KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0153/2005
19. 5. 2005
ZPRÁVA
o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013
(2004/2209(INI))
Dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Zpravodaj:
Reimer Böge
PE 353.270v04-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................4
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................27
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 1: ORGANIZACE A PRACOVNÍ METODY.........................33
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 2: SOUČASNÝ STAV............................................................35
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 4: INSTITUCIONÁLNÍ A LEGISLATIVNÍ ASPEKTY.........49
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 5: INSTITUCIONÁLNÍ ASPEKTY SPOJENÉ S ÚSTAVOU.54
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 6: TRANSEVROPSKÉ SÍTĚ...................................................59
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 7: VZDĚLÁVÁNÍ A ODBORNÁ PŘÍPRAVA........................67
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 8: AGENDA SOCIÁLNÍ POLITIKY......................................72
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 9: SPOLEČNÁ ZEMĚDĚLSKÁ POLITIKA...........................77
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 10: SPOLEČNÁ RYBÁŘSKÁ POLITIKA.............................89
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 11: STRUKTURÁLNÍ FONDY...............................................94
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 12: POLITICKÝ A PRÁVNÍ RÁMEC FINANCOVÁNÍ PROGRAMŮ EU PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ 103
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 13: OBDOBÍ PŘED PŘISTOUPENÍM A EVROPSKÉ SOUSEDSTVÍ 109
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 14: ROZVOJ A SPOLUPRÁCE VČETNĚ HUMANITÁRNÍ POMOCI 122
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 15: NÁSTROJ STABILITY A SZBP.....................................136
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 16: POSILOVÁNÍ EVROPSKÉ KULTURY A DIVERZITY.148
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 17: OCHRANA SPOTŘEBITELE A VEŘEJNÉ ZDRAVÍ.....155
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 18: SVOBODA, BEZPEČNOST A PRÁVO........................163
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 19: VAZBA MEZI FINANČNÍ OBÁLKOU PRO BULHARSKO A RUMUNSKO A FINANČNÍM VÝHLEDEM 2007–2013 173
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 20: VÝZKUMNÁ A PRŮMYSLOVÁ POLITIKA................179
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 21: ORGANIZACE FINANČNÍHO VÝHLEDU PO ROCE 2006: ČASOVÝ RÁMEC, STRUKTURA A PRUŽNOST 190
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 22: SHRNUTÍ STANOVISEK STÁLÝCH VÝBORŮ..........205
MENŠINOVÁ STANOVISKA..............................................................................................211
STANOVISKO Výboru pro zahraniční věci .........................................................214
STANOVISKO Výboru pro rozvoj .............................................................................218
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod ..............................................224
STANOVISKO Výboru pro rozpočtovou kontrolu .......................................228
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru .......................................233
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci ...........................237
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 241
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku .........................251
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ..............257
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch .....................................261
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj ....................................................267
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova .........................272
STANOVISKO Výboru pro rybolov .........................................................................283
STANOVISKO Výboru pro kulturu a vzdělávání ............................................289
STANOVISKO Výboru pro občanská práva, spravedlnost a vnitřní věci 295
STANOVISKO Výboru pro ústavní záležitosti ..................................................300
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví .............................303
POSTUP.................................................................................................................................306
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013 ( 2004/2209(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na Smlouvu o ES, a zejména na články 268–276 této smlouvy,
– s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu
Úř. věst. C 172, 18.6.1999, s. 1. ,
– s ohledem na sdělení Komise KOM(2004)0101 , KOM(2004)0487 , KOM(2004)0498 , KOM(2004)0501 a KOM(2004)0505 ,
– s ohledem na Smlouvu o Ústavě pro Evropu
Úř. věst. C 310, 16.12.2004. ,
– s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství
Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42. ;
– s ohledem na své usnesení ze dne 22. dubna 2004 o budování společné budoucnosti: politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
P5_TA-PROV(2004)0367 . ,
– s ohledem na své rozhodnutí ze dne 15. září 2004 o zřízení dočasného výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
P6_TA-PROV(2004)0005 . ,
– s ohledem na svou otázku k ústnímu zodpovězení O-0067/2004 ( B6-0130/2004 ) a své usnesení o finančním výhledu ve vztahu k zasedání Evropské rady v prosinci 2004
P6_TA-PROV(2004)0075 . určené Radě,
– s ohledem na svou otázku k ústnímu zodpovězení O-0068/2004 ( B6-0131/2004 ) určenou Komisi,
– s ohledem na článek 175 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu dočasného výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 a na stanoviska Výboru pro rozpočtovou kontrolu, Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, Výboru pro dopravu a cestovní ruch, Výboru pro regionální rozvoj, Výboru pro zemědělství, Výboru pro rybolov, Výboru pro kulturu a vzdělávání, Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, Výboru pro ústavní záležitosti, Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, Výboru pro zahraniční věci, Výboru pro rozvoj a Výboru pro mezinárodní obchod ( A6-0153/2005 ),
A. vzhledem k tomu, že platnost stávajícího finančního výhledu a interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 o rozpočtové kázni a zdokonalení rozpočtového procesu skončí v zásadě v roce 2006;
B. vzhledem k tomu, že doba platnosti většiny právních předpisů Společenství s finančními dopady skončí v roce 2006;
C. vzhledem k tomu, že příprava dalšího finančního výhledu je jednou z největších výzev, kterým bude Unie v nadcházejících měsících čelit, protože bude formovat novou rozšířenou Evropu s ohledem na nové vnitřní a globální výzvy a úkoly;
D. vzhledem k tomu, že se Evropský parlament rozhodl zřídit dočasný výbor s tímto mandátem:
a) vymezit politické priority Evropského parlamentu pro budoucí finanční výhled jak z legislativního, tak z rozpočtového hlediska,
b) navrhnout strukturu budoucího finančního výhledu v souladu s těmito prioritami,
c) odhadnout finanční prostředky, které mají být přiděleny na výdaje Evropské unie v letech 2007–2013,
d) navrhnout orientační rozdělení prostředků mezi jednotlivé okruhy finančního výhledu a v rámci těchto okruhů v souladu s prioritami a navrhovanou strukturou,
E. vzhledem k tomu, že dočasný výbor by měl předložit závěrečnou zprávu předtím, než Evropská rada přijme společný postoj;
F. vzhledem k tomu, že v souladu s odstavcem 26 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 zahájila Komise proces přípravy nového finančního výhledu a nové interinstitucionální dohody předložením návrhů ve dnech 10. února a 14. července 2004;
G. vzhledem k tomu, že Smlouva o Ústavě pro Evropu (Ústava) posiluje roli Evropského parlamentu v mnoha legislativních oblastech, rozšiřuje rozpočtové pravomoci Parlamentu a v článku I-55 a v čl. III-402 odst. 5 stanoví, že víceletý finanční rámec se stane evropským zákonem Rady, o němž Rada rozhoduje jednomyslně po projednání v dohodovacím výboru a po získání souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů;
H. vzhledem k tomu, že odstavec 26 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 stanoví, že platnost stávajícího finančního výhledu se prodlužuje, pokud jej některá ze stran této dohody výslovně nevypoví;
I. vzhledem k tomu, že v případě neexistence interinstitucionální dohody umožňuje Smlouva o založení ES přijmout roční rozpočty podle ustanovení článků 272 a 273, pokud nebyl rozpočet schválen do začátku finančního roku;
J. vzhledem k tomu, že nová Komise oficiálně podpořila návrhy předchozí Komise ohledně struktury, doby platnosti a úrovně finančních zdrojů na rok a okruh výdajů nového finančního výhledu a veškeré legislativní návrhy, které jsou společně označovány jako „Prodiho balíček“;
K. vzhledem k tomu, že ve zprávě o budování společné budoucnosti: politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
P6_TA-PROV(2004)0005 . Parlament zdůraznil, že „pokud nedojde k dohodě mezi Evropským parlamentem a Radou ohledně finančního balíčku, nebude existovat žádný finanční výhled, neboť stávající Smlouva povinnost vytvořit finanční výhled nestanoví a upravuje pouze roční rozpočty“;
L. vzhledem k tomu, že se příjmy z DPH a HNP (které byly v době svého zavedení zamýšleny jako dodatečné příjmy k vlastním prostředkům Unie) staly postupně hlavním zdrojem financování rozpočtu Společenství; vzhledem k tomu, že spolu s ustanoveními o výjimkách, o která byl tento systém doplněn, jej učinily ještě složitějším a neprůhlednějším pro občany a stále méně spravedlivějším, a vedly k systému financování, jehož výsledkem jsou nepřijatelné nerovnosti mezi členskými státy;
M. vzhledem k tomu, že závěry Evropské rady z prosince 2004 potvrdily „Prodiho balíček“ jako pracovní základ pro Radu, která souhlasila s tím, že povede institucionální dialog prostřednictvím pravidelných kontaktů s Evropským parlamentem;
N. vzhledem k tomu, že v závěrech Evropské rady z prosince 2004 je jasně stanovena vazba mezi finančním výhledem, otázkou vlastních zdrojů a opravným mechanismem;
O. vzhledem k tomu, že dočasný výbor v uplynulých šesti měsících:
- provedl hloubkovou analýzu návrhů Komise,
- úzce spolupracoval se všemi stálými výbory, jejichž stanoviska byla pečlivě posouzena,
- se zájmem sledoval pracovní metodu „stavebních kamenů“, kterou uplatňovalo nizozemské předsednictví, a udržoval časté a konstruktivní kontakty s lucemburským předsednictvím,
- určil pozitivní politické priority s cílem stanovit postoj Evropského parlamentu při vyjednávání,
- předložil návrhy ohledně doby platnosti, struktury a finančních zdrojů příštího finančního výhledu v souladu s mandátem, který mu byl svěřen;
P. vzhledem k tomu, že Ústavní smlouva stanoví možnost zavést nové kategorie vlastních zdrojů EU, jakož i zrušit některou ze stávajících kategorií,
Obecný kontext
1. trvá na tom, že rozšířená Evropská unie by měla mít dostatečné finanční zdroje odpovídající rozsahu jejích rostoucích politických cílů a dostačující jejím rostoucím domácím i mezinárodním závazkům; dále trvá na tom, že veškeré výdaje z rozpočtu EU by měly být určeny k přidání evropské hodnoty k veřejným výdajům členských států a že zásada subsidiarity by měla být přísně dodržována při všech rozhodnutích o výdajích v oblasti nevýlučných pravomocí – zejména kritérium, že akce EU může vzhledem ke svému rozsahu nebo účinkům lépe dosáhnout cílů Unie;
2. v zájmu řádné finanční správy, zjednodušení a demokratické odpovědnosti požaduje zlepšení a zjednodušení mechanismů finanční kontroly jak na úrovni orgánů, tak i v členských státech, aby byla zajištěna skutečná veřejná odpovědnost za všechny výdaje EU;
3. připomíná, že finanční výhled představuje finanční rámec, jehož cílem je zabezpečit rozvoj priorit EU v kontextu rozpočtové kázně, a není víceletým rozpočtem na dobu sedmi let; zdůrazňuje, že finanční výhled zůstává referencí, a proto musí umožňovat nezbytnou flexibilitu za účelem reflexe střednědobých politických cílů a poskytovat finanční zdroje potřebné k tomu, aby mohly být budoucí výzvy řešeny efektivně a spravedlivě, jak stanoví Smlouva o ES; je odhodlán plně využít pravomocí, která mu dává článek 272 Smlouvy, na jehož základě je vytvořen roční rozpočtový proces pro účely schvalování výdajů Evropské unie;
4. bere na vědomí, že nová Barrosova Komise plně podpořila návrhy předložené Prodiho Komisí v posledních měsících jejího funkčního období; odmítá však systém, který zavazuje volené a výkonné orgány Evropské unie na tři po sobě jdoucí funkční období;
5. je si vědom složité politické, hospodářské a sociální situace v několika členských státech, ale připomíná, že rozpočet EU vzrostl v letech 1996 až 2002 o 8,2 %, zatímco průměrný nárůst národních rozpočtů (EU-15) činil 22,9 %; upozorňuje na to, že MacDougallova zpráva zastává názor, že evropský rozpočet by měl činit 2 až 2,5 % HDP členských států; využívá této příležitosti k připomenutí toho, že strop vlastních zdrojů určený v roce 1993 pro 15 členských zemí zůstal od té doby nezměněn, tzn. 1,31 % HND EU pro položky závazků a 1,24 % HND EU pro položky plateb; připomíná, že výše rozpočtu EU v současné době činí méně než 2,5 % celkových veřejných výdajů v Unii oproti průměru 47 % HND EU na celkové veřejné výdaje;
6. je toho názoru, že náklady rozšíření na sebe může zcela převzít 15 starých členských států Unie a že je nutno považovat tyto výdaje za minimální vzhledem k politickým, sociálním a hospodářským výhodám, které sjednocení Evropy představuje pro celou Unii;
7. je přesvědčen, že finanční výhled může umožnit vyvážený rozvoj finančních prostředků přidělených Unii, jestliže:
- budou využívány na akce se skutečnou evropskou přidanou hodnotou, jasně definovanými prioritami a viditelností pro občany,
- budou optimalizovat koncentraci a komplementaritu s činnostmi probíhajícími na národní, regionální a místní úrovni, aby se co nejvíce omezilo zatížení daňových poplatníků,
- se budou vynakládat v souladu se zásadami řádné finanční správy, se zaměřením na účinnost a efektivnost; upozorňuje na to, že výdaje vynaložené na evropské úrovni mohou být zdrojem úspor na úrovni členských států, zejména proto, že umožňují úspory z objemu nebo mohou vytvářet příjmy na úrovni členských států;
8. zdůrazňuje, že diskuse o finančním výhledu je úzce spojena s otázkou vlastních zdrojů, opravného mechanismu, různých forem spolufinancování a finančních nástrojů a potřeby upravit stávající systém, jak potvrdila Evropská rada ve svých závěrech z prosince 2004; vyjadřuje politování nad tím, že Komise nepředložila ambicióznější návrhy na nahrazení současného systému zároveň s novým finančním výhledem;
9. přihlédne při svém závěrečném hlasování ke způsobu, jakým Rada uzná nutnost zásadní reformy současného systému vlastních zdrojů, na jejímž základě bude možné rozdělit nové výdaje spravedlivě mezi členské státy a následně se navrátit k původnímu principu financování společných politik ze skutečných vlastních zdrojů podle průhledného, spravedlivého a demokratického systému, který by měl vstoupit v platnost nejpozději na počátku příštího finančního výhledu;
10. upozorňuje na skutečnost, že vstupem Ústavní smlouvy v platnost se změní legislativní postup u řady návrhů a bude zaveden postup spolurozhodování; uvědomuje si, že není možné Ústavu právně předjímat před skončením procesu ratifikace; naléhavě vyzývá Radu, aby přistoupila na čestnou dohodu s cílem zaručit legislativní pravomoci Parlamentu a zavést doložku o revizi legislativních aktů, u nichž se změní legislativní postup po vstupu Ústavní smlouvy pro Evropu v platnost;
11. domnívá se, že
- s ohledem na nesmírný politický význam příštího finančního výhledu,
- s ohledem na to, že Ústava vyžaduje, aby byl budoucí zákon Rady obsahující víceletý finanční rámec (VFR) schválen většinou poslanců Parlamentu,
- s ohledem na to, že příští finanční výhled bude zasahovat i do období po vstupu Ústavy v platnost, přičemž se bude mít velmi pravděpodobně za to, že plní funkci VFR umožňujícího přijetí prvního ročního rozpočtu podle nové Ústavy,
- by se Parlament měl zavázat formou dohody o příštím finančním výhledu pouze tehdy, schválí-li ho většina jeho poslanců;
12. je toho názoru, že roční stropy výdajů stanovené ve finančním výhledu, a to jak v závazcích, tak v platbách, musí být považovány za dohodu mezi oběma složkami rozpočtového orgánu podle čl. 272 odst. 9, aby byl umožněn větší růst nepovinných výdajů v rozpočtu, než je nejvyšší míra růstu; je proto toho názoru, za předpokladu, že v okamžiku dohody o finančním výhledu nebude ještě Ústava platná, že finanční výhled připojený k interinstitucionální dohodě a obsahující stropy výdajů na okruhy a na rok musí být přijat většinou poslanců Parlamentu;
13. připomíná, že podle stávajících smluv nemá finanční výhled statut formálního dokumentu a může být stanoven pouze se souhlasem Evropského parlamentu na dobrovolném základě; dále zdůrazňuje, že nedojde-li k dohodě, bude uplatněna Smlouva o ES za účelem regulace přijímání ročních rozpočtů; zdůrazňuje, že nebude souhlasit s příštím finančním výhledem, pokud Rada ve svém konečném postoji nezohlední jeho priority;
14. vítá do určité míry návrhy Komise týkající se následujícího finančního rámce na léta 2007–2013 a související legislativní návrhy, které tvoří součást „Prodiho balíčku“ a měly by nahradit většinu současné legislativy končící v roce 2006, jako příležitost rozšířené Unie dále rozvíjet nový politický program; po hloubkové analýze provedené dočasným výborem a 17 výbory, které vydaly svá stanoviska, se domnívá, že návrhy Komise získaly kvalifikovanou podporu a jako takové jsou přijatelnou základnou pro analýzu a budoucí jednání; upozorňuje však Radu na některé politické priority, v nichž má evropská přidaná hodnota pro Unii a její občany zásadní význam;
15. považuje rovněž za velmi důležité schválit finanční výhled co nejdříve, aby byl plně účinný od 1. ledna 2007, a aby se tak zamezilo jakémukoliv přerušení práce EU, zejména pokud jde o legislativní návrhy Evropské komise;
Část I Politické výzvy
Konkurenceschopnější a soudržnější Evropa
Soudržnost
16. vítá plánovanou reformu politiky soudržnosti s cílem využít jí k dosažení cílů růstu, zaměstnanosti a udržitelného rozvoje; domnívá se, že evropská regionální politika je nezbytným nástrojem podpory sociální a hospodářské a územní soudržnosti, který umožňuje Unii činit kroky směřující ke snižování rozdílů mezi regiony, s cílem podpořit harmonický rozvoj Unie jako celku, k řešení strukturálních nedostatků (obtížné dostupnosti, vylidňování a nízké hustoty obyvatelstva, odlehlých lokalit atd.) a podpoře udržitelného rozvoje, růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti v regionech; zdůrazňuje význam politiky soudržnosti při plnění lisabonských cílů a k překonání rozdílů mezi různými oblastmi Evropské unie by k tomuto účelu měly být využity veškeré zdroje určené na politiku soudržnosti; je přesvědčen, že společná akce na evropské úrovni je z hlediska nákladů efektivní, neboť umožňuje úspory z objemu, racionalizaci postupů a sdružování prostředků, zejména v kontextu přeshraniční spolupráce; zastává názor, že existence silné, dobře financované evropské regionální politiky je nezbytnou podmínkou k tomu, aby se Unie dokázala vyrovnat s postupným rozšiřováním a aby dokázala snižovat rozdíly mezi regiony, a že v tomto postupu musí být podporována základní struktura systému programů pomoci se třemi pilíři, pokud jde o srovnatelné vztahy mezi nimi; zastává proto názor, že částky 0,41 % HND Unie a 4 % HND nových členských států jsou přiměřené za předpokladu, že členské státy zajistí vedle konání akcí také národní a regionální opatření a že zajistí odpovídající prostředky na spolufinancování (z veřejných a soukromých zdrojů); je odhodlán monitorovat důsledné uplatňování pravidla N+2 ze strany Komise ve strukturálních fondech, a proto by současná pravidla týkající se Fondu soudržnosti měla být nadále uplatňována;
Výzkum
17. zdůrazňuje, že vědecký výzkum, technologický rozvoj a modernizace jsou jádrem ekonomiky založené na znalostech a představují klíčové faktory pro růst a udržitelný rozvoj, konkurenceschopnost firem, zaměstnanost a plnění cílů lisabonské strategie; zastává názor, že úsilí v oblasti výzkumu by mělo být posíleno a konsolidováno na úrovni EU a mělo by vést ke vzniku špičkových vývojových středisek, přinést přidanou hodnotu průmyslu, malým a středním podnikům a evropským občanům a podpořit spolupráci mezi soukromými a veřejnými aktéry zvláště s ohledem na infrastrukturu výzkumu a podporu veřejně-soukromých partnerství; zdůrazňuje, že tento finanční výhled musí podstatnou měrou přispět k tomu, aby bylo dosaženo cíle stanoveného na zasedání Evropské rady v Barceloně v roce 2002, jímž je zvýšit do roku 2010 výdaje na výzkum a vývoj na 3 % HND Evropské unie, a že tyto cíle musejí být zohledněny v budoucích finančních výhledech; domnívá se, že by měly být vyčleněny odpovídající prostředky na plnění vesmírného programu v rámci částky na výzkum, a že po vstupu Ústavní smlouvy v platnost by legislativní nástroje a finanční prostředky měly mít doložku o revizi; trvá na tom, že do evropského výzkumného prostoru by mělo patřit všech 25 členských států;
Transevropské sítě
18. vítá návrh Komise o prioritních projektech TEN-T; poznamenává však, že prostředky přidělené na 30 prioritních projektů v oblasti dopravy a na program Marco Polo představují minimální částku, u níž je nutno počítat s revizí v smyslu navýšení; podtrhuje strategický význam dopravních sítí pro konečnou konsolidaci jednotného trhu EU a pro užší vztahy EU s kandidátskými, předkandidátskými a spřátelenými zeměmi; upozorňuje, že propojení dopravních sítí může povzbuzovat rozvoj obchodu a investic, a tím může podporovat nejen udržitelnost a stabilitu, ale také sociální, hospodářskou a zeměpisnou soudržnost; vyzývá k odpovídajícímu financování rozvoje dopravních propojení a společné infrastruktury sdílené zeměmi; trvá na tom, že toto financování by mělo být na straně členských států podmíněno zárukou odpovídající finanční účasti a odpovídajícího přístupu daných regionů k sítím, a je ochoten prozkoumat inovativní finanční nástroje, jako jsou úvěrové záruky, evropské koncese, evropské půjčky a zájmový fond na pokrytí investic veřejného a soukromého sektoru pouze do výzkumu, inovací, vesmíru a významných fyzikálních a nefyzikálních sítí, nebo prostředky EIB;
19. upozorňuje, že nové nařízení by umožnilo rovněž financování infrastruktury v rámci programu TEN-E, což předchozí rámec na léta 2000−2006 neumožňoval; je toho názoru, v rámci tohoto programu by měla být podpora soustředěna hlavně na studie;
Program sociální politiky
20. domnívá se, že skromné finanční prostředky přidělené na provádění programu sociální politiky představují minimum, jež je potřebné k tomu, aby bylo možné přispět k lisabonské strategii pro udržitelný růst s větším počtem lepších pracovních míst; zastává názor, že odpovídající úroveň výdajů Společenství na oblast sociální politiky je nadále klíčová, zejména pokud jde o zaměstnanost a sociální ochranu; podtrhuje však skutečnost, že hlavní odpovědnost a pravomoc v oblasti sociální politiky mají členské státy; domnívá se, že navýšení o 200 milionu EUR je nezbytné, má-li být dosaženo cílů programu sociální politiky;
Vzdělávání a odborná příprava
21. považuje celoživotní vzdělávání a odbornou přípravu za jednu z nejvyšších priorit pro příští finanční výhled a za klíčový faktor pro růst, sociální začlenění a konkurenceschopnost; považuje navrhované zvýšení finančních prostředků pro tuto oblast za naprosté minimum nezbytné k dosažení cílů EU v této oblasti; domnívá se, že účinnost evropských programů v oblasti celoživotního vzdělávání a odborné přípravy je prokazatelná , neboť poskytují přidanou hodnotu a jsou nástrojem šíření inovací a osvědčených postupů, které by jinak nepřekročily hranice jednotlivých států; zdůrazňuje, že v celé Unii musí být posílena mobilita pro studenty a pracovníky, aby mohli mít užitek z nových příležitostí; zdůrazňuje, že do společných vzdělávacích aktivit by mělo být zapojeno více studentů; vítá konsolidaci do jediného nástroje; je přesvědčen, že zvýšení o 670 milionu je nezbytné, má-li být dosaženo stanovených cílů;
Lepší kvalita života
Rozvoj venkova
22. domnívá se, že restrukturalizace společné zemědělské politiky (SZP) musí být doprovázena podstatným nárůstem prostředků ve fondech na rozvoj venkova, aby mohly být řešeny problémy zaměstnanosti a konkurenceschopnosti ve venkovských oblastech, a to především v nových členských státech; domnívá se, že investování do rozvoje venkova vyžaduje také podporu pro podniky, které přispívají k diverzifikaci venkova; je toho názoru, že návrh rozpočtu nového fondu pro rozvoj venkova předložený Komisí je nesmírně omezený, a proto představuje absolutní minimum;
Životní prostředí
23. vítá přístup Komise spočívající v začlenění programu Natura 2000 do fondu pro rozvoj venkova a strukturálních fondů, které by měly být spolu s výrazně posíleným programem Life+ hlavními zdroji finančních prostředků; trvá v této souvislosti na vytvoření právně závazného mechanismu, který by zaručoval řádné provádění programu Natura 2000 a jeho financování ze strany EU ve výši odhadovaného příspěvku EU k plánované celkové částce, která činí pro EU-25 zhruba 6,1 miliard EUR ročně; trvá na tom, že ve finančním výhledu by proto měla být vyčleněna („vyhrazena“) částka 21 miliard eur na program Natura 2000 pro uvedené oblasti; vyslovuje se pro financování opatření k provádění programu Natura 2000 v okruhu 2 finančního výhledu; vyzývá k financování řízení a aktivit programu Natura 2000, které nemohou být financovány jinými nástroji programu Life+; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby prozkoumala možnost začlenění programu Natura 2000 do jiných fondů;
Prostor svobody, bezpečnosti a práva
24. stanovíé vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva jako jednu ze svých politických priorit pro období příštího finančního rámce a bere na vědomí, že Komise navrhla výrazný nárůst přidělených prostředků; domnívá se, že navrhovaný příspěvek ve výši zhruba dvou třetin prostředků předpokládaných v navrhovaném okruhu 3 nemusí být dostačující k pokrytí potřeb a cílů Evropské unie v této oblasti, jak je vymezil Evropský parlament a Rada; domnívá se, že navýšení o 1 miliardu EUR je nezbytné k dosažení jejích cílů; domnívá se proto, že v okruhu 3 musí zůstat dostatečná rezerva k pokrytí nepředvídaných potřeb a nových událostí;
25. vzhledem k přednostnímu zájmu věnovanému boji proti organizované trestné činnosti, včetně terorismu, a posilování soudní spolupráce vyzývá ke sloučení rozpočtových prostředků uvolněných pro Europol a Eurojust; dále vyzývá k tomu, aby uvedené opatření bylo doprovázeno posílením demokratické kontroly Europolu;
Evropa blíže občanovi
Podpora evropského občanství, kultury a rozmanitosti
26. považuje program Mládež v akci za prioritu; věří, že současný program Mládež jasně prokázal evropskou přidanou hodnotu činnosti Společenství v oblasti organizace mnohostranných výměnných pobytů mládeže, evropské dobrovolné služby, vytváření sítí projektů a evropské odborné přípravy mladých pracovníků; vítá navrhovanou racionalizaci nástrojů Společenství v této oblasti; je přesvědčen, že zvýšení částky z 811 milionů EUR na 1 000 milionů EUR je nezbytné, má-li program dosáhnout stanovených cílů;
27. vítá racionalizaci nástrojů Společenství v oblasti kultury předpokládanou v návrhu Komise (KOM (2004)0469) pro program Kultura 2007; lituje skutečnosti, že v současné době se na umění z rozpočtu EU vydává jen sedm centů na osobu; je přesvědčen, že ke zlepšení financování návrhu Komise je nezbytné zvýšení částky z 360 milionů EUR na 500 milionů EUR;
28. je znepokojen tím, že velká většina evropských občanů říká, že ví jen velmi málo nebo nic o Evropské unii, jejích orgánech, politice nebo úspěších; zdůrazňuje, že Unie musí mít uvolnit prostředky nezbytné pro podporu účinné informační a komunikační strategie, aby mohla vysvětlovat občanům, jak jim stávající orgány slouží ku prospěchu a proč vyvíjejí takovou politiku dosahování cílů, jakou vyvíjejí; vyzývá k posílení vzájemné provázanosti mezi finančními výhledy a novými ustanoveními Smlouvy o Ústavě také s ohledem na participativní demokracii a zejména na rozvinutí občanského dialogu a provádění občanských iniciativ; vítá předložení legislativního návrhu programu, který by byl nástupcem Programu občanské účasti, který zůstává prioritou za účelem podpory aktivní a činorodé občanské společnosti a přiblížení Evropy jejím občanům prostřednictvím procesu ,,zdola-nahoru“;
Silnější Evropa v bezpečnějším světě větší solidarity
29. trvá na dostatečné úrovni financování vnějších vztahů, aby se EU mohla stát skutečným „globálním partnerem“ ve světě a měla k dispozici prostředky pro své politické ambice a mezinárodní závazky; zdůrazňuje, že není ochoten nadále udržovat stav neustálého tlaku v rámci okruhu 4, který nastal v současném finančním výhledu, a upozorňuje zejména na potřebu vysokého stupně flexibility a dostatečné rezervy pro řešení nepředvídaných událostí; upozorňuje, že je nutné zajistit dostatečné financování, aby bylo zajištěno, že bude uplatňován postup předpokládaný pro tuto oblast ve Ústavní smlouvě, zvláště nová politika sousedství na základě zvláštního partnerství stanoveného v článku I-57 uvedené smlouvy;
30. zdůrazňuje potřebu další diverzifikace evropské strategie sousedství, které nabídne atraktivní alternativu také těm zemím, které by se potenciálně mohly stát členy Evropské unie, ale které chtějí ve výsledku zůstat blízkými partnery Unie; trvá na tom, že Evropský parlament, jakožto složka rozpočtového orgánu, musí být v budoucnu, jako je tomu dnes, zapojen jako rovnoprávný partner do každého rozhodování o přechodu potenciálního kandidáta ke statutu předvstupního kandidáta z důvodu zásadního vlivu na rozpočet; zaujímá zásadní stanovisko, že navýšení prostředků je nezbytné za účelem prohloubení vztahů se sousedskými zeměmi a poskytování přiměřené výše prostředků potenciálním kandidátským a kandidátským zemím, které jim zaručí spravedlivé a rovné zacházení; upozorňuje zejména na skutečnost, že dostupné zdroje k financování vztahů EU s rozvojovými zeměmi musí být považovány za minimum vzhledem k nutnosti dostát evropskému závazku pomoci těmto zemím dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí do roku 2015;
31. vyzývá k soudržnosti mezi ustanoveními navrhovaných legislativních nástrojů a pravděpodobnými budoucími ustanoveními Ústavní smlouvy zvyšující ve všech případech účinnou demokratickou účast Evropského parlamentu v rámci rozhodovacího procesu; upozorňuje, že větší účast Parlamentu je obzvlášť potřebná v případě rozhodnutí o akcích SZBP, zejména pokud mají dopady na rozpočet; v této souvislosti považuje za nezbytné dále rozvíjet současnou praxi informování Parlamentu a konzlutování s ním v kontextu SZBP;
32. vítá nadcházející vznik evropského útvaru pro vnější akce a trvá na tom, že administrativní náklady na tento útvar budou v plném rozsahu hrazeny z rozpočtu EU;
33. vítá obnovené odhodlání vedoucích představitelů EU a USA vytvářet společný politický program včetně společných akcí v otázkách zahraniční politiky; upozorňuje, že v návrzích Komise se tento přístup neodráží a trvá na účasti Parlamentu v rozhodnutích o těchto záležitostech, pokud mají důsledky pro rozpočet;
Část II Organizace a struktura finančního rámce
Trvání
34. bere na vědomí, že Komise navrhla finanční rámec na dobu 7 let; z důvodů demokratické odpovědnosti opakuje své stanovisko, že by bylo vhodné, aby doba platnosti finančního výhledu odpovídala pětiletému funkčnímu období Evropského parlamentu a Evropské komise, a připomíná, že Smlouva o Ústavě předpokládá dobu platnosti víceletého finančního rámce v délce nejméně pět let, což by umožnilo koordinaci s funkčním obdobím Komise a Parlamentu; upozorňuje, že doba platnosti legislativních návrhů by mohla zůstat nezávislá na časovém rámci finančního výhledu; žádá proto, aby jeho delegace vyjednávající interinstitucionální dohodu trvala na tom, aby budoucí interinstitucionální dohoda obsahovala ustanovení zaručující delší (až sedmiletou) platnost víceletých programů, ve srovnání s platností budoucího finančního výhledu, zvláště pro hlavní oblasti politiky, jako jsou zemědělská politika, strukturální politika a politika soudržnosti a výzkum;
35. domnívá se, že příští finanční výhled by měl tudíž umožňovat přechod na takové souběžné trvání, a měl by proto platit do konce roku 2011; následující finanční výhled by měl trvat do roku 2016; připomíná, že v případě, že k dohodě dojde později nebo že k ní nedojde vůbec, by se mohlo uvažovat o přechodném období;
Struktura
36. bere na vědomí návrh Komise na restrukturalizaci příštího finančního rámce, aby lépe odrážel širší politické cíle, posílil sociální a hospodářskou soudržnost a zajistil větší viditelnost víceletých výdajů pro občany EU, domnívá se však, že v některých případech zavádí zbytečnou přísnost;
37. domnívá se, že lze pochybovat o významu okruhu 3 (Občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost) vzhledem k objemu přidělených prostředků ve srovnání se všemi ostatními okruhy, nicméně z politického hlediska je její význam přijatelný; podporuje vytvoření samostatného podokruhu pro prostor svobody, bezpečnosti a práva v rámci tohoto okruhu, aby tato významná politická priorita Unie byla viditelnější, a zároveň si přeje, aby nedocházelo ke snižování finančních prostředků vyčleněných na ostatní části okruhu;
38. připomíná, že poté, co nabude Ústavní smlouva účinnosti a bude zrušeno rozlišení mezi povinnými a nepovinnými výdaji, nebudou již v rámci okruhu 2 vyčleňovány prostředky na tržní výdaje a na přímé platby;
Správní výdaje
39. je ochoten zachovat strukturu, která rozpočtovému orgánu usnadňuje kontrolu správních výdajů Komise, a staví se tudíž proti návrhu na odstranění těchto výdajů z okruhu 5; soudí však, že by měl být zachován a dále rozvíjen systém sestavování rozpočtu podle činností, který byl zaveden pro rozpočtovou nomenklaturu; podporuje tudíž návrh, aby správní výdaje Komise byly nadále přičleněny k jednotlivým oblastem politiky, ale aby byl zároveň zaveden závazný strop mimo tabulku finančního výhledu, přičemž tento strop by mohl být zvýšen výhradně na základě rozhodnutí rozpočtového orgánu s využitím jakýchkoli prostředků dostupných na základě budoucí interinstitucionální dohody; zdůrazňuje, že rozpočtovou kázeň by měl dodržovat všechny orgány EU;
Agentury
40. je znepokojen stálým nárůstem počtu všech druhů agentur (decentralizovaných, výkonných a regulačních), a s politováním konstatuje, že Komise nebyla schopna poskytnout podrobné informace o víceletém plánování pro agentury na období příštího finančního rámce; vyzývá legislativní orgány, aby při zřizování nových agentur braly v úvahu rozpočtové dopady; ve stejné souvislosti zdůrazňuje, že nárůst pracovních úkolů jednotlivých agentur má také značný rozpočtový dopad na rozpočet EU; vyzývá členské státy v souvislosti se zřizováním nových agentur, aby na sebe braly nutnou odpovědnost za jejich budoucí financování;
41. zdůrazňuje, že vytváření agentur by měly v budoucnu soustavně prověřovat rozpočtové i legislativní orgány, a to nejen proto, že decentralizované orgány představují administrativní zátěž pro rozpočet (2 735 zaměstnanců nad rámec plánů Komise pro rozpočet na rok 2005), ale také vzhledem k riziku, že zástupci členských států ve vedení agentur mohou na mezivládní úrovni ovlivňovat společné politiky, a vzhledem k chybějící demokratické odpovědnosti vůči Parlamentu;
42. vyzývá k uplatňování obdobného postupu, jaký je vyžadován v případě správních výdajů Komise, vycházejícího ze závazného stropu pro agentury, který je stanoven mimo tabulku finančního výhledu a který by mohl být zvýšen pouze rozhodnutím rozpočtového orgánu s využitím veškerých prostředků dostupných na základě budoucí interinstitucionální dohody; těmito prostředky hodlá zlepšit kontrolu a transparentnost činnosti agentur, aniž by tím byly nepříznivě ovlivněny příslušné programy;
Pružnost
43. připomíná, že během platnosti stávajícího finančního výhledu byly využívány všechny možné nástroje určené ke zvýšení stropu finančního výhledu, jako je revize, přizpůsobení, pružnost a Fond solidarity, na základě společné dohody pro účely řešení trvalých a strukturálních potřeb nebo financování nepředvídaných potřeb; zdůrazňuje, že ve víceletém kontextu je nástroj pružnosti nezbytným nástrojem; připomíná, že do roku 1999 byl finanční výhled revidován při mnoha příležitostech a že v nedávných letech, a především během platnosti stávajícího finančního výhledu na léta 2000−2006, byl nástroj pružnosti využíván v šesti letech ze sedmi, což jednoznačně ukazuje, že některé okruhy byly podfinancovány; do budoucna požaduje, aby mechanismy pružnosti nebyly používány ke každoročnímu financování trvalých potřeb;
44. zdůrazňuje, že pružnost bude hrát klíčovou roli ve vyjednávacím postavení Evropského parlamentu; zamítne jakýkoli pokus Rady dohodnout se na finančním rámci bez použití odpovídajících mechanismů, které by umožnily uzpůsobit jej budoucím potřebám, a soudí, že jednou ze zásadních povinností rozpočtového orgánu je takové mechanismy stanovovat; domnívá se, že rozsah a nástroje pružnosti jsou úzce spojeny s rozhodnutím o celkových částkách, konečné struktuře a trvání finančního rámce;
45. proto navrhuje:
- přijmout návrh Komise o revizním procesu s víceletým účinkem, který by pokrýval dlouhodobé změny finančního rámce, což by mohlo být usnadněno tím, že budou schvalovány stejnou většinou jako rozpočet (kvalifikovanou většinou v Radě a absolutní většinou v Parlamentu),
- přijmout návrh Komise ohledně pružnosti pro legislativní akty, ale zvýšit tuto pružnost o 10 % nad nebo pod částky stanovované v rámci spolurozhodování;
- odmítnout návrh Komise ohledně pružnosti při převodu prostředků mezi jednotlivými okruhy,
- vytvořit významné rezervy pro flexibilitu mimo finanční rámec, aby tak Unie mohla reagovat na nepředvídané potřeby a neočekávané krize;
- vypracovat plán na přepracování finančního výhledu, pokud se změní základní předpoklady týkajících se hospodářského rozvoje, například dojde-li k výrazné odchylce od předpokládaného tempa růstu ve výši 2,3 %;
46. zdůrazňuje, že zásada tvoření rezerv pro pružnost je tou částí celkové dohody o finančním rámci, jež nepodléhá dalšímu vyjednávání; zastává názor, že úroveň pružnosti by měla být těsněji svázána s globálním stropem finančního rámce a že finanční částky věnované na nepředvídané potřeby by měly:
· být mimo finanční rámec,
· být uvolňovány podle návrhu Komise rozhodnutím rozpočtového orgánu,
· být financovány:
- prostřednictvím změn programů v rámci okruhů,
- prostřednictvím převodu nevyužitých finančních prostředků v rámci okruhů i mezi nimi,
- prostřednictvím nových finančních prostředků v případě, že první dva způsoby financování nepostačují;
požaduje, aby v případě nových finančních prostředků bylo od členských států požadováno poskytnutí zdrojů výhradně poté, co bylo učiněno rozhodnutí, aby se zátěž daňových poplatníků snížila na absolutní minimum; navrhuje, aby rozpočtový orgán schválil zjednodušený postup, a tím urychlil provedení každého rozhodnutí;
47. zastává názor, že tato celková pružnost by měla tvořit 0,03 % HND (v souladu s bodem 20 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999) a měla by být použita pro tyto cíle:
- Rezerva pro konkurenceschopnost (až do maximální výše 7 miliard EUR):
nový nástroj nahrazující Fond přizpůsobení růstu, jenž byl navržen Komisí, aby posílil růst a konkurenceschopnost a umožnil Unii reagovat na ekonomické změny
- Rezerva pro soudržnost (až do maximální výše 3 miliardy EUR):
nový nástroj, jehož cílem je rozvoj mechanismu schopného reagovat na ekonomické otřesy a prudké změny v regionech Evropské unie a členských států, jež na něj mají nárok podle okruhu 1 písm. b) i prostřednictvím změny programů u nevyužitých finančních prostředků
- Rezerva: Pomoc při mimořádných událostech (až do maximální výše 1,5 miliardy EUR): stávající nástroj, který by měl stát mimo rámec finančního výhledu
- Rezerva: Fond solidarity (až do maximální výše 6,2 miliardy EUR): stávající nástroj, který již stojí mimo rámec finančního výhledu a který Komise navrhuje jako rozpočtový strop
- Rezerva na záruky za úvěry (až do maximální výše 3 miliard EUR): část této rezervy existovala podle okruhu 4; tento nástroj by se měl rozšířit, aby poskytl záruky pro financování projektů dopravy a infrastruktury; tento nástroj by měl stát mimo rámec finančního výhledu
- Rezerva na pružnost (až do maximální výše 3,5 miliardy EUR):
stávající nástroj již stojí mimo rámec finančního výhledu a byl navýšen na 500 milionů EUR;
Část III Rozpočtové prostředky a alternativy
48. domnívá se, že návrh Komise je celkově přijatelný; soudí, že některé okruhy byly nadhodnoceny, zatímco jiné naopak neodrážejí ambice, které by rozšířená Unie s 490 miliony obyvatel mohla v oblasti politiky, hospodářství a solidarity v následujících letech očekávat;
49. soudí, že je nezbytné hledat možnosti a alternativy s cílem dosáhnout kompromisu mezi snahou o prohloubení evropské integrace, rozpočtovou kázní, oprávněnými očekáváními nových členských států a návrhy Komise; hodlá rovněž do budoucna přehodnotit celkový objem výdajů podle vlastních politických priorit;
50. uvádí tudíž jako možné alternativy ve vztahu k návrhu Komise a podle tabulky v příloze, že:
- Zemědělství:
konstatuje, že v souladu s návrhem Komise bude objem finančních prostředků vyčleněný na zemědělství snížen z 45 % v roce 2007 na 35 % v roce 2013; konstatuje, že přestože se finanční prostředky v daném období zvyšují pouze o 3 %, je jejich objem stále neúměrný, a tento nepoměr se ještě prohloubí, budou-li některé politiky ve srovnání s jinými omezeny; odmítne jakoukoli snahu o vrácení zemědělské politiky do pravomoci členských států; obává se, že nedojde-li k politické a finanční dohodě, budou přetrvávat pochyby o financování opatření týkajících se trhu a přímých plateb pro Bulharsko a Rumunsko nad rámec stropu schváleného Radou v roce 2002 pro Unii čítající 25 členů, a proto navrhuje, aby v zájmu zajištění úrovně podpory stanovené rozhodnutím Evropské rady v říjnu 2002 byla v rámci evropské patnáctky iniciována možnost postupného zavádění povinného spolufinancování, pokud budou potřeby vyšší než původní předpovědi,
- Evropský rozvojový fond:
připomíná, že Evropský parlament silně podporuje začlenění Evropského rozvojového fondu (ERF) do souhrnného rozpočtu na základě zásady jednotnosti rozpočtu a z důvodu transparentnosti, konstatuje však, že z finančního hlediska by jeho začlenění do rozpočtu nemělo ohrozit ostatní politiky; zdůrazňuje však proto, že toto začlenění není přijatelné, pokud celkový strop finančního rámce zůstává pod 1,09 % HND EU (v platbách),
- Fond přizpůsobení růstu:
zaujímá negativní stanovisko k návrhu Komise; dává přednost rezervě pružnosti pro konkurenceschopnost, jak je uvedeno v bodě 47,
- Fond solidarity :
zastává názor, že je výhodnější zachovat stávající systém financovaný jako rezerva mimo rozpočtové stropy, přičemž maximální částka by byla využita pouze v případě nutnosti, jak je uvedeno v bodě 47,
- Pomoc při mimořádných událostech:
Zaujímá negativní stanovisko k návrhu Komise na začlenění pomoci při mimořádných událostech do rámce rozpočtových stropů; navrhuje vytvořit mechanismus pomoci při mimořádných událostech, přesně vymezený mimo rozpočtové stropy, který by byl v případě potřeby financován na základě stejného mechanismu, jaký platí pro stávající Fond solidarity, jak je uvedeno v bodě 47,
- Záruky za úvěry:
Zaujímá negativní stanovisko k návrhu Komise ohledně tohoto mechanismu podle okruhu 4 a navrhuje rozšířit podobný mechanismus na jiné okruhy, jak je uvedeno v bodě 47,
- Podokruh 1a) Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost:
domnívá se, že „lisabonské cíle“ by měly zůstat pro Unii prioritou i v příštím finančním rámci a že k dosažení těchto cílů je třeba vyvinout značné úsilí; soudí, že rozpočtové prostředky by měly být odpovídající, ale zároveň realistické, navýšené a přitom ne nadhodnocené, omezené na subsidiaritu a jasnou evropskou přidanou hodnotu; proto plně podporuje návrh Komise na výzkum a TEN-T, navrhuje globální převod 4,5 miliardy EUR z rezervy a neprioritních aktivit do okruhu 3 (+1,3 miliardy EUR), okruhu 4 (+ 2,5 miliardy EUR) a celoživotního vzdělávání (+670 milionů EUR); navíc navrhuje vnitřní převod 200 milionů EUR z TEN-E na sociální program,
- Okruh 3: Občanství, svoboda, bezpečnost a právo:
má za to, že politiky, které mají být financovány v rámci tohoto okruhu, zejména svoboda, bezpečnost a právo, a též mládež a kultura, představují pro Parlament vysoké priority; proto by celkový objem finančních prostředků měl vzrůst o 1,3 miliardy EUR, z nichž + 1 miliarda EUR na základní práva a boj proti trestné činnosti, 140 milionů EUR na kulturu a 189 milionů EUR na mládež,
- Okruh 4: EU jako globální partner (a SZBP):
je toho názoru, že ambice rozšířené Evropské unie pro příští období, zejména nástroje předvstupní (IPA), sousedské a partnerské politiky (ENPI), potřeba financovat krizové situace a reformu zahraniční politiky, jež je obsažena v návrhu Smlouvy o Ústavě pro Evropu, umožňují zvýšit objem příspěvků o 2,5 miliardy EUR a převést 1,5 miliardy EUR; zdůrazňuje, že navýšení prostředků na SZBP o 900 milionů EUR by bylo možné pouze po dohodě s Radou o roli Parlamentu při rozhodování,
- Správní výdaje :
Soudí, že správní výdaje Komise by měly být sníženy o 2,9 miliardy EUR v souladu s přísností, jež je ukládána vnitrostátním správním orgánům, a s ohledem na rozvoj nových forem řízení (agentury) a s ohledem na to, že následná rozšíření by neměla plánovitě vytvářet nové zdroje;
51. domnívá se, že jednání by se měla zaměřit nejenom na procenta a čísla, ale měla by také přinést nové prvky – jako zásady spravedlivosti a postupného rozvoje, jež mají pro EU zásadní význam – ve snaze dosáhnout rovnováhy, kdy je možné naplnit očekávání jak členských států, tak i občanů; vyzývá Komisi a Radu, aby tyto prvky považovaly za podmínky nezbytné pro dosažení dohody s Evropským parlamentem; v tomto ohledu konstatuje, že:
- Aspekty vztahující se k Ústavě
je odhodlán odmítnout jakýkoli právní závazek, který by mohl mít negativní závazný účinek poté, co vstoupí v platnost Ústavní smlouva; naléhavě proto žádá Radu a Komisi, aby uzavřely gentlemanskou dohodu chránící legislativní pravomoc Parlamentu a aby zavedly doložku o revizi těch legislativních aktů, jejichž postup se změní vstupem Ústavní smlouvy, posilující roli Evropského parlamentu, v platnost; naléhavě žádá Komisi a Radu, aby tento závazek schválily v příští interinstitucionální dohodě,
- Finanční nařízení: je přesvědčen, že zásady řádného řízení obsažené ve finančním nařízení a jeho prováděcích předpisech je třeba přehodnotit s cílem usnadnit jejich uplatňování a urychlit kompenzace (nebo refundace) členským státům; vyzývá Komisi a Radu, aby se dohodly na přepracování těchto ustanovení, která musí zajistit uplatňování a zjednodušení postupů,
- Administrativní zátěž:
zdůrazňuje, že Komise by měla učinit kroky ke zjednodušení a zlepšení efektivity administrativního řízení s ohledem na uplatňování programů Společenství na své vlastní služby, členské státy a konečné uživatele, zejména pokud jde o projekty menšího rozsahu; soudí, že by se měla provést pečlivá analýza efektivity administrativního řízení právních předpisů Společenství na každé ze čtyřech následujících úrovní, a určit tak možnosti pro zvýšení efektivity a účinnosti využívání administrativních nákladů; navrhuje, aby se tato analýza týkala souhrnně celého rozpočtu;
- Potvrzení členskými státy
soudí, že Parlament nese jako součást rozpočtového orgánu odpovědnost za zajištění optimálního využívání finančních zdrojů, kterými členské státy přispívají do rozpočtu EU; hodlá zkvalitnit uplatňování programů, které mají být financovány v rámci příštího finančního rámce; vyzývá členské státy, aby potvrdily své finanční závazky pro všechny politiky organizované v rámci sdílených pravomocí prostřednictvím formálního prohlášení o zveřejnění informací vydaného ex-ante a výročního prohlášení o věrohodnosti vydaného ex-post nejvyšším politickým a řídícím orgánem členských zemí (ministr financí); žádá tudíž Komisi, aby zavedla odpovídající mechanismy pro pozastavení plateb v případě nesplnění této povinnosti; nepočítá s navržením žádného podstatného navýšení financování programů bez záruk členských států, v nichž se zavážou k poskytnutí finančních prostředků; považuje přijetí koncepce „prohlášení o zveřejnění informací“ za podmínku souhlasu Parlamentu s novou interinstitucionální dohodou o finančním výhledu;
- Vlastní zdroje a opravný mechanismus:
podporuje závěry Evropské rady z prosince 2004, že jednání o výdajích Unie musí být posuzována ve všech souvislostech, včetně otázky vlastních zdrojů, opravného mechanismu a zvážení případných dopadů systému; žádá o revizi systému vlastních zdrojů, který povede v krátké době ke spravedlivějšímu rozdělení čistých finančních nákladů a před koncem příštího finančního výhledu vytvoří samostatný systém financování EU; navrhuje, aby příprava takové revize byla projednána na meziparlamentní konferenci zahrnující Evropský parlament a národní parlamenty v duchu protokolu Ústavní smlouvy o roli národních parlamentů,
- Finanční nástroje a spolufinancování
žádá Komisi, aby předložila návrhy nových finančních nástrojů a mechanismů spolufinancování, které by doprovázely uplatňování všech společných politik; tyto nástroje by měly řešit selhání trhu a fungovat jako katalyzátor pro soukromé investory; optimalizace rozpočtu a vysoký pákový efekt by měly být hlavními cíli; těch lze dosáhnout zejména nástroji, jako jsou záruky pro malé a střední podniky, ale také cílená podpora rizikového kapitálu, včetně podpory sítím „obchodních andělů“ a transferu technologií;
Část IV Doporučení stálým výborům k právním aspektům
52. zastává názor, že následující doporučení by měla představovat základní orientaci pro odborné výbory, aniž jsou dotčena budoucí legislativní rozhodnutí;
Konkurenceschopnost a modernizace
53. je nadále znepokojen skutečností, že předchozí programy modernizace a hospodářské soutěže nedokázaly zajistit potřebné spojení mezi základním a aplikovaným výzkumem a modernizací průmyslu, zčásti proto, že přidělené finanční zdroje byly poměrně omezené; zastává názor, že Komise by měla navrhnout zjednodušení svých finančních postupů, aby usnadnila zavádění politiky výzkumu; domnívá se, že finanční nástroje musí být přehodnoceny ve smyslu lepšího doladění a přesnějšího zacílení a že vytvoření ambiciózního programu věnovaného konkurenceschopnosti a modernizaci podpořeného odpovídajícími finančními zdroji je nezbytnou podmínkou pro podporu průmyslové politiky zaměřené na „prosperitu“, zejména ve vztahu k malým a středním podnikům, která by úspěšně těžila z výsledků výzkumu prostřednictvím průmyslových aplikací, jako je např. transfer technologií z univerzit a výzkumných ústavů do průmyslu; zastává názor, že by měly být přijaty další kroky na podporu rozvoje informační společnosti, jak navrhuje Komise, rozvoje a prosazování mezinárodních norem ICT (informačních a komunikačních technologií) a mobilních telekomunikačních technologií, monitorování realizace legislativního rámce pro elektronické komunikace a na podporu evropských testovacích činností v oblasti iniciativ a akčních plánů eEvropy a dalšího posílení bezpečnostního výzkumu v EU; je toho názoru, že tento program je zásadní pro dosažení cílů Lisabonské strategie v oblasti nových technologií a ekotechnologií; domnívá se, že je nezbytné zajistit dostatečné financování prostřednictvím 7. Evropského výzkumného programu (FP7) a Rámcových programů Konkurenceschopnost a Inovace (CIP) pro Evropský akční plán pro ekologické technologie (ETAP); vyzývá k přiměřenému financování na podporu inovativních malých a středních podniků a iniciativ zaměřených na pomoc komercializaci výzkumu a transferu technologií, zejména prostřednictvím EIF;
Vesmírný program
54. konstatuje, že evropská vesmírná politika je nyní součástí rámcového programu pro výzkum; upozorňuje, že vzhledem k předpokládanému nabytí účinnosti příslušných ustanovení Ústavní smlouvy, na jejichž základě je vesmírnému programu určen vlastní právní základ (článek III-254), by s tímto programem mělo být nakládáno jako se samostatnou oblastí politiky s vlastním jasně vymezeným právním základem, a měl by být vybaven odpovídajícími finanční zdroji a vhodnými finančními nástroji na podporu činností spojených s výzkumem vesmíru, ale také na rozvoj a fungování infrastruktury projektů Galileo a GMES a na přístup EU do vesmíru; domnívá se, že do rámcového programu by měla být zavedena zvláštní pravidla umožňující realizaci těchto specifických činností;
Transevropské sítě
55. konstatuje, že vzhledem k velikosti těchto projektů a přídělu finančních prostředků na ně neexistuje žádná skutečná alternativa k financování ze strany členských států či Společenství; konstatuje, že často vyjadřovaná naděje na vyšší zapojení soukromých investorů zůstává zatím až na několik vzácných výjimek nenaplněna; bere na vědomí, že bylo schváleno nové nařízení pro udělování finanční podpory Společenství v oblasti transevropských sítí
Nařízení 807/2004, Úř. věst. L 143, 30.4.2004 , které umožňuje soustřeďovat pomoc na nejpotřebnější projekty (prioritní přeshraniční projekty nebo projekty překonávající přírodní překážky) a zvyšuje maximální míru podpory pro přednostní projekty na 20 %–30 %
Zvýšená míra podpory se vztahuje také na prioritní projekty v odvětví energetiky. , a ve výjimečných případech na 50 %;
Program sociální politiky
56. bere na vědomí legislativní návrh nového programu PROGRESS a zdůrazňuje význam a nutnost logicky skloubeného evropského programu, včetně odpovídajícího financování v této oblasti, který podněcuje činnosti na úrovni členských států; proto se domnívá, že finanční rámec programu PROGRESS musí být zvýšen, pokud Evropská unie opravdu vážně zamýšlí uskutečnit Lisabonskou strategii a Program sociální politiky;
Soudržnost
57. vyzývá Komisi, aby stanovila „rozvojové cíle“ a měřitelné, konkrétní a přesné ukazatele s hospodářským, sociálním a environmentálním hlediskem v souladu se závěry zasedání Evropské rady v Lisabonu a Göteborgu, aby zjednodušila současné administrativní postupy tak, aby snížila administrativní zátěž pro členské státy, v případě nutnosti prostřednictvím revize příslušných ustanovení finančního nařízení; zdůrazňuje, že strop 4 % HND pro platby strukturálních fondů je založen na předchozích zkušenostech, ale mělo by s ním být nakládáno pružnějším způsobem; domnívá se, že v programech EU by se mohlo uvažovat o další dočasné diferenciaci sazeb EU pro spolufinancování; vyzývá členské státy, aby řešily problémy spojené se sdíleným řízením a zlepšily spolehlivost prováděných kontrol a používaných prognostických metod; dále požaduje jasný závazek a přesný harmonogram pro uplatnění zásady pro vydávání prohlášení o zveřejnění informací příslušným nejvyšším politickým a řídícím orgánem členských států (ministr financí);
58. zdůrazňuje, že na regionální politiku nemůže být pohlíženo bez přihlédnutí k zákonu o podpoře regionů, a vyzývá k tomu, aby návrhy byly promyšlené a aby se vyhnuly nadměrným rozdílům při poskytování pomoci sousedním regionům, protože to může vést k výraznému narušení hospodářské soutěže; zdůrazňuje zvláštní situaci nejvzdálenějších regionů (čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES), které vyžadují rozdílné zacházení tváří v tvář charakteristickým rysům politiky soudržnosti; navrhuje přechodový mechanismus, který umožňuje regionům dotčeným statistickým výsledkem i nadále požadovat přiměřenou podporu od EU tak, aby žádný region nepocítil, že je znevýhodněn v důsledku rozšíření; zdůrazňuje dále, že vzájemné působení mezi regionální politikou a politikou hospodářské soutěže v regionech dotčených statistickým výsledkem musí být vzaty v úvahu a musí být zahrnuty do analýzy dopadů, jež současné a budoucí předpisy o státní podpoře mají (nebo budou mít) na tyto regiony;
59. vítá zveřejnění návrhu, jímž se Evropská komise pokouší zavést nástroj záruky za úvěry EU pro projekty transevropské sítě (TEN) v oblasti dopravy; domnívá se, že toto řešení by mohlo být rozšířeno také na další oblasti se záměrem podpořit investice nezbytné k uskutečnění cílů Lisabonské strategie;
Zemědělství
60. domnívá se, že jedním z hlavních cílů společné zemědělské politiky (SZP) je zajistit multifunkční model evropského zemědělského odvětví, zaručit fungování vnitřního trhu se zemědělskými produkty a přiměřené příjmy zemědělců, zaručit dostupnost domácích vysoce kvalitních zemědělských produktů, zajistit vysoký standard péče o zdraví zvířat a řádné zacházení s nimi, nadále podporovat venkovské oblasti, které výrazně zaostávají za městskými oblastmi z hlediska příjmů, infrastruktury a přístupu ke službám, stejně jako podporovat udržitelné a k životnímu prostředí šetrné formy hospodaření, jež berou ohled na ochranu životního prostředí, a na pozadí Lisabonské strategie posílit konkurenceschopnost evropského zemědělství tak, aby mohlo přispět k zajištění pracovních míst v zemědělském odvětví;
61. konstatuje, že došlo k významným reformám společné zemědělské politiky a při vytváření společného trhu, prováděných Evropskou unií od roku 1999; na základě toho vyzývá Komisi, aby partnerům EU zdůraznila tvrdé zkoušky, jimiž během výše zmíněných reforem producenti EU již prošli, a aby v rámci Rozvojového kola jednání o mezinárodním obchodu v Dauhá hájila model multifunkčnosti evropského zemědělství; zdůrazňuje rovněž potřebu zachovat preference Společenství, zejména dodržením patřičné a spravedlivé rovnováhy mezi požadavky rozvojových zemí ohledně přístupu na trh a stabilitou a životaschopností trhů Společenství tak, aby tyto mohly být účinně řízeny a mohly se vyhnout krizím, které by znamenaly dodatečné finanční zatížení Unie, a tím by zapříčinily nové rozpočtové problémy;
62. připomíná, že zásadní reforma zemědělské politiky z roku 2003, včetně reformy téměř všech organizací společného trhu, vycházela z platnosti finančního rámce stanoveného v rozhodnutí Evropské rady v říjnu 2002; připomíná také, že Evropský parlament schválil Smlouvu a Akt o podmínkách přistoupení 10 nových členských států, jež v oblasti finančních záležitostí týkajících se zemědělství vycházejí ze souhlasu Evropské rady;
Rybolov
63. má za to, že společná rybářská politika (SRP) je, mezi jiným, důležitým prvkem snah EU v oblasti životního prostředí, neboť usiluje o obnovení rovnováhy mořského ekosystému, jehož některé druhy jsou nadměrně využívány; má za to, že prostředky poskytnuté Komisí tvoří naprosté minimum nutné pro ochranu zásob a pro dosažení cílů udržitelného rozvoje, které byly dohodnuty při reformě společné rybářské politiky v roce 2002; zastává názor, že SRP musí více přihlížet k situaci rybářů a věnovat zvláštní pozornost specifickému případu zcela okrajových regionů; domnívá se, že finanční a regulační změny by měly nastat jak v oblasti nástrojů financování rybářské politiky, tak v oblasti programu Life, aby oba programy mohly sehrát svou roli ve financování nových rybolovných oblastí v rámci programu Natura 2000, na kterém se Evropská unie dohodla, v kontextu smlouvy OSPAR;
Životní prostředí
64. je toho názoru, že politika EU v oblasti životního prostředí se ukázala být zásadním nástrojem, který přispívá ke zmírňování účinků změny klimatu, zabraňuje zhoršování stavu přirozeného prostředí a biologické rozmanitosti, pomáhá ochraňovat vodní zdroje, zasazuje se o zlepšování stavu životního prostředí, zdraví a kvality života, podporuje udržitelné využívání přírodních zdrojů a hospodaření s nimi, jakož i úsporné nakládání s odpady, rozpracovává strategické postupy pro vytváření a uplatňování příslušné politiky a zvyšování informovanosti/obecného povědomí, stejně jako udržitelného ekonomického růstu a zaměstnanosti a ekologické soudržnosti;
65. upozorňuje, že oblasti politiky životního prostředí přispívají k dosažení cílů Lisabonské a Göteborgské strategie; vyjadřuje jednoznačnou podporu rovnoprávnému začlenění oblastí politiky životního prostředí do jiných oblastí politiky; zdůrazňuje, že hlediska životního prostředí a dopady, jako jsou ekologické technologie , ekologický výzkum a ochrana přírody, musí být plně zohledněny v zásadách finanční politiky podle okruhu 1 a okruhu 2;
Prostor svobody, bezpečnosti a práva
66. vítá snahu o zjednodušení a racionalizaci stávající situace v této oblasti definováním tří rámcových programů („Solidarita“ , „Bezpečnost“ a „Právo“ ), které rovněž umožní větší pružnost při rozdělování priorit mezi jednotlivými akcemi, zdůrazňuje však, že tímto postupem by neměla být omezena politická a rozpočtová kontrola ze strany Evropského parlamentu; varuje, že v souvislosti se zavedením pojmu „sdíleného řízení s členskými státy“ v rámci uplatňování programů v této oblasti musí být vytvořeny odpovídající kontrolní mechanismy;
67. vyhrazuje si právo vydat konečné stanovisko ke konkrétnímu obsahu programů až poté, co Komise předloží své legislativní návrhy, zejména ohledně otázky, zda podíl celkových prostředků navrhovaný Komisí pro jednotlivé programy odpovídá účelům potřebného zviditelnění hlavních priorit Parlamentu v této oblasti: podpory základních práv, zvyšování bezpečnosti občanů a účinného provádění společné přistěhovalecké a azylové politiky (zejména s ohledem na Fond pro uprchlíky);
Ochrana spotřebitele a veřejné zdraví
68. vyzývá Komisi, aby bezodkladně předložila legislativní návrhy nového programu spotřebitelské politiky a veřejného zdraví, a umožnila tak Evropskému parlamentu a Radě zahájit legislativní činnost včas, aby příslušné programy mohly nabýt účinnosti na začátku roku 2007; je stále přesvědčen, že rozdělení na nový program spotřebitelské politiky a nový program péče o zdraví veřejnosti bude nejlepším řešením priorit EU; zdůrazňuje, že na nový program je nutno přidělit podstatně vyšší finanční prostředky ve srovnání se stávající situací; konstatuje, že je nutno vzít v úvahu dopad předchozího kola rozšiřování a budoucího rozšíření o země, které mají nedostatky v oblasti zdravotnictví a spotřebitelské politiky, stejně jako navrhovaného rozšíření působnosti tohoto programu;
Vzdělávání a odborná příprava
69. domnívá se, že nárůst průměrné finanční podpory v programu mobility studentů Erasmus je nezbytný; domnívá se, že vzhledem k jeho době trvání by podprogram Comenius měl docílit zapojení více žáků do společných vzdělávacích aktivit; soudí, že tato zlepšení programů vyžadují výraznější nárůst v referenčních částkách navržených Komisí;
Posilování evropské kultury a rozmanitosti
70. zdůrazňuje význam audiovizuálního odvětví, pokud jde o technologické změny a inovativní ekonomické procesy, a upozorňuje na jeho možný přínos k vytvoření ekonomiky založené na znalostech, jak to předpokládá lisabonský proces; zdůrazňuje, že rozvoj audiovizuálního odvětví závisí největší měrou na soukromém sektoru, nezávislých médiích a veřejném financování ze strany členských států; zdůrazňuje pozitivní výsledky stávajících programů MEDIA; zdůrazňuje, že programy MEDIA se ukázaly jako velmi efektivní a prokázaly pozoruhodnou evropskou přidanou hodnotu ve vztahu k podpoře rozvoje tohoto odvětví; zdůrazňuje význam přiměřené úrovně financování programu MEDIA 2007 a skutečnost, že částka, kterou navrhuje Komise, představuje minimum nezbytné pro dosažení cílů tohoto programu;
71. vítá začlenění několika činností s velmi omezenými finančními rámci do nového programu Kultura 2000 a zdůrazňuje, že přiměřená úroveň financování je v této oblasti nadále klíčová, upozorňuje na potřebu zahrnout hlavní činnosti akčního programu na léta 2004−2006 do nového víceletého rámce; vyzývá Komisi, aby podněcovala činnosti zahrnuté do Evropského paktu pro mládež, jež byl přijat Evropskou radou ve dnech 22.−23. března 2000; podporuje názor vyjádřený na setkání ministrů kultury v červenci 2004 v Rotterdamu, že by se rozpočet na kulturu měl podstatně zvýšit;
Vnější politiky
72. v zásadě vítá zjednodušení nástrojů financování v rámci okruhu 4, avšak klade si otázku, zda tyto nástroje, v podobě, počtu a rozdělení navrženými Komisí, jsou vhodné, pokud jde o transparentnost, schopnost zviditelnění a demokratické posouzení využití prostředků; zejména je toho názoru:
- že právní základy nových nástrojů financování jasně stanovují roli Parlamentu při určování geografických nebo tematických programů, které se budou odvíjet od těchto nástrojů,
- že tento návrh týkající se rozvojové a hospodářské spolupráce by měl být přepracován na základě geografických kritérií, s velice zřetelným rozlišením pomoci rozvojovým zemím a spolupráce s průmyslově vyspělými zeměmi, s finančními položkami přidělenými podle tematických hledisek, jež odpovídají prioritám Evropské unie a horizontálním politickým cílům,
- že právní základy předvstupního nástroje a nástroje stability by měly být přepracovány tak, aby bylo možno uplatnit postup spolurozhodování,
- životní prostředí je nedílnou součástí vnějších akcí, stejně tak jako vnitřních akcí Evropské unie; zdůrazňuje odpovědnost Evropské unie za řešení globálních výzev ve vztahu k životnímu prostředí prostřednictvím vnějších programů formulovaných spolu s rozvojovými partnerskými zeměmi,
- Komise by měla předložit návrh samostatného nařízení umožňujícího nezbytnou pružnost pro Evropskou iniciativu pro demokracii a lidská práva (položka rozpočtu 19-04) jako jediného vnějšího nástroje EU, který nevyžaduje souhlas hostitelské země, a měla by také Parlamentu znovu postoupit plný dohled nad tímto programem;
73. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a dalším dotčeným institucím a orgánům, vládám a parlamentům členských států Evropské unie.
Finanční rámec 2007-2011 Příloha
Miliony € v cenách roku 2004
Položky závazků
2007
2008
2009
2010
2011
celkem 2011
1. Udržitelný rozvoj
57.612
60.612
63.560
65.558
67.699
315.041
1a. Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
11.010
13.157
15.377
17.207
19.190
75.941
1b. Soudržnost pro růst a zaměstnanost
46.602
47.455
48.183
48.351
48.509
239.100
2. Ochrana na řízení přírodních zdrojů
56.744
56.866
56.980
56.747
56.524
283.861
z toho: zemědělství - tržní výdaje a přímé platby
43.120
42.697
42.279
41.864
41.453
211.413
3. Občanství, svoboda, bezpečnost a právo
1.777
2.156
2.470
2.778
3.096
12.276
4. EU jako globální partner
8.235
8.795
9.343
10.050
10.782
47.204
5. Správa
3.675
3.815
3.950
4.090
4.225
19.755
Náhrady
419
191
190
-
800
CELKEM prostředky za závazky
128.462
132.434
136.493
139.223
142.326
678.937
Položky závazků jako podíl HND
Na základě pracovního dokumentu Komise SEK(2005) 494 v konečném znění (technické úpravy)
1,17%
1,18%
1,19%
1,18%
1,18%
1,18%
Strop - správní výdaje Komise
3.114
3.321
3.528
3.744
3.942
17.649
Strop - agentury (odhad)
307
313
320
326
332
1.598
CELKEM prostředky na platby
Poměr závazků/plateb založený na dokumentu Komise KOM(2004) 498
116.403
120.003
123.680
126.154
128.966
615.205
Platby jako podíl HND 1
1,06%
1,07%
1,08%
1,07%
1,07%
1,07%
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
PŘEHLED A SITUACE
Východisko
Obsah finančního výhledu
Od roku 1988 slouží mnohaletý finanční rámec „finanční výhled“ jako referenční dokument pro roční rozpočet Evropské unie.
Současný finanční rámec se vztahuje na období 2000 – 2006. Byl formalizován v Interinstitucionální dohodě (IIA) ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí
Úř. věst. C 172, 18.6. 1999, s. 1. . Tato dohoda se zakládá na závěrech Evropské rady z Berlína ve dnech 24. a 25. března 1999, které byly modifikovány po jednání s Parlamentem, jenž dosáhl zvýšení stropu v okruhu 3 (na vnitřní politiky) a 5 (na důchody) o 2 miliardy eur. Současný finanční výhled byl v roce 2003 upraven a přezkoumán, aby se zohlednil dopad rozšíření na rozpočet. Finanční výhled je předkládán ve formě tabulky, která obsahuje tři hlavní prvky:
§ Rozdělení a roční stropy pro každý okruh (zemědělství, strukturální fondy atd.). Finanční výhled vytváří stropy pro závazky pro každý okruh a na každý rok.
§ Celkový strop výdajů se skládá ze dvou ukazatelů: stropu pro závazky (souhrn položek závazků pro různé okruhy) a stropu pro platby související se závazky a vyjádřené v procentech hrubého národního důchodu (HND) založeného na odhadech. Stropy představují maximální hranici výdajů v závazcích a platbách schválenou pro roční rozpočty. Příspěvky členských států se počítají ročně na základě příspěvků zahrnutých do rozpočtu.
§ Strop vlastních zdrojů se stanovuje na základě rozhodnutí Rady. Tvoří maximální částku příspěvků členských států a je založen na hrubém národním důchodu Společenství.
Povaha a meze finančního výhledu
V současné době se finanční výhled nevyskytuje ani v Ústavě ani v právních předpisech Společenství. Je formalizován pomocí interinstitucionální dohody sui generis mezi Parlamentem, Radou a Komisí, která odráží konsensus mezi nimi, a dává tedy tomuto postupu legitimitu (nepsané zákony). Konečné rozhodnutí podléhá dohodě EP a Rady, které vyjádří svou společnou vůli k rozpočtové disciplíně v interinstitucionální dohodě.
Finanční výhled představuje víceletý rámec pro roční rozpočty, o kterých rozhoduje rozpočtový orgán v souladu se Smlouvou a s postupy stanovenými interinstitucionální dohodou.
Po jejich schválení musí být stropy dodržovány, i když interinstitucionální dohoda předpokládá, že je za určitých okolností lze upravit: přezkoumání, flexibilita pro rozšíření, vytvoření fondu solidarity atd.
Ústava pro Evropu bude obsahovat odkaz na víceletý finanční rámec, který se stane evropským zákonem na základě rozhodnutí Rady po obdržení souhlasu Evropského parlamentu (čl. I-54 odst. 2 a 4).
Příští finanční výhled (2007 – 2013) bude samozřejmě přijat podle současného postupu.
První dva finanční výhledy doprovázelo navýšení stropu vlastních zdrojů. U třetího finančního výhledu (současného) tomu tak nebylo.
1988 – 1992 z 1,15 % na 1,20 % HDP
1993 –.1999 z 1,24 % na 1,27 % HDP
2000 – 2006 1,27 % HDP (nebo 1,24 % HND)
S finančním výhledem Evropský parlament obětoval určité pravomoci výměnou za navýšení zdrojů na rozvoj nových politik na podporu evropské integrace, i když poslední (současný) finanční výhled vyvolává stále větší napětí kvůli nedostatečným zdrojům a přílišné nepružnosti.
Co by se stalo, kdyby k dohodě nedošlo?
Článek 26 Interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 obsahuje následující ustanovení:
26. Jestliže se obě složky rozpočtového orgánu nedohodnou na novém finančním výhledu a není-li stávající finanční výhled výslovně vypovězen jednou ze stran této dohody, upraví se stropy platné pro poslední rok stávajícího finančního výhledu v souladu s bodem 15 tak, že se na tyto částky použije průměrná míra zvýšení zjištěná za předchozí období, vyjma úpravy vyplývající z rozšíření Unie. Tato míra zvýšení však nesmí přesáhnout míru růstu HDP Společenství za dotčený rok.
Zpravodaj upozorňuje, že nový finanční výhled by měl být normálně dohodnut předtím, než Komise začne připravovat PNR na rok 2007.
Smlouva zůstává nadřazena interinstitucionální dohodě, což znamená, že pokud neexistuje víceletý rámec, platí ustanovení pro roční rozpočty, kde je jediným omezením pro EP dodržování maximální míry zvýšení (čl. 272 odst.9).
Kontext
V roce 2007 bude Evropská unie slavit tři významná výročí, což by mohlo být příhodné pro zahájení nových iniciativ na konsolidaci jejích zkušeností a vyspělosti a pro řešení nových problémů: 50 let Římské smlouvy, 20 let finančního výhledu a 5 let jednotné měny.
Příprava příštího finančního výhledu se však bude provádět v období značného politického napětí: obtížné hospodářské a sociální okolnosti působící na státní pokladny způsobené rozpočtovými omezeními, ratifikace Ústavy a volební kampaně v několika členských státech.
Finanční výhled vždy odrážel strategickou orientaci a hlavní politické směry:
- 1988 – 1992: konec rozpočtové krize, konec nadřazenosti zemědělství v rozpočtu, zahájení strukturálních politik
- 1993 – 1999: značné navýšení strukturálních fondů (+ 41 %), což se stalo výsadním nástrojem pro hospodářskou a sociální soudržnost jako základu pro jednotnou měnu
- 2000 – 2006: stabilizace rozpočtu Společenství, nulové zvýšení vlastních zdrojů, úspory na financování rozšíření.
Zpravodaj je doposud přesvědčen, že příští finanční výhled bude odrážet stupeň politické vůle na poskytnutí odpovídajících prostředků pro Evropskou unii s ohledem na její cíle a očekávání z hlediska finanční disciplíny a na základě vyhodnocení přínosu Společenství
„Sapirova zpráva“, která zahájila vnitřní úvahy Komise ohledně přípravy globálního balíčku, uvádí:
„Mezi cíly zaměřenými na výstavbu Evropy a významem a obsahem rozpočtu existuje rozdíl. Současný rozpočet, poznamenaný historickým dědictvím, jen velmi málo odráží priority a úkoly Evropské unie s výjimkou přelomových strukturálních fondů z poloviny 80. let. Tento rozdíl je jasně zřetelný, především když porovnáme nové cíle Evropské unie vyhlášené v Lisabonu a finanční nástroje, které jsou k dispozici (důležité jsou nástroje ve formě předpisů) a jež jsou charakterizovány nízkými prostředky a nedostatkem flexibility.“ .
Finanční rámec navržený Komisí v únoru 2004 není pouze návrhem, ale doprovází jej obnova velmi podstatné části právních předpisů.
Váš zpravodaj má za to, že aby se upevnila pozice Parlamentu vzhledem k finančnímu rámci, je nutné stanovit politické priority na straně právních předpisů prostřednictvím evropského nařízení a odpovídající úrovně financování.
Současný stav
V rámci Komise
Podle článku 26 Interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999
Komise předloží do 1. července 2005 návrhy na nový střednědobý finanční výhled.
V únoru 2004 Komise přijala sdělení o příštím finančním výhledu na období 2007 - 2013
KOM(2004) 101 „Budování naší společné budoucnosti. Politické úkoly a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007 – 2013“ . Toto sdělení je založeno na závěrech vnitřní pracovní skupiny složené ze šesti komisařů pověřených předem stanovit politický rámec a identifikovat potřeby.
Později, v červenci 2004 Komise přijala hlavní část tzv. „Prodiho balíčku“ skládajícího se z dalších tří sdělení
KOM(2004) 487 „Finanční výhled 2007 – 2013“, KOM(2004) 498 „Návrh na obnovení interinstitucionální dohody o rozpočtové disciplíně a zlepšení rozpočtového postupu“, KOM(2004) 505 „Technická příloha – Financování Evropské unie: Zpráva Komise o provozování systému vlastních zdrojů“. a 24 legislativních návrhů. Druhý soubor legislativních návrhů byl přijat dne 29. září.
Zpravodaj zdůrazňuje, že poprvé v historii Unie končí téměř všechny programy současně (2006). To byl hlavní argument, který uvedla Komise pro předčasné předložení finančního výhledu a souvisejících legislativních návrhů, aby byla zajištěna kontinuita.
V rámci Rady
Skupina pro finanční výhled vytvořená ad hoc během irského předsednictví a složená ze zástupců Rady pro všeobecné záležitosti má na starosti přípravu práce pro COREPER a koordinaci přezkoumání specifických aspektů pro specializované rady. První soubor závěrů byl Evropské radě předložen již v prosinci.
Během nizozemského předsednictví ad hoc skupina pokračovala v přezkoumávání různých návrhů pomocí hlubších analýz různých okruhů s cílem popsat obecný rozsah pozic členských států k jednotlivým částem.
Evropská rada bude moci přijmout směry v prosinci 2004, avšak závěry se neočekávají dříve než během zasedání Evropské rady v červnu 2005.
V rámci Parlamentu
Před koncem 5. volebního období Evropský parlament přijal zprávu
A5-0268/2004 „Zpráva o budování naší společné budoucnosti – politické úkoly a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013“ (zpravodaj: Terence Wynn) , v níž jsou uvedeny obecné orientační postoje k prvnímu sdělení Komise (KOM(2004) 101) s jasným mandátem, že nijak neovlivní budoucí názory Parlamentu:
6. Z demokratických důvodů je odhodlán nečinit během tohoto volebního období Parlamentu rozhodnutí, která by mohla omezit rozsah nebo rozhodování Parlamentu zvoleného v červnu 2004, avšak z důvodu institucionální kontinuity vyzývá budoucí Parlament, budoucí Komisi a rozšířenou Radu, aby zohlednila postoje obsažené v této zprávě jako základ pro budoucí jednání;
Zpravodaj však pokládá za užitečné znovu připomenout hlavní orientační postoje předcházejícího Parlamentu k výše uvedenému sdělení z hlediska znovuposouzení a vyhodnocení pro nadcházející rozpravy.
· Podle současné Smlouvy není finanční výhled nutný. Proto finanční výhled nevznikne bez dohody mezi EP a Radou o finančním balíčku (odst. 5).
· Potřeba posoudit přínos výdajů Společenství ve srovnání s národními rozpočty (odst. 7).
· Nezbytnost, aby budoucí finanční výhled umožnil financování rozhodujících a strategických cílů uvedených v Ústavě.
· Časový rámec by měl být lépe uzpůsoben mandátům Parlamentu a Komise, tj. 5 let (odst. 13). tento požadavek je v souladu s Ústavou, která předpokládá víceletý rámec „nejméně na dobu pěti let“ (čl. III-308).
· Evropský parlament není vázán rozhodnutím, které přijala Evropská rada v říjnu 2002 o výdajích na zemědělství do roku 2013 (odst. 14 a 26).
· Poměr mezi závazky a platbami plánovanými Komisí v jejím návrhu je problematický (odst. 15 a 19).
· Rozpočet Společenství v období 1999 – 2002 vzrostl o 8,2 % ve srovnání s průměrným růstem národních rozpočtů 22,9 % (odst. 18).
· Struktura současného finančního výhledu se ukázala jako efektivní. Omezený počet okruhů by neměl vést k menší flexibilitě (odst. 22).
· Evropský rozvojový fond (EDF) by měl mít rozpočet v souladu se zásadou jednotnosti a měl by zajistit demokratickou kontrolu důležité části rozvojové politiky EU (odst. 29).
· Otevřenost hodnocení návrhů na obecný mechanismus oprav založený na zásadě solidarity Společenství (odst. 30).
Zatímco první sdělení (KOM(2004) 101 konečné znění) si kladlo za cíl identifikovat politický projekt pro rozšířenou Unii a obsahovalo návrhy na nový finanční rámec, druhé sdělení (KOM(2004) 487 konečné znění) stanovuje cíle pro navrhované financování. Komise zdůrazňuje přínosy Společenství jako:
- efektivita: výsledku lze dosáhnout pouze opatřeními na úrovni EU (např. vzdělávání a výcvik)
- účinnost: opatření EU nabízí lepší využití peněz (např. výzkum, fond solidarity, přistěhovalectví a azyl)
- součinnost: kroky EU na doplnění, povzbuzení a posílení opatření (např. politika soudržnosti, vnější vztahy)
- lepší správa při prováděcí politice (nové nástroje)
Zpravodaj se domnívá, že tyto zásady by neměly platit globálně, ale měly by být vyhodnoceny případ od případu a ověřeny pro každou politiku.
Za účelem rozpravy v rámci šestého volebního období by zpravodaj rád vyzvednul následující otázky:
- Lze souhlasit s analýzou ve Wynnově zprávě?
- Je důležitý nový tématický přístup?
- Poskytuje občanům lepší zviditelnění kroků EU?
- Měl by EP zvážit, zda by se v některých současných politikách v příštím finančním výhledu nemělo dále pokračovat?
- Je sedmiletý časový rámec přijatelný?
- Je vhodné rozdělit současný okruh 3 (vnitřní politiky) na tři různé okruhy 1a), 1b) a 3)?
- Je okruh 3 (pouze s 1,3 miliardami eur na celé období) oprávněný ve srovnání s ostatními?
- Je okruh 5 vyjímající výdaje Komise na administrativu přijatelný nebo by měl zůstat viditelný v samostatném okruhu?
Dočasný výbor
Na svém zářijovém zasedání se Parlament rozhodl vytvořit dočasný výbor, který má za úkol určit postoj Parlamentu pro jednání o příštím finančním výhledu
B6-0032/2004 .
V souladu se svým mandátem by dočasný výbor měl být schopen předložit v dubnu 2005 zprávu obsahující postoj Parlamentu pro jednání na zasedání Evropské rady v červnu 2005. Proto by všechny dotčené výbory
AFET, DEVE, EMPL, ENVI, ITRE, IMCO, TRAN, REGIO, AGRI, CULT, LIBE, FEMM měly přijmout svá stanoviska a předložit je dočasnému výboru nejpozději do ledna 2005.
Jakmile bude znám postoj Evropského parlamentu, může být zahájena legislativní práce v souladu s postojem EP k jednání. Každý legislativní a rozpočtový návrh bude projednán v souladu s odpovídajícími pravomocemi.
Co se týká pracovní metody pro dosažení soudržného postoje, zpravodaj zdůrazňuje, že je důležité dodržovat přístup „zdola nahoru“, kterým se stanoví politické priority do budoucna a určí se pozitivní a negativní priority na základě současných programů nebo nutnosti vytvoření nových iniciativ. V případě potřeby by se měl zahájit zvláštní trialog s Komisí a Radou.
První diskuse a orientační postoj výboru o těchto obecných otázkách by měly práci zpravodaje zjednodušit.
Váš zpravodaj se domnívá, že Rozpočtový výbor by měl aktivně přispět k práci dočasného výboru a vyjádřit svůj postoj ke všem oblastem svých kompetencí.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 1: ORGANIZACE A PRACOVNÍ METODY
Současně s předložením cílů a finančních nástrojů popsaných v jejích dvou obecných sděleních z 10. února a 14. července 2004 Komise přijala dva soubory legislativních návrhů, aby zajistila kontinuitu právních předpisů Společenství. Další návrhy se očekávají před koncem roku a na počátku roku 2005.
Většina programů Společenství skončí v roce 2006. Poprvé jsou právní předpisy EU těsně spjaty s finančním rámcem, co se týká časového plánu a obsahu. Zajištění soudržnosti mezi politickými prioritami a postojem k příštímu finančnímu výhledu je cílem dočasného výboru vytvořeného Parlamentem.
Váš zpravodaj má za to, že na základě mandátu dočasného výboru by mělo být cílem dospět ke konsensu, který by identifikoval politické priority EP a relativní finanční podporu poskytnutou každé oblasti. Váš zpravodaj je přesvědčen, že přístup zdola nahoru by mohl tuto debatu usnadnit.
Pro usnadnění této práce pokládá váš zpravodaj za užitečné předložit dvojí podporu pomocí souboru pracovních dokumentů zabývajících se horizontálními otázkami (struktura finančního výhledu, flexibilita, poměr mezi závazky a platbami, agentury, administrativní výdaje atd.) na jedné straně a hloubkové analýzy každého okruhu podle obecných norem na druhé straně. Kritéria navrhovaná pro tuto analýzu by mohla být následující:
- analýza současných právních předpisů (do roku 2006) pod novými okruhy
- identifikace programů, které pokračují, které byly ukončeny a které se spojily v jeden celek
- nové návrhy na období od roku 2007
- identifikace kladných a záporných priorit pro každý okruh a podokruh
- demonstrace subsidiarity, proporcionality, účinnosti a přínosu evropských opatření
- specifické problémy u jednotlivých okruhů
- možné rozpětí (a flexibilita) u jednotlivých okruhů
- zjednodušení finančních nástrojů
Zpravodaj upozorňuje, že tento pracovní program by měl být uskutečněn co nejvíce s ohledem na diskuse ve specializovaných výborech a bez ohledu na jejich stanovisko poskytnuté dočasnému výboru.
Zpravodaj zdůrazňuje, že si přeje zůstat v těsném kontaktu se specializovanými výbory s cílem vytvořit konsensuální postoj Evropského parlamentu k finančnímu výhledu na období 2007–2013. Takzvaný „Prodiho balíček“ se skládá asi z 50 legislativních návrhů s dopadem na rozpočet a je třeba nalézt koherentní přístup mezi legislativními a rozpočtovými hledisky. V případě legislativních návrhů, jejichž část již byla předána Evropskému parlamentu, je nutno koordinovat harmonogram práce dočasného výboru i specializovaných výborů. Specializované výbory mohou samozřejmě začít zkoumat legislativní návrhy související s balíčkem současně s prací dočasného výboru. Zpravodaj však zdůrazňuje, že Parlament by neměl schvalovat žádné odkazy na finanční částky před zprávou dočasného výboru, aby byla dodržena soudržnost se stanoviskem, které zaujme EP ve zprávě dočasného výboru.
Způsoby spolupráce se specializovanými výbory lze naplánovat takto:
· odeslat dopis předsedům specializovaných výborů, který je bude informovat o postupu a pravděpodobném časovém plánu a vyzve výbory, aby předložily stanovisko dočasnému výboru do ledna 2005;
· přizvat předsedu a navrhovatele specializovaných výborů vždy, když bude dočasný výbor debatovat o otázce spadající do jejich kompetence;
· požadovat, aby byl zpravodaj dočasného výboru přizván na schůze specializovaných výborů, když bude na pořadu jednání bod vztahující se k finančnímu výhledu;
· konat bilaterální schůzky zpravodajů a navrhovatelů specializovaných výborů;
· prostřednictvím svého předsedy informovat Konferenci předsedů výborů a Konferenci předsedů o průběhu práce.
Váš zpravodaj žádá výbor, aby se dohodnul:
· na návrzích týkajících se schématu pracovních dokumentů;
· na cíli předložit zprávu plénu v dubnu 2005, za předpokladu, že Rada dodrží svůj harmonogram, aby bylo možno stanovit postoj Parlamentu před zasedáním Evropské rady v červnu 2005 za lucemburského předsednictví;
· požádat specializované výbory, aby předložily své stanovisko dočasnému výboru do ledna 2005;
· požádat specializované výbory, aby soustředily své stanovisko na mandát dočasného výboru;
· položit otázku k ústnímu zodpovězení v souladu s článkem 108 jednacího řádu Radě a Komisi s cílem rozpravy v plénu na prvním nebo druhém prosincovém zasedání.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 2: SOUČASNÝ STAV
Úvod
Dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013 byl vytvořen Evropským parlamentem dne 15. září 2004. Tímto rozhodnutím Parlament navazuje na úspěšnou praxi předchozího dočasného výboru v souvislosti v přípravou finančních výhledů (balíčky Delors I a Delors II).
