14. 6. 2006
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 103 odst. 4 jednacího řádu předložili
– Pasqualina Napoletano, Catherine Trautmann, Carlos Carnero González a Alain Hutchinson za skupinu PSE
– Thierry Cornillet, Bernard Lehideux a Marios Matsakis za skupinu ALDE
– Hélène Flautre, Raül Romeva i Rueda a Daniel Marc Cohn-Bendit za skupinu Verts/ALE
– Francis Wurtz, Luisa Morgantini, Vittorio Agnoletto, Miguel Portas a Willy Meyer Pleite za skupinu GUE/NGL
– Ģirts Valdis Kristovskis za skupinu UEN
a který nahrazuje návrhy předložené níže uvedenými skupinami:
– ALDE ( B6‑0340/2006 )
– PSE ( B6‑0351/2006 )
– Verts/ALE ( B6‑0353/2006 )
– GUE/NGL ( B6‑0355/2006 )
– UEN ( B6‑0358/2006 ),
o Tunisku
Usnesení Evropského parlamentu o Tunisku
Evropský parlament ,
-
s ohledem na svá předchozí usnesení o stavu lidských práv v Tunisku, a zejména na usnesení přijatá dne 29. září 2005 a 15. prosince 2005,
-
s ohledem na evropsko-středomořskou dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Tuniskem, která vstoupila v platnost dnem 1. března 1998,
-
s ohledem na sdělení Komise „Dát ve spolupráci s partnery EU nový impuls akcím EU v oblasti ochrany lidských práv a demokratizace“ z května 2003,
-
s ohledem na sdělení Komise „Desáté výročí evropsko-středomořského partnerství: Pracovní program pro řešení problémů příštích pěti let“ z dubna 2005,
-
s ohledem na sdělení Komise o evropské politice sousedství ze dne 12. května 2004 a její akční plán EU–Tunisko, který vstoupil v platnost dnem 4. července 2005,
-
s ohledem na obecné směry Rady týkající se ochrany zastánců lidských práv přijaté v červnu 2004,
-
s ohledem na prohlášení úřadujícího předsedy Rady a Evropské komise během rozpravy dne 13. prosince 2005 o lidských právech v Tunisku,
-
s ohledem na svou zprávu o doložce o lidských právech a demokracii v dohodách Evropské unie přijatou dne 14. února 2006,
-
s ohledem na kroky, které učinila předsednictví Evropské unie ve věci lidských práv v Tunisku od září 2005 do května 2006,
-
s ohledem na jmenování Tuniska předsednickou zemí Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění dne 1. dubna 2006,
-
s ohledem na schůzi Politického výboru Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění, která se konala dne 7. června 2006,
-
s ohledem na zvolení Tuniska členem Rady OSN pro lidská práva a na jeho závazky v oblasti lidských práv,
-
s ohledem na čl. 103 odst. 4 jednacího řádu,
A.
připomínaje, že lidská práva jsou zásadním prvkem vztahů Evropské unie a Tuniska podle článku 2 dohody o přidružení mezi EU a Tuniskem a podle akčního plánu evropské politiky sousedství,
B.
připomínaje v této souvislosti, že Tunisko se v tomto akčním plánu zavázalo prosazovat demokracii a respektování základních svobod v souladu s mezinárodními úmluvami a že plnění těchto závazků patří mezi základní prvky rozvíjení vztahů mezi EU a Tuniskem,
C.
připomínaje tři požadavky, které Evropská komise vznesla vůči tuniským orgánům ve stejný den: okamžitě uvolnit finanční prostředky EU poskytnuté na projekty týkající se občanské společnosti, zahájit program reformy systému soudnictví a vytvořit podvýbor pro lidská práva,
D.
konstatuje v této souvislosti, že jediným výsledkem, kterého Evropská komise dosáhla, bylo uzavření dohody o financování reformy soudnictví,
E.
vzhledem k tomu, že zákon, kterým se zřizuje Vyšší škola pro právní zástupce, kterou stanoví výše uvedená dohoda, přijal tuniský parlament začátkem května bez přihlédnutí k výsledkům konzultací s profesním sdružením právních zástupců, a s konstatováním, že zvláštní zpravodaj OSN pro nezávislost soudců a právních zástupců dosud neobdržel od tuniské vlády pozvání k návštěvě země,
F.
znepokojen zákazem konání sjezdu Tuniské ligy pro lidská práva (LTDH) plánovaného na 27. a 28. května a použitím silového nátlaku a násilnostmi vůči zastáncům lidských práv a mezinárodním pozorovatelům,
G.
připomínaje, že LTDH je první arabskou a africkou organizací pro lidská práva a jedním z pilířů nezávislé občanské společnosti v Tunisku,
H.
vzhledem k tomu, že stav lidských práv v Tunisku je i nadále znepokojivý a že kroky, které doposud učinily Rada a Komise, jednoznačně ukázaly jejich omezené možností,
I.
vzhledem k tomu, že Tunisko se ujalo předsednictví Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění (APEM) dne 1. dubna 2006 a že tím pádem má tato země větší odpovědnost za prosazování demokracie a lidských práv v rámci evropsko-středomořského partnerství,
J.
připomínaje úlohu, kterou Tunisko hraje při vytváření evropsko-středomořského prostoru míru, prosperity a demokracie,
1.
připomíná, že Tunisko a Evropská unie jsou od roku 1998 vázány evropsko-středomořskou dohodou o přidružení, která ve svém článku 2 obsahuje doložku o lidských právech, která je zásadním prvkem této dohody;
2.
lituje toho, že stav svobod a lidských práv v Tunisku je i nadále znepokojivý, a žádá tuniské orgány, aby plnily své mezinárodní závazky;
3.
očekává od tuniských orgánů vysvětlení zákazu konání sjezdu LTDH a násilností vůči tuniským zastáncům lidských práv a soudcům;
4.
žádá předsednictví Evropské unie, aby vydalo veřejné prohlášení k zákazu sjezdu LTDH a k násilnostem vůči tuniským zastáncům lidských práv, právním zástupcům a soudcům;
5.
znovu žádá Radu a Komisi, aby uspořádaly zasedání Rady přidružení, jehož jednání se bude věnovat stavu lidských práv v Tunisku;
6.
žádá v této souvislosti Radu a Komisi, aby urychleně přijaly vůči tuniským orgánům veškerá nezbytná opatření, kterými dosáhnou uvolnění finančních prostředků EU poskytnutých na projekty týkající se občanské společnosti a propuštění doktora Abbou; žádá plné záruky, že v Tunisku budou moci vyvíjet činnost zastánci lidských práv, v souladu s obecnými směry EU v této oblasti;
7.
žádá Evropskou komisi, aby vynaložila veškeré úsilí, aby projekt podpory reformy soudnictví zaručoval nezávislost soudní moci a svobodu rozhodování soudců; současně žádá tuniské orgány, aby souhlasily s návštěvou zvláštního zpravodaje OSN pro nezávislost soudců a právních zástupců;
8.
je toho názoru, že dokončení probíhajících reforem je nutno považovat za prioritu partnerství mezi EU a Tuniskem a musí být základním prvkem harmonického rozvíjení vztahů mezi Evropskou unií a Tuniskem;
9.
žádá, aby tuniské předsednictví lépe spolupracovalo, pokud jde o dodržování lidských práv, a usnadnilo tak práci v rámci APEM, a očekává výrazná zlepšení v této oblasti, zejména s výhledem na příští plenární zasedání APEM;
10.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládě a parlamentu Tuniska a předsednictvu Evropsko-středomořského parlamentního shromáždění.
