evropské unie akty v přenesené pravomoci, které jsou určeny k doplnění nebo změně jiných než podstatných prvků příloh I, II, IV, V, VI, VII, VIII a IX tohoto nařízení.
(18)
Ve svém usnesení ze dne 25. listopadu 2009 o označování původu zboží
Přijaté texty, P7_TA(2009)0093 .
Evropský parlament znovu zdůraznil, že ochrana spotřebitele vyžaduje transparentní a důsledná obchodní pravidla, včetně označování země původu. Takové označování by mělo umožnit, aby si spotřebitelé plně uvědomili přesný původ výrobků, které kupují, a chránit je tak před podvodnými, nepřesnými nebo zavádějícími označeními původu. Za tímto účelem by měla být zavedena harmonizovaná pravidla týkající se textilních výrobků. Pokud jde o dovážené výrobky, měla by mít tato pravidla formu požadavků na povinné označování. Pokud jde o výrobky, na něž se nevztahuje povinné označování původu na úrovni Unie, měla by se zavést pravidla, která zajistí, že případné uvedení původu nebude nepravdivé nebo zavádějící.
(19)
Požadavky na označování původu stanovenými v tomto nařízení s ohledem na specifické odvětví textilních výrobků by neměla být dotčena probíhající diskuse o všeobecném systému označování původu, který by se vztahoval na výrobky dovážené ze třetích zemí a byl by součástí společné obchodní politiky Unie.
(20)
Jelikož cílů navrhovaného opatření, totiž přijetí jednotných pravidel pro používání názvů textilií a pro označování textilních výrobků etiketami, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni
Unie
, může
Unie
přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy
o Evropské unii
. V souladu se zásadou proporcionality, stanovenou v uvedeném článku, nepřekročí toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.
(21)
Aby mohli spotřebitelé učinit informované rozhodnutí, měli by při koupi textilního výrobku vědět, zda výrobek obsahuje netextilní části živočišného původu. Proto je důležité, aby na etiketě výrobku byly označeny materiály pocházející ze zvířat.
(22)
Toto nařízení se omezuje na pravidla týkající se harmonizace názvů textilních vláken a označování vlákenného složení textilních výrobků.
Aby se však odstranily případné překážky řádného fungování vnitřního trhu, které by mohly vzniknout v důsledku rozdílných ustanovení nebo postupů členských států, a aby se držel krok s rozvojem elektronického obchodu a budoucími výzvami na trhu s textilními výrobky, měla by se prozkoumat harmonizace nebo standardizace ostatních aspektů označování textilních výrobků etiketami.
Za tímto účelem by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se případných nových požadavků na označování, které je třeba zavést na unijní úrovni s cílem usnadnit volný pohyb textilních výrobků na vnitřním trhu a dosáhnout vysoké úrovně ochrany spotřebitele v rámci Unie. Tato zpráva by měla zkoumat zejména názory spotřebitelů týkající se množství údajů, které by měly být uváděny na etiketách textilních výrobků, a zkoumat, jaké další prostředky kromě označování mohou být využívány k poskytování dalších informací spotřebitelům.
Tato zpráva by měla vycházet z rozsáhlých konzultací se všemi zúčastněnými subjekty, z průzkumů spotřebitelů a důkladné analýzy nákladů a přínosů a případně by měly být připojeny legislativní návrhy. Zpráva by se měla zejména zabývat přidanou hodnotou k případným požadavkům spotřebitelů na označování, pokud jde o péči a ošetřování, velikost, nebezpečné látky, hořlavost a ekologické aspekty textilních výrobků, používání symbolů nejazykové povahy k určení textilních vláken, sociální a elektronické označování, uvádění identifikačního čísla na etiketě, které umožní získat na požádání dodatečné informace o vlastnostech výrobků, zejména prostřednictvím internetu.
(23)
Směrnice 73/44/EHS, 96/73/ES a
2008/121/ES
by měly být zrušeny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola 1
Obecná ustanovení Článek 1 Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla týkající se používání názvů
textilních vláken,
označování textilních výrobků etiketami a
určování vlákenného složení textilních výrobků jednotnými metodami kvantitativní analýzy s cílem zlepšit jejich volný oběh na vnitřním trhu a poskytnout spotřebitelům přesné informace.
Článek 2
Oblast působnosti
1.
Toto nařízení se vztahuje na textilní výrobky.
Pro účely tohoto nařízení se za textilní výrobky považují rovněž
tyto výrobky:
a)
výrobky, u nichž tvoří textilní vlákna nejméně 80 % celkové hmotnosti;
b)
potahy nábytku, deštníků a slunečníků, u nichž tvoří textilní složky nejméně 80 % celkové hmotnosti;
c)
textilní složky vícevrstvých podlahových krytin, matrací a výrobků pro kempování, a oteplovací vložky do obuvi, rukavic, palčáků a rukavic bez prstů za předpokladu, že tyto části nebo vložky tvoří nejméně 80 % hmotnosti celého výrobku;
d)
textilie, které jsou obsaženy v jiných výrobcích a tvoří jejich neoddělitelnou součást, pokud je uvedeno jejich složení;
2.
Ustanovení tohoto nařízení se nevztahují na textilní výrobky, které:
a)
jsou určeny pro vývoz do třetích zemí;
b)
vstupují do členských států pod celní kontrolou za účelem tranzitu;
c)
jsou dováženy ze třetích zemí v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku;
d)
jsou předávány domáckým pracovníkům nebo nezávislým podnikům, které dodané výrobky dále za úplatu zpracovávají, aniž by došlo k převedení vlastnického práva k těmto výrobkům;
e)
jsou dodávány jednotlivým konečným spotřebitelům jako výrobky vyrobené na zakázku.
Článek 3
Definice
1.
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„textilními výrobky“ jakékoliv surové, částečně nebo zcela opracované, rozpracované nebo zpracované, předupravené nebo zhotovené výrobky, které jsou složeny výhradně z textilních vláken, bez ohledu na použitý postup směsování nebo spojování;
b)
„textilním vláknem“ jedno z těchto vláken:
i)
útvar charakterizovaný svou ohebností, jemností a vysokým poměrem délky k maximálnímu příčnému rozměru, což jej činí vhodným pro textilní použití,
ii)
ohebné pásky nebo dutinky, jejichž zřejmá šířka je maximálně 5 mm, včetně pásků řezaných z širších pásů nebo fólií vyrobených z látek používaných pro výrobu vláken uvedených v tabulce 2 v příloze I a vhodných pro textilní použití;
c)
„zřejmou šířkou“ šířka pásku nebo šířka dutinky ve složeném, zploštělém, slisovaném nebo zkrouceném stavu, nebo průměrná šířka v případě, že šířka není jednotná;
d)
„textilní složkou“ část textilního výrobku se zřejmým obsahem vlákna;
e)
„cizími vlákny“ jiná vlákna než vlákna uvedená na etiketě;
f)
„vložkou“ oddělená položka používaná při sestavování oděvů a jiných výrobků, která sestává z jedné vrstvy nebo více vrstev textilního materiálu volně uchyceného na místě nejméně podél jednoho lemu;
g)
„označováním etiketami“ uvedení požadované informace na textilním výrobku připojením etikety nebo přišitím, výšivkou, potiskem, vytlačením nebo použitím jakékoli jiné technologie;
h)
„označováním společnou etiketou“ způsob označování etiketami, kdy se jediná etiketa použije pro několik textilních výrobků nebo složek;
i)
„výrobky pro jednorázové použití“ textilní výrobky, které lze použít pouze jednou nebo po omezenou dobu a jejichž běžné použití vylučuje jakoukoli obnovu pro následné použití ke stejnému nebo podobnému účelu.
2.
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice výrazů „dodání na trh“, „uvedení na trh“, „výrobce“, „zplnomocněný zástupce“, „dovozce“, „distributor“, „hospodářské subjekty“, „harmonizovaná norma“, „dozor nad trhem“ a „orgán dozoru nad trhem“ uvedené v nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 4
Obecná pravidla
1.
Textilní výrobky
jsou dodávány na trh, pouze
pokud jsou ▌označeny etiketami
nebo jsou k nim připojeny obchodní doklady
v
souladu s tímto nařízením.
2.
Pokud není v tomto nařízení uvedeno jinak,
vnitrostátní
a unijní pravidla týkající
se ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví, označení provenience, označení původu a předcházení nekalé soutěži
, se nadále použijí pro textilní výrobky
.
Kapitola 2
Názvy textilních vláken a související požadavky týkající se označování etiketou Článek 5 Názvy textilních vláken
1.
Pro označování
vlákenného
složení
textilních výrobků
se používají pouze názvy
textilních
vláken uvedené v příloze I.
2.
Používání názvů v příloze I je omezeno na vlákna, jejichž povaha odpovídá popisu uvedenému v uvedené příloze.
Tyto názvy se nepoužívají pro jiná vlákna, a to ani samostatně ani jako základ slova ani jako přídavné jméno.
Výraz „hedvábí“ nesmí být používán pro označování tvaru nebo zvláštního provedení nekonečných nití z textilních vláken.
Článek 6
Žádosti o názvy nových
textilních
vláken
Každý výrobce nebo
každá osoba, která za něj jedná,
může požádat Komisi o doplnění názvu nového
textilního
vlákna na seznam uvedený v příloze I.
Žádost zahrnuje technickou dokumentaci vypracovanou v souladu s přílohou II.
Článek 7
Čisté výrobky
1.
Jako „100 %“, „čisté“ nebo „pouze z“ mohou být označeny pouze textilní výrobky složené výhradně ze stejných vláken.
Tyto nebo podobné výrazy nesmí být použity pro jiné výrobky.
2.
Textilní výrobek
lze považovat
za složený výhradně ze stejných vláken, pokud
neobsahuje více než
2 % hmot. cizích vláken za předpokladu, že toto množství je opodstatněné
jako technicky nezbytné
z
hlediska správného výrobního postupu
a
nepřidává se v rámci obvyklé praxe.
Za stejné podmínky
lze
za složený výhradně ze stejných vláken
považovat
textilní výrobek, který prošel mykáním, pokud
neobsahuje více než
5 % hmot.
cizích
vláken.
Článek 8
Vlněné výrobky
1.
Textilní výrobek může být označen jedním z názvů uvedených v příloze III za předpokladu, že je složen výhradně z vlněných vláken, která nebyla dříve součástí hotového výrobku, nebyla vystavena žádnému jinému spřádacímu nebo zplsťovacímu procesu než tomu, který je vyžadován při výrobě daného výrobku, a která nebyla poškozena zpracováním nebo používáním.
2.
Odchylně od odstavce 1 se mohou použít názvy uvedené v příloze III k popisu vlny obsažené ve směsi vláken, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
veškerá vlna obsažená v dané směsi vyhovuje požadavkům uvedeným v odstavci 1;
b)
obsah této vlny tvoří nejméně 25 % celkové hmotnosti směsi;
c)
v případě mykané směsi vlna se mísí pouze s jedním dalším vláknem.
Uvádí se úplné procentuální složení této směsi.
3.
Cizí vlákna
ve výrobcích uvedených v odstavcích 1 a 2, včetně vlněných výrobků, které prošly procesem mykání, nesmí překročit 0,3 %
jejich celkové hmotnosti
a musí být opodstatněné
jako technicky nezbytné z hlediska správného výrobního postupu
.
Článek 9
Textilní výrobky z více vláken
1.
Textilní výrobek
se označí názvy a procentuálním hmotnostním podílem všech druhů vláken, které jsou obsaženy ve výrobku, v sestupném pořadí.
2.
Odchylně od odstavce 1 a aniž je dotčen čl. 7 odst. 2, lze druhy vláken, které tvoří jednotlivě až 3 %
celkové hmotnosti
textilního výrobku, nebo druhy vláken, které tvoří dohromady až 10 % celkové hmotnosti, společně označit výrazem „jiná vlákna“,
za
kterým následuje jejich celkový hmotnostní podíl v procentech, pokud je nelze v době výroby snadno určit.
3.
Výrobky, které mají čistě bavlněnou osnovu a čistě lněný útek, kde procentuální podíl lnu je nejméně 40 % celkové hmotnosti nešlichtované tkaniny, mohou být označeny názvem „směs bavlna – len“, který musí být doplněn specifikací složení „čistě bavlněná osnova – čistě lněný útek“.
4.
Aniž je dotčen čl. 5 odst. 1, u
textilních výrobků, jejichž složení je v době výroby obtížné určit, je možné použít na etiketě výrazy „směs vláken“ nebo „nespecifikované složení textilie“.
5.
Odchylně od odstavce 1, lze druh vlákna nezařazený do přílohy I označit výrazem „jiná vlákna“, za kterým následuje celkový hmotnostní podíl v procentech, pokud byla podána žádost o zařazení takového vlákna do přílohy I podle článku 6.
Článek 10
Vlákna pro dekorativní účely a vlákna s antistatickým účinkem
Viditelná, izolovatelná vlákna, která jsou určena pouze pro dekorativní účely a nepřesáhnou 7 % hmotnosti hotového výrobku, nemusí být uváděna v údajích o složení vlákenných směsí podle článků 7 a 9.
Totéž platí pro kovová vlákna a jiná vlákna, která se přidávají do výrobku pro docílení antistatického účinku a jejichž množství nepřekročí 2 % hmotnosti hotového výrobku.
U výrobků uvedených v čl. 9 odst. 3 se tyto procentuální podíly započítávají zvlášť do hmotnosti osnovy a hmotnosti útku.
Článek 11
Materiály pocházející ze zvířat
1.
Pokud textilní výrobek obsahuje netextilní části živočišného původu, musí být označen etiketou, na níž se uvádí, že tyto části jsou vyrobeny z materiálu pocházejícího ze zvířat. Označení nesmí být zavádějící a musí být prezentováno tak, aby spotřebitel snadno porozuměl, ke které části výrobku se údaje na etiketě vztahují.
2.
Členské státy oznámí Komisi analytické metody používané k identifikaci materiálů pocházejících ze zvířat do ...
*
Prosím vložte datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
, a poté vždy, když to bude z důvodu nových skutečností nezbytné.
3.
Komise přijme v souladu s články 24, 25 a 26 akty v přenesené pravomoci, které blíže určí formy a způsoby označování textilních výrobků etiketami podle odstavce 1 a stanoví analytické metody používané k identifikaci materiálů pocházejících ze zvířat.
Článek 12
Označování etiketami
1.
Textilní výrobky musí být označeny etiketou ▌vždy, když jsou
dodávány na trh
.
Označení etiketami musí být snadno přístupné, viditelné a bezpečně připevněné k textilnímu výrobku. Musí zůstat čitelné po dobu běžného používání textilního výrobku. Označení etiketami a způsob, jímž jsou připevněny, je prováděno tak, aby spotřebitele při nošení textilního výrobku co nejméně obtěžovalo.
Označení etiketami může však
být
nahrazeno
či
doplněno
průvodními obchodními doklady, pokud
jsou
tyto výrobky
dodávány hospodářským subjektům v rámci dodavatelského řetězce
nebo jsou dodávány ke splnění ▌zakázky
jakéhokoli zadavatele ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby
Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114.
.
Názvy a popisy zmíněné v článcích 5, 7, 8 a 9 musí být v těchto průvodních obchodních dokladech jasně uvedeny
.
Zkratky se nepoužívají s výjimkou mechanizovaného operačního kódu, nebo pokud jsou definovány v mezinárodně uznávaných standardech, za předpokladu, že jsou tyto zkratky v témže obchodním dokladu vysvětleny.
2.
Při uvádění textilního výrobku na trh výrobce nebo dovozce, pokud výrobce není usazen v Unii,
zajistí dodání etikety a správnost informací na ní uvedených.
Při dodávání textilního výrobku na trh distributor
zajistí,
aby byl náležitě označen
, jak stanoví toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se distributor považuje za výrobce, jestliže dodává na trh výrobek pod svou vlastní firmou či ochrannou známkou, označuje výrobky etiketou anebo mění obsah etikety.
Hospodářské subjekty
zmíněné v prvním a druhém pododstavci zajistí, aby informace poskytované při
dodávání
textilních výrobků na trh nemohly být zaměněny s názvy a popisy stanovenými tímto nařízením.
Článek 13
Používání názvů a popisů
▌
1.
Při dodávání textilního výrobku na trh
se názvy
a vlákenného složení
zmíněné v článcích 5, 7, 8 a 9
uvádí jednotnou velikostí písmen a číslic, jednotným stylem a fontem na dostupném místě, viditelně a čitelně v
katalozích a prospektech, na obalech ▌a etiketách▌.
Tyto údaje musí být pro zákazníka jasně viditelné před samotným nákupem, včetně případů, kdy se jedná o nákup elektronickými prostředky.
2.
Ochranné známky nebo firma mohou být uvedeny bezprostředně před názvy a popisy zmíněnými v článcích 5, 7, 8 a 9 nebo za nimi.
Pokud však ochranná známka nebo firmya obsahují buď samostatně nebo jako přídavné jméno nebo jako základ slova jeden z názvů uvedených v příloze I nebo název, který by s nimi mohl být zaměněn, musí ochranná známka nebo firma bezprostředně předcházet nebo následovat názvy a popisy zmíněné v článcích 5, 7, 8 a 9.
Ostatní informace musí být vždy uváděny odděleně.
3.
Označování etiketami ▌musí být dostupné v
jakémkoli úředním jazyce Unie, který je snadno srozumitelný pro konečného zákazníka v členském státě, ve kterém jsou výrobky dodávány na trh
.
Názvy textilních vláken mohou být případně nahrazeny srozumitelnými nejazykovými symboly nebo mohou být s těmito symboly kombinovány
.
U cívek, návinů, přadének, klubek nebo jiných malých jednotek šicích, látacích a vyšívacích nití se první pododstavec použije na společné etikety podle čl. 16 odst. 3.
Pokud jsou tyto výrobky prodávány konečným uživatelům jednotlivě,
mohou být označeny v jakémkoli
úředním
jazyce
Unie za podmínky, že jsou rovněž označeny společnou etiketou
.
Názvy textilních vláken mohou být případně nahrazeny srozumitelnými symboly nejazykové povahy nebo mohou být s těmito symboly kombinovány.
Komise přijme v souladu s články 24, 25 a 26 akty v přenesené pravomoci stanovující podrobné podmínky pro používání symbolů uvedených v tomto odstavci.
Článek 14
Textilní výrobky z více složek
1.
Každý textilní výrobek složený ze dvou nebo více složek musí být označen etiketou, na níž je uveden obsah vláken v každé složce.
Toto označení etiketou není povinné pro složky, které tvoří méně než 30 % celkové hmotnosti výrobku, s výjimkou hlavních vložek.
2.
Pokud dva nebo více textilních výrobků mají stejný obsah vláken a tvoří běžně jednu jednotku, mohou být označeny pouze jednou etiketou.
Článek 15
Zvláštní ustanovení
Složení vlákenných směsí výrobků zmíněných v příloze IV musí být uvedeno v souladu s pravidly pro označování stanovenými etiketami v uvedené příloze.
Článek 16
Výjimky
1.
Odchylně od článků 12, 13 a 14 se použijí pravidla stanovená v tomto článku odstavcích 2, 3 a 4.
Výrobky uvedené v tomto článku odstavcích 3 a 4 musí být v každém případě dodávány na trh takovým způsobem, aby se konečný spotřebitel mohl plně seznámit se složením těchto výrobků.
2.
Uvedení názvů
textilních
vláken nebo složení vlákenných směsí na etiketách nebo jiném označení textilních výrobků zařazených v příloze V se nevyžaduje.
Pokud však ochranná známka nebo firma obsahují buď samostatně nebo jako přídavné jméno nebo jako základ slova jeden z názvů uvedených v příloze I nebo název, který by s nimi mohl být zaměněn, použijí se články 12, 13 a 14.
3.
Pokud jsou textilní výrobky uvedené v příloze VI stejného typu a složení, mohou být
dodávány na trh
společně se společnou etiketou.
4.
Údaje o složení textilních výrobků prodávaných v metráži se mohou označit pouze na kusu nebo na návinu, který je
dodáván na trh
.
Kapitola 3
Dozor nad trhem
▌ Článek 17 Ustanovení týkající se dozoru nad trhem
1.
Orgány
dozoru nad trhem provádějí kontroly shody složení textilních výrobků s poskytnutými informacemi týkajícími se složení těchto výrobků
v souladu s tímto nařízením
.
2.
Pro účely určení vlákenného složení textilních výrobků jsou kontroly
uvedené v odstavci 1 ▌prováděny v souladu s metodami
či harmonizovanými normami
podle přílohy VIII.
Za tímto účelem se stanoví procentuální podíly vláken uvedené v článcích 7, 8 a 9 na základě příslušné smluvní přirážky uvedené v příloze IX použité na suchou hmotnost každého vlákna poté, co byly odstraněny položky uvedené v příloze VII.
