P6_TA(2005)0439
Nešíření zbraní hromadného ničení
A6-0297/2005
Usnesení Evropského parlamentu o nešíření zbraní hromadného ničení: role Evropského parlamentu ( 2005/2139(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004), která označuje šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů za hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost,
-
s ohledem na Evropskou bezpečnostní strategii (EBS), v níž se uvádí, že šíření zbraní hromadného ničení je potenciálně největší hrozbou pro naši bezpečnost,
-
s ohledem na uskutečňování EBS, a zejména strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení, kterou přijala Evropská rada dne 12. prosince 2003,
-
s ohledem na skutečnost, že všechny členské státy Evropské unie jsou smluvními stranami hlavních mnohostranných dohod, které tvoří režim nešíření, tj. Smlouvy o nešíření jaderných zbraní z roku 1968, Úmluvy o biologických a toxinových zbraních z roku 1972, Úmluvy o chemických zbraních z roku 1993 a Smlouvy o úplném zákazu jaderných zkoušek z roku 1996, a že dva členské státy
,
Spojené království a Francie, jsou státy, které vlastní jaderné zbraně, jak jsou definovány ve Smlouvě o nešíření jaderných zbraní, a že taktické zbraně USA jsou rozmístěny na území mnoha dalších členských států: Německa, Itálie, Spojeného království, Řecka, Nizozemska a Belgie a států žádajících o členství v EU, zejména Turecka,
-
s ohledem na závazek členských států usilovat o dosažení univerzality těchto mnohostranných dohod, vyjádřený zejména ve společném postoji Rady 2003/805/SZBP ze dne 17. listopadu 2003 Úř. věst. L 302, 20.11.2003, s. 34.
,
-
s ohledem na zprávu Komise na vysoké úrovni pro hrozby, výzvy a změnu zřízenou generálním tajemníkem OSN, v níž se konstatuje, že "se blížíme k bodu, v němž by mohl být rozpad režimu nešíření neodvratný a mohl by vyústit ve vlnu šíření zbraní",
-
s ohledem na odpověď generálního tajemníka OSN ve zprávě "Ve větší svobodě: rozvoj, bezpečnost a lidská práva pro všechny", v níž zdůraznil význam mnohostranných dohod pro zachování mezinárodního míru a bezpečnosti v oblasti jaderných, biologických a chemických zbraní a také nedávných snah zacelit nedostatky, jako např. v rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004),
-
s ohledem na svá usnesení vyjadřující znepokojení nad šířením zbraní hromadného ničení a s nimi souvisejících materiálů a technologií, a zejména na své usnesení o biologických a toxinových zbraních ze dne 14. června 2001 Úř. věst. C 53 E, 28.2.2002, s. 400.
, usnesení o jaderném odzbrojení ze dne 26. února 2004 Úř. věst. C 98 E, 23.4.2004, s. 152.
a usnesení o konferenci k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané v roce 2005 ze dne 10. března 2005 Přijaté texty, P6_TA(2005)0075 .
,
-
s ohledem na poradní stanovisko Mezinárodního soudního dvora ze dne 8. července 1996 o zákonnosti hrozby nebo použití jaderných zbraní,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci ( A6-0297/2005 ),
A.
vzhledem k tomu, že otázky nešíření jaderných zbraní byly vždy jedním z hlavních zájmů Evropské unie již od založení Evropského společenství pro atomovou energii Římskou smlouvou,
B.
vzhledem k tomu, že činnost v oblasti nešíření zůstávala omezená a teprve nyní se těmito otázkami s plnou vahou zabývá EBS, a zejména se jim věnují členské státy prostřednictvím strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení a činnost Komise v rámci současných omezených rozpočtových položek a v rámci přípravy finančního výhledu na období 2007–2013,
C.
vzhledem k tomu, že Rada EU dospěla ke společnému postoji (obsahujícímu 41 samostatných opatření), s nímž vystoupila na konferenci k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní konané v roce 2005, ale nepodařilo se jí přesvědčit ostatní strany této smlouvy, aby uskutečňovaly podobnou společnou strategii, jakou stanoví společný postoj, třebaže je nutno považovat šíření zbraní hromadného ničení za nejvážnější hrozbu pro bezpečnost celého světa,
D.
vzhledem k tomu, že to podtrhuje naléhavost, s níž musí Evropská unie vyvinout novou iniciativu v zájmu ochrany svých zájmů, a to oživením opatření obsažených ve společném postoji a ve strategii Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení s cílem posílit režim nešíření,
E.
vzhledem k tomu, že smluvní strany se v roce 2006 sejdou na konferenci k revizi Úmluvy o biologických a toxinových zbraních s cílem vyhodnotit pokrok při uplatňování ustanovení úmluvy, a je tudíž velmi důležité nalézt způsob vypracování ověřovacích ustanovení pro Úmluvu o biologických a toxinových zbraních a zpřísnit normy proti biologickým zbraním – včetně opatření vedoucích k tomu, aby podle vnitrostátních právních předpisů byly vývoj a vlastnictví biologických zbraní považovány za trestný čin,
F.
vzhledem k tomu, že Evropský parlament je i nadále znepokojen tím, že strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení je v současnosti oslabena nedostatkem finančních prostředků potřebných k dosažení jejích cílů, které jsou uvedeny na seznamu priorit připojeném k průběžné zprávě Úřadu osobního zástupce pro nešíření zbraní hromadného ničení Rada Evropské unie, OPR, "Uskutečňování strategie proti šíření zbraní hromadného ničení: šestiměsíční průběžná zpráva/seznam priorit, 3. prosince 2004: http://ue.eu.int/uedocs/cmsUpload/st15246.en04.doc.
