27. 1. 2009
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
předkládá Urszula Gacek
za skupinu PPE-DE,
o přemístění vězňů z Guantánama
Usnesení Evropského parlamentu o přemístění vězňů z Guantánama
Evropský parlament ,
–
s ohledem na dekret prezidenta Obamy z ledna 2009, v němž nařídil do jednoho roku uzavřít věznici na základně Guantánamo Bay,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 16. února 2006 o Guantánamu Úř. věst. C 290E, 29.11.2006, s. 423. ,
–
s ohledem na nejnovější údaje poskytnuté vládou USA o 245 osobách zadržovaných na základně Guantánamo,
–
s ohledem na setkání ministrů zahraničních věcí zemí EU, které se uskutečnilo v Bruselu dne 26. ledna 2009,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že uzavření věznice na základě Guantánamo Bay, které nařídil prezidenta Obama, nastoluje otázku přemístění zbývajících vězňů;
B.
vzhledem k tomu, že mnozí vězni jsou známí teroristé nebo jsou podezřelí z terorismu a/nebo z pomáhání teroristickým organizacím, včetně osob zadržených v souvislosti s teroristickými útoky na New York a Washington, D.C. dne 11. září 2001,
C.
vzhledem k tomu, že se nejméně 60 bývalých vězňů z Guantánamo Bay po svém propuštění vrátilo k terorismu, včetně pana Saída aš-Šihrího, který poté, co přestal být považován za nebezpečného a byl propuštěn a saúdskoarabskými orgány rehabilitován, se stal zástupcem vůdce al-Káidy v Jemenu,
D.
vzhledem k tomu, že věznice byla zřízena na základě dekretu prezidenta USA a také na základě prezidentského dekretu bylo nařízeno její uzavření; vzhledem k tomu, že Evropská unie neměla nad touto věznicí žádnou pravomoc, ani ji neprovozovala a ani v ní nenařídila kohokoli uvěznit,
1.
vítá příkaz vlády USA uzavřít do jednoho roku věznici na základně Guantánamo Bay a prohlášení prezidenta Obamy, které v této souvislosti vydal, že se všemi současnými nebo budoucími vězni se bude nakládat v souladu s mezinárodním právem;
2.
konstatuje však, že konečný osud a přemístění vězňů z Guantánama bylo a je problémem vytvořeným Spojenými státy, a tudíž konečná odpovědnost za řešení této otázky leží výhradně na Spojených státech;
3.
vítá závazek vlády USA propustit vězněné nebo je postavit před řádný soud; žádá, aby v případě dostatečných důkazů proběhl svobodný a spravedlivý proces a aby ti, kteří budou shledáni vinnými, byli souzeni podle zákonů USA a uvězněni v USA;
4.
vyzývá Spojené státy, aby učinily vše, co je v jejich moci, pro navrácení propuštěných vězňů přednostně do jejich země původu a aby upustily od vyvíjení nátlaku na členské státy, aby přijaly bývalé vězně proti své vůli; konstatuje, že v případě osob, které se nemohou vrátit do svých zemí původu nebo odejít do třetích zemí, je odpovědností Spojených států tyto osoby přijmout;
5.
žádá ty členské státy, v nichž některý z vězňů měl kdysi trvalý pobyt nebo v nichž v současné době žijí členové jeho rodiny, aby uvážily přijetí těchto osob, jež byly zbaveny podezření z teroristické činnosti a nejsou již považovány za nebezpečné;
6.
ačkoli vítá skutečnost, že některé členské státy se rozhodly přijmout bývalé vězně, velmi zdůrazňuje a podtrhuje, že je svrchovaným právem každého členského státu rozhodnout, zda chce bývalé vězně přijmout; zdůrazňuje, že je také právem každého členského státu omezit právo volného pohybu z důvodů veřejné bezpečnosti;
7.
konstatuje, že právem a povinností každého členského státu je především chránit své občany před hrozbou teroristické činnosti a osobami s touto činností spojenými, což zahrnuje právo odmítnout takové osoby nebo je po příjezdu uvěznit v souladu s vnitrostátními předpisy každého členského státu;
8.
vyzývá Radu a Komisi, aby při respektování občanských svobod použily veškeré prostředky k zabránění teroristické činnosti na evropské půdě a k posílení bezpečnosti a ochrany všech evropských občanů;
9.
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, vysokému představiteli pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, parlamentům členských států a prezidentovi a Kongresu Spojených států amerických.