Při určování vlákenného složení stanoveného v článcích 7, 8 a 9 se nezohledňují položky uvedené v příloze VII.
3.
Každá laboratoř
akreditovaná nebo schválená orgány členského státu k provádění
zkoušek textilních směsí, pro které neexistuje na úrovni
Uni
e jednotná metoda analýzy, stanoví
vlákenné
složení takových směsí ▌, přičemž ve zprávě o analýze uvede získaný výsledek
, použitou metodu
a ▌stupeň přesnosti
této
metody.
Článek 18
Tolerance
1.
Pro účely stanovení složení textilních výrobků určených pro konečného spotřebitele platí tolerance stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
2.
Přítomnost cizích vláken ve složení, které má být poskytnuto v souladu s článkem 9, nemusí být uvedena, pokud procentuální podíl těchto vláken nedosahuje těchto hodnot:
a)
2 % celkové hmotnosti textilního výrobku, za předpokladu, že toto množství je opodstatněné
jako technicky nezbytné
z
hlediska správného výrobního postupu
a nepřidává se v rámci obvyklé praxe;
b)
za stejné podmínky
5 %
celkové hmotnosti
v případě
textilních
výrobků, které prošly procesem mykání.
Písmenem b) tohoto odstavce nejsou dotčena ustanovení čl. 8 odst. 3.
3.
Připouští se výrobní tolerance 3 % mezi uvedeným procentuálním podílem vláken, který musí být poskytnut v souladu s článkem 9, a procentuálním podílem zjištěným analýzou provedenou v souladu s článkem 17 ve vztahu k celkové hmotnosti vláken uvedených na etiketě. Tato tolerance se vztahuje také na:
a)
vlákna, která jsou uvedena bez vyznačení jejich procentuálního podílu v souladu s čl. 9 odst. 2;
b)
procentuální podíl vlny uvedený v čl. 8 odst. 2 písm. b).
Tolerance se pro účely analýzy vypočítávají odděleně. Celková hmotnost braná v úvahu při výpočtu tolerance podle tohoto odstavce je hmotnost vláken v hotovém výrobku po odečtení hmotnosti případných cizích vláken zjištěných při uplatnění tolerance podle odstavce 2.
Kumulování tolerancí uvedených v odstavcích 2 a 3 se připouští pouze v případě, kdy se zjistí, že případná cizí vlákna zjištěná při analýze s uplatněním tolerance podle podle odstavce 2 mají stejnou chemickou podstatu jako jeden nebo více vláken uvedených na etiketě.
4.
U zvláštních výrobků, u kterých výrobní technologie vyžaduje tolerance vyšší než ty, které jsou uvedeny v odstavcích 2 a 3, mohou být při kontrole shody výrobku podle čl. 17 odst. 1 Komisí povoleny vyšší tolerance pouze ve výjimečných případech a pokud výrobce podá náležité odůvodnění.
Výrobce předloží žádost obsahující dostatečné odůvodnění a důkazy pro výjimečné okolnosti výroby.
Kapitola 4
Označování původu textilních výrobků
Článek 19
Označování původu textilních výrobků dovážených ze třetích zemí
1.
Pro účely tohoto článku se výrazy „původ“ a „pocházející“ rozumí nepreferenční původ v souladu s články 35 až 36 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex)
Úř. věst. L 145, 4.6.2008, s. 1.
.
2.
Na dovoz nebo uvádění textilních výrobků ze třetích zemí na trh, s výjimkou výrobků pocházejících z Turecka a ze smluvních stran dohody o EHP, se vztahuje označování původu za podmínek stanovených v tomto článku.
3.
Země původu textilních výrobků se uvádí na etiketě těchto výrobků. V případech, kdy jsou výrobky zabaleny, se označení provádí samostatně na obalu. Označení země původu nemůže být nahrazeno odpovídajícím označením v průvodních obchodních dokladech.
4.
Komise může v souladu s články 24, 25 a 26 přijmout akty v přenesené pravomoci s cílem určit případy, kdy bude akceptováno označení původu na obalu místo označení na samotných výrobcích. Může se jednat zejména o případy, kdy se výrobky obvykle dostanou ke konečnému spotřebiteli nebo uživateli ve svém obvyklém balení.
5.
Slova „vyrobeno v“ (made in) spolu s názvem země původu označují původ textilního výrobku. Označení etiketami může být provedeno v jakémkoli úředním jazyce Evropské unie, který je snadno srozumitelný pro konečného zákazníka v členském státě, kde je výrobek dodáván na trh.
6.
Označení původu musí být provedeno jasně čitelným a nesmazatelným písmem, musí být během běžné manipulace viditelné, jasně odlišitelné od ostatních údajů a musí být učiněno způsobem, který není zavádějící a ani nevytváří mylný dojem, pokud jde o původ výrobku.
7.
Textilní výrobky musí být označeny požadovanou etiketou při dovozu. Toto označení se nesmí odstranit nebo se do něj nesmí zasahovat až do doby, kdy jsou výrobky prodány spotřebiteli nebo uživateli.
Článek 20
Označování původu jiných textilních výrobků
1.
Pokud je původ textilních výrobků, kromě původu výrobků uvedených v článku 19, uveden na etiketě, vztahují se na toto označení podmínky stanovené v tomto článku.
2.
Výrobek je považován za výrobek pocházející ze země, kde proběhly alespoň dvě z těchto fází výroby:
–
spřádání;
–
tkaní;
–
konečná úprava;
–
zhotovení textilního výrobku.
3.
Textilní výrobek nesmí být na etiketě popsán jako pocházející výlučně z určité země, pokud v ní neproběhly všechny fáze výroby uvedené v odstavci 2.
4.
Slova „vyrobeno v“ (made in) spolu s názvem země původu označují původ výrobku. Označení etiketami může být provedeno v jakémkoli úředním jazyce Evropské unie, který je snadno srozumitelný pro konečného zákazníka v členském státě, kde je výrobek dodáván na trh.
5.
Označení původu musí být provedeno jasně čitelným a nesmazatelným písmem, musí být během běžné manipulace viditelné, jasně odlišitelné od ostatních údajů a musí být učiněno způsobem, který není zavádějící a ani nevytváří mylný dojem, pokud jde o původ výrobku.
Článek 21
Akty v přenesené pravomoci
Komise je zmocněna v souladu s články 24, 25 a 26 přijmout akty v přenesené pravomoci s cílem:
–
podrobně určit formu a způsoby označování původu;
–
sestavit seznam výrazů ve všech úředních jazycích Unie, které jasně vyjadřují, že výrobek pochází ze země uvedené na etiketě;
–
určit případy, kdy všeobecně používané zkratky nepochybně označují zemi původu a mohou být pro účely nařízení použity;
–
určit případy, kdy výrobky nemohou nebo nemusí být z technických nebo ekonomických důvodů označovány;
–
určit další pravidla, která mohou být vyžadována, pokud se zjistí, že výrobky nesplňují ustanovení tohoto nařízení.
Článek 22
Společná ustanovení
1.
Textilní výrobky uvedené v článku 19 nesplňují ustanovení tohoto nařízení, jestliže:
–
nejsou opatřeny etiketou s označením původu;
–
označení původu na etiketě neodpovídá původu výrobků;
–
označení původu na etiketě bylo změněno nebo odstraněno nebo do něj bylo jinak zasahováno, s výjimkou případů, kdy byla nutná oprava podle odstavce 5 tohoto článku;
2.
Textilní výrobky kromě výrobků uvedených v článku 19 nejsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, jestliže:
–
označení původu na etiketě neodpovídá původu výrobků;
–
označení původu na etiketě bylo změněno nebo odstraněno nebo do něj bylo jinak zasahováno, s výjimkou případů, kdy byla nutná oprava podle odstavce 5 tohoto článku.
3.
Komise je zmocněna v souladu s články 24, 25 a 26 přijmout akty v přenesené pravomoci týkající se prohlášení a doprovodných dokumentů, které lze přijmout jako důkaz souladu s tímto nařízením.
4.
Členské státy stanovují pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijímají veškerá opatření nezbytná pro provádění těchto pravidel. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi do ...
*
Devět měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.
a neprodleně ji informují o všech následných změnách, které se jich týkají.
5.
Pokud výrobky nejsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, členské státy dále přijmou nezbytná opatření a budou požadovat, aby majitel výrobků nebo jakákoli jiná osoba za ně odpovědná výrobky označila etiketou v souladu s tímto nařízením a na vlastní náklady.
6.
Je-li to nezbytné pro účinné uplatňování tohoto nařízení, mohou si příslušné orgány vyměňovat informace, které obdržely při kontrole souladu s tímto nařízením, včetně orgánů, jiných osob nebo organizací, které členské státy pověřily podle článku 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu
Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22.
.
Kapitola 4
Závěrečná ustanovení
Článek 23
Přizpůsobení technickému vývoji
▌Komise
přijímá
změny příloh I, II, IV, V, VI, VII, VIII a IX, které jsou nezbytné k přizpůsobení těchto příloh technickému vývoji
, prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24 za podmínek stanovených v článcích 25 a 26
.
Článek 24
Výkon přenesení pravomoci
1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článcích 11, 13, 19, 21, 22 a 23 je svěřena Komisi na dobu pěti let po ...
*
Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
. Komise předloží zprávu o přenesených pravomocích nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. K této zprávě bude v případě potřeby připojen legislativní návrh na prodloužení doby platnosti tohoto přenesení.
2.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 25
Zrušení přenesení pravomoci
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 11, 13, 19, 21, 22 a 23 kdykoliv zrušit
.
Článek 26
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1.
Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce
.
2.
Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 proti aktu v přenesené pravomoci námitky nevysloví, nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit, zveřejní se akt v přenesené pravomoci v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
▌
Článek 27 Podávání zpráv
Nejpozději do ... *
Tři roky
po vstupu tohoto nařízení v platnost.
předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení, a to s důrazem na žádosti názvy nových
textilních
vláken a jejich přijetí
a v odůvodněných případech připojí legislativní návrh
.
Článek 28
Přezkum
1.
Komise do ...
**
Dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.
*
předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se nových možných požadavků na označování etiketami, které je třeba zavést na unijní úrovni, aby se spotřebitelům poskytly přesné, relevantní, srozumitelné a srovnatelné informace o vlastnostech textilních výrobků. Tato zpráva vychází z rozsáhlých konzultací se všemi zúčastněnými subjekty, z průzkumů spotřebitelů a důkladné analýzy nákladů a přínosů a případně se připojí legislativní návrhy. Tato se zpráva se mimo jiné zabývá těmito otázkami:
–
harmonizovaným systémem označování etiketami týkajícími se péče,
–
jednotným systémem EU pro označování velikosti oblečení a obuvi,
–
uváděním údajů o jakýchkoli možných alergenních a nebezpečných látkách použitých při výrobě či zpracování textilních výrobků,
–
ekologickým označováním etiketami týkajícími se environmentálních aspektů a udržitelné výroby textilních výrobků,
–
sociálním označováním, díky němuž zákazník získá informace o podmínkách, v nichž byl textilní výrobek vyroben,
–
varovnými etiketami informujícími o hořlavosti textilních výrobků, zejména u oděvů s vysokým rizikem vznětlivosti,
–
elektronickým označováním, včetně identifikace rádiové frekvence,
–
uváděním identifikačního čísla na etiketě k získání dodatečných informací o textilním výrobku na požádání, například prostřednictvím internetu,
–
využitím symbolů nejazykové povahy pro určení vláken použitých k výrobě textilního výrobku, které spotřebiteli umožní snadno porozumět složení a především použití přírodních či syntetických vláken.
2.
Komise vypracuje do ...
*
Dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.
studii, jejímž cílem bude posoudit, zda látky používané při výrobě či zpracování textilních výrobků představují riziko pro lidské zdraví. Tato studie především vyhodnotí, zda existuje příčinná souvislost mezi alergickými reakcemi a syntetickými vlákny, barvivy, biocidy, konzervanty či nanočásticemi používanými v textilních výrobcích. Tato studie bude vycházet z vědeckých důkazů a zohlední výsledky činnosti v oblasti dozoru nad trhem. Na základě této studie Komise v odůvodněných případech připojí legislativní návrhy týkající se zákazu či omezení používání potenciálně nebezpečných látek používaných v textilních výrobcích, a to v souladu s příslušnými právními předpisy EU.
Článek 29
Přechodné ustanovení
Textilní výrobky, které jsou v souladu s ustanoveními směrnice 2008/121/ES a byly uvedeny na trh před ...
*
Šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
mohou být na trh i nadále uváděny až do …
**
Dva roky a šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
*
Článek 30
Zrušení
Směrnice
73/44/EHS
, 96/73/ES a
2008/121/ES
se s účinností od ... ***
Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
** zrušují.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V ... dne .
Za Evropský parlamentZa Radu
Předsedapředseda nebo předsedkyně
PŘÍLOHA I
PŘEHLED TEXTILNÍCH VLÁKEN Tabulka 1
Číslo
Název
Popis vlákna
1
vlna
vlákno z ovčího nebo jehněčího rouna
(Ovis aries
) nebo směs vláken z ovčího nebo jehněčího rouna a chlupů zvířat uvedených v položce 2
2
alpaka, lama, velbloud, kašmír, mohér, angora, vikuňa, jak, guanako, kašgora, bobr, vydra, včetně slova „vlna“ nebo „chlupy“ nebo bez těchto slov
chlupy těchto zvířat: alpaka, lama, velbloud, kašmírská koza, angorská koza, angorský králík, vikuňa, jak, guanako, kašgorská koza (kříženec kašmírské a angorské kozy), bobr, vydra
3
zvířecí chlupy nebo koňské žíně s uvedením druhu zvířete nebo nikoliv (např. hovězí chlupy, chlupy kozy domácí, koňské žíně)
chlupy různých zvířat neuvedených v položce 1 nebo 2
4
hedvábí
vlákno získané výhradně ze zámotků hmyzu snovajícího hedvábí
5
bavlna
vlákno získané z tobolek bavlníku
(Gossypium)
6
kapok
vlákno získané z plodu kapoku
(Ceiba pentandra)
7
len
vlákno získané z lýka stonku lnu
(Linum usitatissimum)
8
konopí
vlákno získané z lýka konopí
(Cannabis sativa)
9
juta
vlákno získané z lýka
Corchorus olitorus
a
Colchorus capsularis
. Pro účely tohoto nařízení se za jutu považují rovněž lýková vlákna získaná z druhů:
Hibiscus canabinus, Hobicsus sabdariffa, Abultilon avicennae, Urena lobata, Urena sinuata
10
abaka (manilské konopí)
vlákno získané z pochvy listu
Musa textilis
11
alfa
vlákno získané z listů
Stipa tenacissima
12
kokos
vlákno získané z plodů
Cocos nucifera
13
broom
vlákno získané z lýka
Cytisus scoparius
a/nebo
Spartium Junceum
14
ramie
vlákno získané z lýka
Boehmeria nivea
a
Boehmeria tenacissima
15
sisal
vlákno získané z listů
agave sisalana
16
bengálské konopí
vlákno z lýka
Crotalaria juncea
17
henequen
vlákno z lýka
Agave Fourcroydes
18
maguey
vlákno z lýka
Agave Cantala
Tabulka 2
19
acetát
vlákno z acetátu celulosy, v němž je nejvýše 92 % a méně než 74 % hydroxylových skupin acetylováno
20
alginát
vlákno získané z kovových solí kyseliny alginové
21
měďnaté vlákno
regenerované celulosové vlákno získané měďnatoamoniakálním postupem
22
modal
regenerované celulosové vlákno získané modifikovaným viskózovým postupem, s vysokou pevností při přetrhu a vysokým modulem pevnosti za mokra. Pevnost (BC) v klimatizovaném stavu a síla (BM) potřebná k prodloužení o 5 % v mokrém stavu jsou:
BC (CN) ≥ 1,3 √T + 2 T
BM (CN) ≥ 0,5 √T
kde T je průměrná délková hmotnost v decitex
23
bílkoviny
vlákno získané z přírodních proteinových látek, regenerované a stabilizované pomocí chemických činidel
24
triacetát
vlákno z acetátu celulosy, v němž je nejméně 92 % hydroxylových skupin acetylováno
25
viskóza
regenerované celulosové vlákno získané viskózovým postupem, při kterém vzniká nekonečné a střižové vlákno
26
akryl
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 85 % hmot. akrylonotrilových jednotek
27
chlorovlákno
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci více než 50 % hmot. chlorovaných vinylových nebo chlorovaných vinylidenových monomérních jednotek
28
fluorethylen
vlákno z lineárních makromolekul tvořených fluorovanými alifatickými uhlovodíkovými monomery
29
modakryl
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 50 % a nejvýše 85 % hmot. akrylonitrilových jednotek
30
polyamid nebo nylon
vlákno ze syntetických lineárních makromolekul, které mají v řetězci opakující se amidové vazby, z nichž nejméně 85 % je připojeno k alifatickým nebo cykloalifatickým jednotkám
31
aramid
vlákno ze syntetických lineárních makromolekul sestávajících z aromatických skupin spojených amidovými nebo imidovými vazbami, z nichž nejméně 85 % je napojeno přímo na dvě aromatická jádra, a pokud se vyskytují imidové vazby, jejich počet nepřesáhne počet amidových vazeb
32
polyimid
vlákno ze syntetických lineárních makromolekul, které mají v řetězci opakující se imidové jednotky
33
lyocel
regenerované celulosové vlákno získané procesem rozpouštění a spřádání v organickém rozpouštědle(směs organických chemických látek a vody), bez tvorby derivátů
34
polylaktid
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 85 % hmot. esterových jednotek kyseliny mléčné a jsou odvozeny od přírodních cukrů, jehož teplota tání je nejméně 135 °C
35
polyester
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci nejméně 85 % hmot. diolesteru kyseliny tereftalové
36
polyethylen
vlákno z lineárních makromolekul nesubstituovaných alifatických nasycených uhlovodíků
37
polypropylen
vlákno z lineárních makromolekul alifatických nasycených uhlovodíků, kde každý druhý atom uhlíku váže methylovou boční skupinu v izotaktickém uspořádání a bez dalších substitucí
38
polykarbamid
vlákno z lineárních makromolekul, které mají v řetězci opakující se ureylenovou funkční skupinu (NH-CO-NH)
39
polyuretan
vlákno z lineárních makromolekul složených z řetězců s opakující se uretanovou funkční skupinou
40
vinylal
vlákno z lineárních makromolekul, jejichž řetězec je vytvořen z polyvinylalkoholu s různým stupněm acetylace
41
trivinyl
vlákno na bázi terpolymeru akrylonitrilu, chlorovaného vinylového monomeru a třetího vinylového monomeru, z nichž žádný netvoří 50 % celkové hmotnosti
42
elastodien
pružné vlákno složené z přírodního nebo syntetického polyisoprenu nebo složené z jednoho nebo více dienů polymerovaných s jedním nebo několika vinylovými monomery nebo bez nich, které po protažení až na trojnásobek své původní délky a po uvolnění znovu rychle nabývá v podstatě své původní délky
43
elastan
pružné vlákno složené nejméně z 85 % hmot. ze segmentového polyuretanu, které po protažení až na trojnásobek své původní délky a po uvolnění znovu rychle nabývá v podstatě své původní délky
44
skleněné vlákno
vlákno vyrobené ze skla
45
název odpovídající materiálu, ze kterého jsou vlákna složena, např. kovová (metalická, metalizovaná), azbestová, papírová, po kterém následuje slovo „nit“, nebo „vlákno“ nebo nikoliv
vlákna získaná z různorodých nebo nových materiálů, které nejsou uvedeny výše
46
elastomultiester
vlákno vytvořené interakcí dvou nebo více chemicky rozdílných lineárních makromolekul ve dvou nebo více odlišných fázích (z nichž žádná nepřesahuje 85 % hmot.), obsahující esterové skupiny jako převládající funkční jednotku (minimálně 85 %), které po vhodném zpracování, při němž se protáhne na jeden a půl násobek původní délky, se po uvolnění v podstatě rychle vrátí na svoji počáteční délku
47
elastolefin
vlákno složené nejméně z 95 % hmot. částečně zesítěných makromolekul, vyrobené z ethylenu a z alespoň jednoho dalšího olefinu, které po natažení na jeden a půl násobek původní délky, se po uvolnění v podstatě rychle vrátí na svoji počáteční délku
48
melamin
vlákno složené nejméně z 85 % hmot. zesíťovaných makromolekul tvořených deriváty melaminu
PŘÍLOHA II
MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA TECHNICKOU DOKUMENTACI PŘI ŽÁDOSTI O NÁZEV NOVÉHO
TEXTILNÍHO
VLÁKNA (Článek 6)
Technická dokumentace, kterou se navrhuje začlenění názvu nového
textilního
vlákna do přílohy I, jak se uvádí v článku 6, musí obsahovat alespoň jednu z těchto informací:
–
Navrhovaný název vlákna;
Navrhovaný název musí souviset s chemickým složením a případně poskytovat informace o vlastnostech vlákna. Navrhovaný název musí být prostý práv a nesmí být vázán na výrobce.