(dále jen "OPR"), a k získání očekávaných výsledků studií, které provedla Komise v rámci pilotního projektu z roku 2004 nazvaného "Posilování programů spolupráce EU pro omezení hrozby: akce Společenství na podporu strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení",
G.
vzhledem k tomu, že strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení požaduje zvýšení příspěvku EU na spolupráci pro omezení hrozby ve finančním výhledu po roce 2006 a předpokládá, že v rozpočtu Společenství bude vytvořena zvláštní položka pro nešíření zbraní hromadného ničení a odzbrojení v této oblasti,
Nebezpečí šíření zbraní hromadného ničení
1.
uvědomuje si, že díky mnohostranným dohodám, které tvoří režim nešíření, se podařilo zpomalit šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů a že tyto dohody zasluhují trvalou a plnou podporu do budoucna, ale souhlasí rovněž s názorem vyjádřeným v Evropské bezpečnostní strategii, že nyní vstupujeme do nového, nebezpečného období, v němž hrozí možnost zbrojních závodů v oblasti zbraní hromadného ničení, zejména na Středním východě, v severovýchodní Asii a v jižní Asii;
2.
je přesvědčen, že šíření jaderných zbraní zásadním způsobem zvyšuje nebezpečí jaderné války a vzhledem ke katastrofálním následkům, které by taková válka pro lidstvo měla, vyzývá všechny státy, aby vynaložily veškeré úsilí k vybudování efektivního, účinného a spravedlivého systému, který sníží a postupně odstraní jadernou hrozbu;
3.
odmítá vývoj jaderných zbraní nové generace (tzv. "mini nukes" nebo "bunker-busting bombs") a změny v jaderných doktrínách, protože zvyšují bojovou použitelnost jaderných zbraní spíše než je zatlačují do pozadí, a tím znehodnocují pozitivní pokroky, jakým je například snížení stavu strategických jaderných zbraní, na kterém se dohodly Spojené státy a Rusko; opakuje svou výzvu, aby vláda USA natrvalo zastavila takový vývoj; vítá proto odhodlání Senátu a Kongresu USA neposkytovat žádné další finanční prostředky na vývoj "mini nukes";
4.
vyzývá k okamžitému opatření s cílem zabránit dalšímu šíření balistických raket s dlouhým doletem a větší přesností, a to prohlubováním a rozšiřováním členství v mechanismech kontroly zbraní, jakými jsou Režim kontroly raketových technologií (MTCR) a Haagský kodex chování;
5.
zdůrazňuje, že v této chvíli zjitřených obav z terorismu a z ohrožení vnitřní bezpečnosti zemí je čím dál důležitější zabezpečení civilních jaderných, biologických a chemických materiálů, výrobních závodů a výzkumných laboratoří jak v celosvětovém měřítku, tak v Evropě a v jejím okolí;
6.
pevně věří, že jaderné odzbrojení významně přispěje k mezinárodní bezpečnosti a sníží riziko krádeží plutonia ze strany teroristů;
7.
zdůrazňuje nutnost omezit riziko, že se citlivé materiály, zařízení nebo technologie související se zbraněmi hromadného ničení dostanou do nesprávných rukou, zavedením a uplatňováním účinných kontrol vývozu a tranzitu a posílením bezpečnostní ostrahy na hranicích;
8.
zdůrazňuje, že rychlý technologický vývoj v biologii a neničení a špatné skladování biologických zbraní vzbuzují mimořádné obavy, pokud jde o tyto zbraně v blízké budoucnosti;
Politika Evropské unie v oblasti zbraní hromadného ničení
9.
žádá Evropskou unii a její členské státy, aby co nejlépe využívaly současné ověřovací systémy a v případě potřeby navrhly nové nástroje pro ověřování;
10.
naléhá na EU a její členské státy, aby nadále poskytovaly plnou podporu Mezinárodní agentuře pro atomovou energii (MAAE) v jejím úsilí o posílení režimu nešíření jaderných zbraní, zejména postupnou přeměnou Dodatkového protokolu k dohodě o uplatňování záruk v novou normu pro ověřování;
11.
naléhá na Evropskou unii, aby byla i nadále aktivní při předcházení riziku šíření množství chemických a jaderných zbraní a materiálů k hromadnému ničení nashromážděných během studené války a také biologických materiálů a výzkumných zařízení z dob studené války;
12.
