P6_TA(2008)0261
Zelená kniha o maloobchodních finančních službách na jednotném trhu
A6-0187/2008
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. června 2008 o zelené knize o maloobchodních finančních službách na jednotném trhu ( 2007/2287(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na zelenou knihu Komise o maloobchodních finančních službách na jednotném trhu ( KOM(2007)0226 ),
-
s ohledem na sdělení Komise o odvětvovém šetření v oblasti retailového bankovnictví podle čl. 17 nařízení (ES) č. 1/2003 (konečná zpráva) ( KOM(2007)0033 ),
-
s ohledem na sdělení Komise o odvětvovém šetření v oblasti pojištění podnikatelských subjektů podle čl. 17 nařízení (ES) č. 1/2003 (Závěrečná zpráva) ( KOM(2007)0556 ),
-
s ohledem na sdělení Komise "Jednotný trh pro Evropu ve 21. století" ( KOM(2007)0724 ) a zejména na související pracovní dokumenty útvarů Komise k iniciativám v oblasti maloobchodních finančních služeb ( SEK(2007)1520 ),
-
s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 358/2003 ze dne 27. února 2003 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 8.
,
-
s ohledem na svůj postoj ve druhém čtení ze dne 16. ledna 2008 ke společnému postoji přijatém Radou ohledně přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS Přijaté texty, P6_TA(2008)0011 .
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 12. prosince 2007 o evropském smluvním právu Přijaté texty, P6_TA(2007)0615 .
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 11. července 2007 o politice finančních služeb (2005–2010) – bílá kniha Přijaté texty, P6_TA(2007)0338 .
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 4. července 2006 o další konsolidaci v odvětví finančních služeb Úř. věst. C 303E, 13.12.2006, s. 110.
,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ( A6-0187/2008 ),
A.
vzhledem k tomu, že podpora evropské integrace ze strany občanů závisí na konkrétních výhodách, které jim z ní plynou; vzhledem k tomu, že všichni občané proto musí mít možnost z výhod vnitřního trhu spravedlivou měrou čerpat,
B.
vzhledem k tomu, že retailové bankovnictví hraje rozhodující úlohu pro řádný přenos podmínek měnové politiky na trh, zejména na spotřebitele a malé a střední podniky,
C.
vzhledem k tomu, že podle Lisabonské smlouvy je evropským typem hospodářského zřízení udržitelné sociálně tržní hospodářství,
D.
vzhledem k tomu, že v posledních letech došlo k výraznému pokroku v integraci vnitřního trhu finančních služeb určených velkým podnikům, avšak vnitřní trh finančních služeb pro spotřebitele a malé a střední podniky je možné stále rozvíjet,
Obecně
1.
vítá zelenou knihu, která se týká bankovních, pojišťovacích a penzijních produktů, i její cíle, tedy poskytnout spotřebitelům konkrétní výhody zajištěním širší nabídky a nižších cen a současně zvýšit důvěru spotřebitelů a posílit jejich postavení;
2.
konstatuje, že přeshraničních finančních služeb využívají méně nejen spotřebitelé, ale i malé a střední podniky; podtrhuje, že je zapotřebí zajistit, aby z výhod vnitřního finančního trhu těžily i malé a střední podniky; zdůrazňuje však, že to neznamená rozšíření právních předpisů pro ochranu spotřebitele na malé a střední podniky; dále podtrhuje, že komplexní maloobchodní strategie obsahuje velký počet opatření, přičemž právní předpisy pro ochranu spotřebitele jsou jen jedním z nich;
3.
domnívá se, že poskytování finančních služeb spotřebitelům a malým a středním podnikům je zejména na straně poptávky do značné míry podnikáním místního rozsahu, přičemž důvodem jsou jazykové a kulturní faktory i upřednostňování osobního kontaktu; je si zároveň vědom příležitostí, které nabízí usnadnění přístupu na maloobchodní trhy na straně nabídky; pobízí spotřebitele a malé a střední podniky, aby využili výhod v oblasti hospodářské soutěže a nabídky, které mohou přeshraniční finanční služby poskytnout;
4.
zdůrazňuje, že vnitřní trh maloobchodních finančních služeb lze vytvořit pouze za pomoci opatření, která zajistí bezpečné prostředí pro poptávku i nabídku, včetně podmínek pro náhradu škody; považuje za zásadní, aby tato opatření otevřela cestu novým produktům, službám a účastníkům trhu;
5.