–
Navrhovaná definice vlákna;
Vlastnosti uvedené v definici nového vlákna, jako je například elasticita, musí být ověřitelné pomocí zkušebních metod, které se poskytují s technickou dokumentací spolu s experimentálními výsledky analýz.
–
Značka vlákna: chemický vzorec, odlišnosti od existujících vláken, případně spolu s podrobnými údaji, jako je bod tání, hustota, index lomu, hořlavost materiálu a spektrum FTIR;
–
Navrhovaná smluvní přirážka;
–
Dostatečně rozvinuté metody identifikace a kvantifikace, včetně experimentálních údajů;
Žadatel vyhodnotí možnost používání metod uvedených v příloze VIII tohoto nařízení k analýze nejvíce očekávaných komerčních směsí nového vlákna s jinými vlákny a alespoň jednu z těchto metod navrhne. V případě metod, kde lze vlákno považovat za nerozpustnou složku, vyhodnotí žadatel hmotnostní opravné koeficienty nového vlákna. Všechny experimentální údaje se předkládají společně s žádostí.
Pokud nejsou metody uvedené v tomto nařízení vhodné, poskytne žadatel vhodné odůvodnění a navrhne novou metodu.
Žádost musí obsahovat veškeré experimentální údaje související s navrhovanými metodami. Údaje týkající se přesnosti, spolehlivosti a opakovatelnosti těchto metod jsou poskytovány s technickou dokumentací.
–
Výsledky testů prováděných s cílem posoudit možné alergické reakce či jiné negativní účinky nových textilních vláken na lidské zdraví, a to v souladu s příslušnými právním předpisy EU;
–
Další informace na podporu žádosti: výrobní postup, význam pro spotřebitele;
–
Výrobce nebo jeho zástupce poskytnou na žádost Komise reprezentativní vzorky nového čistého vlákna a příslušných směsí vláken, které jsou nezbytné pro validaci navrhovaných metod identifikace a kvantifikace.
PŘÍLOHA III
NÁZVY UVEDENÉ V ČL. 8 ODST. 1
–bulharsky: „необработена вълна“,
–španělsky: „lana virgen“ nebo „lana de esquilado“,
–česky: „střižní vlna“,
–dánsky: „ren, ny uld“,
–německy: „Schurwolle“,
–estonsky: „uus vill“,
–irsky: „olann lomra“,
–řecky: „παρθέυο μαλλί“,
–anglicky: „fleece wool“ nebo „virgin wool“,
–francouzsky: „laine vierge“ nebo „laine de tonte“,
–italsky: „lana vergine“ nebo „lana di tosa“,
–lotyšsky: „pirmlietojuma vilna“ nebo „cirptā vilna“,
–litevsky: „natūralioji vilna“,
–maďarsky: „élőgyapjú“,
–maltsky: „suf verġni“,
–nizozemsky: „scheerwol“
–polsky: „żywa wełna“,
–portugalsky: „lã virgem“,
–rumunsky: „lână virgină“,
–slovensky: „strižná vlna“,
–slovinsky: „runska volna“,
–finsky: „uusi villa“,
–švédsky: „ren ull“.
PŘÍLOHA IV
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OZNAČOVÁNÍ NĚKTERÝCH VÝROBKŮ ETIKETAMI (Článek 15)
Výrobky
Ustanovení pro označování etiketami
1. Následující korzetářské výrobky:
Složení vlákenných směsí se uvede na etiketě tak, že se stanoví složení celého výrobku nebo složení dále uvedených částí, a to souhrnně nebo jednotlivě:
a) podprsenky
vnější a vnitřní textilie košíčků a zadního dílu
b) bokovky (podvazkové pásy a podvazkové kalhotky)
přední, zadní a postranní výztužné díly
c) korzety
vnější a vnitřní textilie košíčků, přední a zadní výztužné díly a boční díly.
2. Ostatní korzetářské zboží, které není uvedeno výše
Složení vlákenných směsí se uvede na etiketě tak, že se stanoví složení celého výrobku nebo složení různých složek výrobku, a to souhrnně nebo jednotlivě. Toto označování přitom není povinné pro části, které představují méně než 10 % celkové hmotnosti výrobku.
3. Veškeré korzetářské zboří
Jednotlivé označení různých částí korzetářského zboží musí být provedeno tak, aby konečný spotřebitel snadno porozuměl, ke které části výrobku se údaje na etiketě vztahují.
4. Textilní výrobky s leptaným tiskem
Udává se složení vlákenných směsí pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a složení textilie s vyleptanými místy. Tyto součásti musí být jmenovitě uvedeny.
5. Vyšívané textilní výrobky
Udává se složení vlákenných směsí pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení základní textilie a složení textilie s vyšívací nití. Tyto složky musí být jmenovitě uvedeny. Toto označování je povinné pouze pro vyšívané části, které představují nejméně 10 % povrchu výrobku.
6. Nitě sestávající z jádra a obalu utvořených odlišnými vlákny a dodávaných na trh konečnému spotřebiteli
Udává se složení vlákenných směsí pro celý výrobek a může být uvedeno samostatně složení jádra a složení obalu. Tyto složky musí být jmenovitě uvedeny.
7. Sametové a plyšové textilní výrobky nebo výrobky podobné sametu nebo plyši
Udává se složení vlákenných směsí pro celý výrobek, a pokud výrobek zahrnuje podklad a užitnou vrstvu tvořené odlišnými vlákny, lze složení vlákenných směsí pro tyto složky uvést samostatně. Tyto složky musí být jmenovitě uvedeny.
8. Podlahové krytiny a koberce, u nichž jsou podklad a užitná vrstva tvořeny odlišnými vlákny
Lze uvést pouze složení užitné vrstvy. Tato užitná vrstva musí být jmenovitě uvedena.
PŘÍLOHA V
VÝROBKY, PRO KTERÉ NENÍ OZNAČOVÁNÍ ETIKETAMI NEBO JINÉ OZNAČENÍ POVINNÉ (Čl. 16 odst.2)
1.
Pásky na přidržování rukávů
2.
Pásky k hodinkám z textilních materiálů
3.
Etikety a štítky
4.
Držáky na nádobí z textilních materiálů a s výplní
5.
Kryty na kávové konvice
6.
Kryty na čajové konvice
7.
Chrániče rukávů
8.
Rukávníky, jiné než z vlasových materiálů
9.
Umělé květiny
10.
Polštářky na jehly
11.
Plachtoviny se zátěrem
12.
Textilní výrobky pro základné a podkladové textilie a výztužné textilie
▌
13.
Použité zhotovené textilní výrobky, výslovně takto označené
14.
Kamaše
15.
Použité obaly, prodávané jako takové
▌
16.
Brašnářské zboží, měkké a bez výztuhy, sedlářské zboží, z textilních materiálů
17.
Cestovní potřeby z textilních materiálů
18.
Ručně vyšívané tapisérie, též nedohotovené, a materiály pro jejich výrobu, včetně vyšívacích nití zvláště určených pro takové tapisérie z plachtovin a prodávaných samostatně
19.
Zdrhovadla
20.
Knoflíky a spony potažené textilním materiálem
21.
Obaly na knihy z textilních materiálů
▌
22.
Textilní části obuvi, s výjimkou oteplovacích vložek
23.
Stolní podložky z několika složek o ploše max. 500 cm2
24.
Ohnivzdorné rukavice a utěrky
25.
Kryty na vajíčka
26.
Pouzdra na kosmetické potřeby
27.
Textilní váčky na tabák
28.
Textilní pouzdra na brýle, cigarety a doutníky, zapalovače a hřebeny
29.
Sportovní chrániče, s výjimkou rukavic
30.
Pouzdra na toaletní potřeby
31.
Pouzdra na potřeby k čištění bot
32.
Předměty pro použití při pohřbech
33.
Výrobky pro jednorázové použití, s výjimkou vaty
34.
Textilní výrobky podléhající pravidlům
Evropského lékopisu
a v tomto smyslu označené, lékařské a ortopedické obvazy pro opakované použití a obecně ortopedické textilní výrobky
35.
Textilní výrobky včetně provazů, lan a šňůr s výhradou položky 12 přílohy VI, běžně určené
a)
k použití jako součásti nástrojů při výrobě a zpracování zboží;
b)
k začlenění do strojů, zařízení (např. topných, klimatizačních nebo osvětlovacích), domácích a jiných spotřebičů, vozidel a dalších dopravních prostředků nebo k jejich provozu, údržbě nebo vybavení, jiné než krycí plachty a textilní příslušenství motorových vozidel prodávané odděleně od těchto vozidel
36.
Ochranné a bezpečnostní textilní výrobky, jako např. bezpečnostní pásy, padáky, záchranné vesty, záchranné skluzavky, věcné prostředky požární ochrany, neprůstřelné vesty a zvláštní ochranné oděvy (např. pro ochranu proti ohni, chemickým látkám nebo jiným bezpečnostním rizikům)
37.
Nafukovací konstrukce (např. sportovní haly, výstavní stánky, skladovací prostory apod.) za předpokladu, že budou poskytnuty údaje o užitných vlastnostech a technických specifikacích těchto výrobků
38.
Lodní plachty
39.
Oblečení pro zvířata
40.
Vlajky a prapory
PŘÍLOHA VI
VÝROBKY, KTERÉ SE POVINNĚ OZNAČUJÍ POUZE SPOLEČNOU ETIKETOU NEBO JINÝM SPOLEČNÝM OZNAČENÍM (Čl. 16 odst.3)
1.
Hadry na podlahu
2.
Čistící plachetky
3.
Bordury a prýmky
4.
Lemovky
5.
Pásky
6.
Šle
7.
Podvazky
8.
Šněrovadla do bot
9.
Stuhy
10.
Pruženky
11.
Nové obaly, prodávané jako takové
12.
Motouzy určené k balení a pro použití v zemědělství; šňůry, provazy a lana, jiné než zařazené do položky 35 přílohy V U výrobků, které spadají pod tuto položku a které jsou prodávány v odstřizích, se společnou etiketou rozumí etiketa na návinu. Provazy a lana spadající pod tuto položku jsou ty, které se používají při horolezectví a při vodních sportech.
13.
Podložky na stůl
14.
Kapesníky
15.
Síťky na vlasy
16.
Dětské vázanky a motýlky
17.
Slintáčky; mycí žínky a rukavice
18.
Šicí, látací a vyšívací nitě určené k maloobchodnímu prodeji v malých množstvích, jejichž čistá hmotnost nesmí překročit 1 g
19.
Tkanice k záclonám, roletám a žaluziím
PŘÍLOHA VII
POLOŽKY, KE KTERÝM SE PRO STANOVENÍ PROCENTUELNÍCH PODÍLŮ VLÁKEN NEPŘIHLÍŽÍ (Článek 17)
Výrobky
Vyňaté položky
a) Všechny textilní výrobky
i) netextilní části, lemy, etikety a štítky, bordury a prýmky, které netvoří neoddělitelnou součást výrobku, knoflíky a spony potažené textilním materiálem, doplňky, ozdoby, nepružné stuhy, pružné nitě a pásky zapracované do určitých a vymezených míst výrobku,
ii) mastné látky, pojiva, plnidla, šlichtovací a preparační prostředky, impregnační prostředky, pomocné prostředky pro barvení a tisk a další textilní pomocné prostředky.
b) Podlahové krytiny a koberce:
všechny části, které netvoří užitný povrch
a) Potahové textilie
vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část užitného povrchu
d) Závěsy a záclony
vazné a výplňkové osnovní a útkové nitě, které netvoří část líce textilie
e) Ponožky
pružné nitě používané v manžetě a výztužné a zesilující nitě používané ve špičce a patě
f) Punčochové kalhoty
pružné nitě používané v manžetě a výztužné a zesilující nitě používané ve špičce a patě
g) Ostatní textilní výrobky kromě výrobků uvedených v písmenech b) až f)
základní nebo podkladové plošné textilie, výztužné vložky a tuženky, mezipodšívky a podkladová plátna, šicí a spojovací nitě, pokud nenahrazují osnovu a/nebo útek ve tkanině, výplně, pokud nemají izolační funkci, a s výhradou čl. 14 odst. 1, také vložky.
Pro účely tohoto ustanovení
i)se základní nebo podkladové materiály textilních výrobků, které slouží jako podklad užitného povrchu, zejména u přikrývek a oboulícních textilií, a podklady u sametů a plyšů a obdobných výrobků nepovažují za odstranitelné podklady,
ii)se „výztužnými vložkami a tuženkami“ rozumí nitě nebo materiály zapracované do určitých a vymezených míst textilního výrobku za účelem jejich zpevnění nebo zvýšení tuhosti nebo tloušťky.
PŘÍLOHA VIII
METODY KVANTITATIVNÍ ALAÝZY DVOUSLOŽKOVÝCH A TŘÍSLOŽKOVÝCH SMĚSÍ TEXTILNÍCH VLÁKEN KAPITOLA 1
I.
Příprava laboratorních a zkušebních vzorků ke stanovení složení vlákenných směsí textilních výrobků
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato kapitola uvádí postupy pro získání laboratorních vzorků vhodné velikosti k předúpravě pro kvantitativní analýzu (tj. o hmotnosti nepřesahující 100 g) z laboratorních vzorků dávky a pro výběr zkušebních vzorků z laboratorních vzorků, které byly předupraveny za účelem odstranění nevlákenných látek V některých případech je třeba předupravit jednotlivý zkušební vzorek.
.
2.
DEFINICE
2.1.
Dávka – množství materiálu, které je hodnoceno na základě jedné série výsledků zkoušky. To může zahrnovat například veškerý materiál v jedné dodávce tkaniny, veškerou tkaninu utkanou z jednoho osnovního válu, zásilku příze, balík nebo skupinu balíků surového vlákna.
2.2.
Laboratorní vzorek dávky – část dávky, která byla odebrána jako reprezentativní vzorek celku a která je k dispozici laboratoři. Velikost a povaha laboratorního vzorku dávky musí být dostatečná, aby byla přiměřeně překonána nestejnoměrnost dávky a umožněna snadná manipulace v laboratoři Zhotovené a hotové výrobky viz oddíl 7.
.
2.3.
Laboratorní vzorek – ta část laboratorního vzorku dávky, která je podrobena předúpravě za účelem odstranění nevlákenných látek a ze které jsou odebírány zkušební vzorky. Velikost a povaha laboratorního vzorku dávky musí být dostatečná, aby byla přiměřeně překonána nestejnoměrnost laboratorního vzorku dávky Viz bod 1.
.
2.4.
Zkušební vzorek – část materiálu potřebná k získání jednotlivého výsledku zkoušky a vybraná z laboratorního vzorku.
3.
PODSTATA METODY
Laboratorní vzorek se vybere tak, aby reprezentoval laboratorní vzorek dávky.
Zkušební vzorky se odebírají z laboratorního vzorku tak, aby každý z nich reprezentoval laboratorní vzorek.
4.
ODBĚR VZORKŮ Z VOLNÝCH VLÁKEN
4.1.
Neorientovaná vlákna – laboratorní vzorek se získá náhodným výběrem chomáčků z laboratorního vzorku dávky. Celý laboratorní vzorek se důkladně promísí pomocí laboratorního mykacího stroje Laboratorní mykací stroj může být nahrazen mísičem vláken nebo mohou být vlákna mísena metodou tvorby a odhazování chomáčků.
. Pavučina z mykacího stroje či směs, jakož i volná vlákna a vlákna zachycená na zařízení použitém k mísení, se podrobí předúpravě. Pak se z pavučiny či směsi, z volných vláken a z vláken zachycených na zařízení odebere zkušební vzorek v poměru k hmotnosti.
Jestliže pavučina z mykacího stroje zůstane po předúpravě neporušená, odeberou se zkušební vzorky způsobem popsaným v bodu 4.2. Je-li pavučina z mykacího stroje předúpravou narušena, připraví se každý zkušební vzorek náhodným odběrem nejméně 16 malých chomáčků o vhodném a přibližně stejném rozměru, které se pak sloučí.
4.2.
Orientovaná vlákna (mykaná vlákna, pavučiny, prameny, přásty) – z náhodně vybraných částí laboratorního vzorku dávky se vyřízne nejméně 10 vzorků tak, aby zahrnovaly celý průřez, každý přibližně o hmotnosti 1 g. Takto vytvořený laboratorní vzorek se podrobí předúpravě. Jednotlivé odříznuté části se spojí tak, že se položí vedle sebe a zkušební vzorek se odebere z celého průřezu tak, aby se odebrala část z každé z deseti délek.
5.
ODBĚR VZORKŮ PŘÍZE
5.1.
Příze na cívkách nebo v přadenech – vzorky se odebírají ze všech cívek laboratorního vzorku dávky.
Odvinou se vhodné spojené stejné délky z každé cívky, buď navinutím přaden se stejným počtem ovinů na třídícím vijáku Pokud lze cívky nasadit na vhodný návin, lze navíjet větší počet současně.
nebo jinými prostředky. Jednotlivé délky se uloží vedle sebe buď jako jediné přadeno nebo svazek ve formě kabelu a vytvoří laboratorní vzorek, přičemž je třeba se ujistit, aby obsahoval stejné délky z každé cívky v přadenu nebo svazku ve formě kabelu.
Laboratorní vzorek se podrobí předúpravě.
Z laboratorního vzorku se odeberou zkušební vzorky vyříznutím svazku přízí stejné délky z přadena nebo svazku ve formě kabelu, přičemž se musí pečlivě dbát na to, aby svazek obsahoval všechny příze ve vzorku.
Je-li tex příze t a počet cívek vybraných z laboratorního vzorku dávky je N, musí délka příze odmotaná z každé cívky pro získání laboratorního vzorku o hmotnosti 10 g činit 106/Nt cm.
Je-li hodnota Nt vysoká, tj. více než 2 000, navine se těžší přadeno a rozřízne se napříč ve dvou místech, aby se vytvořil svazek ve formě kabelu o vhodné hmotnosti. Konce vzorku ve formě kabelu musí být před předúpravou spolehlivě spojeny a zkušební vzorky se odeberou z místa dostatečně vzdáleného od tohoto spojení.
5.2.
Příze v osnově – laboratorní vzorek se odebere odstřižením části z konce osnovy o délce nejméně 20 cm a zahrnutím všech přízí v osnově s výjimkou okrajových přízí, které se vyřadí. Svazek přízí se sváže dohromady u jednoho konce. Je-li vzorek příliš velký pro předúpravu jako celek, rozdělí se do dvou nebo více částí, přičemž každá část se pro předúpravu sváže dohromady a poté, co byla každá část samostatně předupravena, se části opět spojí. Zkušební vzorek se odebere odstřižením vhodné délky z laboratorního vzorku z konce dostatečně vzdáleného od spojení a zahrnutím všech přízí v osnově. V případě osnovy n příze na tex t, délka vzorku o hmotnosti 1 g činí 105/Nt cm.
6.
ODBĚR VZORKŮ PLOŠNÝCH TEXTILIÍ
6.1.
Z laboratorního vzorku dávky, který se skládá z jediného reprezentativního odstřihu látky
Vystřihne se proužek po úhlopříčce od jednoho rohu ke druhému a odstraní se okraje. Tento proužek je laboratorní vzorek. Pro získání laboratorního vzorku o hmotnosti x g se stanoví plocha proužku podle vzorce x104/G cm2.
G je plošná hmotnost látky v g/m2.
Laboratorní vzorek se podrobí předúpravě a pak se proužek příčně rozstřihne na čtyři stejně dlouhé části, které se položí na sebe. Zkušební vzorky se odeberou ze všech částí navrstveného materiálu proříznutím všech vrstev tak, aby každý vzorek obsahoval stejnou délku každé vrstvy.
Má-li textilie tkaný vzor, odebere se laboratorní vzorek ve směru osnovy o rozměru, který se rovná nejméně jedné osnovní střídě vzoru. Je-li při splnění této podmínky takový laboratorní vzorek příliš velký, aby mohl být upravován jako celek, rozřeže se na stejné části, ty se samostatně předupraví a před odebráním zkušebního vzorku se položí na sebe, přičemž se dbá na to, aby se odpovídající části vzoru nepřekrývaly.
6.2.
Z laboratorního vzorku dávky, který se skládá z několika odstřihů
Každý odstřih se upraví tak, jak je popsáno v bodě 6.1, a výsledky se uvádějí odděleně.
7.
ODBĚR VZORKŮ ZHOTOVENÝCH A HOTOVÝCH VÝROBKŮ
Laboratorní vzorek dávky je obvykle celý zhotovený nebo hotový výrobek nebo jeho reprezentativní část.