žádá Evropskou unii a její členské státy, aby navázaly na práci, kterou vykonala MAAE, která se zabývala iniciativami týkajícími se zabezpečení paliva, a aby vypracovaly návrh, který by mohl být prosazován jako základ pro nový mezinárodní konsenzus ve věci přístupu k jadernému palivu;
13.
je toho názoru, že by Evropská unie měla hrát aktivnější roli při snahách o nešíření zbraní a o odzbrojení, zejména v rámci boje proti terorismu;
14.
vyzývá EU, aby vypracovala nezbytné koordinační mechanismy (monitorovací jednotka EU pro zbraně hromadného ničení v součinnosti se Situačním střediskem EU), aby bylo zajištěno, že zpravodajské činnosti bude využito k vytváření solidarity a důvěry mezi členskými státy ve věci politiky týkající se zbraní hromadného ničení;
15.
je i nadále přesvědčen, že Evropská unie by měla při uskutečňování strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení přikládat důležitost konkrétním iniciativám směřujícím k odzbrojení, a především opatřením pro nešíření zbraní, s cílem přesvědčit země mimo Evropskou unii, aby se zapojily do společné strategie v zájmu vzájemné bezpečnosti;
16.
vyslovuje uznání práci vykonané při plnění strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení za rok a půl její existence, a zejména výsledkům osobního zástupce a Komise, a zdůrazňuje, že pro Evropskou unii by mělo být prioritou:
a)
pokračování politického závazku prosazovat uskutečňování strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení na mezinárodní úrovni;
b)
větší důraz na iniciativy směřující k odzbrojení a na otázky nešíření zbraní hromadného ničení;
c)
posílení mnohostranných smluv, které tvoří režim nešíření;
d)
důraz na nešíření a rizika spojená s používáním zbraní hromadného ničení teroristy;
e)
poskytování potřebných finančních zdrojů na uskutečňování strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení;
17.
žádá Komisi a Radu, aby připravily programování finančního výhledu na období 2007–2013 sestavením seznamu prioritních akcí a s nimi spojených nákladů pro splnění závazků přijatých v rámci Globálního partnerství G8 proti šíření zbraní hromadného ničení a pro rozšíření svých činností nad rámec CIS s cílem uspokojit globální potřeby;
18.
vyzývá Evropskou unii a její členské státy, aby hrály aktivnější úlohu v prosazování demokracie a řešení zmrazených konfliktů na celém světě, protože tato činnost tvoří nedílnou součást úspěšné politiky nešíření a mohla by podstatným způsobem přispět k řešení hlavních příčin zbrojních závodů v oblasti zbraní hromadného ničení;
19.
vyzývá vysokého představitele EU pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, aby se konkrétně vyjádřil k otázce, jak začlenit poradní stanovisko Mezinárodního soudního dvora z roku 1996 o "zákonnosti hrozby nebo použití jaderných zbraní" do strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení;
Zvyklost EU zavádět ustanovení o nešíření zbraní hromadného ničení
20.
vítá skutečnost, že do nejnovějších dohod Evropské unie se třetími zeměmi a do akčních plánů byla zařazena ustanovení o nešíření zbraní hromadného ničení; poukazuje však na to, že taková opatření musí všichni partneři Unie bez výjimky důsledně uplatňovat; vyzývá proto k urychlené revizi stávajících dohod a akčních plánů, ve kterých takové ustanovení chybí;
21.
vyzývá všechny státy, které s EU uzavřely dohodu o spolupráci, a zejména státy, které vlastní jaderné zbraně, aby neposkytovaly jakoukoli pomoc ani nebo podporu státům, které by se mohly snažit získat jaderné zbraně nebo jiná jaderná zařízení, zejména těm státům, které nejsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní;
22.
v zájmu toho doporučuje, aby byl v těsné spolupráci Rady, Komise a Parlamentu připraven pohotovostní soubor prvků k poskytnutí podpory jakékoli třetí zemi, který požádá o pomoc v této oblasti;
23.
vyzývá Radu a Komisi, aby sestavily plány technické pomoci jakékoli třetí zemi, který požádá o podporu Unie při vytváření vnitrostátního systému kontroly vývozu s cílem dodržet výše uvedené ustanovení nebo požadavky na podávání zpráv podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004);
24.
žádá Radu a Komisi o odhad nákladů na podporu třetích zemí při tvorbě právních předpisů o nešíření zbraní hromadného ničení a vytváření systémů kontroly vývozu;
25.