zdůrazňuje, že je nezbytné posoudit a vymezit rámec a vnitrostátní mandáty pro spolupráci vnitrostátních orgánů dohledu s cílem nabídnout v krátké době praktická řešení pro dohled nad přeshraničními finančními skupinami na maloobchodním trhu; příznivě hodnotí kolegia zástupců orgánů dohledu zabývající se multijurisdikčními finančními seskupeními;
Lepší regulace
6.
podporuje záměr Komise věnovat se jen těm iniciativám, které prokazatelně přinášejí konkrétní výhody občanům, jsou jasně odůvodněny důkladnou analýzou nákladů a přínosů a byly podrobeny řádně provedeným studiím dopadu; souhlasí s tím, že přeshraniční aktivita je zásadním faktorem pro zvýšení hospodářské soutěže, která obvykle přináší větší výběr, nižší náklady a dynamičtější vývoj;
7.
připomíná, že řádně provedená studie dopadu musí vždy obsahovat i přesné stanovení původních tržních podmínek; zdůrazňuje, že integrace trhu, hospodářská soutěž na něm ani dopad iniciativy by se neměly hodnotit na základě pouze jednoho ukazatele, ale na základě co největšího množství kritérií; vyzývá Komisi, aby kromě ceny a rozsahu nabídky na trhu zohlednila také kvalitu služeb i sociální a kulturní rámec;
8.
konstatuje, že z legislativních přístupů, které jsou nyní k dispozici, je cílená plná harmonizace, která s sebou nese plnou harmonizaci klíčových prvků, jež jsou považovány za nezbytné, tím správným přístupem pro rozvoj přeshraničního obchodu a ochrany spotřebitele, a tedy i pro integraci maloobchodního trhu; domnívá se, že v případě prvků, u nichž není harmonizace proveditelná, by se mělo uplatnit vzájemné uznávání různých vnitrostátních předpisů;
9.
je si vědom skutečnosti, že myšlenka režimu 28, jakým je např. společný referenční rámec, byla představena jako možný nový přístup k evropské regulaci, který by umožnil přeshraničním uživatelům přístup k celoevropským finančním produktům se stejně vysokou úrovní ochrany spotřebitele; vyzývá Komisi, aby předložila harmonogram důkladného prošetření, zda je režim 28 uskutečnitelný, existuje-li po něm poptávka ze strany odvětví finančních služeb nebo spotřebitelů a zda by mohl přinést pozitivní výsledky; zdůrazňuje, že režim 28 by za žádných okolností neměl představovat překážku pro nové služby a produkty;
10.
staví se kriticky k myšlence standardizace produktů prostřednictvím právních předpisů, pokud by to zabránilo úsilí o větší rozmanitost produktů; domnívá se, že ke zlepšení srovnatelnosti konkurenčních finančních produktů poslouží nejlépe harmonizace právních předpisů o, například, informacích o obezřetnostních požadavcích;
11.
domnívá se, že v některých případech se může osvědčit samoregulace odvětví finančních služeb; zdůrazňuje, že zejména v těchto konkrétních případech by měla být samoregulace podporována a její uplatňování by se mělo bedlivě sledovat; vyzývá odvětví finančních služeb, aby prostřednictvím samoregulace vytrvale napomáhalo naplňování cílů zelené knihy, a snížilo tak potřebu právních předpisů;
12.
zdůrazňuje, že zvláštní povinnost bedlivého dozoru je nutná v případech, kdy jsou na trh uváděny spořící a penzijní produkty, neboť rozhodnutí, která spotřebitelé v této oblasti činí, jsou pro ně obvykle velmi důležitá;
Širší nabídka a nižší ceny pro spotřebitele a malé a střední podniky
13.
zdůrazňuje, že pro vytvoření vnitřního trhu finančních služeb pro spotřebitele a malé a střední podniky je jedním ze základních předpokladů zajištění hospodářské soutěže ve Společenství a přeshraniční nabídky finančních služeb; připomíná, že nižší ceny, zlepšení výběru a vyšší kvalita jsou výsledkem zejména zdravé hospodářské soutěže mezi poskytovateli finančních služeb; zdůrazňuje, že směrnice o finančních službách zvýhodňující malé a střední podniky přinesou prospěch, pouze pokud bude existovat účinná hospodářská soutěž mezi poskytovateli maloobchodních finančních služeb;
14.
vítá iniciativu odvětví platebního styku ohledně vytvoření jednotné oblasti pro platby v euru (SEPA), zdůrazňuje však, že by takový systém měl vést k větší průhlednosti, zejména co se týče mezibankovních poplatků;
15.