V případě potřeby se stanoví procentuální podíl různých částí výrobku, které nemají stejný obsah vláken, aby mohl být ověřena shoda s článkem 14.
Odebere se reprezentativní laboratorní vzorek z části zhotoveného nebo hotového výrobku, jehož složení musí být uvedeno na etiketě. Má-li zboží několik etiket, odeberou se reprezentativní laboratorní vzorky z každé části odpovídající dané etiketě.
Pokud výrobek, jehož složení má být stanoveno, není jednotný, může být nezbytné vybrat laboratorní vzorky z každé části výrobku a stanovit poměrné podíly různých částí ve vztahu k dotyčnému výrobku jako celku.
Poté se vypočte procentuální podíl, přičemž se berou v úvahu poměrné podíly zkoumaných částí.
Laboratorní vzorky se podrobí předúpravě.
Poté se odeberou reprezentativní zkušební vzorky z předupravených laboratorních vzorků.
II.
Úvod k metodám kvantitativní analýzy směsí textilních vláken
Metody kvantitativní analýzy směsí vláken jsou založeny na dvou hlavních postupech, ručním dělení a chemickém dělení jednotlivých vláken.
Metodu ručního dělení je třeba používat všude tam, kde je to možné, protože obecně dává přesnější výsledky než chemická metoda. Může být použita pro všechny textilie, jejichž vlákenné složky netvoří dokonalou směs, například příze složené z několika součástí, z nichž každá je zhotovena pouze z jednoho druhu vlákna, nebo tkaniny, u nichž je útek z jiného druhu vlákna než osnova, nebo páratelné pletené textilie, které jsou zhotoveny z přízí různých druhů.
Metody kvantitativní chemické analýzy jsou obecně založeny na selektivním rozpouštění jednotlivých složek směsi. Po odstranění složky se nerozpustný zbytek zváží a podíl rozpustné složky se vypočítá ze ztráty hmotnosti. Tato první část přílohy uvádí informace společné analýzám prováděným touto metodou a používaným u všech směsí vláken, jimiž se tato příloha zabývá, a to bez ohledu na jejich složení. Musí být tedy použita společně s následujícími jednotlivými oddíly přílohy, které obsahují podrobné postupy použitelné pro jednotlivé směsi vláken. Analýza může být založena na principu jiném, než je selektivní rozpouštění; potom jsou všechny podrobnosti uvedeny v příslušném oddíle.
Směsi vláken během zpracování a v menší míře i hotové textilní výrobky mohou obsahovat nevlákenné složky, jako jsou tuky, vosky a preparační prostředky nebo vodorozpustné látky, které jsou buď přirozeně přítomny nebo jsou přidávány k usnadnění zpracování. Nevlákenné látky musí být před analýzou odstraněny. Z tohoto důvodu je rovněž uvedena metoda pro odstranění olejů, tuků, vosků a vodorozpustných látek.
Textilie mohou dále obsahovat pryskyřice nebo jiné látky přidané s cílem propůjčit jim zvláštní vlastnosti. Takové látky, k nimž patří ve výjimečných případech barviva, mohou narušovat působení činidla na rozpustnou složku a/nebo mohou být částečně či úplně tímto činidlem odstraněny. Tyto přidané látky mohou být příčinou chyb, a proto musí být před analýzou vzorku odstraněny. Jestliže není možné tyto přidané látky odstranit, nemohou být již použity metody kvantitativní chemické analýzy uvedené v této příloze.
Barvivo v barvených textiliích se považuje za neoddělitelnou část vlákna a neodstraňuje se.
Analýzy jsou prováděny na základě suché hmotnosti a postup stanovení této suché hmotnosti je uveden.
Výsledek se získá na základě příslušné smluvní přirážky uvedené v příloze IX tohoto nařízení použité na suchou hmotnost každého vlákna.
Před provedením každé analýzy musí být identifikována všechna vlákna přítomná ve směsi. U některých metod se nerozpustná složka směsi může částečně rozpouštět v činidle, které bylo použito k rozpouštění rozpustné složky (rozpustných složek).
Kde je to možné, měla by být zvolena taková činidla, která mají malý nebo žádný vliv na nerozpustná vlákna. Je-li známo, že během analýzy dojde ke ztrátě hmotnosti, měl by být výsledek opraven; k tomuto účelu jsou uvedeny opravné koeficienty. Tyto koeficienty byly stanoveny v několika laboratořích zpracováním vláken očištěných v rámci předúpravy, pomocí příslušných činidel uvedených v metodách analýzy.
Tyto opravné koeficienty platí pouze pro nedegradovaná vlákna a pokud vlákna před zpracováním nebo během zpracování degradovala, je nutné použít jiné opravné koeficienty. Uvedené metody platí pro jednotlivé analýzy.
Jak v případě ručního dělení, tak i v případě chemického dělení se musí provést alespoň dvojí stanovení na samostatném zkušebním vzorku.
Pokud se vyskytnou pochybnosti a není to technicky nemožné, musí se pro ověření provést další analýza za použití alternativního postupu, kdy se složka, která tvořila zbytek při standardní metodě, nejdříve rozpustí.
KAPITOLA 2 Metody kvantitativní analýzy některých dvousložkových směsí vláken
I.
Obecné informace společné metodám kvantitativní chemické analýzy směsí textilních vláken
I.1.
Oblast použití
Oblast použití každé metody stanoví, pro která vlákna je metoda použitelná.
I.2.
Podstata metody
Po identifikaci složek směsi se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenný materiál a poté jedna ze složek, obvykle selektivním rozpouštěním Výjimku představuje metoda č. 12. Je založena na stanovení obsahu podstatné látky jedné ze dvou složek.
. Nerozpustný zbytek se zváží a podíl rozpustné složky se vypočítá ze ztráty hmotnosti. Pokud to nečiní technické obtíže, je výhodnější rozpouštět největší vlákennou složku, čímž se jako zbytek získá vlákno s nižším zastoupením.
I.3.
Materiály a zařízení
I.3.1.
Přístroje a pomůcky
I.3.1.1.
Filtrační kelímky a váženky, které jsou dostatečně velké, aby obsáhly tyto kelímky, nebo jakékoliv jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.
I.3.1.2.
Odsávací baňka.
I.3.1.3.
Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.
I.3.1.4.
Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105 ± 3 °C.
I.3.1.5.
Analytické váhy s přesností na 0,0002 g.
I.3.1.6.
Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.
I.3.2.
Činidla
I.3.2.1.
Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40 °C až 60 °C.
I.3.2.2.
Další činidla jsou uvedena v příslušných oddílech každé metody. Všechna činidla by měla být chemicky čistá.
I.3.2.3.
Destilovaná nebo deionizovaná voda.
I.3.2.4.
Aceton.
I.3.2.5.
Kyselina orthofosforečná.
I.3.2.6.
Močovina.
I.3.2.7.
Bikarbonát sodný.
Všechna použitá činidla musí být chemicky čistá.
I.4.
Klimatizace a zkušební ovzduší
Protože se stanovuje suchá hmotnost, není nutné vzorek klimatizovat nebo provádět analýzy v klimatizovaném ovzduší.
I.5.
Laboratorní vzorek
Odebere se laboratorní vzorek, který reprezentuje laboratorní vzorek dávky a postačuje pro přípravu všech potřebných zkušebních vzorků, z nichž každý má hmotnost nejméně 1 g.
I.6.
Předúprava laboratorního vzorku Viz kapitola 1.1.
Pokud je přítomna látka, která nemá být brána v úvahu při výpočtech procentuálních podílů (viz článek 17 tohoto nařízení), musí být tato látka nejdříve odstraněna vhodnou metodou, která neovlivní žádnou z vlákenných složek.
Za tímto účelem je nevlákenná látka, která může být extrahována pomocí petroletheru a vody, odstraněna úpravou vzork u usušeného na vzduchu v Soxhletově extrakčním přístroji petroletherem po dobu jedné hodiny při nejmenší rychlosti 6 cyklů za hodinu. Petrolether se nechá ze vzorku vypařit a vzorek je poté extrahován přímým zpracováním, tzn. že se nejprve namáčí ve vodě po dobu jedné hodiny při pokojové teplotě a poté po dobu další hodiny při teplotě 65 ± 5 °C za občasného míchání kapaliny. Poměr kapalina – vzorek je 100:1. Přebytečná voda se ze vzorku odstraní ždímáním, odsáváním nebo odstřeďováním a poté se vzorek nechá usušit na vzduchu.
V případě elastolefinu nebo směsí vláken obsahujících elastolefin a jiná vlákna (vlnu, zvířecí chlupy, hedvábí, bavlnu, len, konopí, jutu, manilské konopí, alfu, kokosové vlákno, broom, ramii, sisal, měďnatá vlákna, modalová vlákna, protein, viskózu, akryl, polyamid nebo nylon, polyester, elastomultiester) se výše popsaný postup mírně upraví a petrolether se nahradí acetonem.
V případě dvousložkových směsí vláken, které obsahují elastolefin a acetát, se pro předúpravu použije tento postup. Vzorek se extrahuje 10 minut při 80 °C roztokem obsahujícím 25 g/l 50 % kyseliny orthofosforečné a 50 g/l močoviny. Poměr kapalina – vzorek je 100:1. Vzorek se promyje vodou, osuší, promyje 0,1 % roztokem hydrogenuhličitanu sodného a nakonec opatrně promyje vodou.
Pokud není možné nevlákenné látky odstranit extrakcí pomocí petroletheru a vody, měly by se odstranit jinou vhodnou metodou, která podstatně nemění žádnou z vlákenných složek a která nahradí výše popsanou metodu s použitím vody. Je však třeba poznamenat, že u některých nebělených přírodních rostlinných vláken (např. juta, kokosová vlákna) neodstraní běžná předúprava petroletherem a vodou všechny přírodní nevlákenné látky; přesto se další předúprava nepoužívá, pokud vzorek neobsahuje úpravárenský prostředek nerozpustný jak v petroletheru, tak i ve vodě.
Ve zprávě o analýze musí být podrobně popsány metody použité pro předúpravu.
I.7.
Postup zkoušky
I.7.1.
Obecná ustanovení
I.7.1.1.
Sušení
Všechny postupy sušení se provádějí v sušárně s odvětráním po dobu nejméně 4 hodin a nejvíce 16 hodin při teplotě 105 ± 3 °C, přičemž dveře sušárny jsou uzavřené. Pokud je doba sušení kratší než 14 hodin, ověřuje se, zda bylo dosaženo konstantní hmotnosti vzorku. Hmotnost může být považována za konstantní, jestliže změna hmotnosti po dalším sušení po dobu 60 minut je menší než 0,05 %.
Dotýkat se holýma rukama kelímků a váženek, vzorků nebo zbytků není během sušení, ochlazování a vážení vhodné.
Vzorky se suší ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka před vyjmutím ze sušárny uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.
Filtrační kelímek se suší v sušárně, ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.
Je-li použit jiný přístroj než filtrační kelímek, musí být sušení v sušárně provedeno tak, aby byla suchá hmotnost vláken stanovena beze ztrát.
I.7.1.2.
Ochlazování
Veškeré ochlazování se provádí v exsikátoru umístěném vedle vah po dobu nejméně 2 hodin, dokud se nedocílí úplného ochlazení váženek.
I.7.1.3.
Vážení
Po ochlazení se váženka zváží tak, aby bylo vážení ukončeno do 2 minut po vyjmutí z exsikátoru. Váží se s přesností na 0,0002 g.
I.7.2.
Postup
Z předupraveného laboratorního vzorku se odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. Příze nebo tkanina se rozstříhá na odstřihy asi 10 mm dlouhé a co možná nejvíce se rozvlákní. Vzorek se suší ve vážence, ochladí se v exsikátoru a zváží. Vzorek se přemístí do skleněné nádoby uvedené v příslušné části odpovídající metody
Unie
, váženka se ihned převáží a z rozdílu se vypočítá suchá hmotnost vzorku. Poté se provede zkouška uvedená v příslušné části použitelné metody. Zbytek vzorku se prozkoumá pod mikroskopem, aby se ověřilo, že bylo úpravou skutečně zcela odstraněno rozpustné vlákno.
I.8.
Výpočet a vyjádření výsledků
Hmotnost nerozpustné složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Procentuální podíl rozpustné složky se získá rozdílem. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se opraví pomocí a) smluvních přirážek a b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty hmotnosti během předúpravy a analýzy. Výpočty se provádějí podle vzorce uvedeného v bodu I.8.2.
I.8.1.
Výpočet procentuálního podílu nerozpustné složky na základě suché hmotnosti čistých vláken.
kde:
P1 %je procentuální podíl čisté a suché nerozpustné složky,
mje procento suché hmotnosti zkušebního vzorku po předúpravě,
rje suchá hmotnost zbytku,
dje opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti nerozpustné složky v činidle během analýzy. Vhodné hodnoty pro „d“ jsou uvedeny v příslušné části každé metody.
Tyto hodnoty pro „d“ jsou samozřejmě běžné hodnoty použitelné pro chemicky nedegradovaná vlákna.
I.8.2.
Výpočet procentuálního podílu nerozpustné složky na základě suché hmotnosti čistých vláken s použitím smluvních přirážek a případně opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy.
kde:
P1A% je procentuální podíl nerozpustné složky beroucí v úvahu smluvní přirážky a ztráty hmotnosti vzniklé během předúpravy.
P1 je procentuální podíl čisté suché nerozpustné složky vypočtený podle vzorce uvedeného v bodu I.8.1.
a1 je smluvní přirážka pro nerozpustnou složku (viz příloha IX).
a2 je smluvní přirážka pro rozpustnou složku (viz příloha IX).
b1 je procentuální podíl ztráty hmotnosti nerozpustné složky vzniklé během předúpravy.
b2 je procentuální podíl ztráty hmotnosti rozpustné složky vzniklé během předúpravy.
Procentuální podíl druhé složky činí P2A% = 100 - P1A%.
Je-li použit zvláštní způsob předúpravy, stanoví se hodnoty b1 a b2, pokud je to možné, provedením předúpravy používané při analýze u každé čisté vlákenné složky. Čistými vlákny se rozumí vlákna zbavená všech nevlákenných látek s výjimkou těch, které běžně obsahují (v surovině nebo přidané při zpracování), v takovém stavu, ve kterém se nalézají v analyzovaném materiálu (nebělená, bělená).
Nejsou-li pro analýzu k dispozici čistá separovaná vlákna použitá při výrobě zboží, použijí se průměrné hodnoty b1 a b2 zjištěné při zkouškách čistých vláken podobných těm, která jsou ve zkoušené směsi.
Je-li použit běžný způsob předúpravy, tj. extrakce petroletherem a vodou, neberou se obecně opravné koeficienty b1 a b2 v úvahu s výjimkou nebělené bavlny, neběleného lnu a neběleného konopí, kde ztráty hmotnosti způsobené předúpravou jsou obvykle stanoveny ve výši 4 %, a v případě polypropylenu ve výši 1 %.
V případě ostatních vláken se obvykle při výpočtech nepřihlíží ke ztrátám hmotnosti způsobeným předúpravou v úvahu.
II.
Metoda kvantitativní analýzy ručním dělením
II.1.
Oblast použití
Tato metoda je použitelná pro všechny typy textilních vláken za předpokladu, že nevytváří dokonalou směs a že je možno je ručně dělit.
II.2.
Podstata metody
Po identifikaci textilních složek se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenné látky a poté se vlákna ručně oddělí, usuší a zváží, aby se vypočítal podíl každéhovlákna ve směsi.
II.3.
Přístroje a pomůcky
II.3.1.
Váženky nebo jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.
II.3.2.
Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.
II.3.3.
Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105 ± 3 °C.
II.3.4.
Analytické váhy s přesností na 0,0002 g.
II.3.5.
Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.
II.3.6.
Jehla.
II.3.7.
Zákrutoměr nebo obdobný přístroj.
II.4.
Činidla
II.4.1.
Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40 – 60 °C.
II.4.2.
Destilovaná nebo deionizovaná voda.
II.5.
Klimatizace a zkušební ovzduší
Viz bod I.4.
II.6.
Laboratorní vzorek
Viz bod I.5.
II.7.
Předúprava laboratorního vzorku
Viz bod I.6.
II.8.
Postup
II.8.1.
Analýza přízí
Z laboratorního vzorku se po předúpravě odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. U velmi jemné příze se analýza může provádět na délce nejméně 30 m bez ohledu na její hmotnost.
Příze se rozstříhá na kousky vhodné délky a jednotlivé druhy vláken se oddělují pomocí jehly a, pokud je to nutné, pomocí zákrutoměru. Takto získané druhy vláken se ukládají do předem zvážených váženek a suší se při teplotě 105 ±3 °C, dokud není dosaženo konstantní hmotnosti, jak je popsáno v bodech I.7.1. a I.7.2.
II.8.2.
Analýza plošných textilií
Z laboratorního vzorku se po předúpravě odebere zkušební vzorek neobsahující okraje o hmotnosti nejméně 1 g s pečlivě zastřiženými okraji, aby nedocházelo ke třepení, a s paralelními útkovými nebo osnovními nitěmi nebo u pletenin ve směru sloupků a řádků. Jednotlivé druhy vláken se oddělí, uloží do předem zvážených váženek a poté se postupuje způsobem popsaným v bodu II.8.1.
II.9.
Výpočet a vyjádření výsledků
Hmotnost každé vlákenné složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se upraví pomocí a) smluvních přirážek a b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty hmotnosti během předúpravy vzorků.
II.9.1.
Výpočet procentuálního hmotnostního podílu čisté suché vlákenné složky bez ohledu na ztrátu hmotnosti vláken během předúpravy:
P1% je procentuální podíl první čisté a suché složky,
m1 je čistá a suchá hmotnost první složky,
m2 je čistá a suchá hmotnost druhé složky.
II.9.2.
Výpočet procentuálního podílu každé složky s opravou pomocí smluvních přirážek a popřípadě opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy, se provede podle bodu I.8.2.
III.1.
Přesnost metod
Přesnost uvedená u jednotlivých metod se vztahuje k reprodukovatelnosti.
Reprodukovatelnost se týká spolehlivosti, tj. blízkosti shody mezi experimentálními hodnotami získanými pracovníky v různých laboratořích nebo v různých časových obdobích při použití stejné metody a jednotlivými výsledky získanými u vzorků shodné homogenní směsi.
Reprodukovatelnost se vyjadřuje konfidenčním intervalem pro výsledky, a to s konfidenční úrovní 95 %.
Rozdíl mezi dvěma výsledky série analýz provedených v různých laboratořích by tak byl při běžném a správném použití metody na stejnou a homogenní směs překročen pouze v pěti případech ze sta.
III.2.
Protokol o zkoušce
III.2.1.
Uvede se, že analýza byla provedena v souladu se zde popsanou metodou.
III.2.2.
Uvede se podrobný popis případné zvláštní předúpravy (viz bod I.6).
III.2.3.
Uvedou se jednotlivé výsledky a aritmetický průměr výsledků, zaokrouhlené na jedno desetinné místo.
IV.
Zvláštní metody
SOUHRNNÁ TABULKA
Metoda
Oblast použití
Činidlo
Rozpustná složka
Nerozpustná složka
1.
Acetát
Další stanovená vlákna
Aceton
2.
Stanovená proteinová vlákna
Další stanovená vlákna
Chlornan
3.
Viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
Bavlna, elastolefin nebo melamin
Kyselina mravenčí a chlorid zinečnatý
4.
Polyamid nebo nylon
Další stanovená vlákna
Kyselina mravenčí, 80 % hmot.
5.
Acetát
Triacetát, elastolefin nebo melamin
Benzylalkohol
6.
Triacetát nebo polyaktid
Další stanovená vlákna
Dichlormethan
7.
Stanovená celulózová vlákna
Polyester, elastomultiester nebo elastolefin
Kyselina sírová, 75 % hmot.
8.
Akrylová, stanovená modakrylová vlákna nebo stanovená chlorovlákna
Další stanovená vlákna
Dimethylformamid
9.
Stanovená chlorovlákna
Další stanovená vlákna
Sirouhlík/aceton, 55,5 / 44,5 % obj.
10.
Acetát
Některá chlorovlákna, elastolefin nebo melamin
Bezvodá (ledová) kyselina octová
11.
Hedvábí
Vlna, zvířecí chlupy, elastolefin nebo melamin
Kyselina sírová, 75 % hmot.
12.
Juta
Stanovená živočišná vlákna
Metoda určující obsah dusíku
13.
Polypropylen
Další stanovená vlákna
Xylen
14.
Další stanovená vlákna
Clorovlákna (homopolymery vinylchloridu), elastolefin nebo melamin
Metoda s koncentrovanou kyselinou sírovou
15.