žádá Radu a Komisi, aby mu podávaly zprávy o činnostech, které vyvíjejí na podporu třetích zemí při tvorbě právních předpisů o nešíření zbraní hromadného ničení a vytváření systémů kontroly vývozu;
Odmítnutí rozmísťování zbraní hromadného ničení ve vesmíru
26.
připomíná ustanovení článku IV Smlouvy o vesmíru z roku 1967, v nichž se smluvní strany zavazují neumísťovat na oběžnou dráhu kolem Země ani na jiná vesmírná tělesa jaderné zbraně ani objekty vybavené zbraněmi hromadného ničení, ani neinstalovat zbraně hromadného ničení na vesmírných tělesech, ani jinak nerozmísťovat zbraně hromadného ničení ve vesmíru, a nezřizovat vojenské základny ani zařízení, neprovádět zkoušky jakéhokoli druhu zbraní ani nekonat vojenská cvičení na Měsíci ani na jiných vesmírných tělesech;
27.
vyzývá Evropskou unii a členské státy, aby prozkoumaly možnost sjednat další dohody o vesmíru s cílem zajistit mírové zkoumání a využívání vesmíru a zabránit závodům ve zbrojení ve vesmíru;
Reakce na porušování systému OSN
28.
žádá předsednictví a Radu, aby činily další konkrétní kroky směřující k dosažení cíle strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení "posilovat roli Rady bezpečnosti OSN a zvyšovat odbornost při řešení otázek šíření zbraní hromadného ničení";
29.
žádá Evropskou unii a její členské státy, aby pro tento účel poskytly potřebné zdroje, aby mohl být zřízen útvar OSN pro technickou pomoc při ověřování a dodržování režimu nešíření zbraní;
30.
žádá Evropskou unii, aby poskytla technickou pomoc státům, které žádají o podporu při plnění požadavků týkajících se podávání zpráv podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004);
31.
vyzývá k dalšímu rozvíjení činností v rámci výše uvedené rezoluce 1540 (2004), které budou zahrnovat hodnotící týmy, které budou mít za úkol zkoumat, zda jsou předložené zprávy pravdivé, a určit, do jaké míry plní členské země OSN své závazky vyplývající z této rezoluce;
32.
vyzývá k vypracování zásad pro systém cílených a přiměřených sankcí, který by byl uplatňován vůči zemím, které neplní své povinnosti v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004);
33.
požaduje, aby byly k dispozici nezbytné zdroje, které umožní, aby Evropská unie přispívala významnou měrou k budoucímu systému inspekcí OSN spojených se sankcemi;
Posílení účinné mnohostrannosti
34.
zjišťuje, že, jak sdělil Dr. Hans Blix, reálná hrozba použití síly hrála důležitou roli ve smyslu usnadnění práce UNSCOM a UNMOVIC při odzbrojování;
35.
považuje za zásadně důležité, aby žádná vojenská strategie nebyla oddělena od strategie odzbrojení v dané krizové situaci, aby nedošlo k předčasnému vyhoštění mezinárodních ověřovacích týmů, které jsou i nadále jedním z nejdůležitějších nástrojů ověřování;
36.
v zájmu dosažení účinné mnohostrannosti považuje za nezbytné, aby byly včas využity veškeré diplomatické a politické cesty, aby se zajistilo plnohodnotné uplatňování mezinárodního práva o nešíření zbraní hromadného ničení v souladu s Chartou OSN;
37.
zdůrazňuje, že jaderné zbraně mají pouze odstrašující účel; podporuje politické závazky států, které vlastní jaderné zbraně, nepoužít tyto zbraně proti státům, které jaderné zbraně nevlastní, (tzv. "negativní bezpečnostní záruky") a opakuje, že v jaderné válce by nebylo vítězů;
38.
zdůrazňuje význam přijetí opatření, jejichž cílem je odradit státy od odstoupení od Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; podporuje úsilí některých členských států, které jsou signatáři Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, o to, aby byl přezkoumán článek X o odstoupení od této smlouvy a byl zjednodušen postup předkládání věci Radě bezpečnosti OSN v případě odstoupení od smlouvy;
Tradiční a nové jaderné velmoci
39.
vyzývá státy, které vlastní jaderné zbraně podle Smlouvy o nešíření jaderných zbraní – se zvláštním důrazem na členy NATO – Spojené království, Francii a USA – posilující svou morální autoritu a důvěryhodnost, – aby činily včasné, postupné a výrazné kroky k plné likvidaci svého jaderného arzenálu v souladu se závazky obsaženými v právně závazných smlouvách a dohodách;
40.
opakuje svou výzvu Izraeli, Indii a Pákistánu, aby se staly smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní;
41.
zdůrazňuje potřebu pevnějšího regionálního a mnohostranného bezpečnostního uspořádání na Blízkém východě, na indickém subkontinentu a v severovýchodní Asii, aby se snížil tlak na šíření jaderných zbraní a bylo dosaženo zastavení s nimi souvisejících programů;
42.
vyzývá Evropskou unii, aby spolupracovala se svými partnery na mezinárodním poli na vytvoření a rozšíření zóny bez zbraní hromadného ničení na Středním východě; proto podporuje související práci prováděnou v rámci barcelonského procesu;
43.