připomíná Komisi, že zárukou účinné hospodářské soutěže mezi poskytovateli finančních služeb je vysoký počet účastníků trhu soutěžících za rovných podmínek a nepřetržitý tok informací relevantních pro spotřebitele; poukazuje na své usnesení o konsolidaci v odvětví finančních služeb, v němž uvádí, že pluralitní struktura bankovního trhu EU, na němž mohou finanční instituce existovat v různých právních formách v závislosti na svých rozdílných obchodních cílech, je přínosem pro evropské sociálně tržní hospodářství, spotřebitele i stabilitu finančních trhů;
16.
poukazuje na významnou úlohu, kterou hrají na pojišťovacím trhu EU vzájemné pojišťovny, které tvoří 68 % všech pojišťovacích společností, mají na trhu 25% podíl a poskytují služby více než 230 milionům evropských občanů; zdůrazňuje, že stávající nástroje pro rozvoj podnikání na vnitřním trhu nejsou se strukturou vzájemných pojišťoven slučitelné;
17.
upozorňuje na to, že statut evropské vzájemné společnosti by umožnil vzájemným pojišťovnám působit na trhu za stejných podmínek jako jiné pojišťovny, zejména pokud jde o přeshraniční podnikání, což by zvýšilo nabídku pojišťovacích produktů; zdůrazňuje, že vzájemné organizace svým řízením, které přímo zapojuje jejich zákazníky, přispívají k celkové vyšší důvěře spotřebitelů ve finanční trhy v EU; je pevně přesvědčen, že účastnický model řízení uplatňovaný ve vzájemných organizacích může posílit informovanost spotřebitelů o finančních trzích a jejich účast na nich;
18.
konstatuje, že opravdová a spravedlivá hospodářská soutěž může vzejít jen z rovných podmínek na trhu; z toho vyvozuje, že veškeré právní předpisy se musí řídit zásadou "stejné podnikání, stejná rizika, stejná pravidla"; připomíná však, že podobu produktů v sektoru finančních služeb ovlivňuje zejména regulativní prostředí, a že nediferencovaný přístup, který všem měří stejně, by bránil rozmanitosti produktů; zdůrazňuje proto význam rozlišování podle typu produktu; je však přesvědčen, že je zapotřebí srovnatelných požadavků na průhlednost a zveřejňování, pokud jde o konkurenční investiční produkty, zejména v místě prodeje; s politováním konstatuje, že dosud nebyla vhodně řešena záležitost komplexních finančních produktů; vyzývá proto Komisi, aby se zabývala neopodstatněným nesouladem a dalšími nedostatky příslušného právního rámce;
19.
naléhavě žádá Komisi, aby předložila návrhy na racionalizaci regulativních požadavků, pokud jde o distribuci a organizaci srovnatelných maloobchodních produktů a informování o nich; dále se domnívá, že by tyto návrhy měly vycházet ze zásad stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.
, jako je např. zásada "best advice" (nejlepší rada) a "know your customer" (poznej svého klienta);
20.
vyjadřuje politování nad tím, že v důsledku odlišných právních předpisů a odlišných postupů vnitrostátních orgánů dozoru vznikají přeshraničním poskytovatelům finančních služeb vysoké náklady a potýkají se s právní nejistotou; vyzývá Lamfalussyho výbory, aby zintenzívnily svou práci na vytvoření společných norem EU; podporuje zejména dohodu o jednoduchých a praktických jednotných formulářích pro oznamovací postup a povolovací řízení;
21.
domnívá se, že rozvoj internetových služeb mění vyhlídky finančních trhů EU a představuje příležitost zaujmout vedoucí místo v rozvoji maloobchodních služeb; vyzývá Komisi a členské státy, aby nadále podporovaly elektronické obchodování a elektronický podpis; dále vyzývá Komisi a členské státy, aby přezkoumaly směrnici proti praní peněz Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15).
s cílem zjistit, zda je překážkou služeb poskytovaných na dálku a jak lze v takovém případě zajistit nápravu;
22.
uznává velký význam zprostředkovatelů finančních služeb, tj. agentů stejně jako makléřů, při poskytování finančních služeb z jiných členských států spotřebitelům a malým a středním podnikům; vyzývá Komisi, aby vytvořila rámec k posílení tohoto hospodářského odvětví; připomíná, že jakýkoli rámec pro toto odvětví musí dodržovat zásadu "stejné podnikání, stejná rizika, stejná pravidla" a zároveň se vyhýbat nejasnému přístupu v podobě "jedno řešení pro všechny"; zdůrazňuje, že jakýkoliv předpis o zprostředkovatelích musí zajistit právní jistotu agentům a makléřům a také ochranu spotřebitelům např. před pochybnými prodejními praktikami; zdůrazňuje, že by také měla být stanovena pravidla pro odbornou přípravu zprostředkovatelů finančních služeb, reklamu a prodejní poradenství;
23.