Parlament udělil výboru jasný a náročný mandát – a sice definovat politické priority Parlamentu pro budoucí finanční výhled jak z legislativního, tak i z rozpočtového hlediska. Jinými slovy, cílem tohoto výboru by mělo být identifikovat politickou agendu a úkoly Evropské unie pro další období.
Kromě toho bude mít tento dočasný výbor z obecného a interinstitucionálního hlediska možnost
- podpořit viditelnost Evropského parlamentu jako rovnocenného partnera Rady při vývoji budoucího finančního rámce;
- ukázat, že Evropský parlament může předložit politická řešení se skutečně evropským přínosem;
- vytvořit rámec, který pomůže samotnému Parlamentu plně využít svých možností.
Východisko
Zpravodaj předložil část tohoto pracovního dokumentu v Rozpočtovém výboru na jeho schůzi dne 13. října 2004.
Obsah finančního výhledu
Od roku 1988 slouží mnohaletý finanční rámec „finanční výhled“ jako referenční dokument pro roční rozpočet Evropské unie.
Současný finanční rámec se vztahuje na období 2000–2006. Byl formalizován v Interinstitucionální dohodě (IIA) ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí
Úř. věst. C 172, 18.6. 1999, s. 1. . Tato dohoda se zakládá na společném postoji Rady, jak je shrnut v závěrech Evropské Rady z Berlína ve dnech 24. a 25. března 1999, a na jednání s Parlamentem, jenž dosáhl zvýšení stropu v okruhu 3 (na vnitřní politiky) a 5 (na důchody) o 2 miliardy eur a rovněž vytvoření nástroje pružnosti a začlenění jiných modifikací. Současný finanční výhled byl v roce 2003 upraven a přezkoumán, aby se zohlednil dopad rozšíření na rozpočet. Finanční výhled je předkládán ve formě tabulky a vytváří víceletý rámec pro výdaje, což může být charakterizováno dvěma hlavními prvky:
§ Rozdělení a roční stropy pro každý okruh (zemědělství, strukturální fondy atd.). Finanční výhled vytváří stropy pro závazky pro každý okruh a na každý rok.
§ Celkový strop výdajů se skládá ze dvou ukazatelů: stropu pro závazky (souhrn položek závazků pro různé okruhy) a stropu pro platby související se závazky a vyjádřené v procentech hrubého národního důchodu (HND) založeného na odhadech. Stropy představují maximální hranici výdajů v závazcích a platbách schválenou pro roční rozpočty. Příspěvky členských států se počítají ročně na základě příspěvků zahrnutých do rozpočtu.
Strop vlastních zdrojů, který je také uveden ve výše zmíněné tabulce, definuje maximální částku příjmů rozpočtu EU a je stanoven v samostatném rozhodnutí Rady. Tvoří maximální částku příspěvků členských států a je založen na hrubém národním důchodu Společenství. Podle platného rozhodnutí
Rozhodnutí Rady č. 597/2000/ES představuje strop 1,24 % kumulovaného HND Společenství.
Povaha a meze finančního výhledu
V současné době se finanční výhled nevyskytuje ani v Ústavě ani v právních předpisech Společenství. Je formalizován pomocí interinstitucionální dohody sui generis mezi Parlamentem, Radou a Komisí, která odráží konsensus mezi nimi, a dává tedy tomuto postupu legitimitu (nepsané zákony). Konečné rozhodnutí podléhá dohodě EP a Rady, které vyjádří svou společnou vůli k rozpočtové disciplíně v interinstitucionální dohodě.
Finanční výhled představuje víceletý rámec pro roční rozpočty, o kterých rozhoduje rozpočtový orgán v souladu se Smlouvou a s postupy stanovenými interinstitucionální dohodou.
Po jejich schválení musí být stropy dodržovány, i když IIA předpokládá, že je za určitých okolností lze upravit: přezkoumání, flexibilita pro rozšíření, vytvoření fondu solidarity atd.
Ústava pro Evropu zahrnuje víceletý finanční rámec, který se stane evropským zákonem na základě rozhodnutí Rady po obdržení souhlasu a na základě dohody s Evropským parlamentem (čl. I-54, čl. II-308).
Příští finanční výhled (2007–2013) bude přijat podle současného postupu.
První dva finanční výhledy doprovázelo navýšení stropu vlastních zdrojů. U třetího finančního výhledu (současného) tomu tak nebylo.
1988–1992 z 1,15 % na 1,20 % HDP
1993–1999 z 1,24 % na 1,27 % HDP
2000–2006 1,27 % HDP (nebo 1,24 % HND)
S finančním výhledem Evropský parlament také obětoval určité pravomoci výměnou jednak za udržitelnější strukturu rozpočtu, jednak za navýšení zdrojů pro nové politiky na podporu evropské integrace (víceleté programy). Vytvoření nových úkolů a orgánů vyvíjelo stále větší tlak na současný finanční výhled kvůli nedostatečným zdrojům a přílišné nepružnosti.
Co by se stalo, kdyby k dohodě nedošlo?
Článek 26 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 obsahuje následující ustanovení:
26. Jestliže se obě složky rozpočtového orgánu nedohodnou na novém finančním výhledu a není-li stávající finanční výhled výslovně vypovězen jednou ze stran této dohody, upraví se stropy platné pro poslední rok stávajícího finančního výhledu v souladu s bodem 15 tak, že se na tyto částky použije průměrná míra zvýšení zjištěná za předchozí období, vyjma úpravy vyplývající z rozšíření Unie. Tato míra zvýšení však nesmí přesáhnout míru růstu HDP Společenství za dotčený rok.
Zpravodaj upozorňuje, že nový finanční výhled by měl být normálně dohodnut předtím, než Komise začne připravovat PNR na rok 2007.
Smlouva zůstává nadřazena IIA, což znamená, že pokud neexistuje víceletý rámec, platí ustanovení pro roční rozpočty, kde je jediným omezením pro EP dodržování maximální míry zvýšení (MRI; čl. 272 odst.9).
Kontext
V roce 2007 bude Evropská unie slavit tři významná výročí, což by mohlo být příhodné pro zahájení nových iniciativ na konsolidaci jejích zkušeností a vyspělosti a pro řešení nových problémů: 50 let Římské smlouvy, 20 let finančního výhledu a 5 let jednotné měny.
Příprava příštího finančního výhledu se však bude provádět v období značného politického napětí: obtížné hospodářské a sociální okolnosti působící na státní pokladny způsobené rozpočtovými omezeními, ratifikace Ústavy, případné nové rozšíření a volební kampaně v několika členských státech.
Finanční výhled vždy odrážel strategickou orientaci a hlavní politické směry:
1988–1992: konec rozpočtové krize, konec nadřazenosti zemědělství v rozpočtu, zahájení strukturálních politik
1993–1999: značné navýšení strukturálních fondů (+ 41 %), což se stalo výsadním nástrojem pro hospodářskou a sociální soudržnost jako základu pro jednotnou měnu
2000–2006: stabilizace rozpočtu Společenství, nulové zvýšení vlastních zdrojů, úspory na financování rozšíření.
Zpravodaj je doposud přesvědčen, že příští finanční výhled bude odrážet stupeň politické vůle na poskytnutí odpovídajících prostředků pro Evropskou unii s ohledem na její cíle a očekávání z hlediska rozpočtové disciplíny a na základě vyhodnocení přínosu Společenství.
Finanční rámec navržený Komisí v únoru 2004 není pouze návrhem, ale doprovází jej obnova velmi podstatné části právních předpisů.
Váš zpravodaj má za to, že aby se upevnila pozice Parlamentu vzhledem k finančnímu rámci, je nutné stanovit politické priority na straně právních předpisů prostřednictvím evropského nařízení a odpovídající úrovně financování.
Současný stav
V rámci Komise
Podle článku 26 Interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999
Komise předloží do 1. července 2005 návrhy na nový střednědobý finanční výhled.
V únoru 2004 Komise přijala sdělení o příštím finančním výhledu na období 2007 - 2013
1 KOM(2004) 101 „Budování naší společné budoucnosti. Politické úkoly a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007 – 2013“ . Toto sdělení je založeno na závěrech vnitřní pracovní skupiny složené ze šesti komisařů pověřených předem stanovit politický rámec a identifikovat potřeby.
Později, v červenci 2004 Komise přijala hlavní část tzv. „Prodiho balíčku“ skládajícího se z dalších tří sdělení
2 KOM(2004) 487 „Finanční výhled 2007 – 2013“, KOM(2004)498 „Návrh na obnovení interinstitucionální dohody o rozpočtové disciplíně a zlepšení rozpočtového postupu“, KOM(2004) 505 „Technická příloha – Financování Evropské unie: Zpráva Komise o provozování systému vlastních zdrojů“. a 24 legislativních návrhů. Druhý soubor legislativních návrhů byl přijat dne 29. září.
Zpravodaj zdůrazňuje, že poprvé v historii Unie končí téměř všechny programy současně (2006). To byl hlavní argument, který uvedla Komise pro předčasné předložení finančního výhledu a souvisejících legislativních návrhů, aby byla zajištěna kontinuita.
V rámci Rady
Skupina pro finanční výhled vytvořená ad hoc během irského předsednictví a složená ze zástupců Rady pro všeobecné záležitosti má na starosti přípravu práce pro COREPER a koordinaci přezkoumání specifických aspektů pro specializované rady. První soubor závěrů byl Evropské radě předložen již v prosinci.
Během nizozemského předsednictví skupina ad hoc pokračovala v přezkoumávání různých návrhů pomocí hlubších analýz různých okruhů s cílem popsat obecný rozsah pozic členských států k jednotlivým částem.
Evropská rada bude moci přijmout směry v prosinci 2004, avšak závěry se neočekávají dříve než během zasedání Evropské rady v červnu 2005.
V rámci Parlamentu
Před koncem pátého volebního období Evropský parlament přijal zprávu
A5-0268/2004 „Zpráva o budování naší společné budoucnosti – politické úkoly a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013“ (zpravodaj: Terence Wynn) , v níž jsou uvedeny obecné orientační postoje k prvnímu sdělení Komise (KOM(2004) 101) s jasným mandátem, že nijak neovlivní budoucí názory Parlamentu:
6. Z demokratických důvodů je odhodlán nečinit během tohoto volebního období Parlamentu rozhodnutí, která by mohla omezit rozsah nebo rozhodování Parlamentu zvoleného v červnu 2004, avšak z důvodu institucionální kontinuity vyzývá budoucí Parlament, budoucí Komisi a rozšířenou Radu, aby zohlednila postoje obsažené v této zprávě jako základ pro budoucí jednání;
Zpravodaj pokládá za užitečné znovu připomenout hlavní orientační postoje předcházejícího Parlamentu k výše uvedenému sdělení z hlediska znovuposouzení a vyhodnocení pro nadcházející rozpravy.
· Podle současné Smlouvy není finanční výhled nutný. Proto finanční výhled nevznikne bez dohody mezi EP a Radou o finančním balíčku (odst. 5).
· Potřeba posoudit přínos výdajů Společenství ve srovnání s národními rozpočty (odst. 7).
· Nezbytnost, aby budoucí finanční výhled umožnil financování rozhodujících a strategických cílů uvedených v Ústavě.
· Časový rámec by měl být lépe uzpůsoben mandátům Parlamentu a Komise, tj. 5 let (odst. 13). tento požadavek je v souladu s Ústavou, která předpokládá víceletý rámec „nejméně na dobu pěti let“ (čl. III-308).
· Evropský parlament není vázán rozhodnutím, které přijala Evropská rada v říjnu 2002 o výdajích na zemědělství do roku 2013 (odst. 14 a 26).
· Poměr mezi závazky a platbami plánovanými Komisí v jejím návrhu je problematický (odst. 15 a 19).
· Rozpočet Společenství v období 1999–2002 vzrostl o 8,2 % ve srovnání s průměrným růstem národních rozpočtů 22,9 % (odst. 18).
· Struktura současného finančního výhledu se ukázala jako efektivní. Omezený počet okruhů by neměl vést k menší flexibilitě (odst. 22).
· Evropský rozvojový fond (EDF) by měl mít rozpočet v souladu se zásadou jednotnosti a měl by zajistit demokratickou kontrolu důležité části rozvojové politiky EU (odst. 29).
· Otevřenost hodnocení návrhů na obecný mechanismus oprav založený na zásadě solidarity Společenství (odst. 30).
Za účelem rozpravy v rámci šestého volebního období by zpravodaj rád vyzvednul několik obecných otázek:
- Je sedmiletý časový rámec přijatelný?
- Odpovídá návrh Komise střednědobým politickým úkolům a výzvám Evropské unie na příští desetiletí?
- Stanoví návrh Komise dostatečně jasné priority pro Evropskou unii skládající se z 25 a více států?
- Měla by Evropská unie změnit/ukončit některé současné činnosti ve světle svých budoucích úkolů a rozpočtových omezení členských států?
- Měl by Evropský parlament zvážit, zda by se v některých současných politikách v příštím finančním výhledu nemělo dále pokračovat?
- Měly by se prozkoumat alternativní finanční nástroje?
- Měly by být do činností Unie zařazeny nové úkoly?
- Jsou mechanismy flexibility a mechanismy revize vhodné k financování nepředvídaných nových činností včetně budoucích rozšíření?
- Je tématický přístup k nové struktuře finančního výhledu důležitý?
- Poskytuje občanům lepší zviditelnění činnosti EU?
- Nezvýší rozdělení současného okruhu 3 (vnitřní politiky) na tři různé okruhy 1a), 1b) a 3) nepružnost systému?
- Je nový okruh 3 oprávněný ve srovnání s ostatními z hlediska objemu prostředků?
- Je okruh 5 vylučující správní výdaje Komise přijatelný nebo by měl zůstat viditelný jako samostatný okruh, aby bylo zajištěno lepší rozdělení mezi provozními a správními výdaji?
- Měly by být decentralizované agentury uvedeny ve zvláštním okruhu?
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 3: PRVNÍ ANALÝZA SDĚLENÍ KOMISE (2004) 487
Ve druhém sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu Finanční výhled 2007–2013
KOM(2004) 487 konečné znění je obsažena většina politických cílů stanovených v dřívějším sdělení ze dne 10. února Budování naší společné budoucnosti – politické úkoly a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013
KOM(2004) 101 konečné znění .
Druhé sdělení má dvě části:
- v první části Komise vyzdvihuje důvody, potřeby a přínos evropských opatření k dosažení politických cílů uvedených ve Smlouvě a v Ústavě,
- ve druhé části Komise představuje programy, které mají být financovány podle nových finančních výhledů tak, aby se politické cíle staly realitou. Pro každý okruh je uveden přehled všech nových programů, které mají být zahájeny po roce 2006.
Ve svém pracovním dokumentu č. 1 zpravodaj v každém okruhu k novým programům navrženým Komisí přiložil odpovídající tabulku a rozpočtovou nomenklaturu podle stávajícího finančního výhledu.
V pracovním dokumentu č. 3 zpravodaj provedl první analýzu částek uvedením zvýšení (snížení), které Komise předpokládá pro každou z hlavních kategorií výdajů podle různých okruhů v období 2007-2013.
Zpravodaj by rád zdůraznil několik klíčových bodů:
- Toto je pouze první a globální analýza omezená na hlavní kategorie výdajů, nikoli analýza založená na programu, zpravodaj se však domnívá, že může sloužit jako vodítko ke stanovení předpovědi politických priorit.
- Výpočet je založen na srovnání mezi plánovanou částkou na rok 2006 a celkovými výdaji za sedmileté období. Celkové zvýšení/snížení je uvedeno jako celková hodnota i v procentech.
- Nová struktura finančního výhledu je založena na metodě ABB (sestavování rozpočtu podle činností), která má za cíl stanovit celkové náklady na politiky. Proto jsou do celkové částky zahrnuty administrativní výdaje nutné k realizaci programů. Tento prvek je nutno brát v úvahu při srovnání stávajících finančních prostředků vyčleněných na probíhající programy s novou strukturou.
- Profil výdajů je založen na běžných cenách (za základ se bere rok 2006), nikoli na konstantních cenách.
Okruh 1 – Udržitelný růst
Podokruh 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
· Tento podokruh obsahuje politiky spjaté s Lisabonskou strategií. Aby bylo možno transformovat EU na dynamickou ekonomiku založenou na znalostech a zaměřenou na růst, Komise stanovila pět cílů, které zahrnují politiky a/nebo úkoly, které mají přispět k jejich dosažení. Jedná se o: podporu konkurenceschopnosti v rámci plně integrovaného jednotného trhu, výzkum a technický rozvoj, propojení Evropy pomocí sítí EU, vzdělávání a odbornou výchovu a sociálně-politickou agendu. Nadcházející průběžné přehodnocení Lisabonské strategie poukazuje na potřebu urychlit práci v této oblasti politiky. Základním prvkem této strategie je zvýšení výdajů na úrovni EU.
Ø Výzkum a vývoj : zvýšení rozpočtu (159 %)
Ø Doprava a energetika : zvýšení rozpočtu (309 %)
Ø Vzdělání a odborná výchova : zvýšení rozpočtu (323 %)
Ø Sociální politika : zvýšení rozpočtu (115 %)
Ø Začlenění Fondu pro růst a úpravu/přizpůsobení, včetně návrhu na přesunutí nevyužitých zdrojů z podokruhu 1b do podokruhu 1a.
· Výzkum a vývoj
Cílem je vytvořit evropský výzkumný prostor pomocí podpory vědecké a technické dokonalosti a dosažení 3% investic v oblasti výzkumu a inovací. Tato kategorie výdajů bude pokrývat především 7. rámcový program.
· Transevropské dopravní a energetické sítě
Cílem je podporovat konkurenceschopnost, bezpečnost a udržitelnost životního prostředí dopravních, energetických a telekomunikačních sítí v EU. Tato kategorie výdajů bude zahrnovat dva hlavní nástroje: program Marco Polo a Galileo.
· Vzdělání a odborná výchova
Zlepšení těchto politik je dosaženo pomocí přestrukturování stávajících programů (Erasmus, Erasmus Mundus, Socrates, Leonardo da Vinci) do menšího počtu nástrojů.
· Sociální politika
Tato politika by měla podporovat konkurenceschopnost a podnikatelského ducha v rámci plně integrovaného jednotného trhu, realizaci agendy sociální politiky prostřednictvím jediného programu s názvem „Pokrok“ a přeskupení stávajících opatření v této oblasti (Eures, programy sociálního pojištění, volný pohyb pracovníků apod.).
Podokruh 1b: Koheze pro růst a zaměstnanost
Tento podokruh zahrnuje především stávající strukturální fondy, které jsou však přepracovány tak, aby se zabývaly strategičtějšími cíly. Rozšíření Unie na 25 členských států, případně další rozšíření na 27 a více členů, představuje nebývalý úkol z hlediska konkurenceschopnosti a vnitřní koheze Unie, Komise proto navrhuje, aby se opatření podporovaná politikou koheze zaměřovala na investice v omezené oblasti prioritních úkolů Společenství a aby odrážela Lisabonskou a Göteborskou agendu. Prioritní témata se budou seskupovat kolem tří úkolů: sbližování (78 % všech zdrojů), konkurenceschopnost a zaměstnanost v regionech (17 %), územní spolupráce (4 %). Programy budou podporovány pomocí finančních zdrojů z Evropského regionálního rozvojového fondu (ERDF), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti v souladu se zásadami uvedenými ve Smlouvě. Je potřeba uplatnit 4% strop a dále upravenou verzi berlínské metody přidělování financí. Za základ pro výpočet relativního prospěchu je nutno brát EU-25. Všechny regiony, které podle nových předpisů nemají nárok na podporu podle cíle č. 1 (tzv. „phasing-in“ regiony a regiony ovlivněné „statistickým efektem“), získají finanční vyrovnání. Finanční vyrovnání pro regiony ovlivněné statistickým efektem je větší než v případě tzv. „phasing-in“ regionů.
Ø Sbližování : zvýšení rozpočtu (40 %), mírně navýšená částka z celkového rozpočtu.
Ø Konkurenceschopnost v regionech: zvýšení rozpočtu (6 %), mírně snížená částka z celkového rozpočtu.
Ø Evropská územní spolupráce: zvýšení rozpočtu (14 %), mírně snížená částka z celkového rozpočtu.
· Podpora sbližování méně rozvinutých členských států a regionů
Tento nástroj se vztahuje na část stávajícího Evropského výzkumného a vývojového fondu, Sociálního fondu a Fondu soudržnosti. Přepokládá se, že nárok na přidělení prostředků podle cíle č. 1 a Fondu soudržnosti se bude řídit současnými pravidly.
· Podpora a posílení konkurenceschopnosti a zaměstnanosti v regionech mimo méně prosperující oblasti
Tento nástroj se vztahuje na stávající opatření, které spadají částečně pod Evropský výzkumný a vývojový fond a částečně pod Sociální fond (Leader).
· Podpora evropské územní spolupráce
Tento nástroj by se měl snažit o podporu přeshraniční spolupráce.
Okruh 2: Zachování přírodních zdrojů a hospodaření s nimi
Tento okruh zahrnuje povinné a nepovinné výdaje a vztahuje se na tyto probíhající programy:
- okruh 1: Zemědělství: 1a) podpora trhu a 1b) rozvoj venkova
- okruh 2: Strukturální opatření (IFOP)
- okruh 3: Vnitřní politiky: program Life a další opatření týkající se životního prostředí
- okruh 4: Mezinárodní dohody v oblasti rybolovu
Okruh 2 zahrnuje reformy SZP zahájené v letech 2003 a 2004, zejména strop pro výdaje spojené s trhem a pro přímé platby v zemědělství, které byly na zasedání Evropské rady v Bruselu v prosinci 2002 stanoveny do roku 2013 jako výchozí bod. Pro nové finanční období se navrhuje, aby se reforma politiky soustředila na rozvoj venkova. Na základě göteborských závěrů by tato nová politika měla klást důraz na ochranu životního prostředí a na dosažení udržitelnějšího rozvoje. Nové nástroje v oblasti rybolovu spadající do tohoto okruhu by zahrnovaly intervenci pomocí finančního nástroje FIFG ve všech oprávněných regionech, mezinárodní dohody v oblasti rybolovu a opatření na hospodaření se stavy ryb a na jejich zachování. A konečně by se pomocí tohoto okruhu financoval nový finanční nástroj pro oblast životního prostředí, přičemž by se do jednoho nástroje seskupily všechny položky rozpočtu týkající se životního prostředí.
Ø Podpora trhu : snížení (3 %) pro EU-25.
Ø Rozvoj venkova : zvýšení rozpočtu (23 %). Neměnný rozpočet pro EU-25.
Ø Rybolov : zvýšení rozpočtu (24 %). Neměnný rozpočet pro EU-25.
Ø Životní prostředí : zvýšení rozpočtu (67 %). Zvýšené financování nástroje, pomocí něhož budou provedena opatření vztahující se pouze na životní prostředí, která budou brát v úvahu rozšíření Unie.
· Podpora konkurenceschopnějšího, tržně orientovaného a udržitelného zemědělství EU
Výdaje na Rumunsko a Bulharsko jsou zahrnuty (překračují strop stanovený v Bruselu).
· Podpora a posílení rozvoje venkova
Výdaje na Bulharsko a Rumunsko jsou zahrnuty.
· Podpora konkurenceschopného a udržitelného sektoru rybolovu
Tento výdaj zahrnuje nový EFF, kontrolní opatření atd. a mezinárodní dohody o rybolovu (jejichž financování v současnosti spadá pod okruh 4: Vnější opatření).
· Udržení stále vysoké úrovně ochrany životního prostředí a podpora udržitelného využívání zdrojů a hospodaření s nimi
Tento výdaj zahrnuje přidělené částky ze stávajícího okruhu 3 (zejména program LIFE a výdaje na Evropskou agenturu pro životní prostředí).
Okruh 3: Občanství, svoboda, bezpečnost a právo
Tento okruh zahrnuje velmi malou část budoucího finančního rámce. Cílem Komise je sdružit do tohoto nového okruhu tři typy politik, které jsou v současnosti financovány v rámci okruhu 3: „Vnitřní politiky“ a spadají do celé řady nástrojů a rozpočtových položek. Týkají se opatření v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, spotřebitelské politiky, informační politiky a kultury.
Ø Spravedlnost a vnitřní věci: zvýšení o 260 %
Ø Evropská kultura a rozmanitost: zvýšení o 110 %
· Ochrana základních práv, podpora solidarity ve vztahu k volnému pohybu osob, posílení předcházení a boje se zločinem
Tato politika představuje ve srovnání se stávající hlavou 18 – Prostor svobody, bezpečnosti a práva (financování se po dvou letech zvýšilo dvakrát) – značné navýšení. Předpokládá se použití tří nástrojů:
- program svobody pohybu a solidarity v oblasti vnějších hranic, azylu a přistěhovalectví (SIS nebo VIS, uprchlický fond, agentura pro vnější hranice)
- bezpečnostní program (Europol, Evropská policejní akademie)
- program v oblasti spravedlnosti a základních práv (Eurojust, sledování projevů rasizmu a xenofobie)
· Ochrana zdraví a spotřebitelů, kultura a občanství
Tato část nového okruhu má za cíl zajistit pomocí programů zaměřených na zdraví a spotřebitele přístup k základnímu zboží a službám, které odpovídají očekáváním občanů. Zahrnuje také současné programy v oblasti kultury, mládeže a médií, informační politiku a bývalé programy A- 30 (granty).
Okruh 4: Vnější politiky: EU jako globální partner
Nová struktura navržená pro vnější politiky je charakterizována sjednocením stávajících programů do čtyř hlavních nástrojů.
Ø EU a její sousedé: zvýšení o 17 %
Ø EU jako partner pro udržitelný rozvoj: zvýšení o 41 % včetně Evropského rozvojového fondu (ERF)
Ø EU jako globální partner: zvýšení o 185 %
Ø půjčky a záruky: rozdíl 0 %
Tento okruh, jehož obsah se nejvíce shoduje se stávajícím okruhem 4, se zvyšuje celkem o 41 %.
· EU a její sousedé
Tento nástroj zahrnuje předvstupní nástroje (IPA) a nástroje sousedství a partnerství (ENPI), které nahradí stávající programy Phare, Ispa, Sapard, předvstupní program pro Turecko a program CARDS.
· EU jako partner pro udržitelný rozvoj
Tento nástroj zahrnuje zejména programy v oblasti rozvoje a hospodářské spolupráce. Scénář Komise je založen na začlenění ERF do rozpočtu.
· EU jako globální partner:
Tato část zahrnuje takové intervence, jako je makrofinanční pomoc, humanitární pomoc a nástroje pro pomoc v krizových situacích, včetně SZBP.
· Záruky za půjčky a rezervy na poskytování pomoci při mimořádných událostech
Oproti současné situaci ke změně nedochází.
Okruh 5 – Administrativní výdaje
Tento okruh nezahrnuje administrativní výdaje Komise
(přibližně 3 mld. eur na programy v roce 2006), které podle nové struktury spadají do řady různých okruhů.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 4: INSTITUCIONÁLNÍ A LEGISLATIVNÍ ASPEKTY
Současná situace
Dočasný výbor dostal mandát definovat jednací stanovisko Evropského parlamentu k novému finančnímu rámci jak ohledně legislativních, tak rozpočtových aspektů. Poté, co Evropská rada zaujme své stanovisko, bude zahájeno vyjednávání mezi Evropským parlamentem a Radou. Tato jednání povedou k jednomu ze dvou možných výsledků: buď parlament a Rada nový finanční výhled schválí, nebo neschválí.
V případě schválení by k němu mělo dojít do dubna r. 2006, tj. s časovým předstihem umožňujícím Komisi vypracovat předběžný návrh rozpočtu pro rok 2007 na tomto novém základě. V případě neschválení jsou dvě možnosti: buď Interinstitucionální dohodu (IIA) ze dne 6. května 1999 vypoví jedena ze stran (tj. parlament, Rada nebo Komise), nebo se použije ustanovení jejího článku 26. Pokud bude Interinstitucionální dohoda vypovězena, použila by se plně ustanovení Smlouvy, zejména její článek 272.
To znamená, že neexistuje možnost, aby neschválení finančního výhledu mohlo vést k absenci rozpočtu Unie. Hlavním rozdílem je, že v případě neschválení finančního výhledu a použití článku 26 IIA nebo 272 Smlouvy by byl rozpočet stanoven na ročním základě bez víceletého rámce. Tento pracovní dokument analyzuje „rezervní“ možnosti pro případ neschválení finančního výhledu.
Zpravodaj se domnívá, že i po r. 2006 by měl nadále existuovat nový finanční rámec, aby bylo zaručeno řádné hospodaření s evropskými financemi. Přirozeně, nový finanční výhled pro období po r. 2006 by měl Evropskou unii vybavit dostatečnými zdroji umožňujícími normální rozvoj jejích činností. Proto by s ním měl Evropský parlament souhlasit pouze tehdy, pokud zaručuje dostatečné zdroje a rezervy pro každou roční proceduru.
Evropský parlament by měl koncem práce dočasného výboru definovat rovnováhu mezi legislativními prioritami a rozpočtovými prostředky. Poté bude připraven vstoupit do vážného jednání s Radou v duchu loajální spolupráce a bude připraven ke kompromisům, pokud bude Rada ochotna prokázat stejně konstruktivní přístup.
Zpravodaj poznamenává, že v případě nedosažení dohody o finančním výhledu je rámec zaručující roční proceduru pro r. 2007 a pro následující roky dán Interinstitucionální dohodou ze dne 6. května 1999 (článkem 26) a článkem 272 Smlouvy o EU, ačkoli s odlišnými výsledky ohledně rezerv, jak je uvedeno podrobněji níže.
Co by mohlo nastat, pokud nebude nový finanční výhled schválen do začátku rozpočtového postupu pro r. 2007?
Porovnání pro r. 2007 se týká manévrovacího prostoru parlamentu mezi použitím článku 26 IIA (mezi parlamentem a Radou nebylo dosaženo dohody) a článkem 272 Smlouvy (IIA byla vypovězena).
Zpravodaj zdůrazňuje, že v obou předpokládaných případech (článek 26 IIA a článek 272 Smlouvy o EU) je vždy možno údaje uvedené v tabulce zvýšit vzájemnou dohodou obou ramen rozpočtového orgánu. Podle článku 26 IIA bude stále ještě možné zmobilizovat nástroj flexibility. Rovněž podle článku 272 Smlouvy o EU lze stanovit novou maximální míru zvýšení nepovinných výdajů dohodou mezi parlamentem a Radou.
Scénář podle článku 26 Interinstitucionální dohody
Článek 26 Trvání finančního výhledu a důsledky absence finančního výhledu
Komise do 1. července 2005 podá návrh nového střednědobého finančního výhledu.
Pokud se obě ramena rozpočtového orgánu nedohodnou na novém finančním výhledu a dokud není stávající finanční výhled výslovně vypovězen jednou ze stran této dohody, stropy pro poslední rok stávajícího finančního výhledu budou v souladu s odstavcem 15 přizpůsobeny tak, že se k daným obnosům připočte průměrná míra zvýšení zjištěná v předchozím období, s vyloučením jakýchkoli změn, které berou v úvahu rozšíření Unie. Tato míra zvýšení však nesmí přesáhnout míru růstu HNP Společenství pro dotyčný rok.
Zpravodaj by rád podtrhnul následující:
- Jak je předvídáno v článku 26, náklady rozšíření (úpravy a revize pro období 2004 -2006) nejsou do výpočtu míry zvýšení zahrnuty
- Bylo by logické do výpočtu zahrnout mobilizaci nástroje flexibility a fondu solidarity, které, jakmile jsou odsouhlaseny, zvyšují strop.
- Ačkoli položka 8 je předvídána pouze pro období 2004 - 2006, striktní použití článku 26, který odkazuje na „strop z posledního roku“, by však představovalo ustanovení této položky.
Použití článku 26 IIA umožní zvýšení přidělovaných částek pro většinu položek s výjimkou strukturálních fondů. Rezerva parlamentu pro rozpočtový postup v r. 2007 bude omezena na položku 3, kde by mohla být velká část přidělovaných částek absorbována agenturami (zejména pokud Rada bude nadále mít sklon k vytváření agentur) a možná i prodlužováním víceletých programů.
Částky přidělované pro položku 4 by možná mohly postačit, ale pouze pokud nedojde k žádné nové krizi před překonáním krize současné a pokud se Rada zdrží zvyšování rozpočtu SZBP.
Zvýšení administrativních výdajů by mělo umožnit všem orgánům splnit své závazky, zvláště pokud Rada ukončí nedávný vývoj stálého zvyšování svého rozpočtu.
Položka
Finanční výhled 2006
Finanční výhled 2007
Rozdíl
%
1
50 575
50 725
150,0
0,3 %
1a PV
43 735
43 867
132,0
0,3 %
1b NPV
6 840
6 858
18,0
0,3 %
2 NPV
42 930
42 284
-646,0
-1,5 %
2a NPV
37 086
36 480
-606,0
-1,6 %
2 b NPV
5 844
5 804
-40,0
-0,7 %
3 NPV
9 093
9 312
219,0
2,4 %
4 NPV/PV
5 104
5 115
11,0
0,2 %
5 NPV/PV
6 325
6 444
119,0
1,9 %
6 NPV/PV
442
442
0,0
0,0 %
7 NPV
3 455
3 455
0,0
0,0 %
8 PV
1 041
0
-1 041,0
-100,0 %
celkem
118 965
117 777
-1 188
-0,0
Scénář podle článku 272 Smlouvy o založení ES
Článek 272
9. Každoročně se pro veškeré výdaje, jež nevyplývají povinně ze Smlouvy nebo z aktů přijatých na jejím základě stanoví maximální míra zvýšení výdajů oproti výdajům stejné povahy běžného rozpočtového roku
Po konzultaci s výborem pro hospodářskou politiku stanoví Komise tuto maximální míru, jež vyplývá:
- z vývoje objemu hrubého národního produktu ve Společenství
- z průměrné změny rozpočtů členských států, a
- z vývoje životních nákladů během uplynulého rozpočtového roku
Maximální míra se sdělí do 1. května všem orgánům Společenství. Ty musí tuto míru dodržovat v průběhu jednání o rozpočtu, aniž jsou dotčeny čtvrtý a pátý pododstavec tohoto odstavce.
Pokud je míra zvýšení u výdajů, jež nevyplývají povinně ze Smlouvy nebo z aktů přijatých na jejím základě, podle návrhu rozpočtu stanoveného Radou vyšší než polovina maximální míry, může Evropský parlament v rámci výkonu svého práva změnit rozpočet zvýšit celkovou částku těchto výdajů až do poloviny maximální míry.
Pokud Evropský parlament, Rada nebo Komise usoudí, že činnost Společenství vyžaduje překročení míry stanovené postupem podle tohoto odstavce, může být nová míra stanovena dohodou mezi Radou, jež rozhoduje kvalifikovanou většinou, a Evropským parlamentem, jenž se usnáší většinou svých členů a třemi pětinami odevzdaných hlasů.
Ustanovení stávající Smlouvy nepředvídají žádné „položky”, ale pouze rozlišují mezi dvěma typy výdajů: povinné výdaje (PV), o kterých má poslední slovo Rada, a nepovinné výdaje (NPV), o kterých má v mezích maximální míry zvýšení (MMZ) poslední slovo parlament. MMZ je založena na ekonomických parametrech sdělovaných každý rok Komisí rozpočtovému orgánu.
Avšak pro vyhodnocení zájmu Evropského parlamentu na této možnosti je nutné vyčíslit nepovinné výdaje a přijmout řadu předpokladů:
- všechny nepovinné výdaje v r. 2006 jsou zahrnuty do rozpočtu
- odhadnutá maximální míra zvýšení (MMZ) pro r. 2007 je 3,9 %.
Výpočet povinných výdajů - zejména na zemědělství a penze - zahrnuje údaje pro rozšíření podle článku 32 Smlouvy o přistoupení.
Jedinou proměnnou, která nemůže být předpokládána, je úroveň návrhu rozpočtu Rady. Postup podle článku 272 Smlouvy o EU může vést obě ramena rozpočtového orgánu k „ taktickému“ prvnímu čtení s cílem dosáhnout dohody o nové maximální míře zvýšení ve druhém čtení.
Na základě výše uvedených předpokladů parlament může zvýšit nepovinné výdaje v rozpočtu na r. 2007 bez dohody s Radou o následující obnosy:
Celkový obnos nepovinných výdajů v rozpočtu v r. 2006 (odhad)
72 170
Maximální míra zvýšení pro r. 2007 (odhad) (MMZ)
3,9 %
poloviční hodnota MMZ
1,95 %
polovina rezervy Rady
1 407
Maximuální teoreticky možný výdaj na návrh rozpočtu Rady (NR Rady)
73 577
Pokud Rada nevyužije svou polovinu rezervy, může parlament využít následující sumy navíc k NR Rady
Minimální přidělený obnos povolený parlamentu na nepovinné výdaje (NPV) v r. 2007
1 407
Maximální přidělený obnos povolený parlamentu na nepovinné výdaje (NPV) v r. 2007
2 815
Celkem povinné výdaje v r. 2006 (odhad)
46 062
Porovnání celkových částek není skutečně možné z důvodů vysvětlených výše (rozčlenění položek finančního výhledu a rozlišování povinných a nepovinných výdajů podle Smlouvy). Avšak mnohem větší manévrovací prostor skýtají Evropskému parlamentu ustanovení Smlouvy podle článku 272 Smlouvy.
Pro období let 2000 - 2005 by byl rozdíl mezi ročním rozpočtem přijatým postupem podle článku 272 Smlouvy a rozpočtem přijatým na základě finančního výhledu více než 10 mld. EUR v prospěch EP. Nicméně by mělo být bráno v úvahu, že tento údaj je „virtuální“, protože je vypočten z údajů prvního čtení Rady, které byly přijaty v kontextu finančního výhledu.
Důsledky pro legislativu
Uplatnění jednoho i druhého scénáře by mělo následky pro legislativu EU:
- Víceleté programy Společenství končící v r. 2006 (tj. většina z nich) by musela být prodloužena přinejmenším pro první rok.
- Víceleté programování předvídané Komisí by stále ještě bylo možné, ale pouze se směrnými obnosy stanovenými zákonodárným orgánem (protože referenční obnosy jsou spojeny s finančním výhledem a s Interinstitucionální dohodou) a potvrzenými ročními rozpočtovými postupy.
- Co se týká Strukturálních fondů, Komise by měla podat návrh na jejich prodloužení (přijatý jednohlasně v Radě a se souhlasem Parlamentu). Zpravodaj se je vědom povahy fungování Strukturálních fondů - které je založeno na vypracování smluv mezi Komisí a členskými státy - z níž vyplývá, že financování je zajištěno během celého programového období, a proto účinnost současné legislativy by měla být na určitou dobu prodloužena.
Zpravodaj zdůrazňuje, že situace střetu s Radou a mezi těmito institucemi by mohla vést k riziku, že nebude prodloužena účinnost žádné legislativy pro dobu po r. 2006.
Závěrečné názory
Připomínaje, že cílem Evropského parlamentu by mělo být zachování povinnosti sestavovat nový finanční výhled, zpravodaj by rád uvedl následující názory před sepsáním závěrů:
- finanční výhled umožňuje řádný vývoj politik Společenství prostřednictvím víceletých programů,
- Interinstitucionální dohoda zaručuje rozpočtovou kázeň a vylučuje konfliktní jednání o ročních rozpočtech,
- v případě nedosažení dohody o příštím finančním výhledu se pro r. 2007 použijí ustanovení stávající Interinstitucionální dohody, pokud není interinstitucionální dohoda není výslovně některou ze stran vypovězena
- v tomto případě se plně uplatňuje Smlouva, která přesto umožňuje schvalování ročních rozpočtů
- v případě, kdy není dosaženo dohody včas pro rozpočtový postup r. 2007, budou jednání pokračovat během ročního postupu r. 2007,
- postup podle článku 26 IIA nejen že poskytne Evropskému parlamentu velmi malý manévrovací prostor (nulové rezervy), ale také by mohl pro Radu představovat signál, že Evropský parlament je připraven přijmout pro období 2007 nerozhodný finanční rámec,
- skutečnou změnou pro r. 2007 bude otázka, jak zorganizovat prodloužení účinnosti programů založených na legislativě s končící dobou účinnosti, včetně programů Strukturálních fondů, s cílem předejít neplatnosti práva a tím i riziku přerušení implementace.
Zpravodaj pokládá za předčasné zaujímat v této fázi jakákoliv konečná stanoviska, ale nicméně se domnívá, že:
- vypovězení Interinstitucionální dohody podle článku 26 a zahájení rozpočtového postupu pro r. 2007 na základě článku 272 Smlouvy poskytne Parlamentu lepší základ pro vyjednávání s Radou (a to minimálně o 1,4 mld. EUR a maximálně o 2,8 mld. EUR),
- dokonce i v případě rozpočtového postupu na základě článku 272 Smlouvy by Evropský parlament mohl jednostranně stanovit finanční rámec s cílem nedělat si předem názor na své stanovisko pro vyjednávání o finančním výhledu,
- článek 26 IIA dohody není realistický. Článek 272 Smlouvy je pro Evropský parlament příznivější, přinejmenším jako základ pro stanovisko k vyjednávání.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 5: INSTITUCIONÁLNÍ ASPEKTY SPOJENÉ S ÚSTAVOU
Obsah nových finančních ustanovení ústavy
Ústavní smlouva zavádí významné úpravy ustanovení týkajících se financí Unie (tzv. „finanční ústava”). Tato ustanovení jsou nyní předvídána v části I pod hlavou VII (Finance Unie), v článcích 53 až 56, které jsou rozvedeny v části III, v kapitole II (Finanční ustanovení) hlavy VI (Fungování Unie), v článcích 402 až 405.
Tato ustanovení se v podstatě zabývají financemi Unie na třech úrovních přístupu:
- zdroje Unie
- finanční výhledy
- roční rozpočet
Hlavní inovaci na úrovni finančních zdrojů představuje skutečnost, že stávající rozhodnutí o vlastních zdrojích se fakticky stává zákonem , přijatým jednomyslně Radou (na návrh Komise), s jednoduchou konzultací s parlamentem. Stejně jako tomu je se stávajícím rozhodnutím, tento zákon nabude účinnost pouze po jeho schválení členskými státy v souladu s jejich příslušnými ústavními požadavky.
Tento zákon „ uzákoní ustanovení týkající se vlastních zdrojů Unie” a „může zavést nové kategorie vlastních zdrojů nebo zrušit nějakou kategorii stávajících vlastních zdrojů.“
Nový je rovněž fakt, že pokud tak zákon definující systém vlastních zdrojů stanoví , zákon Rady, přijatý kvalifikovanou většinou po odsouhlasení parlamentem , stanoví prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Unie . Tím může být posílena role parlamentu ohledně vlastních zdrojů, ale omezení (zavedená později prostřednictvím Mezivládní konference) vyplývající z odkazu na „delegování” stanovená v zákoně o vlastních zdrojích toto prosazování silně omezuje.
Co se týká ročního rozpočtu, musí být uvedeno, že postup jeho přijímání byl podstatně změněn. Pro potřebu tohoto dokumentu postačí zdůraznit, že bylo zrušeno rozlišování povinných a nepovinných výdajů, a v důsledku toho se nyní rozpočtová pravomoc parlamentu vztahuje na všechny výdaje, a že EP má rozhodující slovo o rozpočtu jako celku: žádný rozpočet nemůže být přijat bez jeho souhlasu, což posiluje povahu spolurozhodování „ sui generis“ rozpočtového postupu.
Tento postup je nyní založen na jednom čtení v každé z obou institucí, po kterém - pokud nedošlo k dohodě - je svolán smírčí výbor. Pokud nedojde k dohodě ani v tomto smírčím výboru nebo jestliže obě instituce společný text zamítnou, Komise podá nový návrh rozpočtu (v případě nutnosti se použije prozatímní dvanáctinový systém); stejně se postupuje, pokud společný text zamítne jenom EP většinou svých členů. Pokud společný text zamítne jenom Rada, parlament může potvrdit své pozměňovací návrhy z prvního čtení většinou svých členů a třípětinovou většinou odevzdaných hlasů. Pokud však požadované většiny není dosaženo, bude společný text potvrzen pro dotyčný rozpočtový směr.
Na úrovni finančního výhledu jsou změny významné.
1. Začněme tím, že ústava zavádí pojem víceletého finančního rámce (VFR), který odpovídá pojmu finanční výhled, jako kategorii předvídanou a upravenou ústavou. Až dosud tento pojem nebyl ve smlouvách zaveden a byl zaveden až Interinstitucionální dohodou (IIA). Podle ústavy musí být přijat prostřednictvím zákona Rady přijatého jednomyslně a musí být odsouhlasen parlamentem (většinou jeho členů). Předvídána je „přemosťující klauzule”, umožňující Radě jednomyslně rozhodnout, že v budoucnosti bude VFR přijímán kvalifikovanou většinou (čl. I-55 odst. 2).
V čl. III-402 odst. 5 ústava uvádí, že „ Procedurou vedoucí k přijetí finančního rámce Evropský parlament, Rada a Komise přijmou jakékoli opatření nutné k usnadnění úspěšného dokončení procedury. ” Tím je též zajištěno, že úloha parlamentu v proceduře přijímání zákona zahrnujícího VFR není čistě pasivně omezena jen na verdikt ano, či ne ke stanovisku Rady na konci dotyčné procedury.
2. Čl. I-55 uvádí, že VFR „ zajistí, aby se výdaje Unie rozvíjely řádným způsobem a v rámci možností svých vlastních zdrojů.“ To znamená písemné uznání zásady, že finanční výhled (ve skutečnosti VFR) musí dodržet omezení předvídaná zákonem o vlastních zdrojích (tj. omezení stanovená přijatým zákonem, který nabude účinnosti formálnějším postupem).
3. Co se týká obsahu VFR, ústava předvídá, že „(VFR) určí roční stropy částek vyhrazených na závazky v jednotlivých kategoriích výdajů“ (čl. I -55 odst¨. 1). To je znovu potvrzeno v čl. III-402 odst. 1, který dodává, že VFR rovněž určí „ roční stropy plateb vyhrazených částek.“ Podle tohoto odstavce budou kategorie výdajů stále „početně omezeny“ a „ budou odpovídat hlavním sektorům činnosti Unie. “
4. Čl. III-402 odst. 3 stanovuje, že VFR „ stanoví jakákoli další ustanovení potřebná pro hladký průběh rozpočtového postupu.“ To znamená, že zákon zahrnující VFR zahrne nejen současný finanční výhled, ale také ustanovení, která jsou v současnosti obsažena v části II IIA o rozpočtové kázni a všechny další předpisy, které obě instituce pokládají pro tento účel za relevantní. Tím se však nevylučuje možnost vypracovat novou IIA doplňující ustanovení obsažená ve VFR.
5. Co se týká trvání VFR, ústava předvídá, že VFR „bude zaveden na období nejméně pěti let.“ Konvent podrobně analyzoval možnost přizpůsobit VFR mandátům parlamentu a Komise, ale dospěl k závěru, že zajistit to v praxi je nemožné. Nakonec přijaté řešení umožňuje určitou flexibilitu. Pokud bude 5tileté období potvrzeno, mohlo by to např. znamenat, že každý parlament by mohl přijmout VFR na období začínající v roce evropských voleb + 1 a končící v roce následujícím po příštích volbách. Tímto způsobem by každý parlament odpovídal za přijetí VFR, který by platil během hlavní části jeho mandátu. To by umožnilo rámci VFR být finančním vyjádřením „politického rámce pro legislativu“, což některé hlasy během zasedání Konventu obhajovaly. Mělo by být připomenuto, že dřívější parlament (Wynnovo usnesení) požadoval období 5 let.
6. Čl. I-55, odst. 3 uvádí, že „ roční rozpočet Unie musí splňovat víceletý finanční rámec“ . S cílem zajistit, aby Unie měla přijatý rozpočet dokonce i když doba platnosti VFR končí, čl. III-402, odst. 4 ústavy předvídá, že „ V případě, kdy nebyl přijat žádný evropský zákon určující nový finanční rámec do konce období účinnosti předchozího finančního rámce, stropy a jiná ustanovení odpovídající poslednímu roku účinnosti končícího finančního rámce budou prodlouženy do doby přijetí takového zákona“.
První rok musí být pokládán za výjimečný a přechodný a pokud nový VFR nenabyl účinnosti, rozpočet bude schválen oběma rameny rozpočtového orgánu novým postupem založeným na původním finančním výhledu a nikoli na předchozím, rozpočtu. V tomto ohledu by mohla být předjímána nová Interinstitucionální dohoda, definující rozpočtový postup pro první rok.
7. Specifické otázky, které by měly být v tomto dokumentu projednány jsou:
a) Co se stane po nabytí účinnosti Smlouvy o ústavě?
Komise bude muset postoupit návrh založený na čl. III-402, který by měl být v ideálním případě přijat rozpočtovým orgánem před začátkem příští roční procedury. Dokonce i když je nový finanční výhled schválen před nabytím účinnosti ústavy, je Interinstitucionální dohoda aktem odlišné právní povahy než zákon. Komise by proto měla předložit návrh zákona stanovujícího VFR dokonce i tehdy, když jeho obsah odráží pouze schválení finančního výhledu.
b) Může být konečný text IIA obsahující finanční výhled v tomto okamžiku pokládán za ekvivalent VFR pro účel přijetí ročního rozpočtu ? Co se stane v případě, kdy finanční výhled není předem schválen ?
Pro účely čl. III-402, 4
V určité fázi IGC byl učiněn pokus do čl. III-402 zavést klauzuli, která by umožnila poslední finanční výhled pokládat za a předchozí VFR pro účely čl. III-402, odst. 4. Ale tento pokus neuspěl, a nakonec byla jediným výsledkem IGC Deklarace 26, o čl. III-40, odst. (4) , přijatá IGC, která uvádí, že:
Čl. III-40, odst. 4 ústavy stanoví, že v případech, kdy do konce období předchozího finančního rámce nebyl přijat žádný evropský zákon Rady stanovující nový finanční rámec, účinnost stropů a jiných ustanovení odpovídajících těm v poslednímu roku účinnosti končícího finančního rámce bude prodloužena do doby přijetí takového zákona. Konference uvádí, že pokud do konce r. 2006 nebude přijat evropský zákon Rady stanovující nový finanční rámec a v případech, kdy smlouva o přistoupení ze dne 16. dubna r. 2003 stanovuje období postupného zavádění přidělování částek vyhrazených novým členským státům končící v r. 2006, příděly z fondů od r. 2007 budou stanoveny na základě stejných kritérií, uplatňovaných pro všechny členské státy. “
V každém případě je třeba mít na mysli, že deklarace přijatá IGC může členské státy pouze vázat k jejímu podepsání (jako politické prohlášení, neboť deklarace nejsou právně závazné), ale nepředstavuje právní předpis, který by mohl ukládat jakákoli omezení na uplatnění pravomocí parlamentu svěřené mu smlouvou o ústavě. může být vyloučeno, že by poslední finanční výhled byl pokládán za předchozí VFR
8. S vědomím, že tyto otázky ještě nebyly plně prodiskutovány v právních pojmech a že mohou být kontroverzní, zdá se být rozumné tento problém analyzovat s uvážením následujících dvou různých možností:
A) Nový finanční výhled je schválen před datem nabytí účinnosti ústavy:
Protože smlouva o ústavě (čl. IV-438. odst. 3) předvídá, „že tyto jiné složky práva Společenství ( acquis ) a Unie, účinné v okamžiku nabytí účinnosti této smlouvy, zvláště interinstitucionální smlouvy, rozhodnutí a dohody ... musí být také zachovány, dokud nebudou zrušeny nebo pozměněny“, zdá se být rozumné mít za to, že Interinstitucionální dohoda obsahující nový finanční výhled - by mohla prozatímně představovat dostatečný rámec umožňující přijetí ročního rozpočtu do doby přijetí zákona ustanovujícího VFR v souladu s ustanoveními ústavy;
Jakmile ústava nabude účinnosti, Komise by měla iniciovat procedury a učinit návrhy nového evropského právního aktu, který by se mohl omezovat na formální přijetí obsahu nedávno schváleného finančního výhledu jako právního aktu.
B) Jestliže nový finanční výhled není před datem nabytí účinnosti ústavy schválen, (a pokud současná Interinstitucionální smlouva byla vypovězena) , uplatní se procedura podle čl. 1-55 a III-402 ústavy v mezích svých vlastních zdrojů - s cílem přijetí evropského zákona stanovujícího VFR. Rozpočet by měl být přijat každoročně (nakonec prostřednictvím přechodné Interinstitucionální dohody).
Závěry
V souladu s tímto zdůvodněním, pokud je nový finanční výhled je schválen před datem nabytí účinnosti ústavy, by nastat neměly žádné významné přechodné problémy. V případě nutnosti by instituce mohly snadno transformovat nový finanční výhled do prvního VFR jeho formálním přijetím jako zákona stanovujícího VFR. Stojí však za zmínku, že jakmile je systém interinstitucionálních dohod nahrazen zákonem stanovujícím VFR, instituce nebudou již schopny zrušit finanční výhled který schválily, a stropy a jiná ustanovení z posledního roku předchozího VFR budou v každém případě účinné po prodloužení až do doby přijetí nového VFR.
Pokud nový finanční výhled není schválen před datem nabytí účinnosti ústavy, Komise bude muset stejně předložit návrh zákona stanovujícího VFR.
V případě že není přijat VFR se na roční rozpočet uplatní postup předvídaný v čl. III-404, nakonec s dočasnou interinstitucionální dohodou definující tento postup pro dotyčné přechodné období. Zpravodaj připomíná, že v případě nemožnosti dosažení dohody (schválení finančního výhledu) čl. III-405 předvídá mechanismus prozatímních dvanáctin.
Zpravodaj zdůrazňuje, že v každém případě výsledky současných jednání silně ovlivní první evropský zákon stanovující VFR:
- buď se tyto výsledky stanou novým VFR,
- nebo budou sloužit jako základ pro vyjednávání nového VFR.
Budoucí interinstitucionální vztahy budou ovlivněny výsledky současných jednání o příštím finančním výhledu.
Nerozhodné schválení finančního výhledu pro období po r. 2006 nepochybně ovlivní tento první evropský zákon stanovující VFR.
Pokud příští finanční výhledy nebudou příznivé pro Evropský parlament, zůstanou jako takové v režimu ústavy.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 6: TRANSEVROPSKÉ SÍTĚ
Východisko
· Transevropské sítě (TES) představují jeden z pěti cílů stanovených Komisí za účelem přeměny EU v dynamickou, prorůstově orientovanou znalostní ekonomiku. Pro finanční výhled na léta 2007-2013 navrhuje Komise vyčlenit pro potřeby TES přibl. 20% disponibilních zdrojů pod záhlavím 1a.
·
Transevropské sítě (TES) ve finančním plánu (FP) na léta 2000-2006 zahrnují dopravu ( TES-D) , energetiku ( TES-E) a telekomunikace ( TES-T) . TES přišly na pořad dne v 80. letech minulého století ve spojitosti s plánovaným jednotným trhem. Mělo pramalý smysl hovořit o jednotném trhu včetně svobody pohybu pro zboží, osoby a služby, pokud by nebyly rozmanité regiony a národní sítě, které takový trh tvoří, náležitě propojeny.
Smlouva ustavující Evropskou unii
Maastrichtská smlouva poskytuje TES právní základ. V souladu s ustanoveními hlavy XV. Smlouvy (Články 154, 155 a 156) „musí Evropská unie přispívat k zavádění a rozvoji transevropských sítí jakožto klíčového elementu budování vnitřního trhu a posilování hospodářské a sociální soudržnosti".
Metodické pokyny vytýčující cíle, priority, projekty obecného zájmu a široká vymezení prováděcích opatření pro tři dotčená odvětví jsou schváleny za použití spolurozhodovacího řízení Evropského parlamentu a Rady.
Řada projektů obecného zájmu čerpala finanční podporu z rozpočtu ES prostřednictvím programů TES (dřívější rozpočtová linie B5-7) i prostřednictvím strukturálních fondů, kohezního fondu (50% životní prostředí; 50% infrastruktura) a prostřednictvím úvěrů Evropské investiční banky (EIB).
· Je tedy třeba podtrhnout, že tyto dodatečné nástroje jsou přínosem jen pro některé země a okrajové regiony a nikoli pro infrastrukturu ústředních zahlcených regionů. V rozporu s obecně přijímanou představou je většina významných projektů transevropských sítí umístěna v zemích, které nejsou způsobilé, resp. oprávněné čerpat ony dva shora uvedené strukturální nástroje.
1. ANALÝZA FINANČNÍCH RÁMCŮ
Za účelem získání jasného obrazu o celkové situaci by váš zpravodaj rád obrátil vaši pozornost ke skutečnosti, že se rozvržení FP 2007-2013 mění ve shodě s novou nomenklaturou. Je třeba si rovněž připomenout, že programy nyní zahrnuté pod hlavičku TES nemusely být nutně zahrnuty ve FP 2000-2006; buď se mohly dostat do rámce s jistým zpožděním nebo byly posléze upraveny pro léta 2004-2006 se zřetelem k nedávnému rozšíření.
byl použit deflační index 2% Proto je obtížné učinit přesné porovnání.
1.1. Finanční rámec TES 2000-2006
Program TES na léta 2000-2006 zavádí níže vyjmenované nové složky:
· Víceletý indikativní program, aby se dostalo více do popředí unijní dotování projektů.
· Zavedení rizikového kapitálu jakožto nástroje finanční podpory poskytované Unií.
· Vyšší strop podpory Společenství, která může být od roku 2003 až 20% celkových nákladů projektu v případě satelitních systémů Galileo pro navigaci a určování polohy
Nové nařízení o TES č. 807/2004 zavádí možnost financovat přeshraniční a přeskrajinné části prioritních projektů v maximální výši 20%. .
· €4.6 miliard na TES (včetně TES-D, TES-E a Tes-T); částka, se kterou se ve FP 2000-2006 počítalo na transevropské dopravní sítě byla €4.17 miliard. Zbývajících 430 mil. Bylo plánováno pro TES-E a TES-T
· Nejméně 55% prostředků na TES-D bylo počítáno na železniční projekty a jen 25% na silnice
V letech 2000-2003 představovala podpora železničních projektů více než 60% a podpora silnic představovala méně než 11% .
· Komise měla možnost zrušit svá rozhodnutí o poskytnutí dotací, pokud se projekt nerozběhl do dvou let. Ve FP 2000-2006 bylo učiněno sedm takových rozhodnutí, pět z nich se týkalo studií.
· Hodnocení ročních rozpočtů (TES-D, TES-E, TES_T) 2000-2006 v mil. Euro
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
Celkem
TES-D
584,0
575,0
581,4
625,0
671,0
661,4
708,8
4.406
TES-E
25,0
21,0
21,0
22,0
21,5
21,5
21,5
153
TES_T
45,0
35,0
36,5
38,5
43,1*
46,6*
47,4*
292
CELKEM
654
631
638,9
685,5
735,6
729,5
777,7
4, 851
* Od roku 2004 pod záhlavím 09
Další programy pod záhlavím nové strategické oblasti 06 (dříve B5-7) (v milionech Euro)
předpokládaný rozpočet 2005 a 2006
2001
2002
2003
2004
2005
2006
Celkem
Marco Polo
14,9
20
29
34,9
98,8
Galileo
30
240
80
100
76
154
680
Vyřazování
139
142
281
CELKEM
330,9
1059,8
CELKEM 2006
1108,6
Implementace TES a RAL mln Euro
Rok
Implementace v % for realizace
RAL
2000
100%
935
2001
98%
1.115
2002
98%
1.162
2003
100%
1.115
2004
94%
1.594
2005
Předchozí tabulka ukazuje vysokou úroveň implementace a víceméně normální RAL dvou let. Pouze RAL v roce 2004 nepatrně 2,5 X rozpočet
1.2 . Rozvaha
Jak bylo podtrženo v Bílé knize o evropské dopravní politice
COM (2001) 370 , šest let po přijetí rozhodnutí o metodice Společenství ohledně transevropské dopravní sítě bylo dokončeno pouhých 20% projektů plánovaných do roku 2010. Nejvíc oproti plánu zaostávají přeshraniční a železniční projekty. Toto zpoždění je navíc znásobeno dalším náročným úkolem plynoucím z rozšíření, kde máme často co činit se zastaralými sítěmi infrastruktury a s nedostatkem přeshraničních propojení v 10 nových členských státech. Prioritou je integrace jejich sítí do stávající sítě.
Dvůr auditorů označil ve své zprávě z roku 2003 některé nedostatky v systému financování projektů TES. Konkrétně prohlásil za problematické vymezení oprávněných a neoprávněných nákladů, přičemž zdůraznil, že použití různých dotačních sazeb v sobě skrývá riziko, že příjemci mohou nárokovat maximální dotace nenáležitým přidělováním nákladů na vypracovávání studií. Proto Dvůr auditorů navrhuje, aby vymezení oprávněných nákladů rovněž obsahovalo jasné stanovení toho, jaké částky budou vynakládány na studie a jaké na práce. Poměr studie/práce pro období 2001-2003 je 56% podpory TES-D věnované na studie a 44% na práce. Od roku 2003 je poměr studie/práce pro prioritní projekty 52% na studie ku 48% na práce. Změna poměru ve prospěch prací nebo dokonce převedení výhradní odpovědnosti na členské státy za financování projektových studií by mohly přinést významné zlepšení správy zdrojů na financování TES. Takové konání by rovněž zlepšilo efektivitu disponibilních zdrojů. V příštích letech se však očekává, že se poměr podílu financování prací zvýší rukuvruce s rozvinutými etapami dotčených projektů, přičemž je třeba pozorněji sledovat náklady vynaložené na studie a jejich užitečnost. V každém případě se jeví jako logické zaprvé: aby studie souvisely s 30 prioritními projekty; a zadruhé je třeba lépe předpovídat a odhadovat s cílem efektivnější koordinace prací na realizovaných projektech.
1.3. Přidaná hodnota
Třebaže je postup pomalý v důsledku vysokých nákladů a složitosti prací, nezpochybňuje se přidaná hodnota projektů TES, zejména pokud jde o přeshraniční díla:
· 75 200 km silnic
· 78 000 km železnic
· 330 letišť
· 270 mezinárodních námořních přístavů
· 210 vnitrozemských přístavů
· systémy řízení provozu, informace pro uživatele a navigační služby
· Z pohledu životního prostředí je transevropská železniční síť jedním z mála řešení, která jsou k dispozici za účelem stabilizace emisí CO2 v odvětví dopravy, které je odpovědné za 1/3 celkového objemu emisí CO2 v EU. 80% největších projektů TES souvisí s nesilničním způsobem dopravy. Tvrdí se, že dotčené projekty snižují emise CO 2 o 4%, zejména v citlivých horských oblastech. Jejich cílem je snížit přehlcení silnic o 14% a ušetřit čas interregionální dopravy, což bude znamenat značný hospodářský přínos. Očekává se, že projekty přispějí ke stabilizaci rozdělení způsobů dopravy a možná dojde i k tomu, že na hlavních mezinárodních tazích se upřednostní způsoby dopravy s příznivějším dopadem na životní prostředí. Vcelku vzato se odhaduje růst 0.2-0.3% HDP prostřednictvím jejich příspěvků k obchodování mezi členskými státy a zlepšení dostupnosti, což odpovídá vytvoření nebo udržení 1 milionu trvalých pracovních míst
Čísla jsou vzata z SEC(2003)1060 , ‘Scenarios, Traffic and Corridor Analysis of TEN-Transport (TEN STAC)’ .
Systémy GPS programu Galileo a jejich komerční využití rovněž může přinést významné příjmy jakož i další výhody strategické důležitosti. Z využívání Galilea bude moci těžit řada odvětví hospodářství jako zemědělství, rybářství, životní prostředí a rozvoj. Pokud jde o programy Marco Polo, Komise odhaduje, že každé €1 dotací do Marco Pola bude představovat €6 sociálních a ekologických přínosů.
· 1.4. Nové nástroje pro FP na léta 2007-2013
· Přijetí nového Nařízení pro přidělování finanční podpory Společenství v oblasti transevropských sítí
Nařízení 807/2004 – 21/04/2004. ÚŘ.VĚST. L. 143 – 30/04/2004 umožňuje soustřeďovat podporu na nejpotřebnější projekty (prioritní přeshraniční projekty nebo projekty překračující přírodní překážky); u prioritních projektů se maximální míra podpory zvyšuje až na 20%-30%
Zvýšená míra podpory rovněž platí pro prioritní projekty v energetice a až na 50% ve výjimečných případech. Je rovněž umožněno financování infrastruktury v programu TES-E, což v předchozím rámci (2000-2006) neplatilo; v něm se dotovaly pouze TES-E studie.
· Následující tabulka dokumentuje výši podpory podle kategorií (dopravních) projektů
Rozdělení
Studie
Stavby
1. Prioritní projekty
Podle přílohy III. Rozhodnutí č. 884/2004 z 30. dubna 2004.
50%
Až 30%
Z toho přeshraniční
50%
Až 50%
2a. Další projekty zahrnující interoperabilitu – bezpečnost
50%
až 50%
2b. Další projekty obecného zájmu
50%
až 15%
1.5. 2007-2013 TES FP 22.7 miliard max předpokládaný strop
Orientační návrh Komise na rozdělení prostředků 5 prioritám na léta 2007-2013 pod záhlavím 1A
Výzkum a vývoj
60%
TES
20%
Vzdělávání a kvalifikace
10%
Soutěžeschopnost/Sociální politika
10%
13. V příštím FP Komise navrhla přidělit přes 22 miliard Eur na financování TES, a to programů Galileo a Marco Polo I. a II. Komise rovněž navrhla důkladnou revizi rozpočtu určeného na TES a pravidel přidělování finanční podpory v kontextu budoucího finančního výhledu na léta 2007-2013. Na rozdíl od odvětví telekomunikací, kde je důraz kladen především na využívání, transevropské dopravní a energetické sítě stále vyžadují budování životně důležité základní infrastruktury – proto se nové Nařízení o TES na léta 2007-2013 zaměřuje výhradně na dopravu a energetiku.
Tabulka ukazuje celkový strop pro všech 5 programů
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
1.175
1.675
2.200
2.725
3.250
3.775
4.275
4.800
22.700
Celková částka
43%
31%
24%
19%
16%
13%
12%
23%
Průměrný růst
500
525
525
525
525
500
525
309%
Růst po roce 2006
· V odvětví dopravy počítá Nařízení s rozpočtem €20.35 miliard a zaměřuje se na omezený počet projektů a povoluje podporu až do výše 50% nákladů na přeshraniční projekty jako motivaci ve výjimečných případech. Tento rozpočet, který ve srovnání s minulým obdobím představuje navýšení, umožní spolufinancovat práce na 30 prioritních projektech TES
Což bude stát celkem €225 miliard, jak bylo rozhodnuto parlamentem a Radou 29. dubna 2004 a programech na zavedení systémů řízení leteckého provozu a železniční dopravy.
· V odvětví energetiky Nařízení počítá s rozpočtem €340 milionů na spolufinancování proveditelnostních studií plynovodů a propojení elektrických sítí, což je potřebné k završení koncepce vnitřního trhu a k zabezpečení náležité dodávky energií.
· Pokud jde o program Marco Polo, který je určen k přesunu přepravy zboží ze silnic na jiné způsoby přepravy, a o program Marco Polo II., který zahrnuje nové aktivity jako námořní dálnice a opatření na odstraňování provozu, počítá Nařízení s rozpočtem €740 milionů na léta 2007-2013. Tento rozpočet byl rozšířen i na země, které s EU hraničí.
· Podporovat spuštění evropského radionavigačního družicového systému Galileo prostřednictvím přispění ve výši €1 miliardy za etapy zavedení a provozu.
· Ukončení provozu atomových elektráren Ignalina a Bohunice za 1,120 mil. Euro
· Program
· 2007-2013 mil. Euro
· TES –D
· 20.350
· TES - E
· 340
· Marco Polo
· 740
· Galileo
· 1. 000
· Ukončení provozu
· 1.120
· Celkem
· 23.550
· Předpokládané členění v souladu s přijatými návrhy Komise.
· 2. Budoucí implementace
· Bez náležitě fungujících dopravních a energetických sítí nemohou soutěžeschopné ekonomiky existovat. Budování a efektivní fungování transevropských sítí v odvětvích dopravy a energetiky představuje nezbytnou podmínku pro úspěšnost vnitřního trhu, neboť zaručuje udržitelnou mobilitu a jistotu dozásobování energiemi v rozšířené Unii.
· Finanční nároky 30 prioritních projektů, jak je stanoveno v příloze III. Metodických pokynů pro transevropské dopravní sítě Radou a parlamentem
Rozhodnutí ER 884/2004 z 30/04/2004 , představují samy o sobě částku 225 miliard €, jejíž největší část spadá na období 2007-2013 – přibl. 140 miliard €. To znamená, že aby bylo dosaženo cílů vytýčených na léta 2007-2013, je rozhodující úhrn dotací Společenství nezbytný pro pokrytí pouhých 20% navrhovaného spolufinancování po 7 let 28 bln Euro/4 bln ročně, což stojí proti 2.9 předpokládaným v Nařízení TES.
·
· Význam TES-E energetických sítí
Nedostatečné propojení elektroenergetických soustav omezí provozní zajištění dodávek na sítích, což podkopá snahy zabránit výpadkům a regulovat je. Koordinovaný provoz energetických sítí ve Společenství a v sousedních zemích může podstatnou měrou přispět k zajištění náležité dodávky energií. Příští léta budou pro Evropu náročným obdobím, jelikož vnější závislost narůstá a globální energetické trhy jsou stále neklidné. Očekává se, že vnější závislost Společenství na plynu vzroste ze současných 50% na více než 80% v roce 2030. Související závažné problémy zkoumá Zelená kniha o zajištění dodávky energií
Zelená kniha „K evropské strategii zajištění zásobování energií“ (“Towards a European strategy for the security of energy supply”) COM(2000)769 . Částka nezbytná pro dobudování transevropské energetické sítě (TES-E) se odhaduje na přibl. €28 miliard pro pokrytí pouze samotných prioritních projektů. Ačkoli je dopravní síť povětšině financována z veřejných zdrojů, transevropská energetická síť může za normálních okolností vyzvat provozovatele odvětví k financování.
·
· 2.1. Alternativní finanční nástroje
· Národní rozpočty členských států se potýkají s rozpočtovými omezeními, pokud jde o financování jejich vlastních infrastruktur, což souvisí, kromě jiného, s dodržováním Paktu stability a růstu. Je rovněž obtížné zdůvodnit infrastrukturní práce z hlediska priorit tvářívtvář očekávaným sociálním výdajům.
· S cílem vylepšit zdroje financování se členské státy musí stále častěji uchylovat k financování infrastruktury prostřednictvím zavádění alternativních opatření. Doposud se zvažovala následující: zpoplatnění těžké nákladní autodopravy (směrnice ‘Eurovignette’)
COM (2003)448 konečná verze z 23.7.2003 ; poplatek za vjezd do měst, poplatek za zahlcení silnic, elektronické mýto. Další alternativou může být změna současného poměru studie/práce ve prospěch práce. Členské státy by rovněž mohly převzít plnou odpovědnost za náklady na studie týkající se jejich národních prioritních projektů a podílet se na nákladech na přeshraniční společné projekty. Výsledkem by mohl být významný přesun prostředků na dotování prací.
· V důsledku rozsahu projektů a jejich finančního zajištění neexistuje žádná reálná náhrada národního nebo unijního financování. Často hýčkaná naděje, že se dočkáme nárůstu účasti soukromých investorů, zůstává – alespoň pro tuto chvíli (s několika vzácnými výjimkami) – nadějí marnou. Výše maximálního spolufinancování povolená Nařízením o TES stanoví pravidla pro udělení finanční podpory transevropské síti
Nařízení 1655/99 na 10% a maximálně 20% od roku 2003. Podpora Společenství proto nemůže hrát skutečnou úlohu katalyzátoru veřejnosoukromého partnerství. V reakci na tento problém zvažuje Komise zavedení opatření směřujících k povzbuzení soukromých investic skrze programy pojištění příjmů. Získat soukromé investice do infrastruktury TES však stále zůstává velkým problémem.
2.2. Závěry
· TES pod novým záhlavím (1A soutěžeschopnost) představují zřetelnou přidanou hodnotu, neboť přispívají k rozvoji a posilování hospodářství Evropy.
· TES je prioritou evropského parlamentu a jedním z hlavních cílů Lisabonské agendy.
· Období 2007-2013 je rozhodující pro dokončení řady probíhajících projektů a pro integraci sítí všech 10 nových členských států do sítí stávajících.
Na základě široce pojatých shora uvedených komponentů a v očekávání stanovisek příslušných výborů zpravodaj předpokládá, že lze předložit následující orientační body vyplývající z jednání:
· Zda je přístup Komise k sítím přijatelný?
· Že globálně dosahuje částka navržená Komisí kritického objemu pro TES-D, Marco Polo, TES-Energie?
· Zda mají všechny uvedené programy stejnou úroveň legislativní priority?
· Zda lze do budoucna předpokládat soustředění prostředků na jeden nebo dva programy (TES-D a Marco Polo)?
· Pokud jde o finanční nástroje navrhované k povzbuzení investic do odvětví TES, zda by se měly podporovat zásahy EIB za účelem navýšení dotací z jiných prostředků než pouze z rozpočtu EU?
· Zda je úroveň spolufinancování projektů TES-T z rozpočtu EU dostatečná k tomu, aby bylo zajištěno jejich uskutečnění?
· Zda by měl být upraven poměr mezi proveditelnostními studiemi a reálně provozovanými projekty za účelem zvýšení evropské efektivity a přidané hodnoty dotování z prostředků Společenství?
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 7: VZDĚLÁVÁNÍ A ODBORNÁ PŘÍPRAVA
1. ÚVOD
Lidský kapitál je jedním z nejdůležitějších faktorů růstu v Evropské unii a celková modernizace systémů vzdělávání a odborné přípravy je jedním z hlavních bodů lisabonské strategie. Tzv. Kokova zpráva o provádění lisabonské strategie
Facing the Challenge - The Lisbon strategy for growth and employment (Čelit výzvám – lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost), zpráva skupiny na vysoké úrovni, které předsedal Wim Kok, listopad 2004 podtrhává rovněž význam celoživotního učení, které je nezbytnou podmínkou pro udržení stále více stárnoucího obyvatelstva Evropy na trhu práce. Celoživotní učení umožní dosáhnout plánovaného cíle v oblasti zaměstnanosti a poskytne lidem dovednosti, které odpovídají požadavkům společnosti založené na znalostech.
V posledních letech se však veřejné investice do vzdělávání a odborné přípravy jako podíl veřejných výdajů ve většině členských států snížily. Proto je nutné zvýšit úsilí na úrovni členských států. Nutná je však také podpora z Evropské unie, jelikož přínosy jsou celoevropské a členské státy jednotlivě nemají odpovídající prostředky.
Základem opatření na evropské úrovni v oblasti vzdělávání a odborné přípravy jsou články 149 a 150 Smlouvy o Evropské unii. Tyto články jasně stanoví meze možných činností na evropské úrovni. Členské státy si ponechávají plnou odpovědnost za organizování a obsah svých vzdělávacích systémů a úlohou Společenství je přispívat k rozvoji kvalitního vzdělávání podněcováním spolupráce mezi členskými státy a podporováním a doplňováním jejich opatření. Pro rozvoj evropské dimenze ve vzdělávání EU stanoví zejména systémy výměny, které podporují mobilitu jednotlivců (např. studentů, učitelů, akademických pracovníků nebo školících pracovníků), a podporu partnerství a sítí vysokoškolských a odborných znalostí v různých zemích. Nabízí rovněž rámec pro řešení přeshraničních záležitostí jako nové technologie ve vzdělávání a mezinárodní uznávání kvalifikací. Hlavním cílem evropských aktivit je mobilita studentů, učitelů a rovněž myšlenek a nejlepších postupů.
2. ANALÝZA NOVÉHO NÁVRHU (2007-2013)
Platnost všech stávajících programů vyprší koncem roku 2006 (kromě programu ERASMUS MUNDUS, který pokračuje až do roku 2008).
Dne 14. července 2004 Komise přijala návrh, kterým se zavádí akční program v oblasti celoživotního učení
KOM(2004)474 v konečném znění, 14.7.2004 . Tento integrovaný program pro vzdělávání a odbornou přípravu bude zahrnovat většinu současných programů (zejména COMENIUS, ERASMUS, LEONARDO DA VINCI a GRUNTVIG).
Komise navrhuje značně zvýšit přidělované částky v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (323 % oproti roku 2006 – viz následující tabulka). Celkové výdaje navržené pro vzdělávání a odbornou přípravu představují přibližně 10 % okruhu 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost .
Roční průměrné výdaje na vzdělávání a odbornou přípravu by se měly zvýšit z 550 milionů eur (poslední roky současného finančního výhledu) na 1 850 milionů eur (2007-2013).
Vzdělávání a odborná příprava (2007-2013)
Zdroj: Pracovní dokument č. 3 – První analýza sdělení Komise KOM (2004)487 v konečném znění
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
650
950
1.250
1.550
1.850
2.150
2.450
2.750
12.950
celková obálka
46%
32%
24%
19%
16%
14%
12%
23%
průměrné zvýšení
300
300
300
300
300
300
300
323%
zvýšení od roku 2006
Při analýze navrženého programu by se měla uplatnit stejná tři kritéria, která použila Evropská komise, a to efektivnost, účinnost a synergie.
Efektivnost: Lze výsledků dosáhnout pouze pomocí opatření na úrovni EU?
Evropské programy pro vzdělávání a odbornou přípravu jsou rozhodující pro stimulování opatření, ke kterým by jinak nedošlo, nebo by byla méně efektivní. Například bez programu Erasmus by byla mobilita studentů méně rozšířená a zaměřovala by se jen na malý počet členských států. Méně pohyblivá nabídka evropských programů pro vzdělávání a odbornou přípravu se silnějšími vnitrostátními překážkami vede k nižší kvalitě lidských zdrojů a snížení konkurenceschopnosti.
EU nabízí jedinečnou příležitost spojovat různé tradice národních vzdělávacích systémů a učit se z nich. Tento potenciál lze rozvíjet pouze prostřednictvím mobility a mobilitu lze efektivně zvládnout pouze na úrovni EU. Nelze ji provést, pokud neexistuje celoevropský rámec, který by byl s to proměnit silnou poptávku po mobilitě studentů v realitu.
Účinnost: Nabízí opatření na úrovni EU lepší protihodnotu?
Evropské aktivity v oblasti vzdělávání a odborné přípravy představují skutečně přímou a pozitivní vazbu mezi Evropskou unií a jejími občany. Žádný jiný program nebyl s to dotknout se přímo tolika lidí. Od zahájení programů Erasmus v roce 1987 se programu mezinárodní výměny zúčastnilo více než 1 milion studentů. Každý rok se do programu Comenius zapojí více než 10.000 škol.
Synergie: Jsou opatření na úrovni EU nezbytná pro doplnění, stimulaci a pákový efekt?
Veškeré výdaje EU na vzdělávání a odbornou přípravu představují stimulující prostředky, jelikož z evropských programů je hrazena pouze část nákladů na výměnný program. Granty z programu ERASMUS jsou určeny na krytí dodatečných nákladů, které vzniknou v souvislosti se studiem v zahraničí. Proto tyto programy mají ohromný pákový efekt: relativně malé investice z evropského rozpočtu mají důležitý dopad, jelikož mobilizují další prostředky.
3. PROVÁDĚNÍ V MINULÉM OBDOBÍ (2000-2006)
Účinnosti programu SOCRATES se dá ledacos vytknout, co se týče správy programu. Pokud jde o administrativní hledisko, Účetní dvůr kritizoval, že „těžkopádné a složité administrativní a finanční postupy vedly k prodlení na každé úrovni řízení"
Účetní dvůr, zvláštní zpráva č. 2/2002 o akčním programu Společenství Socrates a Mládež pro Evropu, Úř. věst. C 136, 7. července 2002 . Složitá administrativní struktura zahrnuje jak služby Komise tak i národní agentury, které mají klíčovou roli při provádění programu. Tyto národní agentury se v jednotlivých zemích liší a někdy existují rozdíly i ve stejném členském státu. Hlavním důsledkem takovéhoto nakupení prodlení bylo velké zpoždění při vyplácení podpory. Účetní dvůr doporučil, aby se jasně definoval smluvní vztah mezi Komisí a vnitrostátními orgány a přesně stanovily závazky a odpovědnost za zabezpečení účinného společného řízení.
Pokud jde o ústřední části správy programu, Komise zamýšlí převést tyto úkoly na výkonnou agenturu (která nahradí úřady pro technickou pomoc). Tento přístup je založen na myšlence, že Komise by se měla soustředit na své hlavní aktivity a prioritní funkce, přičemž technické provedení programu by prováděl specializovaný subjekt. Řízení všech programů v oblasti vzdělávání a kultury by měla provádět jedna výkonná agentura, aby se zajistila spojitost a úspory z rozsahu a ušetřil personál (úředníci). Evropský parlament, jako součást rozpočtového orgánu, se značně podílel na zajištění politické a rozpočtové kontroly tohoto nového typu agentury.
Hlavním problémem se zdá být těžkopádný administrativní postup, zejména v případě malých grantů. Zatížení se zdá být zvlášť velké v rámci programu COMENIUS, ve kterém granty na školní projekty činí 2.000 eur pro koordinující školu a 1.500 eur pro její partnerské školy. V reakci na žádost Parlamentu o zjednodušení již Komise zjednodušila administrativní postupy, zejména u menších grantů. To jistě podnítí více škol, aby se zapojily do tohoto významného programu.
Zejména v první fázi programu SOCRATES se za hlavní slabou stránku považovalo šíření výsledků. Je nezbytné značné zlepšení, co se týče zviditelnění programu SOCRATES a šíření výsledků. Mezitím byla informační politika Komise restrukturována tak, aby se toto zefektivnilo. Ve svém průběžném hodnocení výsledků dosažených v programu Socrates
KOM (2004)153, 8.3.2004 Komise uvedla významná zlepšení. Důležitým nástrojem ke zvýšení povědomí veřejnosti jsou některé důležité mediální události, např. oslava jednoho milionu studentů v rámci programu Erasmus, ale rovněž projektové databáze programu. Ke zveřejňování výsledků Komise a národní agentury více využívají různých nástrojů: internet, prezentace programů při různých událostech (veletrhy, výstavy, konference).
Poslední zpráva Komise o provádění programu Leonardo da Vinci
KOM(2004)152, 8.3.2004 z března 2004 vyústila do obecně pozitivního hodnocení prvních čtyř let druhé fáze programu (2000-2006). Uvádí řadu zlepšení oproti první fázi, ale i některé nedostatky, které nepříznivě ovlivňují provedení programu. Kritizují se zejména některé časově náročné administrativní postupy a neexistence účinných nástrojů ke shromažďování informací na trvalém základě. Avšak celkové hodnocení, pokud jde o relevantnost, efektivnost a účinnost, je kladné, zejména co se týče výuky jazyků a příspěvku k lepšímu mezikulturnímu porozumění.
Výše uvedená analýza ukazuje, že tyto programy jsou vysoce efektivní a že jejich provádění je uspokojivé. Všechny programy je však nutno jasně zaměřit na lisabonské cíle.
4. ALTERNATIVY FINANČNÍHO NÁSTROJE
Kvůli omezení činnosti Společnosti v důsledku uplatňování zásady subsidiarity nelze v oblasti vzdělávání a odborné přípravy kromě výdajového programu vzít v úvahu žádný jiný politický nástroj. Proto jedinou alternativou je vůbec žádný program se značnými negativními důsledky, zejména v ekonomické a sociální oblasti. Jinou alternativou by mohl být model založený na spolufinancování členských států. Avšak v oblasti vzdělávání a odborné přípravy se to nezdá být vhodnou cestou k dosažení lepších výsledků.
Co se týče podoby programu, další možností by bylo zachovat stávající samostatné programy s určitou změnou s ohledem na poslední vývoj v politice celoživotního učení. Výhodou by bylo zachování dobře zavedených „značek” stejných jako v minulosti. Názvy jako ERASMUS nebo LEONARDO DA VINCI jsou dobře známy a jsou obecně spojovány s úspěchem. Komise se však rozhodla programy sloučit, aby se zohlednila vzájemná závislost vzdělávání a odborné přípravy a význam celoživotního učení. Zachování samostatných programů by mělo zjevně nepříznivý dopad, zejména v ekonomické oblasti. Podle hodnocení rozšířeného dopadu integrovaného programu provedeného Komisí
SEC(2004)971, 14.7.2004 by pokračující oddělení programů vedlo k větším obtížím při uznávání kvalifikací. Kromě toho by to mělo za následek nedostatečnou čitelnost a soudržnost, a proto menší přitažlivost pro širokou veřejnost.
5. ZÁVĚRY
· Efektivnost a přidaná hodnota evropských programů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy je zjevná, jelikož tyto poskytují nástroj k šíření inovací a správných postupů, které by jinak zůstaly uvnitř vnitrostátních hranic.
· Výše uvedená analýza ukazuje, že činnosti v oblasti mobility a podporu partnerství a sítí mezi školami a univerzitami v různých zemích nelze účinně organizovat a financovat na národní úrovni. Tyto programy jsou vysoce efektivní a evropská přidaná hodnota je značná.
· Příjemci jsou většinou s výsledky spokojeni a programy mobility jsou mimořádně dobře známé v celé Evropě, zejména program ERASMUS. Mobilita přispívá k povědomí o kulturní rozmanitosti a většímu pochopení a toleranci rozdílů. Existují značné přínosy, pokud jde o zaměstnatelnost a odborné kvalifikace.
· Zpravodaj se domnívá, že vzdělávání a odborná příprava by mohly být jednou z priorit finančního výhledu pro období 2007-2013. Snaha Komise integrovat veškeré činnosti do jednoho programu bude mít jistě za následek zjednodušení programu. Je však nutno dále projednat možný důsledek tohoto integrovaného přístupu, pokud jde o politickou a rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu a transparentnost.
Na základě výše uvedených prvků a očekávaje stanovisko příslušných výborů se zpravodaj domnívá, že z debaty by mělo vyplynout toto:
· Je snaha Komise integrovat všechny stávající činnosti do jednoho programu pro CELOŽIVOTNÍ UČENÍ vhodná?
· Měly by všechny části navrženého integrovaného programu pro CELOŽIVOTNÍ UČENÍ pokračovat a je nutno znovu zvážit celkové finanční prostředky pro tuto oblast politiky?
Je finanční rámec navržený pro oblast vzdělávání a odborné přípravy (přibližně 10 % okruhu 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost ) přijatelný?
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 8: AGENDA SOCIÁLNÍ POLITIKY
1. SITUACE
Na zasedání v Lisabonu Evropská rada stanovila pro Unii strategický cíl vybudovat nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější ekonomiku založenou na znalostech na světě, schopnou trvale udržitelného růstu s více a lepšími pracovními místy a větší sociální soudržností. Zabývá se hlavně strukturálními reformami a nástroji na úrovni členských států a regulativní činností na úrovni EU. Hlavní odpovědnost za tyto reformy patří do působnosti členských států. Některé aspekty, zejména v oblasti sociální politiky a politiky zaměstnanosti, musí být podpořeny z rozpočtu EU.
Na úrovni Společenství představuje plán Unie v oblasti zaměstnanosti a sociální oblasti agenda sociální politiky. Společně s řadou programů Společenství je agenda sociální politiky jedním z hlavních nástrojů, které přispívají k cíli lisabonské strategie týkajícímu se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. Sdělení Komise „Budování naší společné budoucnosti – politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007-2013"
KOM (2004) 101 v konečném znění požaduje další posílení agendy sociální politiky, aby se zvládly změny v kontextu rozšíření, globalizace a demografického stárnutí.
Skromné finanční prostředky vyhrazené na provedení agendy sociální politiky v posledních letech umožnily Unii přispět k lisabonským cílům. Očekávaného výsledku, zejména pokud jde o zaměstnanost a sociální ochranu a začlenění, však dosaženo nebylo. Toto stanovisko potvrdila rovněž Kokova zpráva o provádění lisabonské strategie
Facing the Challenge - The Lisbon strategy for growth and employment (Čelit výzvám – lisabonská strategie pro růst a zaměstnanost), zpráva skupiny na vysoké úrovni, které předsedal Wim Kok, listopad 2004 z listopadu 2004, která podtrhuje potřebu silnější sociální politiky a politiky zaměstnanosti ve světle plnění cílů lisabonské strategie. Zdůrazňuje však rovněž, že dosud byl pokrok v této oblasti nedostatečný vzhledem k nedostatečné angažovanosti a politické vůli vlád členských států. Kokova zpráva proto navrhuje, aby k dosažení lisabonských cílů v oblasti politiky zaměstnanosti členské státy a Komise mnohem více spolupracovaly. Kromě toho zpráva zvlášť podtrhuje význam většího zapojení žen na trhu práce.