Chlorovlákna, stanovená modakrylová, stanovená elastanová, acetátová, triacetátová vlákna
Další stanovená vlákna
Cyklohexanon
16.
Melamin
Bavlna nebo aramid
Horká kyselina mravenčí, 90 % hmot.
METODA č. 1 ACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím acetonu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
acetátu (19)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), lnem (7), konopím (8), jutou (9), manilským konopím (10), alfou (11), kokosovým vláknem (12), broomem (13), ramií (14), sisalem (15), měďnatými vlákny (21), modalem (22), proteinem (23), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Tuto metodu nelze za žádných okolností použít pro ta acetátová vlákna, která byla na povrchu deacetylována.
2.
PODSTATA METODY
Acetát se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní acetonem. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých acetátových vláken se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
3.2.
Činidlo
Aceton.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se na 1 g vzorku přidá 100 ml acetonu, baňka se protřepe a nechá stát 30 minut při pokojové teplotě za občasného míchání a poté se kapalina filtruje zváženým filtračním kelímkem.
Tato úprava se opakuje ještě dvakrát (tj. celkem tři extrakce), ale pouze po dobu 15 minut tak, aby celková doba úpravy v acetonu byla jedna hodina. Zbytek se přenese do filtračního kelímku. Ve filtračním kelímku se zbytek promývá acetonem a ten se odvádí odsáváním. Kelímek se znovu naplní acetonem a ten se nechá samovolně odtéct.
Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 2 STANOVENÁ PROTEINOVÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím chlornanu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
stanovených proteinových vláken, jmenovitě: vlny (1), zvířecích chlupů (2 a 3), hedvábí (4), proteinu (23)
s
2.
bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), viskózou (25), akrylem (26), chlorovlákny (27), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), polypropylenem (37), elastanem (43), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Jsou-li přítomna rozdílná proteinová vlákna, udává metoda jejich celkové množství, nikoli však jejich jednotlivé procentuální podíly.
2.
PODSTATA METODY
Proteinové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní roztokem chlornanu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého proteinového vlákna se zjistí rozdílem.
Pro přípravu roztoku chlornanu lze použít chlornan lithný nebo chlornan sodný.
Chlornan lithný se doporučuje použít v případech s malým počtem analýz nebo analýz prováděných v poměrně dlouhých časových intervalech. Procentuální podíl chlornanu v tuhém chlornanu lithném je na rozdíl od chlornanu sodného totiž v podstatě konstantní. Je-li znám procentuální podíl chlornanu, nemusí se obsah chlornanu kontrolovat jodometricky pro každou analýzu, neboť se může pracovat s konstantní navážkou chlornanu lithného.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu 250 ml,
ii)
termostat nastavitelný na teplotu 20 (± 2) °C.
3.2.
Činidla
i)
Chlornanové činidlo
a)
Roztok chlornanu lithného
Sestává z čerstvě připraveného roztoku obsahujícího 35 (± 2) g/l aktivního chlóru (přibližně 1 M), ke kterému se přidá (± 0,5) g/l předem rozpuštěného hydroxidu sodného. K přípravě se rozpustí 100 g chlornanu lithného obsahujících 35 % aktivního chlóru (nebo 115 g obsahujících 30 % aktivního chlóru) v přibližně 700 ml destilované vody, přidá se 5 g hydroxidu sodného rozpuštěného v přibližně 200 ml destilované vody a doplní se na 1 l destilovanou vodou. Roztok, který byl čerstvě připraven, není nutno kontrolovat jodometricky.
b)
Roztok chlonanu sodného
Sestává z čerstvě připraveného roztoku obsahujícího 35 (± 2) g/l aktivního chlóru (přibližně 1 M), ke kterému se přidá 5 (± 0,5) g/l předem rozpuštěného hydroxidu sodného.
Před každou analýzou je nutno zkontrolovat jodometricky obsah aktivního chlóru v roztoku.
ii)
Roztok zředěné kyseliny octové
5 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové se doplní na 1 l vodou.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: Přibližně 1 g vzorku se smíchá s přibližně 100 ml roztoku chlornanu (lithného nebo sodného) v 250ml baňce a důkladně se protřepe, aby se vzorek navlhčil.
Poté se baňka umístí na 40 minut do termostatu při teplotě 20 °C a plynule nebo alespoň v pravidelných intervalech se protřepává. Rozpouštění vlny probíhá exotermicky, a proto se musí reakční teplo této metody rozptylovat a odvádět. Jinak mohou vzniknout značné chyby způsobené počátečním rozpouštěním nerozpustných vláken.
Po 40 minutách se obsah baňky filtruje zváženým skleněným filtračním kelímkem a případná zbytková vlákna se přenesou do filtračního kelímku propláchnutím baňky malým množstvím chlornanu. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek se postupně promyje vodou, zředěnou kyselinou octovou a nakonec vodou, přičemž se po každém přidání kapaliny kelímek vyprázdní odsáváním. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče.
Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek se zbytkem se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou bavlny, viskózy, modalových vláken a melaminu, pro které hodnota „d“ = 1,01, a nebělené bavlny, pro kterou hodnota „d“ = 1,03.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 3 VISKÓZA, MĚĎNATÁ VLÁKNA NEBO STANOVENÉ TYPY MODALOVÝCH VLÁKEN A BAVLNA (Metoda s použitím kyseliny mravenčí a chloridu zinečnatého)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
viskózy (25) nebo měďnatých vláken (21), včetně stanovených typů modalových vláken (22),
s
2.
bavlnou (5), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Je-li zjištěna přítomnost modalových vláken, musí se provést předběžná zkouška, aby se zjistilo, zda jsou v činidle rozpustná.
Tuto metodu nelze použít pro směsi, v nichž by byla bavlna silně chemicky degradována nebo v nichž jsou viskózová nebo měďnatá vlákna nedokonale rozpustná vzhledem k přítomnosti určitých barviv nebo úprav, které nemohou být zcela odstraněny.
2.
PODSTATA METODY
Viskóza, měďnatá nebo modalová vlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní činidlem sestávajícím z kyseliny mravenčí a chloridu zinečnatého. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho opravená hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých viskózových, měďnatých nebo modalových vláken se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml;
ii)
přístroj umožňující zahřátí Erlenmeyerovy baňky na teplotu 40 (± 2) °C.
3.2.
Činidla
i)
Roztok obsahující 20 g roztaveného bezvodého chloridu zinečnatého a 68 g bezvodé kyseliny mravenčí, doplněný na 100 g vodou (tj. 20 hmotnostních podílů roztaveného bezvodého chloridu zinečnatého ku 80 hmotnostním podílům 85 % hmot. kyseliny mravenčí).
Pozn.:
V této souvislosti je třeba věnovat pozornost bodu I.3.2.2., ve kterém se stanoví, že všechna používaná činidla musí být chemicky čistá; navíc je nezbytné používat pouze roztavený bezvodý chlorid zinečnatý.
ii)
Vodný roztok čpavku: 20 ml koncentrovaného roztoku čpavku (hustota 0,880 g/ml) se doplní vodou na 1l.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: vzorek se ihned vloží do baňky předem zahřáté na teplotu 40 °C. Na 1 g vzorku se přidá 100 ml roztoku chloridu zinečnatého v kyselině mravenčí předem zahřátého na teplotu 40 °C. Baňka se zazátkuje a důkladně se protřepe. Baňka s obsahem se ponechá při stálé teplotě 40 °C po dobu dvou a půl hodiny a protřepává se v hodinových intervalech.
Obsah baňky se poté filtruje zváženým filtračním kelímkem a pomocí činidla se vypláchnou do kelímku všechna vlákna zbývající v baňce. Opláchnou se 20 ml činidla.
Kelímek a zbytek se důkladně promyje vodou o teplotě 40 °C. Vlákenný zbytek se propláchne přibližně 100 ml studeného roztoku čpavku (viz 3.2.ii), přičemž musí být zajištěno, že tento zbytek zůstane celý ponořený v roztoku po dobu 10 minut; poté se důkladně propláchne studenou vodou.
Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče.
Nakonec se odstraní zbývající kapalina odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,02 pro bavlnu, 1,01 pro melamin a 1,00 pro elastolefin.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 2 .
METODA č. 4 POLYAMID NEBO NYLON A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím 80 % hmot. kyseliny mravenčí)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
polyamidu nebo nylonu (30)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), chlorovlákny (27), polyesterem (35), polypropylenem (37), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Jak bylo uvedeno výše, tuto metodu lze rovněž použít pro směsi obsahující vlnu, avšak pokud obsah vlny přesahuje 25 %, musí být použita metoda č. 2 (rozpouštění vlny v roztoku alkalického chlornanu sodného).
2.
PODSTATA METODY
Polyamidové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí kyseliny mravenčí. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého polyamidu nebo nylonu se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
3.2.
Činidla
i)
Kyselina mravenčí (80 % hmot., relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,186). 880 ml 90 % hmot. kyseliny mravenčí (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,204) se zředí na 1l vodou. Nebo se 780 ml kyseliny mravenčí (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,220) vodou doplní na 1 l.
Koncentrace není kritická v rozsahu 77 % až 83 % hmot. kyseliny mravenčí.
ii)
Roztok čpavku: 80 ml koncentrovaného roztoku čpavku (relativní hustota při 20 °C; 0,880) objem se doplní na 1 l.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto: Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml kyseliny mravenčí na 1 g vzorku. Baňka se zazátkuje a protřepe, aby se vzorek navlhčil. Ponechá se stát po dobu 15 minut při pokojové teplotě a za občasného protřepání. Obsah baňky se filtruje zváženým filtračním kelímkem a případná zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky malým množstvím kyseliny mravenčí.
Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek na filtru se postupně promyje kyselinou mravenčí, horkou vodou, zředěným roztokem čpavku a nakonec studenou vodou, přičemž se po každém přidání kelímek vyprázdní odsáváním. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče.
Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 5 ACETÁT A TRIACETÁT (Metoda s použitím benzylalkoholu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
–
acetátu (19)
s
–
triacetátem (24), elastolefinem (47) a melaminem (48).
2.
PODSTATA METODY
Acetátové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní benzylalkoholem při teplotě 52 ± 2 ºC.
Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých acetátových vláken se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Mechanická třepačka.
iii)
Termostat nebo jiný přístroj umožňující vystavení Erlenmeyerovy baňky teplotě 52 ± 2 ºC.
3.2.
Činidla
i)
Benzylalkohol,
ii)
Ethanol
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se přidá 100 ml benzylalkoholu na 1 g vzorku. Baňka se zazátkuje, zajistí se na třepačce tak, aby byla ponořena ve vodní lázni udržované při teplotě 52 ± 2 ºC, a protřepává se při této teplotě 20 minut.
(Místo mechanické třepačky, lze baňku důkladně protřepat rukou).
Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky se přidá další dávka benzylalkoholu a protřepává se jako předtím po 20 minut při teplotě 52 ± 2 ºC.
Kapalina se filtruje filtračním kelímkem. Postup se opakuje potřetí.
Nakonec se nalije kapalina a zbytek do filtračního kelímku; všechna zbývající vlákna se z baňky vypláchnou do filtračního kelímku dodatečným množstvím benzylalkoholu při teplotě 52 ± 2 ºC. Kelímek se nyní úplně vyprázdní.
Vlákna se přenesou do baňky, propláchnou se ethanolem a po ručním protřepání baňky se filtrují filtračním kelímkem.
Toto proplachování se opakuje dvakrát nebo třikrát. Zbytek se přenese do kelímku a důkladně vymačká. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 6 TRIACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím dichlormethanu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
triacetátu (24) nebo polylaktidu (34)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Poznámka
Triacetátová vlákna, která byla zvláštní úpravou částečně zmýdelněna, již nejsou v daném činidle úplně rozpustná. V takovém případě není metoda použitelná.
2.
PODSTATA METODY
Triacetátová nebo polylaktidová vlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí dichlormethanu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého triacetátu nebo polyaktidu se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
3.2.
Činidlo
Dichlormethan.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml dichlormethanu na 1 g vzorku, baňka se zazátkuje, každých 10 minut se protřepe, aby se vzorek navlhčil, a ponechá se stát po dobu 30 minut při pokojové teplotě, přičemž se v pravidelných intervalech protřepává. Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky obsahující zbytek se přidá 60 ml dichlormethanu, ručně se protřepe a obsah baňky se filtruje filtračním kelímkem. Zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky malým množstvím dichlormethanu. Kelímek se vyprázdní odsáváním, aby se odstranila přebytečná kapalina, znovu se naplní dichlormethanem a ten se nechá samovolně odtéct.
Nakonec se přebytečná kapalina odsaje, zbytek se upraví vroucí vodou, aby se odstranilo veškeré rozpouštědlo, odsaje se, filtrační kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou polyesteru, elastomultiesteru, elastolefinu a melaminu, pro které hodnota „d“ je 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 7 STANOVENÁ CELULOSOVÁ VLÁKNA A POLYESTER (Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
bavlny (5), lnu (7), konopí (8), ramie (14), měďnatých vláken (21), modalu (22), viskózy (25)
s
2.
polyesterem (35), elastomultiesterem (46) a elastolefinem (47).
2.
PODSTATA METODY
Celulosové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí 75 % hmot. kyseliny sírové. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Podíl suchého celulosového vlákna se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 500 ml.
ii)
Termostat nebo jiný přístroj umožňující zahřátí Erlenmeyerovy baňky na teplotu 50 ± 5 ºC.
3.2.
Činidla
i)
Kyselina sírová 75 ± 2 % hmot.
Připraví se za současného ochlazování opatrným přidáním 700 ml kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 350 ml destilované vody.
Po ochlazení roztoku na pokojovou teplotu se doplní na 1l vodou.
ii)
Roztok zředěného čpavku
80 ml roztoku čpavku (relativní hustota při 20 °C: 0,88) objem se doplní na 1l vodou.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 500 ml se přidá 200 ml 75 % hmot. kyseliny sírové na 1 g vzorku, baňka se zazátkuje a opatrně protřepe, aby se vzorek navlhčil.
Baňka se udržuje při teplotě 50 ± 5 ºC po dobu 1 hodiny a protřepává se v pravidelných, asi 10minutových intervalech. Obsah baňky se odsáváním filtruje zváženým filtračním kelímkem. Všechna zbytková vlákna se přenesou vymytím baňky malým množstvím 75 % kyseliny sírové. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek na filtru se jednou promyje novou dávkou kyseliny sírové. Neodsává se, dokud kyselina samovolně neodteče.
Zbytek se postupně promyje několikrát studenou vodou, dvakrát zředěným roztokem čpavku a poté důkladně studenou vodou, přičemž se kelímek vyprázdní odsáváním po každém přidání kapaliny. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče. Nakonec se z kelímku odsáváním odstraní zbývající kapalina, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 8 AKRYLOVÁ, STANOVENÁ MODAKRYLOVÁ VLÁKNA NEBO STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím dimethylformamidu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
akrylových vláken (26), stanovených modakrylových vláken (29) nebo stanovených chlorovláken (27) Před prováděním analýzy se musí zkontrolovat rozpustnost těchto modakrylových vláken nebo chlorovláken v daném činidle.
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), elastomultiesterem (46), elastolefinem (47) a melaminem (48).
Tato metoda je rovněž použitelná pro akrylová a stanovená modakrylová vlákna upravená předběžně metalizovanými barvivy, avšak není použitelná pro vlákna barvená s dodatečným chromováním.
2.
PODSTATA METODY
Akrylová vlákna, modakrylová vlákna nebo chlorovlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí dimethylformamidu zahřátého ve vroucí vodní lázni. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží. Jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi a procentuální podíl suchých akrylových a modakrylových vláken nebo chlorovláken se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Vroucí vodní lázeň.
3.2.
Činidlo
Dimethylformamid (bod varu 153 ± 1 ºC) neobsahující více než 0,1 % vody.
Toto činidlo je toxické, doporučuje se proto pracovat pod digestoří.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá na 1 g vzorku 80 ml dimethylformamidu zahřátého ve vroucí vodní lázni, baňka se zazátkuje, protřepe, aby se vzorek navlhčil, a zahřívá se ve vroucí vodní lázni po dobu 1 hodiny. Baňka a její obsah se během této doby opatrně ručně pětkrát protřepe.
Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem, přičemž vlákna zůstávají v baňce. Do baňky se přidá dalších 60 ml dimethylformamidu a zahřívá se dalších 30 minut, přičemž se baňka a její obsah během této doby opatrně ručně dvakrát protřepe.
Obsah baňky se filtruje filtračním kelímkem odsáváním.
Zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky dimethylformamidem. Kelímek se vyprázdní odsáváním. Zbytek se propláchne přibližně 1l horké vody o teplotě 70–80 °C, přičemž se kelímek pokaždé naplní vodou.
Po každém přidání vody se voda nechá nejprve samovolně odtéct a pak se kelímek krátce odsaje. Pokud promývací kapalina protéká kelímkem příliš pomalu, lze použít mírné odsávání.
Nakonec se kelímek se zbytkem usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou těchto případů:
vlna 1,01
bavlna 1,01
měďnaté vlákno 1,01
modal 1,01
polyester 1,01
elastomultiester 1,01
melamin1,01
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 9 STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím směsi sirouhlíku a acetonu 55,5/44,5)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
stanovených chlorovláken (27), zejména stanovených polyvinylchloridových vláken, též dodatečně chlorovaných Před provedením analýzy se musí zkontrolovat rozpustnost polyvinylchloridových vláken v činidle.
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46) a melaminem (48).
Přesahuje-li obsah vlny nebo hedvábí ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 2.
Přesahuje-li obsah polyamidu nebo nylonu ve směsi 25 %, musí být použita metoda č. 4.
2.
PODSTATA METODY
Chlorovlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí azeotropní směsi sirouhlíku a acetonu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého polyvinylchloridového vlákna se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Mechanická třepačka.
3.2.
Činidla
i)
Azeotropní směs sirouhlíku a acetonu (55,5 % obj. sirouhlíku a 44,5 % obj. acetonu). Toto činidlo je toxické, doporučuje se proto pracovat pod digestoří.
ii)
Ethanol (92 % obj.) nebo methanol.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml azeotropní směsi na 1 g vzorku. Baňka se bezpečně uzavře a protřepává na mechanické třepačce nebo důkladně rukou po dobu 20 minut při pokojové teplotě.
Supernatant se filtruje zváženým filtračním kelímkem.
Úprava se opakuje se 100 ml čerstvého činidla. Tento cyklus operací pokračuje, dokud nezůstane hodinové sklíčko po odpaření kapky extrakční kapaliny beze stopy po odparku polymeru. Zbytek se vypláchne do filtračního kelímku za použití většího množství činidla, kapalina se odstraní odsáváním a kelímek a zbytek se dále propláchne 20 ml alkoholu a poté třikrát vodou. Promývací kapalina se nechá samovolně odtéct a teprve pak se odsává. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
Poznámka:
Při použití určitých směsí, které mají vysoký obsah chlorovláken, může dojít k podstatnému vysrážení vzorku během sušení, následkem čehož je zpomaleno rozpouštění chlorovláken rozpouštědlem.
To však neovlivní konečné rozpouštění chlorovlákna v rozpouštědle.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 10 ACETÁT A STANOVENÁ CHLOROVLÁKNA (Metoda s použitím bezvodé (ledové) kyseliny octové)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
acetátu (19)
se
2.
stanovenými chlorovlákny (27), zejména polyvinylchloridovými vlákny, též dodatečně chlorovanými. elastolefinem (47) a melaminem (48).
2.
PODSTATA METODY
Acetátové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí bezvodé (ledové) kyseliny octové. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchých acetátových vláken se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Mechanická třepačka.
3.2.
Činidlo
Bezvodá (ledová) kyselina octová (více než 99 %). S tímto činidlem se musí manipulovat opatrně, neboť je vysoce žíravé.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové na 1 g vzorku. Baňka se bezpečně uzavře a protřepává na mechanické třepačce nebo důkladně rukou po dobu 20 minut při pokojové teplotě. Supernatant se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Uvedený postup se opakuje ještě dvakrát za použití vždy 100 ml čerstvého činidla, takže se extrakce provádí celkem třikrát.
Zbytek se přenese do filtračního kelímku, kapalina se odstraní odsáváním a kelímek a zbytek se propláchnou 50 ml bezvodé (ledové) kyseliny octové a poté třikrát vodou. Po každém propláchnutí se kapalina nechá samovolně odtéct a teprve pak se odsává. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 11 HEDVÁBÍ A VLNA NEBO ZVÍŘECÍ CHLUPY (Metoda s použitím 75 % hmot. kyseliny sírové)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
hedvábí (4)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), elastolefinem (47) a melaminem (48).
2.
PODSTATA METODY
Hedvábné vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí 75 % hmot. kyseliny sírové Divoká hedvábí, jako např. tussah, nejsou v 75 % hmot. kyselině sírové úplně rozpustná.