připomíná význam rozvoje finančního vzdělávání jako doplňku vhodné ochrany spotřebitele; vyzývá členské státy a všechny zúčastněné subjekty, aby přijaly a koordinovaly opatření ke zvýšení finanční gramotnosti občanů – včetně dětí, mladých lidí, zaměstnanců a důchodců – s cílem posílit a vychovat spotřebitele, aby usilovali o lepší, levnější a vhodnější produkty a služby, podpořit hospodářskou soutěž, kvalitu a inovace v odvětví a vytvořit finančně gramotné organizace spotřebitelů, schopné vyvážit roli podnikání v procesu přípravy právních předpisů; připomíná, že občané, kteří důvěřují investování, mohou kapitálovým trhům poskytnout další likvidní finanční prostředky;
24.
zdůrazňuje, že rozdíly v daňovém právu představují jednu z největších překážek vnitřního finančního trhu; připomíná členským státům jejich obrovskou odpovědnost v této oblasti;
25.
s ponaučením z jistých případů otřesů v oblasti maloobchodního bankovnictví (tj. Northern Rock, IKB, Sachsen LB, Société Générale), k nimž došlo nedávno, uznává, že by se systém odměňování v bankách měl změnit na základě dlouhodobých cílů a pokynů orgánů dohledu za účelem účinnějšího boje proti morálnímu hazardu a posílení role prozíravých systémů řízení rizik;
Bankovnictví
26.
důrazně upozorňuje, že je důležité umožnit úvěrovým institucím a zprostředkovatelům úvěrových údajů nediskriminační přeshraniční přístup k databázím úvěrových údajů a údajů o podvodech; vyzývá banky, aby využívaly informací o dostupných úvěrových údajích, zejména s cílem usnadnit mobilitu klientů, která by pak podpořila zdravou hospodářskou soutěž; zdůrazňuje však, že zároveň musí být zaručena optimální ochrana údajů o spotřebitelích i právo spotřebitele kontrolovat a případně opravovat své osobní údaje;
27.
naléhavě žádá Komisi, aby vyjasnila právní status a kontrolní rámec nebankovních poskytovatelů spotřebitelských úvěrů, jako jsou například subjekty poskytující služby pouze prostřednictvím internetu nebo textových zpráv;
28.
zdůrazňuje význam spolehlivých údajů pro poskytování bankovních úvěrů, které by měly být dostupné na základě spravedlivých a průhledných kritérií;
Pojištění
29.
naléhavě vybízí Komisi, aby podpořila spolupráci v odvětví pojišťovnictví, která usnadní přístup na trh; vyzývá ji, aby platnost nařízení (ES) č. 358/2003 prodloužila tak, aby se týkalo i období po roce 2010;
30.
domnívá se, že odstranění požadavku na jmenování daňového zástupce pro činnosti vykonávané v jiném členském státě je možné pouze v případě, že bude zaveden právní rámec, který stanoví kontrolní pravomoci a povinnosti pro přeshraniční operace;
31.
podporuje Komisi v jejím úsilí o přezkoumání všech závazných vnitrostátních předpisů obecného zájmu z hlediska jejich shody s právními předpisy Společenství;
32.
vyzývá Komisi, aby se vrátila k práci na statutu evropské vzájemné společnosti a zahájila studii o proveditelnosti pro tento legislativní projekt;
Zvýšení důvěry spotřebitelů a posílení jejich postavení
33.
zdůrazňuje, že ačkoli žádá, aby právní předpisy Společenství o maloobchodních finančních službách vždy usilovaly o velmi vysokou úroveň ochrany spotřebitelů, musí být všechny subjekty na trhu – včetně spotřebitelů a investorů – zcela obeznámeny se základní zásadou finančního trhu, že jakákoli příležitost vyššího výnosu je spojena s vyšším rizikem a že riziko je nezbytným prvkem jakéhokoli funkčního finančního trhu; zdůrazňuje dále, že by se mělo usilovat o rozumný kompromis mezi vysokou úrovní ochrany spotřebitele a bezvadným fungováním mechanismů vnitřního trhu; domnívá se, že by Komise měla podpořit vnitrostátní iniciativy na předávání znalostí v oblasti financí, aby zajistila správné chápání zásady poměru mezi rizikem a výnosy a specifických charakteristik finančních nástrojů;
34.