Zvláštní pozornost je nutno věnovat výzvám v důsledku posledního kola rozšíření. Je třeba vzít v úvahu konkrétní obavy a požadavky 10 nových členských států, rovněž týkající se provádění programů. Rozhodující bude pomoc s reformami na trhu práce, a zejména při prosazování rovnosti pohlaví na trhu práce. Toto zdůrazňovala rovněž zpráva Parlamentu z vlastní iniciativy o Rovných příležitostech pro ženy a muže v Evropské unii
A5-0481/2003 , Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví, zpravodajka Joke Swiebel, 17.3.2003 . Jsou zapotřebí odpovídající evropské programy k potírání nerovností mezi muži a ženami na trhu práce, které jsou v některých nových členských státech ještě větší než v 15 EU. Tyto činnosti by jinak pravděpodobně nebyly provedeny, nejen kvůli nedostatku finančních prostředků, ale rovněž proto, že v zemích čelících značným hospodářským a politickým problémům nejsou vnímány jako důležité. Stejný postup Evropský parlament použil při přijímání druhé fáze programu DAPHNE
A5-0083/2004 , zpravodajka: pí. Groener , aby bylo zajištěno, že nové členské státy se mohou – i v praxi - plně zapojit do programu. Možní příjemci v nových členských státech nemusí mít dostatečné zkušenosti a znalosti, pokud jde o obsah a postupy programu. Proto EP trval na poskytování technické pomoci, zejména pro nevládní organizace z nových zemí, které se dříve do programu plně nezapojily.
2. ANALÝZA NOVÉHO NÁVRHU (2007 - 2013)
Platnost všech stávajících programů vyprší koncem roku 2006 (kromě programu DAPHNE, který pokračuje až do roku 2008). Výdaje Společenství v oblasti strukturální politiky, a zejména Evropský sociální fond (ESF), budou analyzovány v dalším pracovním dokumentu (kategorie 1b: Soudržnost pro růst a zaměstnanost).
Dne 14. července 2004 Komise přijala návrh, kterým se zavádí program Společenství pro zaměstnanost a sociální solidaritu (PROGRESS)
KOM(2004)488 v konečném znění, 14.7.2004 . Tento program zahrnuje různé specifické akční programy Společenství na podporu provedení agendy sociální politiky a řadu rozpočtových linií v souvislosti s pracovními podmínkami. Kromě toho stávající rozpočtové linie týkající se pracovních podmínek vyžadují po vstupu Niceské smlouvy v platnost jednoznačný právní základ.
Hlavním cílem snahy Komise je zjednodušit a racionalizovat současnou situaci ohledně výdajů Společenství na politiku zaměstnanosti a sociální politiku. Zejména pro koncové uživatele bude přínosem lepší viditelnost, srozumitelnost a soudržnost těchto nástrojů. Nový program PROGRESS poskytne uživateli jednokrokové řešení se společnými pravidly pro žadatele u všech částí programu. To jistě zjednoduší rozhodovací proces a provádění programu. Komisi bude nápomocen jeden programový výbor místo čtyř, jak tomu bylo dosud. Navržený přístup povede ke snížení počtu rozpočtových linií v oblasti zaměstnanosti a sociální oblasti z 28 na 2 (bez agentur).
Tento integrovaný program zahrnuje období od roku 2007 do roku 2013 a Komise na období sedmi let navrhuje finanční rámec ve výši 594 milionů eur (operační výdaje).
Příslušná dílčí kategorie finančního výhledu
„Podpora konkurenceschopnosti podniků v rámci plně integrovaného jednotného trhu; provádění programu sociální politiky; správa" zahrnuje širokou škálu opatření v oblasti konkurenceschopnosti. Nezahrnuje pouze výdaje na sociální politiku, ale rovněž rámcový program pro inovace a konkurenceschopnost a příslušné administrativní výdaje a hranici pro celý okruh rozpočtu 1a. Celkové výdaje na agendu sociální politiky v období sedmi let činí 1.345 milionu eur (v cenách roku 2004), což představuje pouze 6,6 % této dílčí kategorie (nebo 1 % okruhu 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost ).
Komise navrhuje celkový nárůst ve výši 115 % (oproti roku 2006) na celkem 20.405 milionů eur pro tuto dílčí kategorii
Zdroj: Pracovní dokument č. 3 – První analýza sdělení Komise KOM (2004)487 v konečném znění .
Konkurenceschopnost, podnikavost, sociální politika (včetně správy)
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
1.711
2.155
2.414
2.655
2.916
3.151
3.439
3.675
20.405
celkem
26%
12%
10%
10%
8%
9%
7%
12%
průměr
444
259
241
261
235
288
236
115%
zvýšení oproti 2006
Je však třeba uvést, že ne všechny oblasti se v rámci této dílčí kategorie zvýší o 115 %. Zejména výdaje na sociální politiku a politiku zaměstnanosti se budou vyvíjet velmi odlišně. Srovnání současných výdajů v sociální oblasti a oblasti zaměstnanosti s příslušnými opatřeními navrhovanými od roku 2007 ukazuje, že ve skutečnosti k žádnému zvýšení nedojde. Jinými slovy, Komise v sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti navrhuje zhruba stejný rozpočet. Vzhledem k průměrnému nárůstu ve výši 115 % se ostatní rozpočtové linie v rámci téže dílčí kategorie (např. konkurenceschopnost, podnikavost) značně zvýší.
3. PROVÁDĚNÍ V MINULÉM OBDOBÍ
Některé z těchto programů byly zavedeny teprve před několika lety a oficiální vyhodnocení Evropskou komisí se dosud provádí. Nedávno Komise zveřejnila výzvu k podání nabídek na vyhodnocení podpůrných opatření v oblasti zaměstnanosti a na program pro boj se sociálním vyloučením .
Co se týče programu pro boj s diskriminací (2001-2006), tento rok bylo provedeno vyhodnocení prvních dvou let. Hodnotící zpráva
Evropská komise, hodnocení akčního programu Společenství pro boj proti diskriminaci (2001-2006), shrnutí hodnotící zprávy za rok 2003, duben 2004 dospěla k závěru, že ačkoli program je stále ještě v počáteční fázi, bylo možno dosáhnout uspokojivé celkové efektivnosti. Bylo dosaženo určitého pozitivního pokroku, nejen pokud jde o zvyšování povědomí o otázkách souvisejících s diskriminací, ale také pokud jde o mobilizaci nevládních organizací. Prostřednictvím řady seminářů a konferencí se podařilo zvýšit povědomí některých klíčových aktérů (soudci, právní zástupci, osoby podílející se na boji proti diskriminaci na úrovni jednotlivých členských států, široká veřejnost). Zejména financování přechodných opatření zahrnujících odbory a subjekty pro rovnost příležitostí zvýšilo povědomí a posílilo výměnu správných postupů.
Na druhé straně hodnotící zpráva zvláště kritizuje nedostatečnou viditelnost, pokud jde o přístup k programu a finančním prostředkům. Kromě toho se málo zveřejňují výsledky a úspěchy akcí financovaných programem. Zpráva doporučuje posílit strategii ke zviditelnění programu a vytvořit skutečnou strategii pro šíření výsledků. Za tímto účelem by se mohly zvážit každoroční akce zaměřující se na otázky propagace a šíření výsledků jakožto smluvní povinnosti a nedílné součásti projektu. Dále by se měla posílit vazba mezi opatřeními prováděnými na úrovni Společenství a opatřeními prováděnými na úrovni členských států. V hodnotící zprávě jsou však kritizovány i členské státy za to, že „v politice Společenství pro boj proti diskriminací neplní jakožto dotčené osoby zcela svou úlohu". Pouze 10 členských států požádalo o finanční prostředky EU na opatření ke zvýšení povědomí a jen velmi málo členských států odkazuje na akční program Společenství na webových stránkách svých ministerstev (např. Finsko).
Na druhé straně zpráva ukazuje v některých členských státech také pozitivní pákový efekt a zmiňuje několik zajímavých příkladů. Program Společenství přímo ovlivnil zahájení rozsáhlé informační kampaně ve Švédsku a v několika jiných členských státech přispěl k lepší spolupráci a vytváření sítí mezi aktéry působícími v oblasti antidiskriminace.
V červnu 2004 bylo vyhodnoceno provádění rámcové strategie pro rovnost pohlaví . Průběžná zpráva
Evropská komise, hodnocení akčního programu Společenství týkajícího se rámce Společenství pro rovnost žen a mužů, shrnutí průběžné zprávy, červen 2004 hodnotí program pozitivně, co se týče splnění jeho cílů, např. zvýšení povědomí, analýza a budování kapacit. Potrhává, že významného pokroku bylo dosaženo při definování pojmu rovnosti pohlaví a strukturování intervence, pokud jde o působnost Společenství. Široká definice hlavních cílů programu umožňuje financovat velmi rozmanité projekty s různou dobou trvání, různými typy uživatelů a konečnými cíli.
Na druhé straně má průběžná zpráva za to, že hlavní slabou stránkou programu je jeho viditelnost a komunikační strategie. K dosažení ještě lepších výsledků při provádění by se v rámci programu mělo zlepšit řízení informací. Informace o různých opatřeních rámce nejsou shromažďovány systematicky, což má za následek nedostatečnou návaznost a institucionální paměť. Rovněž je důležité zajistit soudržnost a synergii mezi různými úrovněmi a opatřeními programu.
4. ALTERNATIVY FINANČNÍHO NÁSTROJE
K dosažení lisabonských cílů je agenda sociální politiky založena na spojení různých nástrojů, zejména právních předpisů, otevřené metody koordinace, evropského sociálního dialogu, Evropského sociálního fondu a řady jiných finančních nástrojů, zvláště nového programu PROGRESS.
Tento druh výdajů bude nezbytný i v budoucnosti, aby se zajistilo soudržné provedení stávajícího „acquis" a zlepšila znalost situace, která panuje v členských státech, zejména v 10 nových zemích. Financování Společenství v oblasti zaměstnanosti a sociální oblasti by mělo i nadále působit jako katalyzátor a usnadňovat stanovení a provádění reformních opatření členskými státy na jejich trzích práce a v jejich sociálních politikách.
5. ZÁVĚR
Zpravodaj sdílí názor Komise, že finanční prostředky vyhrazené na provedení agendy sociální politiky v posledních letech umožnily Unii přispět k lisabonským cílům. Proto v této oblasti zůstává rozhodující přiměřená úroveň výdajů Společenství, jelikož cílů lisabonské strategie, zejména co se týče zaměstnanosti a sociální ochrany a sociálního začlenění, nebylo dosaženo.
· Výše uvedená analýza ukazuje, že provedení stávajících programů v oblasti sociální politiky a antidiskriminace má celkově kladný výsledek. Je nutno ocenit integrovaný charakter nového programu PROGRESS k zajištění soudržnosti a synergie mezi širokou škálou různých akcí a programů.
· Zpravodaj vítá úsilí o zjednodušení a racionalizaci současné situace s ohledem na výdaje Společenství na politiku zaměstnanosti a sociální politiku. V této souvislosti však zpravodaj zdůrazňuje, že je nutno dále projednat možné důsledky tohoto integrovaného přístupu, pokud jde o politickou a rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu a transparentnost.
· Zpravodaj podtrhává význam a nutnost pokračování soudržného evropského programu včetně přiměřeného financování v této oblasti, které doplňuje opatření na úrovni členských států. Navzdory celkovému nárůstu o 115 % v příslušné dílčí kategorii navrženému Komisí zůstanou výdaje v sociální oblasti a oblasti zaměstnanosti zhruba na současné úrovni (1 % okruhu 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost) .
Na základě výše uvedených prvků a očekávaje stanovisko příslušných výborů se zpravodaj domnívá, že z debaty by mělo vyplynout toto:
· Sdílí výbor celkově pozitivní výsledek, pokud jde o provádění současných programů, a je snaha Komise integrovat řadu stávajících činností do jednoho programu PROGRESS vhodná?
· Měly by všechny části navrženého integrovaného programu PROGRESS pokračovat a je nutno znovu zvážit celkové finanční prostředky pro tuto oblast politiky?
· Je finanční rámec navržený Komisí pro sociální oblast a oblast zaměstnanosti (přibližně 1 % okruhu 1a: Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost ) přijatelný?
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 9: SPOLEČNÁ ZEMĚDĚLSKÁ POLITIKA
1. Analýza současných právních předpisů v oblasti zemědělství
Existující právní předpisy v roce 2004
V článku 33 Smlouvy o ES jsou uvedeny cíle SZP. Pro dosažení těchto cílů stanoví nařízení Společenství vytváření společných organizací trhu. Společné organizace trhu spočívají v pravidlech regulace produkce a obchodu se zemědělskými produkty ve všech členských státech Evropské unie.
V zemědělské politice došlo v roce 2003 k zásadní reformě, a to nařízením (ES) č. 1782/2003.
2. Reforma, která se týká středomořských plodin a cukru, se konkrétně projevila přijetím souboru sedmi nařízení
Soubor předpisů v rámci reformy z června 2003: a) horizontální nařízení, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor (SFP, kondicionalita, regulace a sledování) a režimy podpor pro producenty některých plodin: nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003 (Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 1); b) nařízení o podpoře pro rozvoj venkova: nařízení Rady (ES) č. 1783/2003 (Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 70); c) další nařízení týkající se společných organizací trhu s obilovinami, rýčí a sušenými krmivy a mlékem a mléčnými výrobky: nařízení Rady (ES) č. 1784/2003, 1785/2003, 1786/2003 a 1787/2003 ze dne 29. září 2003, zveřejněná v Úř. věst. L 270, 21.10.2003.
Následující prováděcí nařízení: a) prováděcí pravidla pro křížovou shodu, regulaci a integrovaný správní a kontrolní systém: nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 141, 30.4.2004, s. 18); b) prováděcí pravidla pro režim jednotných plateb: nařízení Komise (ES) č. 795/2004 ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 141, 30.4.2004, s. 1); c) prováděcí pravidla pro některé režimy podpor: nařízení Komise (ES) č. 2237/2003 ze dne 23. prosince 2004 (Úř. věst. L 339, 24.12.2003, s. 52). .
Kromě řady ustanovení upravujících společné organizace trhu, zejména v odvětví obilovin, rýže, sušených krmiv, mléka a mléčných výrobků, spočívá reforma (nařízení Rady (ES) č. 1782/2003) ve třech hlavních ustanoveních:
¡ zavedení oddělení přímých plateb a jednotné platby na farmu (SFP);
¡ povinná eko-kondicionalita;
¡ povinná regulace s cílem podnítit rozvoj venkova.
Reforma také:
¡ důsledně dodržuje finanční rámec, v souladu s rozhodnutími přijatými Evropskou radou na jejím zasedání v Bruselu v říjnu 2002;
¡ umožňuje členským státům strukturovanou flexibilitu, pokud jde o zavádění režimu SFP.
V nových členských státech budou přímé platby zaváděny postupně, nejprve ve výši 25 % v roce 2004 a poté se budou každoročně zvyšovat, až dosáhnou 100 % v roce 2013.
Dohoda z června 2003 je poměrně složitým kompromisem, který vyplynul z řady rozdílných názorů jednotlivých členských států, které je vedly k odmítnutí nebo zmírnění inovačních návrhů Komise, zejména tím, že se zvýšil počet možností. Strategický předěl, kterým je tato dohoda pro SZP, nezůstal bez povšimnutí; někteří přijali tuto změnu kladně, jiní jsou opatrnější, pokud jde o její důsledky.
Nařízení 1257/99 je i nadále základem pro politiku rozvoje venkova. Opatření pro rozvoj venkova stanovená v tomto na řízení se dělí do dvou skupin:
· doprovodná opatření k reformě z roku 1992: předčasný odchod do důchodu, agroenvironmentální opatření, zalesňování a systém pomoci oblastem s méně příznivými podmínkami;
· opatření k modernizaci a diverzifikaci zemědělských podniků: investice do jednotlivých hospodářství, zahajování činnosti mladých zemědělců, odborné vzdělávání, investiční podpora pro zpracovatelské a marketingové zázemí, dodatečná pomoc lesnictví, podpora a přeměna zemědělské činnosti.
Financování politiky rozvoje venkova se vždy uskutečňovalo prostřednictvím různých nástrojů (záruční sekce EZOZF, orientační sekce EZOZF a projekt LEADER+).
Záměry Komise v zemědělské politice v rámci nového finančního výhledu
Návrh Komise stanoví:
· zařazení výdajů na zemědělství do nové kapitoly rozpočtu „udržitelná správa a ochrana přírodních zdrojů“, společně s výdaji na společnou rybářskou politiku a politiku v oblasti životního prostředí;
· soulad se zásadami reformy z června 2003, zejména pokud jde o rozvoj venkova;
· přijetí nového finančního nástroje pro tyto výdaje v podobě jediného fondu, který bude pokrývat veškerá opatření financovaná záruční sekcí EZOZF, strukturální politiku v zaostávajících regionech a program LEADER+ s tím, že se zaměří na přesně vymezené cíle;
· dodržení ročních stropů, na kterých se dohodla Evropská rada na svém zasedání v říjnu 2002, a přihlédnutí k přistoupení Rumunska a Bulharska, přičemž budou k dispozici prostředky navíc k financování jejich vstupu do EU;
a bude znamenat:
· 3,3 % pokles celkové výše přímých plateb a opatření pro podporu trhu (i přes rozšíření EU z 15 na 27 členských států a bez přihlédnutí k důsledkům regulace nebo rezervy pro neočekávané události);
· zvýšení (před regulací) prostředků na rozvoj venkova v důsledku rozšíření (o 25 % v letech 2006 až 2013);
· a konečně, pod rouškou celkového zvýšení výdajů na zemědělství o 2,24 % v důsledku rozšíření, snížení podílu financování ze 45 % celkových závazků v rozpočtu Společenství v roce 2006 na 35 % v roce 2013.
Nový finanční výhled 2007–2013 pro výdaje na zemědělství (v milionech eur v cenách roku 2004)
PZ
1 položky závazků 1
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Nárůst
Udržitelná správa a ochrana přírodních zdrojů
56015
57180
57900
58115
57980
57850
57825
57805
3,20%
SZP
2 bez správních výdajů, zdroj: KOM (2004)101 2
54279
55259
55908
56054
55859
55666
55853
55497
2,24%
z toho opatření pro podporu trhu a přímé platby
43735
43500
43673
43354
43034
42714
42506
42293
-3,30%
z toho rozvoj venkova
10544
11759
12235
12700
12825
12952
13077
13205
25,24%
V odvětví zemědělství EU 15, s ohledem na regulaci a další možné finanční nároky (dodatečné platby, národní rezerva atd.), bude rozpočtový tlak na přímé platby bezpochyby omezující a mechanismus finanční kázně, který začne brzy působit (od roku 2007), budí obavy, které může úsilí nalézt způsob, jak lépe přidělovat výdaje – přáním komisaře pro zemědělství je, aby byly cílenější, a tedy účinnější –, rozptýlit jen částečně.
Výdaje na zemědělství a jejich procentní podíl jako součást celkového návrhu Komise uvádí tabulka na konci tohoto dokumentu.
Nové návrhy na období do roku 2007:
Současné návrhy:
· návrh nařízení Rady o financování společné zemědělské politiky (KOM(2004) 489 v konečném znění; 2004/0164 (CNS)): jsou navrhovány dva fondy jako nástroje pro financování společné zemědělské politiky, jeden pro opatření na podporu trhu a přímé platby a druhý pro rozvoj venkova.
· návrh nařízení Rady o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EAFRD) (KOM(2004) 490 v konečném znění; 2004/0161(CNS) );
· budou rovněž předloženy návrhy týkající se dvou odvětví: cukru (v roce 2006) a ovoce a zeleniny (v roce 2006).
Přidaná hodnota SZP:
Úkoly, s nimiž se musí evropské zemědělství vyrovnat, stále vzrůstají. SZP se snaží řešit tradiční problémy zemědělství, zejména poměrně vysokou nestabilitu trhů s mnoha zemědělskými komoditami a propad trhu. Současně je zárukou uskutečňování modelu multifunkčního zemědělství.
SZP zejména umožňuje:
· jednotný trh, tj. žádné překážky obchodu a volný pohyb zboží po celé EU;
· přímé platby zemědělcům, které jim dávají záruku minimální výše příjmu, ale nijak nesouvisejí s množstvím produkce; to má za cíl odstranit narušení volného obchodu;
· opatření, která zajišťují stabilitu zemědělských trhů;
· podporu rozvoje venkova prostřednictvím křížového souladu, regulace a specifického programu, jehož cílem je např. dosáhnout toho, aby se zlepšila jakost produktů a aby byly uváděny na trh kvalitní produkty, provádět zemědělskou činnost s větší ohleduplností k životnímu prostředí a nacházet alternativní formy příjmu (např. příjem z cestovního ruchu);
Subsidiarita
SZP se za čtyřicet let její existence opravdu podařilo dosáhnout vynikajících výsledků. Dnes je založena na modelu multifunkčního zemědělství. Vrácení problematiky zemědělství zpět do působnosti jednotlivých členských států není možné, protože by to ohrozilo účinnost zemědělské politiky. Pokud by v EU nebyla jediná společná politika, ale 25 – a brzy 27 – navzájem si konkurujících politik, snažily by se členské státy vzájemně se předhánět ve výši dotací a to by znamenalo konec jednotného trhu. Na druhé straně musí mít členské státy dostatečně flexibilní možnosti provádět SZP podle specifických podmínek. Této potřebě vyhověla reforma z roku 2003, která ponechává více flexibility, ale váže ji na dodržování právních povinností a finančních stropů.
Politika EU v oblasti rozvoje venkova je nezbytným doplňkem tradiční SZP. Může řešit a zmírňovat problémy související se strukturálními změnami ve venkovských oblastech.
Specifické otázky týkající se okruhu 2
Pokud jde o zemědělství, nová struktura navržená Komisí zajistí větší vzájemnou provázanost a průhlednost. Výdaje na rozvoj venkova budou zahrnuty do okruhu 2 a financovány prostřednictvím nově zřízeného „Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EAFRD)“, v němž jsou spojeny dříve samostatné zdroje (záruční sekce EZOZF v okruhu 1 současného finančního výhledu a orientační sekce v okruhu 2). Pokud bude třeba snížit prostředky strukturálních fondů v okruhu 1, může být navrženo buď snížit finanční prostředky na opatření pro rozvoj venkova (jako strukturální opatření) v okruhu 2 nabo rozšířit oblast působnosti navrženého nařízení zvýšením druhů a počtu příjemců.
Specifické aspekty a problémy související s financováním SZP
Reforma SZP z roku 2003 vycházela ze závěrů zasedání Evropské rady v říjnu 2002, v nichž se uvádí: „celková výše ročních výdajů na výdaje související s trhem a přímé platby v Unii s 25 členskými státy nesmí – v období 2007–2013 – překročit skutečnou částku stropu kategorie 1.A pro rok 2006, jak byla dohodnuta v Berlíně pro EU-15, a odpovídající navrhovaný strop výdajů pro nové členské státy pro rok 2006. Celkové výdaje v nominální hodnotě na výdaje související s trhem a přímé platby pro každý rok období 2007–2013 by se měly držet pod úrovní těto částky pro rok 2006 zvýšené každý rok o 1 %.“ Ve svém návrhu nového finančního výhledu potvrzuje Komise tyto částky (v cenách roku 2004 a s deflátorem 2 %), zvýšené pro Bulharsko a Rumunsko o 7 969 mil. EUR na celé toto období. Proti tomuto zvýšení byly vzneseny námitky a je možné, že budou předloženy návrhy na odpovídající snížení finančních prostředků na SZP.
V bodě 14 svého usnesení ze dne 22. dubna 2004 (A5 - 0268/2004) zdůraznil Parlament, že „není vázán rozhodnutím, které přijala Evropská rada v říjnu 2002 o výdajích na zemědělství do roku 2013, a nevidí důvod souhlasit se sedmiletým obdobím pro nový finanční výhled, které vyplývá z tohoto rozhodnutí“.
Parlament však nemůže přehlížet skutečnost, že dohoda o přímých platbách již byla právně uvedena v život zemědělskou reformou a že zemědělci a zpracovatelský průmysl se již připravovali na výši finančních prostředků, na které se dohodla Evropská rada, od roku 2002 a zejména od reformy SZP v roce 2003. Na jejím základě zemědělci rozhodli o investicích a do určité míry si naplánovali budoucnost. Je těžko představitelné, že Parlament zklame po léta budovanou důvěru lidí, kterých se týká podpora ze schváleného finančního rámce. A to tím spíše, že během legislativního postupu přijímání zemědělské reformy Parlament nezpochybnil její financování, nýbrž hlasoval pro ně.
K tomu všemu je odhadovaná výše přímých plateb mimořádně nízká. Výše finančních prostředků bude zmrazena na úrovni roku 2006. V tu dobu budou přímé platby v 10 nových členských státech představovat pouze 30 % běžných plateb. Protože se tyto platby budou postupně zvyšovat na úroveň 100 % v roce 2014, budou nutně prováděny škrty ve všech položkách, aby bylo toto zvýšení vyrovnáno.
Možný prostor a flexibilita v novém okruhu
Výdaje související s trhem a přímé platby budou v období 2007–2013 představovat tři čtvrtiny okruhu 2. Rozvoj venkova bude mít podíl 23 %, rybářství 1,3 % a zbývající podíl budou představovat činnosti v oblasti životního prostředí. Podle legislativního návrhu je Komise přesvědčena, že tyto hodnoty měly být stanoveny v novém okruhu 2A spíše jako strop než jako podokruh. Pokud by skutečné výdaje dosáhly nižší úrovně než strop, nevyužité prostředky by mohly být přiděleny jiným činnostem v rámci okruhu 2 bez revize finančního rámce.
3. Plnění
Plnění rozpočtu zemědělství závisí na různých faktorech, jako je produkce a intervence, vývozy a vývoj cen na světovém trhu. Výdaje přímo souvisejí se stávající legislativou, která vymezuje práva zemědělců na přímé platby atd.
Pokud jde o opatření pro rozvoj venkova, Evropské konsorcium pro hodnocení politiky (EPEC) vypracovalo souhrnnou zprávu o 30 hodnotících zprávách s názvem „Posouzení dopadů programů pro rozvoj venkova s ohledem na politiku rozvoje venkova po roce 2006“ (bude zveřejněna do roku 2005). Zpráva bude pravděpodobně klást důraz na to, že většina hodnocení se vyjádřila pozitivně o celkové účinnosti opatření pro rozvoj venkova, což svědčí o tom, že ve většině případů jsou platby stanoveny v přiměřených výších k dosažení požadovaných výsledků.
Číselné údaje týkající se plnění rozpočtu na opatření pro rozvoj venkova jsou uvedeny na konci tohoto dokumentu.
4. Možné alternativy k návrhu Komise
Politickou alternativou k návrhu Komise by bylo zavedení nového mechanismu spolufinancování v zemědělské politice EU – šlo by o zásadní posun v SZP, i když v reformě SZP z roku 2003 je v podobě postupu regulace zabudován mechanismus určitého mírného spolufinancování. Spolufinancování by mohlo být koncipováno jako postupný proces (v tabulce na konci dokumentu znázorňuje důsledky, které by mělo pro rozpočet spolufinancování ve výši 25 % a 50 %; pro potřeby dalších diskusí je možno provést podrobnější analýzu). Na druhé straně zaručoval stávající systém rovnováhu na trzích a předvídatelné ceny a příjmy pro zemědělce. Bránil narušení trhu a nekalé hospodářské soutěži prostřednictvím státní podpory. Je namístě pochybnost, zda je postup vytváření finančního výhledu tou pravou příležitostí pro rozhodování o otázce, která má pro EU tak zásadní význam.
5. Závěry:
Je třeba zopakovat, Evropský parlament není vázán rozhodnutím, které přijala Evropská rada v říjnu 2002 o výdajích na zemědělství do roku 2013. Částka stanovená Evropskou radou bude přijatelná pouze v rámci celkové dohody, která bude odpovídat politickým a finančním prioritám Parlamentu; to zahrnuje i otázku, zda k částkám, o nichž bylo rozhodnuto, přidat finanční prostředky na zemědělství pro Bulharsko a Rumunsko. Současně je nutno zdůraznit, že zásadní reforma zemědělské politiky z roku 2003, včetně refomy téměř všech společných organizací trhu, vycházela z toho, že bude platit finanční rámec stanovený v tomto rozhodnutí. Je třeba dále připomenout, že Evropský parlament souhlasil se Smlouvou o přistoupení a Aktem o podmínkách přistoupení 10 nových členských států, které v případě finančních aspektů zemědělství vycházejí z dohody Evropské rady (příloha XV aktu dokonce na tuto dohodu odkazuje).
Zemědělci a zpracovatelský průmysl, zejména v nových členských státech, učinili rozhodnutí a vynaložili investice v odvětví zemědělství na základě předpokladu platnosti finančního rámce dohodnutého Evropskou radou; jakákoli neuvážená revize tohoto rozhodnutí Evropské rady by mohla vážně ohrozit důvěryhodnost a přesvědčení o odpovědnosti rozhodovacího procesu EU.
Ve velmi napjatém finančním rámci, který navrhla Komise, bude provádění reformy SZP velmi obtížné; mechanismus rozpočtové kázně bude pravděpodobně nutno uplatňovat již v roce 2007, aby se podařilo předejít navýšení výdajů o 500 milionů EUR v roce 2007 a patrně až 950 milionů EUR v roce 2013.
Je nutno zdůraznit, že podle návrhu Komise by se podíl výdajů na zemědělství snížil ze 45 % rozpočtu EU (v roce 2006) na 35 % (v roce 2013) a že výdaje na opatření na podporu trhu/přímé platby by se snížily v období 2007–2013 o 3,3 %.
Uplatňování zásad WTO týkajících se postupného odstraňování vývozních náhrad by se však mohlo projevit u stropu opatření na podporu trhu/přímých plateb a mohlo by vést k možným úsporám, které by umožnily snížit tento strop. Úspory by bylo možno použít zejména ke zvýšení finančních prostředků na opatření pro rozvoj venkova s cílem podpořit restrukturalizaci zemědělství a zlepšit životní prostředí a kvalitu života ve venkovských oblastech.
Restrukturalizaci SZP by mělo doprovázet podstatné zvýšení prostředků na rozvoj venkova, aby bylo možno řešit otázky zaměstnanosti a konkurenceschopnosti ve venkovských oblastech, zejména v nových členských státech;
Částky týkající se zemědělství (opatření na podporu trhu/přímé platby) by měly být vymezeny v nové interinstitucionální dohodě spíše jako strop než jako podokruh. Pokud by skutečné výdaje dosáhly nižší úrovně než strop, nevyužité prostředky by mohly být přiděleny jiným činnostem v rámci okruhu 2 bez revize finančního rámce.
Zemědělská politika v návrhu finančního výhledu na období 2007–2013 (pro EU-27), který předložila Komise
(v milionech eur v cenách roku 2004, s deflátorem ve výši 2 %)
Povolené závazky
Sloupce
2006 (v %)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013 (v %)
1. Udržitelný růst
1.a. Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
1.b. Koherence pro růst a zaměstnanost
47,582
(39.4%)
8,791
(7,3%)
38,791
(32.1%)
59,675
12,105
47,570
62,795
14,390
48,405
65,800
16,680
49,120
68,235
18,965
49,270
70,660
21,250
49,410
73,715
23,540
50,175
76,785
(48.5%)
25,825
(16.3%)
50,960
(32.2%)
2. Udržitelná správa a ochrana přírodních zdrojů
- 2.a. Životní prostředí a rybářství, správní a jiná opatření
- 2.b. Zemědělství (výdaje související s trhem a přímé platby) pro EU-27, z toho:
- I. Bulharsko a Rumunsko
- II. EU-25
. z toho: EU-10 (noví členové)
. z toho: EU-15
III. Snížení v EU-15 prostřednictvím regulace
Celková částka, která bude skutečně k dispozici pro EU-15 (II-III)
- 2.c. Zemědělství (rozvoj venkova)
- I. Bulharsko a Rumunsko
- II. EU-25
. z toho: EU-10 (noví členové)
. z toho: EU-15
III. Zvýšení u EU-15 prostřednictvím regulace
Celková částka, která bude skutečně k dispozici pro EU-15 (II+III)
- Zemědělství celkem (2.b + 2.c)
56,015
(46.4%)
1,736
43,735
(36.2%)
—
43,735
2,388
41,347
(34.2%)
(635)
40,712
(33.7%)
10,544
(8,8%)
—
10,544
2,806
7,738
(6,4%)
635
8,373
(6,9%)
54,279
(45.0%)
57,180
1,921
43,500
380
43,120
2,812
40,308
(879)
39,429
11,759
863
10,896
3,663
7,233
879
8,112
55,259
57,900
1,992
43,673
976
42,697
3,011
39,686
(1.077)
38,609
12,235
1,222
11,013
3,780
7,233
1,077
8,310
55,908
58,115
2,061
43,354
1,075
42,279
3,481
38,798
(1.056)
37,742
12,700
1,591
11,109
3,899
7,210
1,056
8,266
56,054
57,980
1,761
43,304
1,170
41,864
3,959
37,905
(1.035)
36,870
12,825
1,617
11,208
4,022
7,186
1,035
8,221
56,129
57,850
2,184
42,714
1,261
41,453
4,417
37,036
(1.015)
36,021
12,952
1,645
11,307
4,145
7,162
1,015
8,177
55,666
57,825
2..242
42,506
1,459
41,047
4,760
36,287
(995)
35,292
13,077
1,674
11,403
4,264
7,139
995
8,134
55,583
57,805
(40.4%)
2,307
42,293
(26.7%)
1,648
40,645
5,171
35,473
(22.4%)
(976)
34,497
(21.8%)
13,205
(8,3%)
1,705
11,500
4,385
7,115
(4,5%)
976
8,091
(5,1%)
55,498
(35.0%)
3. Občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost
1,381
(1,1%)
1,630
2,015
2,330
2,645
2,970
3,295
3,620
(2,5%)
4. EU jako globální partner
11,232
(9,3%)
11,400
12,175
12,945
13,720
14,495
15,115
15,740
(9,9%)
5. Správa
3,436
(2,8%)
3,675
3,815
3,950
4,090
4,225
4,365
4,500
(2,8%)
Náhrady
1,041
—
—
—
—
—
—
—
Položky na závazky (celkem)
120,688
(100%)
133,560
138,700
143,140
146,670
150,200
154,315
158,450
(100%)
Položky na závazky v % HND
1.14%
1.23%
1.25%
1.25%
1.26%
1.26%
1.27%
1.27%
Položky na platby
114,740
124,600
136,500
127,700
126,000
132,400
138,400
143,100
Průměr
2007/13
Položky na platby v % HND
Zbývající prostor
Mez vlastních zdrojů v % HND
1.09%
0.15%
1.24%
1.15%
0.09%
1.24%
1.23%
0.01%
1.24%
1.12%
0.12%
1.24%
1.08%
0.16%
1.24%
1.11%
0.13%
1.24%
1.14%
0.10%
1.24%
1.15%
0.09%
1.24%
1.14%
0.10%
1.24%
Zdroj: MASSOT, sekr. AGRICOM, 2004, na základě údajů Komise, zejména jejích sdělení KOM (2004) 101 a SEC (2004) 160 ze dne 10. 2. 2004.
Následující tabulka podává hrubý přehled o důsledcích spolufinancování SZP (opatření na podporu trhu/přímé platby) členskými státy ve výši 25 % a 50 % ve srovnání s návrhem Komise.
Nerozlišuje mezi opatřeními na podporu trhu, přímými platbami, veterinárními opatřeními atd.
(v milionech eur, v cenách roku 2004)
PZ
1 položky závazků 1
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Vývoj
SZP
2 bez správních výdajů, zdroj: KOM (2004)101 2
54279
55259
55908
56054
55859
55666
55853
55497
2,24%
z toho rozvoj venkova
10544
11759
12235
12700
12825
12952
13077
13205
25,24%
z toho opatření na podporu trhu a přímé platby
43735
43500
43673
43354
43034
42714
42506
42293
-3,30%
opatření na podporu trhu a přímé platby
25% spolufinancování ze strany členských států
32625
32755
32515
32275
32035
31879
31720
-27,5%
SZP
2 bez správních výdajů, zdroj: KOM (2004)101 2
25% spolufinancování ze strany členských států
54279
44384
44990
45215
45100
44987
44956
44925
-17,2%
opatření na podporu trhu a přímé platby
50% spolufinancování ze strany členských států
21750
21836
21677
21517
21357
21253
21146
-51,7%
SZP
2 bez správních výdajů, zdroj: KOM (2004)101 2
50% spolufinancování ze strany členských států
54279
33506
34071
34377
34342
34309
34330
34351
-36,7%
PŘÍDĚL FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ NA VÝDAJE NA OPATŘENÍ NA PODPORU TRHU/PŘÍMÉ PLATBY
Návrh Komise vychází z dohody Evropské rady na zasedání v říjnu 2002, podle níž se částky stanovují na základě výdajů předpokládaných pro rok 2006 s indexem navýšení 1 %.
PŘÍDĚL FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ PRO NÁVRH NAŘÍZENÍ O ROZVOJI VENKOVA (KOM(2004) 0490)
Odůvodnění/cíle
Politika rozvoje venkova jde ruku v ruce se společnou politikou zemědělských trhů a přispívá k dosahování cílů uvedených v článku 33 Smlouvy. Tento návrh vytváří rámec pro poskytování podpory EU pro rozvoj venkova.
Podpora Společenství pro rozvoj venkova, financovaná z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EAFRD), pomůže uskutečnit následující cíle:
· zvyšování konkurenceschopnosti v zemědělství a lesnictví pomocí podpory restrukturalizace;
· zlepšování životního prostředí a venkovské krajiny pomocí podpory správy krajiny;
· zlepšování kvality života ve venkovských oblastech a podpora diverzifikace hospodářských činností
Celkové číselné údaje
Celková částka přidělelná na opatření (část B): 88 753,- milionů EUR na položky závazků (stálé ceny roku 2004)
Období: 1. ledna 2007 – 31. prosince 2013
Celkový víceletý odhad výdajů:
a) Rozpis položek závazků/plateb (finanční intervence)
v milionech eur ( na tři desetinná místa )
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013 a násl. roky
Položky závazků
11 724
12 198
12 662
12 787
12 913
13 038
13 165
Položky plateb
3 426
7 317
7 696
9 091
10 738
12 133
38 086
b) Výdaje na správní pomoc a podporu
PZ
35
37
38
38
39
39
40
PP
35
37
38
38
39
39
40
Mezisoučet a+b
PZ
11 759
12 235
12 700
12 825
12 952
13 077
13 205
PP
3 461
7 354
7 734
9 129
10 777
12 172
38 086
Posouzení dopadů bylo vypracováno a je připojeno k návrhu.
Rozvoj venkova: 2000 - 2006
PLNĚNÍ POLOŽEK ZÁVAZKŮ
(v mil. EUR – běžné ceny)
ROZVOJ VENKOVA
2000
2001
2002
2003
rozpočet
plnění
rozpočet
plnění
rozpočet
plnění
rozpočet
plnění
EZOZF orientační
2.894,16
1.239,28
2.963,29
3.508,56
(1)
2.950,46
2.995,84
(2)
3.117,77
3.110,71
- Programy: Cíl 1/Peace/Leader+
2.894,16
1.239,28
2.963,29
3.508,56
2.950,46
2.995,84
3.117,77
3.110,71
EZOZF záruční
4.084,00
4.176,43
(2)
4.495,00
4.363,23
4.694,00
4.418,88
4.747,32
4.706,04
- nové položky
4.084,00
4.176,43
4.495,00
4.363,23
4.595,00
4.319,88
4.698,00
4.656,73
- přenesené položky
-
-
-
-
99,00
99,00
49,32
49,32
CELKEM
6.978,16
5.415,71
7.458,29
7.871,79
7.644,46
7.414,72
7.865,09
7.816,75
(1) Zvýšení dostupných prostředků v rozpočtu přenesením a znovuzapsáním položek závazků
(2) Zvýšení dostupných prostředků v rozpočtu převodem
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 10: SPOLEČNÁ RYBÁŘSKÁ POLITIKA
1. Rybářská politika EU
specifický dokument, přičemž technické údaje a tabulky budou předloženy samostatně
Hlavním cílem společné rybářské politiky (SRP) je přizpůsobení rybolovných kapacit rybolovným možnostem s cílem snížit nadměrné využívání zdrojů a zajistit udržitelný rozvoj daného odvětví. Za tímto účelem se nástroje ES zaměřují na propagaci udržitelného řízení rybolovných zdrojů, na podporu opatření zaměřených na ekonomickou efektivitu a inovaci v daném odvětví a na podporu sociální rovnosti v pobřežních oblastech.
Od roku 1994 jsou strukturální aspekty SRP začleněny do reformy strukturálních fondů s vlastním cílem (Cíl 5a, přizpůsobení struktur rybolovu) a s nezávislým finančním nástrojem, tzv. finančním nástrojem pro orientaci rybolovu ( FNOR). Za účelem omezení sociálně ekonomického dopadu nadměrného využívání zásob ryb a s ohledem na nezbytnost snížení nadměrné kapacity přijalo Společenství další iniciativy, jako je například Iniciativa Společenství PESCA, která se zaměřuje na finanční podporu pobřežních oblastí v období 1994 - 1999, nebo průvodní opatření, jako je například finanční pomoc při předčasném odchodu do důchodu nebo finanční pomoc pro mladé rybáře.
FNOR byl přepracován v rámci Agendy 2000 a pobřežní oblasti závislé na rybolovu byly začleněny do nově vytvořeného cíle 2 strukturálních fondů, nebylo však rozhodnuto o žádné nové specifické iniciativě Společenství. V tomto smyslu byl vytvořen nástroj FNOR 2000 - 2006, jehož cílem je přispět k vytvoření trvalé rovnováhy mezi zdroji a jejich využíváním, posílit hospodářskou životaschopnost podniků v daném odvětví, valorizovat produkty akvakultury a rybolovu a podpořit udržitelný ekonomický rozvoj oblastí závislých na rybolovu a akvakultuře.
1. ledna 2003 přijala Evropská unie novou rybářskou politiku
Nařízení Rady (ES) č. 2369/2002 ze dne 20. prosince 2002, kterým se mění nařízení (ES) č. 2792/1999 o pravidlech a podmínkách pro strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu; Nařízení Rady (ES) č. 2370/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zavedení nouzového opatření Společenství pro vrakování rybářských plavidel; Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky . Vzhledem k tomu, že SRP dostatečně efektivně neplnila účel, za kterým byla vytvořena, bylo nutno provést její reformu. Problémy se vztahovaly k nadměrné kapacitě evropského loďstva, nedostatečnému rozvoji evropské akvakultury, nedostatečné konkurenceschopnosti zpracovatelského odvětví a ke vzrůstajícím sociálně ekonomickým problémům mezi pobřežními obyvateli. Tato situace měla významný negativní vliv na příjmy rybářů, rovnováhu mořského ekosystému a dodávky ryb na trh EU. Bylo nezbytné provést reformu za účelem dosažení biologicky, ekologicky a ekonomicky udržitelného rybolovu. Hlavní změny se týkají především zavedení dlouhodobého přístupu, nové politiky pro loďstva, posílení jednotných kontrol a sankčních pravidel a zapojení zúčastněných osob.
Právní rámec mezinárodní části výdajů EU na rybolov je založen na „smlouvách o partnerství v oblasti rybolovu“ s třetími zeměmi a na nařízeních o účasti v regionálních rybářských organizacích. Bilaterální smlouvy o partnerství v oblasti rybolovu byly uzavřeny s následujícími státy: Angola, Kapverdy, Komory, Pobřeží slonoviny, Faerské ostrovy, Gabun, Grónsko, Guinea, Guinea-Bissau, Kiribati, Madagaskar, Mauretánie, Mauricius, Mosambik, Svatý Tomáš a Princův ostrov, Senegal, Seychely, Norsko.
2. Nové návrhy předložené Komisí
· Dne 14. července 2004 předložila Komise svůj návrh na vytvoření nového Evropského fondu pro rybolov (EFF) (KOM 2004/497 fin)
Komise navrhuje vytvoření nového EFF
Tento fond je do značné míry založen na zkušenostech ze strukturálních intervencí v odvětví rybolovu, které uskutečnil FNOR v období 1994 - 1999 (rozpočet: 2679,63 miliónu € (a 262,18 miliónu pro PESCA)) a v programovém období 2000 - 2006 (rozpočet: 3768,7 miliónu € v cenách z roku 1999). Financování FNOR se zaměřilo zejména na opatření v regionech spadajících pod Cíl 1 (FNOR nefinancoval činnosti ve všech regionech spadajících pod Cíl 2). FNOR však zasahoval mimo regiony spadající pod Cíl 1 prostřednictvím jednotného programového dokumentu pro jednotlivé členské státy. Nárok na financování měla následující strukturální opatření: obnova loďstva a modernizace rybářských plavidel, úprava rybolovné kapacity, drobný pobřežní rybolov, sociálně ekonomická opatření, ochrana mořských zdrojů, akvakultura, vybavení rybářských přístavů, zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh, hledání nových odbytišť a inovační opatření. jako nového nástroje programování rybolovu v rámci finančních výhledů EU na období 2007 - 2013. EFF nahradí stávající FNOR a pomůže implementovat změny SRP provedené při její poslední reformě v roce 2002. Jedná se proto o krok významný pro strategii rozvoje dohodnutou v Lisabonu a v Göteborgu.
Tento fond se zaměří na omezený počet klíčových os:
a) Opatření pro přizpůsobení rybářského loďstva Společenství a snížení intenzity rybolovu: Cílem těchto opatření je zvýšit veřejnou podporu trvalého nebo dočasného odstavení plavidel, investic na palubě rybářských plavidel a selektivity, drobného pobřežního rybolovu a sociálně ekonomických vyrovnávacích plateb za řízení loďstva.
b) Akvakultura, zpracování a prodej produktů rybolovu a akvakultury : Předpokládá investice do daného odvětví, podporu akvaenvironmentálních opatření, ale rovněž opatření na ochranu zdraví lidu i zvířat a investice do zpracování produktů a jejich uvádění na trh.
c) Opatření veřejného zájmu, jako je například zachování zdrojů, podpora partnerství mezi vědci a provozovateli rybolovu a rozvoj nových trhů a investic v rybářských přístavech s cílem zvýšit efektivitu.
d) Udržitelný rozvoj oblastí pobřežního rybolovu: Otázky týkající se restrukturalizace a přesměrování ekonomických činností, podpory meziregionální spolupráce, povzbuzení ekonomického a sociálního rozvoje společenství, zvyšování dostupnosti zaměstnání a podpory Pobřežních akčních skupin (CAG).
e) Technická pomoc: Z podnětu členských států může fond v rámci jednotlivých operačních programů financovat činnosti vztahující se k přípravě, řízení, monitorování, hodnocení, propagaci, kontrole a auditu s cílem zkvalitnit metodické plánování.
· Komise hodlá v roce 2005 rovněž navrhnout nástroj soustřeďující všechny oblasti, ve kterých má společná rybářská politika zapotřebí finančních prostředků pro podporu reformy SRP, který bude zahrnovat:
a) Investice do zdolávacích opatření
b) Opatření na podporu vědeckých doporučení a technických údajů
c) Financování mezinárodních partnerských dohod v oblasti rybolovu a účast v regionálních organizacích pro rybolov
V této oblasti má Komise v úmyslu výrazně zvýšit položky „investice do zdolávacích opatření“ a „opatření na podporu vědeckých doporučení a technických údajů“. Důsledkem restrukturalizace právního rámce odvětví rybolovu by mělo být zvýšení transparentnosti a administrativní zjednodušení.
· Konečně budou předloženy návrhy nových dohod o partnerství v oblasti rybolovu (s Libyí, Ruskem a později možná s Alžírskem, Keňou a Tanzanií)
3. Odvětví rybolovu v FV 2007 - 2013:
Ve stávajícím finančním rámci na období 2000 - 2006 jsou předpokládané výdaje na rybolov v rozpočtu EU rozděleny do několika různých položek. Nový návrh Komise naopak předpokládá začlenění výdajů na společnou rybářskou politiku do nové rozpočtové kapitoly „udržitelný rozvoj a ochrana přírodních zdrojů“, společně s výdaji na společnou zemědělskou politiku a na politiku životního prostředí.
PSF
1 příděly ze strukturálních fondů 1
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Vývoj
Udržitelný rozvoj a ochrana přírodních zdrojů
56015
57180
57900
58115
57980
57850
57825
57805
3,20 %
Rybolov (vč. mezinár. dohod o rybolovu)
3 zdroj Komise, brožury 14, 19; 3
909
1025
1050
1075
1100
1100
1125
1125
23,7 %
Z toho EFF
3
630
655
678
701
713
726
738
752
19,1 %
Finanční příděl pro EFF v rámci finančních výhledů navrhovaných Komisí na období 2007 - 2013 činí 4,96 miliardy EUR pro rozšířenou Evropu čítající 25 států, což přibližně odpovídá částkám přiděleným Evropě čítající 15 států v období 2000 - 2006 ( 3,7 miliardy EUR).
Veškeré výdaje na rybolov s výjimkou výdajů na výzkum (které jsou zahrnuty do položky 1 v rámcovém programu RTD ) by byly zahrnuty do nové položky 2.
Subsidiarita
Přestože Smlouva neobsahuje žádnou specifickou kapitolu týkající se rybolovu, připisuje SRP stejné cíle jako SZP (čl.3 odst. 1 písm. f, článek 32, 33 Smlouvy o založení EHS). V současné době hraje rozměr životního prostředí (článek7 Smlouvy o založení EHS) v SRP rozhodující úlohu vedle strukturálních aspektů . Tato dimenze ochrany životního prostředí – rovnováha mořského ekosystému - je mezinárodní a žádný jednotlivý členský stát by nebyl schopen adekvátně řešit problémy související např. s nadměrným rybolovem. Členské státy rovněž nejsou schopny adekvátně naplnit cíl udržitelného rozvoje SRP vzhledem ke strukturálním problémům, kterým rozvoj odvětví rybolovu čelí, a k omezeným zdrojům financování, které jsou členským státům v rozšířené Unii k dispozici.
Přidaná hodnota
EFF kombinuje opatření týkající se řízení zdrojů a pomáhá vzájemnému přizpůsobování struktur odvětví výroby a monitorovacích nástrojů SRP. Usiluje rovněž o poskytování strukturální podpory skupinám obyvatelstva a oblastem zabývajícím se rybolovem. I když tato podpora nespadá pod politiku soudržnosti v období 2007 - 2013, zachovává zásady partnerství, subsidiarity a soustředění na znevýhodněná společenství a oblasti, kde je dopad plánů obnovy výraznější. Poté, co byl v nové politice rybolovu přijat nový soubor cílů, budou dohody o partnerství v oblasti rybolovu poskytovat podporu rybolovnému průmyslu jako celku a zároveň budou plně kompatibilní s politikou rozvoje EU.
Vyhodnocení
Z hodnocení ex post posledního finančního nástroje, FNOR 1994 - 1999, a prozatímního hodnocení programu na období 2000 - 2006 vyplývá vhodnost užití programování partnerství a zrušení některých rozporných opatření týkajících se loďstva. Přínosem byla rovněž identifikace pěti priorit EFF.
Nadměrná kapacita loďstva Společenství je navzdory úsilí vynaloženému v rámci předchozích strukturálních programů (FNOR 1994 - 1999 a FNOR 2000 - 2006) i nadále jedním z hlavních důvodů nadměrného využívání některých zásob. EFF proto musí rozhodným způsobem přispět ke snížení přebytečné kapacity a k restrukturalizaci daného odvětví. Toto úsilí musí být navíc vynaloženo zároveň se sociálními a ekonomickými opatřeními, jejichž cílem je snížit dopad plánů obnovy na obyvatele živící se rybolovem.
Předběžné závěry:
a) SRP musí být základním prvkem snah EU o zkvalitnění životního prostředí, týkajících se opětovného nastolení rovnováhy mořského ekosystému, který zčásti stojí na pokraji kolapsu. V tomto ohledu by měla být považována za prioritu finančního rámce na období 2007 - 2013;
b) Je nutno projednat, zda bude prioritou finančního rámce 2007 - 2013 financování investic na palubě plavidel, které umožní návrh nového EFF, a financování partnerských dohod s rozvojovými zeměmi v oblasti rybolovu;
c) Co se týká zachování rybích populací a řízení, kontroly a správy SRP, bylo by vhodné uvažovat o podstatném zvýšení fondů, které by umožnilo splnit závazek EU týkající se zkvalitnění vědeckých doporučení a znalosti stavu rybích populací, posílení spolupráce se zúčastněnými osobami a mezi nimi navzájem, posílení řízení a kontroly a zohlednění vzniku společné inspekční struktury Společenství;
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 11: STRUKTURÁLNÍ FONDY
Situace
Politika EU pro hospodářskou a sociální soudržnost se uplatňuje u oblastí, které se nacházejí v obtížné situaci a kde mezi členskými státy a mezi regiony přetrvává výrazná sociálněekonomická nerovnost. Tyto propasti mezi bohatstvím a dynamikou jsou důsledkem strukturálních nedostatků v určitých klíčových faktorech konkurenceschopnosti, jako jsou investice do fyzické infrastruktury, inovací a lidských zdrojů. Na lisabonském zasedání Evropské rady byl vytyčen cíl stát se nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější oblastí světa. Silná znalostní ekonomika prý stimuluje vytváření pracovních míst a podporuje sociální a ekologickou politiku, jež nabízí udržitelný rozvoj a sociální soudržnost. V současnosti činí podíl politiky EU pro hospodářskou a sociální soudržnost 36 % z celého rozpočtu EU, oproti 33 % v novém finančním výhledu na léta 2007 - 2013.
Rozšířením dne 1. května 2004 se počet obyvatel Evropské unie zvýšil o 20 % a její území o 25 %, přičemž však HDP se zvýšil pouze o 5 %; průvodním důsledkem je skutečnost, že se regionální rozdíly prohloubily na dvojnásobek. Bohatství na osobu tím v Unii s 25 členy pokleslo zhruba o 12,5 % a podíl obyvatelstva žijícího v regionech, jež v rozvoji zaostávají, vzrostl z 20 % na 25 %. Současně budou znevýhodněné regiony původní EU s 15 členy i nadále vyžadovat podporu.
1. ANALÝZA FINANČNÍCH RÁMCŮ
1.1 Strukturální fondy a fond soudržnosti v období 2000 - 2006
9 cílů - 6 nástrojů
Na svém berlínském zasedání v březnu 1999 reformovala Evropská rada strukturální fondy a upravila funkci fondu soudržnosti podle koncentrace zdrojů. Tyto fondy získaly v období let 2000 až 2006 přes 30 miliard € ročně (přibližně 34 miliard eur v cenách roku 2004), tj. 213 miliard € během sedmi let (235 miliard eur v cenách roku 2004). Nástroj předvstupních strukturálních politik (ISPA) a Speciální předvstupní program pro rozvoj zemědělství a venkova (SAPARD) doplnily program PHARE na podporu hospodářského a sociálního rozvoje žadatelských zemí ve střední a východní Evropě.
Fond soudržnosti
Čtyři strukturální fondy
these are the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Financial Instrument for Fisheries Guidance and the Guidance Section of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund
v cenách za rok 1999
€ 18 miliard
€ 195 miliard
v cenách za rok 2004
€ 20 miliard
€ 215 miliard
Strukturální fondy se soustředí na jasně definované priority:
– 70 % prostředků jde do regionů, jež v rozvoji zaostávají. Připadá na ně 22 % obyvatelstva Unie (cíl 1);
– 11,5 % prostředků je určeno na pomoc hospodářské a sociální konverzi v oblastech, kde se vyskytují strukturální problémy. V těchto oblastech žije 18 % obyvatelstva Unie (cíl 2);
– 12,3 % slouží na podporu modernizace školicích systémů a tvorbu zaměstnanosti (cíl 3) mimo regiony spadající pod cíl 1, kde jsou tato opatření součástí strategie na odstranění zpoždění.
– „útlumové“ regiony - podpora pro přechodné období v regionech, které se již nekvalifikují pro cíle 1 a 2.
Existují rovněž iniciativy Společenství, jež usilují o společné řešení specifických problémů. Zde se vydává 5,35 % strukturálních fondů na:
– přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci (Interreg III);
– udržitelný rozvoj měst a zaostávajících městských oblastí (Urban II);
– rozvoj venkova prostřednictvím místních iniciativ (Leader +);
– boj proti nerovnosti a diskriminaci v přístupu na trh práce (Equal).
Po 1. lednu 2007 by měly vstoupit v platnost nové předpisy nahrazující předpisy dosavadní.
1.2 Návrh reformované strukturální politiky a politiky soudržnosti na období 2007 - 2013
Finanční výhled na léta 2007–2013: Okruh 1b) Soudržnost pro růst a zaměstnanost
KOM(2004) 498
Hodnoty vyjádřené v milionech eur ve stálých cenách za rok 2004, včetně technické a administrativní pomoci a podpory bez lidských zdrojů.
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Total
46 630
47 485
48 215
48 385
48 545
49 325
50 125
338 71
Legislativní návrh Komise
3 cíle - 3 nástroje
Zpravodaj bere na vědomí, že programy v rámci položky 1b budou podporovány z finančních prostředků Evropského fondu regionálního rozvoje (ERDF)
KOM(2004)495 fin , Evropského sociálního fondu (ESF)
KOM(2004)493 fin a Fondu soudržnosti
KOM(2004)494fin . Všechny předchozí aktivity zaměřené na zemědělství a rybářství (Finanční nástroj pro podporu rybolovu a orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu) spadají nyní pod položku 2.
Pro finanční výhled 2007 – 2013 přijala Komise návrh rozpočtu pro rozšířenou Evropskou unii o 27 členských státech (15 plus 10 nových členských států plus Bulharsko a Rumunsko). Komise je toho názoru, že by politika soudržnosti měla mít jeden rozpočtový řádek s navýšenými prostředky. Ve finančním vyjádření navrhuje Komise pro období 2007 – 2013 rozpočet odpovídající 0,41 %
dříve 0,46 % HND, ale 0,05 % se týkalo rybolovu/zemědělství, která jsou přesunuta pod položku 2. hrubého národního důchodu (HND) Unie s 27 členy, tedy 336,2 miliardy na toto období.
operační výdaje (v cenách roku 2004)
Fond soudržnosti
Dva strukturální fondy
Jsou to Evropský fond regionálního rozvoje a Evropský sociální fond. Finanční nástroj pro podporu rybolovu a orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu spadají nyní pod položku 2
€ 63 miliard
€ 273,2 miliardy
Položka 1b) v milionech eur v současných cenách včetně výdajů na technickou a administrativní pomoc a podporu (a + b) bez lidských zdrojů. (c)
KOM (2000) 492 .
2007-2013
Rok [n]
[n+1]
[n+2]
[n+3]
[n+4]
[n+5 a násled. roky]
Celkem
Závazky
49 169
51 056
52 863
54 083
55 325
116 723
379 219
Platby
16 661
29 572
33 570
38 924
45 178
98 591
262 496
Komise předpokládá, že výdaje v tomto záhlaví by měly oproti roku 2006 vzrůst (ve srovnání s výdaji v roce 2006) o 32 % až na 49,7 miliardy eur v roce 2013 (v cenách roku 2004). Alokace na jednotlivé oblasti politiky se navrhuje v průměru jednotlivých období 78 % na konvergenci, 18 % na regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost a 4 % na územní spolupráci. Podle diskuse v Radě bude 45 % z celkového rozpočtu vynaloženo v bohatších členských státech a 55 % v méně bohatých členských státech. Komise navrhuje zachovat strop intenzitních výdajů ve výši 4 % na hlavu.
Priority Společenství: cíl 1, cíl 2 a cíl 3 mají být nahrazeny třemi novými cíli, jimiž jsou (po řadě): konvergence; regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost; územní spolupráce.
Cíl „konvergence“ : (ERDF, ESF, Fond soudržnosti) zhruba 78 % celkového rozpočtu SF. Podpora růstu a vytváření pracovních míst v rozvojově zaostávajících regionech. Bude se týkat regionů, jejichž HND na hlavu je nižší než 75 % průměru Unie s 25 členy. Bude poskytovat přechodnou degresivní podporu ve výši 22 miliard zemím soudržnosti, které se v současnosti kvalifikují (průměr EU s 15 členy < 90 %), jež však již nebudou kritérium splňovat z čistě statistických důvodů (tzv. statistický efekt rozšíření
Komise navrhuje opatření pro útlumové regiony, zvláště:
- strop ve výši 85 % úrovně podpory v roce 2006
- degresivita tempem 85 % v letech 2007 a 2008, 80 % v roce 2009, 75 % v 202-000, 70 % v 202-001, 65 % v 202-002 a 60 % v 2013
- celková průměrná pomoc ve výši 66 % částky, kterou by obdržely jako plně konvergenční regiony
- 75% spolufinancování podle berlínských útlumových opatření - „útlumové regiony“). Komise předpokládá, že by výdaje měly oproti roku 2006 vzrůst o 40 % a v roce 2013 by měly dosáhnout výše 40 miliardy eur.
Cíl „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ : (ERDF, ESF) zhruba 18 % celkového rozpočtu SF. Podpora k dosažení vyšší dynamiky průmyslové ekonomiky v souladu s cíli z Lisabonu a Nice. Komise navrhuje dvoukolejný přístup, na regionální a na národní úrovni. Regionální programy pomohou předjímat hospodářské změny a na národní úrovni pomohou fondy ESF pracujícím i firmám. U „nabíhajících“ regionů bude podíl ESF činit maximálně 50 %. Komise předpokládá, že by výdaje oproti roku 2006 měly vzrůst o 6 %, takže by v roce 2013 dosáhly výše 7,4 miliardy eur.
Cíl „územní spolupráce“ : (ERDF). Podpora vyváženého územního rozvoje. Komise navrhuje nový cíl pro přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci, na který budou vyčleněna zhruba 4 % celkového rozpočtu SF. Všechny regiony ve vnitřních i vnějších pohraničních oblastech budou moci se svými sousedy spolupracovat. V tomto kontextu chce Komise zavést pro spolupráci dva nové právní nástroje: „Evropské seskupení přeshraniční spolupráce“
KOM(2004)496 fin na vnitřních hranicích a „nový nástroj sousedství“ na vnějších hranicích Unie. Komise předpokládá, že by výdaje oproti roku 2006 měly vzrůst o 14 %, takže by v roce 2013 dosáhly výše 2,2 miliardy eur.
Nové prvky
· V rámci cíle „konvergence“ se navrhuje vytvořit specifický program pro sedm nejokrajovějších regionů - Guadeloup, Martinik, Francouzskou Guayanu, Réunion, Kanárské ostrovy, Azory a Madeiru. Regiony zaostávající v rozvoji se budou i nadále kvalifikovat pro státní podporu; to platí po přechodné období rovněž pro nejokrajovější regiony.
· Komise navrhuje zrušit současný systém s jeho podrobnou mapou oblastí kvalifikujících se na podoblastní úrovni a místo něj navrhuje nový kvalifikační systém, který by byl konzistentní na úrovni zmíněných tří priorit.
· Zjednodušené řízení založené v rostoucí míře na subsidiaritě a decentralizaci - za kontrolu odpovídají členské státy.
· „Fond přizpůsobování růstu“ umožňující rychle reagovat na hospodářskou recesi a obchodní krize, jenž by byl ustaven s rozpočtem 1 miliardy (z nevyužitých přídělů Konkurenceschopnosti 1a) a který by byl případně doplněn prostředky z ERDF a ESF, jež by zbyly po dvou letech jako nevyužité, ve výši maximálně 1 miliardy.
· ERDF bude spolufinancovat modernizaci základní infrastruktury (doprava, telekomunikace a energetika) a ochranu životního prostředí (zpracování odpadních vod a odpadů, prevence přírodních a technických rizik).
· Rozšíří se úloha ESF jakožto základního nástroje pro evropskou strategii zaměstnanosti (EES).
· Z Fondu soudržnosti budou moci pro investice do dopravní infrastruktury a životního prostředí čerpat pouze země, jejichž HDP je nižší než 90 % průměru Společenství.
1.3 Přidaná hodnota
Ze strukturálních fondů se financují víceleté finanční programy zaměřené na rozvojové strategie vytvořené v partnerství regionů, členských států a Evropské komise. Strukturální fondy byly pro Evropský parlament vždy věcí nejvyšší priority. V roce 1999 vyvinul Evropský parlament maximální úsilí, aby členské státy přesvědčil, že strukturální fondy jsou klíčovým nástrojem pro regionální konvergenci, a proto by se jim mělo dostat priority.
Fond soudržnosti poskytl přímé finanční prostředky na konkrétní projekty ekologické a dopravní infrastruktury ve Španělsku, Řecku, Irsku a Portugalsku, kde byl HDP nižší než 90 % průměru Společenství EU s 15 členy. Pozitivní efekt Fondu soudržnosti je zvláště patrný v Irsku, kde těsně před rozšířením dosáhl HDP hodnoty 118 %, což je výrazně více než průměr EU s 15 členy.
1.4 Specifické problémy
Celkové nevyrovnané závazky (RAL) týkající se programů strukturálních fondů představovaly ke dni 31. 12. 2003 částku 62,3 miliardy eur. Vysoký podíl této částky, 53,2 miliardy eur, se týká období 2000 - 2006. To představuje implementační tempo 54 % závazků. Také tempo výdajů k uzavření programů z období 1994 - 1999 je poměrně nízké - ze 7,7 miliardy byly využity pouhé 2,2 miliardy.
Při zkušenostech získaných dosud v oblasti strukturálních akcí ( nespolehlivost prognóz členských států, pokud jde o výdajovou kapacitu a výdajové potřeby ) lze očekávat, že řada zemí nebude schopna finanční podporu předpokládanou na období 2007 ‑ 2013 absorbovat. Komise očekává, že propast mezi závazky a platbami bude narůstat, tedy že budou narůstat RAL. Skutečnost, že je vypracována politika a na fondy jsou rok od roku vyčleňovány rozpočtové prostředky, ale ty zůstávají nespotřebovány, vyvolává znepokojení; nesmí se podceňovat nebezpečí, že tato situace může mít na legitimnost Unie v očích veřejnosti negativní vliv. Bylo by třeba věnovat větší pozornost vyváženosti mezi přípravou politiky ze strany Komise a odpovědností za její řádnou realizaci.
2. BUDOUCÍ IMPLEMENTACE
Komise a členské státy spravují strukturální fondy společně, nebo decentralizovaně. Tento způsob řízení vyžaduje od obou stran správnou praxi a disciplínu. Komise sice podle doporučení Účetního dvora k předchozímu období 1994 - 1999 zavedla řadu zlepšení a nařízení z roku 2003, nicméně u členských států stále přetrvávají v systému dozoru a kontroly nad implementací rozpočtu EU slabiny . V důsledku toho se v období 2000 - 2006 projevují u plateb stejné chyby se stejnou četností, jako tomu bylo v letech předchozích, a zapříčiňují výrazné zpoždění ve výdajích.
2.1 Hodnocení
V nedávno zveřejněné výroční zprávě za rok 2003 Účetní dvůr znovu opakoval, že nemá žádnou přiměřenou záruku, že členské státy dozorové systémy a kontrolu nad významnými oblastmi rozpočtu implementují účinně tak, aby přitom zvládaly rizika týkající se legálnosti a správnosti příslušných operací. Hlavní rizika u legálnosti a správnosti výdajů na strukturální opatření vyplývají podle Dvora ze skutečnosti, že se na řízení podílejí společně Komise a členské státy, s multiplicitou orgánů a autorit s rozličnými kontrolními strukturami a praktikami. V důsledku toho nemůže Komise často získat odpovídající záruky, že jsou operace prováděné v členských státech po období let 2000 – 2006 legální a správné, protože řídicí a kontrolní systémy v členských státech neposkytují vždy k legálnosti a správnosti výdajů dostatečné záruky. Dvůr vyzval Komisi, aby se v součinnosti s členskými státy postarala o podporu a propagaci zlepšení vnitřních kontrolních systémů. Rovněž se doporučuje zvýšit počet inspekcí na místě.
Současný návrh Komise ve své stávající podobě poskytuje členský státům ještě větší pravomoc nad kontrolami, a proto je důležité důkladně analyzovat, zda nový návrh situaci výrazně zlepší. Poznamenejme, že Interní auditní služba Komise doporučuje zavést „prohlášení o zveřejnění informací“ a že toto opatření není v novém návrhu zahrnuto.
Ve stručnosti řečeno „prohlášení o zveřejnění informací“ není nic jiného než roční závazek, který na sebe bere každý přijímající členský stát na své nejvyšší úrovni (ministr financí nebo předseda vlády), deklarující před úhradou , že jsou zavedeny patřičné kontrolní systémy, a stanovující jasnou právní autoritu ve věci postihů, jež mají dopad na celkové financování příslušného členského státu.
„Prohlášení o zveřejnění informací“ je zajímavé z toho hlediska, že zakotvuje potřebnou spoluúčast členských států na zlepšení finanční správy v Unii na politické úrovni. Každý ministr financí, který jím chce zůstat, dá nejspíše přednost tomu, aby se zavedly dobře fungující dozorové systémy a kontroly, než aby se vystavoval nebezpečí, že bude muset svému parlamentu vysvětlovat, proč musejí být Evropské unii vráceny ze státní pokladny významné částky.
Zpravodaj považuje za důležité, aby tuto podmínku všechny členské státy přijaly předtím, než se bude projednávat úroveň alokace strukturálních fondů.
2.2 Posouzení
V období od roku 2000 do roku 2002 představovala čistá výše nevyužitých finančních prostředků na strukturální operace celkem 26,6 miliard eur (2000: 8,0 miliard eur; 2001: 10,5 miliardy eur; 2002: 8,1 miliardy eur). Neprovedené závazky za strukturální operace vzrostly v roce 2003 o 2,5 miliardy eur na 69,3 miliardy eur v roce 2003, což se rovná platbám za dva a půl roku při úrovni výdajů roku 2003. V souvislosti s plánovacím obdobím 2000 až 2006 vzrostly neprovedené závazky o 19 % na 53,2 miliardy eur; hodnota odpovídající 2,3 násobku současných výdajů. Navíc právní závazky, které byly přijaty po zasedání Evropské rady v Berlíně a které dosud nebyly převedeny v rozpočtové závazky (viz bod 2.33), dosahují hodnoty 95 miliard eu, z čehož vyplývá celková výše neprovedených závazků přesahující 164 miliard eur, tedy hodnota odpovídající platbám za šest let.
Zváštní zpráva Účetního dvora za rok 2003; bod 2.34.
Tento trend představuje pro Unii obzvláštní problém, jímž je narůstající hladina nevyrovnaných závazků – výdaje právně předurčené, ale dosud nerealizované. Koncem roku 2003 představovaly pětiletou hodnotu plateb při současném tempu výdajů, což je situace mnohem horší, než jak tomu bylo ve stejné době v předchozím finančním výhledu. Tato situace je důsledkem přespříliš ambiciózního rozpočtování a skutečnosti, že členské a přijímající státy nedokáží fondy absorbovat, dílem pro zpoždění ve vytvoření potřebných řídicích a kontrolních opatření, dílem pak pro nedostatečný počet projektů, které se pro financování ze strany Společenství kvalifikují.
Při přípravě rozpočtu pro finanční výhled na období 2007 až 2013 je třeba stanovit realistický předpoklad výdajových schopností a načasování těchto výdajů. Významné části tohoto nového období bude zapotřebí k likvidací závazků učiněných v současném období 2000 – 2006. Nepřijmou-li členské státy speciální opatření, problém se nedostatečnými výdaji v novém období ještě prohloubí a rozdíl mezi rozpočtem a reálnými výdaji se dále zvýší.
3. MOŽNÁ ALTERNATIVA K NÁVRHU KOMISE
Cíle v rámci položek 1a a 1b se v některých případech vzájemně doplňují a překrývají.
Investice do infrastruktury a životního prostředí, zvýšení konkurenceschopnosti, řešení problémů spojených s hranicemi, investice do lidských zdrojů, výzkum a povzbuzení ekonomiky, to vše je uvedeno jako prioritní cíle v rámci položky 1. Tento posun k jedněm fondům pro různé oblasti politiky může vést k harmonizaci administrativních požadavků na implementaci a může implementaci zjednodušit.
· Strukturální fondy jsou druhým největším finančním nástrojem Společenství, jehož cílem je přinést svým občanům prospěch. Je proto nezbytně nutné zajistit tok (likviditu) finančních prostředků ze strukturálních fondů, což by v případě, že nebudou vydány, nemělo na Společenství kladný vliv. Proto je třeba zvážit stávající závazky politiky a přizpůsobit omezené finanční prostředky realistickému posouzení toho, co je k dosažení společných cílů zapotřebí a co si lze dovolit.
Proto by témata k diskusi mohla být tato:
· Spojení struktur rozvoje venkova a dřívějšího cíle 2 tak, aby se zvýšila způsobilost.
· Délka rámce (4 – 5 - 6 let) taková, aby se zajistilo, že budou pro odpovídající politické priority k dispozici příslušné zdroje.
· Uvážit, zda je politika ročního „výdajového cíle“ adekvátní (v oblasti strukturálních fondů se implementuje obtížně), a pokud ano, zda existují potřebné mechanismy flexibility, kterými se výdaje zajistí.
· Uvážit životaschopnost projektu spolufinancování cestou úvěrů nebo kapitálového trhu.
· Zajišťuje současná „cílená“ struktura strukturálních fondů potřebnou flexibilitu, aby bylo možno reagovat například na změnu priorit?
· Neměl by být zvýšen práh fondu solidarity (jakožto jediného flexibilního nástroje)?
· Aby se povzbudily investice veřejného a soukromého sektoru, které by využily příděly, jež zůstaly v jednotlivých letech nespotřebovány, neměl by být revidován limit „fondu pro přizpůsobení růstu“?
· Neměly by být zdroje v rámci položky 1 znovu rozděleny, a pokud ano, kde by přinesly občanům maximální prospěch?
· Jaký je kritický objem potřebný ke splnění cílů Společenství stanovených pro 2007 – 2013?
· Budou členské státy schopny vyhovět principu adicionality a dodat příslušné částky?
4. ZÁVĚRY
Strukturální fondy a politika soudržnosti jsou katalyzátorem nových forem partnerství zahrnujících regionální a místní orgány, národní vlády i celou Unii, fungujících uvnitř jednotlivých zemí i přes jejich hranice, kde se plánují a realizují společné rozvojové strategie.
Je však třeba počítat s některými problémy:
· je třeba zdokonalit prognostické metody a spolehlivost kontroly, kterou provádějí členské státy.
· mohl by být problém s dostupnou kapacitou pro absorbování částek, jež jsou v současnosti navrhovány, což vede k tomu, že pak zbývají nevydané a vyřazené finanční prostředky.
· Současné administrativní postupy je třeba ujednotit a zjednodušit, aby se tak ulevilo administrativnímu břemenu kladenému na členské státy, a to v případě potřeby revidováním příslušných ustanovení finančních nařízení.
Debata o strukturálních fondech a fondu soudržnosti by se měla vést v rámci diskusí probíhajících do této doby v Evropském parlamentu, konkrétně ve Výboru pro regionální rozvoj, ve Výboru regionů a v Radě.
Na závěr tohoto pracovního materiálu by se zpravodaj chtěl soustředit na tyto možnosti pro další diskusi:
a) Je vhodné zachovat úroveň výdajů, jak ji Komise navrhuje?
b) V případě, že by se (kvůli nižšímu stropu) snížila globální částka: v které zeměpisné oblasti, na který cíl a v jaké výši by se u strukturálních fondů dalo snížení celkové částky navrhované Komisí provést, aniž by to narušilo politiku soudržnosti EU?
V diskusi o možnosti b) a předtím, než Evropský parlament zaujme stanovisko, by měla Komise vyjasnit řadu věcí, například:
Ø Mohlo by být přijatelným řešením navýšení nižší, než které Komise předpokládá?
Ø Dalo by se toto snížení provést lineárním krácením?
Ø Mohlo by být přijatelnější vyloučení regionů spadajících pod cíl 2?
Ø Dalo by se jako možnost uvažovat o vyloučení regionů spadajících pod cíl 1 v „bohatých“ zemích?
Ø Dalo by se zvažovat potlačení útlumového mechanismu?
Zpravodaj si je vědom toho, jak jsou otázky, které je třeba projednat, citlivé, a žádá Komisi, aby poskytla odpovědi, pokud jde o důsledky jednotlivých uvedených scénářů.
Argument, který je třeba zvážit
Volba, kterou je třeba ve věci příští finanční perspektivy a speciálně politiky soudržnosti provést, se netýká pouze peněz. Jde o problém politického směřování: chceme mít Unii koherentnější, schopnou vyvíjet se rychleji, nebo spíše Unii s většími rozdíly a chudými regiony, které zpomalují proces hospodářské a politické integrace? Volba určí ekonomickou budoucnost EU a bude mít vliv na její politickou perspektivu: bez zvýšených strukturálních fondů budou mít noví členové snahu blokovat rozhodnutí směřující k hlubší integraci a staří členové nebudou mít pro své produkty větší trhy.
V návaznosti na první rozpravu o pracovním dokumentu č. 11 o strukturálních fondech, která proběhla 12. ledna zpravodaj:
a) předkládá seznam zdrojů a odkazů pro všechny hodnoty uvedené v pracovním dokumentu poté, co je ověřil prostřednictvím útvarů Komise, a v konečné verzi dokumentu jako součást vysvětlujícího prohlášení zprávy zavede některé úpravy (současné, stále ceny, administrativní/operační výdaje)
b) poskytuje dodatečné informace s odpovídajícími listy (dokumenty) připravenými útvary Komise o politice soudržnosti a o strukturálních fondech
c) činí tyto předběžné závěry:
· velká většina poslanců
- vyjádřila silnou podporu pro návrh Komise
- zdůrazňuje, že politika soudržnosti by měla zůstat pro Evropskou unii v rámci příštího finančního výhledu prioritou
- uznává obtíže a slabiny při uplatňování strukturálních fondů v minulosti
- projevuje zájem projednat alternativní návrhy
· Komise bude hájit svůj návrh při nadcházejících jednáních.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 12: POLITICKÝ A PRÁVNÍ RÁMEC FINANCOVÁNÍ PROGRAMŮ EU PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
1. Politický a právní rámec pro financování programů EU pro životní prostředí
Politika životního prostředí EU je integrovaná do globálního kontextu. Program Agenda 21, který byl zahájen na vrcholné schůzce OSN v Riu v roce 1992 a v němž se pokračovalo v Johannesburgu v roce 2002, stanovil mezinárodní rámec, včetně závazků pro členské státy a EU, kde hospodářské, ekologické a sociální cíle budou propojeny tak, aby byl umožněn udržitelný rozvoj v celém světě.
Cíle lisabonské/göteborgské politiky zapadají do tohoto mezinárodního rámce. Jsou zaměřeny na rozvoj evropského hospodářství, které přináší růst a sociální soudržnost a přitom omezuje negativní dopady na životní prostředí. Tento cíl vyžaduje trvalý závazek k udržitelnému využívání a řízení zdrojů a k ochraně životního prostředí. Stávající tendence ve stavu životního prostředí a zvýšené tlaky, jimž je vystaveno, volají po posílené a důraznější akci. Realizace klíčových ekologických cílů EU – boj proti změnám klimatu, zabránění poklesu biologické rozmanitosti, zlepšení kvality života a zajištění udržitelného využití a řízení zdrojů – musí doplňovat a posilovat program růstu a oddělit růst od jeho negativních ekologických dopadů.
Financování životního prostředí v EU se provádí hlavně prostřednictvím politik, které nejsou konkrétně označovány jako „ekologická politika".
Například v současné době je kolem 16,5 % Evropského fondu pro regionální rozvoj a 50 % Fondu soudružnosti věnováno životnímu prostředí. A navíc všechny zásahy v zájmu soudržnosti, zemědělsko-ekologické zásahy a zásahy do rozvoje venkova musí respektovat zákony Společenství o životním prostředí.
Pro aktivity EU, které jsou speciálně označeny jako „politika životního prostředí“, jsou výdaje v současné době rozděleny mezi šest víceletých programů, Evropskou agenturu pro životní prostředí a linie, které pokrývají činnost Komise (zvyšování povědomí, provádění a vývoj nové legislativy).
Stávající program LIFE má tři části:
LIFE životní prostředí podporuje demonstrační a pilotní projekty zaměřené na vývoj nových přístupů a metod ochrany životního prostředí. LIFE příroda podporuje provádění politiky ochrany přírody EU a LIFE třetí země poskytuje financování pro budování kapacit a podporu trvale udržitelného rozvoje ve třetích zemích.
Další programy v oblasti životního prostředí mají menší význam.
· Rámec Společenství pro spolupráci na podpoře trvale udržitelného rozvoje měst poskytuje finanční a technickou podporu sítím místních orgánů.
· Akční program Společenství podporující nevládní organizace poskytuje finanční pomoc nevládním organizacím, které jsou zapojeny do přispění k vypracování a provádění ekologické politiky a legislativy Společenství.
· Program Forest Focus pokrývá monitoring a ochranu lesů před znečišťováním ovzduší a požáry.
· Rámec pro spolupráci Společenství v oblasti znečišťování moří podporuje existující nástroje pro ochranu moří a pobřeží.
· Akční program a mechanismus Společenství pro civilní ochranu podporuje a doplňuje snahy členských států při ochraně osob, životního prostředí a majetku v případě přírodních a technologických katastrof.
Program LIFE byl realizován v několika etapách: 400 miliónů € v první etapě (1992-1995), 450 miliónů € v druhé etapě (1996-1999). 640 miliónů € bylo přiděleno pro program LIFE III (2000-2004). Program LIFE III byl prodloužen až do roku 2006 s rozpočtem 358 miliónů €.
2. Nové návrhy předložené Komisí:
Na základě poučení a hodnocení navrhla Komise nový program LIFE+ (COM 2004/621 fin) , aby se zjednodušila správa existujících programů. Většina výše zmíněných programů bude spojena, aby spadaly do tohoto jediného nového nástroje pro životní prostředí. Ale část programu LIFE pro třetí země, dotace Evropské agentuře pro životní prostředí, ekologická technologie a jiné nástroje budou pokrývat komponent eko-inovace stávajícího programu LIFE a civilní ochranu.
Obecným cílem programu LIFE+ bude přispívat k vypracování, provádění, monitoringu, hodnocení a komunikaci politiky a legislativy životního prostředí Společenství jako příspěvek k podpoře udržitelného rozvoje v EU. LIFE+ bude zejména podporovat realizaci 6. ekologického akčního programu, jehož cílem je bojovat proti změně klimatu, zabránit upadání přírody a poklesu biologické rozmanitosti, zlepšovat životní prostředí, zdraví a kvalitu života, podporovat udržitelné využívání a řízení přírodních zdrojů a odpadů a vyvíjet strategické přístupy k vytváření a provádění politiky a informování a zvyšování povědomí.
LIFE+ bude zejména přispívat k:
· dosažení takové kvality životního prostředí, kde úroveň znečištění nepovede ke škodlivým vlivům na lidské zdraví a životní prostředí,
· stabilizaci koncentrací skleníkových plynů v ovzduší na takové úrovni, která by zabránila nebezpečnému antropogennímu narušení klimatického systému,
· ochraně, udržení, obnově a usnadnění fungování přírodních systémů, přirozených prostředí, divoké flóry a fauny s cílem zastavit šíření pouště a ztrátu biologické rozmanitosti,
· podpoře efektivnějšího využívání přírodních zdrojů a odpadů a k podpoře k posunu k udržitelnějším výrobním a spotřebním vzorcům,
· vývoji strategických přístupů k vypracování, provádění a integraci politiky, včetně zdokonalování řízení životního prostředí a zvýšení uvědomění.
3. Ekologická politika v návrhu Komise na nový finanční výhled pro léta 2007-2013
Nový návrh Komise předpokládá integraci výdajů na životní prostředí do nové rozpočtové kapitoly „udržitelný rozvoj a ochrana přírodních zdrojů“ s výdaji na společnou zemědělskou politiku a politiku rybolovu.
Rozpočtové fondy na víceleté závazky
rozpočtové fondy na (víceleté) závazky
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Vývoj
Udržitelný rozvoj a ochrana přírodních zdrojů
56015
57180
57900
58115
57980
57850
57825
57805
3,20 %
Udržení a pokračování ve vysoké úrovni ochrany životního prostředí a podpora udržitelného využívání a řízení zdrojů
včetně administrativních výdajů
254
275
300
325
350
375
400
425
67,3 %
Částky na životní prostředí v nové kapitole odrážejí do značné míry částky, které byly plánované v návrhu Komise na LIFE+. Zbývající část (asi 30 miliónů € za rok) je nutná na financování Evropské agentury pro životní prostředí v Kodani.
LIFE+ bude také financovat činnosti v rámci programu NATURA 2000 v takových případech, kde by nebylo možno čerpat financování z jiných zdrojů, jako je rozvoj venkova nebo strukturální fondy.
Program civilní ochrany by byl i nadále financován zvlášť z kapitoly 3 (občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost) v rámci zvláštního nástroje solidarita a rychlá reakce. Byl by součástí celkového plánu připravenosti s cílem zabránit velkým katastrofám nebo snížit jejich důsledky na minimum.
Všechny současné ekologické aktivity mimo EU by byly financovány z kapitoly 4, externí akce („EU jako globální partner“).
4. Přidaná hodnota
Ekologické problémy, jako je globální oteplování a znečišťování ovzduší a vody, jsou přeshraniční problémy, které je možno řešit jen na mezinárodní úrovni (evropské a celosvětové). Je třeba nejen mít evropskou legislativu o životním prostředí, aby nebyla možná nekalá konkurence, ale také je nutná evropská finanční podpora, která by přispívala k provádění mezinárodních závazků a legislativy Společenství o ochraně přírody (směrnice Ptáci (79/409 EHS), směrnice Přírodní prostředí (92/43 EHS) a zejména zřízení sítě chráněných přírodních lokalit Natura pro řízení a ochranu nejvýznamnějších živočišných a rostlinných druhů a přírodního prostředí přímo v lokalitách).
5. Problémy týkající se kapitoly 2
Nejdůležitější problém se týká financování programu Natura 2000. V rámci existujícího programu LIFE pomohla v rozběhu programu Natura 2000 část LIFE příroda. V budoucnosti je třeba realizovat aktivní řízení chráněných lokalit, což vyžaduje zvýšené financování, a to financování strategické, dlouhodobější a strukturované povahy. Síť Natura 2000 má pokrýt oblast 63,7 mil. hektarů a náklady se odhadují na 6,1 miliardy € ročně. Odpovědnost za provádění a za správné řízení chráněných lokalit Natura 2000 je na členských státech. Směrnice Přírodní prostředí však stanoví opatření spolufinancování EU. Komise neplánuje spolufinancovat podstatnou měrou Natura 2000 prostřednictvím nového programu LIFE+ ani prostřednictvím jiného specifického finančního nástroje. Naopak, Komise je toho názoru, že cíle programu Natura 2000 je možno plně a účinně integrovat do cílů rozvoje venkova a strukturálních cílů/cílů soudržnosti pro oblasti, které jsou kryty těmito fondy a jsou v nich chráněné lokality Natura 2000. Ale v návrhu nového nařízení Komise o rozvoji venkova není (např.) vyhrazena část financí pro program Natura 2000. Ve skutečnosti není vůbec žádná záruka, že (např.) fond rozvoje venkova bude skutečně používán přiměřeným způsobem pro program Natura 2000. Na zúčastněných subjektech je, aby rozhodly, které projekty mají být financovány. Přístup Komise, pokud jde o financování programu Natura 2000, tedy není takový, jaký by měl být.
Jelikož omezené prostředky plánované pro LIFE+ nejsou zdaleka dostačující (a nejsou zamýšlené), aby spolufinancovaly program Natura 2000, bylo by možné vyčlenit konkrétní částky v jiných příslušných fondech. To by znamenalo provést podrobnou specifikaci fondů v rámci finančního výhledu, což není v souladu s cílem větší pružnosti. Nebo by bylo možno předpokládat vytvoření specifického finančního nástroje pro program Natura 2000. Ale je na Komisi, aby takový nástroj navrhla (jako právní východisko).
6. Hodnocení
V roce 2003 bylo provedeno hodnocení v polovině období ohledně provádění finančního nástroje LIFE prostřednictvím AEA Techology Environment. Podle této zprávy
„Program LIFE příroda byl velmi úspěšný v tom, že definoval a pomohl vytvořit přibližně 20 000 chráněných lokalit Natura 2000 v celé EU. Hlavní dopad programu byl, že definoval tyto lokality, což je nyní z větší části dokončené, a vypracoval plány na řízení. Nicméně dodnes byl program LIFE schopen financovat praktická opatření ochrany přírody jen asi v 10 % lokalit Natura. I když toto samo o sobě je významný a cenný úspěch, hlavním úkolem pro LIFE příroda je docílit násobícího efektu tím, že bude stimulovat činnost ve zbývajících 90 %.
Všechny zúčastněné subjekty, které jsme kontaktovali, jsou toho názoru, že program LIFE příroda byl potřebný a vysoce účinný nástroj pro provádění směrnic Ptáci a Přírodní prostředí. Měly pocit, že kdyby byl k dispozici dodatečný rozpočet, mohlo se realizovat více akcí, ale většina byla toho názoru, že LIFE příroda je nejvhodnější na financování zahajovacích akcí nebo „oživujících” projektů a že by to neměl být jediný nástroj na provádění programu Natura 2000.