.
Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží. Jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl suchého hedvábí se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
3.2.
Činidla
i)
Kyselina sírová (75 ± 2 % hmot.)
Připraví se za současného ochlazování opatrným přidáním 700 ml kyseliny sírové (hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 350 ml destilované vody.
Po ochlazení na pokojovou teplotu se roztok doplní na 1l vodou.
ii)
Roztok zředěné kyseliny sírové: ke 100 ml kyseliny sírové (hustota při teplotě 20 ºC: 1,84) se pomalu přidá 1 900 ml destilované vody.
iii)
Zředěný roztok čpavku: 200 ml koncentrovaného čpavku (hustota při teplotě 20 ºC: 0,880) se doplní vodou na 1 000 ml.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml 75 % hmot. kyseliny sírové na 1 g vzorku a baňka se zazátkuje. Důkladně se protřepe a nechá se stát 30 minut při pokojové teplotě. Opět se protřepe a nechá se stát 30 minut.
Naposledy se protřepe a obsah baňky se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Zbývající vlákna se z baňky vypláchnou 75 % hmot. kyselinou sírovou. Zbytek v kelímku se postupně promyje 50 ml zředěné kyseliny sírové, 50 ml vody a 50 ml zředěného roztoku čpavku. Vlákna se před odsáváním ponechávají vždy ve styku s kapalinou po dobu asi 10 minut. Nakonec se vlákna propláchnou vodou, přičemž se ponechají ve styku s vodou po dobu asi 30 minut.
Kapalina se z kelímku odsaje, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 0,985 pro vlnu, 1,00 pro elastolefin a 1,01 pro melamin.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 12 JUTA A STANOVENÁ ŽIVOČIŠNÁ VLÁKNA (Metoda určující obsah dusíku)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
juty (9)
se
2.
stanovenými živočišnými vlákny.
Složka z živočišných vláken se může skládat pouze ze zvířecích chlupů (2 a 3) nebo vlny (1) nebo ze směsi kteréhokoli z těchto dvou. Tato metoda není použitelná pro textilní směsi obsahující nevlákenné látky (barviva, úpravy atd.) s obsahem dusíku.
2.
PODSTATA METODY
Stanoví se obsah dusíku ve směsi a z tohoto údaje a ze známého či předpokládaného obsahu dusíku obou složek se vypočte poměr každé složky.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Kjeldahlova digesční baňka o objemu 200 ml až 300 ml.
ii)
Kjeldahlův destilační přístroj s injektorem páry.
iii)
Titrační přístroj s přesností 0,05 ml.
3.2.
Činidla
i)
Toluen.
ii)
Methanol.
iii)
Kyselina sírová, relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84.
iv)
Síran draselný.
v)
Oxid seleničitý.
vi)
Roztok hydroxidu sodného (400 g/l). Rozpustí se 400 g hydroxidu sodného ve 400–500 ml vody a zředí se na 1l vodou.
vii)
Směsný indikátor. Rozpustí se 0,1 g methylenové červeně v 95 ml ethanolu a 5 ml vody a smíchá se s 0,5 g bromokrezolové zeleně rozpuštěné ve 475 ml ethanolu a 25 ml vody.
viii)
Roztok kyseliny borité. Rozpustí se 20 g kyseliny borité v 1l vody.
ix)
Kyselina sírová, 0,02N (standardní odměrný roztok).
4.
PŘEDÚPRAVA ZKUŠEBNÍHO VZORKU
Tato předúprava nahrazuje předúpravu popsanou v obecných ustanoveních.
Vzorek usušený na vzduchu se extrahuje v Soxhletově přístroji směsí 1 dílu toluenu a 3 dílů methanolu po dobu 4 hodin při nejmenší rychlosti 5 cyklů za hodinu. Rozpouštědlo se nechá na vzduchu ze vzorku odpařit a jeho poslední stopy se odstraní v sušárně při teplotě 105 ± 3 ºC. Poté se vzorek extrahuje ve vodě (50 ml vody na 1 g vzorku) za varu pod zpětným chladičem po dobu 30 minut. Filtruje se, vzorek se vrátí do baňky a extrahování se opakuje se stejným objemem vody. Filtruje se, odmačkáváním, odsáváním nebo odstřeďováním se odstraní přebytečná voda ze vzorku a poté se vzorek nechá usušit na vzduchu.
Poznámka:
Při použití toluenu a methanolu musí být brány v úvahu jejich toxické účinky a přijata veškerá nezbytná bezpečnostní opatření.
5.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
5.1.
Obecná ustanovení
Při odběru, sušení a vážení vzorku se postupuje podle obecných ustanovení.
5.2.
Podrobný postup
Vzorek se přenese do Kjeldahlovy digesční baňky. Ke vzorku o hmotnosti nejméně 1 g obsaženému v digesční baňce se přidá v tomto pořadí: 2,5 g síranu draselného, 0,1 g až 0,2 g oxidu seleničitého a 10 ml kyseliny sírové (relativní hustota 1,84). Baňka se zahřívá nejprve mírně, dokud nejsou vlákna rozrušena, a poté silněji, dokud není roztok čirý a téměř bezbarvý. Poté se zahřívá ještě dalších 15 minut. Baňka se nechá ochladit, obsah se opatrně zředí 10 ml až 20 ml vody, ochladí se, obsah se přenese kvantitativně do odměrné baňky o objemu 200 ml a doplní se vodou po značku, aby vznikl mineralizovaný roztok. Do 100 ml Erlenmeyerovy baňky se dá asi 20 ml roztoku kyseliny borité a baňka se umístí pod chladič Kjeldahlova destilačního přístroje tak, aby byla výstupní trubice ponořena právě pod hladinou roztoku kyseliny borité. Přesně 10 ml mineralizovaného roztoku se přenese do destilační baňky, do nálevky se přidá roztok hydroxidu sodného o objemu nejméně 5 ml, zátka se lehce nadzdvihne a roztok hydroxidu sodného se nechá pomalu vytékat do baňky. Pokud mineralizovaný roztok a roztok hydroxidu sodného vytvoří dvě oddělené vrstvy, promíchají se opatrným protřepáváním. Destilační baňka se mírně zahřeje a zavede se do ní pára z vyvíječe páry. Shromáždí se asi 20 ml destilátu, Erlenmeyerova baňka se umístí níže tak, aby konec výstupní trubice chladiče byl asi 20 mm nad hladinou kapaliny, a destiluje se další 1 minutu. Konec výstupní trubice se opláchne vodou a oplachovací kapalina se zachytí do Erlenmeyerovy baňky. Erlenmeyerova baňka se vyjme, nahradí se jinou Erlenmeyerovou baňkou obsahující asi 10 ml roztoku kyseliny borité a shromáždí se v ní asi 10 ml destilátu.
Oba destiláty se odděleně titrují 0,02 N kyselinou sírovou za použití směsného indikátoru. Celkový titr obou destilátů se zaznamená. Je-li titr druhého destilátu více než 0,2 ml, zkouška se opakuje a začne se opět destilací za použití čerstvé alikvotní části mineralizovaného roztoku.
Provede se slepé stanovení, tj. mineralizace a destilace pouze za použití činidel.
6.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
6.1.
Procentuální podíl obsahu dusíku v suchém vzorku se vypočítá takto:
kde:
A je procentuální podíl dusíku v čistém suchém vzorku,
V je celkový objem standardní kyseliny sírové použité při stanovení v ml,
b je celkový objem standardní kyseliny sírové použité při slepém stanovení v ml,
N je normalita standardní kyseliny sírové,
W je suchá hmotnost vzorku v g.
6.2.
Při použití hodnot 0,22 % pro obsah dusíku v jutě a 16,2 % pro obsah dusíku v živočišných vláknech, přičemž obě hodnoty jsou vyjádřeny v procentuálním podílu suché hmotnosti vláken, se vypočítá složení směsi takto:
kde:
PA % je procentuální podíl živočišných vláken v čistém suchém vzorku.
7.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 13 POLYPROPYLENOVÁ VLÁKNA A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím xylenu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
polypropylenových vláken (37)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), acetátem (19), měďnatými vlákny (21), modalem (22), triacetátem (24), viskózou (25), akrylem (26), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), skleněnými vlákny (44), elastomultiesterem (46), melaminem (48).
2.
PODSTATA METODY
Polypropylenové vlákno se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí vroucího xylenu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl polypropylenu se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Zpětný chladič (vhodný pro kapaliny s vysokým bodem varu) se zábrusem uzpůsobeným k nasazení Erlenmeyerovy baňky i).
3.2.
Činidlo
Xylen destilující mezi teplotami 137 °C a 142 °C.
Poznámka:
Toto činidlo má vysokou zápalnost a toxicitu par. Při jeho použití je nutno provést příslušná bezpečnostní opatření.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce (viz 3.1.i)) se přidá 100 ml xylenu (viz 3.2) na 1 g vzorku. Připojí se zpětný chladič (viz 3.1.ii)), obsah se uvede do varu a udržuje se na bodu varu po dobu 3 minut.
Horká kapalina se ihned filtruje zváženým filtračním kelímkem (viz poznámka 1). Tento postup se opakuje dvakrát, vždy za použití 50 ml čerstvého rozpouštědla.
Zbytek, který zůstane v baňce, se postupně promyje 30 ml vroucího xylenu (dvakrát), poté dvakrát 75 ml petroletheru (bod I.3.2.1. obecných ustanovení) (dvakrát). Po druhém promývání petroletherem se obsah baňky filtruje filtračním kelímkem, zbytková vlákna se přenesou do kelímku pomocí malého množství petroletheru a rozpouštědlo se nechá odpařit. Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
Poznámka:
1.
Filtrační kelímek, přes který má být xylen filtrován, musí být předem zahřátý.
2.
Po použití vroucího xylenu je třeba zajistit, aby byla baňka obsahující zbytek před přidáním petroletheru dostatečně ochlazena.
3.
Ke snížení nebezpečí vzniku ohně a toxicity pro obsluhu je možné použít přístroj pro extrakci za horka a využít vhodné postupy, které dávají stejné výsledky Viz např. přístroj popsaný v Melliand Textilberichte 56 (1975), s. 643–645.
.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 14 CHLOROVLÁKNA (HOMOPOLYMERY VINYLCHORIDU) A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím koncentrované kyseliny sírové)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
chlorovláken (27) založených na homopolymerech vinylchloridu, též dodatečně chlorovaných, elastolefinu (47)
s
2.
bavlnou (5), acetátem (19), měďnatými vlákny (21), modalem (22), triacetátem (24), viskózou (25), stanovenými akrylovými vlákny (26), stanovenými modakrylovými vlákny (29), polyamidem nebo nylonem (30), polyesterem (35), elastomultiesterem (46) a melaminem (48).
Uvedená modakrylová vlákna jsou ta, která dávají čirý roztok po ponoření do koncentrované kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84).
Tuto metodu lze použít místo metod č. 8 a 9.
2.
PODSTATA METODY
Složky jiné než chlorovlákna nebo elastolefin (tj. vlákna uvedená v bodu 1.2) se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí koncentrované kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84).
Zbytek skládající se z chlorovlákna nebo elastolefinu se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl druhých složek se získá z rozdílu.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Skleněná tyčinka s plochým koncem.
3.2.
Činidla
i)
Koncentrovaná kyselina sírová (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84)
ii)
Kyselina sírová, přibližně 50 % (hmot.) vodný roztok.
Připravuje se za současného ochlazování opatrným přidáváním 400 ml kyseliny sírové (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,84) k 500 ml destilované nebo deionizované vody za stálého ochlazování. Po ochlazení na pokojovou teplotu se roztok doplní na 1l vodou.
iii)
Zředěný roztok čpavku.
60 ml koncentrovaného roztoku čpavku (relativní hustota při teplotě 20 °C: 0,880) se zředí na 1l destilovanou vodou.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v baňce (viz 3.1.i)) se přidá 100 ml kyseliny sírové (viz 3.2.i)) na 1 g vzorku.
Obsah baňky se ponechá při pokojové teplotě po dobu 10 minut a občas se promíchá skleněnou tyčinkou. Je-li zpracovávána tkanina nebo pletenina, mírně se přitlačí na stěnu baňky skleněnou tyčinkou, aby se oddělil materiál rozpouštěný kyselinou sírovou.
Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky se přidá nových 100 ml kyseliny sírové (viz 3.2.i)) a celý postup se opakuje. Obsah baňky se přenese do filtračního kelímku, kam se přenese pomocí skleněné tyčinky i vlákenný zbytek. Je-li to nezbytné, přidá se do baňky malé množství koncentrované kyseliny sírové (viz 3.2.i)), aby se odstranila všechna vlákna ulpívající na stěnách. Filtrační kelímek se vyprázdní odsáváním; filtrát se odstraní vyprázdněním či výměnou filtračního kelímku, zbytek v kelímku se postupně promyje roztokem 50 % kyseliny sírové (viz 3.2.ii)), destilované nebo deionizované vody (viz I.3.2.3 obecných ustanovení), roztokem čpavku (viz 3.2.iii)) a nakonec se důkladně promyje destilovanou nebo deionozovanou vodou, přičemž se kelímek po každém přidání zcela vyprázdní odsáváním. (Nesmí se odsávat v průběhu promývání, ale až teprve poté, co kapalina samovolně odteče). Kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s výjimkou melaminu, pro nějž „d“ = 1,01.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 15 CHLOROVLÁKNA, STANOVENÁ MODAKRYLOVÁ VLÁKNA, STANOVENÁ ELASTANOVÁ VLÁKNA,ACETÁTOVÁ, TRIACETÁTOVÁ A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím cyklohexanonu)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
acetátových vláken (19), triacetátových vláken (24), chlorovláken (27), stanovených modakrylových vláken (29), stanovených elastanových vláken (43)
s
2.
vlnou (1), zvířecími chlupy (2 a 3), hedvábím (4), bavlnou (5), měďnatými vlákny (21), modalem (22), viskózou (25), polyamidem nebo nylonem (30), akrylem (26), skleněnými vlákny (44) a melaminem (48).
V případě přítomnosti modakrylových a elastanových vláken je třeba nejprve provést předběžnou zkoušku, aby se zjistilo, zda jsou v činidle rozpustná.
Rovněž je možno analyzovat směsi obsahující chlorovlákna s použitím metody č. 9 nebo 14.
2.
PODSTATA METODY
Acetátová a triacetátová vlákna, chlorovlákna, stanovená modakrylová a stanovená elastanová vlákna se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí cyklohexanonu při teplotě blízké bodu varu. Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl chlorovláken, vláken modakrylových, elastanových, acetátových a triacetátových se zjistí rozdílem.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Přístroj pro extrakci za horka vhodný pro použití při zkušebním postupu podle oddílu 4. (viz obrázek: Jedná se o variantu přístroje popsaného v
Melliand Textilberichte
56 (1975), s. 643–645).
ii)
Filtrační kelímek pro uložení vzorku.
iii)
Porézní přepážka (stupeň poréznosti 1).
iv)
Zpětný chladič vhodný pro připojení k destilační baňce.
v)
Zařízení k ohřevu.
3.2.
Činidla
i)
Cyclohexanon, bod varu 156 ºC.
ii)
Ethylalkohol, 50 % obj.
Poznámka:
Cyklohexanon je hořlavý a toxický. Při jeho použití je nutno provést příslušná bezpečnostní opatření.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Do destilační baňky se nalije 100 ml cyklohexanonu na 1 g materiálu, nasadí se extrakční přístroj, do kterého se předem umístí filtrační kelímek se vzorkem a mírně nakloněnou porézní přepážkou. Nasadí se zpětný chladič. Kapalina se uvede do varu a extrakce se provádí po dobu 60 minut při nejmenší rychlosti 12 cyklů za 1 hodinu.
Po extrakci a ochlazení se odstraní extrakční část přístroje, vyjme se filtrační kelímek a odstraní se porézní přepážka. Obsah filtračního kelímku se promyje třikrát až čtyřikrát 50 % ethylalkoholem zahřátým na teplotu 60 °C a následně 1 l vody o teplotě 60 °C.
Během promývání nebo mezi promýváním se neodsává. Kapalina se nechá odtéct samovolně a teprve poté se odsává.
Nakonec se kelímek se zbytkem usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ je 1,00 s těmito výjimkami:
hedvábí a melamin 1,01
akrylová vlákna 0,98.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 1.
METODA č. 16 MELAMIN A DALŠÍ STANOVENÁ VLÁKNA (Metoda s použitím horké kyseliny mravenčí)
1.
OBLAST POUŽITÍ
Tato metoda je použitelná, po odstranění nevlákenných látek, pro dvousložkové směsi:
1.
melaminu (47)
s
2.
bavlnou (5) a aramidem (31).
2.
PODSTATA METODY
Melamin se ze známé suché hmotnosti směsi uvolní pomocí horké kyseliny mravenčí (90 % hmot.).
Zbytek se shromáždí, promyje, usuší a zváží; jeho hmotnost, v případě potřeby opravená, se vyjádří jako procentuální podíl ze suché hmotnosti směsi. Procentuální podíl druhých složek se získá z rozdílu.
Poznámka :
Je třeba přísně dodržovat doporučené rozpětí teplot, protože rozpustnost melaminu je vysoce závislá na teplotě.
3.
PŘÍSTROJE A ČINIDLA (kromě uvedených v obecných ustanoveních)
3.1.
Přístroje a pomůcky
i)
Erlenmeyerova baňka se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml.
ii)
Třepací vodní lázeň nebo jiný přístroj umožňující protřepávání a udržení baňky při teplotě 90 ± 2 ºC.
3.2.
Činidla
i)
Kyselina mravenčí (90 % hmot., relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,204 g/ml). 890ml 98–100 % kyseliny mravenčí (relativní hustota při teplotě 20 °C: 1,220 g/ml) se doplní na 1l vodou.
Horká kyselina mravenčí je velmi žíravá a je třeba s ní manipulovat opatrně.
ii)
Zředěný roztok čpavku: 80 ml koncentrovaného roztoku čpavku (relativní hustota při 20 °C: 0,880) se doplní na 1l vodou.
4.
ZKUŠEBNÍ POSTUP
Při zkoušce se dodržují postupy popsané v obecných ustanoveních a postupuje se takto:
Ke vzorku obsaženému v Erlenmeyerově baňce se zabroušenou skleněnou zátkou o objemu nejméně 200 ml se přidá 100 ml kyseliny mravenčí na 1 g vzorku. Baňka se zazátkuje a protřepe, aby se vzorek navlhčil. Baňka se ponechá v třepací vodní lázni při teplotě 90 ± 2 ºC po dobu jedné hodiny a důkladně se protřepává. Nechá se vychladnout na pokojovou teplotu. Kapalina se filtruje zváženým filtračním kelímkem. Do baňky obsahující zbytek se přidá 50 ml kyseliny mravenčí, ručně se protřepe a obsah baňky se filtruje filtračním kelímkem. Zbytková vlákna se přenesou do kelímku vymytím baňky malým množstvím činidla kyseliny mravenčí. Kelímek se vyprázdní odsáváním a zbytek se promyje kyselinou mravenčí, horkou vodou, zředěným roztokem čpavku a nakonec studenou vodou, přičemž se po každém přidání kelímek vyprázdní odsáváním. Neodsává se, dokud každá promývací kapalina samovolně neodteče. Nakonec se kelímek vyprázdní odsáváním, kelímek a zbytek se usuší, ochladí a zváží.
5.
VÝPOČET A VYJÁDŘENÍ VÝSLEDKŮ
Výsledky se vypočtou podle obecných ustanovení. Hodnota „d“ pro bavlnu a aramid je 1,02.
6.
PŘESNOST
U homogenní směsi textilních materiálů není při konfidenční úrovni 95 % konfidenční interval pro výsledky získané touto metodou větší než ± 2.
KAPITOLA 3 Kvantitativní analýza třísložkových vlákenných směsí
ÚVOD
Metody kvantitativní chemické analýzy jsou obecně založeny na selektivním rozpouštění jednotlivých složek směsi. Jsou čtyři možné varianty této metody:
1.
Použijí se dva různé zkušební vzorky, přičemž jedna složka a) se uvolní z prvního zkušebního vzorku a další složka b) z druhého zkušebního vzorku. Nerozpustné zbytky každého ze zkušebních vzorků se zváží a vypočítá se procentuální podíl každé ze dvou rozpustných složek z příslušné ztráty hmotnosti. Procentuální podíl třetí složky c) se vypočítá rozdílem.
2.
Použijí se dva různé zkušební vzorky, přičemž složka a) se uvolní z prvního zkušebního vzorku a dvě složky a) a b) z druhého zkušebního vzorku. Nerozpustný zbytek z prvního zkušebního vzorku se zváží a procentuální podíl složky a) se vypočítá ze ztráty hmotnosti. Nerozpustný zbytek druhého zkušebního vzorku se zváží; odpovídá složce c). Procentuální podíl třetí složky b) se vypočítá rozdílem.