doporučuje, aby Evropská unie pokládala za nanejvýš důležité účinné uplatňování režimu nešíření jaderných zbraní ve Středomoří, protože bezpečnost v Evropě bytostně souvisí s bezpečností v tomto regionu;
44.
připomíná jakémukoli budoucímu členskému státu jeho povinnost důsledně dodržovat své mezinárodní závazky, které zakazují získávat a vyvíjet zbraně a materiály hromadného ničení a předávat takové zbraně, materiály nebo technologie jakémukoli třetímu státu nebo nestátnímu subjektu;
45.
zdůrazňuje předchozí usnesení Evropského parlamentu, zejména usnesení ze dne 13. října 2005 o Íránu Přijaté texty, P6_TA(2005)0382 .
a předcházející usnesení o Íránu ze dne 28. října 2004 Úř. věst. C 174 E, 14.7.2005, s. 190.
a 13. ledna 2005 Úř. věst.C 247 E, 6.10.2005, s. 159.
;
46.
s ohledem na nedůvěru, která panuje kolem íránských aktivit nepřetržitě již více než 17 let, jak je uvedeno v usnesení přijatém IAEA dne 24. září 2005, vyzývá Írán, aby přijal veškerá nezbytná opatření k opětovnému získání důvěry mezinárodního společenství o tom, že Írán je schopen odpovědně a transparentně rozvíjet civilní program využití atomové energie, a to:
-
splněním všech svých závazků, nehledě na jeho práva v rámci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní;
-
všestrannou spoluprací s IAEA;
-
pokračováním spolupráce s inspektory IAEA, jak tomu je od roku 2003;
-
neprodleným přijetím Dodatkového protokolu IAEA;
-
vrácením se k závazkům v rámci Pařížské smlouvy;
-
přistoupením k plnému a nepřetržitému pozastavení všech aspektů činností spojených s obohacováním uranu, včetně testů a produkce v zařízení pro přeměnu uranu v Isfahánu;
-
a s ohledem na výše uvedené, jednoznačným návratem k jednáním s EU zaměřeným na úspěšné uzavření Dohody o obchodu a spolupráci;
47.
vyjadřuje nanejvýš hluboké znepokojení nad tím, že dne 10. února 2005 vyhlásila Severní Korea, že má jaderné zbraně; vítá nejnovější průlom v šestistranných rozhovorech, a konkrétně závazek Severní Koreje zanechat výroby jaderných zbraní a znovu přistoupit ke Smlouvě o nešíření jaderných zbraní; podporuje prohlášení generálního ředitele MAAE dr. El Baradeje ze dne 19. září 2005 o návratu inspektorů MAAE do Severní Koreje; znovu opakuje, že je důležité, aby měla Evropská unie své místo u jednacího stolu při probíhajícím vyjednávání a aby hrála smysluplnou roli při uplatňování nejnovější dohody;
48.
naléhá proto na Severní Koreu, aby znovu přistoupila ke Smlouvě o nešíření jaderných zbraní, aby vzala zpět své rozhodnutí neúčastnit se šestistranných rozhovorů a aby umožnila obnovení jednání s cílem dospět k mírovému řešení současné krize;
49.
podobně naléhá zároveň na Severní Koreu a na Spojené státy, aby usilovaly o rychlé vyřešení současné krize, přičemž první krok by měly učinit Spojené státy a měly by nabídnout dodávku palivové ropy výměnou za ověřené zastavení provozu v Yongbyonu;
50.
připomíná Radě, že iniciativa Organizace pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrově hrála v nedávné minulosti významnou roli a mohla by být užitečná, pokud jde o budoucí dodávky konvenčních energií;
Výsledky a pokrok na konferenci k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2005
51.
opakuje, že Smlouva o nešíření jaderných zbraní zůstává základním kamenem mnohostranného režimu nešíření jaderných zbraní, že by měla být zachována ve své celistvosti a že stíhání za nedodržování jejích ustanovení by mělo být úkolem Rady bezpečnosti OSN; připomíná, že v souvislosti s používáním Smlouvy o nešíření jaderných zbraní nelze uplatňovat žádné dvojí standardy;
52.
vyjadřuje zklamání a hluboké znepokojení nad tím, že se nepodařilo dospět k dohodě na užitečných doporučeních, která by Parlament zaslal příští konferenci k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, a lituje toho, že Evropská unie se nechopila iniciativy starosty města Hirošima, jejímž cílem byl svět bez jaderných zbraní do roku 2020;
53.
vyjadřuje zklamání jak nad výsledkem konference k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2005, tak nad rolí členských států na této konferenci; vyzývá nicméně členské státy, Radu a Komisi, aby v dobré víře usilovaly o uskutečnění 41 opatření obsažených ve společném postoji; vyzývá v této souvislosti USA, aby se zřekly svého zamítavého postoje ke Smlouvě o nešíření jaderných zbraní;
54.
vyzývá zejména Francii a Spojené království, aby oživily své snahy o uskutečnění 13 kroků k odzbrojení a aby vyjednávaly se Spojenými státy, s Ruskem a s Čínou, které se také zavázaly k tomuto procesu na konci konference k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2000;
55.