Existují jen velmi omezené důkazy, že LIFE životní prostředí podporuje „přípravné akce” jako pomoc při testování, aktualizaci a vypracování politiky EU nebo členských států. Jsou však dobré důkazy o tom, že program LIFE životní prostředí demonstroval a odzkoušel různé čisté technologie v klíčových oblastech, jako je zlepšení kvality vody a recyklace odpadu, jejichž využívání pomůže provádět politiku životního prostředí EU.
Existují dobré důkazy o tom, že program LIFE třetí země je dobře řízen a že projekty významně přispívají k rozvoji kapacit ve třetích zemích. Program LIFE vyplňuje významnou mezeru tím, že je schopen relativně rychle a pružně reagovat na ekologické potřeby a priority třetích zemí.”
Dále je zde zpráva Účetního dvora
Úř. věst. 2003 C 292/01 , která se zabývá koncepcí a řízením tohoto programu. Účetní dvůr oceňuje velké úsilí o zlepšení řízení programu, ale kritizuje nedostatek jasných a měřitelných cílů a doporučuje takové cíle definovat, což by umožnilo správné hodnocení. Roli programu LIFE by bylo třeba dále vyjasnit. Řízení by se mělo znovu posoudit s cílem oddělit části „životní prostředí” a „příroda” z toho důvodu, že se od sebe podstatně liší.
Dále bylo anekdoticky uvedeno, že provádění programu LIFE bylo komplikované z důvodu nejasných definic.
7. Předběžné závěry
1) Největší část výdajů EU na životní prostředí je pokryta politikami, které nejsou výslovně označeny jako „politika životního prostředí”, jako jsou politiky rozvoje venkova, Evropský fond pro regionální rozvoj a fondy soudržnosti. Je však nutný specifický finanční nástroj pro řešení „transevropských” ekologických aspektů nebo problémů.
2) Ekologická politika EU prokázala, že je zásadním nástrojem, který přispívá k omezení změny klimatu, ke zlepšení životního prostředí, zdraví a kvality života, k podpoře udržitelného využívání a řízení přírodních zdrojů a odpadů a k vypracování strategických přístupů k vytváření a provádění politiky, k informování a ke zvyšování povědomí. Vzhledem k důležitému evropskému rozměru by ekologická politika měla být v novém finančním výhledu 2007-2013 považována za prioritu.
3) Legislativní návrhy Komise neposkytují žádnou záruku pro dostatečné financování programu Natura 2000. Podle plánů Komise je možno v zásadě používat nový fond pro rozvoj venkova a strukturální fondy na financování řízení nebo na kompenzaci zvýšených nákladů (zemědělská činnost a jiné) v lokalitách programu Natura 2000, ale na zúčastněných subjektech závisí, zda této možnosti využijí; mohly by toho možná využívat jen v případě, že by to nesnížilo finance požadované na jiná opatření v rámci těchto fondů.
4) Vzhledem ke značným částkám, které jsou každoročně nutné pro program Natura 2000, by bylo možno předpokládat vytvoření specifických podkapitol, které je nutno vzít v úvahu v příslušných legislativních postupech. Zpravodaj tuto možnost nedoporučuje, protože zmenšuje pružnost finančního výhledu a předpokládá specializované výbory.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 13: OBDOBÍ PŘED PŘISTOUPENÍM A EVROPSKÉ SOUSEDSTVÍ
ÚVOD – NOVÁ KAPITOLA 4
Tento úvod je obsažen i v dalších pracovních dokumentech týkajících se kapitoly 4.
Legislativní návrh a další prvky, které tvoří předmět tohoto pracovního dokumentu, jsou v souladu s kontextem radikální restrukturalizace legislativy v oblasti vnějších akcí. Současná situace je velmi složitá, protože široká škála nástrojů se značně rozdílnými geografickým a tématickým rozsahy a finančními rámci se vyvinula ad hoc bez dostatečné organizační struktury. Komise navrhuje drastické zjednodušení s cílem pracovat v další finanční perspektivě a v budoucnosti pouze se šesti nástroji, z nichž tři budou geografické a tři tématické. Z nich dva v současné době existují a ponechávají se beze změny. Návrh na čtyři nové nástroje byl zveřejněn dne 29. září 2004.
Nová struktura založená na šesti nástrojích
Šest nástrojů navrhovaných Komisí jako právní základ pro vyčlenění prostředků z kapitoly 4 (Vnější akce) jsou:
1) Geografické nástroje
Komisí navrhovaná nová struktura geografických nástrojů je popisována jako „soustředné kruhy“, protože existují samostatné nástroje pro různé regiony, které leží blíže EU nebo dále od EU.
i) Nástroj Pomoc před přistoupením (IPA)
IPA je nový nástroj navrhovaný jako náhrada za současné předpřístupové programy s cílem pokrýt vyčlenění prostředků pro uznané kandidátské země a také pro potenciální kandidátské země nazvané „před-kandidáti“.
ii) Nástroj Evropské sousedství a partnerství (ENPI)
ENPI je nový nástroj, který má umožnit Společenství učinit reálný závazek příhraničním zemím a dalším zemím v jeho blízkosti. Nahrazuje MEDA a většinu TACIS a zahrnuje prvek „přeshraniční spolupráce“, který byl v minulosti také financován z Interreg.
iii) Nástroj Rozvojová spolupráce a hospodářská spolupráce (DCECI)
DCECI je nový nástroj, který má poskytnout právní základ pro vyčleňování prostředků pro ty části světa, na které se nevztahují programy v rámci IPA a ENPI. Nahrazuje nařízení pro Asii a Latinskou Ameriku a řadu menších geografických a tématických nařízení, pokrývá i Evropský rozvojový fond, který Komise navrhuje zahrnout od roku 2008 do rozpočtu.
2) Tématické nástroje
Tématické nástroje navrhované pro další finanční perspektivy, které mají být použity pouze za výjimečných okolností, kdy je třeba podniknout akce, které nelze programovat v rámci geografických nástrojů. Proto neodpovídají tématickým nástrojům tak, jak jsou chápány podle současných finančních perspektiv, jež se zabývají konkrétními oblastmi činnosti (např. lidská práva). Nové „tématické nástroje“ mají spíše umožnit různé programování a způsoby poskytování pomoci.
i) Nástroj stability
Tento nový nástroj se navrhuje proto, aby bylo možno reagovat na krize a bezpečnostní hrozby a také řešit otázky jaderné bezpečnosti. Tyto činnosti by navazovaly na mechanismus rychlé reakce, program Mír pro Afriku a evropskou iniciativu pro lidská práva a demokracii. Tento nástroj otevírá možnost pro akce v nových oblastech.
ii) Nástroj humanitární pomoci
Stávající nástroj humanitární pomoci zůstává v nové struktuře navrhované pro vnější akce nezměněn.
iii) Makrofinanční pomoc
Neexistuje jediný nástroj pro makrofinanční pomoc, ale Rada přijímá ad hoc rozhodnutí k vytvoření programu podle potřeby. Komise se domnívá, že tento systém není třeba měnit.
3) Další prvky
Navrhuje se, aby kromě poskytování zdrojů pro shora uvedené nástroje, byly z kapitoly 4 v příštích finančních perspektivách pokryty i společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) a dva nástroje ze současné kapitoly 6: rezerva na naléhavou pomoc a záruky půjček. I nadále bude existovat malý objev výdajů na jiných právních základech, hlavně se jedná o mezinárodní dohody, nebo výdaje na základě konkrétních pravomocí vyplývajících ze Smlouvy nebo jako institucionálních pravomocí Komise.
Rozpočtování Evropského rozvojového fondu
Návrh Komise pro kapitolu 4 předpokládá, že Evropský rozvojový fond (ERF) bude zahrnut do rozpočtu Komise. Ve skutečnosti je to velmi nepravděpodobné, protože k tomu je nutné jednomyslné rozhodnutí v Radě a je jen malá naděje, že toho bude dosaženo. Pokud nebude ERF zahrnut do rozpočtu Komise, je nutno zvážit možné alternativy pro finanční prostředky, které jsou nyní předpokládány pro ERF.
Lze argumentovat, že tyto finanční prostředky nebo jejich část mohou být zcela odstraněny z rozpočtu Komise, a proto se neobjeví v příští finanční perspektivě. Nicméně pokud celé nebo jejich část zůstanou v rozpočtu, bude třeba rozhodnout, kde budou použity – zda v jiných nástrojích v rámci kapitoly 4 nebo v jiných kapitolách.
Část rozpočtu vyčleněná pro kapitolu 4
Porovnání podílu rozpočtu Společenství vyčleněného pro vnější akce podle současné finanční perspektivy a návrhu na příští finanční perspektivu je uvedeno v následujících tabulkách. Kapitola 7 (předpřístupová strategie) je v procentu zahrnuta, protože se navrhuje, aby tyto činnosti byly v další finanční perspektivě zahrnuty do nové kapitoly 4.
Následující tabulky nelze přímo porovnávat, protože údaje o administrativních nákladech nelze oddělit.
Finanční perspektiva 2000-2006 – Kapitola 4 a 7 jako procento z rozpočtu
(mil. EUR v cenách roku 2004) (zdroj : rozhodnutí 2003/430/ES)
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
Celkem 2000 - 2006
Prostředky pro kapitolu 4
Údaje pro období 2000-2004 v současných cenách, pro období 2005-2006 v cenách roku 2004
4627
4735
4873
4972
5082
5093
5104
34486
Prostředky pro kapitolu 7 2
3174
3240
3328
3386
3455
3455
3455
23493
% z celkového rozpočtu (4+7)
8,3 %
8,2 %
8,1 %
8,2 %
7,4 %
7,3 %
7,2 %
7,8 %
(Nezahrnuje administrativní náklady)
ČÁST A : NÁSTROJ PŘED PŘISTOUPENÍM
1) Analýza nového návrhu
i) Programy, které mají být nahrazeny
IPA je charakterizován kontextem a řadou požadavků, které jsou výrazně jiné než ty, které ovlivňují nejnovější vývoj mnoha programů, které má nahradit. To je způsobeno neustálými změnami ve skupině zemí, kterým jsou programy adresovány, s následným přistoupením a novými evropskými partnerstvími a přístupovými partnerstvími.
Z nahrazovaných nařízení neobsahují nařízení PHARE, nařízení o přeshraniční spolupráci a nařízení o koordinaci a nařízení o Turecku žádné referenční finanční částky a cílové datum. Nařízení ISPA a SAPARD neobsahují referenční finanční částky a cílové datum, ale určují, že financování musí být k dispozici pro období 2000-2006 na základě částek v ročních rozpočtech. Nařízení o Kypru a Maltě určuje referenční finanční částku 95 mil. EUR do roku 2004 a nařízení CARDS zahrnuje ustanovení o 4 650 mil. EUR do vypršení platnosti na konci roku 2006, ale tato nařízení nebyla přijata spolurozhodováním a částky byly upraveny na základě politické dohody rozpočtového orgánu.
18. Mnohým tématickým nařízením, pro které budou budoucí akce částečně pokrývány nástrojem ENPI, skončí platnost na konci roku 2006. Jednou výjimkou je program AENEAS pro finanční a technickou pomoc třetím zemím v oblastech migrace a azylu, jehož jedna čtvrtina je zahrnuta do nástroje IPA. Tento program probíhá od roku 2004 a potrvá do roku 2008.
ii) Finanční ustanovení
Nařízení, tak jak je navrhováno, neobsahuje datum skončení jeho platnosti, protože má mít platnost na dobu neurčitou. Nicméně finanční rámec je stanoven na období 2007-2013 (EU27).
Finanční plánování Komise vykazuje velký nárůst (49%) v roce 2007, protože se předpokládá, že v tomto roce se Rumunsko a Bulharsko stanou členy Společenství. Poté je rychlost růstu nerovnoměrná, což odráží možné scénáře, kdy země mohou přejít z postavení „před-kandidáta“ do postavení kandidáta nebo se mohou připojit ke Společenství. Evropská komise může být požádána o další vysvětlení.
Navrhované prostředky pro IPA
(částky vyplývající z návrhu přijatého Komisí dne 29.9.2004 v mil. EUR, v cenách roku 2004, bez administrativních nákladů)
Fiche č. 19 rev. 2 ze dne 20. října 2004
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Celkový rámec
2720
1400
1570
1636
1828
2021
2080
2135
12919
Roční nárůst v %
- 49%
12%
4,2%
12%
11%
2,9%
2,6%
7,5%
Průměrný nárůst je uveden pro období 2008-2013 s cílem vyloučit zkreslující dopad přistoupení Bulharska a Rumunska
(průměr)
Celkový roční nárůst
Čísla o růstu jsou uváděna od roku 2007 s cílem vyloučit zkreslující dopad přistoupení Bulharska a Rumunska.
170
236
428
621
680
735
Za stejné období je celkem 13.5 % z kapitoly 4 vyčleněno pro IPA.
Prostředky pro IPA jako procento z kapitoly 4
(částky vyplývající z návrhu přijatého Komisí dne 29.9.2004 v mil. EUR, v cenách roku 2004, bez administrativních nákladů)
Fiche č. 19 rev 2 ze dne 20. října 2004
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
% z kapitoly 4
12,4%
13%
12,7%
13,3%
14,3%
14,3%
14,2%
13,5% (průměr)
Z návrhu jasně nevyplývá výše financování podle zemí, regionů, cíle nebo komponentu. Uvidíme, zda struktura rozpočtu navrhovaného Komisí pro rok 2007 zviditelní některé tyto prvky, nebo až parlament bude muset vnést nezbytné změny do kapitol nebo rozpočtových titulů. V tomto kontextu je třeba také zaznamenat, že v posledních letech měla Komise tendenci snižovat počet rozpočtových titulů pro vnější akce, což nepodporuje viditelnost nebo následnou kontrolu v Parlamentu. Nicméně Parlament se nikdy necítil vázán vnitřní strukturou Komise, která je vyjádřena strukturou rozpočtu ABB, a může zvážit i více rozpočtových titulů se stejným právním základem.
Nicméně legislativní finanční prohlášení uvádí, že s ohledem na to, že země západního Balkánu se staly kandidátskými zeměmi, navrhuje se, aby dostávaly stejnou výši financování na hlavu, jaká byla stanovena podle současné finanční perspektivy pro 10 kandidátských zemí ze střední a východní Evropy. K Turecku se přistupuje jinak, protože je nutné zohlednit velikost a absorpční kapacitu země – navrhuje se postupný nárůst v období 2007/2013 až na úroveň západního Balkánu.
iii) Právní základ a postup
Návrh IPA je založen na čl. 181 odst. a Smlouvy o Evropských společenstvích, který upravuje jeho přijetí podle konzultačního postupu. Odůvodnění Komise zní, že i když některé přijímající země jsou klasifikovány jako „rozvojové země“, není správné založit tento nástroj na článku Smlouvy o rozvoji, čl. 179, protože jeho cílem není rozvoj jako takový, ale příprava zemí na přistoupení. Od zahrnutí článku 181 odst. a do Smlouvy jako výsledku Smlouvy z Nice byl tento článek použit u jiných nástrojů týkajících se předpřístupového období i v minulosti.
iv) Obecný cíl a geografický rozsah
Cílem IPA je podpořit progresivní harmonizaci přijímajících zemí se standardy a politikami EU s ohledem na členství.
Přijímající země jsou rozděleny do dvou skupin:
· Příloha I uvádí seznam „před-kandidátských zemí“ zahrnující Chorvatsko a Turecko.
· Existuje ustanovení o zjednodušeném postupu pro změnu nařízení, pokud jsou země přeřazeny z přílohy I do přílohy II. Příloha II uvádí seznam „kandidátských zemí zahrnující Albánii, Bosnu a Hercegovinu, Srbsko a Černou Horu a Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii.
Je třeba vzít na vědomí, že v procesu kontroly současné finanční perspektivy s ohledem na rozšíření změnil Parlament definici kapitoly 7 z „před-přistoupení“ na širší termín „předpřístupová strategie“
Zpráva Colom i Naval, článek 4
. Protože před-kandidátské země jsou pokryty návrhem IPA, je možné předpokládat podobnou změnu definice pro tento nástroj.
v) Evropská přidaná hodnota
Potřeba konat na úrovni EU s cílem usnadnit vstup do Unie zemím označeným jako kandidáti
nebo považovaným za potenciální kandidáty zcela zřejmá.
· U kandidátských zemí jsou programy EU stejně jako v minulosti nutné pro přípravu přijímajících zemí na plné zavedení aquis communataire. Protože hlavním zaměřením programů bude příprava na realizaci vnitřní politiky a programů Společenství po přistoupení, je akce na evropské úrovni jistě vhodná.
· U před-kandidátských zemí by pomoc měla být zaměřena na postupné přivedení těchto zemí blíže ke statutu kandidátské země pomocí soustředění se na budování institucí, a to zejména na posílení kodaňských politických kriterií a selektivní podpory určité harmonizace s acquis ve vzájemně výhodných oblastech. Neboť toto také úzce souvisí s politikami EU, je akce na úrovni EU také potřebná.
2) Realizace
Protože tento návrh znamená nahrazení současných programů novými iniciativami podobnými těm, které se dříve prováděly s jinými zeměmi, může být jakékoli zkoumání předchozích realizací pouze ilustrativní.
Účetní dvůr zpracoval čtyři zvláštní zprávy o předpřístupové pomoci v roce 2003 a 2004
Zvláštní zpráva č. 5/2004 o auditu podpory PHARE na přípravu kandidátských zemí na řízení strukturálních fondů
Zvláštní zpráva č. 2/ 2004 o předpřístupové pomoci – Byl SAPARD správně řízen?
Zvláštní zpráva č. 6/2003 o twinningu jako hlavním nástroji na podporu budování institucí v kandidátských zemích
Zvláštní zpráva č. 5/2003 o financování ekologických projektů v kandidátských zemích z PHARE a ISPA , které se celé zabývaly zeměmi, jež již se staly členy Společenství nebo se očekává, že se členy stanou před zahájením období příštích finančních perspektiv. Nicméně dvě z těchto zpráv se zabývají činnostmi navrhovanými k realizaci v rámci IPA, a proto mohou být relevantní. Zprávy o twinningových projektech a ekologických projektech pomáhají méně, protože v návrhu IPA není žádná zmínka o zahrnutí těchto aktivit, i když obecná povaha návrhu znamená, že nemusí být vyřazeny.
Zvláštní zpráva 2/2004 o programu SAPARD uvádí, že v prvních čtyřech letech realizace bylo vyplaceno pouze 14,8 % vyčleněného rozpočtu. Zpoždění bylo částečně způsobeno nedostatečným včasným plánováním na straně Komise, ale také příliš těžkopádné administrativní postupy. Další problémy se týkaly nedostatku zdrojů u potenciálních příjemců a jejich obtíží v získání přístupu k úvěrům. V rámci IPA má realizační postupy definovat Komise a všechny formy financování jsou ponechána otevřené, není tu tedy žádný náznak toho, jak by bylo možné se v budoucnosti problémům zjištěným Účetním dvorem vyhnout.
Zvláštní zpráva 5/2004 soustřeďující se na podporu poskytovanou z programu PHARE na přípravu kandidátských zemí na řízení strukturálních fondů a je tedy relevantní pro aktivity navrhované v nástroji IPA. Účetní dvůr vyjádřil hlavní obavu z toho, že v programu PHARE nebyla jasná strategie přípravy kandidátských zemí pro řízení strukturálních fondů a zejména že nebyl vytvořen nový předpřístupový nástroj podle vzoru EFRR a ESF. Návrh IPA zjevně přímo reaguje na tuto kritiku tím, že zaměřuje komponenty III a IV na tyto konkrétní oblasti. Dalším zjištěním zvláštní zprávy 5/2004 je to, že účinnost projektů zaměřených na budování institucí pro přípravu na EFRR a ESF byla často snižována změnami v kompetencích ministerstev v kandidátských zemích. Není zřejmé, zda se předvídají podobné problémy v nových kandidátských zemích a jak by mohly být řešeny.
ČÁST B : NÁSTROJ EVROPSKÉ PARTNERSTVÍ A SOUSEDSTVÍ
1) Analýza nového návrhu
i) Programy, které mají být nahrazeny.
Platnost nařízení TACIS končí v roce 2006 a platnost nařízení MEDA datum ukončení platnosti nemá. I když jejich finanční rámce pokrývají období 2000-2006, nejsou závazné, protože nařízení nebyla přijata postupem spolurozhodování a úroveň přidělených prostředků přesahuje částku uvedenou v nařízení. Z tématických nařízení, u kterých budou budoucí akce částečně pokryty nástrojem ENPI, mnohé vyprší na konci na konci roku 2006. Jednou z výjimek je program AENEAS o finanční a technické pomoci třetím zemím v oblastech migrace a azylu, z nějž jedna čtvrtina je zahrnuta do ENPI: tento program běží od roku 2004 do roku 2008.
ii) Finanční ustanovení
Nařízení, tak jak je navrhováno, nezahrnuje datum vypršení platnosti, protože má mít platnost na dobu neurčitou. Nicméně finanční rámec je stanoven pro období 2007-2013.
Finanční programování Komise vykazuje významné zvýšení v přidělených prostředcích pro období 2007-2013 (94 % v porovnání s rokem 2006).
Navrhované prostředky pro ENPI
(Částky vyplývající z návrhu přijatého Komisí dne 29.9.2004 v mil. EUR na základě cen z roku 2004 bez administrativních nákladů)
Fiche č. 19 rev. 2 ze dne 20. října 2004
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Celkový rámec
1290
13500
1450
1700
1850
2021
2255
2513
13139
Průměrný nárůst
4,7%
7,4%
7,2%
8,8%
9,2%
11,5%
11,4%
8,6%
Celkový roční nárůst
60
100
250
150
171
234
258
Za stejné období je celkem 14 % z kapitoly 4 vyčleněno pro ENPI.
(na základě cen z roku 2004)
2006
2007
2008
2009
201-000
2011
2012
2013
Celkem
% z kapitoly 4
0.12%
0.12%
0.13%
0.13%
0.14%
15%
16%
14%
(průměr)
Z návrhu jasně nevyplývá výše financování podle zemí, regionů, cíle nebo komponentu. Uvidíme, zda struktura rozpočtu navrhovaného Komisí pro rok 2007 zviditelní některé tyto prvky, nebo až parlament bude muset vnést nezbytné změny do kapitol nebo rozpočtových titulů. V tomto kontextu je třeba také zaznamenat, že v posledních letech měla Komise tendenci snižovat počet rozpočtových titulů pro vnější akce, což nepodporuje viditelnost nebo následnou kontrolu v Parlamentu. Nicméně Parlament se nikdy necítil vázán vnitřní strukturou Komise, která je vyjádřena strukturou rozpočtu ABB, a může zvážit i více rozpočtových titulů se stejným právním základem.
iii) Právní základ a postup
Návrh ENPI je založen na článku 179 Smlouvy o Evropských společenstvích, který upravuje spolurozhodování, a čl. 181 odst. a Smlouvy o Evropských společenstvích, kde se předpokládají konzultace. Bude proto přijímán postupem spolurozhodování.
iv) Obecný cíl a geografický rozsah
S cílem rozšířit oblast prosperity a těsné spolupráce mezi EU a sousedícími zeměmi, které nejsou kandidáty nebo „před-kandidáty“ na přistoupení, zahrnuje ENPI Alžírsko, Arménii, Azerbájdžán, Bělorusko, Egypt, Gruzii, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libyi, Maroko, Moldávii, Palestinskou samosprávu na Západním břehu a v Gaze, Ruskou federaci, Sýrii, Tunisko a Ukrajinu. U programů globální, regionální nebo přeshraniční povahy může být uplatnění rozšířeno i na další země včetně zemí OCT a země pokryté jinými nástroji.
v) Evropská přidaná hodnota
Ve svém strategickém dokumentu z května 2004
KOM(2004) 373 v konečném znění Komise nastínila přidanou hodnotu, která může být odvozena z politiky sousedství. To bylo doplněno sdělením v září 2004 o nástrojích vnější pomoci
KOM(2004) 626 v konečném znění , které bylo přiloženo k návrhům. Kromě jiných výhod jsou zdůrazněny následující:
· Možnost prohloubeného a soustředěnějšího přístupu k politice, který spojuje základní nástroje, které mají Unie a členské státy k dispozici. Protože EU má výhradní pravomoc v oblasti obchodní politiky, je celý rozsah nástrojů k dispozici pouze na evropské úrovni.
· Perspektiva přechodu od spolupráce k „významnému stupni integrace“ včetně „podílu partnerských zemí na vnitřním trhu EU“. Protože se to týká dalších politik EU, je to věc zájmu Společenství.
· EU může prosazovat soudržnější a koordinovanější politiku, než by bylo možné pro 25 členských států, kdyby jednaly nezávisle.
· Možnost zvýšení efektivnosti díky spojení zdrojů. Tento prvek je zvlášť důležitý při akcích v oblasti infrastruktury, které budou pravděpodobně figurovat v přeshraničních programech.
· Výhodou je, že veřejné soutěže na realizaci akcí EU se vyhlašují na úrovni EU a že tak poskytují příležitost pro využití nejrůznějších znalostí a zkušeností ze všech členských států.
2. Realizace
Realizace programu MEDA byla slabá na počátku období probíhající finanční perspektivy, ale posledních letech je hlášeno 100 % a číslo předpokládané pro rok 2004 je také 100 %. U programu TACIS hovoří údaje za poslední léta o 100 % realizaci, ale předpokládané číslo pro rok 2004 je pouze 89 %.
Účetní dvůr zpracoval v roce 2001 zvláštní zprávu o fungování programu přeshraniční spolupráce TACIS
Úř. věst. C 329, 23.11.2001 , která zdůraznila řadu problémů, z nichž některé byly řešeny při formulování návrhu ENPI. Konkrétně:
· Doporučení, aby byl posílen koordinační mechanismus mezi programy přeshraniční spolupráce TACIS a programy Interreg a PHARE, je zohledněno tím, že se předpokládají společné programy mezi členskými státy a sousedními zeměmi.
· Doporučení na zvýšení rozpočtu je částečně zohledněno tím, že EFRR bude moci spolufinancovat akce přeshraniční spolupráce ENPI. Nicméně nedostatek finanční viditelnosti neumožňuje odhadnout, zda stoupne financování akcí přeshraniční spolupráce v rámci ENPI.
· Účetní dvůr díle doporučil, aby byl větší důraz kladen na infrastrukturu a podporu investic, aby byla vyšší priorita dána projektům na zvýšení životní úrovně v vhodných regionech a aby větší podíl finančních prostředků byl vyčleněn pro program malých projektů. Není možné odhadnout, do jaké míry bude ENPI tyto problémy řešit, protože v návrhu nejsou uvedeny žádné podrobnosti, ale mají definovány v budoucích strategických dokumentech.
ČÁST C OTÁZKY
Kapitola 4
Tyto závěry se objevují i ostatních pracovních dokumentech ke kapitole 4.
1. Je s ohledem na obrovský tlak na výdaje z kapitoly 4 během současné finanční perspektivy a potřebě téměř každý rok se uchýlit k flexibilnímu nástroji celková částka navrhovaná pro kapitolu 4 dostatečná pro naplnění ambicí EU v této oblasti? Nebo by měly být ambice EU revidovány (a v jaké míře) ve vztahu k celkové částce ve finanční perspektivě?
2. Je procento z rozpočtu vyčleněné pro kapitolu 4 dostatečné pro naplnění přání EU stát se globálním aktérem a pro řešení často opakovaného argumentu, že v oblasti vnějších akcí „rozdává rány v nižší kategorii“?
3. Odrážejí finanční prostředky přidělené do finančních rámců jednotlivých nástrojů priority Parlamentu?
4. Je Parlament připraven přijmout navrhované rozdělení finančních rámců mezi jednotlivé nástroje, z nichž pouze dva jsou stanoveny spolurozhodováním a ostatní jsou pouze konzultativní bez závazných finančních ustanovení? Nebylo by vhodné zvážit použití podkapitol nebo jiných prostředků zajišťujících dodržování rozpočtového rozdělení?
5. Protože zahrnutí Evropského rozvojového fondu do rozpočtu je velmi nepravděpodobné, jaké by měly být preference Parlamentu pro využití finančních prostředků, které jsou v současné době navrhovány? Mají všechny nebo jejich část zůstat součástí rozpočtu? Pokud ano, mají zůstat v kapitole 4 nebo být použity pro jiné kapitoly? Pokud zůstanou v kapitole 4, podle jakých priorit mají být přerozděleny?
6. Struktura nově navrhované kapitoly 4 snižuje viditelnost jednotlivých akcí v důsledku koncentrace finančních nástrojů. Je to přijatelné pro Parlament?
7. Souhlasí Parlament u geografických nástrojů s přístupem „soustředných kruhů“ nebo by mělo být zváženo jiné rozdělení? Mělo by být založeno na různých regionech, se kterými má EU vztahy, nebo na jiných kriteriích (např. HDP na hlavu)?
8. Jsou tři tématické nástroje optimální počet? Pokud ano, souhlasí Parlament s výběrem sektorů založeným na mobilizaci financování pouze za výjimečných okolností? Dával by Parlament přednost zachování současných oddělených sektorových nástrojů?
9. Je nutné držet rezervu nebo jinou formu flexibility pro nepředvídané potřeby nebo jsou tři tématické nástroje, které mají být použity ve výjimečných situacích, dostatečné pro pokrytí této úlohy?
10. I když nelze pochybovat o nutnosti nějaké formy zjednodušení v kapitole 4, může Parlament souhlasit s navrhovanou racionalizací na pouhých 6 nových nástrojů? Měl by Parlament hledat jiné rozdělení mezi legislativními nástroji?
Předpřístupový nástroj IPA
1. Chce Parlament modifikovat název nástroje v souladu s modifikací, kterou provedl v definici kapitoly 7 současné finanční perspektivy?
2. Je celková výše financování dostačující pro zohlednění priorit, které Parlament přisuzuje budoucím předpřístupovým programům? Je 13,5 % z rámce kapitoly 4 v porovnání s ostatními oblastmi financovanými z kapitoly 4 dostačujícím podílem pro tento účel?
3. Souhlasí Parlament obecně s výší podpory určenou Komisí pro jednotlivé země? Je přijatelné, aby financování pro Turecko rostlo pouze postupně směrem k výši na hlavu předpokládanou pro další přijímající země?
4. Je Parlament připraven přijmout nedostatek viditelnosti ve výši financování podle zemí nebo komponentů v rámci IPA? Měl by Parlament požadovat více podrobností o nástroji nebo mohl by podobný cíl sledovat prostřednictvím každoročního rozpočtového postupu?
5. Souhlasí Parlament s kriterii používanými pro definování zemí majících nárok na pomoc z IPA oproti ENPI, nebo by dal radši přednost jinému systému?
6. Je pro Parlament přijatelné, že dva ze tří seznamů oblastí vhodných pro podporu nejsou vyčerpávající a že třetí zahrnuje tak obecné prvky, jako je „sociální a ekonomický rozvoj“? Může Parlament přijmout, že podrobná pravidla by měla vypracovat Komise spolu s řídícími výbory, nebo by měl být vytvořen způsob, jakým by se Parlament mohl účastnit tohoto rozhodování?
7. Souhlasí Parlament s navrhovaným rozdělením mezi pěti komponentů?
8. Měla by být zvážena klauzule o revizi?
Nástroj Evropské sousedství a partnerství
1. Je celková výše financování dostatečná s ohledem na prioritu, kterou chce Parlament přisoudit ENPI? Odůvodňuje tato priorita, ve vztahu k jiným prioritám, použití 14 % finančních prostředků z kapitoly 4 pro tento účel?
2. Je Parlament připraven přijmout nedostatek viditelnosti ve výši financování podle zemí, regionů, tématických cílů nebo typu programu v rámci ENPI? Měl by Parlament vnést více podrobností do tohoto aspektu, aby zajistil své priority? Pokud ano, měly by být součástí nařízení nebo by se to mělo prosazovat v rámci každoročního rozpočtového procesu?
3. Souhlasí Parlament s kriterii pro definování zemí majících nárok na pomoc z ENPI oproti IPA, nebo by dal přednost jinému systému?
4. Jsou zájmy Parlamentu dostatečně pokryty seznamem 25 cílů, které mohou být podporovány? Je k některým z nich třeba více podrobností? Existují sektory, které by Parlament řešil raději pomocí samostatného nástroje mimo ENPI?
5. Je vhodné, aby byly programy přeshraniční spolupráce kofinancovány z EFRR? Je vhodné stanovit poměr financování EFRR:ENPI na 1:1 pro tyto programy?
6. Měla by být zvážena klauzule o revizi?
ČÁST D: ZÁVĚRY
Aniž by tím byl dotčen výsledek této rozpravy a odpovědi na otázky vznesené výše, Váš zpravodaj navrhuje tyto závěry:
a) konstatuje, že návrh Komise předpokládá vedení vnějších akcí EU pod položkou 4, jako je tomu v současných finančních výhledech, avšak včetně předvstupní strategie;
b) vítá iniciativy zaměřené na strukturální zjednodušení a politický signál vyplývající ze začlenění současné položky 7 „Předvstupní strategie“ do položky 4;
c) vyhodnotí, na základě stanovisek, které předloží specializované výbory, zda členění čtyř nových nástrojů navrhovaných pod položkou 4 - IPA, ENPI, DCEC a nástroj stability – odráží politické priority Evropského parlamentu z legislativního i z rozpočtového hlediska;
d) trvá na úrovni financování vnějších akcí, která by byla dostatečná z hlediska cíle EU stát se skutečným „globálním partnerem“ ve světě a poskytovala Společenství prostředky pro jeho politické ambice;
e) má za to, že rozpočtování EDF by nemělo být prováděno na úkor jiných politik a není ochoten zachovávat situaci neustálého tlaku v souvislosti s položkou 4, k níž došlo v průběhu realizace současných finančních výhledů;
f) je si vědom skutečnosti, že pokud konečná celková částka příštího finančního výhledu bude nižší než původní návrh Komise, Evropský parlament bude muset při vymezování priorit pro příští období vytvořit vazbu mezi celkovým stropem a stropem položky 4;
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 14: ROZVOJ A SPOLUPRÁCE VČETNĚ HUMANITÁRNÍ POMOCI
ÚVOD – NOVÁ POLOŽKA 4
Tento úvod se objevuje rovněž v ostatních pracovních dokumentech týkajících se položky 4.
Legislativní návrh a ostatní prvky, které jsou předmětem tohoto pracovního dokumentu, zapadají do kontextu radikální restrukturalizace právních předpisů v oblasti vnějších akcí. Současná situace je velice složitá, neboť široká škála nástrojů, s nesmírně rozdílnou geografickou i tematickou působností a finančními obálkami, se vyvinula ad hoc , s minimální organizační strukturou. Komise navrhuje drastické zjednodušení s cílem pracovat v příštím období finančních výhledů a v období následujícím pouze se šesti nástroji, z toho třemi geografickými a třemi tematickými. Dva tyto nástroje v současné době existují a byly zachovány beze změn. Návrhy na čtyři nové nástroje byly zveřejněny dne 29. září 2004.
Nová struktura založená na šesti nástrojích
Komise navrhuje těchto šest nástrojů jako právní základ pro příděly z položky 4 (vnější akce):
1) Geografické nástroje
Navrhovaná nová struktura Komise pro geografické nástroje byla popsána jako „soustředné kruhy“, vzhledem k tomu, že existují tři samostatné nástroje pro různé regiony, bližší nebo vzdálenější EU.
i) Nástroj předvstupní pomoci (IPA)
Nástroj předvstupní pomoci je nový nástroj navržený s cílem nahradit současné předvstupní programy určené k financování přídělů uznaným kandidátským zemím a rovněž potenciálním kandidátským zemím, které jsou také nazývány termínem „předběžní kandidáti“.
ii) Nástroj evropské politiky sousedských vztahů a partnerství (ENPI)
Nástroj evropské politiky sousedských vztahů a partnerství (ENPI) je nový nástroj, jehož účelem je umožnit Společenství přijmout reálný závazek vůči sousedním zemím a ostatním okolním zemím. Nahrazuje program MEDA a převážnou část programu TACIS a jeho součástí je prvek „přeshraniční spolupráce“, původně financované rovněž z programu Interreg.
iii) Nástroj rozvojové a hospodářské spolupráce (DCECI)
Nástroj rozvojové a hospodářské spolupráce (DCECI) je nový nástroj, jehož účelem je vytvořit právní základ pro finanční příděly do těch částí světa, na které se nevztahují programy IPA a ENPI. Nahrazuje nařízení o finanční a technické pomoci rozvojovým zemím v Asii a Latinské Americe a řadu méně významných geografických a tematických předpisů a týká se také Evropského rozvojového fondu, který Komise navrhuje začlenit do rozpočtu od roku 2008.
2) Tematické nástroje
Tematické nástroje navrhované pro příští finanční výhledy jsou určené pouze pro použití ve výjimečných okolnostech, v okamžiku, kdy jsou potřebné akce, které nelze programovat na základě geografických nástrojů. Neodpovídají proto odvětvovým nástrojům, tak jak jsou chápány v rámci současných finančních výhledů, které se zabývají konkrétními odvětvími činnosti (např.: lidská práva). Nové „tematické“ nástroje jsou spíše koncipovány tak, aby umožnily odlišné finanční plánování (programování) a způsoby dodávání pomoci.
i) Nástroj stability
Tento nový nástroj je navrhovaný jako prostředek reakce na krize a na bezpečnostní hrozby a rovněž jako způsob řešení problematiky jaderné bezpečnosti. Tyto činnosti by navazovaly na mechanismus rychlé reakce, na nástroj pro zajištění míru v Africe a na evropskou iniciativu pro lidská práva a demokracii. Nástroj otevírá také možnost pro akce v nových oblastech.
ii) Nástroj humanitární pomoci
Stávající nástroj humanitární pomoci zůstává v rámci nové struktury navrhované pro vnější akce v nezměněné podobě.
iii) Makrofinanční pomoc
Neexistuje žádný jednotný nástroj pro makrofinanční pomoc. Rada přijímá rozhodnutí ad hoc , aby zavedla programy podle potřeb. Komise zastává názor, že tento systém není třeba měnit.
Další prvky
Kromě potřeby zajištění zdrojů pro výše uvedené nástroje je navrhováno, aby z položky 4 v příštích finančních výhledech byla hrazena také společná zahraniční a bezpečnostní politika a dva nástroje ze současné položky 6: rezerva na pomoc při mimořádných událostech a rezerva na záruky za úvěry. Kromě toho by malá částka výdajů i nadále vycházela ze specifických právních základů, zejména mezinárodních smluv, nebo by se jednalo o výdaje vynaložené na základě specifických pravomocí přiznaných Smlouvou nebo institucionálních výsad Komise.
Rozpočtování Evropského rozvojového fondu
Návrhy Komise pro položku 4 předpokládají, že Evropský rozvojový fond (EDF) bude začleněný do rozpočtu Společenství. Ve skutečnosti je tato eventualita velmi nepravděpodobná vzhledem k tomu, že v Radě je požadována jednomyslnost a šance, že bude dosaženo jednomyslného rozhodnutí, je velmi malá. Pokud nebude EDF začleněný do rozpočtu Společenství, je nezbytné zvažovat případné jiné alternativy finančních prostředků, s nimiž se v současné době počítá pro EDF.
Lze namítnout, že finanční prostředky nebo jejich část, mohou být zcela vyjmuty z rozpočtu Společenství a v příštích finančních výhledech proto nebudou figurovat. Pokud ovšem tyto prostředky jako celek nebo jejich část zůstanou v rozpočtu, budou muset být přijata rozhodnutí, kde by měly být opětovně vynaloženy – ať již na jiné nástroje v rámci položky 4 nebo v jiných položkách.
Podíl rozpočtu vyčleněný na položku 4
Srovnání podílu rozpočtu Společenství vyčleněného na vnější akce v současném finančním výhledu a v návrhu budoucího finančního výhledu je uvedeno v následujících tabulkách. V současném finančním výhledu byla položka 7 (Předvstupní strategie) zahrnuta do tohoto procentuálního podílu, vzhledem k tomu, že je navrhováno, aby činnosti tohoto nástroje byly v příštím finančním výhledu zahrnuty do nové položky 4.
Následující tabulky nejsou přímo srovnatelné, protože údaje, které se týkají administrativních výdajů, nelze uvést zvlášť.
Finanční výhledy 2000-2006 - položky 4 a 7 jako procentuální podíl rozpočtu
(Ceny roku 2004 v mil. eur) (Zdroj: Rozhodnutí 2003/430/ES)
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
Příděl Položka 4
Údaje pro období 2000-2004 v současných cenách, pro období 2005-2006 v cenách roku 2004
4627
4735
4873
4972
5082
5093
5104
Příděl Položka 7 2
3174
3240
3328
3386
3455
3455
3455
% z celkového rozpočtu (4+7)
8,3%
8,2%
8,1%
8,2%
7,4%
7,3%
7,2%
(bez administrativních výdajů)
Návrh finančních výhledů 2007-2013 - položka 4 jako procentuální podíl rozpočtu
(Ceny roku 2004 v mil. eur) (Zdroj: KOM (2004) 498 v konečném znění)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Příděl Položka 4
11 280
Zahrnuje EDF pro účely srovnání
12 115
12 885
13 720
14 495
15 115
15 740
% z celkového rozpočtu
8.4%
8.7%
9%
9.4%
9.7%
9.8%
9.9%
(včetně administrativních výdajů)
ČÁST A: NOVÝ NÁSTROJ ROZVOJOVÉ A HOSPODÁŘSKÉ SPOLUPRÁCE
1. Analýza nového návrhu
i) Programy, které mají být nahrazeny
Navrhovaný nástroj rozvojové a hospodářské spolupráce vychází z koncepce, spočívající v tom, že by se mělo jednat o geografické nařízení týkající se všech zemí světa, které nejsou zahrnuty ve dvou jiných geografických nařízeních, nástroji evropské politiky sousedských vztahů a partnerství (ENPI) a nástroji předvstupní pomoci (IPA). Tento nástroj jako takový nahrazuje širokou škálu právních předpisů upravujících vztahy s rozvojovými zeměmi, zeměmi v procesu transformace a průmyslovými zeměmi, celkem se jedná o 16 nařízení. Vychází také z předpokladu, že Evropský rozvojový fond bude začleněný do rozpočtu Společenství a proto si klade za cíl zahrnout do jeho oblasti působnosti také spolupráci s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi (země AKT) na základě Dohody z Cotonou.
Vedle snahy nahradit veškeré stávající geografické nástroje týkající se částí světa v jejich oblasti působnosti (jako například nástrojů týkajících se Asie a Latinské Ameriky, Jižní Afriky a průmyslových zemí Severní Ameriky, Dálného východu a Australasie), klade si také za cíl nahradit řadu odvětvových nástrojů, z nichž mnohé se týkají oblastí, které jsou tradičním předmětem zájmu Parlamentu (jako například lidská práva, spolufinancování nevládních organizací a programy potírání HIV/AIDS, tuberkulózy a malárie).
Každý následující Evropský rozvojový fond (EDF) běží po dobu pěti let a je financovaný mimo rámec rozpočtu Společenství jednotlivými příspěvky členských států, které byly doposud založeny na mechanismu lišícím se od mechanismu uplatňovaného pro rozpočet. Nejnovější EDF, v pořadí devátý, byl ustaven Dohodou z Cotonou a byl koncipován tak, aby byl platný pro období 2001-2005. Prodlevy v ratifikaci Dohody z Cotonou ovšem měly za následek to, že její provádění nemohlo být zahájeno dříve než v roce 2003, a mezitím byly akce EDF financovány prostřednictvím zůstatku nezaplacených položek závazků (RAL, reste a liquider ) z 6., 7. a 8. EDF. 9. EDF se proto nyní vztahuje na období 2003-2007. Celková suma vyčleněná na 9. EDF činí 13,8 miliardy eur, což představuje v ročním vyjádření průměrně 2 760 milionů EUR.
ii) Finanční ustanovení návrhu DCECI.
Nařízení v té podobě, ve které je navrhované, neobsahuje termín ukončení platnosti, vzhledem k tomu, že je koncipováno s neomezeným trváním (platností). Finanční rámec je ovšem stanovený pro období 2007-2013: je navrhována částka v celkové výši 44 229
Údaje návrhu jsou uváděny v současných cenách. milionů eur. Přestože není uveden žádný údaj o členění rozpočtu na jednotlivé země, regiony, sektory intervence nebo dokonce o poměru mezi rozvojovou a hospodářskou spoluprací, existuje konkrétní údaj, uvádějící částku, která má odpovídat rozpočtovanému EDF: ta je stanovena ve výši 23,572 milionu. Z finančního plánování Komise je zřejmé, že rozpočtovaný EDF je programovaný na období 2008-2013, v návaznosti na vypršení 9. EDF. Jsou ovšem uváděny ilustrativní údaje pro rok 2006 a 2007 tak, aby bylo možné provést srovnání.
Navrhované příděly pro DCECI
(Částky vyplývající z návrhů přijatých Komisí dne 29.9.2004 v mil. eur; ceny roku 2004, bez administrativních výdajů)
Fiše č. 19 Rev 2 ze dne 20. října 2004
2006
2007
2008
Údaje z roku 2008 zahrnují rozpočtovaný EDF
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Obálka celkem
1800
2320
5553
5820
6124
6273
6376
6490
38956
EDF (Ilustrativní údaje pro období 2006/2007)
Tyto údaje používá Komise pro výpočet úrovně EDF, jako by byl začleněný do rozpočtu pro rok 2006 a 2007, pro účely srovnání.
2850
2686
Průměrné zvýšení
11%
10,9%
4,8%
5,2%
2,4%
1,6%
1,8%
4,9%
(průměr)
Zvýšení ve srovnání s rokem 2006
520
383
267
304
149
103
114
Pro období 2007-2013 Komise navrhuje, aby celkem 44% z položky 4 bylo vyčleněno na DCECI:
Příděly DCECI jako procentuální podíl položky 4
(Částky vyplývající z návrhů přijatých Komisí dne 29.9.2004 v mil. eur; na základě cen roku 2004, bez administrativních výdajů)
Fiše č. 19 Rev 2 ze dne 20. října 2004
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
(07-13)
% Položka 4
41,4%
45,8%
45,8%
45,2%
44,6%
43,3%
42,2%
41,2%
44%
(průměr)
Návrh neumožňuje viditelnost úrovní financování podle jednotlivých zemí, regionů, tematického cíle nebo typu programu, pouze uvedení izolovaného údaje, v rámci finanční referenční částky odpovídající rozpočtovanému EDF. U těch programů, které jsou v současné době financovány z rozpočtu, není uváděný žádný údaj o úrovni financování v rámci nového nástroje, a doposud nebyla uvedena také žádná informace o členění na složku rozvojové spolupráce a hospodářské spolupráce. Vzhledem k tomu, že součástí mnohých ze 16 nástrojů, které mají být nahrazeny, byla finanční ustanovení na základě postupu spolurozhodování týkající se konkrétních geografických regionů nebo tematických sektorů, ztráta finančního vlivu Parlamentu je značná. Budoucnost ukáže, zda struktura rozpočtu zajistí viditelnost některých z těchto prvků, nebo zda bude Parlament nucen zavést nezbytné změny v kapitolách nebo rozpočtových položkách. V této souvislosti je třeba podotknout, že v posledních letech měla Komise tendenci usilovat o omezení počtu rozpočtových položek pro vnější akce, což nepřispívá k lepší viditelnosti nebo kontrole ex-ante ze strany Parlamentu. Parlament se ovšem nikdy necítil být vázaný vnitřní strukturou Komise, která se projevuje ve struktuře rozpočtu typu ABB a může bezpochyby počítat s více než jednou rozpočtovou položkou pro tentýž právní základ.
iii) Právní základ a procesní řád
Návrh DCECI je založený na článku 179 Smlouvy o založení ES, který stanoví postup spolurozhodování a článku 181 Smlouvy o založení ES, který předpokládá postup konzultace. Bude tedy přijatý na základě postupu spolurozhodování.
iv) Obecný cíl a geografická oblast působnosti
Návrh DCECI vyznívá výrazně v tom smyslu, že má mít standardní funkci, umožňující Komisi realizovat širokou škálu akcí ve všech zemích, na které se nevztahují geografické nástroje.
V důsledku toho jediným geografickým omezením jeho oblasti působnosti je negativní výčet, ve kterém se uvádí, že se nevztahuje na „členské státy Společenství nebo zámořské země a území či na země, které jsou oprávněné přijímat pomoc Společenství na základě nástroje předvstupní pomoci nebo nástroje evropské politiky sousedských vztahů a partnerství, a mezinárodních opatření v multilaterálních rámcích“.
V návrhu není stanovený žádný obecný cíl. Nahrazuje jej výčet, který není vyčerpávající a velmi obecně uvádí sektory, které mohou být v rámci tohoto návrhu podporovány. Jsou určeny takto: „ kromě jiného , rozvojová spolupráce, hospodářská, finanční, vědecká a technická spolupráce a veškeré ostatní formy spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony a mezinárodní opatření zaměřená na prosazování cílů interních politik EU v zahraničí“. Přestože Komise, Parlament a jednotlivé členské státy často poukazovaly na cíle tisíciletého rozvoje jako na ústřední moment rozvojové politiky, nejsou zmiňovány jako cíl tohoto nástroje. V rámci velice široké definice cílů bude rozhodnutí ve věci sektorů, které mají být podporovány, přijato bez odvolání na Parlament.
v) Evropská přidaná hodnota
Sdělení Komise ze září 2004 o nástrojích vnější pomoci
KOM (2004) 626 v konečném znění , které doprovázelo návrhy, uvádí v nástinu výhody realizace vnějších akcí na evropské úrovni. Kromě jiných výhod, byly zdůrazněny tyto:
· Možnost kvalitativně vyššího a soustředěnějšího politického přístupu, kombinujícího hlavní nástroje, které má k dispozici Unie a členské státy. Vzhledem k tomu, že EU má výlučnou pravomoc, pokud jde o obchodní politiku, nástroji v plném rozsahu lze disponovat pouze na evropské úrovni.
· EU může prosazovat soudržnější a koordinovanější přístup než 25 členských států jednajících izolovaně. Koordinace mezi dárci představuje významný problém, zejména pro rozvojovou politiku, a v této oblasti může být akce na evropské úrovni nesmírně cenným přínosem.
· Možnost docílit vyšší efektivity prostřednictvím sdružování zdrojů. Tento aspekt je důležitý zejména pro opatření v oblasti infrastruktury, která budou pravděpodobně figurovat v programech přeshraniční spolupráce.
· Výhoda, spočívající v tom, že výběrová řízení vypsaná na realizaci akcí EU se uskutečňují v celoevropském měřítku a díky tomu lze čerpat z široké škály zkušeností, jimiž disponují jednotlivé členské státy. To je důležité zejména pro jisté akce v rozvojových zemích, v souvislosti s nimiž může být zkušenost jednotlivých členských států omezená.
2. Realizace
Na začátku období současného finančního výhledu se realizace rozvojové politiky Společenství ocitla v určité krizi. Příznačné pro ni byly neúnosně dlouhé prodlevy ve správě rozpočtované rozvojové pomoci i rozvojové pomoci financované z EDF, neustálý nárůst nevyřízených projektů a dlouhé prodlevy v platbách. Zůstatek nezaplacených položek závazků (RAL) před rokem 1995 činil 1 092 milionů
23. listopadu 1999 eur v případě rozpočtu a 901 milionů
31. prosince 1999 eur pro EDF a zůstatek RAL z latentních závazků 1 350 milionů 7 eur v případě rozpočtu a 536 milionů 7 eur pro EDF.
Ve sdělení ze dne 16. května 2000
Sdělení Komise k reformě řízení vnější pomoci Komise uznala, že vnější výdaje zaznamenaly nárůst tempem, které zaskočilo úřady odpovědné za jejich správu a oznámila ambiciózní reformu řízení vnější pomoci s cílem zlepšit příslušné postupy. V rámci tohoto postupu byl zřízen Úřad pro spolupráci a pomoc (EuropeAid Cooperation Office), došlo k rozsáhlému přenesení odpovědnosti na delegace tak, aby se rozhodovací proces přiblížil příjemcům pomoci (proces známý pod názvem „dekoncentrace“) a byla realizována iniciativa prošetření veškerých závazků přijatých před rokem 1995 a veškerých latentních závazků v období let 1995 - 1997.
Do konce roku 2002 byla úroveň RAL z období před rokem 1995 snížena o 80% v případě rozpočtu a o 60% pro EDF, zatímco latentní závazky poklesly o 27% v případě rozpočtu a o 54% pro EDF.
Dekoncentrace také přinesla pozitivní výsledky. 63 delegací pokrylo 123 států a území, celý proces byl završen do března 2004 a přibližně 70% portfolia vnější pomoci Komise bylo spravováno jejich prostřednictvím. Interní hodnocení Komise konstatovalo zlepšení jak v rychlosti, tak ve kvalitě dodání vnější pomoci a vyjádření jiných mezinárodních subjektů potvrdila, že věrohodnost Komise jako dárce byla obnovena.
Richard Manning, předseda výboru pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj
3. Rozpočtování Evropského rozvojového fondu
i) Úvod
Návrh DCECI je návrhem, jehož jednoznačným účelem je hrazení činností, které jsou v současné době financované mimo rámec rozpočtu z EDF, přestože je rovněž navrhováno, aby složky financované původně z EDF byly začleněny do jiných nástrojů
Zejména nástroj stability, jehož účelem je hradit nástroj pro zajištění míru v Africe a nástroj humanitární pomoci, z jehož prostředků by mohla být hrazena pomoc při mimořádných událostech v zemích AKT. . Tento přístup vychází ze sdělení Komise ‚Směrem k plné integraci spolupráce se zeměmi AKT v rozpočtu EU‘ z října 2003
KOM (2003) 590 , které se důrazně zasazovalo o rozpočtování EDF.
ii) Procesní řád
Z hlediska procesního řádu EU může být EDF začleněný do rozpočtu Společenství jednomyslným schválením v Radě. Právní základ EDF je ovšem mimo rámec právních předpisů Společenství, je jím Dohoda z Cotonou – samostatná mezinárodní smlouva mezi členskými státy EU a zeměmi AKT (africké, karibské a tichomořské země). V této věci musí také dojít ke změně, pokud má být EDF rozpočtovaný. Evropský parlament může mít v tomto ohledu pouze formální roli prostřednictvím uplatňování svých rozpočtových pravomocí, následně po jakémkoli rozhodnutí ve prospěch rozpočtování.
iii) Situace
Po vydání sdělení z října 2003 probíhaly v Radě rozsáhlé diskuse na toto téma. Řada delegací ovšem i nadále s rozpočtováním nesouhlasila a v tomto ohledu nemohlo být proto přijato žádné příznivé rozhodnutí. Návrh však nebyl oficiálně zamítnut: byl vyjmut z agendy Rady a v současné době neprobíhají žádné oficiální diskuse na toto téma.
V souvislosti se současnou střednědobou revizí Dohody z Cotonou Komise oznámila v únoru 2004 ty oblasti dohody, které má v úmyslu učinit předmětem jednání. Většina článků, o kterých informovala Komise, byla ta ustanovení, jež bylo nutné změnit za účelem realizace rozpočtování EDF. Jednání týkající se střednědobé revize doposud probíhají. K tématu rozpočtování doposud nevydala žádné oficiální prohlášení skupina zemí AKT, přestože zástupci zemí AKT často vyjadřovali své znepokojení v souvislosti s řadou pravděpodobných důsledků rozpočtování.
Evropský parlament se vyjadřoval ve prospěch rozpočtování EDF v četných usneseních od roku 1973
Usnesení ze dne 14. února 1973, Úř. věst.14, 27.3.1973, s. 25. , kdy byla tato otázka poprvé nastolena. Nejnovější usnesení Parlamentu v této věci bylo přijato dne 1. dubna 2004 na základě zprávy, jejíž návrh zpracoval Michel-Ange Scarbonchi.
Je třeba poznamenat, že Parlament nepodporoval rozpočtování EDF bezpodmínečně a Váš zpravodaj doporučuje, aby rozpočtování nebylo prosazováno na úkor ostatních politik.
4. Oficiální rozvojová pomoc (ODA)
Komise připouští, že struktura navrhovaných nástrojů spadajících pod položku 4 ve svém důsledku znamená, že „přesný údaj pro ODA v rámci položky 4 nových finančních výhledů nelze uvést, protože bude záviset na budoucím programování finančních prostředků v rámci různých nástrojů“
Technická fiše 37 . Důvodem k tomu je především nedostatek finanční viditelnosti nástroje ECDC pro rozvojové financování, přestože v úvodu návrhu nástroje stability se uvádí, že většina jeho prostředků by rovněž splňovala kritéria ODA. Ve svém technickém listu č. 44 Komise nabízí hrubý odhad pravděpodobné výše ODA, který byl provedený na základě údajů pro rok 2003 a vychází z předpokladu obdobných proporcí finančních přídělů v budoucnosti.
ČÁST B: HUMANITÁRNÍ POMOC – ABSENCE NOVÉHO NÁVRHU
1. Analýza
i) Zrušené nástroje
Komise nepředložila žádné návrhy na zrušení, obnovení nebo pozměnění stávajícího nástroje humanitární pomoci
Nařízení Rady (ES)1257/96 . Je navrhováno, aby akce byly i nadále realizovány na základě stávajícího nařízení a to by se mělo následně stát jedním ze šesti nástrojů, na kterých jsou založeny vnější akce.
V současné době ovšem existují další nástroje týkající se humanitární činnosti, které obsahují ustanovení o vzájemné exkluzivitě a nevztahují se proto na činnosti, jež spadají pod nařízení o humanitární pomoci. Komise navrhuje, aby tyto nástroje byly zrušeny a příslušná činnost byla realizována v rámci nařízení o humanitární pomoci, aniž by toto nařízení bylo pozměněno.
· Potravinová pomoc a zajišťování potravin
Nařízení Rady (ES) č. 1292/96 o politice potravinové pomoci, jejím řízení a zvláštních opatřeních na podporu zajišťování potravin, ve znění nařízení (ES) č. 1726/2001 Evropského parlamentu a Rady . Je navrhováno, aby akce potravinové pomoci byly realizovány v rámci nařízení o humanitární pomoci. Ustanovení týkající se zajišťování potravin by byla převedena pod nový nástroj rozvojové a hospodářské spolupráce.
· Pomoc vykořeněným lidem
Nařízení 2130/2001 Evropského parlamentu a Rady o akcích na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemích Asie a Latinské Ameriky . Tyto operace, jejichž účelem je vyplnit mezery v oblasti pomoci, obnovy a rozvoje, by byly rovněž realizovány v rámci nařízení o humanitární pomoci.
Návrh Komise na zrušení těchto nástrojů je rovněž součástí návrhu ECDC.
Existuje také část Evropského rozvojového fondu, jejímž účelem jsou krátkodobé akce v mimořádných situacích, včetně pomoci uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou čerpány z obálky B, jež nepředstavuje plánované (programované) výdaje, neboť jejím účelem je hradit nepředvídané potřeby. Rada stanovila strop pro krátkodobé akce v mimořádných situacích ve výši 270 milionů eur po dobu trvání 9. EDF (což představuje průměrně 55 milionů eur ročně). Komise navrhuje převést tyto akce pod nařízení o humanitární pomoci prostřednictvím rozhodnutí o rozpočtování EDF.
i) Finanční ustanovení
Vzhledem k tomu, že nařízení o humanitární pomoci bylo přijato v roce 1996, neobsahuje finanční referenční částku pro příští finanční výhledy. Z tohoto důvodu jediné údaje, které jsou k dispozici, jsou uvedeny v technických informacích Komise
Fiše 37 a tyto údaje nejsou závazné. Na základě údajů Komise lze sestavit tyto tabulky:
Příděly pro humanitární pomoc plánovanou Komisí
(v mil. eur; ceny roku 2004) Zdroj: Fiše 37
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM 2007-13
Obálka celkem
710
825
890
900
910
920
930
940
6,315
z toho původní-EDF
55
55
55
55
55
55
330
Průměrné zvýšení
Údaj pro rok 2007 není uvedený, vzhledem k tomu, že zvýšení je zkresleno zahrnutím zdrojů v rámci Konvence o potravinové pomoci. Údaje pro rok 2008 jsou vypočteny bez EDF pro účely srovnání.
1,2%
1,1%
1,1%
1,1%
1,1%
1,1%
2,2%
Zvýšení ve srovnání s rokem 2006
115
65
10
10
10
10
10
24,6%
(průměr)
% Položka 4
5,8%
7,2%
7,3%
7%
6,6%
6,3%
6,2%
6%
Kromě toho je běžnou praxí Úřadu pro humanitární pomoc Evropských společenství (ECHO) ponechat 15% hlavní humanitární položky mimo rámec finančního plánování (programování) se záměrem použít tuto částku pro nepředvídané události. V minulosti se ovšem toto opatření ukázalo jako nedostatečné a tato rozpočtová položka musela být každý rok doplňována prostřednictvím převodů. Za těchto okolností jsou zdroje obvykle čerpány z rezervy na pomoc při mimořádných událostech, a je navrhováno, aby tato rezerva byla k dispozici i v příštích finančních výhledech. Na základě dohody, jíž bylo dosaženo mezi dvěma složkami rozpočtového orgánu má tato rezerva být použita „v prvé řadě pro humanitární operace, ale rovněž pro řízení společenských krizových situací a ochranu v situacích, ve kterých si to vyžádají okolnosti.“ Toto znění je převzato v návrhu Komise na novou položku IIa. Význam rezervy na humanitární pomoc se projevil následně po přírodní katastrofě v důsledku asijského tsunami ze dne 26. prosince 2003, kdy byl pro financování reakce na mimořádnou situaci zmobilizovaný převod finanční částky 100 milionů eur. V technických informacích Komise se uvádí, že tato rezerva, která bude přesunuta z položky 6 do položky 4, bude vykazovat pro období 2007-2013 následující ukazatele:
Příděly pro reservu na naléhavou pomoc plánované Komisí jako procentuální podíl položky 4
(v mil. eur, ceny roku 2004)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM 2007-13
Obálka celkem
221
221
221
221
221
221
221
1,547
% položka 4
1,9%
1,8%
1,7%
1,6%
1,5%
1,5%
1,4%
1,6%
(průměr)
Uvolnění rezervy si ovšem může vyžádat postupy, které mohou klást v mimořádné situaci vyšší nároky, než je žádoucí, může proto být záhodno zvažovat jiné formy flexibilnějšího řešení, vhodnějšího z hlediska okolností, za kterých je humanitární pomoc potřebná.
iii) Evropská přidaná hodnota
Příspěvky Společenství představují přibližně 25% celkové částky příspěvku EU na humanitární pomoc, který je největší na světě. Financování z prostředků Společenství doplňuje národní rozpočty členských států a umožňuje tak EU být hlavní dárcem v této oblasti a posílit vlastní prestiž na mezinárodní scéně. V té nejkonkrétnější podobě má akce na úrovni EU tyto výhody:
· EU disponuje „kritickou měrou“ k dosažení globální působnosti: intervence EU jsou realizovány ve více než 50 zemích na všech kontinentech.
· S takovou významnou výší příspěvků má EU jako celek lepší předpoklady než jednotlivé členské státy ovlivňovat mezinárodní humanitární agendu, zejména při konfrontaci s jinými dárci (jako například Spojenými státy) nebo globální iniciativy.
· Akce na úrovni EU slouží k šíření správných postupů určujících dodání kvalitní pomoci - což lze doložit stále častějším používáním metodik a kritérií Komise při navrhování strategií kvalitní humanitární pomoci.
ČÁST C OTÁZKY
Položka 4
Tyto závěry se objevují rovněž v jiných pracovních dokumentech týkajících se položky 4.
1. Vzhledem k extrémnímu tlaku na příděly v rámci položky 4 v průběhu realizace současných finančních výhledů a vzhledem k potřebě uchylovat se téměř každý rok k nástroji flexibility, je celková částka navrhovaná pro položku 4 dostatečná z hlediska ambicí EU v dané oblasti? Nebo by měly být ambice EU přehodnoceny (a v jakém poměru) ve vztahu k celkové finanční částce finančních výhledů?
2. Je procento rozpočtu vyčleněného na položku 4 přiměřené z hlediska přání EU stát se „globálním hráčem“ a z hlediska reakce na často opakovaný argument, že v oblasti vnějších akcí ambice Společenství přesahují možnosti vlastní „váhové kategorie“?
3. Odrážejí příděly vyčleněné na finanční obálky různých nástrojů priority Parlamentu?
4. Je Parlament ochoten akceptovat navrhované členění finančních obálek na nástroje, z nichž pouze dva jsou pevně stanovené postupem spolurozhodování a ostatní podléhají pouze postupu konzultace s méně závaznými finančními ustanoveními? Mohlo by být vhodným řešením uvažovat o zavedení podpoložek nebo jiných prostředků, které by zajistily, že toto členění bude respektováno?
5. Vzhledem k tomu, že rozpočtování Evropského rozvojového fondu je velice nepravděpodobné, jakou možnost by Parlament preferoval pro použití finančních prostředků, které jsou v současné době navrhované pro tyto účely? Mají být tyto prostředky nebo alespoň jejich část, vedeny v rámci rozpočtu? Pokud ano, měly by být vedeny pod položkou 4 nebo použity pro jiné položky? Pokud mají být vedeny v rámci položky 4, podle jakých priorit mají být přerozdělovány?
6. Navrhovaná nová struktura položky 4 omezuje viditelnost různých akcí v důsledku koncentrace nástrojů financování. Je tato skutečnost pro Parlament přijatelná?
7. Pokud jde o geografické nástroje, souhlasí Parlament s přístupem na bázi „soustředných kruhů“ nebo by se mělo uvažovat o jiném členění? Mělo by takové členění být založeno na různých regionech světa, se kterými EU udržuje vztahy, nebo na jiných kritériích (například HDP na jednoho obyvatele)?
8. Pokud jde o tematické nástroje, jsou tři optimální počet? Pokud ano, souhlasí Parlament s výběrem sektorů na základě mobilizování finančních prostředků pouze ve výjimečných případech? Dával by Parlament přednost tomu vést oddělené odvětvové nástroje jako je tomu v současnosti?
9. Je nutné mít rezervu nebo určitou formu flexibility, která by zajistila rezervy pro nepředvídané události nebo jsou tři tematické nástroje určené pro použití ve výjimečných situacích pro plnění této funkce dostatečné?
10. Zatímco potřeba určité formy zjednodušení v položce 4 je zcela nesporná, může Parlament souhlasit s navrhovanou racionalizací na pouhých 6 nových nástrojů? Měl by Parlament usilovat o odlišné členění legislativních nástrojů?
Rozvojová a hospodářská spolupráce
1. Je celková úroveň navrhovaného financování přiměřená z hlediska financování ambicí Společenství ve vztazích s rozvojovými a průmyslovými zeměmi mimo rámec bezprostředního sousedství? Představuje stávající úroveň financování přiměřený příspěvek Společenství z hlediska plnění cíle Spojených národů, který stanoví, aby dárci vyčlenili 0,7% jejich HDP na rozvoj? V rámci této obálky, je částka navrhovaná pro země AKT přiměřená z hlediska jejich potřeb a činnosti nástupnického programu, navazujícího na 9. EDF?
2. Odpovídá příděl ve výši 44% z položky 4 na rozvojovou a hospodářskou spolupráci prioritám Parlamentu?
Humanitární pomoc
1. Domnívá se Parlament, že navrhovaný finanční příděl vyčleněný na humanitární pomoc, plus „prvořadé“ čerpání rezervy na pomoc při mimořádných událostech, jsou dostatečnými zdroji pro hrazení pravděpodobných potřeb pro období příštího finančního výhledu?
2. Odráží příděl maximálně 8,3%
Finanční příděl humanitární pomoci plus rezerva na pomoc při mimořádných událostech z položky 4 prioritu, kterou má Parlament v úmyslu přiznat humanitární pomoci?
3. Bylo by s ohledem na nepředvídanou povahu mnohých intervencí humanitární pomoci a potřebu doplňovat financování každý rok z jiných zdrojů, která se projevovala v minulosti, vhodné začlenit do stávajícího systému další nebo odlišné prvky flexibility? Mohlo by být pro Komisi vhodným řešením ponechat větší část finančního přídělu humanitární pomoci mimo rámec finančního plánování (programování), aby byla k dispozici pro nepředvídané události?
ČÁST D: ZÁVĚRY
Aniž by tím byl dotčen výsledek této rozpravy a odpovědi na otázky vznesené výše, Váš zpravodaj navrhuje tyto závěry:
a) konstatuje, že návrh Komise předpokládá vedení vnějších akcí EU pod položkou 4, jako je tomu v současných finančních výhledech, avšak včetně předvstupní strategie;
b) vítá iniciativy zaměřené na strukturální zjednodušení a politický signál vyplývající ze začlenění současné položky 7 „Předvstupní strategie“ do položky 4;
c) vyhodnotí, na základě stanovisek, které předloží specializované výbory, zda členění čtyř nových nástrojů navrhovaných pod položkou 4 - IPA, ENPI, DCEC a nástroj stability – odráží politické priority Evropského parlamentu z legislativního i z rozpočtového hlediska;
d) trvá na úrovni financování vnějších akcí, která by byla dostatečná z hlediska cíle EU stát se skutečným „globálním partnerem“ ve světě a poskytovala Společenství prostředky pro jeho politické ambice;
e) má za to, že rozpočtování EDF by nemělo být prováděno na úkor jiných politik a není ochoten zachovávat situaci neustálého tlaku v souvislosti s položkou 4, k níž došlo v průběhu realizace současných finančních výhledů;
f) je si vědom skutečnosti, že pokud konečná celková částka příštího finančního výhledu bude nižší než původní návrh Komise, Evropský parlament bude muset při vymezování priorit pro příští období vytvořit vazbu mezi celkovým stropem a stropem položky 4.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 15: NÁSTROJ STABILITY A SZBP
ÚVOD – NOVÁ POLOŽKA 4
Tento úvod je obsažen i v dalších pracovních dokumentech týkajících se položky 4.
Legislativní návrh a ostatní prvky, které jsou předmětem tohoto pracovního dokumentu zapadají do kontextu radikální restrukturalizace právních předpisů v oblasti vnějších akcí Současná situace je velice složitá, neboť široká škála nástrojů, s nesmírně rozdílnou geografickou i tematickou působností a finančními obálkami, se vyvinula ad hoc, s minimální organizační strukturou. Komise navrhuje drastické zjednodušení s cílem pracovat v příštím období finančních výhledů a v období následujícím pouze se šesti nástroji, z toho třemi geografickými a třemi tematickými. Dva tyto nástroje v současné době existují a byly zachovány beze změn. Návrhy na čtyři nové nástroje byly zveřejněny dne 29. září 2004.
Nová struktura založená na šesti nástrojích
Komise navrhuje těchto šest nástrojů jako právní základ pro přidělování finančních prostředků z položky 4 (Vnější akce):
1) Geografické nástroje
Navrhovaná nová struktura Komise pro geografické nástroje byla popsána jako „soustředné kruhy“, vzhledem k tomu, že existují tři samostatné nástroje pro různé regiony, bližší nebo vzdálenější EU.
i) Nástroj předvstupní pomoci (IPA)
Nástroj předvstupní pomoci je nový nástroj navržený s cílem nahradit současné předvstupní programy určené k financování přídělů uznaným kandidátským zemím a rovněž potenciálním kandidátským zemím, které jsou také nazývány termínem „předběžní kandidáti“.
ii) Evropský nástroj sousedství a partnerství (ENSP)
Evropský nástroj sousedství a partnerství (ENPI) je nový nástroj, jehož účelem je umožnit Společenství přijmout reálný závazek vůči sousedním zemím a ostatním okolním zemím. Nahrazuje program MEDA a převážnou část programu TACIS a jeho součástí je prvek „přeshraniční spolupráce“, původně financované rovněž z programu Interreg.
iii) Nástroj Rozvojová a hospodářská spolupráce (DCECI)
Nástroj rozvojové a hospodářské spolupráce (DCECI) je nový nástroj, jehož účelem je vytvořit právní základ pro finanční příspěvky do těch částí světa, na které se nevztahují programy IPA a ENPI. Nahrazuje nařízení o finanční a technické pomoci rozvojovým zemím v Asii a Latinské Americe a řadu méně významných geografických a tematických předpisů a týká se také Evropského rozvojového fondu, který Komise navrhuje začlenit do rozpočtu od roku 2008
2) Tématické nástroje
Tématické nástroje navrhované pro příští finanční výhledy jsou určeny pro použití pouze za výjimečných okolností, kdy je třeba podniknout akce, které nelze plánovat v rámci geografických nástrojů. Proto neodpovídají tématickým nástrojům tak, jak jsou chápány podle současných finančních výhledů, které upravují konkrétní oblasti činnosti (např.: lidská práva). Nové „tématické“ nástroje mají spíše umožnit různé plánování a modely poskytování pomoci.
i) Nástroj stability
Tento nový nástroj je navrhován jako prostředek reakce na krize a bezpečnostní hrozby a rovněž jako způsob řešení problematiky jaderné bezpečnosti. Tyto činnosti by navazovaly na Mechanismus rychlé reakce, program Mír pro Afriku a Evropskou iniciativu pro lidská práva a demokracii; tento nástroj otevírá možnost uskutečňovat akce v nových oblastech.
ii) Nástroj humanitární pomoci
Stávající nástroj humanitární pomoci zůstává v rámci nové struktury navrhované pro vnější akce v nezměněné podobě.
iii) Makrofinanční pomoc
Neexistuje jediný nástroj pro makrofinanční pomoc, Rada však podle potřeby přijímá ad hoc rozhodnutí o vytvoření programů. Komise se domnívá, že tento systém není třeba měnit.
3) Další prvky
Kromě potřeby zajištění zdrojů pro shora uvedené nástroje je navrhováno, aby z položky 4 byla v příštích finančních výhledech hrazena též Společná zahraniční a bezpečnostní politika (SZBP) a dva nástroje ze současné položky 6: rezerva na pomoc při mimořádných událostech a rezervy na záruky za úvěr. I nadále bude určitý malý objem výdajů poskytován na jiných právních základech, zejména mezinárodních dohodách, nebo by se jednalo o výdaje vynaložené na základě zvláštních pravomocí vyplývajících ze Smlouvy o založení ES nebo institucionálních výsad Komise.
Rozpočtování Evropského rozvojového fondu
Návrh Komise týkající se položky 4 předpokládá, že Evropský rozvojový fond (ERF) bude začleněn do rozpočtu Společenství. Ve skutečnosti je to však velmi nepravděpodobné, neboť takové rozhodnutí by musela přijmou Rada jednomyslně, a je jen malá naděje, že se tak stane. Nebude-li ERF zahrnut do rozpočtu Společenství, je nutné zvážit možné varianty, jak naložit s finančními prostředky, které jsou nyní předpokládány pro ERF.
Je možné namítnout, že tyto finanční prostředky mohou být zcela odstraněny z rozpočtu Společenství, a tudíž se v příštích Finančních výhledech neobjeví. Pokud však v rozpočtu jako celek nebo jejich část zůstanou, bude třeba rozhodnout, kam mají být přesunuty – zda pro jiné nástroje v rámci položky 4, nebo v jiných položkách.
Část rozpočtu vyčleněná pro položku 4
Porovnání podílu z rozpočtu vyčleněného pro vnější akce podle současných výhledů a podle návrhu příštích finančních výhledů je uvedeno níže v tabulkách. V případě stávajících finančních výhledů zahrnuje uvedený procentní údaj položku 7 (Předvstupní strategie), neboť se navrhuje, aby činnosti vykonávané v rámci této položky byly zahrnuty do nové položky 4 podle příštích finančních výhledů.
Níže uvedené tabulky nejsou přímo srovnatelné, neboť není možné oddělit administrativní výdaje.
Finanční výhledy 2000-2006 – Položky 4 a 7 jako procento z rozpočtu
(mil. EUR v cenách roku 2004) (Zdroj: rozhodnutí 2003/430/CE)
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
Celkem 2000-2006
Prostředky pro položku 4
Údaje pro období 2000-2004 jsou uvedeny v současných cenách, údaje pro období 2005-2006 v cenách roku 2004
4627
4735
4873
4972
5082
5093
5104
34486
Prostředky pro položku 7 2
3174
3240
3328
3386
3455
3455
3455
23493
% z celkového rozpočtu (4+7)
8,3%
8,2%
8,1%
8,2%
7,4%
7,3%
7,2%
7,8%
(Nezahrnuje administrativní výdaje)
Návrh finančních výhledů 2007-2013 - položka 4 jako procento z rozpočtu
(mil. EUR v cenách roku 2004) (Zdroj: COM (2004) 498 v konečném znění)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Prostředky pro položku 4
11 280
Pro účely porovnání zahrnuje ERF
12 115
12 885
13 720
14 495
15 115
15 740
% z celkového rozpočtu
8,4%
8,7%
9%
9,4%
9,7%
9,8%
9,9%
(Zahrnuje administrativní výdaje)
ČÁST A: NÁSTROJ STABILITY
1) Analýza návrhu
i) Úvod
Nástroj stability je jediným negeografickým nástrojem v nové struktuře položky 4, jenž má být podle Komise předmětem nového návrhu. Jedná se o jeden ze tří nástrojů, které mají zajistit, aby bylo možné reagovat na naléhavé situace, ostatní dva nástroje - Nástroj humanitární pomoci a Makrofinanční pomoc, však zůstávají beze změny.
Komise hodlá použít Nástroj stability, aby mohla reagovat na okolnosti, kdy je ohrožena stabilita třetího státu a/nebo které se dotýkají bezpečnosti tohoto státu nebo bezpečnosti EU samotné. Předpokládá se, že tento nástroj by mohl být použit v reakci na takové nepředpokládané události, jaké v minulosti vyžadovaly uvolnění dalších zdrojů z položky 4, jako jsou krize v Kosovu, Afghánistánu a Iráku. Měl by tudíž určitým způsobem zajistit požadovanou větší flexibilitu v rámci položky 4. Jeho využití však nebude omezeno na řešení krizových situací: předmětný návrh je formulován tak, aby byly též zajištěny prostředky na řešení jiných globálních a trans-regionálních výzev dotýkajících se bezpečnosti občanů, jako je jaderná bezpečnost, šíření zbraní hromadného ničení, terorismus a organizovaný zločin.
ii) Programy, které mají být nahrazeny
Osm nařízení, jež mají být zrušena a nahrazena navrhovaným Nástrojem stability, zahrnují opatření určená k reakci na naléhavé situace, jako je nařízení, kterým se zakládá Mechanismus rychlé reakce a nařízení na podporu Dočasné mise OSN v Kosovu a Úřadu Vysokého komisaře v Bosně a Hercegovině. Zahrnují též opatření, jež mají uspokojit potřeby v „šedé zóně“ mezi naléhavou pomocí a dlouhodobou rozvojovou pomocí
Tzv. “Vazba mezi pomocí, obnovou a rozvojem” - LRRD , jako je nařízení o akcích obnovy a přestavby v rozvojových zemích a nařízení o akcích na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel ve státech Asie a Latinské Ameriky.
Vzhledem k tomu, že Nástroj bezpečnosti je v současnosti formulován tak, že zahrnuje problematiku jaderné bezpečnosti, nahrazuje též nařízení Rady o příspěvku ES Evropské bance pro obnovu a rozvoj na Fond pro kryt v Černobylu.
iii) Finanční ustanovení
Navrhované nařízení neobsahuje datum skončení platnosti, neboť by mělo platit neomezeně. Finanční rámec je však stanoven pro období 2007–2013.
Z finančních plánů Komise vyplývá, že zpočátku by měl být přidělován pouze malý objem příspěvků, který by se však měl během stanoveného období zvýšit o 257 %.
Navrhované prostředky pro Nástroj stability
(Částky vyplývající z návrhů přijatých Komisí dne 29. 9. 2004 v mil. EUR; v cenách roku 2004, bez administrativních výdajů)
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Celková obálka
210
325
425
475
591
647
702
750
3915
Průměrný nárůst
54,7%
30,7%
11,8%
24,4%
9,5%
8,5%
6,8%
20,9%
(v průměru)
Nárůst během roku 2006
115
100
50
116
56
55
48
540
Příspěvky pro Nástroj Stability jako procento z položky 4
(Částky vyplývající z návrhů přijatých Komisí dne 29. 9. 2004 v mil. EUR; v cenách roku 2004, bez administrativních výdajů)
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Average (07-13)
% z položky 4
2,8%
3,5%
3,7%
4,3%
4,5%
4,6%
4,8%
4,02%
Objem předpokládaných příspěvků, včetně vysokého procenta meziročního růstu, je třeba posuzovat v souvislosti s používáním nástroje flexibility na posílení položky 4 v období stávajících finančních výhledů, jak je uvedeno v tabulce níže.
Finanční výhled 2000-2006: Mobilizace nástroje flexibility
Částka v mil EUR- stávající ceny
Rok
Využití prostředků
Částka
2000
Kosovo (R4)
200
2001
Srbsko (R4)
200
2002
Dohoda o rybolovu EU/Maroko a příhraniční regiony (položka 4)
200
2003
Dohoda o rybolovu EU/Maroko (položka 4)
12
2004 PDB + AL1
Irák (položka 4)
74
Návrh neobsahuje žádné údaje o míře přidělování finančních prostředků podle jednotlivých států, regionů, cílů nebo témat. Je třeba vyčkat, zda budou některé z těchto prvků uvedeny v rozpočtu na rok 2007, který má předložit Komise, nebo zda bude třeba, aby příslušný Rozpočtový orgán provedl nezbytné změny v kapitolách nebo rozpočtových položkách. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise se v uplynulých letech snažila snížit počet rozpočtových položek pro vnější akce, což nepřispívá k větší viditelnosti ani možnosti předběžné (ex-ante) kontroly Parlamentem. Parlament se však nikdy necítil vázán vnitřní strukturou Komise, která se projevuje ve struktuře rozpočtu typu ABB, a může oprávněně počítat s více než jednou rozpočtovou položkou se stejným právním základem.
Výběr právního rámce je důležitý, aby bylo možné určit příslušné zacházení s danou finanční obálkou podle interinstitucionální dohody o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu.
iv) Právní základ a procesní předpisy
Nástroj stability je navrhován podle článku 308 Smlouvy o založení Evropských společenství, kterého se použije, “ukáže-li se, že některého z cílů Společenství v rámci společného trhu je nezbytná určitá činnost Společenství, a tato Smlouva mu k tomu neposkytuje nezbytné pravomoci, přijme Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně vhodná opatření". Podle tohoto článku je nezbytný jednomyslný souhlas Rady, umožňuje však pouze proces konzultací v Evropském parlamentu. Vzhledem k tomu, že návrh obsahuje též určité aspekty týkající se jaderné bezpečnosti, vychází také z článku 203 Smlouvy Euratom.
V důvodové zprávě k návrhu Komise uznává, že civilní aspekty řešení krizí by za normálních okolností spadaly do působnosti článků 179 a 181a Smlouvy o založení ES, které byly použity jednotlivě či společně jako právní základ zbývajících tří návrhů nových nástrojů v rámci položky 4. Komise však tvrdí, že ustanovení o zachování míru obsažená v návrhu odůvodňují použití článku 308, přestože uznává, že rovněž přispívá k plnění cílů článků 179 a 181a. Dále Komise uvádí, že články 179 a 181a nejsou z právního hlediska v souladu s článkem 203 Smlouvy Euratom.
V návrhu stanoviska Výboru pro zahraniční věci pro Dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007-2013 je Komise vyzvána, aby změnila právní základ návrhu na vytvoření Nástroje stability, aby vycházel z článků 179 a 181A EC, obdobně jako ostatní návrhy na vytvoření nových nástrojů pro vnější akce. Navrhovatelka též poznamenává, že pokud by chtěla Komise zachovat ve svém návrhu aspekty jaderné bezpečnosti, měly by být upraveny ve zvláštním návrhu vycházejícím z článku 203 Smlouvy Euratom.
Pokud by byl použit tento postup, uplatnil by při projednávání návrhu na vytvoření Nástroje stability proces spolurozhodování.
v) Všeobecný cíl a geografická působnost
Navrhovaný Nástroj stability by měl pokrývat veškeré třetí státy a území. Jeho všeobecným cílem je “financovat opatření na podporu míru a stability a zajištění bezpečnosti civilního obyvatelstva ” v přijímajících státech. Předmětný návrh je zaměřen zejména na podporu politiky EU v těchto čtyřech oblastech:
· zajištění účinné, včasné a integrované reakce s cílem předcházet, zmírňovat nebo řešit následky krizových situací, silné politické nestability nebo násilných konfliktů;
· hlavní výzvy zavedení nebo zachování vlády práva ve třetích státech, včetně boje proti regionálním nebo přeshraničním hrozbám, jako je organizovaný zločin, obchod s lidmi a terorismus;
· hlavní technické hrozby s možným přeshraničním dopadem, včetně podpory jaderné bezpečnosti a boje proti šíření zbraní hromadného ničení;
· vytváření kapacit na mírové operace ve spolupráci s mezinárodními, regionálními a nadregionálními organizacemi.
Je třeba připomenout, že žádný z seznamů možných opatření není vyčerpávající, čímž se otevírá možnost použít předmětný nástroj k jiným než vyjmenovaným účelům; takové jiné použití podléhá rozhodování v rámci komitologie, na němž se Parlament nepodílí.
Ve všeobecném cíli se též výslovně uvádí, že navrhované nařízení může upravit možnost reagovat na nové politické iniciativy podporované EU.
Komise popisuje tyto cíle jako “v zásadě kodifikaci a konsolidaci pravomocí Společenství, které byly dosud vytvořeny ad hoc a nesystematicky”. Zatímco v současnosti může být v reakci na krizovou situaci použito až 7 oddělených finančních nástrojů EU
Fiche no. 36 , měl by Nástroj stability poskytovat jednotný, integrovaný soubor opatření přizpůsobených konkrétním potřebám dotčené krize. Komise tvrdí, že tento nástroj vychází z integrovaného postupu, na němž je založena Smlouva z Cotonou mezi členskými státy EU a státy Afriky, Karibiku a Tichomoří. Je však možné namítnout, že navrhovaná ustanovení týkající se Nástroje stability jdou nad rámec stávajících právních předpisů Společenství, neboť by umožnila provádění mírových operací. V současnosti neexistuje právní rámec Společenství pro obdobné činnosti jako je program Mír pro Afriku financovaný z Evropského rozvojového fondu na základě Smlouvy z Cotonou.
vi) Evropská přidaná hodnota
Podstatná část kritiky vyjadřované v minulých letech, že ve věci vnějších akcí EU „jedná pod své možnosti“, se vztahuje k její poměrně slabé schopnosti reagovat na politické krize ve třetích státech a v otázkách jaderné bezpečnosti. Má-li EU plnit svou úlohu globálního hráče, musí mít k dispozici prostředky k řešení mezinárodních krizí a globálních a regionálních přeshraničních výzev, které se týkají bezpečnosti nebo stability.
Komise hodlá vytvořit Nástroj stability s cílem uspokojit potřebu evropské přidané hodnoty v této oblasti těmito prostředky:
· zajistit prostřednictvím jediného právního nástroje účinnou, okamžitou a integrovanou reakci na krizové situace a nestabilitu ve třetích státech, vycházející z přidané hodnoty, která již byla prokázána v rámci Mechanismu rychlé reakce, a z ustanovení o naléhavé reakci, která jsou již obsažena v řadě stávajících finančních nástrojů pro vnější akce;
· řešit globální a přeshraniční hrozby dotýkající se stability a bezpečnosti, které vznikají ve třetích státech, včetně otázek jako jaderná bezpečnost a zákaz šíření zbraní hromadného ničení, boj proti obchodu s lidmi, organizovanému zločinu a terorismu a nenadálé závažné ohrožení veřejného zdraví;
· podporovat řešení budoucích politických výzev, jimž čelí Unie v oblastech, které řeší předmětný nástroj, doplňováním činností prováděných v rámci ostatních finančních nástrojů pro vnější akce
ČÁST B: SPOLEČNÁ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKA
i) Úvod
Podle článku 28 Smlouvy o založení Evropské unie mohou být z rozpočtu Společenství hrazeny administrativní výdaje na SZBP, a provozní náklady s výjimkou případů, kdy vznikly v rámci operací s vojenskými nebo obrannými aspekty, nebo v případě, že Rada rozhodne jednomyslně jinak.
Zatímco některé administrativní náklady jsou hrazeny z administrativního rozpočtu Rady, jejich další části jsou financovány z rozpočtu Společenství, zejména diety Zvláštních zástupců. Vojenské výdaje se řídí všeobecnou zásadou, že „náklady se hradí tam, kde byly vynaloženy“, to znamená, že členské státy hradí náklady na ozbrojené síly, které uvolnily pro každou operaci. Rozhodne-li Rada jednomyslně, že provozní náklady nemají být hrazeny z rozpočtu Společenství, účtují se členským státům podle objemu jejich hrubého domácího produktu.