3.
Použijí se dva různé zkušební vzorky, přičemž dvě složky a) a b) se uvolní z prvního zkušebního vzorku a dvě složky b) a c) z druhého zkušebního vzorku. Nerozpustné zbytky odpovídají příslušným dvěma složkám c) a a). Procentuální podíl třetí složky b) se vypočítá rozdílem.
4.
Při použití pouze jednoho zkušebního vzorku se po odstranění jedné složky nerozpustný zbytek tvořený dvěma dalšími vlákny zváží a procentuální podíl rozpustné složky se vypočítá ze ztráty hmotnosti. Jeden ze dvou druhů vláken ve zbytku se uvolní, nerozpustná složka se zváží a procentuální podíl druhé rozpustné složky se vypočítá ze ztráty hmotnosti.
Pokud existuje možnost výběru, je vhodné použít jednu z prvních tří variant.
Pokud se používá chemická analýza, musí odborník pověřený prováděním analýzy pečlivě vybrat metody předepisující rozpouštědla, která rozpouštějí pouze určené vlákno (určená vlákna) a další vlákno (vlákna) zanechávají neporušená.
Jako příklad je uvedena tabulka v kapitole 3.VI, která obsahuje určitý počet třísložkových směsí včetně metod analýzy dvousložkových směsí, jež mohou být v zásadě použity pro analýzu těchto třísložkových směsí.
V zájmu snížení možnosti vzniku chyb na minimum se doporučuje, aby byly, kdykoli je to možné, pro chemickou analýzu použity alespoň dvě z výše uvedených čtyř variant.
Před provedením každé analýzy musí být identifikována všechna vlákna přítomná ve směsi. U některých chemických metod se nerozpustná složka směsi může částečně rozpouštět v činidle, které bylo použito k rozpouštění rozpustné složky. Kde je to možné, měla by být zvolena taková činidla, která mají malý nebo žádný vliv na nerozpustná vlákna. Je-li známo, že během analýzy dojde ke ztrátě hmotnosti, měl by být výsledek opraven; k tomuto účelu jsou uvedeny opravné koeficienty. Tyto koeficienty byly stanoveny v několika laboratořích zpracováním vláken čištěných v rámci předúpravy, pomocí příslušných činidel uvedených v metodách analýzy. Tyto opravné koeficienty platí pouze pro nedegradovaná vlákna a pokud vlákna před zpracováním nebo během zpracování degradovala, může být nutné použít jiné opravné koeficienty. Je-li nutno použít čtvrtou variantu, při které se na textilní vlákno působí postupně dvěma různými rozpouštědly, musí se použít opravné koeficienty pro případné ztráty hmotnosti, ke kterým dochází u vlákna během těchto dvou úprav. Jak v případě ručního dělení, tak i v případě chemického dělení se musí provést alespoň dvojí stanovení složení směsi.
I.
Obecné informace k metodám kvantitativní chemické analýzy třísložkových směsí vláken
Obecné informace k metodám kvantitativní chemické analýzy třísložkových směsí vláken.
I.1.
Oblast použití
Oblast použití každé metody analýzy dvousložkových směsí vláken stanoví, pro která vlákna je metoda použitelná. (Viz kapitola 2 týkající se některých metod kvantitativní analýzy dvousložkových směsí vláken).
I.2.
Podstata metody
Po identifikaci složek směsi se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenný materiál a poté se použije jedna nebo více ze čtyř variant postupu selektivního rozpouštění, které jsou popsány v úvodu. Pokud to nečiní technické obtíže, je výhodnější rozpouštět největší vlákennou složku, čímž se jako konečný zbytek získá nejmenší vlákenná složka.
I.3.
Materiály a zařízení
I.3.1.
Přístroje a pomůcky
I.3.1.1.
Filtrační kelímky a váženky, které jsou dostatečně velké, aby obsáhly tyto kelímky, nebo jakékoliv jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.
I.3.1.2.
Odsávací baňka.
I.3.1.3.
Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.
I.3.1.4.
Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105 ± 3 °C.
I.3.1.5.
Analytické váhy s přesností na 0,0002 g.
I.3.1.6.
Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.
I.3.2.
Činidla
I.3.2.1.
Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40 °C až 60 °C.
I.3.2.2.
Další činidla jsou uvedena v příslušných oddílech každé metody.
Všechna použitá činidla musí být chemicky čistá.
I.3.2.3.
Destilovaná nebo deionizovaná voda.
I.3.2.4.
Aceton.
I.3.2.5.
Kyselina orthofosforečná.
I.3.2.6.
Močovina.
I.3.2.7.
Bikarbonát sodný.
I.4.
Klimatizace a zkušební ovzduší
Protože se stanovuje suchá hmotnost, není nutné vzorek klimatizovat nebo provádět analýzy v klimatizovaném ovzduší.
I.5.
Laboratorní vzorek
Odebere se laboratorní vzorek, který reprezentuje laboratorní vzorek dávky a postačuje pro přípravu všech potřebných zkušebních vzorků, z nichž každý má hmotnost nejméně 1g.
I.6.
Předúprava laboratorního vzorku Viz kapitola 1.1.
Pokud je přítomna látka, která nemá být brána v úvahu při výpočtech procentuálních podílů (viz článek 17 tohoto nařízení), musí být tato látka nejdříve odstraněna vhodnou metodou, která neovlivní žádnou z vlákenných složek.
Za tímto účelem je nevlákenná látka, která může být extrahována pomocí petroletheru a vody, odstraněna úpravou vzorku usušeného na vzduchu v Soxhletově extrakčním přístroji petroletherem po dobu jedné hodiny při nejmenší rychlosti 6 cyklů za hodinu. Petrolether se nechá ze vzorku vypařit a vzorek je poté extrahován přímým zpracováním, tzn. že se nejprve namáčí ve vodě po dobu jedné hodiny při pokojové teplotě a poté po dobu další hodiny při teplotě 65 ± 5 °C za občasného míchání kapaliny. Poměr kapaliny: vzorek je 100:1. Přebytečná voda se ze vzorku odstraní ždímáním, odsáváním nebo odstřeďováním a poté se vzorek nechá usušit na vzduchu.
V případě elastolefinu nebo směsí vláken obsahujících elastolefin a jiná vlákna (vlnu, zvířecí chlupy, hedvábí, bavlnu, len, konopí, jutu, manilské konopí, alfu, kokosové vlákno, broom, ramii, sisal, měďnatá vlákna, modalová vlákna, protein, viskózu, akryl, polyamid nebo nylon, polyester, elastomultiester) se výše popsaný postup mírně upraví a petrolether se nahradí acetonem.
Pokud není možné nevlákenné látky odstranit extrakcí pomocí petroletheru a vody, měly by se odstranit jinou vhodnou metodou, která podstatně nemění žádnou z vlákenných složek a která nahradí výše popsanou metodu s použitím vody. Je však třeba poznamenat, že u některých nebělených přírodních rostlinných vláken (např. juta, kokosová vlákna) neodstraní běžná předúprava petroletherem a vodou všechny přírodní nevlákenné látky; přesto se další předúprava nepoužívá, pokud vzorek neobsahuje úpravárenský prostředek nerozpustný jak v petroletheru, tak i ve vodě.
Ve zprávě o analýze musí být podrobně popsány metody použité pro předúpravu.
I.7.
Zkušební postup
I.7.1.
Obecná ustanovení
I.7.1.1.
Sušení
Všechny postupy sušení se provádějí v sušárně s odvětráním po dobu nejméně 4 hodin a nejvíce 16 hodin při teplotě 105 ± 3 °C, přičemž dveře sušárny jsou uzavřené. Pokud je doba sušení kratší než 14 hodin, ověřuje se, zda bylo dosaženo konstantní hmotnosti vzorku. Hmotnost může být považována za konstantní, jestliže změna hmotnosti po dalším sušení po dobu 60 minut je menší než 0,05 %.
Dotýkat se holýma rukama kelímků a váženek, vzorků nebo zbytků není během sušení, ochlazování a vážení vhodné.
Vzorky se suší ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka před vyjmutím ze sušárny uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.
Filtrační kelímek se suší v sušárně, ve vážence s víčkem položeným vedle. Po vysušení se váženka uzavře a rychle se přenese do exsikátoru.
Je-li použit jiný přístroj než filtrační kelímek, musí být sušení v sušárně provedeno tak, aby byla suchá hmotnost vláken stanovena beze ztrát.
I.7.1.2.
Ochlazování
Veškeré ochlazování se provádí v exsikátoru umístěném vedle vah po dobu nejméně 2 hodin, dokud se nedocílí úplného ochlazení váženek.
I.7.1.3.
Vážení
Po ochlazení se váženka zváží tak, aby bylo vážení ukončeno do 2 minut po vyjmutí z exsikátoru. Váží se s přesností na 0,0002 g.
I.7.2.
Postup zkoušky
Z předupraveného laboratorního vzorku se odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. Příze nebo tkanina se rozstříhá na odstřihy asi 10 mm dlouhé a co možná nejvíce se rozvlákní. Vzorek (vzorky) se suší ve vážence (váženkách), ochladí se v exsikátoru a zváží. Vzorek (vzorky) se přemístí do skleněné nádoby (nádob) uvedené (uvedených) v příslušné části metody
Unie
, váženka (váženky) se ihned převáží a z rozdílu se vypočítá suchá hmotnost (suché hmotnosti) vzorku (vzorků); provede se zkouška, uvedená v příslušné části použitelné metody. Zbytek (zbytky) se prozkoumá (prozkoumají) pod mikroskopem, aby se ověřilo, že bylo úpravou skutečně zcela odstraněno rozpustné vlákno (vlákna).
I.8.
Výpočet a vyjádření výsledků
Hmotnost každé složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se opraví pomocí a) smluvních přirážek a b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty nevlákenných látek během předúpravy a analýzy.
I.8.1.
Výpočet procentuálního hmotnostního podílu čistých a suchých vláken bez ohledu na ztrátu hmotnosti vláken během předúpravy.
I.8.1.1.
- VARIANTA 1 –
Vzorce se použijí v případě, kdy se složka směsi odstraní z prvního vzorku a další složka z druhého vzorku.
P1%je procentuální podíl první čisté a suché složky (složka v prvním vzorku rozpuštěná prvním činidlem);
P2%je procentuální podíl druhé čisté a suché složky (složka v druhém vzorku rozpuštěná druhým činidlem);
P3%je procentuální podíl třetí čisté a suché složky (složka nerozpuštěná v žádném z obou vzorků);
m1 je suchá hmotnost prvního vzorku po předúpravě;
m2 je suchá hmotnost druhého vzorku po předúpravě;
r1 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první složky z prvního vzorku prvním činidlem;
r2 je suchá hmotnost zbytku po odstranění druhé složky z druhého vzorku druhým činidlem;
d1 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti druhé složky nerozpuštěné prvním činidlem v prvním vzorku Hodnoty d jsou uvedeny v kapitole 2 této přílohy týkající se různých metod analýzy dvousložkových směsí.
,
d2 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky nerozpuštěné prvním činidlem v prvním vzorku;
d3 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti první složky nerozpuštěné druhým činidlem v druhém vzorku;
d4 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky nerozpuštěné druhým činidlem v druhém vzorku.
I.8.1.2.
- VARIANTA 2 –
Vzorce se použijí v případě, kdy se složka a) odstraní z prvního vzorku a jako zbytek zůstanou další dvě složky b) a c) a poté se odstraní dvě složky a) a b) ze druhého vzorku a jako zbytek zůstane třetí složka c).
P1% je procentuální podíl první čisté a suché složky (složka v prvním vzorku rozpuštěná prvním činidlem);
P2% je procentuální podíl druhé čisté a suché složky (složka rozpuštěná druhým činidlem ve stejnou dobu jako první složka druhého vzorku);
P3% je procentuální podíl třetí čisté a suché složky (složka nerozpuštěná v žádném z obou vzorků);
m1 je suchá hmotnost prvního vzorku po předúpravě;
m2 je suchá hmotnost druhého vzorku po předúpravě;
r1 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první složky z prvního vzorku prvním činidlem;
r2 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první a druhé složky z druhého vzorku druhým činidlem;
d1 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti druhé složky nerozpuštěné prvním činidlem v prvním vzorku;
d2 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky nerozpuštěné prvním činidlem v prvním vzorku;
d4 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky nerozpuštěné druhým činidlem v druhém vzorku.
I.8.1.3.
- VARIANTA 3 –
Vzorce se použijí v případě, kdy se dvě složky a) a b) odstraní z prvního vzorku a jako zbytek zůstane třetí složka c) a poté se odstraní dvě složky b) a c) ze druhého vzorku a jako zbytek zůstane první složka a).
P1% je procentuální podíl první čisté a suché složky (složka rozpuštěná činidlem);
P2% je procentuální podíl druhé čisté a suché složky (složka rozpuštěná činidlem);
P3% je procentuální podíl třetí čisté a suché složky (složka rozpuštěná činidlem v druhém vzorku);
m1 je suchá hmotnost prvního vzorku po předúpravě;
m2 je suchá hmotnost druhého vzorku po předúpravě;
r1 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první a druhé složky z prvního vzorku prvním činidlem;
r2 je suchá hmotnost zbytku po odstranění druhé a třetí složky z druhého vzorku druhým činidlem;
d2 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky nerozpuštěné prvním činidlem v prvním vzorku;
d3 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti první složky nerozpuštěné druhým činidlem v druhém vzorku.
I.8.1.4.
- VARIANTA 4 –
Vzorce se použijí v případě, kdy se dvě složky postupně odstraní ze směsi při použití téhož vzorku.
P1% je procentuální podíl první čisté a suché složky (první rozpustná složka);
P2% je procentuální podíl druhé čisté a suché složky (druhá rozpustná složka);
P3% je procentuální podíl třetí čisté a suché složky (nerozpustná složka);
m je suchá hmotnost vzorku po předúpravě;
r1 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první složky prvním činidlem;
r2 je suchá hmotnost zbytku po odstranění první a druhé složky prvním a druhým činidlem;
d1 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti druhé složky prvním činidlem;
d2 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky prvním činidlem;
d3 je opravný koeficient pro ztrátu hmotnosti třetí složky prvním a druhým činidlem.
1.8.2.
Výpočet procentuálního podílu každé složky s použitím smluvních přirážek a případně opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy:
Pokud:
,
potom:
P1A%je procentuální podíl první čisté a suché složky, včetně obsahu vlhkosti a ztráty hmotnosti během předúpravy;
P2A% je procentuální podíl druhé čisté a suché složky, včetně obsahu vlhkosti a ztráty hmotnosti během předúpravy;
P3A% je procentuální podíl třetí čisté a suché složky, včetně obsahu vlhkosti a ztráty hmotnosti během předúpravy;
P1je procentuální podíl první čisté a suché složky získaný použitím jednoho ze vzorců uvedených v I.8.1.
P2 je procentuální podíl druhé čisté a suché složky získaný použitím jednoho ze vzorců uvedených v I.8.1.
P3 je procentuální podíl třetí čisté a suché složky získaný použitím jednoho ze vzorců uvedených v I.8.1.
a1 je smluvní přirážka první složky;
a2 je smluvní přirážka druhé složky;
a3 je smluvní přirážka třetí složky;
b1 je procentuální ztráta hmotnosti první složky během předúpravy;
b2 je procentuální ztráta hmotnosti druhé složky během předúpravy;
b3 je procentuální ztráta hmotnosti třetí složky během předúpravy.
Je-li použit zvláštní způsob předúpravy, stanoví se hodnoty b1, b2 a b3, pokud je to možné, provedením předúpravy používané při analýze u každé čisté vlákenné složky. Čistými vlákny se rozumí vlákna zbavená všech nevlákenných látek s výjimkou těch, které běžně obsahují (v surovině nebo přidané při zpracování), v takovém stavu, ve kterém se nalézají v analyzovaném materiálu (nebělená, bělená).
Nejsou-li pro analýzu k dispozici čistá separovaná vlákna použitá při výrobě zboží, použijí se průměrné hodnoty b1, b2 a b3 zjištěné při zkouškách čistých vláken podobných těm, která jsou ve zkoušené směsi.
Je-li použit běžný způsob předúpravy, tj. extrakce petroletherem a vodou, neberou se obecně opravné koeficienty b1, b2 a b3 v úvahu s výjimkou nebělené bavlny, neběleného lnu a neběleného konopí, kde ztráty hmotnosti způsobené předúpravou jsou obvykle stanoveny ve výši 4 %, a v případě polypropylenu ve výši 1 %.
V případě ostatních vláken se obvykle při výpočtech neberou ztráty způsobené předúpravou v úvahu.
I.8.3.
Poznámka
Výpočty příkladů jsou uvedeny v kapitole 3.V.
II.
Metoda kvantitativní analýzy ručním dělením třísložkových vlákenných směsí
II.1.
Oblast působnosti
Tato metoda je použitelná pro všechny typy textilních vláken za předpokladu, že nevytváří dokonalou směs a že je možno je ručně dělit.
II.2.
Podstata metody
Po identifikaci textilních složek se vhodnou předúpravou odstraní nevlákenné látky a poté se vlákna ručně oddělí, usuší a zváží, aby se vypočítal podíl každého vlákna ve směsi.
II.3.
Přístroje a pomůcky
II.3.1.
Váženky nebo jiné přístroje, které dávají shodné výsledky.
II.3.2.
Exsikátor obsahující silikagel s indikátorem vlhkosti.
II.3.3.
Sušárna s odvětráním pro sušení zkušebních vzorků při teplotě 105 ± 3 °C.
II.3.4.
Analytické váhy s přesností na 0,0002 g.
II.3.5.
Soxhletův extrakční přístroj nebo jiný přístroj, který dává shodné výsledky.
II.3.6.
Jehla.
II.3.7.
Zákrutoměr nebo obdobný přístroj.
II.4.
Činidla
II.4.1.
Petrolether, redestilovaný, rozmezí bodu varu 40–60 °C.
II.4.2.
Destilovaná nebo deionizovaná voda.
II.5.
Klimatizace a zkušební ovzduší
Viz bod I.4.
II.6.
Laboratorní vzorek
Viz bod I.5.
II.7.
Předúprava laboratorního vzorku
Viz bod I.6.
II.8.
Zkušební postup
II.8.1.
Analýza přízí
Z předpřipraveného laboratorního vzorku se odebere zkušební vzorek o hmotnosti nejméně 1 g. U velmi jemné příze se analýza může provádět na délce nejméně 30 m bez ohledu na její hmotnost.
Příze se rozstříhá na kousky vhodné délky a jednotlivé druhy vláken se oddělují pomocí jehly a, pokud je to nutné, pomocí zákrutoměru. Takto získané druhy vláken se ukládají do předem zvážených váženek a suší se při teplotě 105 ± 3 ºC, dokud není dosaženo konstantní hmotnosti, jak je popsáno v bodech I.7.1 a I.7.2.
II.8.2.
Analýza tkanin
Z laboratorního vzorku se po předúpravě odebere zkušební vzorek neobsahující okraje o hmotnosti nejméně 1 g s pečlivě zastřiženými okraji, aby nedocházelo ke třepení, a s paralelními útkovými nebo osnovními nitěmi nebo u pleteniny ve směru sloupků a řádků. Jednotlivé druhy vláken se oddělí a uloží do předem zvážených váženek; poté se postupuje způsobem popsaným v bodu II.8.1.
II.9.
Výpočet a vyjádření výsledků
Hmotnost každé vlákenné složky se vyjádří jako procentuální podíl z celkové hmotnosti vláken obsažených ve směsi. Výsledky se vypočtou na základě suché hmotnosti čistých vláken, která se opraví pomocí a) smluvních přirážek a b) opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráty hmotnosti během předúpravy vzorků.
II.9.1.
Výpočet procentuálního hmotnostního podílu čistých suchých vláken bez ohledu na ztrátu hmotnosti vláken během předúpravy:
P1% je procentuální podíl první čisté a suché složky;
P2% je procentuální podíl druhé čisté a suché složky;
P3% je procentuální podíl třetí čisté a suché složky;
m1 je čistá a suchá hmotnost první složky;
m2 je čistá a suchá hmotnost druhé složky;
m3 je čistá a suchá hmotnost třetí složky;
II.9.2.
Výpočet procentuálního podílu každé složky s použitím smluvních přirážek a případně opravných koeficientů, jimiž se zohlední ztráta hmotnosti během předúpravy: viz I.8.2.
III.
Metoda kvantitativní analýzy třísložkových směsí vláken kombinací ručního a chemického dělení
Kdykoli je to možné, měl by se použít ruční způsob dělení, přičemž se berou v úvahu podíly složek oddělených dříve, než se přistoupí k chemickému působení na každou z oddělených složek.