je si vědom, že ačkoli má současná maloobchodní finanční poptávka především vnitrostátní povahu, stávají se internet a elektronické bankovnictví klíčovými nástroji spotřebitelů, kteří mají zájem provádět přeshraniční maloobchodní finanční činnosti; vyzývá proto všechny zainteresované strany, aby podporovaly rozvoj těchto služeb a zároveň zajistily bezpečnost elektronické korespondence, zejména pokud jde o spotřebitele;
35.
zdůrazňuje však, že by neměli být opomíjeni spotřebitelé, kteří nemají k těmto technologiím přístup nebo mají problémy s jejich používáním, například kvůli svému věku;
36.
zastává názor, že by zjednodušování regulace finančních služeb a odstraňování překážek mobility zákazníků nemělo vést k nižší úrovni ochrany spotřebitele v členských státech;
37.
připomíná své usnesení ze dne 11. července 2007, zejména v něm obsažené doporučení k "vytvoření evropské rozpočtové položky na financování odborných posudků finančního trhu ve spotřebitelských organizacích a v malých a středních podnicích';
38.
souhlasí s tím, že spotřebitelé, kteří si přejí změnit poskytovatele finančních služeb, musí mít možnost kdykoli takto svobodně učinit za minimálních právních překážek a nákladů a že ustanovení smlouvy, kterými se tato změna řídí, musí být sepsána jasně a srozumitelně a spotřebitel na ně musí být výslovně upozorněn;
39.
vyjadřuje podporu iniciativám Komise zaměřeným na zvyšování úrovně finanční gramotnosti a je si vědom toho, že má-li se tato úroveň zvýšit, je zapotřebí informací, současně si však uvědomuje, že je obtížné najít správnou rovnováhu mezi zahlcením informacemi a poskytováním nezbytných informací spotřebitelům; dává přednost kvalitě informací nad jejich kvantitou; žádá proto Komisi, aby konzultovala s organizacemi spotřebitelů s cílem určit, které informace potřebuje spotřebitel nutně znát k tomu, aby učinil správnou volbu; zdůrazňuje, že by mělo být jasně rozlišováno mezi poskytováním informací a poradenstvím;
40.
zdůrazňuje, že spotřebitelé potřebují mít jistotu a odpovídající informace, aby byli schopni správně zvolit finanční produkt; zdůrazňuje rovněž, že je proto nezbytné spolupracovat na vnitrostátní i na evropské úrovni, aby se zlepšila ve všech členských státech finanční gramotnost;
41.
požaduje, aby spotřebitelé měli možnost využít mimosoudní mechanismus alternativního řešení sporů (ADR) týkajících se otázek maloobchodních finančních služeb, a to jak na úrovni vnitrostátní, tak i na úrovni přeshraniční; vyzývá Komisi, aby při využívání alternativního řešení sporů prosazovala "osvědčené postupy";
42.
vyzývá členské státy, aby seznámily spotřebitele s přeshraniční sítí pro mimosoudní stížnosti v oblasti finančních služeb (FIN-NET), která funguje ve státech Evropského hospodářského prostoru a informovaly o ní; zdůrazňuje, že síť FIN-NET by měla ve všech členských státech hrát klíčovou úlohu při koordinaci poskytování informací veřejnosti o přístupu k nápravě a mechanismu ADR, zejména v případě přeshraničních finančních služeb;
43.
připomíná, že běžná soudní řízení zůstávají významným mechanismem řešení sporů; vyzývá proto Komisi, aby posoudila dopad nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.
na přeshraniční maloobchodní finanční služby;
44.
je pro to, aby se hledalo jednotné řešení na evropské úrovni, které by spotřebitelům zajistilo přístup k vyváženému novému způsobu kolektivní nápravy při vyřizování přeshraničních stížností v souvislosti s maloobchodními finančními produkty; navrhuje posoudit dopad systémů, které byly nedávno zavedeny na vnitrostátní úrovni;
45.
zdůrazňuje, že je nezbytné, aby byl přístup k finančním službám zajištěn pro všechny zainteresované strany; naléhavě proto žádá poskytovatele finančních služeb, aby spotřebitelům, kteří o to projeví zájem, nabídli alespoň úvěrový žirový účet.
o
o o
46.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské centrální bance, Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu, Evropskému výboru orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním a Evropskému výboru regulátorů trhů s cennými papíry.