Nebyl předložen žádný návrh právního předpisu, který by tvořil právní základ pro úhradu provozních nákladů na SZBP, neboť tyto náklady byly vždy povolovány prostřednictvím právního mandátu přijímaného Radou pro každý jednotlivý případ.
ii) Finanční ustanovení
Vzhledem k tomu, že nebyl předložen žádný návrh, lze jediné informace o pravděpodobné výši příspěvků na SZBP z položky 4 získat na základě technických údajů Komise, podrobně popisujících její plánování. Tyto údaje jsou uvedeny v tabulce níže, je však třeba připomenout, že podle návrhu Komise nemají tyto údaje podléhat legislativnímu procesu, a pokud by byl tento postup uplatněn, nemusí být považovány za závazné:
Navrhované příspěvky na Společnou zahraniční a bezpečnostní politiku (SZBP)
(Částky vyplývající z technické tabulky 37 ze dne 9. 12. 2004 v mil. EUR; v cenách roku 2004, bez administrativních výdajů)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM 2007-13
Celková částka
75
105
125
140
155
165
174
939
Průměrný nárůst
26,7%
19%
12%
10,7%
9,7%
5,5%
13,9%
(v průměru)
Nárůst během roku 2007
30
20
15
15
10
9
99
Příspěvky na SZBP jako procento z položky 4
(Částky vyplývající z technické tabulky 37 ze dne 9. 12. 2004 v mil. EUR; v cenách roku 2004, bez administrativních výdajů)
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
V průměru
07-13
% z položky 4
0,66%
0,87%
0,97%
1,02%
1,07%
1,09%
1,1%
0,97%
0,66%
iii) Role Evropského parlamentu
Rozhodnutí ohledně SZBP se přijímají na úrovni jednotlivých vlád, pokud jsou však využívány finanční prostředky z rozpočtu EU, je zřejmé, že na takovém rozhodování by se měl podílet Parlament v rámci každoročního rozpočtového procesu. Tato skutečnost se každoročně potvrzuje při jednáních s Radou ohledně rozpočtového procesu, při nichž se Parlament zaměřil zejména na využití tohoto procesu jako prostředku k získání více informací předem ohledně příspěvku z rozpočtu EU.
Výdaje na SZBP byly klasifikovány jako nepovinné a podléhají zvláštním ustanovením článků 39 a 40 interinstitucionální dohody. Toto rozhodnutí bylo doplněno společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 20. července 2000 a 19. prosince 2002.
Příslušná ustanovení interinstitucionální dohody, podle nichž musí být při každém rozhodnutí o SZBP konzultován Parlament a musí mu být předložen příslušný "finanční výkaz", jsou téměř doslovně převzata do návrhu nové interinstitucionální dohody, přičemž byla doplněna o ustanovení, kterým se provádí dohoda o rozpočtovém procesu uzavřená dne 24. listopadu 2003, podle nichž musí být konzultace prováděny nejméně pětkrát ročně. Je třeba usilovat o zachování nových výsad Parlamentu nedávno získaných v rámci jednání o nové interinstitucionální dohodě.
Za určitých okolností se mohou překrývat oblasti činností podle rozhodnutí SZBP a oblasti činností financovaných na základě nástrojů Společenství, ať již geografických nástrojů nebo Nástroje stability. Zásahy Společenství mohou doplňovat Společné akce SZBP, nebo je mohou dokonce předcházet, přičemž mohou pracovat v obdobných oblastech. V těchto případech je zřejmé, že Parlament má větší vliv na činnosti vykonávané Společenstvím, než na činnosti prováděné v rámci SZBP.
Doporučuje se tudíž, aby se Parlament snažil uplatňovat svůj vliv s cílem používat dvojí přístup:
- měl by se nažit o posílení svých pravomocí týkajících se rozpočtu v oblasti financování provozních a administrativních nákladů na SZBP z rozpočtu Společenství
- měl by případně podporovat používání nástrojů Společenství ve spojení s Společnými akcemi SZBP.
ČÁST C OTÁZKY
Položka 4
Tyto závěry jsou uváděny též v jiných pracovních dokumentech týkajících se položky 4.
4. Vzhledem k extrémnímu tlaku na příspěvky z položky 4 během platnosti stávajících finančních výhledů a vzhledem k potřebě uchylovat se téměř každý rok k nástroji flexibility, je celková částka navrhovaná pro položku 4 dostatečná z hlediska ambicí EU v této oblasti? Nebo by měly být ambice EU ve vztahu ke konečné částce uvedené ve finančních výhledech přehodnoceny (a v jakém rozsahu)?
5. Odpovídá navrhovaný podíl z rozpočtu vyčleněný pro položku 4 snaze EU stát se „světovým hráčem" a z hlediska reakce na často opakovanou kritiku, že v oblasti vnějších akcí EU „jedná pod své možnosti“?
6. Jsou příspěvky na finanční obálky jednotlivých nástrojů v souladu s prioritami Parlamentu?
6. Je Parlament ochoten přijmout navrhované rozdělení finančních obálek mezi nástroje, z nichž pouze dva jsou pevně stanoveny procesem spolurozhodování a ostatní podléhají pouze procesu konzultací s méně závaznými finančními ustanoveními? Nebylo by vhodné zvážit použití podpoložek nebo jiných prostředků, které by zajistily, že stanovené rozdělení bude dodržováno?
7. Vzhledem k tomu, že rozpočtování Evropského rozvojového fondu je velmi nepravděpodobné, jaké možnosti použití těchto prostředků, jež jsou nyní navrhovány k uvedenému účelu, by dal Parlament přednost? Mají být tyto prostředky nebo jejich část zachovány v rozpočtu? Pokud ano, měly by být vedeny pod položkou 4, nebo by měly být použity pro jiné položky? Pokud mají být vedeny v rámci položky 4, podle jakých priorit mají být přerozdělovány?
10. Navrhovaná nová struktura položky 4 omezuje viditelnost různých akcí v důsledku koncentrace nástrojů financování. Je tato skutečnost pro Parlament přijatelná ?
11. Pokud jde o geografické nástroje, souhlasí Parlament s přístupem na bázi „soustředných kruhů“ nebo by se mělo uvažovat o jiném členění? Mělo by takové členění být založeno na různých regionech světa, se kterými EU udržuje vztahy, nebo na jiných kritériích (například HDP na jednoho obyvatele) ?
12. Pokud jde o tématické nástroje, jsou tři optimální počet? Pokud ano, souhlasí Parlament s výběrem oblastí na základě mobilizace finančních prostředků pouze ve výjimečných případech? Nedal by Parlament přednost tomu, aby se zachovaly stávající oddělené nástroje pro jednotlivé oblasti?
13. Je nutné zachovávat rezervu nebo určitou formu flexibility pro účely uspokojování nepředvídaných potřeb, nebo jsou tři tématické nástroje určené k použití ve výjimečných případech pro plnění této funkce dostatečné?
11. Zatímco potřeba určitého zjednodušení položky 4 je zcela nesporná, může Parlament souhlasit s navrhovaným omezením na pouhých 6 nových nástrojů? Neměl by Parlament usilovat o jiné rozdělení mezi jednotlivými legislativními nástroji?
Nástroj stability
1. Domnívá se Parlament, že Nástroj stability je odpovídajícím příspěvkem k uspokojení potřeby flexibility v rámci položky 4, aby bylo možné reagovat na nepředvídané události? Neměl by být doplněn o jiné formy flexibility?
2. Je výše příspěvků přidělených na Nástroj stability, jež činí v průměru 4,02% z položky 4, v souladu se snahou EU stát se „globálním hráčem“ ve světě? Odpovídá důležitosti, jakou Parlament těmto činnostem přikládá?
3. Souhlasí Parlament s názorem, že je třeba změnit právní rámec, aby byl uplatněn proces spolurozhodování, přestože by to znamenalo, že aspekty týkající se jaderné bezpečnosti by musely být upraveny v odděleném návrhu, vzhledem ke skutečnosti, že nepředvídané události byly v minulosti řešeny průhledněji buď posilováním regionálních vazeb, nebo vytvářením nových zvláštních vazeb?
4. Může Parlament přijmout skutečnost, že podle stávajícího návrhu Nástroje stability nebude zajištěna viditelnost rozdělení finančních příspěvků podle regionu, státu nebo druhu činnosti?
Společná zahraniční a bezpečnostní politika
1. Odpovídá výše příspěvků na SZBP předpokládaná Komisí důležitosti, jakou Parlament těmto operacím přikládá?
2. Považuje Parlament za přijatelné, aby výdaje na SZBP byly schvalovány prostřednictvím legislativního mandátu přijímaného pro každý případ zvlášť výhradně Radou? Nebylo by vhodnější uvažovat o jiném právním základu za účasti Parlamentu?
3. Jsou navrhovaná ustanovení nové interinstitucionální dohody dostatečná, aby byla zabezpečena kontrola Parlamentu nad výdaji z rozpočtu Společenství určenými na SZBP, nebo by měla být tato ustanovení změněna, aby se posílila úloha Parlamentu?
4. Měl by Parlament případně podporovat doplňková opatření, financovaná z rozpočtu Společenství, jež by měla být použita společně se Společnými akcemi SZBP?
ČÁST D ZÁVĚRY
Aniž by tím byl dotčen výsledek této rozpravy a odpovědi na otázky vznesené výše, navrhuje Váš zpravodaj tyto závěry:
a) poznamenává, že návrh Komise předpokládá vedení vnějších akcí pod položkou 4, jako je tomu ve stávajících finančních výhledech, avšak včetně předvstupní strategie;
b) vítá iniciativy zaměřené na zjednodušení struktury a politický signál vyplývající ze začlenění současné položky 7 „Předvstupní strategie“ do položky 4;
c) vyhodnotí na základě stanovisek, která předloží specializované výbory, zda rozdělení čtyř nových nástrojů navrhovaných pod položkou 4 - IPA, ENSP, DCEC a Nástroj stability – odpovídá politickým prioritám Evropského parlamentu z legislativního i rozpočtového hlediska;
d) trvá na úrovni financování vnějších akcí, která by byla EU umožnila stát se skutečným „globálním hráčem“ ve světě a poskytovala Společenství prostředky pro splnění jeho polických plánů;
e) domnívá se, že rozpočtování ERF by nemělo být prováděno na úkor jiných politik a není ochoten zachovávat situaci stálého tlaku vyvíjeného na položku 4, k níž došlo v průběhu uplatňování stávajících finančních výhledů;
f) je si vědom skutečnosti, že pokud konečná celková částka příštího finančního výhledu bude nižší než původní návrh Komise, Evropský parlament bude muset při vymezování priorit pro příští období vytvořit vazbu mezi celkovým stropem a stropem položky 4.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 16: POSILOVÁNÍ EVROPSKÉ KULTURY A DIVERZITY
1. VÝCHODISKA
Ve svém sdělení k finančním výhledům 2007 - 2013
KOM(2004) 487 v konečném znění, sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu, finanční výhledy 2007-2013, 13.7.2004 navrhuje Komise samostatnou položku 3: Občanství . Základem pro řazení témat do této položky je, že ”přímo vyplývají ze zájmů a očekávání občanů jako jednotlivců” .
Evropská komise, víceletý finanční rámec 2007-2013, fiše č. 10 Na základě těchto kritérií Komise slučuje pod tuto položkou tři prioritní oblasti a navrhuje následující rozdělení jednotlivých politických oblastí:
· Prostor svobody, bezpečnosti a práva (65%)
· Zdravotnictví a ochrana spotřebitele (20%)
· Posilování evropské kultury a občanství (15%).
Celková výše výdajů v rámci položky 3 představuje 24,705 miliónů eur. Jedná se o zdaleka nejmenší kategorii navržených finančních výhledů a činí jen 2,3% z celkových závazků.
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM
Položka 3: mechanismy občanství, zdravotnictví a spotřebitelů, kultury, solidarity
2,570
2,935
3,235
3,530
3,835
4,145
4,455
24,705
Tento podkladový materiál se zabývá zejména příští generací programů v oblastech kultury, medii, mládeže a občanské účasti . Platnost všech těchto programů vyprší na konci r. 2006. Komise již předložila tři legislativní návrhy tří návazných programů v oblastech kultury, medii, mládeže a občanské účasti. Tyto nové programy jakož i navržený finanční rámec jsou popsány a zhodnoceny níže. Předložení legislativního návrhu pro program podpory občanské účasti se očekává začátkem r. 2005.
Jedním z hlavních cílů Komise v případě navržených nástrojů bylo zjednodušení programů Společenství jak v právním tak i řídícím smyslu. Počet právních základů bude snížen na čtyři s cílem mít jeden program na jednu politickou oblast. V důsledku toho se počet příslušných rozpočtových řádků též značně sníží, a to z 22 na 4. Navíc Komise navrhuje další administrativní postupy s jednoduššími a proporcionálnějšími smluvními a finančními pravidly.
2. ANALÝZA NOVÝCH NÁVRHŮ (2007-2013)
I. Mládež
Program Mládež v akci (2007-2013) (KOM (2004) 471 v konečném znění)
Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady , vytvoření programu “MLÁDEŽ V AKCI” na období 2007-2013
Cílem programu je přispívat k aktivnímu občanství mladých lidí a rozvíjet jejich aktivní účast na místní, národní i evropské úrovni jakož i zkvalitňovat systémy podpory aktivit mládeže. Program bude spočívat na předchozích programech jako Mládež pro Evropu a Evropská dobrovolná služba a bude obsahovat i některá nová opatření . Otevře tento program pro spolupráci se sousedními a dalšími třetími zeměmi. („Mládež světa“).
Budoucí program bude dále zjednodušen a pružněji přizpůsoben současné situaci. Bude zahrnovat jak stávající právní základy (Akční program mládeže, Program na podporu nevládních organizací v oblasti mládeže). Současné čtyři rozpočtové řádky budou nahrazeny jedním. Řízení budoucího programu bude prováděno decentralizovaně a bude dávat možnost i doplňujícím iniciativám členských států.
Komise stanovuje ambiciózní úkoly tohoto nového programu, na základě něhož by mělo být dosaženo těchto cílů:
- realizace 40 000 projektů pro mladé lidi v letech 2007-2013 (ve srovnání s 27 000 v současném programovém období);
- Evropská dobrovolná služba by měla dosáhnout počtu 10 000 účastníků ročně (ve srovnání s přibližně 3 500 dobrovolníky ročně v rámci současného programu);
- školení, informace a výměna správných postupů pro pedagogické pracovníky; 5 000 projektů ročně (toto číslo se zakládá na zavedení nového opatření o informacích pro mladé lidi a na posilování akcí podpory pro nevládní organizace)
Celkový rozpočet tohoto programu na roky 2007–2013 činí 915 miliónů euro
(roční průměr 130 miliónů euro) . Představuje to mírné zvýšení ve srovnání se současnou situací. Každoroční průměrné výdaje na rok pro mládež by se zvýšily z asi 90 miliónů euro na 130 miliónů euro (2007–2013). Komise navrhuje administrativní výdaje ve výši 35 miliónů euro, což představuje 3,8 % z celkové částky.
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Provozní výdaje
106
121
123
126
128
136
140
880
Technická a adm. pomoc
5
5
5
5
5
5
5
35
Příslib celkem
111
126
128
131
133
141
145
915
II. Média
Program pro Evropské audiovizuální odvětví MEDIA 2007 (KOM (2004) 470 v konečném znění)
Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o realizaci programu podpory evropského audiovizuálního odvětví (MEDIA 2007) . Sociální a kulturní dopad audiovizuálního odvětví přesahuje vliv kteréhokoliv jiného sdělovacího prostředku. V Evropě činí nasycenost domácností televizními přístroji řádově 98%. Evropské společenství uplatňuje specifickou politiku audiovizuálního odvětví od r. 1998. Aktivity Společenství ve prospěch evropského audiovizuálního průmyslu mají v současné době podobu dvou samostatných programů: MEDIA Plus a MEDIA – Vzdělávání . Platnost obou programů skončí v r. 2006.
Komise přijala návrh nového Programu podpory evropského audiovizuálního odvětví (MEDIA 2007) . Tento nový program bude zahrnovat nejen současné vzdělávací programy MEDIA Plus a MEDIA – Vzdělávání, ale i zapojení Komise do Evropské audiovizuální observatoře a do "Akce i2i", která se ukázala být úspěšným nástrojem.
Hlavními cíli tohoto programu jsou zachování a podpora evropské kulturní diverzity a filmového/audiovizuálního dědictví jakož i zvyšování oběhu evropských filmů a jiné audiovizuální produkce uvnitř i vně Evropské unie. Navíc by měla být posilována konkurenceschopnost evropského audiovizuálního odvětví.
Komise navrhuje splnění následujících úkolů do r. 2013:
- zvýšení tržního podílu evropských filmů distribuovaných mimo zemi původu;
- umožnění spolupráce na celoevropské úrovni 40 evropských filmových akademií;
- zdvojnásobení počtu podporovaných audiovizuálních projektů (2200 podporovaných projektů ročně);
- zdvojnásobení počtu evropských distribučních kampaní.
Pokud jde o administrativu nového programu, klade Komise zvláštní důraz na značné zjednodušení postupů. Program bude uživatelsky příznivější s přihlédnutím zejména ke struktuře evropského audiovizuálního odvětví, které je charakterizováno malými a středními podniky.
Komise navrhuje celkový rozpočet na léta 2007–2013 ve výši 1 055 miliónů eur (roční průměr 150 mil. euro). Představuje to mírné zvýšení ve srovnání se současnou situací. Každoroční průměrné výdaje na rok pro podporu médií by se zvýšily z asi 90 miliónů euro na 150 miliónů euro (2007-2013). Komise navrhuje administrativní výdaje ve výši 85 miliónů euro, což představuje 8 % z celkové částky.
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Provozní výdaje
95
101
121
138
158
170
186
969
Technická a adm. pomoc
10
11
12
12
13
14
14
85
Příslib celkem
105
112
133
150
171
184
200
1055
III. Kultura
Program Kultura 2007 (KOM (2004) 469 v konečném znění)
Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o vytvoření programu Kultura 2007 (2007-2013) . Základem pro kroky na celoevropské úrovni v oblasti kultury je článek 151 Smlouvy o Evropské unii, přičemž hlavní odpovědnost za kulturní politiku je ponechána ve sféře členských států. V souladu s těmito ustanoveními Smlouvy se postup Komise v kulturní oblasti zaměřuje hlavně na podporu mnohostranné evropské spolupráce založené na stycích mezi umělci, provozovateli kulturních akcí a kulturními institucemi.
První program kultury na evropské úrovni byl zahájen v r. 2000 a po něm následoval v r. 2004 akční program pro kulturní organizace. Skromné finanční prostředky věnované kulturní spolupráci během posledních let vedly ke značným výsledkům a na jejich základě spolupracovaly při vytváření a uskutečňování kulturních a uměleckých projektů tisíce kulturních organizací z různých evropských zemí (divadla, muzea, výzkumná střediska, kulturní instituce, veřejné ústavy atd.). Na druhé straně řada cílů vedla k vysokým očekáváním, které program pravděpodobně neuspokojí vzhledem ke skromné úrovni finančních prostředků. Zdá se, že v případě návazného programu bude zapotřebí určité stanovení priorit. Navíc je třeba zlepšit řízení současného programu (např. chybějící transparentnost, nerovnoměrná administrativní zátěž účastníků, pozdní vyplácení grantů).
Nový program Kultura 2007 následuje po současném programu Kultura 2000 a zahrnuje i různé jiné kulturní aktivity. Hlavním cílem programu je přeshraniční mobilita každého, kdo pracuje v odvětví kultury v EU, přeshraniční oběh uměleckých děl a kulturní/umělecké produkce jakož i kulturní dialog.
Komise navrhuje následující cíle, které by měly být splněny do r. 2013:
- Přibližně 1400 projektů kulturní spolupráce na období 2007-2013 včetně 80 kontaktních míst pro víceletou kulturní spolupráci;
- Kolem 50 sítí nebo organizací evropského zájmu.
Celkový rozpočet programu na roky 2007-2013 činí 408 miliónů euro (roční průměr 58 miliónů euro), což představuje mírné zvýšení ve srovnání se současnou situací. Každoroční průměrné výdaje na rok pro kulturu by se zvýšily z asi 41 miliónů euro na 58 miliónů euro (2007-2013). Komise navrhuje administrativní výdaje ve výši 33 miliónů euro, což představuje 8,1 % celkové částky.
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem
Provozní výdaje
41
43
47
52
57
64
71
375
Technická a adm. pomoc
4
4
4
5
5
5
6
33
Příslib celkem
45
47
51
57
62
69
77
408
IV. Občanská účast
První program občanské účasti na evropské úrovni byl zahájen v r. 2004. Hlavním cílem programu je podporovat hodnoty a cíle Unie. Patří do něho už zavedené akce jako „partnerství měst“ a orgány formálně podporované v souladu s částí A rozpočtu Společenství. Tento program obsahuje granty na spolufinancování provozních nákladů řady orgánů (mezivládních organizací, interdisciplinárních pracovišť, sdružení) usilujících o dosažení některého cíle obecného evropského zájmu ve vztahu k aktivnímu evropskému občanství. Celkový rozpočet na program občanské účasti činí 72 miliónů euro na roky 2004-2006.
Platnost současného programu skončí s nynějším finančním výhledem na konci r. 2006, přičemž se očekává, že legislativní návrh navazujícího programu bude předložen začátkem r. 2005. Tento návrh se bude opírat o zkušenosti získané z nedávno zahájeného programu a bude platit pro období od r. 2007. Půjde v něm o přivedení občanů blíže k EU a o podnícení aktivního občanství. Podporu bude možné poskytovat orgánům činným v oblasti evropského občanství včetně zastřešujících evropských organizací, interdisciplinárních pracovišť („think tanks“) a nevládních organizací.
3. ZÁVĚRY
1. Zpravodaj uznává úsilí Komise o zjednodušení a racionalizaci stávající situace s ohledem na jednotlivé programy. Ve všech oblastech navrhuje Komise méně právních nástrojů, které by měly být zároveň jednodušší. Počet právních základů pro politické oblasti spadající do tohoto pracovního dokumentu (mládež, média, kultura, občanská účast) bude snížen na čtyři a počet rozpočtových řádků z 22 na 4. Je však třeba dále jednat o možných důsledcích tohoto sdruženého přístupu, pokud jde o politickou a rozpočtovou kontrolu ze strany Evropského parlamentu a o transparentnost.
2. Zpravodaj rovněž podporuje zjednodušení administrativních postupů navržených Komisí pro nové programy mládeže, médií a kultury. Evropský parlament se na tyto otázky jistě zaměří během probíhajících legislativních postupů.
3. Pokud jde o program Mládež v akci, je evropská hodnota přidaná k tomuto programu Společenství nasnadě. Akce jako organizování mnohostranných výměn mládeže, Evropská dobrovolná služba a networking projektů pro mladé dělníky nemohou být účinně pořádány jednotlivými členskými státy. Násobící účinek takovéhoto programu se rovněž prokázal tím, že pomáhá řídit a někdy i utvářet národní politická opatření.
4. Pokud se jedná o program MEDIA 2007, zpravodaj podtrhuje, že audiovizuální odvětví je v jádru technologických změn a inovačních ekonomických procesů, a zdůrazňuje jeho možný příspěvek k vytváření znalostní ekonomiky, jak ji předpokládá Lisabonský proces. Je třeba zdůraznit kladné výsledky současných programů MEDIA. Programy MEDIA se osvědčily jako účinné a efektivní při determinování evropské přidané hodnoty na podporu rozvoje tohoto odvětví.
5. Pokud jde o program KULTURA 2000, zpravodaj vítá propojení několika aktivit majících mimořádně malý finanční rámec do jednoho návrhu. Přidaná hodnota kulturních akcí na úrovni Společenství je evidentní, jelikož přispívá ke zvyšování osvěty o diverzitě a bohatosti evropských kultur jakož i o společném evropském dědictví. Zpravodaj zdůrazňuje nedostatky ve stávajících programech, zejména se zřetelem na řízení programů a na skutečnost, že mají příliš mnoho různých cílů, zvláště s ohledem na omezený rozpočet, který je jim vyhrazen.
6. Ve vztahu k programu navazujícímu na Program o bčanské účasti zpravodaj lituje, že dosud nebyl přijat návrh Komise. Vyzývá Komisi k neprodlenému předložení legislativního návrhu, a tím k umožnění Evropskému parlamentu a Radě včas zahájit legislativní práci, aby nový program mohl vstoupit v platnost začátkem r 2007.
7. Na základě výše prezentovaných širších souvislostí i stanoviska výboru pro kulturu a školství
Autorka: Ruth Hieronymi, PE350.226, 1.2.2005 zpravodaj očekává, že z debaty vzejde to, zda:
· přístup Komise k propojení řady stávajících programů do čtyř hlavních návazných programů je vhodný a zda by se mělo pokračovat ve všech částech těchto již existujících programů;
· je přijatelná struktura navrženého finančního výhledu, zejména se zřetelem na položku 3: Občanství. Položka 3 je zdaleka nejmenší kategorií a činí jen 2,3% z celkových příslibů (2007-2013). Zahrnuje některé oblasti se zvláštním významem pro evropské občany jako právo a vnitřní záležitosti, spotřebitelé, mládež a kultura. Navíc mají tyto politické oblasti centrální propojení s Lisabonským procesem (položka 1a). Na druhé straně jsou jiné politické oblasti s podobným významem pro občany (např. životní prostředí, školství a sociální politika, rovnost pohlaví) uskupeny pod jinými položkami.
· lze program Mládež v akci považovat za prioritu a zda je jeho navržený finanční rámec (915 miliónů euro) dostatečný pro naplnění ambiciózních cílů programu.
· lze program MEDIA 2007 považovat za prioritu a zda je jeho navržený finanční rámec (1055 miliónů euro) dostatečný vzhledem k ústřední roli audiovizuálního odvětví v Lisabonském procesu.
· finanční rámec navržený pro program KULTURA 2007 (408 miliónů euro) je opodstatněný.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 17: OCHRANA SPOTŘEBITELE A VEŘEJNÉ ZDRAVÍ
1. VÝCHODISKA
Ve svém sdělení k finančním výhledům 2007 – 2013
KOM(2004) 487 v konečném znění, sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu, finanční výhledy 2007-2013, 13.7.2004 navrhuje Komise samostatnou položku 3: Občanství . Tato položka slučuje tři prioritní oblasti s následujícím rozdělením finančních prostředků do jednotlivých politických oblastí:
· Prostor svobody, bezpečnosti a práva (65%)
· Zdravotnictví a ochrana spotřebitele (20%)
· Posilování evropské kultury a občanství (15%).
Celková výše výdajů v rámci položky 3 představuje 24, 705 miliónů euro, což představuje zvýšení asi o 50% ve srovnání se současnou situací. Položka 3 je zdaleka nejmenší kategorií navržených finančních výhledů a činí jen 2,3% z celkových příslibů (2007 – 2013).
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM
Položka 3: mechanismy občanství, zdravotnictví a spotřebitelů, kultury, solidarity
2,570
2,935
3,235
3,530
3,835
4,145
4,455
24,705
Tento podkladový materiál je zaměřen na druhou prioritu: „zajištění přístupu k základnímu zboží a službám“ a zabývá se zejména víceletým programem ochrany spotřebitelů a veřejného zdraví Společenství jakož i budoucími nástroji zvyšování bezpečnosti potravin . Obě příslušné agentury – Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) jakož i nově vytvořené Evropské centrum pro prevenci a kontrolu chorob (ECDC) – jsou předmětem samostatného pracovního dokumentu.
2. SPOTŘEBITELSKÁ POLITIKA A VEŘEJNÉ ZDRAVÍ
V současné době jsou v platnosti dva samostatné programy: celkový rámec na podporu spotřebitelské politiky (2004-2007)
Rozhodnutí č. 20/2004/ES z 8. prosince 2003 a program v oblasti zdravotnictví (2003-2008)
Rozhodnutí č. 1786/2002/ES z 23. září 2002 . Komise navrhuje zabudovat tyto dva programy do jednoho nástroje, a to programu ochrany zdraví a spotřebitele
KOM(2004) 487 v konečném znění, sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu, finanční výhledy 2007-2013, 13.7.2004 . Podle Komise nesplňuje současné oddělení těchto programů očekávání občanů. V současnosti je např. počet vážných žádostí o podporu v rámci programu zdravotnictví třikrát vyšší, než kolik je možné uspokojit v mezích daného rozpočtu. Navíc nedávné rozšíření, jakož i budoucí o Rumunsko a Bulharsko, představuje zvláště náročný úkol v oblasti zdraví a spotřebitele. Stručná rekapitulace současné situace jakož i výhledové možnosti nového programu jsou uvedeny níže.
2.1 SOUČASNÁ SITUACE
2.1.1. Spotřebitelská politika
Program
Hlavní cíl
Délka
Roky
Finanční rámec (v miliónech euro)
Průměrný příslib na rok
(v miliónech euro)
Akce Společenství na podporu spotřebitelské politiky na léta 2004 až 2007
Ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitele; ochrana hospodářských a právních zájmů spotřebitelů; informace pro spotřebitele, budování kapacit spotřebitelských organizací
2004 - 2007
4
81,8
20,45
V r. 2004 byl zaveden Obecný rámec pro financování kroků Společenství na podporu spotřebitelské politiky
Rozhodnutí č. 20/2004/ES z 8. prosince 2003 , který navázal na dřívější spotřebitelský program pokrývající pětileté období 1999-2003
Rozhodnutí č. 283/1999/ES . Hlavním cílem programu je zejména ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitelů jakož i jejich hospodářských a právních zájmů.
Kroky podnikané v rámci současného spotřebitelského programu se týkají těchto konkrétních oblastí:
(a) ochrana zdraví a bezpečnosti spotřebitele se zřetelem na služby a nepotravinové produkty (včetně vědeckého poradenství, analýzy rizik, přípravy legislativy, sledování a vyhodnocování vývoje na trhu, shromažďování a výměny údajů a informací pro zjišťování zájmů spotřebitele v jiných politických oblastech EU);
(b) ochrana hospodářských a právních zájmů spotřebitelů (včetně školení činitelů, sledování a vyhodnocování bezpečnosti produktů a služeb);
(c) podpora informací a školení pro spotřebitele;
(d) zvyšování kapacit spotřebitelských organizací za účelem přispívání na Evropské úrovni (zejména školením pracovníků regionálních, národních a celoevropských organizací spotřebitelů).
Celkový rozpočet programu byl po rozšíření upraven a činí 81,8 miliónů eur (roční průměr 20,45 miliónů eur) na roky 2004-2007 . Programové období přesahuje působnost současných finančních výhledů, která skončí v r. 2006. Proto text právního základu stanoví, že pro r. 2007 (první rok nových finančních výhledů) bude tato částka považována za potvrzenou, pokud se bude slučovat s novými finančními výhledy.
Program pro spotřebitele ještě nebyl vyhodnocen, neboť vstoupil v platnost teprve v r. 2004 a stále ještě probíhá. V hodnotící zprávě k prvním rokům předchozího spotřebitelského programu (1999-2001)
1 KOM(2003) 42 v konečném znění – zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o uskutečňování a vyhodnocování aktivit Společenství ve prospěch spotřebitelů v letech 1999-2001 podle obecného rámce, jak je stanoveno rozhodnutím 283/1999/ES byl tento program vyhodnocen kladně jak se zřetelem na splnění jeho cílů tak i nákladovou efektivitu. Zejména podpora evropské organizace spotřebitelů byla oceněna jako nanejvýš relevantní, neboť právě tyto organizace nejvíce přispěly k ochraně spotřebitelů. Zpráva dochází k závěru, že kroky podnikané v souladu s programem pro spotřebitele by měly být zaměřeny na přímé akce jako školení pracovníků spotřebitelských organizací a zvýšenou výměnu správných postupů v členských státech a mezi nimi.
2.1.2. Zdravotnictví
Program
Hlavní cíl
Délka
Roky
Finanční rámec (v miliónech euro)
Průměrný příslib na rok
(v miliónech euro)
Akční program v oblasti zdravotnictví (2003-2008)
Zlepšování zdravotnictví, prevence onemocnění a chorob člověka a odstraňování zdrojů ohrožení zdraví
2003 -2008
6
354
59
Současný Akční program Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003-2008)
2 Rozhodnutí č. 1786/2002/ES z 23. září 2002 je založen na článku 152 Smlouvy. Jedná se o podpůrné opatření zaměřené na ochranu a zlepšování zdraví. Tento právní základ vylučuje harmonizaci zákonů a předpisů členských států, které si ponechávají plnou odpovědnost za uspořádání a poskytován zdravotnických služeb a lékařské péče.
Program sjednocuje předchozích osm zdravotních programů, jejichž platnost vypršela na konci r. 2002, do jednoho souvislého rámce (podpora zdraví, sledování zdravotního stavu, přenosné choroby, rakovina, vzácné choroby, prevence úrazů, onemocnění spojená se znečišťováním životního prostředí a drogová prevence).
Hlavním cílem programu je přispívat k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví směřováním kroků ke zlepšování zdravotnictví, k předcházení onemocnění a chorob člověka a k odstraňování zdrojů ohrožení zdraví. Podnikané kroky se vztahují na tyto konkrétní oblasti:
(a) zkvalitňování zdravotních informací
(b) rychlá a koordinovaná reakce na ohrožení zdraví a
(c) ovlivňování rozhodujících zdravotních faktorů.
Po nedávném kole rozšíření byl celkový rozpočet programu zvýšen z 312 miliónů euro na 354 miliónů euro (roční průměr 59 miliónů euro) na celé období (2003-2008) . Na období následující po 31. prosinci 2006 bude příslušná část finančního rámce považována za potvrzenou, pokud se bude slučoval s novými finančními výhledy.
2.2 PROGRAM OCHRANY ZDRAVÍ A SPOTŘEBITELE 2007-2013
Komise v současné době připravuje legislativní návrh nového právního základu v oblasti spotřebitelů a zdravotnictví. Program ochrany zdraví a spotřebitele na období 2007-2013 bude pravděpodobně Komisí přijat v dubnu 2005
1 Plán postupu: Strategie a program ochrany zdraví a spotřebitele na období 2007-2013, DG SANCO . Tento nový nástroj začne fungovat v r. 2007 a bud slučovat oba stávající programy.
Program ochrany zdraví a spotřebitele zajistí trvalé budování kapacit spotřebitelských organizací a zvýší bezpečnost spotřebitele cestou lepší spolupráce mezi orgány členských států jakož i mezi EU a třetími zeměmi. Rovněž dodá impuls spolupráci mezi členskými státy pro zvýšení účinnosti a efektivity systému zdravotní péče po celé Evropě.
Komise stanovuje následující hlavní politické cíle nového programu:
1) Společné cíle: ochrana zdraví a spotřebitele
- zplnomocnění a ochrana občanů (zdravotní produkty, bezpečnost zboží a sužeb, vědecké poradenství)
- zařazení opatření zdravotní a spotřebitelské politiky do „hlavního proudu“ dalších politických oblastí
-
2) Konkrétní cíle týkající se o chrany spotřebitele
- vytvoření „Evropského střediska/instituce pro spotřebitele“
- prosazování práv spotřebitele
- dokončení a modernizace právního rámce
- sestavení a analýza údajů o spotřebitelích v rámci celé EU pro stanovení priorit spotřebitelské politiky
3) Konkrétní cíle týkající se z dravotnictví
- zkvalitňování a podpora zdravotních informací
- zvládnutí rychlé odezvy na ohrožení zdraví
- posilování spolupráce mezi národními zdravotními soustavami
ALTERNATIVNÍ NÁSTROJE
S ohledem na vytvoření nového nástroje identifikuje Komise čtyři alternativy a jejich pravděpodobné důsledky lze shrnout takto:
- 1. možnost: nic nepodnikat
Nic nepodnikat znamená, že Evropská komise by nepokračovala dále ve svých probíhajících aktivitách a že by ponechala spotřebitelskou a zdravotní politiku bez střednědobého finančního programu (zdravotní program: konec r. 2008, spotřebitelský program: konec r. 2007). Zpravodaj míní, že pro Evropský parlament lze tuto možnost vyloučit.
- 2. možnost: zachovat současnou situaci dvou samostatných programů
Tato možnost znamená zachovat status quo a předpokládat nový zdravotní program a samostatný spotřebitelský program, jakmile vyprší platnost nyní uplatňovaných nástrojů. Jednotlivé programy by měly silnější identitu a byly by viditelnější, aniž by se využívalo „společných přínosů“, jak jsou popsány ve stanovisku 3 (synergie, soudržnost, zjednodušené administrativní postupy).
- 3. možnost: sloučení stávajících programů (začátek r. 2007)
Komise zjevně upřednostňuje tuto alternativu společného rámce v případě politických opaření majících silný dopad na každodenní život občanů. Program by vstoupil v platnost začátkem r. 2007, a proto by zapadal do nových finančních výhledů na roky 2007-2013.
Jeho hlavními výhodami jsou využití možných synergií, zjednodušení administrativních a rozpočtových postupů a větší soudržnost politických opatření EU (pokud jde např. o zařazení zdravotních a spotřebitelských zájmů do jiných politických oblastí). Avšak obě tyto politické oblasti se nejen zakládají na různých článcích Smlouvy (zdravotnictví: článek 152, ochrana spotřebitele: článek 153), ale mají i dosti odlišný charakter a značně se liší, co se týče úrovně zapojení Unie.
- 4. možnost: nový program při vypršení platnosti těch současných
(program zdravotnictví: 2008, spotřebitelský program: 2007)
Alternativa č. 4 je podobná předchozím možnostem, neboť předpokládá společný program. Hlavní rozdíl spočívá v časovém horizontu. Společný program by vstoupil v platnost až po vypršení platnosti těch současných. Proto by zkušenosti nabyté v rámci současného programu a zejména výsledky střednědobého přezkoumání programů mohly být vzaty v úvahu při definování společného programu. Jeho časový rámec by se však neshodoval s obdobím finančních výhledů.
3. BEZPEČNOST POTRAVIN
Bezpečnost potravin je úzce spjata s ochranou spotřebitele a se zdravotnictvím. Řada krizí v posledních letech – zejména BSE, slintavka a kulhavka a dioxin v kuřatech – prokázala, že na mezinárodním trhu s volným pohybem zboží je třeba na otázku bezpečnosti potravin zaměřit větší úsilí na celoevropské úrovni. Navíc Evropská unie je nejen jedním z největších vývozců potravin na světě, ale sama i dováží jejich značné množství z třetích zemí. Proto by bezpečnost potravin v těchto třetích zemích měla být též na pořadu jednání Unie.
V současné době neexistuje na evropské úrovni žádný konkrétní program týkající se bezpečnosti potravin. Opatření zaměřená na bezpečnost potravin jsou financována ze dvou různých položek finančních výhledů.
Na druhé straně kapitola 1704 rozpočtu Společenství pokrývá různé aktivity v oblasti bezpečnosti potravin, zdravotního stavu zvířat, zdravotního stavu zvířat a rostlin (např. programy likvidace a kontroly nemocí zvířat) a na tyto činnosti je vyhrazeno asi 300 miliónů euro ročně. Značná část těchto prostředků se používá na likvidaci a kontrolu nemocí zvířat. Podle nových finančních výhledů budou tyto rozpočtové řádky spadat pod položku 2: P řírodní zdroje.
Na druhé straně Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) jakož i Evropské centrum pro prevenci a kontrolu chorob (ECDC) poskytují Komisi pomoc v regulační a exekutivní pomoci, zejména v oblasti bezpečnosti potravin. V souladu as novými finančními výhledy budou obě agentury financovány pod položkou 3: Občanství .
Bezpečnost potravin v souladu s novými finančními výhledy (2007-2013)
Jako součást tzv. „Prodiho balíčku“ Evropská komise oznámila, že v r. 2005 předloží návrh víceletého programu bezpečnosti potravin. Ve svém sdělení k finančním výhledům Komise naznačila, že současné prostředky jsou nedostatečné, a zdůraznila, že „vymýcení nemocí vyskytujících se v potravinovém řetězci je znesnadňováno i těžkostmi financování.“
KOM(2004) 487 v konečném znění, sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu, finanční výhledy 2007-2013, 13.7.2004 Hlavní prioritou tohoto nového programu bezpečnosti potravin byl měl být zesílený boj proti nemocem zvířat v Evropské unii. Komise tento návrh ještě nepřijala..
Navíc v nedávno přijatém pracovním dokumentu
Pracovní dokument Služeb Komise: položka 3: ochrana veřejného zdraví a spotřebitele, fiše č. 72. 2. únor 2005. Komise dává najevo, že zachová současné nástroje v oblasti potravinové politiky. V pracovním dokumentu se naznačuje zachování stávajících nástrojů (rozpočtové řádky 1704, EFSA, ECDC), ale není v něm zmínka o možném programu bezpečnosti potravin.
Zdá se , že Komise změnila výběr svých budoucích nástrojů v oblasti potravinové politiky. Namísto nového programu bezpečnosti potravin se budoucí kroky stále budou financovat v rámci položky 2 (dřívější rozpočtový řádek 1704: zdravotní stav zvířat a péče o ně, zdravotní stav rostlin). Zdá se, že bude zapotřebí určitých vysvětlení ze strany Komise ohledně jejího budoucího přístupu v oblasti potravinové politiky včetně možných rozpočtových důsledků.
4. ZÁVĚRY
1. V rámci struktury navrženého finančního výhledu je nová položka 3: Občanství zdaleka nejmenší kategorií a činí jen 2,3 % z celkových příslibů (2007-2013). Pokrývá některé oblasti se zvláštním významem pro evropské občany jako právo a vnitřní záležitosti, spotřebitelé, mládež a kultura. Avšak jiné politické oblasti s podobným významem pro občany (např. životní prostředí, školství, sociální politika a rovnost pohlaví) jsou uskupeny pod jinými položkami. Navíc některé z těchto politických oblastí jsou centrálně propojeny s Lisabonským procesem (položka 1a). Zejména oblasti spotřebitelské politiky a vnitřního trhu jsou vzájemně úzce spjaty, ale jsou zařazeny každá pod jinou položku.
2. Zpravodaj vyzývá Komisi k neprodlenému předložení legislativních návrhů nového programu spotřebitelské politiky a zdravotnictví , a tím k umožnění Evropskému parlamentu a Radě včas zahájit legislativní práci, aby tyto programy mohly vstoupit v platnost začátkem r 2007.
3. V zájmu zvládnutí úkolů v oblasti spotřebitelů a zdravotnictví zpravodaj zdůrazňuje, že je třeba podstatně zvýšit finanční zdroje vyhrazené pro nový program ve srovnání se současnou situací. Je třeba vzít v úvahu dopad předchozího kola rozšíření a budoucího rozšíření o země s deficitem v oblasti zdraví a spotřebitele, jakož i navrženého rozšíření rámce programu.
4. Zpravodaj uznává úsilí o zjednodušení a racionalizaci současné situace týkající se programů zdravotnictví a spotřebitelské politiky. Zdá se, že je zapotřebí dalších jednání o legislativních a rozpočtových postupech (nepovinné výdaje), pokud jde o navržené sloučení těchto dvou politických oblastí (spotřebitelská politika a zdravotnictví) do jednoho jediného programu. Navzdory zřejmým výhodám jednoho společného programu (synergie, soudržnost politických opatření EU, administrativa) je třeba zvážit značně rozdílný charakter těchto politických oblastí a různou míru zapojení Unie.
5. Zpravodaj považuje bezpečnost potravin za jednu z prioritních oblastí, kam unijní úroveň vnáší podstatnou přidanou hodnotu. Zdůrazňuje význam úlohy Evropské unie při zvyšování bezpečnosti potravin pro zajištění ochrany celého potravinového řetězce. Zpravodaj vyzývá Komisi, aby objasnila svůj budoucí přístup v oblasti potravinové politiky včetně možných následků pro rozpočet.
6. Na základě výše prezentovaných širších souvislostí zpravodaj očekává, že z této debaty vzejde závěr:
· zda struktura navrženého finančního výhledu je přijatelná, zejména se zřetelem na relativně malý záběr položky 3 a na zjevné propojení těchto politických oblastí s Lisabonským procesem;
· ohledně orientace nezbytného finančního rámce nového programu v situaci, kdy chybí příslušný legislativní návrh Komise;
· zda lze podpořit sloučení současného programu spotřebitelské politiky s programem veřejného zdraví do společného nástroje .
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 18: SVOBODA, BEZPEČNOST A PRÁVO
. VÝCHODISKA
Úplná obsahová náplň koncepce evropského občanství, zejména cestou dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva, jakož i přístup k základním veřejným statkům představují jednu z hlavních tří priorit definovaných Komisí od doby prvního
KOM(2004)101, str. 6 sdělení týkajícího se finančního výhledu na období 2007-2013. V souladu s tímto přístupem Komise navrhla nový okruh 3 o občanství ve svých návrzích nového finančního rámce Unie (2007-2013) předložených Parlamentu a Radě.
Tento nový okruh 3 zahrnuje podle Komise tři různé oblasti: prostor svobody, bezpečnosti a práva; přístup k základnímu zboží a službám; a posilování evropské kultury a diverzity. Celková částka pro tento nový okruh 3, dle návrhu Komise, by činila 24,705 miliard eur na celé období (včetně administrativních výdajů)
KOM(2004)498, str. 25 .
V milionech euro v cenách r. 2004
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
CELKEM
Okruh 3: Občanství, svoboda, bezpečnost a právo
2,570
2,935
3,235
3,530
3,835
4,145
4,455
24,705
Ve světle tohoto nejnovějšího vývoje se rovněž zdá, že Komise je ochotna zahrnout do tohoto okruhu i nástroj solidarity a rychlé reakce (který nahrazuje současný Fond solidarity), ale není jasné, zda prostředky pro tento nástroj, které by dle dostupných údajů představovaly přibližně 6 miliard na celé období (v cenách r. 2004 – tento výpočet je proveden na základě 1 miliardy euro ročně při stálých cenách
Viz projektová fiše 33 Komise. Rada rovněž zvažuje částku 6 miliard eur pro celé období (viz CADREFIN 155) ) jsou již zahrnuty do těchto celkových čísel.
Viz opačná ustanovení KOM(2004)498, str. 25, a fiše 33. Zdá se, že dokument Rady CADREFIN 155 potvrzuje zařazení Nástroje solidarity do položky 3.
Kromě toho Komise dosud nepředložila přesné aktualizované údaje pro každou jednotlivou z oblastí v okruhu 3. Na základě několika dokumentů poskytnutých Komisí by bylo možné z celkového hlediska předpokládat, že po odpočtu asi 6 miliard, které by byly určeny na Fond solidarity, by se zbytek rozdělil do těchto tří jednotlivých oblastí takto:
· prostor svobody, bezpečnosti a práva (65%)
· zdravotnictví a ochrana spotřebitelů (20%)
· posilování evropské kultury a občanství (15%).
Odvozením z různých dokumentů Komise by na tomto základě bylo možné zhruba předpokládat celkovou částku pohybující se těsně nad 12 miliardami euro (včetně administrativních výdajů) pro dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva v období 2007-2013.
2. PROSTOR SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA
Dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva bylo fakticky uznáno všemi orgány jako jedna z nejvyšších priorit Unie. Podle průzkumů Eurobarometr je to i jednou z hlavních priorit evropských občanů. Tato priorita by podle Komise byla potvrzena i faktem, že téměř 2/3 prostředků vyhrazených na celý okruh 3 (při předpokládaném nezahrnutí Fondu solidarity) by šly právě sem. To by podle Komise znamenalo podstatné zvýšení objemu financování pro tuto oblast, které by se do konce období 2007-2013 téměř ztrojnásobilo.
Musíme mít na paměti, že svoboda, bezpečnost a právo není pouze oblastí, která by se měla v blízké budoucnosti výrazně rozvíjet, ale také oblastí, v níž budou významnou měrou posíleny pravomoci Evropského parlamentu po vstupu Ústavy v platnost, zejména vzhledem k odstranění struktury tří pilířů a rozšířením legislativních postupů, zejména spourozhodování (ačkoli v určitých oblastech platí zvláštní podmínky). Působnost Parlamentu už byla částečně rozšířena přesunem některých oblastí článku IV Smlouvy o ES do postupu spolurozhodování, o němž nedávno rozhodla Rada
Viz rozhodnutí Rady ze dne 22.12.2004, Úř. věst. L 396 ze dne 31.12.2004, s. 45. .
Skutečnost, že Komise dosud nepředložila nezbytné legislativní návrhy v této oblasti (jsou ohlášeny na začátek dubna), znemožňuje přesné vyhodnocení příslušných opatření i jejich finančních důsledků. To, že v současné době chybějí konkrétní a přesná čísla, jen umocňuje tento problém.
Komise namítá, že veškeré rozpočtové položky v této oblasti budou nahrazeny třemi novými rámcovými programy , z nichž každý se bude vztahovat na určitou oblast:
- „ Program solidarity“ , což je zkrácené označení „Solidarita a řízení migračních toků“, které v důsledku kritiky Evropského parlamentu nahrazuje označení „Svoboda a solidarita v oblasti zabezpečení vnějších hranic, azylové a imigrační politiky“,
- „ Program bezpečnosti“ , což je zkrácené označní pro „Program bezpečnosti a ochrany svobody“
- „ Program základních práv a spravedlnosti“
„Program solidarity“
Program solidarity je zacílen na vyjádření zásady solidarity při zvládání pohybu osob zajištěním spravedlivého sdílení odpovědnosti a finančního břemene s členskými státy, které jsou v čelní linii těchto záležitostí.
Jeho hlavním úkolem je zajistit odpovídající úroveň kontroly a ostrahy vnějších hranic Unie . Za tímto účelem Komise navrhne mechanismus solidarity na podporu členských států, které nesou trvalé a těžké finanční břemeno pro zajištění této kontroly a ostrahy v zájmu celé Unie.
Klíčovým prvkem úspěšnosti této složky „programu solidarity“ bude samozřejmě vytvoření Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie , o níž již rozhodla Rada
Viz nařízení Rady (ES) 2007/2004 ze dne 26. října 2004, Úř. věst. L 349 a 25. 11. 2004, s. 1. V původním návrhu (KOM(2003)687) vypočítala Komise finanční potřeby agentury takto: . Potřebujeme více informací o tom, jak bude vypadat financování této agentury v zájmu zajištění její činnosti a viditelnosti, což bude mít jistě ještě větší význam po příštím rozšíření. Ve svém sdělení z února 2004 Komise navrhuje, že tato agentura by mohla připravit cestu vytvoření evropského útvaru pohraniční stráže, který by mohl pomáhat národním orgánům plnit úkoly střežení a kontroly vnějších hranic Unie. Dosud není jasné, zda řízení stávajících rozsáhlých informačních systémů v této oblasti, jako jsou EURODAC
Systém IT usnadňující elektronickou identifikaci otisků prstů používaného ve vztahu k Dublinské konvenci, která stanovuje zemi kompetentní pro žádosti o uprchlický statut. , SIS II
Schengenský informační systém II. Tento SIS umožňuje národním orgánům přístup k výkazům o osobách nebo objektech za účelem hraniční kontroly. Fáze II SISu bude zahájena v r. 2007. Zatím nebyly předloženy žádné finanční návrhy na období příštího finančního výhledu. Návrh Komise se v brzské době očekává. či VIS
VIS je společný systém výměny vízových údajů mezi členskými státy , jež by např. mohly být konzultovány na vnějších hranicích; V souladu s návrhem Komise (KOM(2004)99) a při využití společné technické platformy pro SIS a VIS se náklady na VIS odhadují ve výši (v miliónech € a cenách r. 2004) , by mělo být též převedeno do působnosti této agentury nebo zda by bylo zapotřebí nové výkonné agentury. Kromě toho je možné, že by kontrolní mechanismy vztahující se na další odvětví jako např. bezpečnost potravin a cla též spadaly vyšší měrou do působnosti této agentury.
Komise též zvažuje nějaký prostředek navazující na prozatímní schengenský nástroj , který by umožnil aplikovat schengenská ustanovení na vnější hranice zemí, které přistoupí k Evropské unii během příštích let (pokud budou uzavřeny přístupové smlouvy).
Co se týče uplatňování společné imigrační politiky, považuje Komise za nanejvýš důležité dát věrohodnou odpověď na komplexní otázku začlenění státních příslušníků třetích zemí . Po dosažení zvýšeného zapojení migrantů do činnosti vyvíjené ze strany ESF předpokládá Komise rozvoj nové formy solidarity za účelem podpory úsilí členských států umožnit státním příslušníkům s odlišným kulturním, náboženským, jazykovým a etnickým zázemím usadit se a aktivně se zapojit do všech sfér evropských společností. Do tohoto mechanismu by byly také zahrnuty kroky nespadající pod ESF, jako např. kroky zaměřené na účast v občanském a politickém životě a na respektování diverzity a občanské příslušnosti, jakož i opatření zacílená na žadatele o azyl, včetně rozvoje sítí, srovnávacích hodnocení a rozvoje ukazatelů v těchto oblastech.
Cílem Komise je, aby tímto mechanismem bylo pokryto kolem 20 % nově přijatých státních příslušníků třetích zemí (při očekávaném příchodu 1,5 milionu osob ročně), a to na základě akcí jako orientační nebo jazykové kurzy. Navíc by tento mechanismus měl také přispět k dalšímu začleňování asi 5 % (10 % nepřímo) již usazených státních příslušníků třetích zemí (přibližně 14,3 milionu osob), a to na základě kroků zaměřených na přístup ke službám, prosazení se ve společenském životě, vytváření sítí …
Konečně akce, které jsou v současné době financovány z Evropského fondu pro uprchlíky, by měly rovněž pokračovat v rámci tohoto nástroje
Podle návrhu, který Komise již předložila, by mělo financování Evropského fondu pro uprchlíky II do roku 2004 vypadat takto (v milionech eur, v cenách r. 2004 )
Je rovněž třeba zmínit zvláštní program týkající se opatření pro naléhavé případy, pokud by došlo k masovému přílivu uprchlíků (současná rozpočtová položka 1803/05-10, v okruhu 3), která na období 2007 až 2010 vyčleňuje částku 10 milionů eur. .
Kromě toho Komise zvažuje možnost vyvinutí nástroje pro navracení státních příslušníků třetích zemí nelegálně pobývajících v EU nebo osob migrujících nepravidelně ve směru do EU. To by zahrnovalo dobrovolný návrat, nucené navrácení i podporu návratu nepravidelných migrantů do zemí jejich původu a tranzitních zemí.
Komise předpokládá, že kolem 70 %–75 % z celkových finančních prostředků pro prostor svobody, bezpečnosti a práva bude určeno k financování „programu solidarity“ , jehož převážná část (kolem 80 %) bude zaměřena na podporu kroků na národní úrovni za účelem rozvoje provozních kapacit nejvíce zasažených členských států. Proto bude podstatná část těchto prostředků uplatňována skrze společnou správu členských států. Jejich rozdělování bude probíhat v souladu s objektivními kritérii platnými pro dané politické opaření.
„Program bezpečnosti"
Cílem tohoto programu je prevence a potírání trestné činnosti a terorismu.
Toho bude dosaženo cestou upevňování operativní spolupráce v boji proti terorismu – včetně jeho následků, proti organizovanému zločinu a proti obecné trestné činnosti, jakož i na základě podpory poskytování zpravodajských informací v celoevropském měřítku.
Na základě dostupných informací se zdá, že Komise chce klást důraz na zlepšování statistiky trestné činnosti a její vyhodnocování na úrovni EU, aby umožnila rozvoj každoroční aktualizace situace v trestné činnosti v celé EU. Měla by se upevňovat spolupráce a výměna mezi orgány činnými v trestním řízení, včetně shromažďování a výměny informací a zpravodajských údajů pro účely prosazování práva, a to s využitím aktivit současného programu AGIS
Prosazování práva a prevence organizovaného zločinu a boj proti němu jsou plánovány až do konce roku 2007 (s 16, 985 miliony eur v současných cenách plánovaných na rok 2007) .
Rozvoj kontaktů mezi orgány zodpovědnými za oblasti jako korupce, ochrana informační infrastruktury a počítačová kriminalita (jak na vnitroevropské tak i mezinárodní úrovni) bude další z oblastí spadajících do tohoto programu. Do programu bude zařazena i finanční zpravodajská síť (FIU-Net).
Pokud jde o předcházení a boj proti terorismu, měla by být zpracována evidence rizikových infrastruktur a soustředěny zdroje zaměřené na civilní obranu v rámci prosazování práva.
Komise považuje za hlavní cíl v této oblasti zvyšování objemu informací, které si vyměňují národní orgány činné v trestním řízení s EUROPOLem, o 75 % do roku 2013. Základním podmínkou je, aby se EUROPOL stal plnoprávnou institucí EU, jak předpokládá její ústava. Konečné finanční důsledky této přeměny ještě nejsou známé.
Budou rozvíjena společná kultura prosazování práva a přeshraniční policejní akce, a to konkrétně s využitím potenciálu CEPOLu (v současné době mezivládní organizace, která by se také měla stát institucí EU). Komise usiluje o to, aby výcvikem CEPOLu prošlo 10 % ze 2 či více milionů policistů Unie, díky čemuž by společné výcvikové programy zasáhly nepřímo 60 % všech policistů.
V rámci tohoto programu bude pamatováno i na pomoc obětem a svědkům terorismu a zločinu formou vzdělávacích opatření, výměny praktických postupů a podpory nevládních i jiných organizací, které pomáhají a chrání oběti zločinu a terorismu. Tato oblast je v současné době financována prostřednictvím pilotního projektu. Přímé odškodnění obětí závažných teroristickým útoků do této oblasti nespadá, ale mohlo by být případně financováno z obnoveného Nástroje solidarity.
Podle Komise bude většina finančních prostředků předpokládaných pro tento program určena k budování kapacit na národní, regionální a místní úrovni, a sice jako podpora výcviku a vybavení policejních, celních a soudních orgánů a jiných politických mechanismů, jako jsou společné vyšetřovací týmy, programy na ochranu svědků či společné komisariáty a policejní i celní střediska spolupráce pro usnadnění přeshraničního vyšetřování.
„Program základních práv a spravedlnosti“
Tento program bude usilovat o rozvoj soudní spolupráce, zlepšování přístupu ke spravedlnosti, zvyšování právní jistoty a o rozvoj osvěty o základních právech.
Komise hodlá uplatňovat a sledovat rostoucí acquis v této oblasti a usnadňovat vzájemné poznávání právních systémů a důvěru v ně, a to na základě poskytování informací veřejnosti i profesionálním právníkům. Evropská síť v občanských a komerčních záležitostech bude mít v této oblasti i nadále významnou úlohu.
Školení soudců a prokurátorů bude mít konkrétní zaměření a zahrnovat i programy výměn mezi soudními orgány jako prvek zajišťující vzájemné uznávání soudních rozsudků a rozhodnutí v rámci EU.
Bude upevňována koordinace a spolupráce mezi vyšetřovateli a prokurátory zabývajícími se závažnou přeshraniční trestnou činností. Kroky ze strany EU by se měly zaměřit i na výměnu informací o rozhodnutích v trestních záležitostech, jako je trestná činnost v minulosti, zacílenou na vytvoření evropského trestního a zákazového rejstříku.
Akce na podporu boje proti násilí ve všech podobách budou pokračovat se zaměřením na preventivní opatření a pomoc obětem a ohroženým skupinám (dětem, mladým lidem a ženám)
V současné době se předpokládá, že program DAPHNE II (opatření proti násilí páchanému na dětech, nezletilých a ženách) bude trvat do r. 2008, s roční dotací 10,5 milionu eur v současných cenách pro r. 2007 a 2008. .
Podle Komise bude tento program podporovat rovněž boj proti zneužívání a pašování drog, a zejména uskutečňování strategie EU v oblasti drog, která je založena na pěti hlavních prvcích: snižování poptávky, snižování zásobování a boji proti nezákonnému obchodování, mezinárodní spolupráci a spolupráci na národní úrovni a na úrovni EU a šíření informací, výzkum a hodnocení.
Současně se zaváděním Charty by měla být rozvíjena osvěta ve věci základních práv, a to se zvláštním zřetelem na demokratickou účast v kampani do evropských voleb v roce 2009. Podle Komise bude rovněž zahrnovat boj proti rasizmu a xenofobii a upevňování občanské společnosti v těchto oblastech.
Kroky předpokládané v rámci tohoto programu budou ve značné míře záviset na posilování Eurojustu, jak je uvedeno v Ústavě. Navíc Komise navrhne, aby se stávající Agentura pro sledování rasismu a xenofobie stala širší Agenturou pro základní práva.
3. STAV PROJEDNÁVÁNÍ V RADĚ
Podle zprávy předložené nizozemským předsedajícím na konci jeho mandátu se zdá, že většina členských států je přístupu Komise příznivě nakloněna, pokud jde o okruh 3, zejména s ohledem na rozhodnutí o dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva jako hlavní priority. Dokonce se zdá, že některé delegace podporují i další soustřeďování prostředků do této konkrétní oblasti, či vyčleňování prostředků pomocí samostatného podokruhu.
Pokud jde o úroveň výdajů, velikost „stavebních kamenů“ se pohybuje od 24–26 miliard eur (18–20 miliard bez započítání nástroje solidarity) jako „nejštědřejší“ možnosti a až po 16–19 miliard (10–13 miliard bez nástroje solidarity) jako nejvíce restriktivní možnosti. Ani jeden z těchto „stavebních kamenů“ by nepopíral nutnost zvýšit rozpočet, pokud jde o svobodu, bezpečnost a spravedlnost. Ochrana vnějších hranic se zdá být nejvyšší prioritou pro většinu členských států, některé dokonce navrhují vytvoření samostatného finančního nástroje pro tento účel.
Několik členských států pochybuje o tom, zda je vhodné zahrnout nástroj solidarity do této oblasti. Některé obhajují vytvoření samostatného finančního nástroje.
4. HODNOCENÍ
Evropská přidaná hodnota
Svoboda, bezpečnost a právo je oblast, v níž přidaná hodnota navržených kroků má přinejmenším v obecných rysech výsledek, který je nasnadě: zaručení bezpečnosti našich společných vnějších hranic, zajištění účinných mechanismů ochrany občanů před terorismem a přeshraniční trestnou činností, pomoc členským státům při zvládání mimořádných migračních vln, zajištění hladkého a účinného přístupu ke spravedlnosti pro všechny občany v každé zemi Unie – to jsou cíle, jimž je sotva možné upřít nadnárodní charakter a to, že vyžadují společnou evropskou reakci, byť ve značné míře jen na základě opatření podporujících kroky členských států. S rozšířením dramaticky vzrostlo povědomí o nutnosti rozvoje společné činnosti v této oblasti a bude jistě ještě výraznější po příštích rozšířeních.
Zhodnocení oznámených návrhů
Úsilí o uvedení současného množství rozpočtových položek týkajících se akcí, programů, nástrojů a institucí existujících v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí do tří rámcových programů je pozitivním krokem. Jak to formuluje Komise, zjednodušení a racionalizace všech těchto nástrojů přispěje k maximálnímu využití činností financování a racionalizace. Díky tomu, že příjemci těchto programů budou okamžitě vědět, k jakému celkovému politickému programu svou účastí přispějí, se rovněž zvýši transparentnost.
Komise hodlá zajistit, aby funkční a provozní pravidla byla ve všech třech programech podobná, aby i mechanismy řízení a provádění měly co nejvíce společných rysů. To by byl rovněž velmi pozitivní krok, který by usnadnil účast aktérů a koordinaci s národními strukturami, a tím i zvýšil efektivitu programů. Rovněž by to umožnilo kontrolu a vyhodnocování, aby bylo možné vyvozovat globální politické závěry. Externí orgány by rovněž měly tvořit jednolitý celek ve smyslu logiky všech třech programů.
Skutečnost, že každý program pokrývá rozsáhlou politickou oblast, umožňuje větší pružnost při přiřazování priorit jednotlivým krokům.
Záměr poskytnout hlavní díl finančních prostředků v rámci sdíleného řízení s členskými státy se v zásadě také jeví jako pozitivní směr, budou-li ovšem přijaty nutné kroky pro zajištění přiměřeného kontrolního prostředí na národní i evropské úrovni
Tato obezřetnost je oprávněná vzhledem k poznámkám Účetního dvora ve Výroční zprávě za rok 2003 o správě Evropského fondu pro uprchlíky (který již nyní do značné míry spravují členské státy), konkrétně vzhledem ke kritice „ slabého kontrolního prostředí v členských státech “. .
Neexistence konkrétních návrhů, konkrétně návrhů, jak se Komise vyrovná se zapojením probíhajících aktivit do nové obecné programové struktury, a chybějící přesné vyčíslení finančních prostředků považovaných za nezbytné pro programové aktivity, však neumožňuje definitivní vyhodnocení návrhů v této oblasti.
5. ZÁVĚRY
1. Náš výbor by měl především zdůraznit, že považuje za velmi obtížné, aby Parlament přijímal odpovědnost za financování EU, aniž by v této konkrétní oblasti byly k dispozici úplné návrhy . Tyto návrhy by měly být dokončeny na začátku dubna, a doufejme, že v časovém plánu výboru zbude prostor na jejich důkladné posouzení.
2. S výhradou, že své konečné stanovisko vysloví až po předložení konkrétních návrhů, může Parlament již nyní vyjádřit podporu projednání otázky prostoru svobody, bezpečnosti a práva jako hlavního politického cíle, který ospravedlňuje vyčlenění téměř 2/3 prostředků okruhu 3, bez započítání Fondu solidarity.
3. Jinak zní otázka, jak zjistit, jestli jsou navržené prostředky dostatečné na podporu nezbytných kroků k realizaci této politické priority. Vzhledem k tomu, že jsou k dispozici jen kusé informace, je velmi obtížné na ni odpovědět. Avšak zejména s ohledem na obrovskému úsilí, které bude rozšížení vyžadovat, pokud jde o správu vnějších hranic, vede logická uvaha k závěru, že prostředky vyhrazené na prostor svobody, bezpečnosti a práva nejsou dostatečné k pokrytí plánů oznámených Unií v této oblasti, a bude je tedy třeba zvýšit.
4. V každém případě se zdá, že by bylo zvláště předčasné požadovat už nyní přesunutí 75 % prostředků, které jsou k dispozici pro prostor svobody, bezpečnosti a práva, do „programu solidarity“, jehož obsah je, jak se zdá, zaměřený spíše na ochranu vnějších hranic. Neměl by Parlament spíš usilovat o vytvoření větší finanční kapacity pro programy „práva“ a „bezpečnosti“, které se týkají dvou z jeho tradičních priorit (podpora základních práv a zvyšování bezpečnosti občanů, zejména před terorismem)? Na druhou stranu bychom měli vědět více o plánech Komise ohledně budoucího vývoje Fondu pro uprchlíky, který vznikl na základě iniciativy Parlamentu.
5. I když je možné označit snahu o zjednodušení a racionalizaci současného stavu pomocí tří rámcových programů za pozitivní, je nutné ujasnit si, jaké důsledky bude mít tento přístup pro politickou a rozpočtovou kontrolu, kterou provádí Evropský parlament (to by se mohlo týkat zvláště plánovaného zvýšení flexibility při stanovování priorit mezi různými aktivitami). Rozšíření pojmu „sdíleného řízení“ s členskými státy v této oblasti by mělo být rovněž doprovázeno odpovídajícím kontrolním mechanismem.
6. Charakter a přesný způsob financování nového nástroje solidarity a rychlé reakce je rovněž nejistý. Musíme mít na paměti, že až dosud byl Fond solidarity financován mimo rámec finančních výhledů. Jeho začlenění do finančního výhledu ve formě upraveného nástroje je v zásadě třeba přivítat, ale současně musí Komise vyjasnit jeho cíle, objem a přiměřenost jeho financování, postupy jeho mobilizace a jiné významné prvky. Vzhledem k současným finančním omezením by mohlo být umístění Fondu solidarity mimo strop prostředků považováno za významnou možnost.
7. Je třeba si rovněž položit otázku, jak budou rozvíjeny budoucí agentury a orgány a jak budou zajištěny nezbytné prostředky pro plnění jejich poslání. Posílení kapacit EUROJUSTU nebo přeměna EUROPOLU a CEPOLu v instituce plně financované Unií je vítána, ale je zapotřebí mít odpovídající prostředky pro zajištění jejich fungování. Jak to lze zabezpečit? Potřebujeme rovněž více informací o možnostech, jak zajistit financování Evropské agentury pro řízení spolupráce na vnějších hranicích, jejíž význam se jistě zvýší po příštím rozšíření. Nakonec je třeba zajistit, že se působnost institucí a agentur plánovaných v oblasti prostoru svobody, bezpečnosti a práva nebude překrývat. Navíc bychom si měli položit otázku, jaká jsou rizika snižování vlivu Společenství ve prospěch spíše mezivládního způsobu řízení těchto politik.
8. Není zatím jasné, jak hodlá Komise zajistit přiměřené financování nástrojů, jako jsou Eurodac, SIS II nebo VIS. Jedná se autonomní nástroje vytvořené zvláštními právními akty, které nemají pro svou činnost stanoven žádný časový limit a které by měly být průběžně financovány nezávisle na vývoji programů Komise. Měly by být začleněny do některých z těchto programů, nebo by měly být samostatným oddílem ve financování prostoru svobody, bezpečnosti a práva?
9. Rovněž je dost překvapivé, že Komise se ve výčtu budoucích projektů v této oblasti vůbec nezmiňuje o vytvoření úřadu evropského prokurátora, který by odpovídal za boj proti podvodům páchaným na rozpočtu Společenství, i když Ústava pro to vytváří právní základ. Nepředstavuje to pro Komisi prioritu nebo to přirozeně vyplývá z úvah o budoucím vývoji Eurojustu? Měl by spadat do okruhu 3, nebo by měl raději být považován za samostatný orgán, který by bylo lepší zařadit pod okruh 5?
10. Podobně musíme vyčkat zváštních návrhů, abychom získali jasný pohled na to, jak není zřejmé, kde bude do „Programu základních práv a spravedlnosti“ zapadat justiční a policejní prvek globální strategie boje proti obchodu s drogami a drogové závislosti včetně činnosti Evropského monitorovacího střediska pro drogy a drogové závislosti.
11. A konečně bychom měli posoudit globální otázku přijatelnosti struktury navrženého finančního výhledu, zejména se zřetelem na okruh 3: Občanství. Okruh 3 je zdaleka nejmenší kategorií a na celkových položkách závazků (2007-2013) se podílí pouze 2,3 %. Pokrývá některé oblasti, které mají nepopiratelný význam pro evropské občany, jako je spravedlnost a vnitřní věci, spotřebitelé, mládež a kultura. Avšak jiné politické oblasti s podobným významem pro občany (např. životní prostředí, školství a sociální politika, rovnost pohlaví) jsou uskupeny pod jinými položkami.
12. Je v této souvislosti okruh 3 opodstatněný? Jaká by mohla být alternativa? Váš zpravodaj se domnívá, že i přes svůj skromný význam z finančního hlediska ve srovnání s ostatními okruhy má okruh 3 nepopiratelný význam svým politickým obsahem a je třeba jej zachovat ve stávající podobě.
13. Na druhé straně, pokud bude odpověď ohledně existence položky 3 kladná, měla by se zvážit možnost stanovení specifického podokruhu pro prostor svobody, bezpečnosti a práva, jehož dokončení je jednou z hlavních politických priorit Unie pro příští léta? Zpravodaj je toho názoru, že zajistit vyčlenění prostředků, které jsou nezbytné k dosažení této významné politické priority, by mohlo být přínosné.
14. To jsou některé z otázek, které by váš zpravodaj chtěl ponechat ke zvážení dočasnému výboru, zatímco budeme čekat na konkrétní návrhy a údaje Komise v této důležité oblasti.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 19: VAZBA MEZI FINANČNÍ OBÁLKOU PRO BULHARSKO A RUMUNSKO A FINANČNÍM VÝHLEDEM 2007–2013
V souvislosti s procesem rozšiřování Evropské unie hraje Evropský parlament nejen rozhodující politickou, ale rovněž přední legislativní a rozpočtovou úlohu. To dokládá skutečnost, že Evropský parlament musí vyjádřit svůj souhlas, a to absolutní většinou svých členů, s každým přistoupením nového členského státu (článek 49 Smlouvy o EU). Hlasování o postupu souhlasu pro Bulharsko a Rumunsko (zprávy Van Ordena a Moscoviciho) se předpokládá na plenárním zasedání 1. dubna 2005. Jako součást rozpočtového orgánu musí EP souhlasit rovněž s finančními aspekty.
1. Situace
V únoru 2004 Komise přijala interní sdělení
SEK(2004)160 v konečném znění o finanční obálce s ohledem na jednání o přistoupení Bulharska a Rumunska. Parlament byl o tomto sdělení informován dopisem komisaře Verheugena ze dne 4. března 2004, ve kterém se uvádělo, že na jarní vrcholné schůzce (2004) bude předložen „společný postoj v oblasti zemědělství, regionální politiky a finančních a rozpočtových ustanoveních”. Dále byla navržena úzká spolupráce s ohledem na roli Evropského parlamentu jakožto součásti rozpočtového orgánu.
„Příprava dalšího úspěšného rozšíření EU na 27 členských států samozřejmě velmi závisí na podpoře Evropského parlamentu, zejména co se týče finančních záležitostí, a to vzhledem k jeho roli jakožto jedné součásti rozpočtového orgánu EU. Proto se těším na úzkou spolupráci s Vámi v těchto záležitostech a jsem si jistý, že podpůrná role, kterou hrál Evropský parlament – a zejména Vaše výbory – v procesu rozšiřování, bude pokračovat i nadále."
V březnu 2004 schválil Coreper návrhy Komise na finanční balíček pro Bulharsko a Rumunsko, ve kterém se uvádí:
„Rada připomíná, že diskuse nebo dohoda o budoucích reformách politiky nebo novém finančním výhledu nesmí zbrzdit pokračování a uzavření přístupových jednání s Bulharskem a Rumunskem, ani nesmí být předem ovlivněna výsledkem těchto jednání."
Tento návrh obsahuje pouze výdaje na zemědělství, strukturální politiky, vnitřní politiky a administrativu na období 2007-2009. Položky závazků odpovídají návrhu Komise a činí 15,396 miliard eur, zatímco položky plateb 9,056 miliard eur. Tato ustanovení budou zahrnuta do smlouvy o přistoupení, která bude podepsána dne 26. dubna 2005.
Platnost současného finančního výhledu za normálních okolností skončí 31. prosince 2006. Jelikož Komise předložila návrh nového finančního výhledu počínaje 1. lednem 2007 a v současné době probíhají jednání mezi členskými státy k přijetí společného postoje, lze předpokládat, že kontinuita finančního výhledu bude zajištěna. V případě nesouhlasu bude platnost současného finančního výhledu podle článku 26 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 prodloužena a tento bude platit ke dni přistoupení Rumunska a Bulharska 1. ledna 2007.
Návrh Komise na nový finanční výhled se zakládá na scénáři pro 27 členských států, zatímco všechna srovnání s rokem 2006 jsou založena na 25 EU a strop pro zemědělství je stanoven pouze pro 25 členských států. Návrh Komise zahrnuje finanční balíček dohodnutý pro obě přistupující země do celkové částky na základě předpokladu, že Bulharsko a Rumunsko budou od roku 2007 řádnými členy EU.
Podle Komise bude část položek závazků souvisejících s přistoupením Bulharska a Rumunska (jak je uvedeno ve vystínovaných oblastech fiše 43 rev) zahrnuta do smluv o přistoupení, zatímco ostatní neposílené položky zahrnuté v návrhu Komise jsou indikativní a nejsou zřejmé. Tyto „vyčleněné prostředky vyjednané na příslušných konferencích o přistoupení” se plánují na dobu 3 let (2007- 2009).
Rada ve svém společném postoji
ELARG39, 7304/04 ze dne 18. března 2004 potvrzuje, že „posílené částky plánované na strukturální opatření, rozvoj venkova, jadernou bezpečnost (vyřazení jaderné elektrárny Kozloduj z provozu) a přenosové zařízení představují pevné částky."
2. Vazba na finanční výhled
Před přijetím konečného rozhodnutí o smlouvě o přistoupení se zpravodaj domnívá, že by EP měl přijmout rozhodnutí o celkových nákladech na přistoupení Bulharska a Rumunska, jelikož tyto náklady budou součástí finančního rámce 2007-2013. Náklady na přistoupení těchto 2 zemí k EU se skládají ze dvou prvků:
a) částky uvedené ve smlouvě o přistoupení (tabulka 1)
b) odhad pro Bulharsko a Rumunsko na období 2007-2013 (tabulka 2)
Tabulka 1: Částky, které mají být uvedeny ve smlouvě: položky závazků v souvislosti s přistoupením Bulharska a Rumunska
2007
2008
2009
Celkem
2007-2009
1. ZEMĚDĚLSTVÍ
1. A (a)
1. B (b)
760
1,014
1,267
3,041
2. STRUKTURÁLNÍ OPATŘENÍ (c)
Strukturální fondy
Fond soudržnosti
1,938
777
1,161
2,731
1,570
1,161
3,605
2,444
1,161
8,274
3. VNITŘNÍ POLITIKY
112
97
83
292
Budování institucí (d)
Jaderná bezpečnost (d)
42
70
27
70
13
70
8. NÁHRADY (e)
419
191
189
799
CELKEM
3,229
4,033
5,144
12,406
a) – Závazky na přímé platby do zemědělství a tržní výdaje představují odhady, které se zakládají na současném acquis, ustanoveních vyjednaných v kapitole 7 přístupových jednání a tržních prognózách dostupných v době předložení návrhu Komise v únoru 2004.
b) Jsou vyčleněny prostředky na rozvoj venkova (záruční část EZOZF). Tyto mají být rozvrženy na tři roky. Ve svém návrhu Komise předpokládala stejnou částku na období 2010-2013.
c) – Prostředky na strukturální opatření (včetně orientační sekce EZOZF a FNOR) jsou vyjednány na období 2007-2009. Mají být rozvrženy na tři roky. Ve svém návrhu Komise předpokládala, že přidělené částky budou v období 2010-2013 ve výši 4,0 % HDP (jak je stanoveno ve fiši 25 pro dočasnou skupinu Rady)
d) - Částky na budování institucí a jadernou bezpečnost (Kozloduj) byly dohodnuty na příslušných konferencích o přistoupení
e) - Částky na peněžní toky a schengenské facility byly dohodnuty na příslušných konferencích o přistoupení
Tabulka 2: Odhadovaná celková částka pro Bulharsko a Rumunsko (včetně zemědělství) ve finančním výhledu 2007-2013
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Celkem 2007-2013
Zemědělství
1,141
1,990
2,342
2,437
2,528
2,726
2,915
16,079
Strukturální opatření
1,938
2,731
3,605
3,618
3,630
3,688
3,748
22,957
Vnitřní politiky
444
434
426
481
537
592
648
3,562
Administrativa
96
125
125
133
140
147
154
919
Náhrady
419
191
189
Položky závazků celkem
4,038
5,471
6,687
6,669
6,834
7,153
7,465
44,316
Zpravodaj se domnívá, že dopad „částek souvisejících s rozšířením” na příští finanční výhled vyvolává řadu institucionálních a rozpočtových problémů, které jsou podrobněji uvedeny níže:
- problémy kompetencí EP a Rady v jejich příslušných pravomocech jakožto součástí rozpočtového orgánu
- problémy se zařazením, pokud jde o povahu výdajů (povinné a nepovinné výdaje)
- vazba mezi rozšířením a celkovými jednáními o finančním výhledu.
3. Analýza
3.1 Kompetence
Jednostranné rozhodnutí Rady o finančním balíčku pro Bulharsko a Rumunsko zjevně obchází pravomoci Parlamentu jakožto součásti rozpočtového orgánu.
EP by mohl uznat tuto změnu zařazení pouze tehdy, pokud Rada akceptuje řádné konzultace o celkových nákladech rozšíření EU o Bulharsko a Rumunsko.
Zpravodaj zdůrazňuje, že Evropský parlament zcela jistě není ochoten nechat porušovat svá práva. Proto je odhodlán bránit rozpočtové pravomoci EP stanovené ve Smlouvě a meziinstitucionální dohodě ze dne 6. května 1999 v procesu rozšíření, konkrétněji v souvislosti s nadcházejícím postupem souhlasu.
K vymezení tohoto postoje chce zpravodaj připomenout toto:
- s odsouhlasením acquis uznaly kandidátské země rovněž rozpočtový postup stanovený v článku 272 Smlouvy o EU, ve kterém má Evropský parlament s konečnou platností poslední slovo o všech nepovinných výdajích,
- Rada by si měla být vědoma toho, že připojení částek, o nichž bylo rozhodnuto jednostranně, ke smlouvě o přistoupení porušuje rozpočtové pravomoci EU a je v rozporu se zařazením výdajů dohodnutým v interinstitucionální dohodě ze dne 6. května 1999,
- před tím, než EP vyjádří svůj souhlas s dalším rozšířením, měl by schválit finanční balíček, jinak by EP ohrozil institucionální rovnováhu mezi oběma součástmi rozpočtového orgánu a oslabil své budoucí postavení.
Větší zviditelnění přidělených částek pro Bulharsko a Rumunsko v souvislosti s přistoupením není nutné jen kvůli transparentnosti s ohledem na daňové poplatníky a vnitrostátní parlamenty, které musí smlouvu ratifikovat, ale bude nezbytné v případě, že po roce 2006 nebude existovat rozpočtový rámec odsouhlasený rozpočtovým orgánem.
Zpravodaj poukazuje na to, že v případě neodsouhlasení článek 26 interinstitucionální dohody
Úř. věst. C172, 18.6.1999, s. 1 stanoví, že v případě neschválení rozpočtovým orgánem bude pokračovat současný finanční výhled:
26. Do 1. července 2005 Komise předloží návrhy na nový střednědobý finanční výhled.
Pokud obě součástí rozpočtového orgánu nový finanční výhled neodsouhlasí a nebude-li současný finanční výhled výslovně vypovězen některou smluvní stranou dohody, upraví se v souladu s odstavcem 15 stropy pro poslední rok, na nějž se vztahuje stávající výhled, přičemž na tyto částky se uplatní průměrná míra zvýšení zaznamenaná v předcházejícím období, vyjma úprav provedených ke zohlednění rozšíření Unie. Tato míra zvýšení však nesmí překročit tempo růstu HDP Společenství v dotčeném roce.
Podle tohoto scénáře budou zaručeny pouze částky uvedené ve smlouvě, jelikož všechny ostatní povinné výdaje (tj. částky na vnitřní politiky a administrativu) budou projednány v rámci maximálního zvýšení nepovinných výdajů a ročního postupu.
3.2 Zařazení výdajů
Má-li se dodržet stejný postup jako u posledního rozšíření, bude smlouva o přistoupení Bulharska a Rumunska obsahovat přílohu s finančními ustanoveními uvedenými v tabulce a). Podle stávající úmluvy v interinstitucionální dohodě dne 6. května 1999 jsou všechny tyto přidělené částky nepovinnými výdaji, u nichž má poslední slovo EP. Jakmile jsou zahrnuty do smlouvy jako základního zákona, stávají se v období tří let (2007-2009) povinnými výdaji.
Co se týče částek na zemědělství (povinné výdaje současného okruhu 1a : tržní výdaje a přímé platby), nebude do smlouvy zahrnuta žádná částka, ale budou představovat součást nákladů na rozšíření. Zemědělské výdaje pro Bulharsko a Rumunsko se dostanou na maximum „bruselského stopu” a budou se považovat za „zaručené” částky pro Bulharsko a Rumunsko.
Pokud by se tento předpoklad potvrdil, „posílené” přidělené částky ve fiši č. 43rev znamenají, že nepovinné výdaje, u nichž by měl mít poslední slovo EP, by se podle smlouvy o přistoupení staly povinnými výdaji pouze prostřednictvím rozhodnutí Rady.
3.3 Dopad na celková jednání
Zpravodaj se domnívá, že existuje automatická vazba mezi stanovením potřeb pro Bulharsko a Rumunsko po roce 2007 a jednáními o příštím finančním výhledu na období počínaje rokem 2007. Návrh Komise na finanční výhled 2007-2013 pro EU s 27 členskými státy na základě předpokladu, že Bulharsko a Rumunsko – „pokud budou připraveny" – přistoupí k EU v lednu 2007, vyvolává nejasnosti, jelikož:
- mění to povahu výdajů tím, že se do smlouvy zavedou nepovinné výdaje; ty stanou se „pevnými” výdaji a jako takové se připodobní povinným výdajům;
- náklady na přistoupení se stávají zcela netransparentními;
- obchází to rozpočtové pravomoci Parlamentu, který by měl schválit finanční balíček pro rozšíření s ohledem na ustanovení Smlouvy a interinstitucionální dohody;
- vytváří to pozitivní diskriminaci ve prospěch Bulharska a Rumunska prostřednictvím „posílené” části finančního výhledu tím, že pro tyto dvě země jsou zajištěny finanční prostředky (do roku 2009), jež nebude moci ostatních 25 členských států využít, jelikož finanční rámec je dosud projednáván.
4. Možné varianty
Zpravodaj pokládá za důležité respektovat institucionální rovnováhu.
V souladu s návrhem Komise
SEK(2004) 160 v konečném znění a článkem 8 dokumentu Rady
ENLARG 39 - 7304/04 , ve kterém se uvádí, že „Rada bude Evropský parlament řádně informovat o rozpočtových aspektech s ohledem na uzavření přístupových jednání s Bulharskem a Rumunskem", se zpravodaj domnívá, že před hlasováním Evropského parlamentu o postupu souhlasu:
- by mělo být do smlouvy zahrnuto rozhodnutí rozpočtového orgánu o finančním balíčku pro rozšíření,
- shoda, že v jednáních o finančním výhledu po roce 2006 by měla být zaručena lepší transparentnost částek vyčleněných na rozšíření (EU 25 + EU 2)
Závěrem, pokud dočasný výbor sdílí názory zpravodaje, mohl by požádat Rozpočtový výbor, aby s Radou přijal nezbytné kroky k uspořádání zvláštního trojstranného dialogu s ohledem na schválení rozpočtových nákladů příštího rozšíření, než EP udělí svůj souhlas.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 20: VÝZKUMNÁ A PRŮMYSLOVÁ POLITIKA
ÚVOD
Vědecký výzkum, technologický rozvoj a inovace jsou jádrem znalostní ekonomiky a klíčovým faktorem růstu, konkurenceschopnosti podniků a zaměstnanosti. V této souvislosti již Komise předložila řadu politických dokumentů, například Sdělení o průmyslové politice v rozšířené Evropě
KOM (2002) 714 v konečném znění , Zelenou knihu o podnikání
KOM (2003) 27 v konečném znění , Sdělení o inovační politice
KOM (2003) 112 v konečném znění a, "Investování do výzkumu: Akční plán pro Evropu"
KOM (2003) 226 v konečném znění a "Věda a technika, klíč k budoucnosti Evropy – směrnice pro budoucí politiku Evropské unie k podpoře výzkumu".
KOM (2004) 353 v konečném znění Komise rovněž v Bílé knize nastínila své priority týkající se evropské vesmírné politiky
6 KOM (2003) 673, Bílá kniha "Vesmír: nová evropská hranice rozšiřující se Unie: Akční plán realizace evropské vesmírné politiky", (která bude po ratifikaci Evropské ústavní smlouvy spadat do působnosti Společenství).
7 čl. III - 254 a čl. I- 14.3 Smlouvy o Ústavě pro Evropu 7
Komise v nedávné době předložila dvě oznámení – o strategických cílech 2005-2009
8 KOM (2005) 12 v konečném znění Evropa 2010. Partnerství pro obnovu Evropy: Prosperita, solidarita a bezpečnost 8 a o revizi Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost,
9 KOM(2005) 24 Společně k růstu a zaměstnanosti - Nový začátek lisabonské strategie 9 v nichž nastínila své priority v oblasti průmyslové politiky, zaměstnanosti a výzkumu.
I. PRŮMYSLOVÁ POLITIKA EU
Hlavním cílem budoucí průmyslové politiky EU je "Prosperita". Pro dosažení tohoto cíle navrhuje Komise:
· revidovat Lisabonskou strategii růstu a zaměstnanosti
· reformovat Pakt růstu a stability s cílem podpořit stabilitu v eurozóně
· vytvořit novou generaci výzkumných programů s cílem dosažení kvantového skoku ve výsledcích evropského výzkumu
· zavést nový program na podporu konkurenceschopnosti a podnikavosti v evropských společnostech(CIP)
· přijmout balíček opatření pro zkvalitnění regulace s cílem zajistit vysokou kvalitu a zjednodušení práva EU a redukci administrativy
V současné době plyne hlavní podpora průmyslové politiky EU z fondů rozpočtu na oblast politiky 02 – Podnikání (který je každoročně určován a upravován v závislosti na úrovni HND a cenových výkyvech) a z „Víceletého programu pro podniky a podnikání, zejména malé a střední podniky“ (MAP), na období 2001-2005
9 Rozhodnutí Rady (2000/819/ EC) 9 s ročním prodloužením do konce roku 2006
10 KOM (2004)781 10 (s cílem srovnat se s obdobím nového finančního výhledu).
Table 1- Policy area 02: annual budgets (without research activities) in 2004 prices in mio Euro
2001
2002
2003
2004
2005
2006
102.740
103.150
127.477
136.200
159.400
150.000
Původní obálka MAP na období 2001-2005 činila 450 miliónů. Vzhledem k prodloužení programu do konce roku 2006 činí celková výše obálky na období 2001 – 2006 531,5 mil Euro. Evropský parlament následně navýšil rozpočet - v roce 2003 o 5 miliónů, v roce 2004 o 33 miliónů a v roce 2005 o 49 miliónů, což činilo celkem 618,5 miliónů Euro (bez potenciálního navýšení v roce 2006).
Table 2: Budget for programme MAP in 2004 prices in mio Euro
2001
2002
2003
2004
2005
2006
100.000
98.600
102.000
123.500
112.080
81.500
Finanční nástroje MAP jsou jednoznačně nejvýznamnějším pilířem MAP z hlediska objemu přidělovaných částek (72% celkového kumulativního rozpočtu na konci roku 2003). Záruční instrumenty MSP (SMEG) jsou nejrozsáhlejším finančním instrumentem, který představuje 90 % rozpočtu finančních instrumentů na rok 2003; po nich pak následuje Rozjezdový program Evropského technologického zařízení (ETZ-RP), který činil méně než 10 %.