vyzývá Radu a členské státy, aby účinně uplatňovaly ustanovení závěrečného dokumentu konference k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2005, jehož cílem je uzavření smlouvy obsahující úplný zákaz výroby všech zbraní používajících štěpné materiály; zdůrazňuje, že vzhledem k tomu, že neexistuje závěrečný dokument konference k revizi Smlouvy z roku 2005, jsou tato ustanovení nadále platná jako politická a právní povinnost, jíž jsou vázány státy, které jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní;
56.
tím se také znovu hlásí k tomu, že je pro uzavření nediskriminační, mnohostranné, mezinárodně a účinně ověřitelné smlouvy o zákazu používání štěpných materiálů;
57.
vyzývá rovněž všechny státy, které tak dosud neučinily, aby nyní podepsaly a ratifikovaly Smlouvu o úplném zákazu jaderných zkoušek; zdůrazňuje, že za žádných okolností by žádný stát neměl zahájit nebo obnovit zkušební jaderné výbuchy; opakuje své přesvědčení, že EU a NATO musí učinit vše, co je v jejich silách, aby přesvědčily vládu USA, aby upustila od svého odmítavého postoje v této otázce;
58.
vyzývá Radu a Komisi, aby předložily další návrhy s cílem přesvědčit třetí státy, které tak ještě neučinily, aby nyní podepsaly a ratifikovaly dodatkové protokoly MAAE;
Společná akce v rámci transatlantických vztahů USA-EU
59.
naléhá na Evropskou unii a Spojené státy, aby pokračovaly v pozitivním dialogu v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení a boje proti terorismu v souladu s prohlášením Evropské unie a Spojených států o boji proti terorismu a o nešíření zbraní hromadného ničení, které bylo přijato na vrcholné schůzce EU-USA dne 26. června 2004 a potvrzeno dne 20. června 2005;
60.
znovu potvrzuje význam intenzivnější spolupráce se Spojenými státy s cílem posílit mezinárodní systém smluv a režimů proti šíření zbraní hromadného ničení, zajistit jejich důsledné uplatňování a dodržování, podporovat namátkové inspekce a shodnout se na tom, že pro boj proti šíření zbraní hromadného ničení mohou být třeba další opatření v souladu s mezinárodním právem;
61.
zdůrazňuje naléhavou nutnost neprodleně, bezpodmínečně a v souladu s institucionálními postupy podepsat a ratifikovat Smlouvu o úplném zákazu jaderných zkoušek a zajistit, aby co nejdříve vstoupila v platnost;
62.
vyzývá Radu a Komisi, aby trvaly na naléhavé nutnosti tohoto podpisu a ratifikace při dialogu se Spojenými státy a všemi ostatními partnerskými státy, které dosud neratifikovaly Smlouvu o úplném zákazu jaderných zkoušek nebo Smlouvu o nešíření jaderných zbraní;
63.
vyzývá Spojené státy, aby objasnily situaci, pokud jde o množství a strategické cíle jejich taktického jaderného arzenálu rozmístěného na základnách v Evropě;
Nestátní subjekty
64.
vyzývá Evropskou unii, aby spolupracovala se svými partnery na mezinárodním poli, OSN, MAAE, OBSE a NATO, na vyvíjení a podpoře mechanismů, které mají za cíl zabránit teroristickým organizacím nebo zemím, kteří teroristům poskytují útočiště, v tom, aby získaly přístup ke zbraním a materiálům hromadného ničení;
65.
je toho názoru, že je třeba vynaložit veškeré úsilí s cílem znemožnit jakémukoli státu nebo nestátnímu subjektu, aby získaly zbraně nebo materiály hromadného ničení, vyvinuly je nebo měly prospěch z jejich vývoje, šíření nebo používání;
66.
je toho názoru, že bezpečnostní iniciativa proti šíření zbraní hromadného ničení je důležitým nástrojem k zastavení šíření zbraní hromadného ničení a měla by doplňovat rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004) a stávající režimy nešíření zbraní hromadného ničení;
Globální partnerství G8
67.
zdůrazňuje význam programů mj. pro bezpečnost materiálů souvisejících se zbraněmi a zacházení s nimi, fyzickou ochranu zařízení a laboratoří, odhalování nedovoleného obchodování s materiály pro zbraně hromadného ničení a odrazování od této činnosti a zesilování kontrol vývozu, a také změny působiště bývalých vědců vyvíjejících zbraně, jak jsou definovány v Globálním partnerství G8;
68.
podporuje vytváření společných mezinárodních projektů jaderného výzkumu a průmyslových projektů jako kroky k budování vzájemné důvěry;
69.
podporuje další finanční závazek ke globálnímu partnerství G8 proti šíření zbraní hromadného ničení a souvisejících materiálů v rámci finančního výhledu na období 2007–2013; tento závazek byl měl podpořit mimo jiné další opatření k účinnému a úplnému odzbrojení ve formě příspěvku na ničení chemických zbraní a do mnohostranného fondu pro likvidaci plutonia v Rusku; vyzývá Rusko, aby více finančně přispívalo do obou programů;
70.