IV.1.
Přesnost metod
Přesnost uvedená u každé metody analýzy dvousložkových směsí se vztahuje k reprodukovatelnosti (viz kapitola 2 týkající se některých metod kvantitativní analýzy dvousložkových směsí textilních vláken).
Reprodukovatelnost se týká spolehlivosti, tj. blízkosti shody mezi experimentálními hodnotami získanými pracovníky v různých laboratořích nebo v různých časových obdobích při použití stejné metody a jednotlivými výsledky získanými u vzorků shodné homogenní směsi.
Reprodukovatelnost se vyjadřuje konfidenčním intervalem pro výsledky, a to s konfidenční úrovní 95 %.
Znamená to, že rozdíl mezi dvěma výsledky série analýz provedených v různých laboratořích by byl při běžném a správném použití metody na stejnou a homogenní směs překročen pouze v 5 případech ze 100.
Ke stanovení přesnosti výsledků analýzy třísložkových směsí se použijí obvyklým způsobem hodnoty uvedené v metodách analýzy dvousložkových směsí, které byly použity k analýze třísložkových směsí.
Vzhledem k tomu, že pro čtyři varianty kvantitativní chemické analýzy třísložkových směsí se stanoví rozpouštění dvou složek (přičemž se použijí dva samostatné vzorky pro první tři varianty a jeden vzorek pro čtvrtou variantu), a za předpokladu, že E1 a E2 označuje přesnost těchto dvou metod analýzy dvousložkových směsí, je přesnost výsledků pro každou složku uvedena v této tabulce:
Vlákenná složka
Varianty
1
2 a 3
4
a)
E1
E1
E1
b)
E2
E1+E2
E1+E2
c)
E1+E2
E2
E1+E2
Při použití čtvrté varianty může být zjištěna přesnost nižší, než se stanoví výše uvedeným výpočtem, přičemž se tak stává následkem možného vlivu prvního činidla na zbytek skládající se ze složek b) a c), který je obtížné vyhodnotit.
IV.2.
Protokol o zkoušce
IV.1.
Označí se varianta nebo varianty použité pro provedení analýzy, metody, činidla a opravné koeficienty.
IV.2.
Uvede se podrobný popis případné zvláštní předúpravy (viz bod I.6).
IV.3.
Uvedou se jednotlivé výsledky a aritmetický průměr výsledků, zaokrouhlené na jedno desetinné místo.
IV.4.
Kdykoli je to možné, stanoví se přesnost metody pro každou složku vypočtená podle tabulky v oddílu IV.1.
V.
Příklady výpočtu procentuálních podílů složek ve stanovených třísložkových směsí za použití některé z variant uvedených v bodu I.8.1.
Předpokládejme směs vláken, jejíž složení z hlediska surovin bylo podrobeno kvalitativní analýze, obsahuje tyto složky: 1. mykanou vlnu; 2. nylon (polyamid); 3. nebělenou bavlnu.
VARIANTA č. 1
Za použití dvou různých vzorků a rozpuštěním první složky (a = vlny) z prvního zkušebního vzorku a druhé složky (b = polyamidu) ze druhého zkušebního vzorku se získají tyto výsledky:
1.
Suchá hmotnost prvního vzorku po předúpravě (m1) = 1,6000g.
2.
Suchá hmotnost zbytku po úpravě alkalickým chlornanem sodným (polyamid+bavlna) (r1) = 1,4166 g
3.
Suchá hmotnost druhého vzorku po předúpravě (m2) = 1,8000 g
4.
Suchá hmotnost zbytku po úpravě kyselinou mravenčí (vlna+bavlna) (r2) = 0,9000 g
Působení alkalického chlornanu sodného nevede k žádné ztrátě hmotnosti u polyamidu, zatímco u nebělené bavlny činí ztráta 3 %, a proto d1 = 1,0 a d2 = 1,03.
Působení kyseliny mravenčí nevede k žádné ztrátě hmotnosti u vlny a nebělené bavlny, a proto d3 = 1,0 a d4 = 1,0.
Dosazením hodnot získaných při chemické analýze a opravných koeficientů do vzorců podle bodu I.8.1.1 se získá tento výsledek:
P1% (vlna) = [1,03/1,0 – 1,03×1,4166/1,6000 + 0,9000/1,8000 × (1 – 1,03 / 1,0)] ×100 = 10,30
P2% (polyamid) = [1,0 / 1,0 – 1,0×0,9000 / 1,8000 + 1,4166 / 1,6000 × (1– 1,0 /1,0)] ×100 = 50,00
P3% (bavlna) = 100–(10,30 + 50,00) = 39,70
Procentuální podíl různých čistých suchých vláken ve směsi je tento:
vlna
10,30 %
polyamid
50,00 %
bavlna
39,70 %
Tento procentuální podíl musí být opraven podle vzorců uvedených v bodu I.8.2, aby tak byly vzaty v úvahu smluvní přirážky a opravné koeficienty pro případné ztráty hmotnosti po předúpravě.
Jak je uvedeno v příloze IX, smluvní přirážky činí: mykaná vlna 17,0 %, polyamid 6,25 %, bavlna 8,5 %, ztráta hmotnosti nebělené bavlny je po předúpravě petroletherem a vodou 4 %.
Proto:
P1A% (vlna) = 10,30×[1+(17,0+0,0)/100] / [10,30×(1+ (17,0+0,0)/100) + 50,00× (1+ (6,25+0,0)/100) + 39,70×(1+(8,5+4,0 /100)] × 100 = 10,97
P2A% (polyamid) = 50,0 × (1+ (6,25+0,0)/100) /109,8385 ×100 = 48,37
P3A% (bavlna) = 100 – (10,97 + 48,37) = 40,66
Složení směsi z hlediska surovin je tedy:
polyamid
48,4 %
bavlna
40,6 %
vlna
11,0 %
100,0 %
VARIANTA č. 4:
Předpokládejme směs vláken, která byla podrobena kvalitativní analýze, obsahuje tyto složky: mykanou vlnu, viskózu, nebělenou bavlnu.
Předpokládejme, že se při použití čtvrté varianty, tj. postupným odstraněním dvou složek ze směsi z jednoho vzorku, získají tyto výsledky:
1.
Suchá hmotnost vzorku po předúpravě je (m1) = 1,6000 g.
2.
Suchá hmotnost zbytku po úpravě alkalickým chlornanem sodným (viskóza+bavlna)
(r1) = 1,4166 g.
3.
Suchá hmotnost zbytku po druhé úpravě zbytku r1 chloridem zinečnatým / kyselinou mravenčí (u bavlny)
(r2) = 0,6630 g
Působení alkalického chlornanu sodného nevede k žádné ztrátě hmotnosti u viskózy, zatímco u nebělené bavlny činí ztráta 3 %, a proto d1 =1,0 a d2 = 1,03.
Po úpravě kyselinou mravenčí / chloridem zinečnatým se hmotnost bavlny zvýší o 4 %, takže d3 = 1,03×0,96 = 0,9888, zaokrouhleno na 0,99 (d3 je opravný koeficient pro ztrátu nebo zvýšení hmotnosti třetí složky v prvním a druhém činidle).
Dosazením hodnot získaných při chemické analýze a opravných koeficientů do vzorců podle bodu I.8.1.4 se získá tento výsledek:
P2% (viskóza) = 1,0×1,4166 / 1,6000 ×100 – 1,0 / 1,03 ×40,98=48,75 %
P3% (bavlna) = 0,99×0,6630 / 1,6000 × 100= 41,02 %
P1% (vlna) = 100 – (48,75 + 41,02) = 10,23 %
Jak již bylo uvedeno u varianty č. 1, musí se tyto procentuální podíly opravit podle vzorců uvedených v bodu I.8.2.
P1A% (vlna) = 10,23 × [1 + (17,0+0,0 / 100)]/[10,23×(1+ (17,00+0,0)/100) +48,75×(1+(13+0,0 / 100) + 41,02×(1+(8,5+4,0)/ 100)] × 100 = 10,57 %
P2A%(viskóza) = 48,75× [1+(13+0,0) / 100] / 113,2041 ×100 = 48,65 %
P3A% (bavlna) = 100 – (10,57 + 48,65) = 40,78 %
Složení směsi z hlediska surovin je tedy:
viskóza
48,6 %
bavlna
40,8 %
vlna
10,6 %
______
100,0 %
VI.
Tabulka typických třísložkových směsí, pro jejichž analýzu lze použít metody
Unie
pro analýzu dvousložkových směsí (Pro příklad)
Směs č.
Vlákenné složky
Varianta
Číslo používané metody a činidlo pro dvousložkové směsi
Složka 1
Složka 2
Složka 3
1.
vlna nebo zvířecí chlupy
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
1 a/nebo 4
2. (alkalický chlornan sodný) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí)
2.
vlna nebo zvířecí chlupy
polyamid 6 nebo 6-6
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
1 a/nebo 4
2. (alkalický chlornan sodný) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
3.
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
stanovená chlorovlákna
viskóza, měďnatá vlákna, modal, bavlna
1 a/nebo 4
2. (alkalický chlornan sodný) a 9 (sirouhlík/aceton 55,5/44,5 hmot.)
4.
vlna nebo zvířecí chlupy
polyamid 6 nebo 6-6
polyester, polypropylen, akrylová nebo skleněná vlákna
1 a/nebo 4
2. (alkalický chlornan sodný) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
5.
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
stanovená chlorovlákna
polyester, akryl, polyamid nebo skleněná vlákna
1 a/nebo 4
2. (alkalický chlornan sodný) a 9 (sirouhlík/aceton 55,5/44,5 hmot.)
6.
hedvábí
vlna nebo zvířecí chlupy
polyester
2
11. (kyselina sírová, 75 % hmot.) a 2. (alkalický chlornan sodný)
7.
polyamid 6 nebo 6-6
akryl
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
1 a/nebo 4
4. (kyselina mravenčí , 80 % hmot.) a 8. (dimethylformamid)
8.
stanovená chlorovlákna
polyamid 6 nebo 6-6
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
1 a/nebo 4
8. (dimethylformamid) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
nebo 9. (sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % hmot.) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
9.
akryl
polyamid 6 nebo 6-6
polyester
1 a/nebo 4
8. (dimethylformamid) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
10.
acetát
polyamid 6 nebo 6-6
viskóza, bavlna, měďnatá vlákna nebo modal
4
1. (aceton) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
11.
stanovená chlorovlákna
akryl
polyamid
2 a/nebo 4
9. (sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % hmot.) a 8. (dimethylformamid)
12.
stanovená chlorovlákna
polyamid 6 nebo 6-6
akryl
1 a/nebo 4
9. (sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % hmot.) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
13.
polyamid 6 nebo 6-6
viskóza, měďnatá vlákna, modal nebo bavlna
polyester
4
4. (kyselina mravenčí , 80 % hmot.) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
14.
acetát
viskóza, měďnatá vlákna, modal nebo bavlna
polyester
4
1. (aceton) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
15.
akryl
viskóza, měďnatá vlákna, modal nebo bavlna
polyester
4
8. (dimethylformamid) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
16.
acetát
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna, modal, polyamid, polyester, akryl
4
1. (aceton) a 2. (alkalický chlornan sodný)
17.
triacetát
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna, modal, polyamid, polyester, akryl
4
6. (dichloromethan) a 2. (alkalický chlornan sodný)
18.
akryl
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
polyester
1 a/nebo 4
8. (dimethylformamid) a 2. (alkalický chlornan sodný)
19.
akryl
hedvábí
vlna nebo zvířecí chlupy
4
8. (dimethylformamid) a 11. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
20.
akryl
vlna nebo zvířecí chlupy, hedvábí
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
1 a/nebo 4
8. (dimethylformamid) a 2. (alkalický chlornan sodný)
21.
vlna, zvířecí chlupy nebo hedvábí
bavlna, viskóza, modal, měďnatá vlákna
polyester
4
2. (alkalický chlornan sodný) a 7. (kyselina sírová 75 %)
22.
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
polyester
2 a/nebo 4
3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí) a 7. (kyselina sírová 75 % hmot.)
23.
akryl
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
4
8. (dimethylformamid) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí)
24.
stanovená chlorovlákna
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
1 a/nebo 4
9. (sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % hmot.) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí) a 8. (dimethylformamid) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí)
25.
acetát
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
4
1. (aceton) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí)
26.
triacetát
viskóza, měďnatá vlákna nebo stanovené typy modalu
bavlna
4
6. (dichloromethan) a 3. (chlorid zinečnatý / kyselina mravenčí)
27.
acetát
hedvábí
vlna nebo zvířecí chlupy
4
1. (aceton) a11. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
28.
triacetát
hedvábí
vlna nebo zvířecí chlupy
4
6. (dichloromethan) a 11. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
29.
acetát
akryl
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
4
1. (aceton) a 8. (dimethylformamid)
30.
triacetát
akryl
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
4
6. (dichloromethan) a 8. (dimethylformamid)
31.
triacetát
polyamid 6 nebo 6-6
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
4
6. (dichloromethan) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
32.
triacetát
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
polyester
4
6. (dichloromethan) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
33.
acetát
polyamid 6 nebo 6-6
polyester nebo akryl
4
1. (aceton) a 4. (kyselina mravenčí, 80 % hmot.)
34.
acetát
akryl
polyester
4
1. (aceton) a 8. (dimethylformamid)
35.
stanovená chlorovlákna
bavlna, viskóza, měďnatá vlákna nebo modal
polyester
4
8. (dimethylformamid) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
nebo 9. (sirouhlík/aceton, 55,5/44,5 % hmot.) a 7. (kyselina sírová, 75 % hmot.)
36.
bavlna
polyester
elastolefin
2 a/nebo 4
7. (kyselina sírová, 75 % hmot.) a 14. (koncentrovaná kyselina sírová)
37.
stanovená modakrylová vlákna
polyester
melamin
2 a/nebo 4
8. (dimethylformamid) a 14. (koncentrovaná kyselina sírová)]
PŘÍLOHA IX
SMLUVNÍ PŘIRÁŽKY POUŽÍVANÉ K VÝPOČTU HMOTNOSTI VLÁKEN OBSAŽENÝCH V TEXTILNÍM VÝROBKU (Čl. 17 odst.2)
Číslo vlákna
Vlákna
Procentuální podíly
1‐2
Vlna a zvířecí chlupy:
česaná vlákna
18,25
mykaná vlákna
17,00(1)
3
Zvířecí chlupy:
česaná vlákna
18,25
mykaná vlákna
17,00(1)
Koňské žíně:
česaná vlákna
16,00
mykaná vlákna
15,00
4
Hedvábí
11,00
5
Bavlna:
neupravená vlákna
8,50
mercerovaná vlákna
10,50
6
Kapok
10,90
7
Len
12,00
8
Konopí
12,00
9
Juta
17,00
10
Abaka
14,00
11
Alfa
14,00
12
Kokos
13,00
13
Broom
14,00
14
Ramie (bělené vlákno)
8,50
15
Sisal
14,00
16
Bengálské konopí
12,00
17
Henequen
14,00
18
Maguey
14,00
19
Acetát
9,00
20
Alginát
20,00
21
Měďnaté vlákno
13,00
22
Modal
13,00
23
Protein
17,00
24
Triacetát
7,00
25
Viskóza
13,00
26
Akryl
2,00
27
Chlorovlákno
2,00
28
Fluorethylen
0,00
29
Modakryl
2,00
30
Polyamid nebo nylon:
střižové vlákno
6,25
nekonečné vlákno
5,75
31
Aramid
8,00
32
Polyamid
3,50
33
Lyocel
13,00
34
Polylaktid
1,50
35
Polyester:
střižové vlákno
1,50
nekonečné vlákno
1,50
36
Polyethylen
1,50
37
Polypropylen
2,00
38
Polykarbamid
2,00
39
Polyuretan:
střižové vlákno
3,50
nekonečné vlákno
3,00
40
Vinylal
5,00
41
Trivinyl
3,00
42
Elastodien
1,00
43
Elastan
1,50
44
Skleněné vlákno:
o středním průměru nad 5 μm
2,00
o středním průměru 5 μm a menším
3,00
45
Kovové vlákno
2,00
Metalizované vlákno
2,00
Azbest
2,00
Papírové nitě
13,75
46
Elastomultiester
1,50
47
Elastolefin
1,50
48
Melamin
7,00
(1)Smluvní přirážka 17,00 % se rovněž použije, pokud není možné zjistit, zda je textilní výrobek obsahující vlnu a/nebo zvířecí chlupy zhotoven z vláken česaných nebo mykaných.
PŘÍLOHA X
SROVNÁVACÍ TABULKY
Směrnice
2008/121/ES
Toto nařízení
Článek 1 odst. 1
Čl. 4 odst. 1
Článek 1 odst. 2
Čl. 2 odst. 2
Čl. 2 odst. 1 písm. a)
Čl. 3 odst. 1 písm. a)
Čl. 2 odst. 1 písm. b) návětí
Čl. 3 odst. 1 návětí
Čl. 2 odst. 1 písm. b) bod i)
Čl. 3 odst. 1 písm. b) bod i)
Čl. 2 odst. 1 písm. b) bod ii)
Čl. 3 odst. 1 písm. b) bod ii)
Čl. 2 odst. 2 návětí
Čl. 2 odst. 1 návětí
Čl. 2 odst. 2 písm. a)
Čl. 2 odst. 1 písm. a)
Čl. 2 odst. 2 písm. b)
Čl. 2 odst. 1 písm. b) a c)
Čl. 2 odst. 2 písm. c)
Čl. 2 odst. 1 písm. d)
Článek 3
Článek 5
Článek 4
Článek 7
Čl. 5 odst. 1
Čl. 8 odst. 1 a příloha III
Čl. 5 odst. 2
Čl. 8 odst. 2
Čl. 5 odst. 3
Čl. 8 odst. 3
Čl. 6 odst. 1
Čl. 9 odst. 1
Čl. 6 odst. 2
Čl. 9 odst. 2
Čl. 6 odst. 3
Čl. 9 odst. 3
Čl. 6 odst. 4
Čl. 9 odst. 4
Čl. 6 odst. 5
Článek 18
Článek 7
Článek 10
Čl. 8 odst. 1
Čl. 12 odst. 1
Čl. 8 odst. 2
▌
Čl. 8 odst. 3
Čl. 13 odst. 1 a 2
Čl. 8 odst. 4
Čl. 13 odst. 3
Čl. 8 odst. 5
-
Čl. 9 odst. 1
Čl. 14 odst. 1
Čl. 9 odst. 2
Čl. 14 odst. 2
Čl. 9 odst. 3
Článek 15 a příloha IV
Čl. 10 odst. 1 písm. a)
Čl. 16 odst. 2
Čl. 10 odst. 1 písm. b)
Čl. 16 odst. 3
Čl. 10 odst. 1 písm. c)
Čl. 16 odst. 4
Čl. 10 odst. 2
Čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec
Článek 11
Čl. 12 odst. 2 čtvrtý pododstavec
Článek 12
▌Příloha VII
Článek 13
Čl. 17 odst. 2
Čl. 14 odst. 1
-
Čl. 14 odst. 2
Čl. 4 odst. 2
Článek 15 a 16
Článek 23▌
Článek 17
-
Článek 19 a 20
-
Příloha I č. 1 až 47
Příloha I č. 1 až 47
Příloha II č. 1 až 47
Příloha IX č. 1 až 47
Příloha III
Příloha V
Příloha III bod 36
Čl. 3 odst. 1 písm. i)
Příloha IV
Příloha VI
Směrnice 96/73/ES
Toto nařízení
Článek 1
Článek 1
Článek 2
Příloha VIII kapitola 1 oddíl I odst. 2
Článek 3
Čl. 17 odst. 2 první pododstavec
Článek 4
Čl. 17 odst. 3
Čl. 5 odst. 1
▌
Čl. 5 odst. 2
Článek 23
Článek 6
▌
Článek 7
-
Článek 8
-
Článek 9
-
Příloha I
Příloha VIII kapitola 1 oddíl I
Příloha II bod 1 úvod
Příloha VIII kapitola 1 oddíl II
Příloha II bod 1 oddíly I, II a III
Příloha VIII kapitola 2 oddíly I, II a III
Příloha II bod 2
Příloha VIII kapitola 2 oddíl IV
Směrnice 73/44/EHS
Toto nařízení
Článek 1
Článek 1
Článek 2
Příloha VIII kapitola 1 oddíl I
Článek 3
Čl. 17 odst. 2 první pododstavec
Článek 4
Čl. 17 odst. 3
Článek 5
Článek 23 ▌
Článek 6
-
Článek 7
-
Příloha I
Příloha VIII kapitola 3 úvod a oddíly I až IV
Příloha II
Příloha VIII kapitola 3 oddíl V
Příloha III
Příloha VIII kapitola 3 oddíl VI