Akci zárodečného kapitálu (SCA) bylo až dosud možno využívat pouze výjimečně vzhledem k poklesu trhu a následnému nedostatečnému náboru v odvětví rizikového kapitálu. Nástroj Společného evropského podnikání (SEP) byl již od počátku považován za příliš byrokratický a vytvořil pouze slabou poptávku, což mělo za následek snížení efektivity a účinnosti. SEP byl ukončen dne 29. prosince 2004
11 Rozhodnutí č.539/2004 upravující rozhodnutí Rady č.2000/819 11 .
SMEG a ETZ-RP významně přispěly ke zkvalitnění finančního prostředí obchodu jakožto nástroje veřejné politiky podporujícího přístup MSP k finančním prostředkům. Až dosud obdrželo zdroje z MAP, poskytnuté prostřednictvím jeho finančního instrumentu, cca 166000 MSP z celkového počtu 22 miliónů MSP v EU (0,81 %)
Akce politiky MAP dokládají přidanou hodnotu (výměna nejlepší praxe, obecných zásad, zvyšování povědomí o dané otázce,vývoj ukazatelů a nástrojů apod.) tím, že dodávají národním politikám MSP evropský rozměr. K 10. prosinci 2004 činily RAL pro MAP 268,1 miliónu Eur a RAL pro celou oblast politiky (02) Podnikání činily 282,0 miliónu Eur.
Nový program na období 2007-1013 (bude zveřejněn 6. dubna 2005)
Cílem Rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP), který Komise vyhlásila 14. července 2004, je stát se nástrojem podpory konkurenceschopnosti a inovace na jednotném trhu. S tímto programem budou spojeny následující nástroje Společenství:
§ víceletý program pro podniky a podnikání, zejména MSP (
MAP ),
§ program Inteligentní energie pro Evropu,
§ některé
inovační akce, které budou vyňaty z rámcového programu RTD ,
§ činnosti týkající se podpory a demonstrace environmentálních programů, které v současné době pokrývá program
Life , a
· Programy
Modinis
, eContent a
eTEN , zaměřené na ICT
Údaje z nedávné doby ukazují zřetelnou korelaci mezi inovační činností a růstem HDP. Inovační index
12 Výsledky inovace 2004, SEC (2004) 1475, s. 9-10 12 v rámci EU však ukazuje, že všechny nové členské státy EU v oblasti inovace zaostávají za průměrem. V celkovém měřítku zaostává Evropa za USA v 10 z 11 inovačních ukazatelů včetně rizikového kapitálu a výzkumu a vývoje obchodu.
Evropa navíc nemá dostatečnou kapacitu pro přeměnu znalostí na výrobky a služby, zejména komerčního charakteru, a dosažení jejich ekonomické úspěšnosti. Evropské společnosti každoročně podají žádost o registraci 170 patentů na milión obyvatel, zatímco v Americe je to 400 patentů. A konečně obchodní schodek Unie u výrobků špičkové techniky činí cca 23 miliard Eur ročně.
II. VÝZKUMNÁ ČINNOST
Evropský výzkumný prostor a “3 % cíl”
Dlouhodobá konkurenceschopnost společností a pracovní místa, která mohou poskytnout, závisejí ve značné míře na RTD, který má rovněž zásadní význam pro podporu ostatních politik, jako je například ochrana spotřebitele nebo ochrana životního prostředí.
Z tohoto důvodu uvedla Komise posílení evropského výzkumu jako významný cíl ve své Zprávě o budoucím finančním rámci Unie a navrhla zvýšení rozpočtu Evropské unie na výzkum : pro všechny aktivity společně by bylo třeba tento rozpočet zdvojnásobit
13 KOM (2004) 101 v konečném znění
* Výdaje státu na VaV 13 . Evropská výzkumná činnost, na kterou v současné době EU vydává 2 % svého hrubého národního důchodu, zaostává za obdobnou činností Spojených států (2,8 %) a Japonska (více než 3 %) 14.
Veřejné výdaje na VaV v rozšířené EU v roce 2003 činily 0,81 % HDP (0,76 % z národních zdrojů a 0,05 % z EU). Aby se Společenství do roku 2010 přiblížilo cílové částce 1 % , předpokládá se v roce 2013 nárůst podpory Společenství v rámci celkové veřejné podpory VaV na 11 % veřejných výdajů na VaV (z dnešních 5,7 % ), což bude znamenat nárůst veřejných investic členských států jako reakce na cíl vytyčený v Barceloně na úroveň 0.87 % a navrhovaného financování EU na 0,09 %.
Table 2: R&D intensities and targets in member States and beyond (source: European Commission DG Research/M/ 24.09.04)
Připomínka Řecka ze dne 23. září 2004
Member State Targets (GERD as % of GDP)
Country
Total [2]
Private sector funding [3]
Total
Private-sector funding
Belgium
2.17
1.54
3% (2010)
2% (2010)
Czech Republic
1.30
0.68
2% (2010)
1% (2010)
Denmark
2.52
1.39
3% (2010)
2% (2010)
Germany
2.50
1.63
3% (2010)
2% (2010)
Estonia
0.81
0.23
1.1% (2004) 1.5% (2006)
-
Greece
0.64
0.16
1.5% (2010)
0.6% (2010)
Spain
1.03
0.51
1-1.5% (2007)
-0.9% (2007)
France
2.20
1.15
3% (2010)
2% (2010)
Ireland
1.17
0.80
% (2010)
% (2010)
Italy
1.07
0.46
1.75% (2006)
0.75% (2006)
Cyprus
0.27
0.05
0.5% (2006)
-
Latvia
0.44
0.13
2% (2010)
1 % (2010)
Lithuania
0.69
-
1.5% (2006)
0.8% (2006)
Luxembourg
1.71
1.58
1% 2010) [4]
-
Hungary
1.01
0.30
2% (2010)
1 % (2010)
Malta
[5]
0.12
-
-
Netherlands
1.94
0.97
Close to EU max (2010)
> EU average (2005)
Austria
1.94
0.76
2.5% (2006) 3% (2010)
-
Poland
0.65
0.20
1.5% (2006)
0.9% (2006)
Portugal
0.85
0.27
% (2006) 1.6% (2010)
-
Slovenia
1.57
0.86
3% (2010)
2% (2010)
Slovakia
0.65
0.37
1.8% (2010)
1.2% (2010)
Finland
3.49 [6]
2.35
> 3.5% from 2002 onwards
-
Sweden
4.27
3.07
Maintain current level
-
United Kingdom
1.86
1.24
2.5% (2014)
1.7% (2014)
EU-15
1.99
1.11
3% (2010)
2% (2010)
EU-25
1.94
1.08
3% (2010)
2% (2010)
Iceland
-
-
-
-
Norway
1.60 (1.67)
0.82(0.81)
OECD average (2005)
60% of total R&D funding (2005)
Switzerland
2.64
1.82
approx. 2.8 (2007)
approx. 1.8 (2007)
Bulgaria
0.57
0.12
Accelerate current rate of improvement
accelerate current rate of improvement
Romania
0.39
0.24
1 % (2007)
0.5% (2007)
Turkey
-
-
-
-
United States
2.8
-
-
-
Japan
3.1
-
-
-
Israel
4.4
3.5
Maintain current levels
-
[1] Source: DG Research Key Figures 2003-2004 ( Data: OECD, Eurostat) unless otherwise stated.
[2] 2001 or latest available year: IT, NL, LU, CH: 2000; BG: 1999; ES (provisional INE), FR, AT, DK, PT, FI, UK, EE, HU, IL,
US: 2002. DE (provisional): 2003 IL: 2004. EU-15, EU-25 data are for 2002 and are estimated by DG Research, not including
LU and MT. EL: based on estimation of BERD. Source for RO: Romania’s Statistical Yearbook 2002 . Source for Japan: Report
of Survey of Research and Development December 2003, based on 2002 figures.
[3] Calculations based on latest available data. Private sector funding figures 2001 or latest available year: IT: 1996; DK, EL,
BG: 1999; FR, IE, NL, CH, CY, LU, LV: 2000; ES (provisional INE), EE, HU, UK: 2002. DE (provisional): 2003. EU-15, EU-25
data are for 2001 and estimated by DG Research, not including LU, LT and MT. RO: 2001 (Enterprises sector ERD, according
to Statistical Yearbook)
[4] Only accounts for R&D government funding
[5] Indicative BERD. BERD and GERD figures not yet available from National Statistics Office
[6] According to Statistic Finland total R&D intensity was 3.46 % in 2002. Estimate for 2003 is 3.43 %
TABLE 2: R&D investment Snapshot 2003 - 2004 (source:ibid)
Country
Planned public funding
Anticipated private sector funding
Direct funding 2003
Direct funding 2004
Fiscal and other indirect measures 2003
Fiscal and other indirect measures 2004
2003
2004
EUR million
EUR million
EUR million
EUR million
EUR million
EUR million
Belgium
1649.6
1740
-
-
4438.7
4794.5
Czech Republic #
437.1
480.3
0
0
602.9
662.2
Denmark #
1405
1391.6
-
-
-
-
Germany
7101
16812
-
-
-
-
Estonia
39.4
47.1
-
-
-
-
Greece
455
492
-
-
312
374
Spain
4001
4402.3
264.9
416.7
3783.8
4166.9
France *
12327
12668
520
1935
19353.8
-
Ireland
450.8
509
0
8
1047
1218
Italy
6925
7925
0
650
7102
7386
Cyprus
13
21
-
-
-
-
Latvia
17.7
21.9
8.8
9.2
11.5
14,5
Lithuania
64.7
69.4
-
-
18.2
19.7
Luxembourg
61
71.2
-
-
-
-
Hungary
407
440
18
22
195
240
Malta
-
-
-
-
-
-
Netherlands
3188.5
3228.2
364
403
4446
4579
Austria
1768
2049
0
330
2575
-
Poland #
628.2
647.6
-
-
428.1
449.5
Portugal
847
896.5
-
-
-
-
Slovenia
144.9
194.1
0
0
214.7
237.1
Slovakia
89
98.5
-
-
133.5
147.8
Finland
1446
1538
0
0
3380
-
Sweden #
2538.4
2598.8
-
-
-
-
United Kingdom #
12832.6
13111.6
939.3
980.45
-
-
Iceland #
93.4
95.4
-
-
130.9
136.0
Norway #
1548.4
1532.4
112.5
173.7
-
-
Switzerland
1530
1643
-
-
-
-
Bulgaria
68.1
75
-
-
-
-
Romania
113
125
-
-
110
120
Turkey
-
-
-
-
-
-
United States # *
103692.5
101421
-
-
155947.7
142153
Japan #*
27498.7
27174.8
-
-
-
-
Israel
1318
1014
-
-
3635
3635
Data in current values
(-) Data unavailable
(#) Calculated from data in national currency
(*) Data for direct public funding excludes regional and local government
2.1. Posílení výzkumné činnosti v Evropě
Náklady na výzkum neustále vzrůstají v důsledku toho, že se složitost výzkumu v posledních 20 letech neustále zvyšuje; náklady na vývoj léků se více než zdvojnásobily a náklady na nové mikroelektronické součástky se zvýšily desetinásobně. Dále existuje v oblasti výzkumu celá řada potřeb, které členské státy nejsou schopny úspěšně uspokojovat samostatně.
16. Evropská průmyslová politika vyžaduje integraci výzkumné činnosti na evropské úrovni, zejména ve vysoce konkurenčních odvětvích, jako jsou například informační a komunikační technologie, biotechnologie a nanotechnologie, aeronautika a kosmický výzkum a technologie využívání vodíku pro získávání energie.
V současné době představují výdaje EU na výzkum v souvislosti s 6. rámcovým programem (6RP) 0,05 % HDP 25 členských států EU. Rozpočet EU na výzkum je využíván zejména ke strukturalizaci a koordinaci evropských výzkumných činností, k poskytování spolufinancování výzkumných prioritních projektů a k podpoře mobility. V tomto novém rámci vyvstala evidentní potřeba financování nových kategorií činností v důsledku naléhavých požadavků výzkumných pracovníků i celého odvětví.
Podle návrhu, který v současné době projednává Rada, by mělo být více než 50 % celkové položky 1a věnováno "vytváření evropského výzkumného prostoru, podpoře vědecké a technologické excelence a dosažení 3 % investic do výzkumu a inovací". Tento cíl by si vyžádal investici cca 69,7 miliard v období 7 let
16 Informační brožura Komise č. 14 ze dne 7 . května 2004 16 , a zahrnoval by tři hlavní činnosti: všeobecné výzkumné činnosti zahrnující bezpečnost, aktivity ve vesmíru a rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (CIP).
2.2. Přidaná hodnota
S cílem posílit výzkumnou činnost Evropy a docílit, aby se stala nejvíce konkurenceschopnou a nejdynamičtější světovou znalostní ekonomikou, se 7RP snaží o :
- stanovení “kritické míry” zdrojů (zdvojnásobením stávajících výdajů), zejména v klíčových oblastech růstu, jako je například mikroelektronika, telekomunikace, biotechnologie a aeronautika;
- posilování excelence prostřednictvím konkurence na evropské úrovni a nadnárodní spolupráce vytvářením sítí a center excelence;
- “katalyzační ” působení na iniciativy jednotlivých států a zkvalitňování koordinace činností členských států v oblastech zájmu všech nebo jen některých států.
2.3. Nejvýznamnější cíle 7RP (s výrazně navýšeným rozpočtem)
· Nadnárodní spolupráce: Vytváření evropských center excelence formou spolupráce mezi laboratořemi
· Zahajování evropských iniciativ v oblasti technologií
· Stimulace tvořivosti základního výzkumu formou konkurence mezi týmy na evropské úrovni
· Zvýšení atraktivnosti Evropy pro nejlepší výzkumné pracovníky
· Vybudování výzkumných infrastruktur evropského významu
· Posílení koordinace výzkumných programů jednotlivých států
Zvýšená snaha na úrovni Evropské unie je považována za mocný a specifický pákový efekt z hlediska soukromých investic do výzkumu. Evropské společnosti investují do výzkumu méně než jejich americké a japonské protějšky. Pokud již investují, činí tak často mimo Evropu. Spolufinancování Evropské unie může tyto společnosti povzbudit k tomu, aby více investovaly v Evropě a tak přispívaly k:
· vytváření rámce pro významné technologické projekty, které by propojily podniky a univerzity na evropské úrovni, a které lze koncipovat pouze na této úrovni;
· rozšiřování lidských zdrojů: jedním ze záměrů, který odpovídá 3 % cíli, je zvýšit počet výzkumných pracovníků v Evropě na 8 na 1 000 pracovních sil (v současné době je to 6 na 1 000), stejně jako je tomu ve Spojených státech;
· vytváření “center excelence”
17 viz KOM(2003) 58 17 s takovou kritickou mírou, která bude schopna zaujmout soukromé investory.
Tato práce by byla zacílena na klíčová témata evropského zájmu a zajišťovala by kontinuitu s tématickými prioritami 6RP i s oběma novými prioritními oblastmi.
2.4. Dvě nové oblasti pro Unii: vesmír a bezpečnost
2.4.1 Zavádění evropské vesmírné politiky
Sektor vesmíru byl identifikován jako potenciální oblast podpory technologických inovací nezbytných k udržení cílů růstu a konkurence.
1. zasedání Rady pro kosmonautiku v listopadu 2004 požádalo Evropskou komisi o vypracování zásad průmyslové politiky v souladu s činnostmi financovanými z Evropského vesmírného programu (EVP). Bude nutno, aby EU svou průmyslovou politiku i nadále rozvíjela a vytvářela tak příznivé podmínky pro rozvoj odvětví vesmírné výroby a přípravu podmínek pro vytvoření trhu řízeného aplikacemi (navazujícího).
V budoucnosti se “Evropský vesmírný program” zaměří na :
– technologie pro využití vesmíru v oblasti : satelitní navigace (projekt Galileo), globálního monitorování pro potřeby životního prostředí a bezpečnosti (GMES) a satelitních telekomunikací;
– technologií kosmické dopravy, nezbytných pro zajištění nezávislého přístupu Evropy do
vesmíru;
– vědeckých aktivit, které se odehrávají ve vesmíru, například v rámci využití mezinárodní kosmické stanice, a které se vztahují k průzkumu vesmíru.
2.5.2. Směrování výzkumu pro potřeby bezpečnosti
Bezpečnost je pro Evropu významným úkolem vzhledem k organizovanému zločinu, mezinárodnímu terorismu a přírodním katastrofám: bezpečnost hranic, jednotlivců, infrastruktury a veřejných služeb a obnova bezpečnosti v krizových situacích. Zvyšování bezpečnosti vyžaduje rozvoj vědomostí v oblasti odhalování, vyhodnocování, usvědčování a sledování a rovněž vysokou interoperabilitu záchranných služeb.
Jak bylo stanoveno ve sdělení Komise, je nutno na základě zprávy evropské skupiny na vysoké úrovni uskutečnit jasně vymezený ‘Evropský bezpečnostní výzkumný program’ v rámci 7RP, – Výzkum bezpečnosti: další kroky (KOM (2004) 590 v konečném znění).
Po přidělení rozsáhlejších zdrojů bude cílem:
· Zvýšení ochrany občanů EU;
· Zvýšení průmyslové konkurenceschopnosti odvětví bezpečnosti v rámci EU.
· Přispění k budování evropské politiky bezpečnosti.
2.5.3. Provádění v budoucnosti
Proces rozhodování o výzkumných programech, které financuje Společenství, se skládá z dvojího mechanismu. Každé čtyři roky přijme Rada a Parlament víceletý rámcový program (RP) s jasně definovanými vědeckými a technickými cíli.
V této souvislosti by váš zpravodaj rád vznesl několik otázek: jaká by měla být doba trvání RP a zda jsou pravidla provádění výzkumných RP přiměřená pro zavádění vesmírného programu EU (jehož klíčovými prvky je podpora infrastruktury a výroba nosných raket); nebo zda by bylo vhodnější vytvořit specifický program s možností uzpůsobení pravidel.
Pro účely transparentnosti a s cílem předejít překrývání kompetencí by mohlo být vhodné zvážit vytvoření tří samostatných oblastí politiky nebo položek (viz položka 1a) s odpovídajícím samostatným právním základem věnovaným (v daném pořadí):
1. výzkumu a bezpečnosti
2. evropským vesmírným aktivitám
3. programu pro konkurenceschopnost a inovace (CIP)
Pokud Komise nevypracuje žádný návrh, zpravodaj by rád prozkoumal obě možnosti: zavedení položek, které by znamenalo izolaci finančních přídělů, nebo vytvoření samostatných oblastí politiky, které by nepřinesly izolaci těchto přídělů, a znamenaly by větší flexibilitu.
3. Provádění 6RP v oblasti výzkumu 2002-2006
Objem celkové finanční obálky 6 RP byl z důvodu zohlednění rozšíření EU zvýšen (KOM(2003)777) ze 17,5
18 Úř. věst. L 232/ 1, 29.8.2002 a pro EURATOM Úř. věst L 232/34, 29.08.2002 18 na 19,235 mld . V rámci rozpočtu 6 RP činil konkrétní rozpočet MSP na výzkum 473 mil. Euro.
Table 2:2000 -2001: 5 FP and 6 FP 2002-2006 in current prices. Source Fiscal programming 2002-2006 SEC(2001)1013 .Ttotal projection over the period 2000-2006 - billion 29.105 Euro including administrative expenditure (in current 1999 prices) in mio Euro
2000 & 2001
2002
2003
2004
2005
2006
7.550
4.055
4.055
4.310
4.500
4.635
Výzkumná činnost EU v rámci RP pokrývá následující prioritní tematickou oblast:
· biovědy, genomika a biotechnologie pro zdraví;
· technologie informační společnosti;
· nanotechnologie a nanovědy, multifunkční materiály založené na znalostech a nové výrobní procesy a nástroje;
· letectví a kosmický výzkum;
· kvalita a bezpečnost potravin;
· trvale udržitelný rozvoj ( energetické systémy, trvale udržitelná povrchová doprava); globální změny a ekosystémy
· občané a vládnutí ve znalostní společnosti.
Až dosud byl 6. rámcový program (6RP) dosti úspěšný. Z tisíců obdržených návrhů však bylo vzhledem k nedostatku finančních prostředků možné podpořit pouze jednu pětinu . Konkrétně bylo možno financovat téměř 50 % projektů, které vyhověly velmi vysokému standardu. Z hlediska rozpočtu činilo využití v případě přidělovaných částek závazků 99,98 % a v případě přidělovaných částek plateb 96,9 %.
K 10. prosinci 2004 činil celkový objem nevyrovnaných závazků v oblasti politiky 08 – Výzkum 6 730 miliard Eur. Celkový součet objemu celkových nevyrovnaných závazků z následujících oblastí politiky: 01 Víceletý program; 02 Podniky; 08 Výzkum a 10 Přímý výzkum k 10. prosinci 2004 činil 7419 miliard Eur.
3.1. Zvláštní zpráva Účetního dvora za rok 2003
Celkové hodnocení aktivit RTD je velmi pozitivní. U smluv na nepřímé aktivity RTD v rámci 5RP, auditované Účetním dvorem v období 2001 až 2003 je však podle všeho největším přetrvávajícím problémem přeplácení nepřímých aktivit RTD. V důsledku auditu provedly služby Komise finanční úpravy nákladů vykázaných příjemci v průměrné výši 21,6 %
19 CoA 2003 výroční zpráva. bod 6.31 strana 240 19 .
Pro řešení této otázky přijalo všech pět generálních ředitelství, která společně řídí RTD, společná opatření. Účetní dvůr je však toho názoru, že opatření vyplývající z akčního plánu Komise, provedená v roce 2003 společně s úpravami právního základu rámcových programů RTD pro 6RP stále nedostačují k řešení rizika přeplácení nepřímých aktivit RTD. Účetní dvůr je rovněž toho názoru, že zjednodušení a sjednocení administrativních postupů na straně příjemce i Komise je naprosto nezbytným předpokladem usnadnění přístupu k financím a zajištění transparentnosti jejich čerpání.
3.2 Hodnocení
Podpora nadnárodního přístupu k významným výzkumným infrastrukturám, sítě setkání, společný výzkum, návrhové studie, rozvoj komunikačních sítí a budování nových infrastruktur přispěly ke konsolidaci roztříštěných výzkumných aktivit na úrovni EU, k rozšíření výměny know-how a k užší spolupráci mezi členskými státy. Spolupráce na úrovni EU rovněž omezuje riziko zdvojování výzkumných prací.
Existuje zde potřeba:
· zorganizování výzkumné činnosti jako reakce na rychle se měnící technologickou a ekonomickou realitu;
· určení doby trvání rámce: tradiční 4 roky nebo déle;
· zjednodušení administrativních postupů;
· zkvalitnění finančních kontrolních mechanismů ze strany členských států;
· zavedení systémů daňových pobídek s cílem podpořit investice soukromých společností do výzkumu v Evropě, vytvoření příznivého právního rámce, který by reagoval na potřebu výzkumných společností a podporoval jejich investice do EU;
· rozvoj lidských zdrojů a získávání mladých lidí pro studium věd;
· udržení výzkumných pracovníků v Evropě a získávání nejlepších výzkumných pracovníků pro Evropu;
· stimulace průmyslové politiky a vytváření snadného přístupu k výzkumu v daném odvětví, zejména pro MSP;
· vyhodnotit přiměřenost stávajících prováděcích mechanismů rámcového programu pro Evropský vesmírný program, vyjasnit působnost příslušných komisařů;
· Pro účely dosažení transparentnosti a předcházení překrývání kompetencí by mohlo být vhodné zvážit tři evidentně samostatné oblasti politiky (viz položka 1a) pro Výzkum a bezpečnost, evropské aktivity ve vesmíru a Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (CIP).
· vymezení jasných priorit průmyslové politiky EU a přidělení kritické míry financování nezbytné k jejich provedení;
· zvyšování povědomí veřejnosti o významu výzkumu, průmyslové politiky a konkurenceschopnosti v našem každodenním životě.
4. MOŽNÉ ALTERNATIVY
· Mělo by být zváženo více rozsáhlých evropských projektů s účastí veřejných i soukromých partnerů v souladu s modelem výzkumu vesmíru a zejména s projektem Galileo?;
· Byly by pro podporu výzkumných činností vhodnější menší projekty, které by však byly více specializované a více orientované na výsledek a jimž by se dostávalo zvýšeného spolufinancování EU (tudíž by se jednalo o vlastnictví)?
· Mělo by být přezkoumáno zavedení patentu Společenství, v němž by byly výsledky výzkumu k dispozici pro celou EU a zejména pro MSP, s cílem urychlit transformaci výsledků výzkumu do komerčních aplikací?
5. ZÁVĚRY
s ohledem na výše uvedené skutečnosti
1. Výzkumné aktivity představují nejvyšší přidanou hodnotu z hlediska evropské integrace. Propojují nejen výzkumné pracovníky a jejich know-how, ale také dané odvětví, MSP a vědecké orgány. Výzkumné aktivity přispívají k vytváření nových vysoce kvalifikovaných pracovních míst, kterých je nyní (a v budoucnu ještě více) zapotřebí pro udržení konkurenceschopnosti evropské ekonomiky na světových trzích a zajištění prosperity, zaměstnanosti a kvality života.
2. Objem částek přidělovaných na výzkumný program by měl odrážet kritickou míru spolufinancování Společenství nezbytnou pro podporu výzkumu, a tedy i průmyslových činností, a měl by být minimálně na úrovni 0,09 % hrubého národního důchodu v rámci EU, což by odráželo koncepci zdvojnásobení výdajů EU na výzkum (v současné době představují 0,05 %).
3. Spolufinancování výzkumných projektů Společenství “změna inovace v aplikaci” by se mělo zvýšit na 80 %, což by bylo zárukou přístupu k výsledkům výzkumu.
4. Objem přidělovaných částek pro oblast politiky „Konkurenceschopnost a inovace“, který by zahrnoval budoucí průmyslovou politiku a politiku podpory podnikání v rámci EU
20 KOM(2005) 12 a KOM(2005) 24 20 , by měl dosáhnout kritické míry, aby naplnil lisabonské cíle.
5. Rozpočet pro vesmírné aktivity by měl být vytvářen v rámci samostatné oblasti politik (což je v souladu s čl.. III-254 Smlouvy o Ústavě proEvropu). Částka přidělená v rámci této položky by měla zahrnovat veškeré činnosti související s vesmírem, výzkum aplikací ve vědě a technice, výstavbu kosmických nosných lodí, podporu infrastruktury (Galileo, GMES); a přístup EU do vesmíru.
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 21: ORGANIZACE FINANČNÍHO VÝHLEDU PO ROCE 2006: ČASOVÝ RÁMEC, STRUKTURA A PRUŽNOST
ÚVOD
V tomto stadiu práce dočasného výboru, tedy po provedení analýzy jednotlivých kapitol a před prezentací usnesení, kterým by měla být podle mandátu výboru přijata vyjednávací pozice Evropského parlamentu, považuje zpravodaj za užitečné analyzovat některé horizontální aspekty, jako je časový rámec, struktura (včetně přístupu k administrativním výdajům a k agenturám) a různé mechanismy pro zajištění pružnosti. Tyto horizontální prvky (přinejmenším časový rámec a pružnost) jsou vzájemně propojeny a budou součástí celkového „balíčku” v rámci postoje Evropského parlamentu a možná se také stanou klíčovými proměnnými při budoucím vyjednávání s Radou.
Část I: Časový rámec finančního výhledu
Příští finanční výhled bude v pořadí čtvrtým finančním rámcem Evropské unie. Předchozí finanční výhledy byly přijímány na různě dlouhá období:
1988–1992: 5 let
1993–1999: 7 let
2000–2006: 7 let
2007–2013: 7 let (podle návrhu Komise)
Ve svém usnesení k reformě (iniciativní zpráva Rozpočtového výboru pro Ústavodárný konvent)
A5-0046/2003 (Wynnova zpráva). Evropský parlament stanovil toto:
„ délka období, na které se přijímá finanční výhled, by měla odpovídat délce funkčního období Parlamentu a Komise, aby byla zajištěna kontinuita rozhodování; Komise by měla předložit návrh nového finančního výhledu do šesti měsíců od začátku svého nového funkčního období;"
Ve svém sdělení ze dne 10. února 2004
KOM (2004) 101. Komise odůvodňuje své rozhodnutí ve prospěch sedmiletého období těmito slovy:
„Finanční rámec musí být přijat na dostatečně dlouhé období, aby bylo možné v rámci přiměřených rozpočtových limitů řádně zvládnout plné zavedení reformovaných politik Společenství a úspěšnou integraci dvanácti nových členských států. Jak Komise, tak Evropský parlament mají pětileté funkční období. V budoucnosti by finanční rámce měly být více v souladu s tímto institucionálním rytmem. [...] Nicméně Komise, před přechodem na normální pětiletý cyklus, přechodně navrhuje sedmileté období od roku 2007 do roku 2013. To je zapotřebí proto, že vývoj výdajů na tržní opatření a přímé platby v zemědělství (EU 25) je nastaven do roku 2013 a nějaký čas zabere také činnost současné generace strukturálních fondů a některé úpravy na straně všech institucí. "
Článek III-402 ústavní smlouvy obsahuje toto ustanovení:
„Víceletý rámec je určován na období nejméně pěti let."
V souladu s tím předchozí Parlament zaujal následující postoj
P5_A(2004)0268, odst. 13 a 14. :
„13. opakuje svou vůli, kterou již vyjádřil ve své zprávě pro Evropský konvent a která byla široce přijata v návrhu ústavy (článek III-308), aby finanční rámce byly sestavovány na období nejméně 5 let; vyslovuje názor, že z důvodu demokratické odpovědnosti je vhodné, aby příslušný časový rámec lépe odpovídal funkčním obdobím Parlamentu a Komise;
14. soudí, že Parlament není vázán rozhodnutím Evropské rady z října 2002 o zemědělských výdajích do roku 2013, a nevidí důvod přijímat na základě tohoto rozhodnutí nový finanční výhled na období 7 let;"
Politické skupiny ve svých odpovědích na odstavec 32 pracovního dokumentu č. 2 jasně signalizují svou podporu pro pětileté období, a to se stejným odůvodněním. Ve svých stanoviscích pro dočasný výbor se také Výbor pro ústavní záležitosti a Hospodářský a měnový výbor vyslovují pro pětileté období pro následující finanční výhled (týkající se AFCO).
Z technických důvodů ovšem není proveditelné, aby se finanční výhled přesně kryl s funkčními obdobími Parlamentu a Komise. Když nové instituce přejímají svůj mandát (rok n), potřebují 1½ až 2 roky na přípravu své politické agendy: nový Parlament a nová Komise tak přijímají nový finanční výhled na 3½ roku ze svého funkčního období a na 1½ roku z následujícího funkčního období.
Pětiletý scénář zahrnující 1½ roku na přípravu by znamenal, že by příští finanční výhled, který začíná rokem 2007, měl trvat do konce roku 2010. Takový časový rámec by umožnil novému Parlamentu a nové Komisi zvoleným v roce 2009 vykonat přípravné práce pro další finanční výhled (2011–2015). Scénář počítající s rokem 2013 je neodůvodněný, a tudíž nepřijatelný. Alternativou by byl rok 2015, to by ovšem předpokládalo, že Rada bude v souvislosti s delším obdobím souhlasit s maximální pružností.
Zpravodaj se domnívá, že dočasný výbor by se měl přihlásit k institucionálním a demokratickým důvodům, které vzešly z Evropského parlamentu a které sdílí Komise a schválením ústavy i členské státy. Podle jeho názoru neexistuje právně závazný důvod, proč by měl finanční rámec odpovídat termínu konkrétního rozhodnutí, které se týká jen části celkových výdajů, naopak by bylo vhodnější, kdyby právní předpisy respektovaly délku finančního rámce. Zpravodaj také upozorňuje na to, že i když většina programů končí v roce 2006 na konci současného finančního výhledu (ačkoli to není právně závazné), některé z nich pokračují do roku 2008 nebo i déle.
Pokud se dočasný výbor připojí k názorům zpravodaje, pak by měl příští finanční výhled začínat rokem 2007 a končit rokem 2010; pro to existují důvody v oblasti politické agendy a demokratických zásad (soulad s funkčními obdobími Komise a Parlamentu) i institucionální důvody – předpokládaný vstup ústavy v platnost v listopadu 2006, tedy v období příštího finančního výhledu.
Část II: Struktura finančního výhledu
Struktura
Komise připravila návrh s jinou strukturou, než jakou má současný finanční výhled. Toto jsou hlavní rysy nové struktury:
- nahrazení tradiční klasifikace výdajů založené na precedentu prvního finančního výhledu s osmi kapitolami (jedenáct včetně podkapitol) tematickým přístupem, který odráží priority Unie na příští období a více je zviditelňuje pro občany;
- dílčí stop pro prostředky určené na tržní opatření a přímé platby v zemědělství v rámci kapitoly 2, čímž se předjímá odstranění rozdílu mezi povinnými a nepovinnými výdaji anticipované ústavou, což umožní regulaci mezi opatřeními na rozvoj venkova a tržními opatřeními a což rovněž odpovídá rozhodnutí z října 2002, pokud jde o výši částek;
- odstranění administrativních výdajů Komise z kapitoly 5, která obsahuje výdaje na instituce s výjimkou Komise, důchody a evropské školy;
- administrativní výdaje Komise jsou navázány na provozní výdaje na základě logiky hospodaření podle činností, která se již používá při sestavování ročních rozpočtů;
- odstranění současné kapitoly 6 Rezervy, jejíž dvě složky, tedy rezerva na pomoc při mimořádných událostech a rezerva na záruky za úvěry nahrazené novým mechanismem pro financování záručního fondu (představen v souboru právních předpisů dne 6. dubna 2005), jsou začleněny v rámci kapitoly 4 Evropská unie jako globální partner;
- odstranění kapitoly 7 Předvstupní strategie a přesun příslušných výdajů do jednoho z nástrojů v rámci kapitoly 4 (IPA);
Na žádost Evropského parlamentu Komise poskytla odpovídající tabulku, která usnadňuje srovnání mezi objemem výdajů přidělených na současné programy a objemem výdajů předpokládaných v rámci nových programů (viz příloha 1 a fiš č. 14). Zpravodaj nicméně upozorňuje na to, že toto srovnání zůstává obtížné z několika důvodů:
- obsah nových kapitol se radikálně změnil;
- většina končících programů se nahrazuje novými finančními nástroji, v nichž jsou soustředěny různé (stávající i nové) činnosti pod jiným názvem a v jiných obálkách;
- různé kapitoly obsahují částky, které budou přidělovány 27 členským státům;
- administrativní výdaje související s programy jsou agregovány s provozními výdaji;
Odpovědi politických skupin k odstavci 32, které se týkají tematické struktury, a diskuse o různých pracovních dokumentech naznačují, že návrhy Komise jsou obecně přijatelné.
Zpravodaj chce nicméně upozornit na otázky vznesené v pracovních dokumentech č. 16, 17 a 18. Ty se týkají zvláště kapitoly 3 Občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost , pokud jde o její velikost (kumulovaná částka 24,7 miliardy EUR za dané období), která je mnohem menší než u všech ostatních provozních kapitol, a pokud jde o její obsah a cíle ve vztahu ke kapitole 1a Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost.
Co se týče kultury (včetně médií) a informací, argumentem je zřejmá souvislost těchto oblastí politiky s lisabonským procesem. Zpravodaj však také upozorňuje na to, že Výbor pro kulturu a vzdělávání nevznesl žádnou konkrétní žádost na změnu návrhu Komise.
Pokud jde o kapitolu Občanství, zpravodaj si klade otázku, zda kategorie, která představuje pouze 2,3 % celkových závazků za dané období, je skutečně relevantní a zda by nebylo vhodné prozkoumat alternativy. Ve stanovisku Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci se píše:
„bere na vědomí relativní velikost navrhované kapitoly ve srovnání s ostatními kapitolami ... proto zdůrazňuje nutnost větší pružnosti pro případ nepředvídaných událostí. "
Závěr ohledně struktury je tedy následující: Zpravodaj se domnívá, že návrh Komise na kapitolu 3 je přijatelný, ačkoli její racionalita může být ještě zpochybněna v další etapě vyjednávání.
Podle zpravodaje by bylo dobré soustředit se na míru pružnosti a na možné mechanismy pro její zajištění, včetně nástroje solidarity (1 miliarda za rok), které poslední návrh Komise obsahuje v kapitole 3.
Administrativní výdaje
Návrh Komise předpokládá zahrnutí administrativních výdajů Komise souvisejících s prováděním programů do ostatních čtyř kapitol. Kapitola 5 (správa) by tak obsahovala pouze administrativní výdaje jiných institucí, důchody a výdaje na evropské školy. Komise tuto změnu zdůvodňuje potřebou racionalizovat rozpočtovou prezentaci administrativních výdajů a uvést ji do souladu s přístupy rozpočtování podle činností a hospodaření podle činností.
K administrativním výdajům, jež nyní souvisejí s provozními výdaji, patří všechny administrativní výdaje ze současné kapitoly 5, dále takzvané „minirozpočty“ v rámci strukturálních fondů a dřívější řádky B...A v rámci vnitřních politik a vnějších vztahů.
Podíl Komise na administrativních výdajích bude odpovídat 47 % současné kapitoly 5 v roce 2006, respektive 53 % včetně důchodů a evropských škol. Tyto předpovědi berou v úvahu potřeby související s posledním rozšířením (EU-10) a také s Bulharskem a Rumunskem. Celková předpokládaná částka činí 28,62 miliardy za celé období.
Nová kapitola 5 tedy bude zahrnovat všechny ostatní instituce včetně Evropského parlamentu. Zpravodaj by chtěl upozornit, že v důsledku tohoto návrhu bude třeba přezkoumat výdajový strop ve výši 20 % (současné) kapitoly 5, který si Evropský parlament sám uložil.
Ve svých reakcích na odstavec 32 pracovního dokumentu č. 2 všechny politické skupiny zmiňují potřebu zachovat větší transparentnost administrativních výdajů Komise. Také v různých pracovních dokumentech Rady se většina delegací vyslovuje ve prospěch zachování větší transparentnosti a větší politické kontroly administrativních výdajů Komise.
Agentury
Podle zásady nového způsobu řízení věcí veřejných, která souvisí se správní reformou Komise, bude Komise navrhovat vznik stále více typů agentur, jako jsou decentralizované agentury (5 v roce 1995, 20 v roce 2005), regulativní agentury, výkonné agentury (viz příloha II). Zpravodaj požádal Komisi, aby dočasnému výboru poskytla víceletý program činnosti agentur pro dané období, ale Komise naznačila, že to není možné.
Na základě počtu stávajících agentur a částek, které jim byly přiděleny v rozpočtu na rok 2005, se zpravodaj domnívá, že náklady na agentury by měly dosáhnout 2,4 miliardy EUR v období 2007–2013. Tato předpověď předpokládá deflátor ve výši 2 % a nezahrnuje žádnou rezervu na nové agentury. Když vezmeme v úvahu, že v minulosti rozpočet nových agentur v prvních dvou letech po jejich vzniku vzrostl o více než 50 %, pak je částka 2,4 miliardy EUR pravděpodobně podhodnocená.
V průběhu posledního rozpočtového procesu byl Evropský parlament zvláště znepokojen trvalým nárůstem agentur – nikoli samým o sobě, ale jeho celkovými souvislostmi. Proto se zpravodaj po poradě se stálým zpravodajem pro agentury Rozpočtového výboru domnívá, že v příštím víceletém rámci je třeba najít řešení, kterým by byly prostředky agentur účelově vázány s cílem zamezit tomu, aby budoucí rozvoj agentur neomezoval jiné programy ve stejných politických oblastech. Vzhledem k tomu, že chybí jasné programové informace o agenturách, zpravodaj je také pro vytvoření nerozdělené rezervy na nové agentury.
Pokud jde o administrativní výdaje a agentury, zpravodaj by chtěl navrhnout tři varianty, které by se daly použít jak u administrativních výdajů, tak u agentur.
S ohledem na administrativní výdaje zpravodaj předkládá následující tři varianty, každá z nich je zaměřena na zlepšení transparentnosti a kontroly těchto výdajů.
Varianta a) Transparentnost a kontrola
Administrativní výdaje Komise by měly být účelově vázány, aby se zamezilo absorpci provozních výdajů. S těmito výdaji by se mělo zacházet jako v minulosti, tedy stejně jako u všech ostatních institucí v kapitole 5.
Varianta b) Transparentnost a kontrola v rámci přístupu rozpočtování podle činností
Administrativní výdaje Komise by měly být účelově vázány, se sekundárním stropem u každé kapitoly finančního výhledu.
Varianta c) Třetí varianta: Transparentnost, kontrola a pružnost v rámci rozpočtování podle činností
Tato varianta je kombinací obou předchozích: Spočívá v tom, že by existoval doplňkový celkový strop pro administrativní výdaje Komise mimo tabulku finančního výhledu podle modelu kapitoly XX; ročního rozpočtu. Tato varianta by zaručila transparentnost a kontrolu a zároveň by respektovala rozpočtování podle činností. Tento přístup Komisi ponechá určitou pružnost pro hospodaření na mikroúrovni. Zmíněný strop by bylo možné zvýšit jedině společným rozhodnutím rozpočtového orgánu spolu:
Ø s konečnou rezervou v kapitole 5,
Ø se všemi ostatními prostředky, které poskytuje interinstitucionální dohoda (tj. revize nebo pružnost).
Pokud jde o agentury , zpravodaj se domnívá, že přístup k výdajům by mohl být podobný.
Varianta a) Všechny agentury by měly být seskupeny v rámci kapitoly 5 (nebo zvláštní kapitoly).
Varianta b) V rámci každé kapitoly by měl být vytvořen sekundární strop pro agentury.
Varianta c) Strop pro agentury mimo tabulku finančního výhledu. Strop by bylo možné zvýšit jedině společným rozhodnutím rozpočtového orgánu spolu:
Ø s konečnou rezervou v příslušné kapitole,
Ø se všemi ostatními prostředky, které poskytuje interinstitucionální dohoda (tj. revize nebo pružnost).
Část III: Mechanismy zajišťující pružnost
Rozpočtová pružnost byla zavedena již první interinstitucionální dohodou z prosince 1988 (balíček Delors I), která poprvé definovala pět kapitol na rozdíl od podmínek Smlouvy, kde se předpokládají pouze dvě kategorie výdajů (povinné a nepovinné výdaje). Nárůst nepovinných výdajů podléhal mechanismu maximálního tempa růstu uvedenému v článku 272.9 Smlouvy.
Revize finančních výhledů by měla reagovat na trvalejší potřeby strukturální povahy. Současný finanční výhled byl upraven a revidován v dubnu 2004, aby bylo možné financovat rozšíření o deset nových zemí v rámci financování nepředvídaných potřeb v kapitolách 2, 3 a 4, a tím se také potvrdila relevance výhledu ve víceletém kontextu. Postoj Rady, která bránila jakékoli revizi v duchu interinstitucionální dohody, přinutil instituce zneužívat nástroj pružnosti.
Nástroj pružnosti, určený k financování nepředvídaných potřeb, byl vytvořen na žádost Evropského parlamentu navzdory počátečnímu odporu Rady a navzdory skutečnosti, že nebyl obsažen v původním návrhu Komise. Nicméně za poslední léta, a zvláště v období současného finančního výhledu (2000–2006), byl nástroj pružnosti mobilizován v šesti letech ze sedmi.
Konečně ve stejném období byl vytvořen nástroj solidarity, financovaný nad rámec finančního výhledu, pro řešení přírodních pohrom (povodní, sucha, lesních požárů atd.). Celkem vzato byl současný finanční výhled, dohodnutý v roce 1999, navýšen o 33 miliard EUR, z čehož 30,7 miliardy EUR připadalo na revizi. Pro oba zmíněné nástroje je charakteristické, že stropy finančního výhledu s nimi nepočítají, avšak příslušné částky se přidají, pokud rozpočtový orgán postupem spolurozhodování rozhodne o jejich mobilizaci.
Zpravodaj považuje nástroje zajišťující pružnost za nepostradatelnou součást tvorby finančních programů. Míra pružnosti, kterou je třeba zahrnout do budoucího finančního výhledu, těsně souvisí s několika parametry:
- víceletý charakter výdajů,
- délka víceletého rámce (delší období – více pružnosti),
- počet kategorií a podkategorií (více kapitol – více rigidity než pružnosti),
- rezervy, které zůstaly k dispozici (méně rezerv na předpokládané právní předpisy v jednotlivých kapitolách – více pružnosti)
§ v rámci stropů různých kapitol finančního výhledu,
§ podle podílu předem určeného množství právních předpisů pro každoroční činnosti a nové iniciativy (pilotní projekty, přípravné činnosti),
- rozsah a četnost nepředvídaných potřeb.
Do příštího finančního výhledu Komise navrhuje několik nástrojů pružnosti, které jsou popsány níže.
V průběhu období
- revizní postup: účelem je revidovat výdajové stropy za účelem financování nepředvídaných událostí s víceletým dopadem na finanční rámec.
Během každoročního postupu
- pružnost umožňující změnit rozdělení prostředků mezi kapitolami
Podle Komise je účelem nástroje pro přerozdělení napravit deformace vyskytující se při opakovaném používání stávajícího nástroje pružnosti, jehož původním účelem bylo umožnit financování jasně definovaných výdajů, které není možné financovat bez překročení dohodnutých stropů. : nahradí stávající nástroj pružnosti a umožní rozpočtovému orgánu na základě návrhu Komise a do výše určitých limitů změnit rozdělení částek mezi výdajovými kapitolami;
- Fond pro úpravu růstu v kapitole 1a) Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost: bude možné poskytnout až 1 miliardu EUR za rok na posílení těch oblastí politiky, které budou nejúčinněji přispívat k plnění stanovených priorit; kromě toho bude možné do Fondu pro úpravu růstu přidávat částky přidělené do dvou nástrojů soudržnosti, Evropského fondu pro regionální rozvoj a Evropského fondu solidarity, které nebyly využity v důsledku pravidla „N+2“, a to do maximální výše 1 miliardy EUR za rok.
Pružnost v oblasti legislativy:
Komise počítá s možností zavést určitou pružnost (5 %) do finančních obálek víceletých legislativních programů, které podléhají postupu spolurozhodování. To by umožnilo provádět během každoročního rozpočtového postupu určité drobné úpravy víceletých obálek legislativních programů.
Zpravodaj vítá snahu Komise nalézt prostředky na financování nepředvídaných potřeb v daném období. V minulém období byla pružnost prokazatelně nutná, a to v různých formách, jako byl nástroj pružnosti, úprava, revize, Evropský fond solidarity a čerpání rezervy na mimořádné události.
Vzhledem k významné rezervě, která pravděpodobně zůstane pod stropem vlastních zdrojů, se zpravodaj domnívá, že by bylo nereálné rozhodnout o víceletém rámci v trvání 5 nebo 7 let pro Unii s 25 nebo 27 členy bez stanovení příslušných nástrojů a postupů pro překročení stropů v případě potřeby. U nového finančního rámce je také potřeba, aby využití různých , nově definovaných, nástrojů pružnosti nevedlo k napětí mezi institucemi jako v minulosti.
Na základě uvedených úvah zpravodaj předkládá tyto návrhy:
Ohledně zásad :
- pružnost by měla být součástí celého komplexu návrhů a jako taková by měla být silnou stránkou vyjednávací pozice Evropského parlamentu;
- rozsah pružnosti a příslušné nástroje by měly být těsně provázány s rozhodnutím o celkových číslech a o struktuře finančního výhledu;
- čím delší bude časový rámec finančního výhledu, tím více pružnosti bude zapotřebí;
- čím více podkapitol a sekundárních stropů bude struktura obsahovat, tím více pružnosti bude třeba.
Ohledně mechanismů
by chtěl zpravodaj navrhnout toto:
- přijmout návrh Komise na revizní postup s víceletým účinkem, který by se týkal trvalých změn finančního rámce. V zájmu usnadnění revizních postupů zpravodaj navrhuje, aby byl tento mechanismus schvalován stejnou většinou, jakou se schvaluje rozpočet (kvalifikovaná většina v Radě a Parlamentu);
- zamítnout návrh Komise na pružnost spočívající v přesunu prostředků mezi kapitolami;
- navrhnout mechanismus zajišťující pružnost, který by se podobal stávajícímu mechanismu s jednoletým účinkem pro nepředvídané události, avšak s počáteční částkou 500 miliónů EUR, která by se každý rok zvyšovala o 100 miliónů EUR;
- zamítnout návrh Komise na zahrnutí Fondu solidarity do výdajových stropů;
- navrhnout, aby se neměnil stávající systém Fondu solidarity, který by měl zůstat mimo stropy, s maximální částkou mobilizovanou, jen když to bude považováno za nezbytné;
- zamítnout návrh Komise na zřízení Fondu pro úpravu růstu;
- zamítnout návrh Komise na zahrnutí pomoci při mimořádných událostech do výdajových stropů;
- navrhnout vytvoření mechanismu pro pomoc při mimořádných událostech mimo výdajové stropy; mechanismus by byl v případě nutnosti financován pomocí nástrojů pružnosti stejně jako současný Fond solidarity.
Pružnost v dalších oblastech:
- zpravodaj navrhuje akceptovat legislativní pružnost v právních aktech, ale doporučuje zvýšit míru této pružnosti (směrem nahoru i dolů) na 10 % částek určených postupem spolurozhodování;
- dále navrhuje, aby při výpočtu stropů a sekundárních stropů byla ponechávána rostoucí rezerva s ohledem na legislativu, která je součástí programu v jednotlivých kapitolách; přitom by měl být definován procentní podíl, který by se každoročně zvyšoval (tj. 2 % v roce 2007, 3 % v roce 2008, 4 % v roce 2009 atd.).
Část IV: Aspekty související s Ústavou
Vezmeme-li v úvahu, že v případě ratifikace všemi členskými státy vstoupí Ústava pro Evropu v platnost na konci roku 2006, vidíme zřejmou souvislost mezi změnami vyplývajícími z Ústavy a příštím víceletým finančním rámcem. V tomto kontextu považuje zpravodaj za svou povinnost upozornit výbor na skutečnost, že Ústava obsahuje ustanovení posilující legislativní výsady Evropského parlamentu. Proto by měl být nalezen způsob, jak se připravit na zvýšení pravomocí Parlamentu dané Ústavou.
Ústava počítá s novým právním základem některých stávajících politik. Z toho vyplyne nárůst pravomocí Parlamentu v rámci spolurozhodování neboli, slovy Ústavy, „běžného legislativního postupu“ (který ve většině případů nahradí pouhé konzultace). Půjde například o programy vnějších vztahů, jako je Evropský nástroj pro sousedství a partnerství (ENPI), některé úseky v oblasti svobody, spravedlnosti a bezpečnosti atd. K tomu je třeba připočítat několik úplně nových právních základů pro některé nové politiky, jako je vesmírná politika nebo cestovní ruch, kde Parlament také získává právo spolurozhodovat (viz seznam v příloze).
Problém vzniká zejména v případech, u nichž s přijetím Ústavy dojde ke změně právního základu. V těchto oblastech by Parlament neměl souhlasit s žádnými částkami ve finančním výhledu, které by se týkaly i období po vstupu Ústavy v platnost, bez záruky od Rady, že (před vstupem Ústavy v platnost) nebudou přijímány žádné právní akty bez plného zohlednění stanoviska Parlamentu.
Pokud jde o víceletý finanční rámec, Ústava předjímá, že se v budoucnosti stane právním předpisem Rady, se kterým bude muset souhlasit Evropský parlament většinou všech svých členů. Dosud byly finanční výhledy, které nejsou v současnosti ani zmíněny ve smlouvách, přijímány prostřednictvím interinstitucionálních dohod. Přitom lze tvrdit, že podle článku 198 Smlouvy o ES k tomu stačí prostá většina.
Vzhledem ke skutečnosti, že Ústava počítá s tím, že v budoucnu bude víceletý finanční rámec stanovován evropským právním předpisem, který bude schvalovat Parlament většinou svých členů, a vzhledem k tomu, že příští finanční výhled se bude týkat i období po vstupu Ústavy v platnost, navrhuje zpravodaj, aby Parlament požádal:
- o džentlmenskou dohodu v rámci příští interinstitucionální dohody, která by řešila všechny otázky související s Ústavou;
- nebo o revizní doložku v interinstitucionální dohodě, která by byla aktivována při vstupu Ústavy v platnost a zaručila nové legislativní a rozpočtové pravomoci Evropského parlamentu vyplývající z Ústavy.
Annex I
Annex III
Financial Perspective 2000-2006
Adjustment for enlargement and revision
Amount - € million- 1999 prices
April 2004
Adjustment for enlargement to 10 new Member States
2004
11 200
2005
13 813
2006
15 841
Total of commitments 2004-2006
30 774
April 2004
Revision: Ceiling of heading 3
2004
50
2005
190
2006
240
Total of commitments 2004-2006
480
Mobilisation of the flexibility instrument
Amount - € million- current prices
2000
Kosovo (R4)
200
2001
Serbia (R4)
200
2002
Fisheries ex-agreement w/Morocco and border regions (heading 4)
200
2003
Fisheries ex-agreement w/Morocco (heading 4)
12
2004 PDB + AL1
Irak (heading 4)
74
2005
Irak (heading 4) + Agencies (heading 3)
140
Total
826
Mobilisation of the Solidarity Fund (above the financial perspective ceilings)
Amount - € million- current prices
2002
Austria
134
Czech Republic
129
France
21
Germany
444
Total 2002
728
2003
Italy
47
Spain
9
Portugal
49
Total 2003
105
March 2004
France, Malta and Spain (Proposal from the Commission)
22
PRACOVNÍ DOKUMENT Č. 22: SHRNUTÍ STANOVISEK STÁLÝCH VÝBORŮ
Aby dočasnému výboru usnadnil čtení 17 stanovisek vyjádřených pro něj stálými výbory, představuje zpravodaj z návrhů těchto stanovisek shrnutí.
Toto shrnutí vychází ze stanovisek přijatých příslušnými výbory s výjimkou Výboru pro rozpočtovou kontrolu, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a Výboru pro zahraniční věci; u těchto výborů mohlo být shrnutí založeno pouze na předlohách stanovisek, jež na schválení ve výborech čekaly.
Výbor pro zahraniční věci
(Navrhovatelka: Véronique De Keyserová)
Žádá, aby ve finančním výhledu pro období 2007–2013 byly za prioritu Unie považovány vnější akce; vítá začlenění ERF do rozpočtu EU; vítá úsilí Komise racionalizovat a zjednodušit nástroje pro vnější operace; domnívá se však, že finančně se návrhům Komise nedaří dostatečně zohlednit politické priority vyjádřené v předchozích stanoviscích Evropského parlamentu; zpochybňuje hodnotu zahraniční politiky omezené na rozvojové operace a řízení krize; domnívá se, že pro nařízení zřizující nástroj stability by se měl použít postup spolurozhodování; nemůže přijmout skutečnost, že návrhy Komise účinně vylučují Evropský parlament z postupu formálních konzultací, jež vymezují programy a priority nařízení zřizujícího finanční nástroj pro Evropskou politiku sousedství; žádá opětné zhodnocení pravidel komitologie; zdůrazňuje nutnost zvýšit přidělované prostředky pro výzkum bezpečnosti; žádá o zřízení zvláštního finančního nástroje pro evropskou politiku šíření lidských práv;
Výbor pro rozvoj
(Navrhovatelka: Marie-Arlette Carlottiová)
Vítá opatření Smlouvy zakládající Ústavu pro Evropu (článek III – 316-321), jež vytyčuje cíle politiky rozvoje a humanitární pomoci EU; s politováním vnímá skutečnost, že se návrhům Komise o nařízení ohledně vnějších akcí EU nepodařilo reagovat na cíle rozvojové politiky stanovené v právních východiscích (Smlouva o Ústavě pro Evropu, Smlouva o ES a prohlášení z listopadu roku 2000 o politice rozvoje); znovu žádá, aby zřizování horizontálních programů bylo předmětem spolurozhodování a žádá, aby pravomoci Parlamentu byly respektovány v plném rozsahu; věří, že cílů politiky rozvoje může být dosaženo na základě zvláštního okruhu pro rozvojovou politiku spolupráce EU, jenž bude respektovat všechny rozvojové země na seznamu Výboru pro rozvojovou pomoc (DAC), nebo na základě dvou zřetelných a oddělených „podkategorií“ v rámci kategorie 4: (1) pro výdaje na rozvoj respektující všechny rozvojové země na seznamu DAC, jež jsou v současnosti financovány z rozpočtu (geografické a tematické programy); (2) pro spolupráci s našimi partnery ACP podle dohody z Cotonou na základě částek přidělených ERF, pokud mu budou od roku 2008 podle návrhů Komise částky z rozpočtu přidělovány; doporučuje, aby 20 % hlavní části výdajů na rozvojovou spolupráci pro toto období bylo přiděleno základnímu školství a zdravotnictví v rozvojových zemích; 10 % rozpočtu EU do roku 2013 pro politiku rozvoje považuje za rozumný a dosažitelný politický cíl, jenž je ozvěnou mobilizace členských států ohledně dosažení cíle pomoci ve výši 0,7 % HDP; podporuje zásadu zapojení ERF do rozpočtu, ale sdílí obavy partnerů ACP a zdůrazňuje, že toto zapojení do rozpočtu EU musí splňovat zřetelně vymezené podmínky: domnívá se, že rozpočtové zdroje EU by se měly zvýšit směrem ke „stropu” 1,24 % HND (závazkové přidělené částky); žádá Komisi, aby v tomto smyslu předložila návrhy, a zamítá pokusy stanovit uměle strop zdrojů na 1 % HND; nemůže přijmout návrh Komise na vyloučení Parlamentu z postupu konzultací o vymezení geografických a tematických programů podle nařízení o rozvojové spolupráci a hospodářské spolupráci;
Výbor pro mezinárodní obchod
(Navrhovatel: Pierre Jonckheer)
Výši částek přidělených na platby i závazky navrženou Komisí pro období 2007–2013 podporuje; domnívá se, že v duchu lisabonské strategie bude za účelem podnícení udržitelného růstu, inkluze a konkurenceschopnosti nutno podporu soudržnosti orientovat regionálně i sociálně směrem k budování institucí; zejména žádá o to, aby přidělené prostředky rozpočtu EU umožnily širší zapojení Evropského parlamentu do obchodní politiky, především v rámci jednání WTO a práce parlamentní konference o WTO; vítá začlenění ERF do nového finančního rámce; navrhuje, aby byl zřízen nový interinstitucionální postup, který by zajistil řádné zapojení Evropského parlamentu do tvorby politik, a poskytoval tak záruku dodržování směru a soudržnosti v reakcích EU na nové potřeby a výzvy týkající se světového obchodu;
Výbor pro rozpočtovou kontrolu
(Navrhovatel: Jan Mulder)
Vyjadřuje své znepokojení nad tím, že povolené přidělené částky se během nynějšího období finančního výhledu hromadí, zatímco prostředky nejsou v rámci pravidelného rozpočtového cyklu řádně vynakládány; pozoruje, že toto je pravdou zejména u strukturálních operací a Evropského rozvojového fondu; klade důraz na skutečnost, že tyto nedodělávky v mimořádných závazcích mohou zpomalit provádění rozpočtu a zpozdit nový začátek plánovacího období od roku 2007; myslí, že výrazně nedostatečné vynakládání prostředků oslabí důvěryhodnost žádostí o navýšení rozpočtu EU jako takového; zdůrazňuje, že zavedení rozpočtu založeného na činnosti včetně správních výdajů v představení celkových výdajů příslušných oblastí politiky nesmí zpochybnit průhlednost a demokratické řízení záležitostí zaměstnanců; žádá Komisi, aby provedla celkovou analýzu správní zátěže vycházející z právních předpisů Společenství, počínaje strukturálními výdaji a výdaji na zemědělství; znovu vyjadřuje znepokojení Parlamentu ohledně zvyšujícího se počtu externích agentur, jejichž činnost není „ani průhledná, ani srozumitelná”; navrhuje, aby nejvyšší řídící orgány každého členského státu, který byl příjemcem, zveřejnily každý rok „majetkové přiznání”; vítá návrhy Evropského účetního dvora o rámci vnitřní kontroly Společenství („model jednotného auditu”) pro programy se společnou správou; zdůrazňuje, že vývozní náhrady představují vysoce rizikovou oblast vynakládání financí Společenství a jsou náchylné ke zneužití, a opakuje svou žádost o konkrétní návrh Komise, jenž by vývozní náhrady zrušil;
Hospodářský a měnový výbor
(Navrhovatel: Enrico Letta)
Domnívá se, že tři oblasti ( okruh 1 a), do nichž Komise navrhuje napřít své úsilí, jsou naprosto zásadní, a že o zdrojích přidělených těmto oblastech nelze jednat, zejména co se týče oblasti konkurenceschopnosti, inovace, výzkumu a technologie, oblasti vzdělávání a odborné přípravy a oblasti transevropské a energetické sítě; průměr 1,14 % HND v platbách považuje za odpovídající; je znepokojen malou finanční nezávislostí rozpočtu EU a podporuje přesun důrazu ze zdrojů HDP na příjmy založené na daních; podporuje vznik evropského Fondu pro úpravu růstu a zavedení obecného opravného mechanismu; domnívá se, že finanční výhled by měl být stanovován na období pěti let, počínaje víceletým rámcem následujícím po období 2007–2013;
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
(Navrhovatelka: Jamila Madeirová)
Zdůrazňuje, že přidělené prostředky pro rozpočtové okruhy musí rovnocenně odrážet všechny cíle lisabonské a göteborské strategie; kritizuje skutečnost, že v celkovém přidělení financí pro okruh „Konkurenceschopnost a podnikání, provádění agendy sociální politiky, rezerva a správa“ je pro provádění agendy sociální politiky předpokládáno pouze 1 345 milionů EUR (6,5 % z 20 405 milionů EUR) podle cen v roce 2004; pro dosažení klíčových cílů lisabonské strategie pokládá za nezbytné toto přidělení zvýšit; žádá podstatně vyšší finanční rozpětí (12 %) na provádění priorit sociální politiky; návrh Komise v jiných oblastech podporuje; očekává podstatné zvýšení finančních zdrojů na celoživotní vzdělávání a odbornou profesní přípravu, aby mohla být uskutečňována lisabonská strategie;
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
(Navrhovatelka: Jutta D. Haugová)
Domnívá se, že při financování politik okruhu 1 „Udržitelný růst“ je nutno plně zohlednit aspekty životního prostředí a dopady na něj; vzhledem k dalšímu rozšíření považuje úroveň financování poskytovanou současným finančním výhledem na životní prostředí, veřejné zdraví, bezpečnost potravin a mezinárodní spolupráci za nedostatečnou; je znepokojen plány financovat program „Natura 2000“ téměř výhradně prostřednictvím strukturálních fondů a fondů na rozvoj venkova; za prioritní oblasti považuje bezpečnost potravin a krmiv; žádá o další rozpočtový okruh nebo podokruh pro decentralizované agentury; navrhuje zřídit nástroj solidarity a rychlé reakce pro případ krizové situace, přírodní pohromy nebo bioterorismu.
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku
(Navrhovatel: Paul Rübig)
Domnívá se, že přidělené částky pro „Výzkum a inovaci“, s důrazem na růst malých a středních podniků, jsou odpovídajícím přístupem; domnívá se však, že finanční výhled na období 2007–2013 pro oblast výzkumu a technologického vývoje je pro naději na dosažení lisabonských cílů v předpokládaném časovém rámci základním minimem; podporuje proaktivní přístup předpokládaný u Fondu pro úpravu růstu; podporuje zřízení nezávislé Evropské výzkumné rady; je znepokojen, že předchozím programům pro inovace a zvyšování konkurenceschopnosti se nepodařilo vytvořit nezbytné propojení mezi základním výzkumem a průmyslovými inovacemi; žádá snazší přístup malých a středních podniků k finančním nástrojům Společenství; zdůrazňuje potřebu výzkumu v energetice včetně jaderného štěpení a jaderné syntézy; silně podporuje zvýšení výdajů EU na kosmonautiku; ve shodě se Smlouvou o Ústavě pro Evropu (článek III – 254) žádá Komisi, aby pro evropský satelitní navigační systém a další činnost kosmonautiky vytvořila oddělený právní nástroj s vlastními právními východisky a odpovídajícími prostředky;
Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitele
(Navrhovatel: Phillip Whitehead)
Domnívá se, že pro dosažení politických ambicí tohoto finančního rámce je třeba, aby závazky finančních prostředků a přidělené lidské zdroje odpovídaly vytyčeným cílům; žádá Evropskou komisi, aby plněji využívala možnosti opětného rozmístění pracovních sil jako prostředku pro přidělení zaměstnanců prioritním oblastem, s ohledem na skutečnost, že určité odbory činné na poli ochrany spotřebitele nemají dostatek zaměstnanců a chybějí jim finanční zdroje; domnívá se, že politickému významu ochrany spotřebitele stanovená směrná částka 40 milionů EUR ročně jako velmi omezená neodpovídá, a měla by být proto pro období 2007–2013 minimálně zdvojnásobena; směrné přidělené prostředky pro zajištění rychlého provedení programu celní spolupráce Customs 2007 považuje za přiměřené a odpovídající;
Výbor pro dopravu a cestovní ruch
(Navrhovatelka: Etelka Barsiová-Patakyová)
Naléhavě žádá EU, aby si byla vědoma všech důsledků výrazného schodku v provádění hlavních projektů sítě TEN-T; podporuje podstatné navýšení prostředků pro výzkum a vývoj, zejména v oblasti udržitelné povrchové dopravy; domnívá se, že odstoupení od závazku v rámci závazků rozpočtové roku N+2 by mělo být přezkoumáno revizí podle finančního nástroje TEN a že by měla být zvážena možnost zavedení rozpočtového roku N+3; opětovně zdůrazňuje úlohu nových dopravních agentur; klade důraz na důležitost poskytnutí odpovídajícího rozpočtu programům Marco Polo a Galileo; domnívá se, že navržená částka pro síť TEN-T je minimální a bude předmětem revize pro zvýšení; zřízení Fondu pro úpravu růstu považuje za nezbytné;
Výbor pro regionální rozvoj
(Navrhovatelka: Constanze Angela Krehlová)
Zdůrazňuje, že politika soudržnosti v rozšířené Evropské unii bude muset vyhovovat zvýšeným potřebám, a proto musí být minimální úroveň prostředků 0,41 % HND EU; je si vědom, že finanční prostředky musí být vynakládány účinně a podporuje přesun odpovědnosti řízení Strukturálních fondů na členské státy; považuje za nezbytné podpořit návrh Komise na stanovení finančního výhledu pro sedmileté období končící v roce 2013; vítá zřízení Fondu pro úpravu růstu; vybízí Komisi, aby racionalizovala postupy a omezila náklady na správu; kritizuje členské státy, které se snaží omezit evropský ideál na sterilní zásadu „příjmy/výdaje“;
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova
(Navrhovatel: Albert Jan Maat)
Je znepokojen, že rozpočtové výdaje na přímé platby pro období 2007–2013 neberou v úvahu pravděpodobné náklady na očekávané reformy v odvětví produkce cukru, ovoce, zeleniny a vína; s očekáváním nové dohody WTO žádá Komisi, aby prošetřila, jak by bylo možné stávající politiku vývozu s vývozními náhradami účinněji upravit pro mezinárodně více přijatelný systém pojištění vývozu; domnívá se, že nebyly dostatečně zohledněny finanční důsledky případného přístupu Bulharska, Rumunska a Chorvatska; neočekává, že Rada zahrne do přístupových smluv finanční dohodu s Bulharskem a Rumunskem; varuje před hrozbami, jež přináší zavedení spolufinancování prvního pilíře; podporuje záměr Komise nahradit stávající individuální opravný mechanismus opravným mechanismem obecným; žádá Komisi, aby znovu zvážila svůj názor na stanovení horní hranice 4 %, protože je ve světle kodaňské dohody diskriminační a nespravedlivý; domnívá se, že by bylo radno umožnit financování rozvoje infrastruktury, užívání alternativních zdrojů energie, vědeckého výzkumu a programů odborného školení ze Strukturálních fondů a Fondu soudržnosti; klade důraz na skutečnost, že neodpovídající rozpočtové zdroje poskytované finančním výhledem na období 2007–2013 vážně ohrozí úspěšné provedení reformy SZP z roku 2003;
Výbor pro rybolov
(Navrhovatel: Paulo Casaca)
Domnívá se, že celková částka přidělená pro balíček rybolovu je pro potřebu možnosti použít kritéria vymezená reformou společné politiky rybolovu z roku 2002 velmi nedostatečná; považuje za důležité uvolnit podstatně vyšší množství prostředků pro ochranu mořského ekosystému; domnívá se, že rozpočet pro rybolov by měl rovněž zohlednit, jaké bude mít na rozpočet důsledky další rozšíření; zdůrazňuje, že v případě, že Rada sníží strop 1,24 % HNP, měl by Parlament navrhovaný finanční výhled zamítnout; domnívá se, že se 7 900 miliony EUR (2007–2013) a průměrným ročním růstem 3 %, zvyšující 909 milionů EUR v roce 2006 na 1125 milionů EUR v roce 2013, je celková částka přidělených prostředků navrhovaných pro společnou politiku rybolovu v okruhu 2 nepřijatelná, protože nezohledňuje potřeby nových členských států ani států E-25.
Výbor pro kulturu a vzdělávání
(Navrhovatelka: Ruth Hieronymiová)
Domnívá se, že na poli programů vzdělávání je návrh Komise nedostatečný a vyžaduje zvýšení o přibližně jednu čtvrtinu současné referenční částky; znovu žádá, aby se ve Smlouvě o Ústavě pro Evropu (článek III – 282) zakotvila společenská a výchovná funkce sportu, a Společenství tak získalo novou pravomoc; naléhavě požaduje, aby byla tato budoucí pravomoc Společenství zohledněna v příštím finančním výhledu; klade důraz na stále se zvyšující úlohu vzdělávání a odborné přípravy v udržení konkurenceschopné a dynamické ekonomiky založené na znalostech, tedy agendu Lisabonu; upozorňuje, že kvůli rychlému rozvoji technologií a dlouhodobým demografickým trendům se systémy vzdělávání a odborné přípravy stále více začleňují do kontextu celoživotního vzdělávání; navrhovanou referenční částku pro odvětví audiovizuální politiky (1 055 milionů EUR) vidí jako absolutní minimum;
Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci
(Navrhovatel: Gérard Deprez)
Navrhuje, aby oblast svobody, bezpečnosti a spravedlnosti byla předmětem zvláštního podokruhu v okruhu 3; vítá rozšíření nástroje solidarity na pohromy nezpůsobené přírodou, například na teroristické útoky; trvá však na tom, aby byl přesně vymezen rozměr evropské pohromy, která k nástroji solidarity oprávní přístup; uvádí námitky proti možnosti 5% pružnosti odchýlit se od referenčních finančních částek v programech, o nichž bylo rozhodnuto v postupu spolurozhodování; navrhuje odstranit z textu interinstitucionální dohody závazek „zabránit tomu, aby byly do rozpočtu vkládány položky, jejichž výše výdajů na operace je zanedbatelná“; protestuje proti návrhu, aby obě ramena rozpočtového orgánu informovala do poloviny června Komisi o svých záměrech ohledně pilotních projektů a přípravných akcí, protože Parlament může zaujmout pozici až po uplynutí konečného termínu pro úpravy rozpočtu; zpochybňuje soud, že nebude zapotřebí žádných prozatímních opatření, což je založeno na předpokladu, že v roce 2005 budou všechny základní akty přijaty; považuje při absenci konkrétních návrhů právních předpisů vyhlášený záměr Komise vynaložit 75 % celkové částky pro tyto tři programy na „program svobody“, tj. zejména na ochranu vnějších hranic, za předčasný; zdůrazňuje, že každému z těchto tří rámcových programů je nutno přidělit dostatečné (výrazně zvýšené) rozpočtové prostředky; poznamenává, že zavedením konceptu „společného řízení“ se členskými státy pro část výdajů ustavuje nový vývoj (jedinou výraznou výjimkou je zatím Evropský fond pro uprchlíky), a žádá Komisi, aby zajistila prostředí přiměřeného dozoru na vnitrostátní i evropské úrovni;
Výbor pro ústavní záležitosti
(Navrhovatel: Johannes Voggenhuber)
Trvá na tom, aby víceletý finanční rámec měl délku pěti let a odpovídal tak každému období Parlamentu a Komise s jedním rokem navíc, a proto navrhuje, aby v současnosti projednávaný finanční výhled byl na období čtyř let; trvá na tom, aby Evropský parlament udělil tomuto finančnímu rámci souhlas absolutní většinou; žádá Komisi, aby do okruhu 3 včlenila nový program pro propagaci tištěných a elektronických médií s dosahem po celé Unii; žádá, aby byly budoucí Agentuře pro základní práva přiděleny dostatečné prostředky; požaduje, aby Komise podrobněji upřesnila své návrhy na přesvědčivý systém vlastních prostředků, který zprůhlední příjmy rozpočtu Unie pro občany a zaručí Unii finanční nezávislost;
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví
(Navrhovatelka: Ilda Figueiredová)
Klade důraz na skutečnost, že prostředky přidělené Komisí v tzv. Prodiho balíčku na sociální otázky, rovnost a zaměstnanost neodrážejí reálný růst během předchozího finančního rámce; kritizuje skutečnost, že navrhovaná částka pro období 2007–2013 na sociální agendu činí pouze 1 345 milionů EUR při cenách roku 2004; odmítá vznik jednotného nástroje pro sociální otázky nazvaného „Pokrok“; navrhuje ustanovení nového cíle pro lidské zdroje v rámci cíle 1 Strukturálních fondů; zdůrazňuje potřebu zavést závazná kritéria poskytování rovných příležitostí mužům i ženám pro Evropský sociální fond a národní akční plány pro zaměstnanost a sociální začlenění; podporuje finanční výhled pro období sedmi let; odmítá strategii omezit rozpočet EU na 1 % HND Společenství;
MENŠINOVÁ STANOVISKA
Menšinové stanovisko v souladu s čl. 48 odst. 3 jednacího řádu.
Reimer Böge – zpráva o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013 ( 2004/2209(INI) (PE 353.270))
Předložili Esko Seppänen, Pedro Guerreiro, Helmuth Markov, Dimitris Papadimoulis a Kyriacos Triantaphyllides
Toto jsou ve stručnosti důvody, pro které jsme hlasovali proti této zprávě.
Říkáme NE „Ústavě pro Evropu“, a proto říkáme NE návrhu finančního výhledu na léta 2007–2013 předloženému Komisí, který je politickou a finanční projekcí cílů uvedených v „Ústavě pro Evropu“ s přehnaným důrazem na soutěž/konkurenceschopnost, bezpečnost a budování vojenské kapacity, což je pro nás nepřijatelné.
Domníváme se, že návrh Komise je krajně nedostatečný z hlediska nástrojů a finančních prostředků určených k řešení úkolů, před kterými rozšířená EU stojí v sociální a hospodářské oblasti a v oblasti životního prostředí.
Odmítáme „lisabonizaci“ finančního výhledu a přizpůsobení strukturálních fondů neoliberální lisabonské agendě a jejím revizím. Jsme toho názoru, že částky uvolněné na sociální oblast a oblast životního prostředí by měly být navýšeny, a odmítáme navrhované zvýšení v oblasti SVV a SBZP/SBOP.
Považujeme evropskou regionální politiku za nezbytný nástroj prosazování sociální a hospodářské soudržnosti a domníváme se, že navrhované částky neodpovídají potřebám rozšířené EU v oblasti soudržnosti.
Považujeme tuto zprávu za promarněnou příležitost k prozkoumání nových priorit/alternativ a k reakci na oprávněná očekávání občanů a domníváme se, že návrh Komise tato zpráva ještě dále zhorší. Navíc naše návrhy byly zamítnuty a některé z návrhů předložených různými výbory nebyly do usnesení převzaty.
MENŠINOVÉ STANOVISKO
Autor: Dariusz Grabowski, poslanec EP, skupina Nezávislosti a demokracie
Zpráva o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013 (zpravodaj Reimer Böge) přijatá na schůzi dočasného výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 dne 10. května 2005 ve Štrasburku
Právní základ: čl. 48 odst. 3 jednacího řádu Evropského parlamentu
Já, Dariusz Grabowski, poslanec Evropského parlamentu, jsem proti navrhovanému finančnímu výhledu EU na léta 2007–2013. Návrh přijímá ekonomické mechanismy a ukazatele, zejména:
1. omezení výše příspěvků členských států,
2. vysoký podíl výdajů na zemědělství,
3. nízkou míra růstu prostředků pro strukturální fondy a fondy soudržnosti,
4. přidělení většiny prostředků na výzkum a vývoj do starých členských států EU,
5. prudký nárůst správních výdajů,
které jsou v rozporu s deklarovanými cíly EU, mezi něž patří vysoký hospodářský růst, strukturální změny a také odstraňování rozdílů mezi bohatšími a chudšími státy.
Navrhovaný finanční výhled neobsahuje žádná právní, daňová ani úvěrová řešení, jež by zjednodušila hospodářskou činnost nebo odstranila diskriminaci občanů a podniků z regionů a států s nízkou úrovní hospodářského rozvoje.
Namísto zvýšení tempa hospodářského rozvoje bude výsledkem uplatnění výhledu zpomalení rozvoje členských států EU. Namísto jednoduššího odstraňování rozdílů v úrovni hospodářského rozvoje mezi chudšími a bohatšími státy a regiony se uplatněním tohoto finančního výhledu tyto rozdíly umocní.
Nepřímým důsledkem bude rostoucí sociální napětí, zejména demografické a kulturní.
Navrhovaný finanční výhled potvrzuje byrokratický a technokratický pohled, který převládá v rozhodovacích orgánech EU, a – což je horší – potvrzuje absenci jakékoli dlouhodobé vize rozvoje Evropy, jež bude schopná obstát tváří v tvář výzvám globální konkurence.
Písemná výhrada týkající se zprávy o politických výzvách a rozpočtových prostředcích rozšířené Unie v letech 2007–2013
Od Larse Wohlina
Vyjadřuji svou výhradu k návrhu dočasného výboru, v němž výše finančního výhledu činí 1,07 % HND v položkách plateb a 1,18 % v položkách závazků. Soudím, že celková částka položek plateb by neměla překročit 1,00 % celkového HND členských států EU, jak to navrhly země skupiny G6.
Finanční výhled by měl zahrnovat náklady Evropského rozvojového fondu (odpovídající zvýšení o přibližně 0,03 %). Existují rovněž důvody se domnívat, že náklady na přistoupení Bulharska a Rumunska jsou podhodnoceny.
Závazky by měly být přizpůsobeny úrovni, jež je slučitelná se stropem výdajů ve výši 1,00 % zůstávajícím v platnosti po skončení platnosti finančního výhledu na léta 2007–2013, aby nezavazoval Parlament v dalším funkčním období k vyšší úrovni výdajů.
Oblastí, v níž je důležité snížit navrhované výdaje, je podpora regionům. Ta by se měla omezit na země, kde jsou příjmy na hlavu nižší, než je průměr Evropské unie. Podpora zemím evropské patnáctky by měla být postupně rušena rychleji, než stanoví návrh. Měly by být sníženy dotace zemědělcům. Sliby, jež byly dány deseti novým členským státům, by měly být dodrženy, ale neměly by si konkurovat s dotacemi poskytovanými zemědělcům v každém z nových členských států.
Opatření k uplatňování lisabonského procesu by měla být v prvé řadě financována členskými státy samými. Při dodržení stropu výdajů by měl návrh počítat se značnou mírou pružnosti, aby umožnil financování nepředvídatelných výdajů. EU by neměla mít vlastní pravomoc pro výběr daní.