vyzývá Komisi a Radu, aby předložily výroční průběžnou zprávu o plnění závazku, který jménem EU přijaly vůči Globálnímu partnerství G8 v Kananaskisu v roce 2002;
71.
poukazuje na to, že historie prokázala, že příliš mnoho států včetně členských států EU neodpovědně vyváželo materiály a technologie, z nichž lze vyrobit jaderné zbraně, a to značně přispělo k současným problémům s nekontrolovaným šířením; zdůrazňuje proto, že národní a mezinárodní kontrolní systémy působit ruku v ruce s cílem zabránit veškerému nežádoucímu šíření zbraní hromadného ničení;
Kontrola vývozu jaderných materiálů
72.
zdůrazňuje, že Evropská unie by měla být vůdčím činitelem pro spolupráci v režimech kontroly vývozu, jak zdůrazňuje strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení, a to zejména zvyšováním účinnosti kontrol vývozu v rámci EU podle nařízení o dvojím užití Nařízení Rady (ES) č. 1334/2000, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu zboží a technologií dvojího užití (Úř. věst. L 159, 30.6.2000, s. 1). Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1504/2004 (Úř. věst. L 281, 31.8.2004, s. 1).
a vytvořením programu pomoci těm státům, které potřebují technické znalosti v oblasti kontroly vývozu;
73.
vyzývá k proaktivnějšímu přístupu Evropské unie a členských států ke kontrole vývozů zboží dvojího užití s cílem zabránit riziku, že k těmto citlivým předmětům mohou získat přístup teroristé a jiní nežádoucí koneční uživatelé ve třetích zemích;
74.
vítá skutečnost, že Komise jako první z řady opatření podporujících možný vznik dlouhodobé iniciativy EU ohledně spolupráce při vývozní kontrole vytvořila projekt TACIS v Rusku, pilotní projekt pro Balkán na rok 2004 a pilotní projekt ve čtyřech dalších zemích či regionech na rok 2005;
75.
vyzývá Radu, aby vypracovala zprávu o politickém dialogu s partnery o kontrolách vývozu, a Komisi, aby vypracovala zprávu o pokroku pečlivě sledovaného provádění výše uvedených projektů kontroly vývozu zboží dvojího užití; vyzývá také k tomu, aby jak Komise i Rada vypracovaly analýzu možného rozšíření tohoto projektu do dalších regionů a zemí, spolu s odhady nákladů v rámci příštího finančního výhledu na období 2007–2013;
Chemické a biologické zbraně
76.
žádá řádné uplatňování Úmluvy o chemických zbraních a dostatečné finanční prostředky pro Organizaci pro zákaz chemických zbraní (OPCW); je toho názoru, že by u těch, u kterých je podezření, že porušují podmínky této smlouvy, měly být provedeny kontrolní inspekce;
77.
naléhá na členské státy, Radu a Komisi, aby vypracovaly jasný a přesvědčivý postoj Evropské unie pro setkání členských států Úmluvy o biologických a toxinových zbraních ve dnech 5.–9. prosince 2005, aby mohl být na konferenci k revizi Úmluvy o biologických a toxinových zbraních v roce 2006 předložen komplexní společný postoj;
78.
vyzývá Evropskou unii, aby poskytla technickou pomoc pro rozvojové země, pokud jde o sledování nemocí (v souladu s článkem X Úmluvy o biologických a toxinových zbraních);
79.
naléhá na dotyčné členské státy, aby zrušily svou výhradu k Ženevskému protokolu z roku 1925, protože politika odvety chemickými nebo biologickými zbraněmi je v rozporu s povinnostmi vyplývajícími z Úmluvy o biologických a toxinových zbraních;
80.
v rámci nadcházejícího finančního výhledu vyzývá Komisi, aby posoudila proveditelnost programů kooperativní pomoci s třetími státy s cílem zvýšit bezpečnost biologických materiálů, laboratoří a zařízení;
Role Evropského parlamentu
81.
připomíná pozitivní přínos, který může mít Evropský parlament jako rozpočtový orgán při řešení problémů společné bezpečnosti týkajících se nešíření zbraní hromadného ničení a odzbrojení, jak již ukázala jeho podpora programů jaderné bezpečnosti a zabezpečení jaderných zařízení v rámci TACIS;
82.
opakuje svou výzvu k moratoriu – s cílem zavést úplný zákaz – používání tzv. "střeliva na bázi ochuzeného uranu";
83.
připomíná rovněž pozitivní přínos, který Evropský parlament nadále měl ve věci druhého pilotního projektu (2005), v jehož rámci byla přidělena Komisi částka 1,5 milionu EUR na zahájení iniciativy EU v oblasti spolupráce při kontrole vývozu; připomíná jeho rozhodnutí nadále pokračovat v podpoře takových akcí tím, že v roce 2006 bude financována třetí přípravná akce, která by měla Komisi umožnit dále připravit půdu pro budoucí programy financované Společenstvím v rámci nového finančního výhledu na období 2007–2013;
84.