17. 3. 2005
STANOVISKO Výboru pro zahraniční věci
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v období 2007 – 2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Véronique De Keyser
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro zahraniční věci výbor vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. bezvýhradně podporuje ambice uvedené v Ústavní smlouvě pro oblast zahraničních vztahů, jejichž cílem je vytvořit z Evropské unie účinného, viditelného, důvěryhodného a koherentního světového partnera; žádá, aby při sestavování finančního výhledu (2007–2013) měla prioritu vnější činnost EU a aby rozpočtové zdroje, které má Unie k dispozici, byly přehodnoceny a zvýšeny tak, aby plně odpovídaly mezinárodním úkolům a povinnostem, jež má Unie, a aby umožnily dostatečnou flexibilitu činností v nejistém mezinárodním prostředí; opakuje svůj požadavek, aby byl ERF financován ze souhrnného rozpočtu; zdůrazňuje však, že i když ERF je součástí rozpočtu EU, začlenění ERF do rozpočtu EU musí znamenat samostatné a dodatečné financování a nesmí mít negativní dopad na požadavky zvýšit rozpočet na vnější vztahy;
2. pozitivně hodnotí snahy Komise o racionalizaci a další zjednodušení nástrojů Unie pro provádění zahraniční činnosti; domnívá se však, že návrhy Komise, konkrétně způsoby geografického a tematického rozdělení těchto nástrojů a poměr, v jakém byly finanční prostředky přiděleny, nenapravují současnou nerovnováhu ve výdajích zahraniční politiky a nezohledňují dostatečně ani politické priority uvedené v předešlých stanoviscích Evropského parlamentu ani všechny výzvy, kterým Unie čelí, kterým Unie čelí, ať již jde o rozšíření, politiku sousedství nebo o politické vztahy s ostatními oblastmi světa, jako je Afrika a Latinská Amerika; domnívá se, že v rámci globální a integrované zahraniční politiky musí být nástroje určené pro zahraniční politiku směřovat na humanitární pomoc, musí být transparentní a vzájemně se doplňovat;
3. zabývá se otázkou oprávněnosti zahraniční politiky, která nebere ohled na tradiční vnější politiky a omezuje se na rozvojové otázky nebo na řešení krizí, ačkoli se tyto tři rozměry vzájemně doplňují a nelze je oddělit; připomíná, že se plánuje vytvoření evropské služby pro vnější činnost, jíž by měly být z rozpočtu přiděleny dostatečné finanční prostředky; vyjadřuje svůj záměr vytvořit zvláštní rozpočtové položky pro financování rekonstrukce Afganistanu a Iráku a zajistit tak jejich plnou transparentnost;
4. vyjadřuje znepokojení nad tím, že pod záminkou efektivnější byrokratické správy je skutečným důsledkem návrhů Komise snížení viditelnosti a zároveň průhlednosti zahraničních činností v určitých oblastech, jakož i pravomoc EP provádět kontroly ex ante ohledně zahraniční činnosti Unie, zejména co se týče vypracování strategie a definování priorit EU, což je ostatně v jasném rozporu s hlavním smyslem Ústavní smlouvy; domnívá se, že racionalizace nástrojů ze strany Komise sotva vede ke zviditelnění vnější činnosti EU, která je rovněž cílem reformy struktury rozpočtu EU; vyzývá Komisi, aby sdělila, jaká rozpočtová struktura má podle jejích plánů doprovázet finanční nástroje, aby bylo zřejmé, jak bude Parlament moci v tomto ohledu vykonávat své rozpočtové pravomoci;
5. vítá, že ačkoli dva ze čtyř nových nástrojů (ENPI a DCEC) podléhají v počáteční fázi postupu spolurozhodování, vyjadřuje se kriticky k tomu, že Komisi byly uděleny přílišné pravomoci, díky nimž by mohla být rozhodnutí o provádění nařízení přijmána bez účasti Parlamentu, přičemž by jako právní základ pro veškerá opatření napříště sloužila stávající ustanovení; nové právní předpisy by tak byly zbytečné a bylo by možné učinit z Parlamentu pasivního pozorovatele; v této souvislosti zdůrazňuje, že nelze zjednodušovat na úkor demokratické kontroly a transparentnosti; domnívá se, že nařízení zřizující nástroj stability by mělo být přijato postupem spolurozhodování a měly by být zohledněny tyto úvahy, neboť se tento nástroj kromě toho, že má velké množství pravomocí Společenství, rovněž zabývá otázkou civilního řešení krizí a je součástí všeobecného cíle rozvoje a upevňování demokracie a právního státu; připomíná úzké propojení občanského a vojenského aspektu při řešení krizí a lituje, že opatření SZBP, o kterých případ od případu rozhoduje Rada, nebyla zahrnuta do všeobecné přeměny nástrojů vnější činnosti, jejichž cílem by mělo být zároveň zvyšování míry řešení těchto otázek v rámci Společenství; žádá proto Komisi, aby přehodnotila svůj návrh týkající se nástroje stability a změnila právní základ tohoto návrhu, kterým jsou články články 179 a 181a Smlouvy o ES, a ne článek 308 Smlouvy o ES a článek 203 Smlouvy o Euratomu; upozorňuje na to, že pokud Komise má v úmyslu ponechat ve svém návrhu aspekty týkající se jaderné bezpečnosti, pak bude muset vypracovat samostatný návrh založený pouze na článku 203 Smlouvy o Euratomu; domnívá se, že je nutné důkladněji promyslet rozdíl mezi bezprostředním řešením krizí (mechanismy pro případ nouze) a střednědobým řízením, které vyžaduje konzultace s Evropským parlamentem;
6. domnívá se, že postup spolurozhodování se musí vztahovat na nařízení zřizující nástroj předvstupní pomoci, jenž se kromě toho, že jeho hlavním cílem je pomáhat současným i potenciálním kandidátským zemím při přípravách na vstup, se týká téměř výhradně rozvojových zemí a jeho nezanebatelnou součástí je rovněž významný prvek rozvoje; proto vyzývá Komisi, aby upravila právní základ návrhu tak, aby jeho základem nebyly pouze články 181a Smlouvy o ES, ale články 179 a 181a Smlouvy o ES;
7. nemůže souhlasit s tím, že návrhy Komise vyřazují Parlament z formálního procesu konzultace, jímž se vymezují programy a priority v nařízení o zřízení finančního nástroje pro politiku vnějších vztahů, neboť je stanoven pouze obecný rámec a je ponecháno a ponechává na Komisi a Radě, aby samy rozhodly, jaké použít strategie a jakým způsobem nástroj uplatňovat; domnívá se, že nadešel vhodný okamžik k důkladnému přehodnocení pravidel komitologie, kterými se řídí finanční nástroje, a sice s cílem zvýšit jejich legitimitu vymezením jasných kritérií a rozšířenou parlamentní účastí, zejména vzhledem k tomu, že právním základem pro tyto nástroje je nebo by mělo být spolurozhodování;
8. je znepokojen nedostatečnou kontrolou Parlamentu, pokud jde o rozdělování a přidělování finančních prostředků jednotlivým kandidátským zemím v rámci nástroje předvstupní pomoci, na něž se vztahuje prostý postup konzultace;
9. zdůrazňuje význam hladkého přechodu na nové finanční nástroje; vyzývá proto Komisi, aby včas předložila potřebné návrhy týkající se budoucnosti současných správních struktur;
10. připomíná, že je nutné posílit rozpočtové položky pro výzkum v oblasti bezpečnosti, ale současně upozorňuje na to, že výzkum v oblasti bezpečnosti nesmí být financován na úkor civilního výzkumu; připomíná nutnost posílit rozpočtové položky pro výzkum v oblasti bezpečnosti; poukazuje na zprávu „skupiny expertů“ z 15. března 2004 a připojuje se k požadavku ohledně financování, který byl v ní vyjádřen; vyjadřuje lítost nad tím, že Evropský parlament a národní parlamenty nemohou kontrolovat rozpočet SZBP-EBOP, a požaduje, aby tato situace byla přehodnocena, zejména pokud jde o vojenské operace prováděné pod záštitou Unie;
11. nesouhlasí se zrušením a rozpuštěním Evropské iniciativy pro demokracii a lidská práva (IEDDH) v rámci nových nástrojů, neboť se jedná o jedinečný program svého druhu, který umožňuje realizovat projekty bez souhlasu úřadů dotyčných třetích zemí a který by proto měl být zachován, a žádá zavedení zvláštního finančního nástroje dovolujícího co nejrychlejší uskutečňování projektů a spadajícího pod postup spolurozhodování pro evropskou politiku podpory lidských práv, aby byla zaručena soudržnost, viditelnost a nezávislost této politiky, aby byla zaručena soudržnost, viditelnost a nezávislost této politiky; vyzývá Komisi, aby více zapojila Parlament do přípravy hlavních politických směrů a hodnocení tohoto nástroje;
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v období 2007 – 2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
AFET
15. 9. 2004
Užší spolupráce
Ne
Navrhovatelka Datum jmenování
Véronique De Keyser 10. 11. 2004
Projednání ve výboru
25. 1. 2005
21. 2. 2005
16. 3. 2005
Datum přijetí
16. 3. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
51
3
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Bastiaan Belder, Monika Beňová, André Brie, Elmar Brok, Philip Claeys, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Anna Elzbieta Fotyga, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Anna Ibrisagic, Toomas Hendrik Ilves, Ioannis Kasoulides, Bogdan Klich, Helmut Kuhne, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Armin Laschet, Willy Meyer Pleite, Francisco José Millán Mon, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Justas Vincas Paleckis, Tobias Pflüger, Mirosław Mariusz Piotrowski, Bernd Posselt, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Ursula Stenzel, István Szent-Iványi, Charles Tannock, Paavo Väyrynen, Inese Vaidere, Geoffrey Van Orden, Ari Vatanen, Jan Marinus Wiersma, Karl von Wogau, Luis Yañez-Barnuevo García, Josef Zieleniec
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Alexandra Dobolyi, Árpád Duka-Zólyomi, Milan Horáček, Jaromír Kohlíček, Jaime Mayor Oreja, Erik Meijer, Pasqualina Napoletano, Janusz Onyszkiewicz, Doris Pack, Józef Pinior, Aloyzas Sakalas, Inger Segelström
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
22. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro rozvoj
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Marie-Arlette Carlotti
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro rozvoj vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje, že finanční výhled a s ním spojené nástroje musí umožňovat lépe plnit obecný cíl rozvojové politiky Evropské unie (EU): odstraňovat chudobu a přispívat k dosahování rozvojových cílů tisíciletí ve všech rozvojových zemích uvedených na seznamu CAD podporou trvalého rozvoje v oblasti sociální a hospodářské a v oblasti životního prostředí;
Budoucí finanční rámec rozvojové politiky a politiky humanitární pomoci
2. je potěšen ustanoveními Smlouvy o Ústavě pro Evropu (články III-316 až 321), které vytyčují cíle rozvojové politiky a politiky humanitární pomoci EU a představují jasný a přesvědčivý právní základ pro opatření EU v této oblasti;
3. připomíná, že finanční rámec, který se bude vztahovat na rozvojovou politiku a politiku humánitární pomoci EU, musí zaručovat koherentní a silné politiky, zajišťovat viditelnost rozvojové pomoci a humanitární pomoci Unie a usnadňovat kontrolu finančních příspěvků a jejich použití; zejména zdůrazňuje, že tento rámec musí umožňovat:
- brát v úvahu specifičnost a zvyšovat viditelnost rozvojové politiky EU,
- stanovovat politicky její cíle a kroky,
- účinně zaručovat finanční prostředky na tuto politiku;
4. domnívá se, že,
- pokud jde o rozvojovou politiku, bude možné těchto cílů plně dosáhnout pouze v rámci:
- buď zvláštního okruhu pro politiku rozvojové spolupráce EU zaměřenou na rozvojové země uvedené na seznamu CAD,
- nebo dvou jednoznačných a samostatných „podkategorií“ v kategorii 4:
1. první pro výdaje na rozvoj pro rozvojové země uvedené na seznamu CAD, které jsou v současné sobě financovány z rozpočtu (geografické a tematické položky),
2. druhá pro spolupráci s našimi partnery z AKT v rámci Dohody z Cotonou, tj. pro prostředky ERF, pokud k jeho začlenění do rozpočtu dojde od roku 2008, jak navrhuje Komise;
- pokud jde o humanitární pomoc, vítá návrh Komise zahrnout veškeré činnosti humanitární povahy do nástroje pro humanitární pomoc;
5. lituje, že návrhy nařízení Komise o vnějších akcích EU v rámci finančního výhledu 2007–2013 nevěnuje pozornost těmto požadavkům; domnívá se, že tento rámec není slučitelný s cíli rozvojové politiky vytyčenými v jejím právním základu (Evropská ústava, Smlouva o ES a prohlášení o rozvojové politice z listopadu 2000) a odhaluje nekoherentnost přístupu vzhledem k tomu, že nástroje, které mají sloužit pro rozvojovou politiku EU, již byly navrženy, zatímco prohlášení z listopadu 2000 o rozvojové politice je právě předmětem revize;
6. je silně znepokojen skutečností, že nástroj pro rozvojovou spolupráci zahrnuje politiky, které se netýkají rozvojových zemí, jako např. hospodářská spolupráce se zeměmi Organizace pro rozvoj a spolupráci v Evropě, a existujícími rozpory mezi činnostmi a cíli nařízení o rozvojové spolupráci a nařízení o nástroji stability, v jehož případě je u některých výdajů nárok na veřejnou podporu pro rozvoj;
7. vyzývá EU, aby převzala vůdčí roli v poskytování a financování globálních veřejných statků, mezi něž patří boj proti epidemiím, odlesňování, kriminalitě a terorismu;
8. vyjadřuje lítost nad tím, že není věnována dostatečná pozornost průřezovým problematikám spojeným s evropskou politikou rozvojové spolupráce, např. lidským právům, životnímu prostředí, zvyšování možností uplatnění žen, boji proti AIDS a hlavním přenosným chorobám;
9. zasazuje se o to, aby byl ve finančním výhledu výslovným, koherentním a konkrétním způsobem uveden závazek EU prosazovat dodržování lidských práv jako základní a prioritní cíl nástrojů vnější pomoci; žádá zavedení zvláštního finančního nástroje pro evropskou politiku podpory prosazování dodržování lidských práv, jehož cílem bude zaručit koherenci, účinnost, nezávislost a viditelnost této politiky;
10. připomíná, že vytváření horizontálních programů podléhá postupu spolurozhodování, a žádá, aby byla plně respektována pravomoc Evropského parlamentu v této oblasti;
Výše prostředků věnovaných na rozvojovou politiku a politiku humanitární pomoci v rámci finančního výhledu 2007–2013
11. zasazuje se o zvýšení prostředků věnovaných na rozvoj, aby bylo potvrzeno odhodlání Evropy stát se velmocí, která bude zároveň působit stabilizačně ve světovém měřítku a dodrží závazky, které na sebe EU na mezinárodní úrovni vzala v oblasti rozvoje;
12. zdůrazňuje, že jen nutno zvýšit nejen absolutní výši prostředků věnovaných na rozvojovou pomoc a humanitární pomoc EU, ale také relativní výši těchto prostředků v rámci budoucího finančního výhledu;
13. doporučuje věnovat 35 % výdajů na rozvojovou spolupráci na období příštího finančního výhledu na uskutečňování rozvojových cílů tisíciletí a 20 % na základní školství a zdravotní péči v rozvojových zemích; vyslovuje rovněž přání věnovat v tomto období 1 miliardu eur na zrušení dluhu těchto zemí a 1 miliardu eur do Světového fondu pro boj proti nemocem způsobeným chudobou;
14. konstatuje, že Komise stanoví zvýšení relativní výše oficiální rozvojové pomoci (Official Development Aid, ODA) EU, a to z 8,84 % na 9,44 % rozpočtu v období 2007–2013 (vyšší odhad); vítá tuto obecnou tendenci, ale trvá na tom, aby bylo toto úsilí více zaměřeno na země a politiky, které odpovídají cíli rozvojové politiky uvedenému v bodě 1;
15. pokládá v tomto rámci procentní podíl 10 % v roce 2013 za cíl politiky, který je rozumný a srozumitelný, odpovídá snaze přesvědčit členské státy, aby výše jejich pomoci dosáhla 0,7 % jejich HDP;
16. je toho názoru, že tento cíl musí být součástí celkového zvýšení prostředků přidělených z rozpočtu Evropské unie, který musí směřovat ke „stropu“ 1,24 % HND (u položek závazků); vyzývá Komisi, aby přeložila návrhy v tomto smyslu, a odsuzuje snahy uměle snížit výši těchto prostředků na 1 % HND;
17. zasazuje se o to, aby vnější akce, na které nejsou předem vyčleněny prostředky v rozpočtu, byly financovány výlučně pomocí nástroje stability, v žádném případě ne pomocí nástroje pro rozvoj, a aby byla v celkové částce finančních prostředků na vnější akce stanovena dostatečná pružná rezerva s cílem zabránit tomu, aby v budoucnu řešení nepředvídaných politických krizí, jako např. Irák, bylo financováno z prostředků na rozvoj nebo na humanitární pomoc;
18. zdůrazňuje, že nové požadavky EU v oblasti vnějších vztahů týkající se sousedních zemí, SZBP, EBOP, boje proti terorismu, přistěhovalectví nebo jaderné bezpečnosti nesmějí vést ke snížení prostředků na dlouhodobé cíle rozvoje a spolupráce; je znepokojen částkami, které Komise navrhuje na období 2007–2013, které znamenají značné relativní snížení prostředků věnovaných na rozvoj a na hospodářskou spolupráci ve srovnání s prostředky na předvstupní pomoc, politiku sousedství a nástroj stability;
19. považuje částky navrhované Komisí na období 2007–2013, tj. 44,229 miliard € na výdaje na rozvojovou spolupráci a 6,351 miliard € na humanitární pomoc, za minimální výchozí základ pro vyjednánávání; zdůrazňuje, že tyto částky neumožní plně pokrýt cíle rozvojové politiky a politiky humanitární pomoci EU pro toto období, a v každém případě naprosto odmítá jakýkoli návrh na snížení těchto částek;
20. připomíná zásadu rozpočtového orgánu nepřidělovat předem žádným programům částku rovnou 15 % prostředků na humanitární pomoc a trvá na zachování této rezervy pro naléhavé situace, a to přinejmenším v současné výši, aby bylo možné rychle reagovat na aktuální potřeby pomoci třetím zemím, které nebylo možné předpokládat při přípravě rozpočtu, přičemž prioritu mají humanitární operace;
Začlenění ERF do rozpočtu EU
21. podporuje princip začlenění ERF do rozpočtu, který odpovídá legitimnímu požadavku demokratické kontroly ze strany Evropského parlamentu a cíli účinnosti a viditelnosti pomoci Společenství, sdílí však znepokojení našich partnerů z AKT nad tímto krokem a zdůrazňuje, že při začleňování ERF do rozpočtu EU musí být dodrženy tyto podmínky:
- musí být odpovídajícím způsobem zvýšen strop okruhu vnějších vztahů,
- výše prostředků určených pro země AKT musí být chráněna a zaručena, a to v rámci podokruhu, nebo minimálně samostatné podkategorie, také se zvláštním právním základem,
- kritéria přidělování prostředků musí být zaměřena na práva a potřeby obyvatel, s různým přístupem k jednotlivým zemím, a na úsilí přispět k dosahování rozvojových cílů tisíciletí a na další mezinárodní závazky,
- s respektováním klíčových zásad partnerství, přijetí programů partnerskými zeměmi a účast občanské společnosti,
- posílení politické role institucí EU–AKT (Parlamentního shromáždění AKT–EU, Rady ministrů AKT–EU a sekretariátu AKT).
22. upozorňuje, že strop vlastních zdrojů, který je v současnosti na úrovni 1,24 % HNP, nezahrnuje hodnotu 0,03 % HNP představující roční podíl ERF; naléhavě žádá Radu a Komisi, aby do příštího finančního výhledu započetly podíl ERF při stanovování stropů vlastních zdrojů a vnějších akcí;
23. žádá orgány EU, aby v průběhu jednání o novém finančním výhledu vložili do interinstitucionální dohody, kterou bude upraven finanční výhled na další období, závazek zaručit stálý příděl prostředků určených pro země AKT po celou dobu platnosti tohoto finančního výhledu; trvá na tom, že je nezbytné, aby se zdroje určené pro země AKT reálně nesnižovaly;
24. potvrzuje své odhodlání začlenit do každého budoucího nařízení týkajícího se ERF pevný finanční rámec platný po celou dobu platnosti finančního výhledu, jak je tomu v současnosti v případě Jihoafrické republiky. Na konci tohoto období vznikne právní povinnost vypracovat nové nařízení obsahující nová finanční ustanovení na období dalšího finančního výhledu; oznamuje svůj záměr kontrolovat, zda se plně provádějí tato ustanovení podle bodu 33 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu
Úř. věst. L 322, 10.1.1999, s. 8. ,
25. podporuje krok Komise, jehož záměrem je věnovat na spolupráci se zeměmi AKT finanční prostředky ve výši odpovídající ambicím tohoto partnerství a považuje navrhovanou částku 23,572 miliard € na celé období finančního výhledu za rozumný základ pro vyjednávání;
Odpovědnost Evropského parlamentu a respektování zásad přijetí a účasti
26. zdůrazňuje, že odpovědnost Evropského parlamentu za prostředky věnované na rozvoj odpovídá požadavkům na demokratickou odpovědnost a průhlednost, a opakuje, že trvá na základních zásadách partnerství, tj. na zásadě přijetí a účasti, které jsou těžištěm prohlášení o rozvojové politice EU stejně jako Dohody z Cotonou;
27. nemůže akceptovat návrh Komise, který znamená vyloučení Evropského parlamentu z procesu konzultací týkajících se vymezení geografických a tematických programů na základě nařízení o rozvojové spolupráci a hospodářské spolupráci, a domnívá se, že konzultace s vládami a občanskou společností partnerských zemí v rámci procesu vytváření programů je nutno stanovit jako povinnost;
28. opakuje svůj požadavek konat každoročně rozpravu v Evropském parlamentu po předložení výroční zprávy Komise o rozvojové spolupráci;
Místo rozvojové spolupráce a humanitární činnosti mezi politikami EU
29. trvá na tom, aby bylo ve finančním výhledu ve větší míře uplatněno kritérium „řádné správy věcí veřejných“ při provádění politiky rozvojové spolupráce EU a aby finanční výhled umožňoval posílit vzájemnou provázanost politik EU v souladu s ustanoveními Smlouvy o Ústavě pro Evropu, v nichž se uvádí, že „Unie přihlíží k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové země“;
30. opakuje, že je přesvědčen, že rozvojová politika a politika humanitární pomoci EU a řádné používání prostředků, které jsou na ně věnovány, musí být v plné a výhradní působnosti jednoho komisaře, který bude na politické úrovni odpovědný za postup EU v této oblasti a za plnění jejích závazků vůči mezinárodnímu společenství.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
DEVE 15. 9. 2004
Užší spolupráce
non
Navrhovatel Datum jmenování
Marie-Arlette Carlotti 17. 11. 2004
Projednání ve výboru
2. 12. 2004
18. 1. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
21. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
24
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, Danutė Budreikaitė, Thierry Cornillet, Margrietus van den Berg, Fernando Fernández Martín, Maria Martens, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Luisa Morgantini, Józef Pinior, Toomas Savi, Pierre Schapira, Jürgen Schröder, María Elena Valenciano Martínez-Orozco, Mauro Zani.
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
John Bowis, Milan Gaľa, Alain Hutchinson, Bernard Lehideux, Manolis Mavrommatis, Karin Scheele, Anne Van Lancker, Zbigniew Zaleski.
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Irena Belohorská
4. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro mezinárodní obchod
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie na období 2007–2013
(2004/2209 (INI))
Navrhovatel:
Pierre Jonckheer
NÁVRHY
Výbor pro mezinárodní obchod vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že se v období 1999–2004 rozpočet Společenství zvýšil o 8,2 %, zatímco rozpočty států se v průměru zvýšily o 22,9 %,
B. bera na vědomí rozhodnutí Evropská rady přijaté na zasedání Bruselu ve dnech 24. a 25. října 2002, které se týká se zemědělských výdajů na období 2007–2013,
C. vzhledem k tomu, že od roku 2007 bude Evropský rozvojový fond zahrnut do rozpočtu EU,
D. vzhledem k tomu, že se úkoly EU za poslední roky staly rozsáhlejšími a že většina evropských občanů by uvítala aktivnější roli Unie, zejména v oblasti vnější politiky,
E. vzhledem k tomu, že v důsledku globalizace roste význam obchodní politiky EU a EU je na světové úrovni důležitým obchodním partnerem při dvoustranných i mnohostranných jednáních;
1. podporuje výši položek plateb a položek závazků navržených Komisí na období 2007–2013; poukazuje na to, že nové politické potřeby je třeba naplnit pomocí dodatečného financování, nikoli na úkor jiných činností; vítá rovnováhu, které bylo dosaženo v návrhu Komise (stanovením výše položek závazků na 1,14 % a stropu vlastních zdrojů na 1,24 % hrubého národního důchodu);
2. vítá klíčovou roli, kterou Komisi přisuzuje finančním výhledům na období 2007–2013, a náročný časový plán průběhu jeho schvalování, a zdůrazňuje význam jeho koordinace s Lisabonskou strategií; domnívá se, že cíl vytvořit z Evropy „nejvíce konkurenceschopné a dynamické hospodářství na světě založené na znalostech“ má zásadní význam pro Evropu jako klíčového hráče ve světovém hospodářství;
3. domnívá se, že v souvislosti s finančními výhledy má politika soudržnosti zásadní význam; domnívá se, že v duchu Lisabonské strategie bude třeba zaměřit podporu na vytvoření kapacit z hlediska regionálního i sociálního, aby se stimuloval udržitelný růst, začlenění a konkurenceschopnost; zdůrazňuje, že je třeba, aby finanční výhledy pomohly snížit na minimum náklady na změny a usnadnit sociální a regionální přizpůsobení se nepříznivým důsledkům rostoucí otevřenosti mezinárodnímu obchodu v neustále se měnícím světovém hospodářství (např. textilní průmysl a zemědělství);
4. žádá zejména, aby v rozpočtu EU byly dostatečné prostředky, které by umožnily větší zapojení Evropského parlamentu do obchodní politiky, zejména v rámci vyjednávání s WTO a činnosti parlamentní konference WTO;
5. žádá potřebné finanční prostředky pro Evropský parlament, aby byl lépe informován o mezinárodní obchodní politice, zejména na zajištění přístupu ke všem obchodním dokumentům z obchodních jednání a z vyjednávání v rámci WTO;
6. je přesvědčen, že výdaje Evropského rozvojového fondu, které budou začleněny do nového finančního rámce, umožní také zemím AKT větší podíl na mezinárodním obchodu za rovných podmínek; žádá, aby byl ERF i po zařazení do nového finančního rámce k dispozici alespoň v dosavadní výši;
7. vítá začlenění (ERF) do nového finančního rámce (což přispěje také k zajištění dostatečného financování fondu), a také úmysl Komise zjednodušit postupy a posílit důslednost a jednoznačnost stávající škály různých nástrojů; je toho názoru, že ke zvyšování transparentnosti a spolehlivosti musí jít ruku v ruce s posilováním úlohy Parlamentu; je toho názoru, že koordinované použití činností a nástrojů musí přispět k vytvoření potenciálu v zemích – příjemcích tak, aby se mohly plně, ale i řádně a spravedlivě účastnit světového obchodu;
8. zdůrazňuje význam, jaký má rozšířené hodnocení dopadů obchodních dohod s třetími zeměmi, včetně rozvojových a nejméně rozvinutých zemí, který by umožnil nápravu případných negativních dopadů na dotyčné země pomocí víceletých orientačních programů a strategických dokumentů jednotlivých zemí;
9. vítá úmysl Komise zlepšit koordinaci s iniciativami vykonávanými jednotlivými zeměmi, jinými orgány a institucemi Bretton Woods; současně upozorňuje, že je důležité, aby tato snaha směřovala k posílení možností rozvojových zemí tak, aby jim bylo umožněno dosáhnout zdravé kombinace růstu a stále spravedlivější účasti na mezinárodním obchodu, zejména v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí;
10. vítá snahu Komise pravidelně využívat hodnocení dopadů, pokud jde o udržitelnost obchodních smluv pro třetí země tak, aby se co nejvíce zvýšil kladný dopad a snížily negativní vlivy vyplývající z vyjednávání takových dohod;
11. narhuje, aby byl vypracován nový interinstitucionální postup k zajištění řádného zapojení Evropského parlamentu do přípravy politik, což by poskytlo záruku, pokud jde o nasměrování a důslednost reakcí EU na nové potřeby a úkoly týkající se světového obchodu.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie na období 2007–2013
Referenční údaje
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
15. 9. 2004
Užší spolupráce
Navrhovatel Datum jmenování
Jonckheer 25. 10 .2004
Projednání ve výboru
2. 12. 2004
17. 1. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
0. 0. 0000
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
26
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Enrique Barón Crespo, Daniel Caspary, Jan Christian Ehler, Christofer Fjellner, Béla Glattfelder, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Robert Sturdy, Zbigniew Zaleski, Françoise Castex, Erika Mann, David Martin, Javier Moreno Sánchez, Sajjad Karim, Johan Van Hecke, Jacky Henin, Helmuth Markov, Jean-Marie Le Pen,
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Albert Deß, Ivo Strejček, Elisa Ferreira, Antolín Sánchez Presedo, Danutė Budreikaitė, Pierre Jonckheer, Frithjof Schmidt
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
31. 3. 2005
STANOVISKO Výboru pro rozpočtovou kontrolu
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Jan Mulder
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro rozpočtovou kontrolu vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Náprava komplikací vzniklých v průběhu stávajícího finančního výhledu
RAL
1. bere na vědomí vyjádření Evropského účetního dvora ohledně nesplacených závazků, které ke konci roku 2003 představovaly „přibližně 2,5 roční platby při současné míře výdajů“ (2.18); vyjadřuje znepokojení nad tím, že v období současného finančního výhledu došlo k hromadění schválených prostředků; bere na vědomí, že u strukturálních fondů bude tento problém vyřešen pravidlem n+2; u nových členských států je možné počítat s pravidlem n+3 v rámci přechodného období;
Kontrast: narůstající rozpočet – nízká míra plnění rozpočtu
2. upozorňuje, že hromadění nezaplacených závazků, kromě jiných problémů, např. pozdního schvalování programů, povede pravděpodobně ke zpomalení plnění rozpočtu a zmaří svěží vstup do období přípravy programů počínaje rokem 2007; upozorňuje, že výrazné nedočerpání podkopává věrohodnost požadavků na zvýšení rozpočtu EU jako takového; zdůrazňuje, že v příštím finančním výhledu by měl být v jednotlivých letech dosažen realistický poměr mezi závazky a platbami; naléhavě znovu vyzývá Komisi
1 Viz Přijaté texty , 22. 4. 2004 ( P5_TA(2004)0367 ), bod 20. 1 , aby předložila podrobnou analýzu, jakým způsobem je možné snížit stávající nezaplacené závazky a v budoucnosti minimalizovat neobvyklé RAL, zejména s cílem připravit odpovídající změny v nástrojích na období příštího finančního výhledu;
3. trvá na potřebě vytvořit finanční rámec schválený pro daný časový plán, aby se při spouštění některých politik předešlo prodlevám způsobeným nedostatečným právním základem, jako k tomu docházelo v prvních dvou letech současného finančního výhledu. Přikládá zásadní důležitost tomu, aby se minimalizovalo nedočerpání schválených prostředků, zejména na počátku období, a z něj plynoucí neustálý nárůst diferencovaných nesplacených výdajových závazků;
Správní výdaje Komise
4. zdůrazňuje, že zavedení sestavování rozpočtu podle jednotlivých činností od roku 2004, zejména uvádění správních výdajů Komise jako součásti celkových výdajů jednotlivých oblastí politiky, velmi ztěžuje analyzování vývoje výdajů, jejich kontrolu, porovnávání s předchozími obdobími atd., což jsou úkony naprosto zásadní;
5. upozorňuje, že kombinování správních výdajů s výdaji provozními může vést k tomu, že budou provozní prostředky užívány ke správním účelům v případech, kdy Rada a Evropský parlament nepřijmou v rámci ročního rozpočtového procesu některé požadavky Komise, což bude ke škodě dotčených politik;
6. navrhuje, aby Komise s ohledem na finanční výhled prozkoumala možnost vést oddělené účty, a to obecné účty a účty nákladů, jako v podnicích, a upozorňuje, aby tento systém používaly při tvorbě svých ročních rozpočtů i členské státy;
Administrativní zátěž
7. zdůrazňuje, že by Komise měla zjednodušit řízení administrativy a zvýšit jeho efektivitu s ohledem na provádění programů Společenství pro své vlastní služby, členské státy a příjemce finanční pomoci, zejména pokud jde o malé projekty; domnívá se, že by měla být na každé z těchto čtyř úrovní provedena důkladná analýza, nakolik je řízení administrativy právních předpisů efektivní, aby se dalo zjistit, jak je možné zvýšit účelnost a účinnost využití správních nákladů; navrhuje, aby se tato analýza vztahovala na celý rozpočet;
Agentury
8. bere na vědomí, že Komise ve svém prvním strategickém sdělení o finančním výhledů na období 2007 – 2013
2 KOM(2004)0101 . 2 oznámila svůj záměr v ještě větší míře delegovat a svěřovat plnění svých úkolů subjektům jiným než svým vnitřním oddělením, zejména agenturám; znovu vyjadřuje své obavy, pokud jde o množství různých forem a úkolů stávajících agentur, které nejsou „ani průhledné ani srozumitelné“
3 Viz Přijaté texty , 13. 1. 2004 ( P5_TA(2004)0015 ), bod 14; dále viz. usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. 4. 2004 (Úř. věst L 330, 4. 11. 2004, s. 6), bod 24. 3 ;požaduje zejména, aby byla vyjasněna role „výkonných agentur“ ve vztahu k ostatním agenturám a aby nedocházelo k překrývání jejich úkolů; je přesvědčen, že interinstitucionální dohoda o obecných zásadách by mohla tvořit základ pro harmizovaný rámec současných a budoucích agentur;
Posílení odpovědnosti členských států za řádné finanční řízení
Prohlášení o zveřejnění a možnost zastavení financování příslušných členských států
9. domnívá se, že k řešení „rizika pověření“, tzn. rizika vycházejícího ze skutečnosti, že Komise nese konečnou odpovědnost za rozpočet, přičemž nemá dostatečné záruky, že plnění rozpočtu bylo v případě sdíleného řízení s členskými státy legální a řádné, je nezbytný nový přístup; bere na vědomí, že Evropský účetní dvůr nemohl opět potvrdit legalitu a řádnost podkladových operací, pokud jde o strukturální opatření v rozpočtovém roce 2003 s ohledem na „přetrvávající nedostatky na úrovni členských států“
4 Evropský účetní dvůr - výroční zpráva týkající se rozpočtového roku 2003, kap. 1, odst. VI(b). 4 ;
10. vítá návrhy zavést nejvyššími politickými a řídícími orgány (ministři financí) každého členského státu každoroční „prohlášení o zveřejnění“; domnívá se, že by toto prohlášení mělo být sestaveno před rozdělením finančních prostředků, nejlépe pro každý sektor zvlášť, a mělo by obsahovat prohlášení, že byly zavedeny řádné kontrolní systémy; domnívá se, že prohlášení tohoto typu by Komisi lépe umožnila převzít odpovědnost, zejména při vymáhání neoprávněně vyplacených částek, a později by také umožnila Účetnímu dvoru zahrnout tuto informaci do své výroční zprávy o auditu;
11. zastává názor, že musí existovat úzká spojitost mezi „ prohlášením o zveřejnění“ a sankcemi uvalenými Komisí, které mají vliv na financování příslušných členských států;
12. zdůrazňuje, že cílem výše uvedených návrhů je zvrátit tendenci Evropského účetního dvora publikovat rok co rok negativní prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o finanční řízení Evropské unie; je přesvědčen, že tato skutečnost by výrazně zlepšila vnímání evropské správy v rámci celé Evropské unie; bere na vědomí, že Komise zahrnula cíl dosáhnout pozitivního prohlášení do svého pětiletého pracovního plánu;
13. lituje, že nové právní předpisy navrhované Komisí, které se týkají strukturálních opatření, stále neodrážejí koncept veřejného prohlášení; považuje přijetí konceptu „prohlášení o zveřejnění“ za nezbytnou podmínku pro získání souhlasu Parlamentu s novou interinstitucionální dohodou o finančním výhledu na období 2007 – 2013;
Strategie jednotného auditu
14. vítá návrhy Evropského účetního dvora, pokud jde o rámec vnitřní kontroly Společenství („model jednotného auditu“) pro všechny oblasti výdajů Společenství
5 Evropský účetní dvůr, stanovisko č. 2/2004 (Úř. věst. C 107, 30. 4. 2004, s. 1). 5 ; domnívá se, že v principu by z působnosti tohoto přístupu neměla být vyňata žádná oblast a vyzývá Komisi, aby učinila příslušné kroky; v této souvislosti znovu zdůrazňuje důležitost uplatňování a případně dalšího rozpracování společných pravidel finanční kontroly a interního auditu; oceňuje úsilí Komise a některých členských států vyvinuté v této oblasti; zastává stanovisko, že rozvoj takových společných standardů by vhodně doplnil koncept „prohlášení o zveřejnění“; uvádí, že struktura těchto společných standardů by měla zohlednit především účinnost, nikoli pouze legalitu a řádnost;
15. upozorňuje, že při tvorbě modelu jednotného auditu nebo rámce vnitřní kontroly Společenství by se mělo vzít v potaz např.:
- aplikování modelu či rámce na všechny oblasti rozpočtu Společenství;
- společná dohoda (institucí a členských států) o jednotných principech a standardech kontroly i o opatřeních sloužících harmonizaci kontrolních postupů, za současného respektování vnitrostátních systémů;
- koordinace provádění auditů různými kontrolními orgány Společenství a členských států;
Posílení ochrany finančních zájmů Evropské unie
Vývozní náhrady
16. zdůrazňuje skutečnost, že vývozní náhrady budou záviset na výsledcích jednání ve Světové obchodní organizaci (WTO). Před rozhodováním o budoucnosti těchto forem pomoci, které jsou v současné době v praxi podstatně omezeny, je tudíž nutné vyčkat do konce těchto jednání;
17. žádá Komisi, aby zlepšila sledování platících agentur, které jsou odpovědné za společnou zemědělskou politiku; upozorňuje, že platící agentury v nových členských státech podléhaly před přistoupením souhlasu Komise; požaduje, aby Komise v této praxi pokračovala a předložila Parlamentu zprávu o možnosti opětovného přezkoumání a schválení platících agentur v členských státech Komisí;
Úřad evropského veřejného žalobce
18. v souladu se zprávou Corbetta/Méndeze de Viga
6 Přijaté texty, 12. 1. 2005 ( P6-TA(2005)0004 ), bod. II.9.1.5. 6 vítá skutečnost, že návrh Ústavy stanoví zřízení Úřadu evropského žalobce v rámci Eurojustu; připomíná, že Parlament stanovil konkrétní pojetí prokurátora ve svém usnesení ze dne 27. března 2003
7 Úř. věst. C 62 E, 11.3.2004, s. 191. 7 ; bere na vědomí, že členské státy již rozhodly o tom, že pokud bude tento úřad zřízen, bude mít sídlo v Lucemburku
8 Evropská rada, závěry předsednictví – Brusel, 12.–13. prosince 2003, příloha. 8 ; považuje tedy zřízení Úřadu evropského žalobce a jeho potenciální začlenění do rozpočtu za konkrétní střednědobý cíl, který by měl být zohledněn ve finančním výhledu na období 2007 – 2013.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Referenční údaje
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor(y) požádaný(é) o stanovisko
CONT
Datum oznámení na zasedání
15.9.2004
Užší spolupráce
Ne
Zpravodaj(ové)
Jan Mudler
Datum jmenování
30.11.2004
Projednání ve výboru
3.2.2005 16.3.2005
Datum schválení
16.3.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
20
proti:
1
zdrželi se:
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender, Herbert Bösch, Simon Busuttil, Paulo Casaca, Petr Duchoň, Szabolcs Fazakas, Markus Ferber, Christofer Fjellner, Ingeborg Gräßle, Dan Jørgensen, Ona Juknevičienė, Nils Lundgren, Véronique Mathieu, Jan Mulder, Borut Pahor, István Pálfi, José Javier Pomés Ruiz, Bart Staes, Kyösti Tapio Virrankoski
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Albert Jan Maat
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Rosa Miguélez Ramos, Marta Vincenzi
3. 2. 2005
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Enrico Letta
PA_NonLeg
NÁVRHY
Hospodářský a měnový výbor vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. Vyslovujeme uznání úsilí, které Komise vynaložila s cílem stanovit priority Evropské unie v příštích letech a navrhnout restrukturalizaci, byť částečnou, svého rozpočtu, aby zajistila, že bude možné tyto cíle plnit.
2. Vítáme rozhodnutí Komise předložit v předstihu finanční výhled a využít toho, že souběžně končí skoro všechny programy Společenství (v roce 2006).
3. Podporujeme postoj Komise týkající se zdůraznění udržitelného rozvoje jako naprosté priority, a to zejména prostřednictvím uplatňování Lisabonské strategie. Nemělo by se však zapomínat na to, že odpovědnost za uskutečňování Lisabonské strategie je i nadále především na členských státech, a bude proto důležité správně uplatňovat zásadu subsidiarity a proporcionality. Je třeba zdůraznit, že solidarita a soudržnost – na nichž je založen úspěch evropské integrace – by měly být i nadále základním principem sestavování rozpočtu.
4. V tomto ohledu považujeme za zcela klíčové tři oblasti činnosti, na které navrhuje Komise zaměřit úsilí, a zdroje pro tyto činnosti za neokleštitelné, a to zejména akce, které podporují konkurenceschopnost a inovaci na jednotném trhu, zejména v oblasti výzkumu a technologií, vzdělávání a rozšiřování transevropských a energetických sítí. Považujeme za důležité, aby z finanční pomoci vyplýval přínos opatření na evropské úrovni.
5. Souhlasíme s tím, že dva různé cíle, tj. konkurenceschopnost a soudržnost, které se vzájemně posilují, protože oba směřují k solidaritě mezi všemi regiony a občany, vyžadují dva různé podokruhy rozpočtu.
6. Zdůrazňujeme metodologickou korektnost přístupu, který zdůrazňuje potřebu dospět nejprve k politické dohodě o úloze, kterou má Evropská unie hrát prostřednictvím své politické činnosti, a následně o zdrojích, které je na to potřeba uvolnit. Považujeme nicméně za vhodné, aby položky plateb, představující procentuální podíl hrubého národního produktu, dosahovaly v průměru 1,14 %, jak to stanoví návrh Komise a aby strop vlastních zdrojů Komise byl stanoven na 1,24 % hrubého národního produktu. Věříme však, že by tyto podíly měly být stanoveny s konečnou platností až po zlepšení rozpočtové kontroly, jakmile Účetní dvůr potvrdí, že výdaje jsou v souladu s rozhodnutími rozpočtového orgánu.
7. Domníváme se, že „Evropský fond přizpůsobení růstu“, který navrhuje Komise, by mohl pomoci Unii rychleji reagovat na hospodářské změny prorůstovými opatřeními; domníváme se, že zdroje, které nebyly vynaloženy v jednom rozpočtovém roce, by mohly být přeneseny a převedeny do tohoto fondu přizpůsobení růstu, z něhož by měly být financovány investice přispívající k tomu, aby EU dosáhla svých lisabonských cílů posílení sociální a regionální soudržnosti; vyzývá Komisi, aby předložila podrobnější návrh financování a využívání „Evropského fondu přizpůsobení růstu“.
8. Konečná podoba nového finančního výhledu, podle něhož budou přidělovány zdroje novým členským státům Unie, nesmí ve svém důsledku nijak poškozovat žádnou jednotlivou zemi, a musí tak zabránit nerovnostem.
9. Dále je při projednávání finančního výhledu nutno určit, zda financování EU přispělo ke skutečné konvergenci, a následně nesmí být odměnou za dobré výsledky zhoršení vyhlídek do budoucna.
10. Schvalujeme postoj Komise také ohledně příjmů a sdílíme obavy z nedostatků spojených s povědomím o nízké finanční autonomii Evropské unie. Považujeme nicméně za důležité, aby byl vypracován alternativní systém financování Unie, i když diskuse o tomto tématu byla odložena na rok 2013 a vyloučena z víceletého finančního rámce na léta 2007–2013. Mimoto navrhujeme, aby byly vyvinuty alternativní finanční nástroje, které budou motivovat veřejné a soukromé subjekty k rozsáhlejsím investicím do odvětví, která vnášejí do hospodářství Společenství větší inovační impulzy.
11. Domníváme se nicméně, že je třeba věnovat maximální pozornost návrhu Komise týkajícího se všeobecného opravného mechanismu s cílem reformovat opravný mechanismus britského příspěvku a řídit se přitom zejména zásadou solidarity členských států.
12. Pokud jde o příjmy, bylo by žádoucí dospět k posunu od zdrojů založených na hrubém domácím produktu ke zdrojům založených na daních, aby se snížily starosti jednotlivých členských států s otázkami čisté bilance.
13. Domníváme se nicméně, že by Parlament měl koordinovat své činnosti takovým způsobem, aby se účinně podílel na rozpočtových procesech. Nedostatek koordinace spolu s logikou „kdo dřív přijde, ten dřív mele“, by omezoval možnost obdržet v rámci finančního výhledu nezbytné zdroje nutné pro uskutečňování přednostních cílů Parlamentu.
14. Konečně se domníváme, že by finanční výhled měl pokrývat časové období pěti, a nikoli sedmi let, aby byl v souladu s funkčním obdobím Parlamentu a Komise počínaje víceletým finančím rámcem následujícím po finančním rámci na léta 2007 – 2013.
POSTUP
Název
Finanční výhled 2007–2013
Referenční údaje
2004/202209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ECON
15. 9. 2004
Užší spolupráce
Ne
Navrhovatel Datum jmenování
Enrico Letta 13. 9. 2004
Projednání ve výboru
4. 10. 2004
22. 10. 2004
18. 1. 2005
atum přijetí pozměňovacích návrhů
2. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
35
9
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Pier Luigi Bersani, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Robert Goebbels, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Ian Hudghton, Christopher Huhne, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Enrico Letta, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Karin Riis-Jørgensen, Dariusz Rosati, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček, Sahra Wagenknecht, Lars Wohlin
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Harald Ettl, Alain Lipietz, Jules Maaten, Diamanto Manolakou, Antonis Samaras, Andreas Schwab, Theresa Villiers, Corien Wortmann-Kool
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
2. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Jamila Madeira
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci výbor vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá možnost přispět ke zvýšení role Evropského parlamentu jakožto rovnocenného partnera Rady při přípravě budoucího finančního rámce; lituje však, že prezentace tohoto rámce není dostatečně transparentní a že nebyl dostatek času na hlubší analýzu; vyjadřuje své obavy týkající se příliš centralizovaného přístupu k používání rozpočtu;
2. poukazuje na to, že rozpočtové prostředky pro okruhy musejí ve stejné míře odrážet všechny cíle Lisabonské strategie a strategie z Göteborgu; vyzývá proto Komisi, aby Parlamentu každý rok poskytovala informace, aby mohl posoudit účinnost udržitelného využívání prostředků EU k dosažení cílů zaměstnanosti a sociální integrace a sledovat využívání všech ostatních okruhů; vyzývá Komisi, aby prověřila své dosavadní metody kontroly a s nimi spojené požadavky na členské státy s cílem vyvinout nové procesově zaměřené a méně byrokratické metody; vyzývá Komisi, aby Parlamentu zajistila dostatečnou dobu na provedení účinné analýzy;
3. bere na vědomí návrh Komise, že by 80 % zdrojů mělo být spravováno decentralizovaně a národní agentury by měly vybírat příjemce a vyplácet finanční prostředky uživatelům programů; zdůrazňuje, že větší decentralizace může být přijatelným cílem; vyzývá však Komisi, aby konkrétně ukázala, jak lze decentralizaci kombinovat s vysokou úrovní kontroly tak, aby bylo zabráněno problémům s postupem agentur v minulosti, zejména s ohledem na navrhovanou výkonnou agenturu, která by měla řídit akce napříč oblastmi vzdělávání a kultury a transevropských sítí;
Okruh 1a. Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost:
4. odsuzuje skutečnost, že v celkovém finančním přídělu na „Konkurenceschopnost a podnikání, provádění programu sociální politiky, doprovodné výdaje a správu“ je pouze 1 345 mil. eur (6,5 %) z 20 405 mil. eur v cenách roku 2004 plánováno na provádění programu sociální politiky, což činí pouze 1 % z celkové částky v okruhu 1a; poznamenává, že toto 1 % z okruhu 1a bude zvýšeno jen nepatrně do výše v podstatě zahrnující pouze prostředky na zvládnutí nové situace vyplývající ze vstupu Bulharska a Rumunska do Unie v roce 2007; kritizuje skutečnost, že rozpočtové prostředky na sociální politiku a politiku zaměstnanosti – na rozdíl od ostatních klíčových oblastí uskutečňování Lisabonské strategie – tak nebudou reálně zvýšeny; považuje tedy za zásadní tuto položku zvýšit, jinak má pochybnosti ohledně toho, jak bude EU schopna s tímto skrovným financováním dosáhnout klíčových cílů Lisabonské strategie – trvalého hospodářského růstu s větším počtem kvalitnějších pracovních míst, modernizace a udržování systémů sociálního zabezpečení boje s chudobou a sociálním vyloučením;
5. požaduje proto podstatně větší zvýšení prostředků (12 %) na provádění nového programu sociální politiky tak, aby mohl být efektivně zaveden program na zvýšení sociální soudržnosti a růstu a na snížení vysoké nezaměstnanosti;
6. vítá návrh programu Společenství týkající se zaměstnanosti a sociální solidarity (PROGRESS), spojující úspěšné akční plány v oblasti zaměstnanosti, sociální integrace, nediskriminace a rovnosti mužů a žen a doplňující pátou oblast týkající se pracovních podmínek; konstatuje, že finanční prostředky vyčleněné pro program PROGRESS nepředstavují žádné navýšení prostředků dosud vyčleněných pro tyto oblasti; domnívá se proto, že finanční rámec programu PROGRESS musí být zvýšen, pokud má Evropská unie skutečně v úmyslu provádět Lisabonskou strategii a program sociální politiky zejména proto, že stávající oblast sociální integrace má být nyní rozšířena tak, aby zahrnovala sociální ochranu (uplatnění metody otevřené koordinace ohledně důchodů, zdravotní péče a dlouhodobé péče);
7. upozorňuje na potřebu odpovídajících finančních nástrojů na podporu současné strategie Komise týkající se stárnutí populace obsahující konkrétní alternativy k systému předčasného odchodu do důchodu; tato strategie by měla zahrnovat také lepší ochranu zdraví, zlepšenou organizaci práce a intergenerační pakt, který by umožnil, aby se mladí pracovníci učili od starších;
Okruh 1b. Koheze pro růst a zaměstnanost:
8. navrhuje zavedení nového cíle zaměřeného na lidský kapitál do cíle 1 Strukturálních fondů, který bude zahrnovat regiony, kde je procento populace s ukončeným terciárním vzděláním nižší než 75 % průměru EU; tento nový ukazatel by doplnil současný ukazatel, který zahrnuje regiony s méně než 75 % průměrného HDP v EU, a sloužil by jako nástroj pro efektivní dosažení politických cílů Lisabonské strategie pro rok 2010;
9. domnívá se, že s ohledem na nové přistupující země a jejich ekonomickou prosperitu by měl být zvýšen finanční rámec Sociálního fondu tak, aby měly tyto země k dispozici stejné finanční zdroje, jaké měly stávající členské státy;
10. upozorňuje na potřebu větší rovnováhy mezi konkurenceschopností a politikou soudržnosti; v důsledku toho žádá širší opatření pro sociální začlenění na podporu strategie zaměstnanosti a možnosti členských států provádět flexibilnější úpravy v souladu s převažujícími požadavky úspěšné politiky pracovního trhu; požaduje zlepšení opatření pro malé a střední podniky, aby jim byl umožněn přístup k financování výzkumu, vývoje a inovací, aby bylo možno zlepšit kvalitu růstu; žádá, aby všechny programy a projekty, které jsou financovány z prostředků fondů ERDF a ESF, braly více v úvahu zásadu rovnosti žen a mužů;
11. vítá skutečnost, že program PROGRESS přispívá k větší transparentnosti, zjednodušení a zpřístupnění v sociální oblasti a oblasti zaměstnanosti a zlepšuje vyhlídky pro realizaci programu sociální politiky;
12. klade důraz na potřebu posílit vazbu mezi Evropským sociálním fondem na NAP
Národní akční plány týkajícími se zaměstnání a sociálního začlenění; zdůrazňuje význam zapojení národních parlamentů, sociálních partnerů, občanské společnosti a regionálních a místních orgánů do provádění této položky, navíc považuje za potřebné, aby mohly být zohledněny regionální zvláštnosti politiky trhu práce přesahující NAP.
13. očekává podstatné zvýšení finančních zdrojů na celoživotní vzdělávání a odbornou přípravu tak, aby mohla být realizována Lisabonská strategie;
POSTUP
Název
Stanovisko k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
Referenční údaje
( 2004/2209(INI) )
Příslušný výbor
FINP
Výbory požádané o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
EMPL 15. 9. 2004
Užší spolupráce
Navrhovatelka Datum jmenování
Jamila Madeira 11. 10. 2004
Projednání ve výboru
2.12. 2004
17. 1. 2005
31. 1. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
1. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
40
1
Členové přítomni při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Jean-Luc Bennahmias, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Alejandro Cercas, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Jean Louis Cottigny, Ottaviano Del Turco, Harald Ettl, Richard Falbr, Carlo Fatuzzo, Ilda Figueiredo, Stephen Hughes, Karin Jöns, Jan Jerzy Kułakowski, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Mary Lou McDonald, Thomas Mann, Mario Mantovani, Jiří Maštálka, Ana Mato Adrover, Maria Matsouka, Ria Oomen-Ruijten, Csaba Őry, Siiri Oviir, Jacek Protasiewicz, José Albino Silva Peneda, Kathy Sinnott, Jean Spautz, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Náhradníci přítomni při závěrečném hlasování
Udo Bullmann, Jamila Madeira, Dimitrios Papadimoulis, Leopold Józef Rutowicz, Evangelia Tzampazi, Tadeusz Zwiefka
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomni při závěrečném hlasování
4. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie 2007–2013
(2004/2209/INI))
Navrhovatelka:
Jutta D. Haug
STRUČNÉ ODŮVODNĚNÍ
V rámci současného finančního výhledu (2000–2006) činí celkový objem výdajů na životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin přibližně 0,7 procenta všech výdajů EU. V návrhu nového finančního výhledu (2007–2013), který předložila Komise, je tento objem mírně zvýšen. Některých politických cílů lze kromě toho dosáhnout začleněním hledisek životního prostředí a zdraví do ostatních politik. K tomu by patřilo také používání finančních zdrojů těchto politik, zejména strukturálních fondů, programů výzkumu nebo fondů pro rozvoj venkova. Tyto zdroje jsou mnohem větší, než zdroje vyčleněné přímo na životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin. Je však třeba mít na paměti, že opatření v oblasti životního prostředí by musela na národní a regionální úrovni soupeřit o finanční prostředky s jinými aktivitami, například v oblasti politiky zaměstnanosti. Základní otázkou tedy zůstává: jsou zdroje navržené v novém finančním výhledu dostatečné pro splnění všech předpokládaných úkolů včetně budoucího rozšiřování?
Současný stav
Výdaje v oblasti životního prostředí jsou v současné době rozděleny mezi šest víceletých programů, Evropskou agenturu pro životní prostředí a mezi rozpočtové položky, do nichž spadá činnost Komise (zvyšování informovanosti, provádění a příprava nové legislativy).
Z programu LIFE Environment jsou podporovány demonstrační a pilotní projekty, jejichž cílem je vývoj nových přístupů a metod ochrany životního prostředí. Program LIFE Nature je určen na podporu provádění politiky EU na ochranu přírody a z programu LIFE Third Countries je financováno budování kapacit a podpora udržitelného rozvoje ve třetích zemích.
Ostatní programy v oblasti životního prostředí jsou podstatně menší. Rámec Společenství pro spolupráci na podporu udržitelného rozvoje měst poskytuje finanční a technickou podporu orgánům místní správy. Akční program Společenství na podporu nevládních organizací poskytuje finanční podporu nevládním organizacím, které přispívají k rozvoji a provádění politiky a legislativy Společenství v oblasti životního prostředí. Program Forest Focus zahrnuje monitoring a ochranu lesů, pokud jde znečištění ovzduší a požáry. Rámec spolupráce Společenství v oblasti znečištění moří je určen k podpoře stávajících nástrojů ochrany moří a pobřežních oblastí. Z akčního programu a mechanismu Společenství pro civilní ochranu je podporována a doplňována činnost členských států na ochranu osob, životního prostředí a majetku v případě přírodních a technických katastrof.
V oblasti veřejného zdraví jsou od roku 2003 finanční prostředky shromážděny v jediném finančním nástroji. Současný program veřejného zdraví bude pokračovat až do roku 2008, ale bude možná přepracován s ohledem na ustanovení nového finančního výhledu. Cílem tohoto programu je zlepšovat informovanost a znalosti o zdraví a schopnost rychle reagovat v případě ohrožení zdraví obyvatelstva.
Nově zřízené Evropské středisko pro předcházení nemocem a boj s nimi (ECDC) rozvine plně svou činnost během dvou let. Jeho hlavním úkolem je zjišťovat nebezpečí ohrožení lidského zdraví nakažlivými chorobami, shromažďovat o nich informace a provádět hodnocení.
V současnosti neexistuje zvláštní program pro bezpečnost potravin. Důraz se klade spíše na legislativu a hodnocení rizik, které provádí Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA).
Budoucnost ­– finanční výhled pro období 2007–2017
Z hlediska Výboru pro životní prostředí obsahuje návrh nového finančního výhledu několik významných bodů. Finanční výhled mění strukturu okruhů, klade důraz na evropský přístup a hledá součinnost mezi oblastmi politiky.
Životní prostředí spadá pod okruh 2 spolu se zemědělstvím a rybolovem. V zásadě je vhodné, aby byly politiky v oblasti zemědělství, rybolovu, životního prostředí a bezpečnosti potravin (veterinární a fytosanitární opatření) umístěny v jednom okruhu s názvem „Zachování přírodních zdrojů a hospodaření s nimi“. Ačkoli návrh Komise spočívá do značné míry v začlenění opatření v oblasti životního prostředí do ostatních politik, zachovává zvláštní nástroj pro opatření výhradně environmentální povahy. Program LIFE+ nahrazuje všechny současné programy (kromě civilní ochrany) a přispívá k přípravě, provádění, monitorování a hodnocení politiky a legislativy EU v oblasti životního prostředí po celé období. Z LIFE+ by se rovněž financovaly aktivity v rámci programu NATURA 2000 , pokud by nebylo možné čerpat finanční prostředky z jiných zdrojů, například z fondů pro rozvoj venkova nebo ze strukturálních fondů.
Program civilní ochrany by byl nadále financován odděleně v okruhu 3 („Občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost“) v rámci speciálního nástroje pro solidaritu a rychlou reakci. Byl by součástí plánu celkové připravenosti s cílem předejít dopadům vážných katastrof nebo je omezit na minimum.
V budoucnu by měly být všechny současné aktivity v oblasti životního prostředí mimo EU (například veškeré vnější aspekty vnitřních politik) financovány z okruhu 4 – vnější opatření („EU jako globální partner“).
Veřejné zdraví a bezpečnost potravin, zejména podpora EFSA. jsou spolu se spravedlností a vnitřními věcmi a s kulturou umístěny v okruhu 3. Bude zahájen nový program pro veřejné zdraví, který bude součástí jednotného programu veřejného zdraví a ochrany spotřebitelů, jehož rozpočet bude oproti současnosti výrazně navýšen. Tento program pokryje značné nároky v souvislosti s rozšířením a jeho dopady a současně umožní rozšíření rozsahu programu. V oblasti bezpečnosti potravin se připravují nová opatření, například zavedení mechanismů pro bezpečnost potravin a krmiv, lepší systém kontrol dovozů ze třetích zemí a rozšíření stávajícího systému včasného varování na třetí země. Tato opatření by spadala do okruhu 2 (FEOGA).
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vítá návrh nového finančního výhledu, který předložila Komise, a rovněž cíl zvýšit efektivitu, účinnost, transparentnost a součinnost politik Společenství a plně tak využít potenciálu EU;
2. zdůrazňuje, že životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin jsou nejen oblastmi, jež se přímo týkají občanů a jejich každodenního života, ale také faktory, které přispívají k dosažení cílů z Lisabonu a Göteborgu; zdůrazňuje proto, že ve financování politik v rámci okruhu 1 –„Udržitelný růst“ je třeba plně zohlednit environmentální hlediska a dopady, ačkoli politická oblast životního prostředí je vlastně umístěna v okruhu 2 ­– „Udržitelné hospodaření s přírodními zdroji a jejich ochrana“;
3. vyjadřuje silnou podporu začlenění hledisek životního prostředí a zdraví do ostatních politik, jako jsou doprava, energetika, zemědělství, rybolov a regionální politika, zdůrazňuje však, že se to nesmí stát záminkou pro snížení financování samostatných programů v oblasti životního prostředí a zdraví a nesmí to zkreslit zvláštní cíle tohoto programu;
4. domnívá se, že s ohledem na další rozšiřování nebude výše finančních prostředků pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin stanovených ve stávajícím finančním výhledu dostačující pro období 2007–2013; zdůrazňuje, že nebude možné v rozšířené EU dosáhnout v těchto oblastech politiky společných cílů, aniž by novým členským státům byla poskytnuta vydatná finanční podpora;
5. podporuje vytvoření jediného finančního nástroje pro životní prostředí (LIFE+) s dodatečnou složkou ochrany přírody, ale současně vyzývá k pečlivému zhodnocení budoucích finančních potřeb; zejména vezme‑li se v úvahu, že návrh zahrnuje financování pravidelných přípravných prací pro rámec LIFE+;
6. upozorňuje na narůstající mezinárodní závazky Evropské unie v oblasti životního prostředí; vyzývá tudíž Komisi, aby zajistila odpovídající financování pro mezinárodní spolupráci a podporu třetích zemí, aby bylo dosaženo společně dohodnutých cílů v oblasti životního prostředí v rámci nástrojů vnějších opatření; žádá nezbytnou finanční podporu pro rozvoj přeshraniční spolupráce v oblasti životního prostředí v rámci EU i se sousedícími zeměmi; doporučuje přidat tématický nástroj vnějších akcí v oblasti životního prostředí, aby byly poskytnuty finanční prostředky také na diplomatické priority EU v oblasti životního prostředí, např. pokud jde o úsilí vyvíjené v rámci politiky klimatických změn a mnohonárodní dohody o ochraně životního prostředí;
7. je znepokojen plány financovat program Natura 2000 téměř výhradně ze strukturálních fondů a z fondu pro rozvoj venkova, což by ponechávalo konečné rozhodnutí o financování jednotlivých sítí na členských státech; zastává názor, že ani vymezení části strukturálních fondů a fondu pro rozvoj venkova nebude nejlepším řešením; je i nadále přesvědčen, že lepší možností je samostatný finanční nástroj pro program Natura 2000 nebo zvýšení zdrojů pro LIFE+; obává se, že důležité ekosystémy by nebyly adekvátně financovány; je toho názoru, že program Natura 2000 by bylo možné zahrnout do fondu rybolovu, pokud v jeho rámci budou vyčleněny odpovídající prostředky; rozhodně doporučuje, aby program Natura 2000 byl jasně vyčleněn ve fondu pro rozvoj venkova a ve strukturálních fondech s tím, že budou poskytnuta specifická opatření pro zachování důležitých druhů a přirozených životních podmínek; v důsledku toho požaduje alespoň: – uvolnění strukturálních finančních prostředků podmíněné sestavením odpovídajícího finančního plánu Natura 2000 na národní úrovni, jak je stanoveno ve sdělení o finančním výhledu; – stanovení cíle v rámci fondu pro rozvoj venkova zaměřeného výhradně na program Natura 2000, přičemž bude stanoven minimální procentuální podíl, který má být vynaložen na tento cíl, jak tomu bylo u jiných cílů v rámci rozvoje venkova; tato dodatečná priorita se musí odrážet ve zvýšeném financování pro rozvoj venkova;
8. zdůrazňuje, že je důležité, aby se na rozvoji a provádění politiky životního prostředí podílely nevládní organizace zabývající se ochranou životního prostředí, zejména v nových členských státech a ve třetích zemích;
9. podporuje myšlenku vytvoření doplňujícího akčního programu v rámcovém programu EU zaměřeném na konkurenceschopnost a inovace s cílem zvýšit inovace ve smyslu lisabonské a göteborské strategie v oblastech, jako jsou nové environmentální technologie a výzkum v oblasti životního prostředí;
10. domnívá se, že jakmile to bude možné, měly by být dva pilíře SZP spojeny do jednotného systému poskytování finančních prostředků na rozvoj evropského venkova, který bude jednodušší a který bude podporovat ekologicky šetrnější postupy v zemědělství a dalších venkovských činnostech;
11. vítá plán zvýšit financování akčního programu pro zdraví, aby byl lépe zaměřen na zájmy a přání občanů a poskytl prostor pro další rozšiřování o země, kde je zdravotní situace horší než v současných členských státech;
12. považuje za nezbytné vyčlenit rozpočtové prostředky na podporu lékařského výzkumu s cílem podpořit inovaci a vyvinout nová antibiotika proti známým nemocím, jako je chřipka, která budou účinně bojovat s nově vybudovanou odolností těchto choroboplodných zárodků;
13. považuje bezpečnost potravin za oblast prvořadého významu, kde účinná opatření a spolupráce na úrovni Společenství mohou být skutečným přínosem; požaduje, aby byla přiměřeně financována opatření na zvýšení bezpečnosti potravin a krmiv, například veterinární spolupráce v zájmu prevence chorob zvířat a boje proti nim, přiměřené kontroly kvality a kvantity dovozů ze třetích zemí a export stávajícího systému včasného varování do třetích zemí;
14. Požaduje dodatečný okruh nebo podokruh pro decentralizované agentury; zdůrazňuje, že financování agentur, zejména Evropské agentury pro posuzování farmaceutických výrobků (EMEA), Evropské agentury pro bezpečnost potravin (EFSA), Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) a Evropského centra pro prevenci a kontrolu chorob (ECDC) by mělo být v souladu s úkoly, které jsou jim přidělovány a zařazeny do pracovního programu; agentury by tedy měly mít dostatek finančních prostředků k realizaci svých pracovních programů; očekává, že agentury budou provádět všechny interní postupy v souladu se služebním řádem;
15. podporuje myšlenku sdružování zdrojů a odborných znalostí na úrovni EU, aby finanční prostředky byly využity efektivně, například v případě plánů na prevenci a připravenost, pokud jde různé krizové situace; navrhuje, aby tento nový nástroj solidarity a rychlé reakce zahrnoval také přírodní katastrofy, například záplavy, a prevenci a minimalizaci dopadů bioterorismu;
16. zdůrazňuje, že zkouškou každého právního předpisu Společenství je jeho uplatňování; požaduje, aby byly poskytnuty přiměřené zdroje na opatření, která by zlepšila řádné uplatňování politik Společenství.
PŘÍLOHA
Vztahy mezi současným finančním výhledem a novou strukturou navrhovanou pro finanční výhled 2007–2013*
NOVÉ OKRUHY VÝDAJŮ
Rozpočet na rok 2004
struktura ABB
okruhy současného FV**
1. UDRŽITELNÝ RŮST
(1)
(3)
1.a. Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
VZDĚLÁVÁNÍ A ODBORNÁ PŘÍPRAVA (kromě kultury)
15 (Výchova a kultura)
3
Výzkum (včetně výzkumu z ENTR, TREN a FISH)
08 (Výzkum) a 10 (Přímý výzkum)
výzkum z 02 (Podniky), 06 (Energie a doprava) a 11 (Rybolov)
3
INFORMAČNÍ SPOLEČNOST (kromě eTEN)
09 (Informační společnost)
3
PODNIKY (kromě výzkumu)
02 (Podniky) kromě výzkumu
3
VNITŘNÍ TRH
12 (Vnitřní trh)
3
HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ
03 (Hospodářská soutěž)
3
HOSPODÁŘSKÉ A FINANČNÍ VĚCI (kromě rezerv na záruky za úvěry a makrofinanční pomoci)
01 (Hospodářské a finanční věci)
3
DANĚ A CLA
14 (Daně a cla)
3
STATISTIKA
29 (Statistika)
3
ENERGIE A DOPRAVA (kromě výzkumu)
06 (Energie a doprava) kromě výzkumu)
3
INFORMAČNÍ SPOLEČNOST (kromě výzkumu)
09 (Informační společnost)
3
ZAMĚSTNANOST A SOCIÁLNÍ VĚCI (výdaj pod současným okruhem 3 „vnitřní politiky“)
04 (Zaměstnanost a sociální věci)
3
Jiné a)
20 (Obchod), 24 (Boj proti podvodům) a 25 (Koordinace politiky Komise a právní poradenství)
3
1. b. Soudržnost pro růst a zaměstnanost
REGIONÁLNÍ POLITIKA – FEDER, interreg
13 (Regionální politika)
2
REGIONÁLNÍ POLITIKA – Fond soudržnosti
13 04 (Fond soudržnosti)
2
ZAMĚSTNANOST A SOCIÁLNÍ VĚCI
04 (Zaměstnanost a sociální věci)
2
ZEMĚDĚLSTVÍ (část LEADER)
05 04 (Rozvoj venkova)
2
2. ZACHOVÁNÍ PŘÍRODNÍCH ZDROJŮ A HOSPODAŘENÍ S NIMI
ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ (kromě vnějšího rozměru)
07 (Životní prostředí)
3
ZEMĚDĚLSTVÍ – včetně opatření pod současným okruhem 3 a rozvojem venkova
05 (Zemědělství)
z toho (pouze provozní výdaje): „tržní opatření“
05
1a
rozvoj venkova
05
1b
rozvoj venkova + část LEADERu
05
2
lesnictví a kontroly a inspekce
05
3
ZDRAVÍ A OCHRANA SPOTŘEBITELE (zdraví zvířat, dobré životní podmínky zvířat a rostlinolékařský stav)
17 04 (Bezpečnost potravin, zdraví zvířat, dobré životní podmínky zvířat a rostlinolékařský stav)
1a
RYBOLOV (kromě výzkumu)
11 (Rybolov) kromě výzkumu
z toho (pouze provozní výdaje): „tržní opatření“
11
1a
strukturální opatření
11
2
řízení a kontroly a inspekce
11
3
mezinárodní rybolov
11
4
NOVÉ OKRUHY VÝDAJŮ
Rozpočet na rok 2004
struktura ABB
okruhy současného FV**
3. OBČANSTVÍ, SVOBODA, BEZPEČNOST A SPRAVEDLNOST
3
KULTURA
15 (Výchova a kultura)
3
ZAMĚSTNANOST A SOCIÁLNÍ VĚCI – boj proti diskriminaci a za rovnost pohlaví
04 04 (Podpora společnosti otevřené sociálnímu začlenění)
3
SPRAVEDLNOST A VNITŘNÍ VĚCI
18 (Prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti)
3
ZDRAVÍ A OCHRANA SPOTŘEBITELE (kromě zdraví zvířat, dobrých životních podmínek zvířat a rostlinolékařského stavu)
17 (Zdraví a ochrana spotřebitele), (kromě 17 04 (Zdraví zvířat, dobré životní podmínky zvířat a rostlinolékařský stav)
3
TISK A KOMUNIKACE
16 (Tisk a komunikace)
3
ROZŠÍŘENÍ – Přechodový nástroj (budování institucí)
22 03 Přechodový nástroj pro budování institucí po vstupu
3
FOND SOLIDARITY (p.m.)
4. EU JAKO GLOBÁLNÍ PARTNER
VNĚJŠÍ VZTAHY
19 (Vnější vztahy)
z toho (pouze provozní výdaje): „vnější vztahy“
19
4
„pomoc obětem porušování lidských práv“
19
3
ZEMĚDĚLSTVÍ (SAPARD)
05
4
REGIONÁLNÍ POLITIKA (ISPA)
13
7
OBCHOD
20
4
ROZVOJ A SPOLUPRÁCE SE ZEMĚMI AKT
21
4
ROZŠÍŘENÍ (kromě přechodového nástroje)
22 kromě 22 03
7
HUMANITÁRNÍ POMOC
23
4
EVROPSKÝ ROZVOJOVÝ FOND (mimo rozpočtu EU na rok 2004)
[21]
ECFIN – rezerva na záruky za úvěry
01 04 01 13
6
ECFIN – makrofinanční pomoc
01
4
REZERVA – Rezerva na mimořádnou pomoc
31
6
Jiné b)
06, 07, 14 & 15
4
5. SPRÁVA **
SPRÁVNÍ VÝDAJE – ostatní orgány
5
Důchody
30
5
Evropské školy
26 01 50
5
CELKEM (včetně náhrad)
třicet jedna politických oblastí
CELKEM KOMISE
Náhrady
8
* Nová struktura uvedená v této tabulce odpovídá struktuře navrhované Komisí v jejím sdělení ze dne 10. února 2004, KOM(2004)101 konečné znění.
** V současné struktuře finančního výhledu jsou správní výdaje Komise spolu s jinými institucemi zahrnuty do samostatného okruhu 5. Jak se navrhuje v dokumentu KOM(2004) 101 konečné znění, mají se správní výdaje Komise zařadit do oblasti odpovídající politiky. V této tabulce jsou správní výdaje Komise pod současným okruhem 5 (2 846 469 262 eur) rozděleny do oblastí politiky v souladu s nově navrhovaným přístupem. Správní výdaje týkající se správních „horizontálních“ služeb Komise (audit, správa, rozpočet, koordinace politiky) byly rozděleny jako „režijní výdaje“ proporcionálně k správním výdajům, které se přímo vztahují ke každé ze zbývajících oblastí politiky, na základě PNR 2004. Jedna výjimka se týká oblasti politiky DŮCHODY, která (spolu s výdaji na Evropské školy) zůstává pod znovu definovaným okruhem „Správa“.
a) Obsahuje konkrétní činnosti vztahující se k boji proti podvodům, k obchodu, postupům při veřejných zakázkách a k programu Prince (informace o budoucnosti Evropy).
b) Obsahuje vnější rozměr vnitřních politik (vzdělávání, životní prostředí, daňová a celní unie, energetika a doprava, spravedlnost a vnitřní záležitosti).
Zdroj: Pracovní dokument č. 2 pana Böge ze dne 21. října 2004 (DT\545322EN, PE 349.838)
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ENVI
15. 9. 2005
Užší spolupráce
Ne
Navrhovatelka Datum jmenování
Jutta D. Haug 1. 9. 2004
Projednání ve výboru
24. 11. 2004
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
3. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
50
0
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Georgs Andrejevs, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Frederika Brepoels, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jillian Evans, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Alessandro Foglietta, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Mary Honeyball, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Marios Matsakis, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Dimitrios Papadimoulis, Adriana Poli Bortone, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Karin Scheele, Kathy Sinnott, Jonas Sjöstedt, María Sornosa Martínez, Thomas Ulmer, Åsa Westlund, Anders Wijkman
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, María del Pilar Ayuso González, Christofer Fjellner, Milan Gaľa, Umberto Guidoni, Jutta D. Haug, Erna Hennicot-Schoepges, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Karin Jöns, Miroslav Mikolášik, Alojz Peterle, Renate Sommer, Andres Tarand
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Ioannis Gklavakis
3. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Paul Rübig
DOPORUČENÍ
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013 jakožto příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tato doporučení:
Průmysl, podniky a lisabonský proces
1. domnívá se, že by finanční výhled měl stanovit hlavní rámec pro financování lisabonské agendy ke zvýšení konkurenceschopnosti Evropy a inovací; je názoru, že tento přístup nezávisí pouze na vydávání prostředků Evropské unie, ale měl by zahrnovat i vlastní zdroje, jejichž část by se mohla zvýšit prostřednictvím revize stávajících antidumpingových opatření a právních nástrojů EU, a rovněž prostřednictvím poplatků za služby, které v současné době vybírají agentury Evropské unie, které se ale neodvádějí do rozpočtu EU;
2. je přesvědčen, že finanční prostředky vyčleněné na výzkum a inovace, spolu s důrazem na růst MSP, je jedním z možných systémů vynakládání výdajů, který povede k dlouhodobému a udržitelnému růstu;
3. je přesvědčen, že udržitelný hospodářský růst je nutný pro zachování evropského sociálního modelu;
4. vítá integrovaný přístup navrženého rámcového programu pro inovace a konkurenceschopnost; znovu opakuje svůj názor, že by se mělo upřednostnit podporování konkurence a inovací evropských podniků, zejména pomocí:
a. lepšího přístupu malých a středních podniků k finančním nástrojům Společenství, a zejména různým zdrojům financování investic,
b. dalšího rozvoje informační společnosti, jak navrhuje Evropská komise (tj. bezpečné elektronické sítě a moderní služby využívající ICT);
c. rozvoje a prosazování mezinárodních norem pro ICT a mobilní komunikační technologie (např. 3G).
d. monitorování provedení legislativního rámce pro elektronické komunikace a podpory srovnávacích činností EU v oblasti iniciativ akčního plánu e-Evropa;
e. praktické uskutečňování akčního plánu na podporu podnikání, zejména vytvářením místních výrobních uskupení a sítí podniků s cílem podpořit inovace v řemeslných odvětvích a malých a středních podnicích (MSP);
5. nadále se však obává, že předchozí programy pro inovace a konkurenceschopnost nevytvořily potřebnou vazbu mezi základním výzkumem a průmyslovými inovacemi; domnívá se, že pro úspěšnou podporu evropské konkurenceschopnosti a inovací má mimořádný význam vytvoření osvětových kampaní na evropské i vnitrostátní úrovni;
Přístup k finančním prostředkům
6. v zásadě podporuje proaktivní přístup, který předpokládá navržený Fond přizpůsobení růstu; konstatuje však, že Komise nedospěla ke konkrétnímu návrhu, zda by se tento fond měl konsolidovat do jednoho nástroje s dobře definovanou oblastí působnosti, akcemi a prioritami, včetně konkrétní zmínky o stávajících programech, které by do něj měly být zahrnuty; zdůrazňuje, že takovýto nástroj by měl přispívat k provádění lisabonského procesu na regionální i místní úrovni; požaduje rovněž, aby se Evropský parlament plně zapojil do rozhodovacího procesu;
7. domnívá se, že na programy pracovní přípravy a celoživotního vzdělávání je nutno vyčlenit přiměřenější rozpočtové prostředky, aby byl podnícem potenciál inovace a podnikatelský duch; vyzývá k vytvoření evropského statutu učně a přeje si, aby byly vyčleněny rozpočtové prostředky na vytvoření programu Erasmus pro mladé pracovníky, stážisty a učně, a zvýšilo se tak množství projektů mobility;
Výzkum a vývoj
8. plně souhlasí s Evropskou komisí, že snaha evropského výzkumu odůvodňuje zdvojnásobení, na základě poměru mezi rozpočtem pro výzkum a HDP EU 25, zdrojů věnovaných na úrovni Společenství prostřednictvím 7. rámcového programu; dále zastává názor, že je potřeba významně navýšit prostředky na národní úrovni s náležitou rovnováhou mezi veřejným a soukromým financováním; zdůrazňuje, že do příštího finančního výhledu musí být zapracováno rozhodnutí přijaté na zasedání Evropské rady v Barceloně v roce 2002 zvýšit do roku 2010 výdaje na výzkum a vývoj na 3 % HDP EU; domnívá se, že otevřená metoda koordinace politik mezi členskými státy je užitečným nástrojem a měla by být upevněna; vyzývá členské státy a Komisi, aby lépe využívaly strukturální fondy a fondy soudržnosti a všechny další možné zdroje financování pro infrastrukturu výzkumu a rozvoje; zdůrazňuje význam úplného využívání možností financování, které pro rozvoj a inovaci nabízí Evropská investiční banka; vyzývá členské státy a Komisi, aby uznaly, že zejména v nových členský státech mohou pro vědce, kteří usilují o využívání evropských financí, existovat překážky; domnívá se, že by Komise proto měla koordinovat strukturální fondy a 7. rámcový program (RP7), aby byla jejich přístupnost zajištěna pro všech 25 členských států EU; věří, že RP7 je založen na úspěších svého předchůdce dosažených při vytváření evropského výzkumného prostoru, a tyto úspěchy RP7 dále rozvine tím, že bude budovat v Evropě ekonomiku a společnost založenou na znalostech.
9. vyzývá Barrosovu Komisi, aby vytrvale usilovala o vytvoření evropského výzkumného prostoru, a pokládá návrhy Komise týkající se finančního výhledu 2007–2013 v oblasti výzkumu a technologického rozvoje za nezbytný minimální základ, má-li vůbec existovat nějaká reálná možnost dosažení lisabonských cílů ve vymezeném časovém horizontu;
10. zdůrazňuje, že náklady a úsilí vynaložené na vytvoření infrastruktury pro výzkum, která umožní posílit hlavní těžiště konkurenceschopnosti EU, plně odůvodňují koordinaci projektů na evropské úrovni; vyzývá k vytvoření evropské politiky týkající se infrastruktury pro výzkum, včetně mezinárodní spolupráce s cílem umožnit získání dalších finančních prostředků ze třetích zemí;
11. shledává, že počáteční přístup Komise k RP7 je přiměřený, a očekává úzkou spolupráci s Radou a Komisí při stanovování tématických priorit, které mají být financovány v rámci šesti typů opatření stanovených Komisí; očekává lepší srozumitelnost, pokud jde o „cesty" k řízení výzkumné politiky načrtnuté Komisí; je si vědom potenciálu obou nových nástrojů („Integrované projekty“ a „Sítě excelence“) a tradičního nástroje „Specificky zaměřených výzkumných projektů“ pro navázání spolupráce na transevropských výzkumných projektech; vyzývá k zachování kontinuity mezi 6. a 7. rámcovým programem a k zachování nových a tradičních nástrojů v náležité rovnováze odpovídající účastníkům z řad inovativních partnerů a menších aktérů obecně; podporuje koncept „technologických platforem”, jelikož to znamená podporu efektivních partnerství mezi hlavními účastníky včetně sociálních partnerů v oblasti klíčových technologií a pomáhá převést výsledky veřejného výzkumu do komerčně použitelných průmyslových výrobků a služeb za předpokladu, že budou zpočátku uplatňovány jako pilotní projekty a budou pravidelně předmětem srovnávacího hodnocení ze strany Komise a hodnocení prováděného týmy expertů na vysoké úrovni s cílem posoudit jejich příspěvek k výzkumu a příznivý poměr nákladů a přínosů; je toho názoru, že je nutno v RP7 omezit nadměrnou byrokracii a poskytnout dostatečné prostředky, aby se zajistilo přiměřené zapojení malých a středních podniků do výzkumných činností; domnívá se, že významnými kritérii jsou, pokud jde o vymezení tematických oblastí, význam těchto oblastí pro vědeckou a průmyslovou základnu v Evropě a jejich potenciál budoucího rozvoje;
12. připomíná, že ve většině MSP je inovace podmíněna dostupnou technologií, kvalifikací zaměstnanců a možností získat přístup ke znalostem; domnívá se, že v zájmu podnícení spolupráce mezi MSP, univerzitami a výzkumnými středisky je třeba uskutečňovat programy vytváření školicích středisek, technologických středisek a středisek rozvoje dovedností a že by bylo prospěšné vytvořit v oblasti inovace a technologie síť zprostředkovatelů pro malé podniky;
13. podporuje doporučení Kokovy zprávy vytvořit nezávislou Evropskou radu pro výzkum s cílem podněcovat dosahování vynikajících vědeckých výsledků soutěžením vědeckých týmů vybraných výlučně podle zásluh na základě odborných posudků;
Energetika
14. zdůrazňuje přínos odvětví energetiky k trvale udržitelnému rozvoji; zejména připomíná význam převádění a rozvíjení stávajících programů (např. program inteligentní energie) v rozšířené Evropské unii a kandidátských zemích; zdůrazňuje potřebu akce na evropské úrovni a finančních prostředků, aby se zajistilo zásobování Evropy energií přes hranice jednotlivých států a rozvíjela se obnovitelná energie a čistá paliva; požaduje proto zvláštní rozpočtovou položku pro program inteligentní energie, ve které budou značné finanční prostředky ve výši, která pomůže splnit a) priority nového komisaře pro energetiku pana Piebalgse, pokud jde o úsporu energie, energetickou účinnost a obnovitelné zdroje, a b) cíle Parlamentu, tj. 20 % využívání obnovitelných zdrojů do roku 2020 a 2,5 % roční snížení míry spotřeby energie u koncového uživatele; zdůrazňuje potřebu rozvinout obnovitelnou energii a čistá paliva tím, že bude dána priorita mimo jiné budoucímu Fondu regionálního rozvoje a Fondu soudržnosti i RP7; zdůrazňuje potřebu rozvíjet energetickou účinnost zároveň trvá na tom, že je důležité nadále využívat jadernou energii, která je účinná a příznivá pro životní prostředí;
15. vítá záměr Komise vytvořit víceletý program pro energetické transevropské sítě, který by zahrnoval příspěvek na budování; vítá vytvoření zvláštní rozpočtové položky pro poskytování přiměřené dodatečné finanční pomoci na podporu vyřazování zařízení v Litvě, na Slovensku a případně v Bulharsku z provozu po roce 2006 pod názvem „Zachování a řízení přírodních zdrojů“, přijímá dotyčnou rozpočtovou položku za předpokladu, že ji lze přehodnocovat či ukončit, pokud dotyčné členské státy nebudou plnit své povinnosti, zejména pokud jde o data ukončení provozu a za předpokladu, že tato opatření nenaruší vnitřní trh; zdůrazňuje potřebu vyšší účasti Evropské investiční banky, ve financování projektů pomocí programů Evropského investičního programu pro MSP; domnívá se, že požadavky na veřejná soukromá partnerství v některých členských státech je třeba buď zlepšeny či upraveny; podporuje rovněž návrh Komise vytvořit systém vzájemného hodnocení mezi vnitrostátními jadernými regulačními orgány a kromě toho požaduje, aby Komise předložila návrhy na provádění kontrolních misí pro jadernou bezpečnost pomocí nové organizace pro kontrolu bezpečnosti, ochranu před zářením a jadernou bezpečnost v rámci EURATOM pomocí systému vzájemného hodnocení národních orgánů pro jadernou bezpečnost;
16. připomíná, že infrastruktura je zásadním prvkem politiky výzkumu v oblasti jaderné energie a vzhledem k zastaralosti stávajících zařízení zdůrazňuje, že modernizace infrastruktury by měla být prioritou jaderného výzkumu v Evropě;
17. připomíná, že Evropská unie je legitimním kandidátem na umístění reaktoru ITER v Caradache; soudí, že pro úspěch tohoto projektu je zásadní pokročit v „doprovodných programech“ v oblasti jaderné reakce, jak pro výstavbu a využívání stávajících zařízení, tak pro vytváření nových nástrojů výzkumu;
Politika v oblasti vesmíru
18. považuje návrh Komise zabývat se evropským systémem družicové navigace v samostatném právním nástroji s vlastní právní základnou a dotovaného z prostředků Společenství za vhodný pro budoucí fáze jeho vývoje;
19. jelikož evropská vesmírná politika je nyní stanovena ve Smlouvě o Ústavě pro Evropu a má vlastní právní základnu (článek III-254), a jelikož je Komise vyzývána, aby vypracovala evropský vesmírný program, velmi podporuje zvýšení finančních prostředků EU vynakládaných na aktivity v oblasti vesmíru, které odpovídá této politické prioritě; domnívá se, že vzhledem ke svému technologicky velice náročnému a inovativnímu obsahu a mezinárodnímu charakteru by měl evropský vesmírný program vytvořit vazbu mezi základním výzkumem a průmyslovými aplikacemi s cílem zvýšit konkurenceschopnost evropského vesmírného průmyslu a učinit z Evropy globálního partnera v této oblasti.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ITRE 15. 9. 2004
Užší spolupráce
Navrhovatel Datum jmenování
Paul Rübig 26. 10. 2004
Projednání ve výboru
30. 11. 2004
15. 12. 2004
18. 1. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
2. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
41
4
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Richard James Ashworth, Jan Březina, Philippe Busquin, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Lorenzo Cesa, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Garrelt Duin, Lena Ek, Adam Gierek, Umberto Guidoni, András Gyürk, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Pia Elda Locatelli, Nils Lundgren, Reino Paasilinna, Pier Antonio Panzeri, Umberto Pirilli, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
María del Pilar Ayuso González, Thierry Cornillet, Neena Gill, Norbert Glante, Cristina Gutiérrez-Cortines, Peter Liese, Lambert van Nistelrooij, Marilisa Xenogiannakopoulou
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
18. 3. 2005
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Phillip Whitehead
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že mandát dočasného výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 vyžaduje, aby se politické priority budoucího finančního výhledu projevily jak v legislativní, tak v rozpočtové oblasti,
B. vzhledem k tomu, že vnitřní trh, základní kámen dnešní Unie, díky němuž vzniklo od roku 1993 2,5 milionu nových pracovních míst a který v témže období vytvořil hospodářský růst ve výši více než 800 miliard eur, by měl být dále rozvíjen, aby byl vstup nových členských států co nejúspěšnější a aby přinesl Unii jako celku co největší ekonomický prospěch,
C. vzhledem k tomu, že politika ochrany spotřebitelů prošla významnou proměnou, do níž se promítl posun, pokud jde o potřeby a očekávání občanů, a je nyní nezbytným doplňkem k fungování a prohlubování vnitřního trhu, který zvyšuje důvěru občanů v přeshraniční transakce,
D. vzhledem k tomu, že celní unie má zásadní význam pro fungování vnitřního trhu a vyžaduje strategický přístup, který musí brát v úvahu významné změny a hrozby, jako například nárůst organizovaného zločinu, pašování a podvody,
E. vzhledem k tomu, že lepší spolupráce mezi správními orgány členských států byla označena za hlavní faktor dobrého fungování vnitřního trhu a za zásadní prvek účinnějšího provádění evropských právních předpisů, díky němuž sílí důvěra podniků i občanů,
1. vítá zařazení politik vnitřního trhu do okruhu 1 navrhovaného finančního výhledu;
2. domnívá se, že vzhledem k pevné vazbě mezi hladkým fungováním vnitřního trhu na jedné straně a koherentními a účinnými spotřebitelskými politikami na straně druhé by bylo logické zařadit politiku ochrany spotřebitelů do téhož okruhu;
3. domnívá se, že pro dosažení politických ambicí finančního rámce musejí být vyčleněny odpovídající finanční prostředky a lidské zdroje přiměřené stanoveným cílům;
4. současně vyzývá Evropskou komisi, aby více využívala reorganizaci jako způsob přidělování zaměstnanců do oblastí s vysokou prioritou, přičemž však je nutné vzít na vědomí, že některá oddělení zabývající se ochranou spotřebitelů se potýkají s nedostatkem personálu a finančních zdrojů;
5. soudí, že rozšiřování spolupráce mezi správními orgány členských států a budování vhodných struktur pro tuto spolupráci, zejména v nových členských státech, je v příštím období úkolem prvořadého významu a mělo by se projevit v rozpočtové oblasti;
6. je přesvědčen o tom, že příklady osvědčené praxe, jako například systém SOLVIT, by měly být podporovány a že podobné mechanismy by měly být nalezeny i v jiných sektorech a oblastech politiky;
7. vyzývá Komisi, aby v rámci svého pracovního programu na příští období předložila včas návrh mechanismu, který by nejlépe dokázal vytvořit takovouto vědomostní základnu, která by byla zdrojem informací pro rozhodování o spotřebitelské politice;
8. domnívá se, že orientační výše finančních prostředků určených k urychlené realizaci programu „Customs 2007“ na zefektivnění správy hranic v rozšířené Unii je vhodná a přiměřená.
JUSTIFICATION
Under the proposed structure of the financial framework for the period 2007–2013 a common new heading called "Health and Consumer Protection, Culture and Citizenship" is foreseen. The goal of policies under this heading is ensuring access to basic goods and services by health and consumer programmes, which match citizens' expectations. The proposal envisages a total rise of 110 percent until 2013.
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Total
amounts in M €
901
1004
1165
1304
1445
1595
1745
1895
10153
total per year
20
40
40
40
40
40
40
40
40
indicative for
consumer policies
11%
16%
12%
11%
10%
9%
9%
110%
increase %
103
161
139
141
150
150
150
994
annual amount
Given the rather small budget proportion for consumer policies whose indicative amount remains stable over the given period while the overall policy line doubles over the same period an increase of the original amount from 40 to 80 million euro has been proposed.
Based on the annual amount of the rather successful IDA programme a reasonable increase of the budget position is proposed.
The expenditure for a European body enhancing administrative co-operation are based on a light structure such as the European Anti-Drug Observatory since the mechanism as such is more important than the actual structure and thereby implied financial means.
As concepts realised for facilitating the Internal Market have proven to call for rather limited financial support no further increase seems to be necessary.
Recognising the enormous efforts by all Member States in preparation of the recent enlargement and in view of the proposed continuation of the Customs 2002 programme by the 2007 Customs programme the amount foreseen under heading 1a in this policy area is deemed responsive to the needs.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
IMCO 15.9.2004
Užší spolupráce
Ne
Zpravodaj Datum jmenování
Phillip Whitehead 23.11.2004
Projednání ve výboru
18.1.2005
1.2.2005
15.3.2005
Datum přijetí
16.3.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
30
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Charlotte Cederschiöld, Mia De Vits, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Christopher Heaton-Harris, Anna Hedh, Anneli Jäätteenmäki, Henrik Dam Kristensen, Alexander Lambsdorff, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Toine Manders, Manuel Medina Ortega, Zita Pleštinská, Zuzana Roithová, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Leopold Józef Rutowicz, Andreas Schwab, József Szájer, Jacques Toubon, Barbara Weiler, Phillip Whitehead
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Jean-Claude Fruteau, Benoît Hamon, Bogusław Liberadzki, Joseph Muscat, José Ribeiro e Castro, Alexander Stubb
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Anja Weisgerber
9. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka: Etelka Barsi Pataky
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro dopravu a cestovní ruch vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. považuje za samozřejmé, že projekty Transevropské sítě pro dopravu (TEN-T), Galileo a Marco Polo a Výzkum a vývoj dopravy mají zásadní význam pro:
· dosažení záměrů, jak byly schváleny v rámci Lisabonské agendy,
· dokončení a účinné fungování jednotného trhu v rámci rozšířené Evropské unie,
· posílení hospodářské a sociální soudržnosti prostřednictvím vytvoření homogenní integrované dopravní sítě a lepšího propojení se vzdálenými a ostrovními oblastmi,
· integraci právních předpisů, jimiž se řídí ochrana životního prostředí, a zásad trvale udržitelného vývoje do sektoru dopravy v souladu s článkem 6 Smlouvy,
· dosažení göteborgských cílů, zvláště pokud jde o trvale udržitelný rozvoj a ochranu životního prostředí, a cíle oddělit očekávání hospodářského růstu od růstu přepravních objemů,
· zvyšování bezpečnosti dopravy,
· zajištění veřejných dopravních služeb;
2. poukazuje v této souvislosti na to, že výdaje Evropské unie na tyto projekty jsou skutečným přínosem, protože působí jako katalyzátor výdajů členských států i soukromých výdajů na určité projekty v oblasti dopravní infrastruktury; považuje brzké formulování plánu (snad v roce 2005) a dlouhodobé finanční závazky EU za základní předpoklad pro to, aby bylo možno vyzvat členské státy, aby se zavázaly projekty spolufinancovat a aby se potenciální finanční partneři ze soukromého sektoru zapojili do financování projektů v rámci Partnerství veřejného a soukromého sektoru (PPP) na pomoc plynulé realizace projektů TEN-T;
3. upozorňuje zejména na potřebu uskutečnit všech 30 prioritních projektů TEN-T, které jsou nedělitelnou součástí téže sítě; potvrzuje význam integrované jednotné dopravní sítě v nedávno sjednocené Evropě; zdůrazňuje, že investice do TEN-T jsou nezbytné k zajištění toho, aby bylo možno využít veškerý prospěch z posledního rozšíření a aby byla EU připravena na další rozšíření; požaduje, aby bylo na úrovni EU zajištěno, že Komise neschválí žádné spolufinancování EU, dokud členské státy, které se v rámci projektu TEN-T podílejí na jednotlivých transnárodních sekcích, nepodepíší mezinárodní smlouvy nezbytné k tomu, aby byly určeny a realizovány příslušné přeshraniční sekce;
4. zdůrazňuje, že bude stále více důležité klást důraz na sledování a hodnocení úspěšnosti dopravní politiky EU obecně a nových agentur zvláště; mimo to vyzývá, aby byla věnována větší pozornost nacházení novátorských způsobů, jak získávat investice ze soukromého sektoru;
5. upozorňuje, že byly již splněny dvě nezbytné podmínky postupu projektu Galileo: interoperabilita a struktura řízení, která umožňuje postoupit do etapy zahájení a využívání projektu; dále upozorňuje, že nyní musí být v souladu s plánem realizována politika zahrnující vybudování globální infrastruktury pro rádiovou navigaci a zjišťování polohy prostřednictvím satelitu;
6. naléhavě žádá Evropskou unii, aby si byla vědoma všech dopadů zřejmého skluzu v plnění nejvýznamnějších projektů TEN-T, jak je uvádí rozhodnutí č. 1692/96/ES
Rozhodnutí č. 1692/96/ES Evropského parlamentu a Rady z 23. července 1996 o hlavních směrech Společenství pro rozvoj transevropské sítě (Úř. věst. L 228 z 9.9.1996, s. 1). , ve znění rozhodnutí č. 884/2004/ES
Rozhodnutí č. 884/2004/ES z 29. dubna 2004 (Úř. věst. L 167 z 30.4.2004, s. 1). ; připomíná názor Komise, že samotná realizace nejdůležitějších projektů bude do roku 2020 vyžadovat investici ve výši 220 miliard eur, zatímco výstavba veškeré infrastruktury podle těchto rozhodnutí bude do roku 2020 vyžadovat investice ve výši 600 miliard eur;
7. konstatuje, že program Marco Polo I se ukázal být velkým úspěchem; upozorňuje, že poskytnutí dalších zdrojů na program Marco Polo II je logickým pokračováním tohoto úspěchu;
8. se znepokojením konstatuje, že celková částka 20,35 miliard eur určená na TEN-T odpovídá průměrnému příspěvku EU na jeden projekt ve výši pouhých 14,5 %; dále konstatuje, že financování některých těchto projektů z EU může v souladu s návrhy Komise dosáhnout až 15 %, 30 % nebo dokonce 50 % celkových nákladů, ale k dosažení takové úrovně financování bude třeba uvolnit další prostředky EU; znovu opakuje, že financování ze soukromého sektoru je nepravděpodobné vzhledem k tomu, že 80 % hlavních projektů do roku 2020, na něž bude třeba dlouhodobých investic, se týká jiného druhu dopravy než silniční; žádá proto, aby částka navrhovaná na TEN-T byla považována za minimum, které v případě schválení nového finančního výhledu bude možno pouze navýšit prostřednictvím revize;
9. upozorňuje na nové potřeby investičních priorit v dopravní infrastruktuře, které mohou vzniknout do roku 2013 po pravděpodobném rozšíření Unie nejméně o další tři státy (Bulharsko, Rumunsko a Chorvatsko); dále upozorňuje, že Evropská unie již zahájila se sousedními státy předběžná jednání týkající se dopravní infrastruktury a vytvořila k tomu pracovní skupinu, která má ještě předložit své závěry;
10. prohlašuje, že prioritní projekty TEN-T jsou v obecném zájmu, a jejich realizace tedy nemůže záviset pouze na schopnosti spolufinancování ze strany jednotlivých členských států; v souvislosti s návrhy předloženými v Zelené knize o partnerství veřejného a soukromého sektoru vyzývá Komisi, aby vypracovala konkrétní návrhy (jako provozní záruční fond) na posílení spolufinancování ze strany členských států a soukromých subjektů, kterým se doplní nízké příspěvky EU; trvá na rychlém schválení směrnice o úhradě, kterou mají platit těžká nákladní vozidla za užívání určité infrastruktury (směrnice o silniční známce „Eurovignette“) jako motivaci pro zapojení soukromých investorů do financování TEN-T;
11. v souladu s doporučeními Van Miertovy skupiny vyzývá k vytvoření Skupiny na vysoké úrovni, která by sledovala realizaci projektů TEN-T a prováděla úpravy pořadí prioritních projektů v závislosti na jejich průběhu a dostupném financování; je toho názoru, že by v rámci tohoto projektu měly mít prioritu projekty zahrnující přeshraniční sekce; trvá na nutnosti podpořit všech 30 projektů, a proto vyzývá Komisi, aby jmenovala evropského koordinátora, který by řešil případné nedostatky;
12. znovu připomíná důležitost Fondu soudržnosti a strukturálních fondů pro realizaci projektů TEN-T, ale také projektů na budování jiné dopravní infrastruktury v zemích a oblastech, kde je dopravní infrastruktura velmi zaostalá. Zdůrazňuje, že financování z těchto prostředků je omezené, protože ne všechny země a oblasti jsou k němu způsobilé a protože existuje hranice 4 %, požaduje tedy, aby bylo při vypočítávání 4% hranice vyjmuto financování prioritních projektů TEN-T;
13. zdůrazňuje strategický význam dopravních sítí pro EU, pokud jde o jejich vztahy s kandidátskými zeměmi a se zeměmi, které se na možnost vstupu připravují, při rozvoji politiky dobrého sousedství EU; konstatuje, že propojení dopravních sítí v této i v dalších oblastech podporuje rozvoj obchodu a investic a tím i trvale udržitelný rozvoj a stabilitu, a dále sociální, hospodářské a zeměpisné sblížení; vyzývá k zajištění odpovídajícího financování rozvoje dopravního propojení a společné infrastruktury sdílené s těmito zeměmi;
14. zdůrazňuje význam zvýšení rozpočtu programu Marco Polo za účelem omezení vzniku případů dopravní zácpy, které poškozují produktivitu ekonomiky EU; konstatuje, že tržně orientované programy jsou důležité pro motivování průmyslu, včetně malých a středních podniků, investovat do multimodální nákladní logistiky nezbytné k řízení svých dodavatelských řetězců; s odkazem na cíle uvedené v Bílé knize o dopravní politice 2010 připomíná nezbytnou potřebu znovudosažení rovnováhy mezi jednotlivými způsoby dopravy, případně vyloučení dopravy, jako prostředku dosažení trvale udržitelné dopravní politiky;
15. znovu připomíná, že nové dopravní agentury pro leteckou, námořní a železniční dopravu hrají důležitou roli při koordinaci administrativy a při účinném uplatňování právních předpisů a politik EU; poukazuje zejména na odpovědnost agentur za bezpečnost dopravy a jejich přínos k ochraně životního prostředí; trvá proto na zabezpečení dostatečného financování v rámci okruhu 5 finančního výhledu, aby mohly plnit všechny úkoly, které jim nedávno stanovily právní předpisy;
16. trvá na dostatečném financování projektu Galileo ve vhodnou dobu, a to kvůli jeho strategickému významu a efektivitě na něj vynaložených nákladů, kvůli tomu, že může být velkým přínosem pro Evropu, a vzhledem k tomu, že může přinést velké výhody tak důležitým sektorům hospodářství, jakými jsou zemědělství, rybolov, životní prostředí, vnější vztahy a rozvoj, a kvůli tomu, že má zásadní význam pro dosažení cílů v oblasti politiky dopravy, jako je bezpečnost, interoperabilita a intermodalita, využívání nových technologií, zlepšená logistika a přechod na udržitelnější druhy dopravy; vyzývá k vytvoření zvláštní rozpočtové položky s částkou nejméně 1 miliardy eur na financování etapy zavedení a komerčního provozu programu Galileo za podmínek, které budou stanoveny v připravovaném nařízení Evropského parlamentu a Rady (COD/2004/0156);
17. podporuje podstatný nárůst financování výzkumu a vývoje a zdůrazňuje význam výzkumu trvale udržitelné povrchové dopravy a doufá, že se dosáhne vyšší trvalé udržitelnosti a bezpečnosti i lepší interoperability a intermodality v oblasti dopravy;
18. znovu připomíná význam cestovního ruchu pro evropské hospodářství, evropské přírodní a kulturní dědictví, a zejména pro země a oblasti, ve kterých je klíčovým prvkem hospodářství a klíčovým sociálním prvkem; upozorňuje na význam, který může mít začlenění cestovního ruchu do textu Evropské ústavy tak, že byl vytvořen právní základ pro udělování pravomocí, které může EU použít k zapojení se do podpory, koordinace a dalších činností týkajících se cestovního ruchu; znovu vyjadřuje své znepokojení, že nebyla schválena rozpočtová položka na pomoc rozvoji cestovního ruchu, která by reagovala na tento nový úkol, a trvá na tom, aby finanční výhled při budoucím plánování zajistil ze strany EU odpovídající podporu cestovnímu ruchu vytvořením zvláštní rozpočtové položky a podporu udržitelnému rozvoji hospodářství a ochraně přírodního a kulturního dědictví prostřednictvím cestovního ruchu a v jeho prospěch za pomoci strukturálních a jiných fondů tam, kde je to vhodné; je toho názoru, že kromě regionů cíle 1 by i regiony cíle 2 mohly mít nárok čerpat z těchto fondů; trvá na tom, že projekty na pomoc při rozvoji cestovního ruchu mají nárok na financování z vyrovnávacího fondu růstu, jakmile bude vytvořen;
19. trvá na tom, že nová struktura finančního výhledu s pouhými pěti okruhy poskytuje potřebnou flexibilitu a dostatečný manévrovací prostor s ohledem na nepředvídané události; vyslovuje proto znepokojení nad návrhem Komise, který se týká nového nástroje pružnosti pro přerozdělování prostředků a vytvoření vyrovnávacího fondu růstu; tvrdí, že jelikož projekty TEN-T znamenají dlouhodobé investice do infrastruktury, pro niž má stabilita rozhodující význam, trvá na tom, že pokud prostředky vyčleněné na dopravní projekty mají být přesunuty k těmto nástrojům, aby s nimi bylo nakládáno zvlášť a aby byly použity pouze na financování dopravních projektů, jinak bude ohroženo uskutečnění projektů, které jsou pro větší konkurenceschopnost Evropy nezbytné;
20. domnívá se, že odvolání závazků podle pravidla N+2 by mělo být v rámci kontroly pomocí finančních nástrojů TEN znovu prověřeno a že by měla být zvážena možnost zavedení pravidla N+3, ačkoli by bylo přísně omezeno na přeshraniční prvky projektů TEN-T.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Referenční údaje
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
TRAN 15. 9. 2004
Užší spolupráce
Navrhovatelka Datum jmenování
Etelka Barsi Pataky 18. 10. 2004
Projednání ve výboru
24. 11. 2004
1. 2. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
2. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
32
9
4
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Margrete Auken, Etelka Barsi Pataky, Philip Bradbourn, Sylwester Chruszcz, Paolo Costa, Michael Cramer, Arūnas Degutis, Armando Dionisi, Petr Duchoň, Saïd El Khadraoui, Robert Evans, Emanuel Jardim Fernandes, Luis de Grandes Pascual, Mathieu Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Jeanine Hennis-Plasschaert, Stanisław Jałowiecki, Georg Jarzembowski, Dieter-Lebrecht Koch, Jaromír Kohlíček, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Jörg Leichtfried, Fernand Le Rachinel, Bogusław Liberadzki, Evelin Lichtenberger, Erik Meijer, Ashley Mote, Michael Henry Nattrass, Robert Navarro, Josu Ortuondo Larrea, Reinhard Rack, Luca Romagnoli, Gilles Savary, Ingo Schmitt, Renate Sommer, Dirk Sterckx, Ulrich Stockmann, Gary Titley, Georgios Toussas, Marta Vincenzi
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Johannes Blokland, Zita Gurmai, Anne Elisabet Jensen, Francesco Musotto
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Garrelt Duin
3. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro regionální rozvoj
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Constanze Angela Krehl
NÁVRHY
Výbor pro regionální rozvoj vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. pokládá regionální politiku EU za nenahraditelný nástroj podpory sociální a ekonomické soudržnosti, který umožňuje Unii uskutečňovat kroky vedoucí ke snížení regionálních rozdílů, stimulaci udržitelného rozvoje regionů, jejich růstu a konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, a rozvíjet a podporovat její pojetí tolerantní a nelhostejné společnosti sdílející zájem být solidární; je přesvědčen, že společné kroky na evropské úrovni jsou efektivní z hlediska nákladů, neboť umožňují úspory z rozsahu, racionalizaci postupů a společné využívání zdrojů, a to zejména v oblasti přeshraniční spolupráce; trvá na tom, že existence silné, dobře financované evropské regionální politiky je podmínkou, bez jejíhož splnění Unie nebude schopná zvládnou následná rozšíření;
2. schvaluje návrhy předložené Výborem pro regionální politiku, dopravu a cestovní ruch v jeho stanovisku ze dne 18. března 2004 ke sdělení Komise „Budování naší společné budoucnosti: politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007–2013“
KOM(2004)0101 , zejména skutečnost, že:
– podporuje úroveň investic do hmotného a lidského kapitálu, kterou Komise navrhuje ve svém sdělení v kontextu soudržnosti pro růst a zaměstnanost, a zejména vítá důraz, který Komise klade na posilování lidských zdrojů v zájmu zlepšení potenciálu růstu a konkurenceschopnosti;
– žádá Komisi, aby stanovila rozvojové cíle a ukazatele podle závěrů zasedání Evropské Rady v Lisabonu a Göteborgu a výsledků průběžného hodnocení; tyto cíle a ukazatele by měly být měřitelné, konkrétní a proveditelné, měly by se týkat hospodářského a sociálního rozměru a životního prostředí a měly by být plnohodnotnou součástí regionálních a národních programů;
– žádá proto, aby horní hranice finančního výhledu byla stanovena na 1,24 % HND, jak navrhovala Komise, aby byly zajištěny dostatečné zdroje pro regionální a strukturální fondy a také pro důležité transevropské dopravní projekty a tzv. „měkké“ místní faktory;
3. zdůrazňuje, že politika soudržnosti v rozšířené Evropské unii bude muset zvládat obrovské úkoly a že 0,41 % hrubého národního důchodu Evropské unie musí představovat minimální úroveň financování;
4. oceňuje finanční úsilí vyvinuté ve prospěch extrémně okrajových regionů, ale domnívá se, že pokud mají být kompenzovány obtíže, se kterými se tyto regiony střetávají při přístupu na vnitřní trh, je třeba mít na paměti, že extrémně okrajová poloha je konstantou, která se nemění v závislosti na výši příjmu;
5. poukazuje na význam podpory řídce osídlených regionů a zvláštní situace ostrovů a horských oblastí;
6. vítá zaměření programů URBAN a Equal a zvýšení financování, které je jeho výsledkem a které mimo jiné rozšíří možnosti spolupráce mezi městskými a regionálními úřady;
7. bere na vědomí, že Komise navrhuje, aby strop zdrojů zůstal na 1,24 % HND a souhlasí s Komisí, že navrhovaný nárůst použití těchto zdrojů v rámci stropu je nevyhnutelný, pokud má Unie splnit závazky a vyhnout se nárůstu zklamání veřejnosti ohledně Evropy;
8. poznamenává, že rozšíření je historickou událostí, na niž jsme všichni hrdí; zdůrazňuje však, že finanční náklady rozšíření by měly být rozděleny mezi všechny členské státy spravedlivým a vyváženým způsobem, aby se nestalo, že náklady ponesou pouze kohezní země a znevýhodněné regiony EU, které samy dosud nedokončily proces konvergence;
9. je si vědom toho, že finanční prostředky se musí vynakládat efektivně, upozorňuje však, že politika soudržnosti a strukturální politika EU v minulých letech výrazně přispěly ke zvýšení evropského přínosu a vždy přispívaly k tomu, že do regionů směřovaly další finanční prostředky; je si dále vědom toho, že vstup deseti nových členských států do EU v roce 2004 představuje pro politiku soudržnosti jako celek novou výzvu a znamená počátek dlouhého procesu budování soudržnosti;
10. považuje za zásadní podpořit návrh Komise, aby byl finanční výhled zpracován na období sedmi let, tedy do roku 2013, neboť v novém finančním období lze očekávat určité obtíže a je třeba připravovat projekty strukturálních fondů na víceleté bázi;
11. poukazuje na to, že poprvé v souvislosti s rozšířením v roce 2004 nesplňují regiony ze statistických důvodů kritéria cíle 1; uznává, že regiony a členské státy, které zdánlivě zbohatly – pouze ze statistických důvodů – vyžadují naši zvláštní pozornost a proto rozhodně podporuje návrh Komise na vytvoření finančního nástroje v rámci cíle konvergence pro postupné ukončování pomoci; zdůrazňuje, že je třeba zachovat stávající pravidla pro poskytování státních podpor v těchto regionech;
12. vítá možnost, která se naskýtá zejména v rámci nové priority 2, podporovat inovační činnost v regionech, neboť inovace jsou klíčovým prvkem pro dosažení cílů Lisabonské strategie a pro pokrok Evropské unie; podporuje pomoc v rámci priority 2 a vyzdvihuje význam, která má cíl „regionální konkurenceschopnosti a zaměstnanosti“ ve strukturálních fondech jako celku;
13. domnívá se, že regiony, které přišly o svůj status v důsledku nestatistického růstu, by měly mít možnost využívat nástroje pro postupné ukončování pomoci;
14. vyzývá Komisi, aby uznala význam interakce mezi regionální politikou a politikou hospodářské soutěže v regionech postižených statistickým efektem a aby do své analýzy zahrnula dopad stávajících a plánovaných pravidel pro poskytování státní podpory na tyto regiony;
15. vítá vytvoření fondu vyrovnávání růstu, který by měl Unii umožnit podniknout rychlé a účinné kroky vedoucí k urychlení plnění cílů, které se plní se zpožděním vůči původnímu plánu; podporuje názor Komise, že angažovanost Společenství může zviditelnit evropskou pomoc při řešení konkrétních problémů regionů;
16. uznává, že jsou potřeba určité mechanismy pružnosti, ale zastává názor, že tyto mechanismy nesmí mít vliv na politické a kvantitativní priority dohodnuté ve finančním výhledu a musí umožnit reagovat na nečekané krize, a musí proto být velice specializované;
17. bere na vědomí, že v budoucnosti bude finanční management strukturálních fondů více proporcionální a decentralizovaný, čímž se přesune více odpovědnosti za dobrý finanční management na členské státy, regiony a orgány místní správy; podporuje Komisi v jejích snahách racionalizovat postupy, snížit administrativní náklady a urychlit rozhodování.; požaduje však, aby Komise vhodnými nástroji, například rezervou efektivity, zajistila využití evropských prostředků v souladu s pravidly Společenství, a aby pro zajištění průhlednosti informovala Parlament o nesrovnalostech objevených při národních a regionálních finančních kontrolách a také o opatřeních přijatých k nápravě této situace;
18. poukazuje na to, že z hlediska regionální politiky je nezbytné víceleté finanční plánování, které dává regionům při jejich plánování určitou jistotu, a proto nesmí být nástroj finančního výhledu lehkomyslně zpochybněn žádnou z evropských institucí; vybízí Radu, aby v zájmu co nejrychlejšího přijetí finančního výhledu, který poslouží rozšířené Unii a její integraci, intenzivně spolupracovala s Parlamentem;
19. vyzývá Komisi, aby sdělila, kolik žádostí bylo zasláno dříve, a vybízí dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie, aby ve své závěrečné zprávě vzal tento nárůst v úvahu;
20. důrazně vyzývá Komisi, aby zajistila, že přijatá opatření nezpůsobí omezení politiky soudržnosti ve prospěch jiných politik, a aby si byla vědoma toho, že ačkoli by výdaje na soudržnost měly být využívány k dosažení udržitelného rozvoje, konkurenceschopnost nemůže nahradit konvergenci v členských státech; odsuzuje členské státy, které se pokoušejí omezit evropský ideál na sterilní debatu o příjmech a výdajích;
21. vyzývá Komisi, aby se postarala o dodržení časového plánu a o včasné zahájení nových programů politiky soudržnosti a strukturální politiky v roce 2007.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko
Datum oynámení na zasedání
REGI
15. 9. 2004
Užší spolupráce
Zpravodaj(ové)
Constanze Angela Krehl
Datum jmenování
29. 9. 2004
Projednání ve výboru
19. 1. 2005
Datum přijetí
1. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
42
proti:
2
zdrželi se:
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Alfonso Andria, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Jean Marie Beaupuy, Bastiaan Belder, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Graham Booth, Giovanni Claudio Fava, Gerardo Galeote Quecedo, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Gábor Harangozó, Konstantinos Hatzidakis, Alain Hutchinson, Carlos José Iturgaiz Angulo, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Ioannis Matsis, Miroslav Mikolášik, Francesco Musotto, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, István Pálfi, Markus Pieper, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Bernard Poignant, Elisabeth Schroedter, Alyn Smith, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Margie Sudre, Salvatore Tatarella, Kyriacos Triantaphyllides, Vladimír Železný
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Philip Bradbourn, Simon Busuttil, Brigitte Douay, Mojca Drčar Murko, Richard Seeber, Thomas Ulmer
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
4. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Albert Jan Maat
ODŮVODNĚNÍ
Introduction
On 10 February the Commission presented a communication entitled 'Building our common Future: Policy challenges and Budgetary means of the Enlarged Union 2007–2013'
COM(2004)0101 . , followed on 14 July 2004 by a communication entitled 'Financial Perspectives 2007 - 2013'
COM(2004)0487 . . Both are general communications on the Financial Perspectives for the period 2007–2013. They are accompanied by more detailed legislative proposals in the various policy fields of the EU.
On 15 September 2004 the European Parliament decided to set up a temporary committee responsible for defining the European Parliament's budgetary and legislative political priorities, proposing a structure for the future Financial Perspectives in line with these priorities, estimating the financial resources for the period 2007–2013 and proposing an indicative allocation of resources. The committee will analyse, among other elements, the legislation currently in force, the new proposals for 2007 onwards, including the identification of positive and negative priorities per (sub-)heading, the possible margin and flexibility per (sub-)heading and the possibility to simplify the financial instruments.
Thus the debate on the future Financial Perspectives (FP) is more than just a debate on finance. It also concerns which tasks can be carried out more effectively by the EU and which by the Member States or regions. Only where added value can be gained through action at European level may a field of policy also have funding allocated to it. Furthermore, European action should be in line with the principles of subsidiarity, proportionality and efficiency.
Current budget and legislation in the field of agriculture and rural development
The common agricultural policy (CAP) was thoroughly reformed in 2003, and the support arrangements under the CAP were completely altered in the process. The new CAP takes greater account than its predecessor of the interests of consumers and taxpayers. Most aids are in future to be paid irrespective of the volume produced, which means that farmers will be guided by the market in deciding what to produce. In order to ensure that production of particular crops does not cease, Member States may, under strictly defined conditions and within clear limits, continue to link aids to production to a certain extent. In future, the new single farm payments will be conditional on compliance with environmental, food safety and animal welfare standards. At the same time, farmers will be guaranteed a certain income stability. By reducing direct payments to the bigger farmers, more funding will be made available to farmers for environmental, quality or animal welfare programmes. In addition, most common organisations of the market have been revised (only a few have yet to be dealt with, such as those for the markets in sugar, fruit and vegetables, wine and bananas).
Thus vital elements of the reform are the decoupling of direct payments from production, compulsory eco-conditionality, compulsory modulation in favour of rural development, and a system to ensure financial discipline.
The agreement reached by the European Council in October 2002, in which the level of agricultural expenditure (market support measures and direct payments) until 2013 was decided (with an annual 1% index increase), was the general financial context in which the recent CAP reform took place. The financial framework agreed in Brussels in 2002 is very tight, because it freezes direct payments at their 2006 level. In 2006, however, payments to the ten new Member States will amount to only 30% of the standard level, which will be reached in 2014 by means of gradual increases.
Commission proposals COM(2004)0101 and COM(2004)0487
The Commission proposes a new structure for the Financial Perspectives, based on five headings:
1. Promoting competitiveness and cohesion for sustainable growth
2. Conservation and management of natural resources
3. Citizenship, freedom, security and justice
4. The European Union as a global partner
5. Other administrative expenditure.
Agricultural policy, together with fisheries and environmental policy, falls under Heading 2 (see also the attached table).
Analysis
Chronologically, the communications from the Commission fit in very well with the radical reform of agricultural policy. As early as 2002, the financial frameworks until 2013 were decided at the Brussels Summit. Funding for market support measures and direct support was frozen at the 2006 level (with a 1% corrector for inflation), which will lead to a relative reduction in the proportion of the total EU budget accounted for by agriculture. Implementation of the Commission proposal would result in a reduction of 3.3% in absolute terms in the allocation to market support measures and direct payments. The share of these measures and payments in the total budget of the EU would fall from 36.2% to 26.7% and the total share of agriculture from 45.0% to 35.0% (see the table at the end of this document). This is despite the fact that the recent enlargement of the EU and the reform of the CAP have resulted in growing pressure on farm incomes and rural areas.
The implementation of the agricultural reforms will therefore mean that agriculture will be subjected to considerable restrictions on account of the financial discipline system (Article 11 of Regulation No 1782/2003). According to Commissioner-designate Fischer-Boel, the upper limits set in Brussels will be exceeded - before application of the system - by approximately € 500 million from 2007, and the excess is expected to each € 950 million by 2013. However, the Commission does not indicate how it intends to solve this problem. Moreover, future reforms, including that of the sugar sector, may impose additional burdens on the budget. Your draftsman would consequently like to see these reforms reversed to a large extent in order to limit additional European budget expenditure. The Commission therefore seems to be attacking the Brussels agreement via the Financial Perspectives. The Commission remains unacceptably vague about how it intends to resolve these deficits.
· Does it intend to hand over tasks to the Member States? Your draftsman sees this as a possibility, in particular, in the field of rural policy and not in that of market and prices policy.
· Or will it increase the EU funding available in comparison with the figures in the proposals? Although this is your draftsman's preferred option, there are strong doubts as to the feasibility of persuading the Council to adopt the same position.
· Will it make use of the proposed extra flexibility? This variant would only help on an ad hoc basis.
· Or will it make new legislative proposals which are not planned but would have a positive effect on the agriculture budget? There might be limited scope for this, inter alia in the field of animal diseases.
Market and prices policy
In the field of market and prices policy (market support measures and direct support), the proposals for the new Financial Perspectives are based on the Council's agreement of October 2002 (in the Commission proposal, the amounts have been converted into 2004 prices, applying an annual deflator of 2%). Thus the financial framework agreed in Brussels in 2002 is extremely tight, as it freezes direct payments at the 2006 level. In 2006, however, payments to the ten new Member States will amount to only 30% of the standard level, which will be reached in 2014 by means of gradual increases. From the point of view of the Agriculture Committee, adjustments to the amounts for market support measures / direct payments should therefore be excluded.
The Mid-Term Review of agricultural policy will on the one hand bring severe pressure to bear on farm incomes. On the other hand, the reduction in price support and the decoupling of premiums from production will create greater freedom and enterprise on the farms themselves. As a result, a greater focus on the market is anticipated, while the largely decoupled payments to farms will provide a certain safety net. The degree of decoupling will be the decisive factor in determining whether farmers do indeed respond to the market as intended. This means that European agricultural policy is very much geared to the Lisbon Strategy: increasing the focus on the market, greater dynamism and a purposeful rural policy to preserve and improve ecological and social sustainability.
Moreover, European agricultural policy is the only policy which has been formulated almost entirely at European level. Within a common market with open borders, this is also desirable. Thus from the point of view of subsidiarity the assessment is positive. Competition would be endangered if regulations on food quality, production requirements, trade policy and animal welfare requirements differed widely between Member States. From the point of view of proportionality and efficiency too, the assessment is positive, given that the CAP has been producing value added over time at a lesser cost than would have been the case had the Member States continued with their separate agricultural policies.
Rural policy
The appropriations for 'rural development' are not shown under a separate heading in the Commission's financial table but are stated for the period 2007–2013 in the Commission's proposal of 14 July 2004 for a regulation on support for rural development (COM(2004) 0490). According to that document, the absolute level of financing is intended to rise substantially (from € 10.554 billion in 2006 to € 13.077 billion in 2013 without the modulation appropriations; in total to € 88.75 billion). In relation to the Commission's overall planning for the Financial Perspectives, however, the share of rural development would fall from 8.8% to 8.3% of the EU budget. The limitation of direct payments by means of financial discipline makes the significance of the development of rural areas and particularly improving the competitiveness of agriculture and the development of diversified sources of income particularly clear.
In the field of rural policy, the Commission's proposals
COM(2004) 0490, proposal for a Council regulation on support for rural development by the European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD) likewise comply with the principles of the last agricultural reforms of June 2003. They suggest, in particular, the adoption of a new financial instrument for this expenditure in the form of a single fund bringing together all the measures currently financed by EAGGF-Guarantee Section, structural policy in underdeveloped areas and the Leader+ programme, and suggest focusing this policy on core objectives.
The proposal elaborates on the three main objectives referred to in the communication on the Financial Perspectives, in accordance with the conclusions of the Salzburg conference (November 2003) and the strategic guidelines adopted by the Lisbon and Göteborg European Councils. These main objectives are:
· to make agriculture more competitive by supporting restructuring (economic dimension);
· to improve the environment and nature by supporting land management (including rural measures in Natura 2000 areas);
· to improve the quality of life in rural areas and promote diversification of economic activity.
In the light of the principles of subsidiarity, proportionality and efficiency, a further assessment of rural policy may be appropriate. In the case of the second and third objectives, in particular, it may be queried to what extent European action complies with subsidiarity. In this field, considerations of regional individuality and the quality of life play a greater role than competition. There is a direct link with the compulsory cofinancing of rural policy here. The Commission's proposals on rural development are currently being considered by the Agriculture Committee, and it is likely that many Members will regard the financing as inadequate.
Veterinary policy and animal welfare
Also of relevance to agriculture are the funds for animal welfare and combating animal diseases which are provided in Chapter 17 of the European budget. As animal diseases are not confined within national borders, and animal welfare requirements have a big impact on competitiveness, European action in these fields certainly complies with the subsidiarity requirement. The current policy ought to be scrutinised from the point of view of proportionality and efficiency. A further increase in the scope for vaccination against infectious animal diseases could be financially attractive to the EU. Moreover, the OIE has stated that using marker vaccines has no adverse effect at all on the spread of latent viruses and food safety.
Flexibility
One essential point in adopting a new Financial Perspective is flexibility, i.e. scope for appropriations to be transferred within a heading. Article 11 of the draft Interinstitutional Agreement (COM(2004) 0498) provides that each of the absolute amounts shown represents a ceiling. Within Heading 2, a ceiling is mentioned only for direct payments, while none is indicated for rural development, fisheries or environment. Thus there is in principle more scope for flexibility. It should at all events be ensured that appropriations for market-related measures/direct payments which are not exhausted are in future made available to farmers and not repaid to Member States.
NÁVRHY
Výbor pro zemědělství vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. Poznamenává, že částky uvedené v návrhu Komise pro opatření na podporu trhu/přímé platby v oblasti zemědělství představují realistický rámec, neboť přidělené částky zůstanou zmrazeny na úrovni pro rok 2006; vzhledem k tomu, že přímé platby novým členským státům budou po dobu několika let postupně zaváděny, a vzhledem k tomu, že budoucí reforma řady sektorů může vyžadovat další financování z rozpočtu, se zdá téměř nevyhnutelné, že systém finanční kázně – tj. omezení přímých plateb – bude muset být použit již v roce 2007; poznamenává s velkými obavami, že nedostatečné rozpočtové zdroje stanovené ve finančním výhledu na období 2007–2013 vážně ohrozí úspěšné naplňování reformy SZP z roku 2003 a že reformu SZP z roku 2003 může být zapotřebí přepracovat, nebude-li řádné financování zajištěno; zdůrazňuje, že minimálním požadavkem je proto vyloučit snížení částek pro opatření na podporu trhu a přímé platby, a odsuzuje skutečnost, že Komise neposkytuje žádné informace o tom, jak lze potřebných úspor dosáhnout;
2. Zdůrazňuje, že rozpočtové výdaje na přímé platby pro období 2007–2013 neberou v potaz předpokládané náklady očekávaných reforem v sektorech produktů z cukru, ovoce a zeleniny a vína; vyzývá Komisi, aby informovala Evropský parlament o jakýchkoli dodatečných zdrojích, jež budou v těchto sektorech pravděpodobně zapotřebí, a zdůrazňuje, že budoucí reformy nelze podle stávajících návrhů financovat; i bez ohledu na etické zřetele politiky vůči producentům není toto financování v žádném případě reálné, neboť zdroje Společenství pro každý členský stát byly doposud jasně přidělovány příjemcům a oprávněným produktům, mezi něž produkty podrobené přezkumu nepatří.
3. Podotýká, že se stávající politika vývozu po uzavření nové dohody se Světovou obchodní organizací (WTO) změní, a vyzývá Komisi, aby zjistila, jak lze stávající politiku vývozu s refundacemi při vývozu efektivněji ušít na míru systému pojištění vývozu, který je ve světě více uznáván; poznamenává však, že v budoucnosti bude zapotřebí řešit problémy vyvstávající ze změny politiky vývozu;
4. Podotýká, že v návrzích v oblasti zemědělství nebyl dostatečně vzat v potaz možný vstup Bulharska a Rumunska; vyzývá Komisi, aby co nejdříve informovala Parlament o dalším financování, které bude pravděpodobně v oblasti zemědělství potřebovat pro možný vstup Chorvatska v období do roku 2013, a zdůrazňuje, že pokud jde o SZP, nelze podle bruselské dohody o zmrazení výdajů na zemědělství budoucí rozšíření financovat;
5. Neočekává, že Rada do přístupových smluv zahrne finanční dohodu s Bulharskem a Rumunskem, jaká byla obsažena v přístupové smlouvě členských států, které vstoupily do EU 1. května 2004, a bude tudíž respektovat rozpočtová práva Parlamentu;
6. Zdůrazňuje přidanou hodnotu zemědělské politiky na evropské úrovni, která kromě toho, že zajišťuje produkci v Evropě a zachovává obdělávanou půdu v Evropě, též zajišťuje rovné podmínky hospodářské soutěže pro producenty v rámci evropského vnitřního trhu; staví se tudíž proti jakémukoli opětnému zestátňování prvního pilíře SZP (opatření na podporu trhu a přímé platby); zdůrazňuje, že opětné znárodnění, a dokonce zavedení spolufinancování prvního pilíře SZP by způsobilo závažnou nerovnováhu v evropském sektoru zemědělství, dotace na zemědělství by tak závisely na konkrétní situaci státního rozpočtu, což by šlo proti samotnému jádru tradice a proti principům evropské integrace a nepochybně by vedlo k nekontrolovatelným nerovnostem mezi členskými státy, a tak by byla výrazně ohrožena soudržnost Evropské unie;
7. Varuje před hrozbami, jež představuje zavedení spolufinancování prvního pilíře, které by:
- nevyhnutelně vedlo k dezintegraci společné zemědělské politiky, která je základem sjednocené Evropy a jež byla vybudována v 60. letech 20. století, aby vytvořila společný zemědělský trh pomocí odstranění faktorů narušujících hospodářskou soutěž zemědělců ve Společenství (z něhož se od té doby stala Unie);
- zpochybnilo zásadu vzájemné finanční závislosti, jež spojuje členské státy EU dohromady v Evropské společenství;
- ještě více zatížilo rozpočty členských států (které již nyní podléhají přísným omezením a nebyly by schopny přispívat svůj díl státního spolufinancování) a neumožnilo by, aby všichni evropští zemědělci dostali takovou úroveň podpory, jež jim byla přislíbena ze strany EU, když probíhala poslední reforma společné zemědělské politiky a jak bylo stanoveno v přístupových dohodách;
8. Zdůrazňuje, že kromě činnosti v rámci druhého pilíře je nová evropská zemědělská politika jasně prostřednictvím činnosti v rámci prvního pilíře v souladu s lisabonskou strategií a je zaměřena především na dosažení cíle udržitelného rozvoje, který vyžaduje společné a jednotné politiky co do strategie i financování;
9. Zdůrazňuje význam evropské politiky venkova jakožto plnoprávného druhého pilíře zreformované zemědělské politiky s cílem udržet zaměstnanost, zabránit odchodu z venkova, zachovat obdělávanou půdu v Evropě, učinit oblast zemědělství více dynamickou a chránit životní prostředí; domnívá se, že toto financování by mělo být doplněno využíváním strukturálních fondů ve venkovnských oblastech; poznamenává, že více než polovina obyvatelstva Evropy žije na venkově a venkov tvoří více než 90 % území Evropské unie; varuje, že financování rozvoje venkova uvedené pod novou hlavičkou 2 je pro tyto účely jasně nedostatečné, a požaduje výrazné zvýšení financování rozvoje venkova jak úměrně, tak absolutně, jinak budou smělé cíle stanovené v lisabonské agendě a zreformované SZP ohroženy; poukazuje na to, že dohoda uzavřená na summitu v Bruselu v roce 2002 týkající se zmrazení přímých plateb a tržních výdajů do roku 2013 nestanovuje žádnou horní hranici fondů pro rozvoj venkova; dále zdůrazňuje, že fondy pro rozvoj venkova musejí být rozdělovány na základě objektivního souboru kritérií (váha zemědělství v HDP, počet zaměstnanců v sektoru zemědělství, zemědělské využívání půdy, podíl méně zvýhodněných či zaostávajících zemědělských oblastí apod.); poznamenává, že v případě nových členských států není výkon v minulosti objektivním kritériem stejně jako jakékoli počáteční obtíže při čerpání z fondů SAPARD;
10. Má za to, že stávající financování sítě Natura 2000 by mělo být přidáno ke zdrojům přiděleným na rozvoj venkova, aby se zamezilo jakémukoli drastickému snížení výrazného objemu zdrojů, jenž je zapotřebí pro řádnou politiku rozvoje venkova, kterou uznávají a přejí si všichni obyvatelé Evropy a její instituce;
11. vítá skutečnost, že byla věnována dodatečná pozornost koherenci politiky v oblasti rozvoje venkova a navrhovanému zjednodušení prostřednictvím jednotného fondu pro rozvoj venkova;
12. žádá však o více na míru formulovaných politik pro venkovské oblasti, zejména pokud jde o druhý a třetí cíl, u nichž hraje zohlednění regionálního rázu a životní úrovně větší úlohu než zohlednění hospodářské soutěže a poznamenává, že v souladu se zásadou subsidiarity, proporcionality a účinnosti by bylo vhodné tyto aspekty znovu projednat, i přes to, že v případě nových členských států musí být dodržena Kodaňská dohoda;
13. poznamenává, že dalších dodatečných úspor lze dosáhnout v některých případech prostřednictvím nových legislativních návrhů, například prostřednictvím lepšího využívání vakcín (včetně značkovacích vakcín) v boji proti nemocem zvířat, které by v mnoha případech bylo méně náročné na výdaje z rozpočtu EU než stávající politika masového utrácení zvířat;
14. Požaduje zřízení specifického programu pomoci pro rodinné farmy;
15. Vyzývá Komisi, aby mu poskytovala pravidelné informace týkající se rozpočtové situace společné zemědělské politiky, zejména v případech, kdy Komise uvažuje o zavedení mechanismu rozpočtové kázně stanoveného v článku 11 nařízení (ES) č.1782/2003;
16. Domnívá se, že by bylo vhodné ve finančním výhledu 2007–2013 umožnit financování rozvoje infrastruktury, využívání náhradních zdrojů energie, vědecký výzkum a vzdělávací programy úzce spjaté s venkovem ze strukturálních fondů a z Fondu soudržnosti;
17. podporuje záměr Komise nahradit stávající individuální opravný mechanismus obecným opravným mechanismem, aniž by byla ohrožena zásada solidarity; poznamenává, že pokud je dodržována zásada solidarity, vždy budou čistí přispěvatelé a čistí příjemci, ale že ke členským státům, které jsou na srovnatelné úrovni (vyjádřené v HNP na hlavu), se musí přistupovat stejně, pokud jde o platby do rozpočtu EU; zdůrazňuje, že nové členské státy se nemusí ihned v prvních letech po přistoupení stát čistými přispěvateli;
18. Bere na vědomí návrh Komise, že limit pro strukturální fondy a Fond soudržnosti bude i nadále 4 %; poukazuje na to, že částky, jež se v současnosti vynakládají z fondů EAGGF a FIFG, ale jež budou od roku 2007 převedeny pod hlavičku 2, zůstanou zahrnuty do výpočtu 4 % v případě nových členských států; vyzývá Komisi, aby přehodnotila svůj postoj k této otázce, neboť je ve světle kodaňské dohody diskriminující a neospravedlnitelný;
19. Zdůrazňuje, že přidělené částky v případě nových členských států nesmějí být nižší nežli částky vyplývající z organizace společného trhu a dalších nařízení účinných v době podpisu kodaňské dohody a z kodaňské dohody samotné.
The agricultural policy in the Commission's proposal for the FP 2007–2013 (EU-27)
(In million EURO at prices of 2004, with a deflator of 2%)
Commitment authorisations
Columns
2006 (in %)
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013 (in %)
1. Sustainable growth
1.a. Competitiveness for growth and employment
1.b. Coherence for growth and employment
47,582
(39.4%)
8,791
(7,3%)
38,791
(32.1%)
59,675
12,105
47,570
62,795
14,390
48,405
65,800
16,680
49,120
68,235
18,965
49,270
70,660
21,250
49,410
73,715
23,540
50,175
76,785
(48.5%)
25,825
(16.3%)
50,960
(32.2%)
2. Sustainable management and protection of the natural resources
- 2.a. Environment and fishery, admin., other actions -
- 2.b. Agriculture (market-related expenditure and direct aid) for the EU-27, of which:
- I. Bulgaria and Romania
- II. EU-25
. of which: EU-10 (new members)
. of which: EU-15
III. Reduction in EU-15 through modulation
Total effectively available for the EU-15 (II - III)
- 2.c. Agriculture (rural development) ,
- I. Bulgaria and Romania
- II. EU-25
. of which: EU-10 (new members)
. of which: EU-15
III. Increase for the EU-15 through modulation
Total available for the EU-15 (II + III)
- Total agriculture (2.b + 2.c)
56,015
(46.4%)
1,736
43,735
(36.2%)
—
43,735
2,388
41,347
(34.2%)
(635)
40,712
(33.7%)
10,544
(8,8%)
—
10,544
2,806
7,738
(6,4%)
635
8,373
(6,9%)
54,279
(45.0%)
57,180
1,921
43,500
380
43,120
2,812
40,308
(879)
39,429
11,759
863
10,896
3,663
7,233
879
8,112
55,259
57,900
1,992
43,673
976
42,697
3,011
39,686
(1.077)
38,609
12,235
1,222
11,013
3,780
7,233
1,077
8,310
55,908
58,115
2,061
43,354
1,075
42,279
3,481
38,798
(1.056)
37,742
12,700
1,591
11,109
3,899
7,210
1,056
8,266
56,054
57,980
1,761
43,304
1,170
41,864
3,959
37,905
(1.035)
36,870
12,825
1,617
11,208
4,022
7,186
1,035
8,221
56,129
57,850
2,184
42,714
1,261
41,453
4,417
37,036
(1.015)
36,021
12,952
1,645
11,307
4,145
7,162
1,015
8,177
55,666
57,825
2..242
42,506
1,459
41,047
4,760
36,287
(995)
35,292
13,077
1,674
11,403
4,264
7,139
995
8,134
55,583
57,805
(40.4%)
2,307
42,293
(26.7%)
1,648
40,645
5,171
35,473
(22.4%)
(976)
34,497
(21.8%)
13,205
(8,3%)
1,705
11,500
4,385
7,115
(4,5%)
976
8,091
(5,1%)
55,498
(35.0%)
3. Citizenship, freedom, security and justice
1,381
(1,1%)
1,630
2,015
2,330
2,645
2,970
3,295
3,620
(2,5%)
4. The EU as a global partner
11,232
(9,3%)
11,400
12,175
12,945
13,720
14,495
15,115
15,740
(9,9%)
5. Administration
3,436
(2,8%)
3,675
3,815
3,950
4,090
4,225
4,365
4,500
(2,8%)
Compensation
1,041
—
—
—
—
—
—
—
Appropriations for commitments (total)
120,688
(100%)
133,560
138,700
143,140
146,670
150,200
154,315
158,450
(100%)
Appropriations for commitments in % of GNI
1.14%
1.23%
1.25%
1.25%
1.26%
1.26%
1.27%
1.27%
Appropriations for payments
114,740
124,600
136,500
127,700
126,000
132,400
138,400
143,100
Average
2007/13
Appropriations for payments in % of GNI
Remaining margin
own resources limit in % of GNI
1.09%
0.15%
1.24%
1.15%
0.09%
1.24%
1.23%
0.01%
1.24%
1.12%
0.12%
1.24%
1.08%
0.16%
1.24%
1.11%
0.13%
1.24%
1.14%
0.10%
1.24%
1.15%
0.09%
1.24%
1.14%
0.10%
1.24%
Source : MASSOT, secr. AGRICOM, 2004 being based on data of the Commission and, in particular the communications COM(2004)0101 and SEC(2004)0160 of 10.2.2004.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Referenční údaje
2004/2209 (INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
AGRI
15. 9. 2004
Užší spolupráce
--
Navrhovatel
Albert Jan Maat
Datum jmenování
21. 9. 2004
Projednání ve výboru
22. 11. 2004
10. 1. 2005
3. 2. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
28
proti:
3
zdrželi se:
5
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Joseph Daul, Jean-Claude Fruteau, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Janusz Wojciechowski, Albert Jan Maat, Filip Adwent, Marie-Hélène Aubert, Katerina Batzeli, Sergio Berlato, Thijs Berman, Niels Busk, Giuseppe Castiglione, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Michl Ebner, Carmen Fraga Estévez, Duarte Freitas, Ioannis Gklavakis, Lutz Goepel, María Esther Herranz García, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Stéphane Le Foll, Diamanto Manolakou, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Czesław Adam Siekierski, Csaba Sándor Tabajdi, Marc Tarabella, Witold Tomczak, Kyösti Tapio Virrankoski
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Herbert Bösch, Gábor Harangozó, Wiesław Stefan Kuc, Jan Mulder, Karin Resetarits
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
--
17. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro rybolov
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Paulo Casaca
A. Úvod
Komise vymezila návrh „finančního výhledu na léta 2007–2013“ týkající se finančního rámce Unie pro její cíle jako celek a pro nástroje nezbytné k jejich splnění. Za tímto účelem předložila Komise v červenci 2004 sdělení ( KOM(2004)0487 ), které obsahuje koncepci rozdělenou do čtyř prioritních okruhů: první, nazvaný „udržitelný růst“, se týká hospodářského růstu a politiky zaměstnanosti; druhý, věnovaný „zachování a řízení přírodních zdrojů“, se zabývá oblastmi rybářství, zemědělství a životního prostředí; třetí má název „občanství“ a konečně čtvrtý je věnován Evropě jako partnerovi na světové scéně, s výjimkou vnějšího hlediska rybářství, které spadá do okruhu 2.
Financování rybářství spadá tedy do okruhu 2. Jeho první část se týká zřízení fondu určeného k podpoře hospodářského a sociálního rozvoje tohoto odvětví a pobřežních oblastí v rámci udržitelného řízení rybolovných zdrojů. Druhá část se týká opatření finanční podpory společné rybářské politiky, a zejména kroků, jejichž cílem je posílení kontroly dodržování pravidel společné rybářské politiky (SRP), sběr údajů potřebných k vypracovávání vědeckých stanovisek a zvýšení podpory těchto stanovisek, z nichž vychází úsilí o zachování rybolovných zdrojů a opatření týkající jejich veřejné správy. Protože však Komise dosud nepředložila návrh týkající se tohoto druhého nástroje, nemá smysl zacházet v tomto stanovisku u tohoto tématu do podrobností.
Sdělení Komise znamená tedy významnou etapu strategie rozvoje vyhlášené v Lisabonu a v Göteborgu.
B. Strukturální nástroj
Komise předpokládá výdaje na SRP ve výši 7,6 miliardy eur, z toho 4,963 miliardy je určeno na strukturální nástroj (Evropský fond pro rybolov). Ten je navazuje na bývalý „finanční nástroj pro orientaci rybolovu“ (IFOP), který na období 2000–2006 dosahuje výše 4,2 milionu eur (stav v roce 2004).
Stanovení finančních částek se uskuteční na základě převodu. Částka, s níž se počítá v rámci cíle 1, bude převedena na základě současné výše historické roční procentní hodnoty: u zemí EU-15 bude procentní podíl rybolovu v cíli 1 1,84 % HND, zatímco u zemí EU-10, tj. nových členských států, bude podíl 1,70 % .
C. Odvětví rybářství
- Hodnocení ex post u nástroje IFOP za období 1994-1999 ukazuje nedostatek prostředků k uskutečnění cíle snížit nadměrnou kapacitu loďstva Společenství, a to v důsledku nedostatečné vůle členských států a složitosti uplatňování příslušných opatření.
Vzhledem ke znepokojivému stavu zásob většiny hospodářsky využívaných rybích druhů se tento problém stává prioritou, protože s ním jsou spojeny náklady v oblasti sociální, hospodářské a v oblasti ochrany životního prostředí. Přístup, který je třeba zvolit k řešení tohoto problému, musí vycházet ze zásady udržitelnosti a musí zahrnovat opatření směřující k zachování zdrojů, jako jsou plány obnovy nebo finanční podpora přizpůsobení kapacit výši zdrojů, zapojení všech zainteresovaných stran, opatření omezující dopad na životní prostředí a kroky, které přispívají ke zdravotní nezávadnosti, bezpečnosti a kvalitě produktů.
- Odvětví akvakultury se nadále potýká s problémy s konkurenceschopností, produktivitou, udržitelností a dodržováním zdravotních, hygienických nebo environmentálních norem. Provázanost týkající se některých rybích druhů a oblastí produkce tuto negativní tendenci zesiluje.
Zcela nezbytné jsou investice směřující k modernizaci a diverzifikaci odvětví a opatření, která pomohou snižovat rizika pro zdraví a životní prostředí. Malé a střední podniky, zejména v nových členských státech, potřebují dostatečnou finanční podporu Společenství, která jim umožní přizpůsobit se situaci na světovém trhu.
- Malé a střední podniky v tomto odvětví, v němž probíhá transformace v regionech závislých na rybářské činnosti, jsou v současnosti ohroženy tendencí odvětví ke koncentraci do velkých zemědělsko-potravinářských celků. Zvýšení konkurence, snížení prostředků k produkci a zdravotní a hygienické požadavky ještě zhoršují jejich ekonomické potíže.
Prioritou jsou proto investice na podporu restrukturalizace a udržitelného rozvoje odvětví s cílem zlepšit úroveň nabídky a přispět pozitivním způsobem k rozvoji místního hospodářství.
- Obnova stavu zásob ryb má nevyhnutelné hospodářské důsledky pro obyvatele pobřežních regionů, kde neexistují alternativy hospodářské činnosti. Socioekonomická opatření musí jít ruku v ruce s finančními prostředky na podporu rozvoje a diverzifikace těchto oblastí. Pokud chceme dosáhnout cíle rozvoje, je nutno přijít s iniciativami v oblasti vytváření pracovních míst, rekonverze a podpory přidané hodnoty rybářských činností.
D. Kontrola rybářských činností
Kroky, jejichž cílem je posílení kontroly dodržování pravidel společné rybářské politiky (SRP), sběr údajů potřebných k vypracovávání vědeckých stanovisek a zvýšení podpory pro tato stanoviska, z nichž vychází úsilí o zachování rybolovných zdrojů a opatření týkající jejich veřejné správy, patří do okruhu 2.
Potřeby v oblasti kontroly nadále jsou i zůstávají významné, finanční podpora musí směřovat ke zlepšení vědeckých stanovisek, které vydávají regionální poradní sbory, ale musí také usilovat o účinnější kontrolu na národní úrovni a na úrovni Společenství.
Vše nasvědčuje tomu, že ve finančním rámci navrženém Komisí zůstává finanční podpora pro oblast vědeckého posuzování a kontroly nedostatečná, zejména v období po rozšíření a vzhledem k potřebám souvisejícím s výzkumem.
Je třeba připomenout, že po rozšíření Společenství se Baltské moře stalo oblastí, za kterou odpovídá EU, s výjimkou malé oblasti, která náleží k Rusku; po přistoupení Rumunska a Bulharska nastane stejná situace s Černým mořem.
E. Zjednodušení
Byl učiněn pokus o zjednodušení, a to seskupením financování rybářské činnosti do jednoho rozpočtového okruhu. Mimoto bylo do tohoto okruhu zahrnuto i vnější hledisko rybářské činnosti.
Dále došlo k racionalizaci nástrojů: na jedné straně vznikl nový strukturální nástroj s názvem „Evropský fond pro rybolov" (EFR) a na straně druhé je navrženo financování „opatření“ v rámci politik, jejichž cílem je zachování stavu zásob ryb, kontrola, vědecká stanoviska, veřejná správa a vnější hledisko. Stanovení prioritních směrů má ve své podstatě přispět k efektivnosti financování.
F. Finanční opatření
Je nezbytně nutné zvýšit finanční prostředky na opatření týkající se zachování stavu zásob ryb, kontroly, vědeckých stanovisek a veřejné správy.
Výbor si přeje, aby se zvýšily závazky v oblasti životního prostředí, zejména pokud jde o financování uskutečňování programu „Natura 2000“; těmito závazky se návrh Komise zabývá příliš stručně.
Dále je zapotřebí dostatečných prostředků pro veřejnou správu a vnější hledisko, aby byla zachována a dále podněcována konkurenceschopnost.
Výbor bere v úvahu nedávné přistoupení pobaltských zemí k Evropské unii, které vyvolává potřebu zlepšit kontrolní opatření, veřejnou správu a sběr údajů. Tytéž úkoly vyvstávají v souvislosti s dalším rozšířením v roce 2007, kterým se stane součástí Unie Rumunsko a Černé moře se stane součástí vod Společenství.
Návrhy:
Výbor pro rybolov vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil následující návrhy:
1. má za to, že celková částka určená pro rybářství je i nadále velmi nedostatečná, mají-li být uplatňována kritéria stanovená reformou SRP v roce 2002, která odrážejí komplexní úkoly, před nimiž odvětví stojí, jako je výzkum nebo rekonverze.
Upozorňuje na to, že pro spotřebitele je rybářství zdrojem potravin, pro rybáře, rybářské oblasti, majitele plavidel a celé odvětví znamená práci a příjem.
Zdůrazňuje, že nedostatek prostředků by mohl vést k hospodářskému poklesu v pobřežních regionech, ze kterého pramení zvýšení výdajů veřejného sektoru v podobě sociálních programů a programů na podporu zaměstnanosti jako kompenzace ztráty pracovních míst. Rovněž se domnívá, že je důležité poskytnout podstatně vyšší prostředky na zachování mořských ekosystémů;
2. věří, že rozpočet rybářství musí brát v úvahu rozpočtové důsledky rozšíření. Nové členské státy mají vazby, ať přímé či nepřímé, na odvětví rybářství a tyto vazby vyžadují odpovídající zvýšení rozpočtových prostředků, zejména v oblasti kontroly a sběru údajů. Není myslitelné zachovávat pro rozšířenou Evropu s 25 členskými státy stejnou částku finančních prostředků, jaká byla stanovena pro Evropu s 15 členskými státy. Konstatujeme, že je třeba zajistit přidanou hodnotu výdajů Společenství. V této souvislosti je třeba připomenout, že vedle spolufinancování mohou členské státy použít své vlastní prostředky a přidat další finanční prostředky, aby přizpůsobily své kapacity stavu zásob ryb, a to plně v souladu s právními předpisy týkajícími se státní podpory;
3. věří, že pracovní podmínky profesionálů, jejichž činnost souvisí s odvětvím rybářství, je nutno považovat za zvláště znepokojivý problém a je nutno poskytnout finanční prostředky k dosažení odpovídající úrovně rovných podmínek, bezpečnosti a hygieny plavidel. Zájem o dobré životní podmínky rybářů by se měl odrazit v přiměřené výši finanční podpory. I když je nutné omezit jakékoli zvyšování rybářské činnosti, která není udržitelná, je nutno brát v úvahu cíl podporovat úsilí o modernizaci, zejména pokud jde o podporu nezbytnou k udržení tradiční místní rybářské činnosti, jejímž zánikem bude ohroženo zachování přírodních zdrojů;
4. vítá úsilí o zjednodušení a decentralizaci financování rybářství. Toto zjednodušování a slaďování se strukturálními fondy by však mělo přihlížet k potřebě koordinace a součinnosti s ostatními nástroji financování Společenství, ať jde o rozvoj venkova nebo o strukturální opatření a brát v úvahu nutnost snížit administrativní zátěž u nejmenších programů;
5 . zdůrazňuje potřebu přinejmenším udržet horní hranici ve výši 1,24 % stropu vlastních zdrojů a současně podporovat zvýšení horního stropu vlastních zdrojů;
6 . upozorňuje na to, že v případě, že by Rada snížila strop ve výši 1,24 %, měl by Parlament zamítnout návrh finančního výhledu;
7 . má za to, že SRP stanovena v návrhu do okruhu 2 „zachování a řízení přírodních zdrojů“, by měla být prioritou Evropského parlamentu s ohledem na udržitelný rozvoj, který je jedním z cílů Lisabonské strategie;
8 . klade důraz na naléhavou potřebu poskytnout výzkumu v oblasti rybářství, který spadá pod okruh 1 jako část sedmého rámcového programu, takové rozpočtové prostředky, jež zajistí minimální vědecký přínos nezbytný pro rozhodování orgánů Společenství, a zejména Komise;
9 . má za to, že celková výše prostředků – 7900 milionů eur na období 2007–2013 s průměrným ročním růstem ve výši 3 %, který představuje nárůst z 909 milionů eur v roce 2006 na 1125 milionů eur v roce 2013 – navržených v okruhu 2 pro SRP je nepřípustná, protože nebere v potaz potřeby nových členských států ani potřeby Evropské unie s 25 státy; bez nezbytných finančních prostředků nebude možné provést reformu SRP na základě udržitelného rozvoje;
10 . souhlasí s přesunem EFR jako rybářského strukturálního fondu z okruhu 1 pod podmínkou, že pro celé plánované období budou zachovány alespoň finanční prostředky stanovené v souladu s interinstitucionální dohodou ze dne 6. května 1999;
11 . souhlasí, aby finanční prostředky vyčleněné na mezinárodní dohody o rybolovu měly i nadále přednostní postavení.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
PECH
15.9.2004
Užší spolupráce
Navrhovatel Datum jmenování
Paulo Casaca 1.09.2004
Projednání ve výboru
21.9.2004
24.11.2004
Datum přijetí návrhů
24.1.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
21
0
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
James Hugh Allister, Elspeth Attwooll, Niels Busk, David Casa, Luis Manuel Capoulas Santos, Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Ian Hudghton, Georg Jarzembowski, Heinz Kindermann, Henrik Dam Kristensen, Albert Jan Maat, Rosa Miguélez Ramos, Philippe Morillon, Seán Ó Neachtain, Willi Piecyk, María Isabel Salinas García, Struan Stevenson, Dirk Sterckx, Catherine Stihler, Daniel Varela Suanzes-Carpegna
Náhradnící přítomní při závěrečném hlasování
Paulo Casaca, Ambroise Guellec, Carl Schlyter, Czesław Adam Siekierski
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
1. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro kulturu a vzdělávání
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtových prostředkům v rozšířené Unii v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Ruth Hieronymi
NÁVRHY
Výbor pro kulturu a vzdělávání vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Okruh 1(a): Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
Podkruh: Vzdělání a výcvik
1. připomíná poznámky z Kokovy zprávy o lisabonském procesu, že „celoživotní vzdělávání není luxus – je to nutnost“ a že „mobilita po celé Unii by měla … být upevněna tak, aby pracovníci mohli využívat nových příležitostí.“; zdůrazňuje rostoucí význam úlohy vzdělání a výcviku pro udržení konkurenceschopné a dynamické ekonomiky založené na znalostech v Evropě; poznamenává, že v důsledku rychlého technického rozvoje a dlouhodobých demografických trendů, jsou systémy vzdělávání a výcviku stále více začleňovány do kontextu celoživotního vzdělávání; je toho názoru, že opatření na úrovni Společenství v těchto oblastech byla doposud účinná a měla prokazatelný přínos tím, že poskytla nástroj šíření inovace a řádné praxe, které by jinak zůstaly uzavřeny za hranicemi států; považuje rozšíření programu za jednu z politických priorit současného volebního období; vítá proto návrh Komise zavést integrovaný akční program v oblasti celoživotního vzdělávání ( KOM(2004)0474 ), neboť se tak nabízí vyhlídky na větší soudržnost a součinnost a umožňuje se širší a pružnější spektrum činností, které mají být účinněji podporovány; je přesvědčen, že program musí být navíc zaměřen na celoevropské vzájemné uznávání kvalifikací a že větší objem prostředků pro vzdělávací programy Socrates a Leonardo by umožnil většímu počtu studentů získat část vzdělání v jiném než domovském členském státě; zdůrazňuje nadto význam transparentnosti a přístupu k podprogramům, které si zachovaly zavedená a dobře známá jména (Socrates, Leonardo, Comenius);
2. připomíná úspěch programu Erasmus; je toho názoru, že je třeba zvýšit průměrný grant na mobilitu studentů účastnících se programu Erasmus (který od roku 1993 zůstává na částce150 eur a jehož reální hodnota za tu dobu klesla o jednu čtvrtinu), má-li být dosaženo cíle podpořit do roku 2011 dva miliony studentů; domnívá se, že mobilitu učitelů v rámci programu Comenius – významný prostředek na podporu výměny řádné praxe – je třeba posílit; naléhá na to, aby program Comenius usiloval během svého trvání o zahrnutí jednoho žáka z deseti (oproti počtu jednoho z dvaceti, jak navrhovala Komise) do společných vzdělávacích aktivit; je toho názoru, že zpráva programu Pisa za rok 2003 ukazuje, že je naléhavě třeba prosazovat vyšší standardy výkonu vzdělávacích systémů v EU a že by se toto mělo stát ústředním cílem činnosti EU v oblasti vzdělávání; domnívá se, že tato zlepšení programu si vyžádají nárůst asi o jednu čtvrtinu vzhledem k referenční částce navrhované Komisí;
Okruh 3: Občanství, svoboda, bezpečnost a spravedlnost
Podokruh: Kultura
3. Připomíná ujištění předsedy Evropské komise Barrosa na berlínské konferenci „Evropa a kultura“ v listopadu 2004, že: „Pokud opravdu chceme pokročit dále než mohou členské státy … pokud si přejeme skutečně mnohostrannou spolupráci, musí mít EU pro tuto misi dostatečné prostředky“; vítá racionalizaci nástrojů Společenství v oblasti kultury, jak se uvádí v návrhu Komise (KOM (2004)0469) na zavedení programu „Kultura 2007“; poznamenává, že návrh Komise předpokládá rozšíření působnosti programu o aktivity, které byly dosud podporovány z jiných částí rozpočtu Společenství a že, vezeme-li toto v úvahu, zajistila by referenční částka prostředky o 14 % vyšší oproti částce, která je v současné době pro program Kultura 2007 k dispozici; poznamenává, že pokud by měla být jedna tisícina současného ročního rozpočtu Komise věnována na kulturu, zajistilo by to rozpočet ve výši přibližně 700 milionů eur (100 milionů eur ročně) po celou dobu trvání nových programů; připomíná, že ministři kultury, kteří se setkali v červenci 2004 v Rotterdamu, vyjádřili názor, který tento výbor naprosto sdílí, že dostatečný rozpočet vzhledem k deklarovaným cílům Unie v oblasti kultury by představoval částku 315 milionů eur ročně;
4. upozorňuje na hospodářský a kulturní význam audiovizuálního odvětví, zejména, díky digitalizaci vývoje, výroby, distribuce a sběru audiovizuálních prací, na jeho budoucí podíl na budování ekonomiky a společnosti založených na znalostech, společnosti, z níž nesmí být žádný občan vyloučen, a při udržování kulturní rozmanitosti a plurality v Evropě; připomíná efektivní a účelný podíl, který má současný program MEDIA na doplnění národní a regionální podpory rozvoje tohoto odvětví; poznamenává, že návrh Komise na zavedení nového programu (KOM (2004)0470) předpokládá jeho rozšíření tak, aby zahrnoval mimo jiné pokračování úspěšné iniciativy i2i; zdůrazňuje význam pozitivní diskriminace ve prospěch národních odvětví se slabší kapacitou produkce a televizní distribuce; považuje navrhovanou referenční částku (1 055 milionů eur) za nezbytné minimum, mají-li být dosaženy cíle programu;
5. všímá si úspěchu současného programu Společenství v oblasti mládeže; domnívá se, že tento program jasně prokázal evropský přínos společných akcí Společenství při organizování mnohostranných výměn mládeže, evropské dobrovolnické služby, propojení (networking) projektů a evropského výcviku mladých pracovníků; vítá návrh Komise (KOM (2004)0471) na zavedení nového programu, jehož cílem je posílení aktivního občanství mladých lidí, podpora vzájemného pochopení mezi národy a podpora evropské spolupráce v politice mládeže; vítá navrhovanou racionalizaci nástrojů Společenství v této oblasti; domnívá se, že je nutné mírné zvýšení navrhované referenční částky, pokud má být cílů programu dosaženo; zdůrazňuje, že je nezbytné zajistit propagaci těchto programů, aby byly skutečně dostupné všem skupinám obyvatel;
Okruh: Tisk a sdělovací prostředky
6. připomíná výsledky posledního měření eurobarometru, které ukázaly, že 72 % evropských občanů připouští, že ví velmi málo nebo nic o Evropské unii, o jejích orgánech, jejích politikách nebo výsledcích, kterých dosáhla; zdůrazňuje, že je důležité zajistit prostředky na financování efektivní informační a komunikační strategie, která Unii umožní přijmout výzvu, která před ní stojí - „vysvětlit Evropu jejím obyvatelům“; domnívá se také, že si evropské instituce musí zajistit finanční prostředky a lidské zdroje potřebné pro uskutečňování svých informačních a komunikačních politik;
Podokruh: Sport
7. Znovu připomíná, že Ústava pro Evropu (článek III-282) zohledňuje společenskou a vzdělávací funkci sportu a dává Společenství novou pravomoc přijímat zákony a rámcové zákony stanovující opatření pro rozvoj evropské dimenze ve sportu; připomíná, že v posledních letech soustavně usiluje o využití rozpočtové podpory pro přípravná opatření a pilotní činnosti v zájmu rozvoje evropské dimenze ve sportu; naléhavě žádá, aby byla v příštím finančním výhledu tato budoucí pravomoc Společenství zohledněna;
* * *
BACKGROUND NOTE
1. The Financial Perspective (a needlessly literal translation from the French Perspectives financières ) is essentially a multi-annual framework budget for all Community expenditure agreed by the Parliament and the Council .
2. The Commission budget (which accounts for about 98% of all Community expenditure) is divided into headings (e.g. agriculture; structural funds; internal policies; administration) and sub-headings.
e.g. Under the current framework budget, which covers the years 2000-2006, most of the policies and programmes for which this Committee has special responsibility are under three sub-headings in Heading 3 Internal Policies: education, training, youth; culture and audiovisual media; information and communication.
The framework budget sets annual ceilings for each of the headings and sub-headings: it is the framework within which the annual budgetary procedure takes place.
3. Clearly, a multi-annual framework budget makes it easier to plan expenditure which will stretch over several years. But each of the two arms of the budgetary authority - the Council and the Parliament - has its own reasons for wanting to negotiate an agreement. Under the Treaty, the Council has the final say on 'compulsory' expenditure (essentially, agriculture): the Parliament has the final say on 'non-compulsory' expenditure (everything else).
· The Council wants to limit non-compulsory expenditure and increase its say in the overall allocation of resources between policy areas.
· The Parliament wants to make sure that the annual budgets are adequate to finance policies it considers important, and to exercise some control over agricultural expenditure.
4. By its decision of 15 September 2004, the Parliament set-up a 'Temporary Committee on Policy Challenges and Budgetary Means of the enlarged Union 2007–2013'. The job of the Temporary Committee (FINP) is to:
· define the Parliament's political priorities for the future Financial Perspective
· propose a structure for the Financial Perspective in line with these priorities
· estimate the necessary expenditure
· 'to propose an indicative allocation of resources between and within the different headings of the financial perspective in line with the priorities and proposed structure'.
In brief, its job is to fix the Parliament's negotiating position on the next Financial Perspective : it will report to the plenary in May 2005.
5. Each of the standing committees has been invited to draw-up an opinion for the Temporary Committee by early February 2005. The draftsmen and chairs of the permanent committees are invited to attend the Temporary Committee whenever it discusses an area of the budget of direct relevance to them: the rapporteur for the Temporary Committee (Mr. Böge) must be invited to the permanent committees whenever they discuss their draft opinion.
6. Our committee has recently begun work on the Commission's proposals for the next generation of education, culture, youth and media programmes:
· Lifelong Learning (with a proposed budget of more than EUR 13 800 million) - the successor to Socrates - rapporteur: Mrs. Pack
· Culture (EUR 408 million) - Mr. Graca Moura
· Youth (EUR 915 million) - Mrs. Gröner
· Media (EUR 1 055 million) - Mrs. Hieronymi
7. In order that work on current legislative proposals should not compromise the position that the Parliament will take on the Financial Perspective, the President of Parliament (who is the chair of the temporary committee) has written to the chairmen of the permanent committees suggesting that the legislative process can continue, but there should be no discussion in plenary of the budgets of future multi-annual programmes until after the Temporary Committee has reported.
8. The Temporary Committee will report to plenary on 11 May 2005 and the Committee can then proceed to adopt reports on the four proposals for codecided programmes listed in paragraph 6 above: the Parliament's first readings on these proposals might take place in September 2005. The Council will then have to try to reach common positions It would be most unfortunate if, because of the absence of an agreement within the Council on the next Financial Perspective, there were a long delay before these common positions were agreed: this would almost inevitably slow the start of the new generation of programmes, disappointing all of those - young people, students, higher education institutions, cultural organisations, media operators - at whom the programmes are aimed.
***
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky v rozšířené Unii v letech 2007–2013
Referenční údaje
( 2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
CULT 15. 9. 2004
Užší spolupráce
Navrhovatelka Datum jmenování
Ruth Hieronymi 27. 10. 2004
Projednání ve výboru
18. 1. 2005
1. 2. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
1. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:0
28
1
Členové přítomni při závěrečném hlasování
María Badía i Cutchet, Christopher Beazley, Giovanni Berlinguer, Guy Bono, Marie-Hélène Descamps, Jolanta Dickutė, V?ra Flasarová, Milan Gaľa, Vasco Graça Moura, Erna Hennicot-Schoepges, Luis Francisco Herrero-Tejedor, Ruth Hieronymi, Mario Mauro, Manolis Mavrommatis, Doris Pack, Miguel Portas, Christa Prets, Karin Resetarits, Pál Schmitt, Nikolaos Sifunakis, Hannu Takkula, Henri Weber, Thomas Wise, Tomáš Zatloukal, Jaroslav Zvěřina
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Ivo Belet, Mary Honeyball, Nina Škottová
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
7. 2. 2005
STANOVISKO Výboru pro občanská práva, spravedlnost a vnitřní věci
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel: Gérard Deprez
NÁVRHY
Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
Struktura nového víceletého finančního rámce
1. opětovně vyjadřuje své uspokojení s návrhem Komise učinit evropské občanství, a přesněji dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva, jedním z klíčových témat pro rozšířenou Unii v letech 2007–2013, a zejména s její silnou podporu konkrétního rozpočtového okruhu „občanství, svoboda, bezpečnost a právo“, což logicky vyplývá z navrhované priority této oblasti politiky;
2. zdůrazňuje, že politický význam určité oblasti politiky je vyjádřen vývojem přiměřených programů, k čemuž patří rovněž finanční prostředky, které jim jsou přiděleny; navrhuje proto, aby prostor svobody, bezpečnosti a práva byl zařazen jako zvláštní pododdíl v rámci oddílu 3 finančního výhledu a jako takový byl začleněn do přílohy I nové interinstitucionální dohody o rozpočtové kázni a zlepšení rozpočtového procesu ;
3. je si vědom relativní velikosti navrhovaného okruhu ve srovnání s jinými okruhy současného a budoucího finančního výhledu; podtrhuje proto potřebu zvýšené pružnosti pro případ nepředvídaných událostí;
4. zastává názor, že nástroje navrhované Komisí k zajištění nezbytné pružnosti, konkrétně nástroje, které mají dát reviznímu řízeni jeho původní roli a vytvořit novou flexibilitu pro přerozdělování prostředků, a nástroje evropské solidarity a rychlé reakce, jsou v rámci stropu víceletého finančního rámce odpovídající; vítá plánované rozšíření nástroje solidarity i na jiné než přírodní katastrofy, jako například na teroristické útoky; trvá na nezbytnosti stanovit evropský rozměr katastrofy, který umožní využívat nástroj solidarity;
Interinstitucionální dohoda o rozpočtové disciplíně a zlepšení rozpočtového procesu
5. důrazně však namítá proti pružnosti umožňující až 5% odchýlení od referenčních částek v programech dosud odsouhlasených rozpočtovým orgánem postupem spolurozhodování v případě, že by nebyla dodržena práva Evropského parlamentu;
6. navrhuje odstranit z textu interinstitucionální dohody závazek „vyhnout se zapisování výdajových částek bezvýznamné hodnoty na operace do rozpočtu“, neboť to orgány z politických důvodů často činí;
7. namítá rovněž proti návrhu Komise, že by obě součásti rozpočtového orgánu měly do poloviny června informovat Komisi o svých záměrech, pokud jde o pilotní projekty a přípravná opatření, jelikož Parlament jako jedna součást rozpočtového orgánu může zaujmout postoj, až když jsou změny rozpočtu schváleny;
8. zpochybňuje úsudek, že nebudou nutná žádná prozatímní opatření, založený na předpokladu, že všechny související akty budou přijaty v roce 2005;
Politické priority
9. všímá si záměru Komise nahradit stávající programy politického prostoru „svobody, bezpečnosti a práva“ třemi rámcovými programy po názvy: „program svobody pohybu a solidarity v oblasti vnějších hranic, azylu a přistěhovalectví“ , „program spravedlnosti a základních práv“ a „program bezpečnosti“;
10. souhlasí se záměrem Komise věnovat přibližně dvě třetiny výdajů navrhovaného okruhu 3 (vyjma nástroje solidarity a rychlé reakce) na tyto programy a na opatření týkající se dokončení prostoru svobody, bezpečnosti a práva;
11. vzhledem k absenci konkrétních legislativních návrhů považuje vyhlášený záměr Komise věnovat 75 % celkové částky určené na tyto tři programy na „program svobody“, tj. zejména na ochranu vnějších hranic, za předčasné; zpochybňuje rovněž vhodnost názvů, kterými byly tyto tři rámcové programy označeny;
12. trvá na tom, aby byly každému ze tří rámcových programů přiděleny přiměřené rozpočtové prostředky (značně zvýšené) a aby se tak zvýšil evropský přínos a zajistila větší solidarita, účinnější spolupráce a lepší rozdělení pravomocí mezi členskými státy v rámci všech politik v oblasti „svobody, bezpečnosti a práva“;
13. v tomto směru považuje za podstatné, aby byly jasně stanoveny priority každého programu a aby na provádění těchto programů byly vyhrazeny účinné rozpočtové nástroje;
14. žádá, pokud se jedná o rámcový program „svoboda pohybu a solidarita“, aby byly zvýšené prostředky přiděleny:
- v oblasti azylu na rozvoj solidarity mezi členskými státy prostřednictvím Evropského fondu pro uprchlíky;
- v oblasti správy vnějších hranic na zřízení Agentury pro vnější hranice a na rozvoj databází (VIS, SIS II, Eurodac) určených ke zvýšení účinnosti kontrol, přičemž má být zajištěna ochrana osobních údajů;
- v oblasti boje proti ilegálnímu přistěhovalectví na vytvoření nástroje podpory repatriace a na vytvoření partnerství mezi zeměmi původu a zeměmi tranzitu s cílem lépe kontrolovat migrační toky od samotného počátku, přičemž mají být chráněna práva dotčených osob;
15. žádá, pokud jde o rámcový program „bezpečnost“, aby byly zvýšené prostředky přiděleny:
- na prevenci a boj proti organizovanému zločinu a terorismu prostřednictvím posílení Europolu, ze kterého se musí stát orgán Evropské unie;
- na rozvoj vzdělávacích a výměnných programů a programů spolupráce mezi příslušnými vnitrostátními orgány, zejména prostřednictvím posílení Evropské policejní akademie a jejího ustavení jako orgánu Evropské unie;
- vytvoření nástroje solidarity určeného obětem teroristických aktů;
16. žádá, pokud jde o rámcový program „spravedlnost a základní práva“, aby byly dodatečné prostředky přiděleny:
- na posílení spolupráce v trestních věcech, zejména ve prospěch Eurojustu, který musí mít k dispozici zabezpečený informační systém a mít skutečnou pravomoc podnětu;
- na boj proti rasismu a xenofobii a na provádění opravdové politiky podpory základních práv v Unii a ve členských státech a na zvýšenou podporu Agentury pro základní práva;
- na podporu akcí určených k boji proti násilí na dětech a ženách (Daphné);
- na podporu evropských programů boje proti drogám, což znamená rozvoj Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost;
- posílení spolupráce v občanských a obchodních věcech;
17. konstatuje, že začlenění koncepce „sdílené správy“ části výdajů (většinou decentralizované správy členských států) je novým prvkem, neboť jedinou výraznou výjimkou byl zatím Fond pro uprchlíky, který je již nyní spravován převážně členskými státy; vzhledem k tomu, co o Fondu pro uprchlíky nedávno uvedl ve Výroční zprávě za rok 2003 Účetní dvůr, v níž mimo jiné kritizoval „slabé kontrolní prostředí v členských státech“, vyzývá Komisi, aby zajistila přiměřené kontrolní prostředí na vnitrostátní i evropské úrovni;
18. vyzdvihuje význam demokratické kontroly politických opatření, a to zvláště v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, a poukazuje zejména na to, že politická opatření Evropské unie nemohou být financována ze správního rozpočtu Rady a že musejí být v plném rozsahu dodržována rozpočtová práva Parlamentu;
19. vyhrazuje si právo toto stanovisko v případě nutnosti aktualizovat, jakmile budou konkrétní legislativní návrhy přijaty Komisí.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
LIBE 15.9. 004
Užší spolupráce
Navrhovatel Datum jmenování
Gérard Deprez 16.11.2004
Projednání ve výboru
16.11.2004
1.2.2005
Datum přijetí návrhů
1.2.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
39
3
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Alexander Nuno Alvaro, Alfredo Antoniozzi, Johannes Blokland, Mario Borghezio, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Michael Cashman, Giusto Catania, Charlotte Cederschiöld, Carlos Coelho, António Costa, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Rosa Díez González, Antoine Duquesne, Kinga Gál, Patrick Gaubert, Adeline Hazan, Lívia Járóka, Timothy Kirkhope, Ewa Klamt, Ole Krarup, Stavros Lambrinidis, Romano Maria La Russa, Henrik Lax, Edith Mastenbroek, Jaime Mayor Oreja, Hartmut Nassauer, Bogdan Pęk, Martine Roure, Inger Segelström, Manfred Weber, Stefano Zappalà, Tatjana Ždanoka
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Frederika Brepoels, Panayiotis Demetriou, Gérard Deprez, Camiel Eurlings, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Vincent Peillon, Herbert Reul, Marie-Line Reynaud, Jan Zahradil
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
2. 3. 2005
STANOVISKO Výboru pro ústavní záležitosti
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie na období 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatel:
Johannes Voggenhuber
PA_NonLeg
NÁVRHY
Výbor pro ústavní záležitosti vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. trvá na tom, že víceletý finanční rámec by měl být platný po dobu pěti let, aby odpovídal funkčním obdobím Parlamentu a Komise s tolerancí jednoho roku;
2. vzhledem k výše uvedenému proto navrhuje, aby měl právě projednávaný finanční výhled platnost čtyři roky;
3. naléhá na Evropskou radu, aby použila ustanovení Ústavy (čl. I-55 odst. 4) a co nejdříve změnila postup rozhodování o víceletém finančním rámci z jednomyslného rozhodování na rozhodování kvalifikovanou většinou a zohlednila tak demokratického ducha Ústavy, urychlila rozhodování a posílila solidaritu a upřímnou spolupráci členských státu a orgánů;
4. trvá na tom, že Evropský parlament by měl vedle právě projednávaného rámce vyslovovat souhlas s finančním rámcem většinou svých členů v souladu s ustanoveními Ústavy;
5. zdůrazňuje, že Ústava pro Evropu vytvoří bezprostřední vztah mezi Unií a jejími občany, který se musí zakládat na průhlednosti a důvěře, a že iniciativami občanů bude vytvořen nástroj přímé demokratické účasti; vysoce kvalitní evropská informační, komunikační politika a politika vztahů s veřejností je proto nezbytná; nutné je přitom také budování demokratické infrastruktury, která umožní přeshraniční výměnu a spolupráci mezi občany;
6. je toho názoru, že Ústava přináší úkol vytvořit obsáhlý prostor veřejné evropské politiky; vyzývá Komisi, aby v rámci položky 3 finančního výhledu začlenila do plánu nový program pro cílenou podporu celounijních tiskových a elektronických médií;
7. žádá, aby byly budoucí agentuře pro základní práva poskytnuty dostatečné finanční prostředky, aby mohla v celé Unii efektivně plnit své významné úkoly;
8. zdůrazňuje význam evropských politických stran pro evropskou demokracii a vytváření politické vůle v Unii a vyzývá k podpoře celounijních politických akademií nebo nadací; žádá posílení podpory sítí občanské společnosti, nevládních organizací a mládežnických organizací za účelem přispění k vývoji přeshraniční účastnické demokracie;
9. vítá záměr mnoha členských států úzce spolupracovat s Komisí při provádění programu PRINCE a jeho následných opatření; je však toho názoru, že v mnoha případech mohou pouze evropské instituce zaručit potřebnou soudržnost mezi informačními programy, k čemuž musí mít k dispozici odpovídající prostředky;
10. připomíná, že podpora zařízení, která se při výzkumu, vzdělávání a v médiích věnují evropskému společnému zájmu a utváření evropské demokracie, se musí rozšířit na nové státy, přičemž je nutno naplánovat dostatečné zdroje pro efektivní činnost;
11. vítá, že se návrh Komise shoduje s finančními nároky Unie, které vznikly rozšířením a především v důsledku nového ústavního řádu, který má za cíl politickou a sociální spravedlnost na světě;
12. vyzývá Komisi, aby upřesnila své návrhy přesvědčivého systému vlastních zdrojů, díky kterému bude příjmová část rozpočtu Unie transparentní pro občany a který zajistí finanční autonomii Unie; vyzývá Radu, aby se konstruktivním způsobem účastnila diskuse o výdajové i příjmové části nového finančního výhledu;
13. poukazuje na to, že prostřednictvím Ústavy bude víceletý finanční rámec právně závazný a že se bude muset schválit jako evropský zákon, k čemuž bude nutný souhlas Evropského parlamentu.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie na období 2007–2013
Číslo postupu
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
AFCO 15. 9. 2004
Užší spolupráce
ne
Navrhovatel
Datum jmenování
Johannes Voggenhuber 16. 11 .2004
Projednání ve výboru
29. 11. 2004
19. 1. 2005
24. 2. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
24. 2. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
11
1
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jean-Luc Dehaene, Panayiotis Demetriou, Andrew Duff, Bronisław Geremek, Ignasi Guardans Cambó, Daniel Hannan, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Jo Leinen, Íñigo Méndez de Vigo, Johannes Voggenhuber
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Elmar Brok, Gérard Onesta
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
28. 1. 2005
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
k politickým výzvám a rozpočtovým prostředkům rozšířené Unie v letech 2007–2013
( 2004/2209(INI) )
Navrhovatelka:
Ilda Figueiredo
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá dočasný výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013 jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
- s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o finančním výhledu na období 2007–2013 ( KOM(2004)0487 )
Dosud nezveřejněný v Úř. věst. ,
- s ohledem na stanovisko Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ze dne 18. března 2004 ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu s názvem „Budování naší společné budoucnosti – politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013“ ( KOM(2004)0101 ),
- s ohledem na pracovní dokumenty dočasného výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013, zvláště na pracovní dokument č. 8 ze dne 22. listopadu 2004 týkající se programu sociální politiky,
1. zdůrazňuje, že prostředky navržené Komisí v takzvaném „Prodiho balíčku“ na sociální záležitosti, rovnost a zaměstnanost neznamenají skutečné zvýšení ve srovnání s předchozím finančním rámcem navzdory skutečnosti, že se nerovnosti v rámci rozšířené Evropské unie zvětšily, že existuje 20 milionů nezaměstnaných žijících na hranicích chudoby a že sociální vyloučení postihuje kolem 70 milionů lidí, a prostředky celé rozpočtové kapitoly pro konkurenceschopnost a podnikání se zvýšily v průměru o 115 %;
2. odsuzuje skutečnost, že v částce navrhované na období 2007–2013 je na sociální agendu vyčleněno pouhých 1345 milionů eur, v cenách z roku 2004, tj. pouze 6,5 % z celkové částky 20 405 milionů eur určené na rozpočtovou kapitolu pro konkurenceschopnost, podnikání a sociální agendu; to znemožňuje zvýšení sociální soudržnosti a brání vytváření pracovních míst zaručujících práva, což postihuje především ženy;
3. odmítá vytvoření jednoho jednotného nástroje pro sociální otázky „Progress“, a zdůrazňuje nutnost zajistit přiměřené financování různých úkolů a zaručit, aby byla větší pozornost věnována zapojení žen do různých programů a aby byla vypracováním programu jako je „Gender 2013“ a poskytnutím nových finančních zdrojů pro budoucí Evropský institut pro rovnoprávné postavení jasně rozdělena opatření vztahující se k politice rovnoprávného postavení a nediskriminace, která se zaměřují zejména na podporu práv a zapojení žen;
4. žádá Komisi, aby poskytla více informací o pokračování programu Daphné II po roce 2008 a o jeho financování v letech 2007 a 2008;
5. připomíná, že rovnoprávné postavení žen a mužů musí být všeobecně zahrnuty do všech politik Společenství, a upozorňuje zejména na důležité oblasti výdajů, jako jsou strukturální fondy;
6. podporuje stanovisko Komise ohledně zachování sedmiletého období pro finanční výhled a odmítá strategii navrhovanou těmi, kteří chtějí snížit rozpočet Společenství na 1 % HNP Společenství;
7. navrhuje zavedení nového cíle v oblasti lidských zdrojů v rámci cíle č.1 strukturálních fondů, aby ke stávajícím ukazatelům byla připojena i kategorie oblastí, jejichž průměr je nižší než 75 % průměru Společenství, pokud jde o osoby s ukončeným vyšším vzděláním;
8. zdůrazňuje nutnost stanovit závazná kritéria rovnosti pohlaví Evropského sociálního fondu a národních akčních plánů pro zaměstnanost a sociální začlenění a zajistit jejich dostatečné financování.
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Referenční údaje
2004/2209(INI)
Příslušný výbor
FINP
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
FEMM 15. 9. 2004
Užší spolupráce
ne
Navrhovatelka Datum jmenování
Ilda Figueiredo 25. 11. 2004
Projednání ve výboru
24. 1. 2005
Datum přijetí pozměňovacích návrhů
25. 1. 2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
jednomyslně
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Edit Bauer, Emine Bozkurt, Maria Carlshamre, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Lissy Gröner, Anneli Jäätteenmäki, Lívia Járóka, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Urszula Krupa, Pia Elda Locatelli, Astrid Lulling, Angelika Niebler, Siiri Oviir, Doris Pack, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Christa Prets, Marie-Line Reynaud, Teresa Riera Madurell, Raül Romeva i Rueda, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Britta Thomsen, Corien Wortmann-Kool, Anna Záborská
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Katerina Batzeli, Jillian Evans, Anna Hedh, Sophia in 't Veld, Elisabeth Jeggle, Karin Jöns, Christa Klaß, Karin Resetarits, Zuzana Roithová, Marta Vincenzi
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Kathy Sinnott
POSTUP
Název
Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie v letech 2007–2013
Číslo postupu
( 2004/2209(INI) )
Základ v jednacím řádu
článek 175
Příslušný výbor
Datum, kdy bylo na zasedání
oznámeno udělení svolení
FINP
15.9.2004
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
AFET 15.9.2004
DEVE 15.9.2004
INTA 15.9.2004
CONT 15.9.2004
ECON 15.9.2004
EMPL 15.9.2004
ENVI 15.9.2004
ITRE 15.9.2004
IMCO 15.9.2004
TRAN 15.9.2004
REGI 15.9.2004
AGRI 15.9.2004
PECH 15.9.2004
CULT 15.9.2004
LIBE 15.9.2004
AFCO 15.9.2004
FEMM 15.9.2004
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
BUDG 20.9.2004
JURI 24.11.2004
PETI 18.1.2005
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Návh(y) usnesení začleněný(é) do zprávy
Zpravodaj Datum jmenování
Reimer Böge
14.10.2004
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
14.10.2004
20.10.2004
15.11.2004
30.11.2004
13.12.2004
12.1.2005
20.1.2005
3.2.2005
22.2.2005
8.3.2005
16.3.2005
30.3.2005
4.4.2005
5.4.2005
12.4.2005
19.4.2005
26.4.2005
Datum přijetí
10.5.2005
Výsledek závěrečného hlasování
pro:
proti:
zdrželi se:
29
9
4
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Josep Borrell Fontelles, Terence Wynn, Gerardo Galeote Quecedo, Dariusz Rosati, Inés Ayala Sender, Jean Marie Beaupuy, Margrietus van den Berg, Jana Bobošíková, Reimer Böge, Giles Chichester, Paolo Cirino Pomicino, Jean-Luc Dehaene, Bárbara Dührkop Dührkop, James Elles, Szabolcs Fazakas, Markus Ferber, Salvador Garriga Polledo, Bronisław Geremek, Robert Goebbels, Lutz Goepel, Dariusz Maciej Grabowski, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Catherine Guy-Quint, Konstantinos Hatzidakis, Anne Elisabet Jensen, Othmar Karas, Constanze Angela Krehl, Alain Lamassoure, Janusz Lewandowski, Helmuth Markov, Jean-Claude Martinez, Jan Mulder, Francesco Musotto, Ria Oomen-Ruijten, Giovanni Pittella, Wojciech Roszkowski, Esko Seppänen, José Albino Silva Peneda, Peter Šťastný, László Surján, Catherine Trautmann, Helga Trüpel, Kyösti Tapio Virrankoski, Ralf Walter, Graham Watson, Lars Wohlin, Jan Zahradil
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Katerina Batzeli, Kathalijne Maria Buitenweg, Simon Busuttil, Panayiotis Demetriou, Gérard Deprez, Mia De Vits, Valdis Dombrovskis, José Manuel García-Margallo y Marfil, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Neena Gill, Françoise Grossetête, Jutta D. Haug, Ville Itälä, Tunne Kelam, Miloš Koterec, Jamila Madeira, Pasqualina Napoletano, Jan Olbrycht, Libor Rouček, Gilles Savary, Alyn Smith, Margarita Starkevičiūtė
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Luis Manuel Capoulas Santos, Elisa Ferreira, Albert Jan Maat, Lambert van Nistelrooij, Antonis Samaras
Datum předložení – A6
19.5.2005
A6-0153/2005