připomíná roli, kterou Parlament hraje ve své spolurozhodovací funkci a jako rozpočtový orgán v otázkách jako je navrhovaný nástroj stability, který by měl zahrnovat kontroly vývozu a zabezpečení hranic, podporu likvidace chemických zbraní a likvidace štěpného materiálu, který lze požít k výrobě zbraní, správy a kontroly radioaktivního a jaderného materiálu, zabezpečení proti biologickým zbraním, nové uplatnění vědců z oblasti výzkumu zbraní atd. v koordinaci s nástrojem pro jadernou bezpečnost, kontroly vývozu atd.;
85.
dále připomíná své zapojení v podobě vyslovení souhlasu s nejdůležitějšími mezinárodními dohodami Unie se třetími zeměmi, a zejména dohodami, které obsahují ustanovení o nešíření zbraní hromadného ničení; v této souvislosti připomíná podporu, kterou Parlament požaduje pro všechny tyto iniciativy směřující proti šíření zbraní v určitých zemích formou nabídky výměnné spolupráce nebo jiného druhu mezinárodní dohody či partnerství;
86.
žádá tedy, aby byl Evropský parlament plně zapojen do všech iniciativ směřujících k uskutečnění strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení;
87.
doporučuje, aby se příští konference k revizi Smlouvy o nešíření jaderných zbraní i konference k revizi Úmluvy o biologických a toxinových zbraních účastnila oficiální delegace Parlamentu;
88.
vyzývá členské státy a Radu, aby zahrnuly mezi členy delegace Unie na jakémkoli budoucím hodnotícím zkoumání týkajícím se kontrol vývozu poslance Evropského parlamentu; vyzývá rovněž Radu a Komisi, aby pravidelně informovaly Parlament o roli EU v Australské skupině, v MTCR, ve Wassenaarském ujednání a ve Sdružení jaderných dodavatelů;
89.
navrhuje každoročně přijímat zprávu o stavu činností Evropské unie v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení obsahující příslušná politická doporučení;
Finanční aspekty strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
90.
vyzývá členské státy, aby přidělily dostatečné finanční prostředky na uskutečňování priorit uvedených v průběžné zprávě OPR;
91.
vyzývá Komisi, aby transparentně a jasně sdělila, jaké prostředky již věnovala na "jadernou bezpečnost" a "nešíření zbraní hromadného ničení";
92.
vyzývá Komisi, aby transparentně a jasně vyložila, jaké prostředky jsou třeba na nezbytný příspěvek Společenství ke strategii Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení během roku 2006 a v rámci nového finančního výhledu na období 2007–2013, a jasně přitom rozlišila položky "jaderná bezpečnost" a " nešíření zbraní hromadného ničení";
93.
za tímto účelem vyzývá Komisi, aby vypracovala seznam priorit a odhadovaných nákladů na opatření nezbytná k naplnění jejího závazku v rámci Globálního partnerství G8 a také na rozšíření její činnosti nad rámec CIS s cílem uspokojit globální potřeby;
94.
vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby podpořily konkrétní projekty, které provádějí mnohostranné instituce, jako jsou MAAE a OPCW, a v případě potřeby poskytly finanční prostředky;
95.
vyzývá zejména členské státy, aby poskytly finanční prostředky potřebné podle seznamu priorit OPR na kontroly vývozu a programy technické pomoci;
96.
je toho názoru, že prevence konfliktů a krizové řízení by neměly být financovány na úkor prostředků na prevenci v oblasti zbraní hromadného ničení a že vysoké ambice vyjádřené ve strategii proti šíření zbraní hromadného ničení a podporované všemi evropskými institucemi a členskými státy vyžadují odpovídající úroveň financování; v této souvislosti připomíná narůstající obtíže s financováním nedávných iniciativ (konkrétně obnovení společné akce s Organizací pro zákaz chemických zbraní a nové společné akce na podporu Úmluvy o biologických a toxinových zbraních) z rozpočtu SZBP nebo nástrojů Společenství;
97.
v rámci diskusí o finančním výhledu na období 2007-2013 proto navrhuje přezkoumání stávající interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 a vytvoření specifické rozpočtové položky v rámci rozpočtu Unie pro financování všech činností týkajících se zbraní hromadného ničení bez ohledu na to, zda spadají do rámce Společenství nebo SBZP, při respektování příslušných rozhodovacích procesů i pravomocí Rady, Komise a osobního zástupce;
o
o o
98.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení úřadujícímu předsednictví Rady, Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálnímu tajemníkovi OSN, vládám a parlamentům Spojených států, Ruska, Číny, Izraele, Indie, Pákistánu, Íránu a Severní Koreje, a také všem ostatním členských státům Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a členům MAAE.
