P6_TA(2009)0164
Městská dimenze politiky soudržnosti
A6-0031/2009
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 24. března 2009 o městské dimenzi politiky soudržnosti v novém programovém období ( 2008/2130(INI) )
Evropský parlament,
-
s ohledem na články 158 a 159 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na první akční program pro provádění Územní agendy Evropské unie ("první akční program"), který byl přijat na neformálním zasedání Rady ministrů odpovědných za územní plánování a rozvoj, jež se konalo v Ponta Delgrada (Azorské ostrovy) ve dnech 23.a 24. listopadu 2007,
-
s ohledem na Územní agendu EU - Pro konkurenceschopnější a udržitelnou Evropu rozmanitých regionů (dále jen "Územní agenda") a Lipskou chartu o udržitelných evropských městech (dále jen "Lipská charta"), které byly přijaty na neformálním zasedání Rady ministrů odpovědných za územní plánování a rozvoj měst, jež se konalo v Lipsku ve dnech 24. a 25. května 2007,
-
s ohledem na Bristolskou dohodu, která byla přijata na neformálním zasedání Rady ministrů o udržitelných sídlech, jež se konalo v Bristolu ve dnech 6. a 7. prosince 2005,
-
s ohledem na Městské acquis, které bylo přijato na neformálním zasedání Rady ministrů odpovědných za územní soudržnost, jež se konalo v Rotterdamu dne 29. listopadu 2004,
-
s ohledem na Novou aténskou chartu z roku 2003 vyhlášenou během zasedání Evropské rady urbanistů v Lisabonu dne 20. listopadu 2003 a na její vizi budoucnosti evropských měst,
-
s ohledem na Akční program z Lille, který byl přijat na neformálním zasedání Rady ministrů odpovědných za záležitosti měst, jež se konalo v Lille dne 3. listopadu 2000,
-
s ohledem na Perspektivu evropského územního rozvoje (ESDP), která byla přijata na neformálním zasedání Rady ministrů odpovědných za územní plánování, jež se konalo v Postupimi dne 11. května 1999,
-
s ohledem na Chartu evropských měst směřujících k trvale udržitelnému rozvoji, která byla schválena na Evropské konferenci o udržitelných městech, jež se konala v dánském Aalborgu dne 27. května 1994,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. října 2008 nazvané "Zelená kniha o územní soudržnosti: Učinit z územní rozmanitosti přednost" ( KOM(2008)0616 ),
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 19. června 2008 nazvané "Pátá zpráva o pokroku v oblasti hospodářské a sociální soudržnosti: Růst regionů, růst Evropy" ( KOM(2008)0371 ),
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. května 2008 o výsledcích jednání ohledně strategií a programů politiky soudržnosti na programové období 2007–2013 ( KOM(2008)0301 ),
-
s ohledem sdělení Komise ze dne 30. května 2007 nazvané "Čtvrtá zpráva o hospodářské a sociální soudržnosti" ( KOM(2007)0273 ),
-
s ohledem na pokyny Komise nazvané "Městská dimenze v politikách Společenství pro období 2007–2013", jež byly přijaty dne 24. května 2007,
-
s ohledem na pracovní dokument Komise nazvaný "Územní a městská dimenze v národním strategickém referenčním rámci a operačních programech (2007–2013): První hodnocení" z května 2007,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. července 2006 nazvané "Politika soudržnosti a města: Přínos měst a aglomerací k růstu a zaměstnanosti v rámci regionů" ( KOM(2006)0385 ),
-
s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/702/ES ze dne 6. října 2006 o strategických obecných zásadách Společenství pro soudržnost Úř. věst. L 291, 21.10.2006, s. 11.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. července 2005 nazvané "Politika soudržnosti pro podporu růstu a zaměstnanosti: Strategické obecné zásady Společenství, 2007–2013" ( KOM(2005)0299 ),
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. června 2002 nazvané "Programování strukturálních fondů na období 2000–2006: Úvodní hodnocení iniciativy Urban" ( KOM(2002)0308 ),
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. května 1997 nazvané "Městská otázka: směrem k evropské debatě" ( KOM(1997)0197 ),
-
s ohledem na výsledky programu Evropské pozorovací sítě pro územní plánování (ESPON) na rok 2006 a přijatý program ESPON 2013,
-
s ohledem na výsledky pilotních městských projektů (1989–1999), iniciativu Společenství URBAN I (1994–1999) a URBAN II (2000–2006),
-
s ohledem na informace z databáze projektu Urban Audit, která poskytuje statistické údaje s 330 ukazateli o 358 evropských městech,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 21. února 2008 o monitorování Územní agendy a Lipské charty – evropský akční program územního rozvoje a územní soudržnosti, Přijaté texty, P6_TA(2008)0069 .
-
s ohledem na své usnesení ze dne 10. května 2007 o bydlení a regionální politice Úř. věst. C 76 E, 27.3.2008, s. 124.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 13. října 2005 o městské dimenzi v souvislosti s rozšířením Úř. věst. C 233 E, 28.9.2006, s. 127.
,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro regionální rozvoj ( A6-0031/2009 ),
A.
vzhledem k tomu, že panuje obecně přijímaný názor, že i když otázky měst spadají do působnosti vnitrostátních, regionálních a místních orgánů, hrají městské oblasti klíčovou úlohu v účinném provádění Lisabonské a Göteborské strategie , a zaujímají proto rozhodující místo v politice soudržnosti, za niž mají odpovědnost orgány EU;
B.
vzhledem k tomu, že k cílům EU stanoveným v Lipské chartě patří zajistit integrovaný přístup k provádění politiky rozvoje měst, aby se tak vytvořily vysoce kvalitní městské prostory, modernizovat dopravní, energetické a informační sítě a sítě veřejných služeb a podpořit celoživotní učení, vzdělávání a inovace, a to především v zanedbaných vnitřních městech a oblastech,
C.
vzhledem k tomu, že jak proces vypracování flexibilního, adaptabilního a dynamického "kontrolního seznamu" pro provádění Lipské charty – což je základní podmínkou pro zajištění rozmanitých potřeb různých evropských měst – , který byl již zahájen za francouzského předsednictví, tak také další vypracování plánů integrovaného městského rozvoje v každém členském státě mohou představovat další užitečné zdroje informací pro osvětlení různých situacích a východisko pro následnou realizaci iniciativ vedených přesnými záměry,
D.
vzhledem k tomu, že je nutné rozlišovat mezi městy a městskými oblastmi,
E.
vzhledem k tomu, že ačkoliv 80 % z 492 milionů obyvatel EU žije ve městech a pro Evropskou unii je charakteristický polycentrický rozvoj, přesto existují mezi jednotlivými členskými státy výrazné rozdíly, pokud jde o rozložení obyvatelstva v městských, příměstských a venkovských oblastech, a vyskytují se problémy související s poměrně malým zastoupením zájmů a potřeb městské populace v operačních programech strukturálních fondů,
F.
vzhledem k tomu, že v městských oblastech se vytváří 70 až 80 % HDP EU a města jsou považována za střediska inovací a hnací sílu regionálního a národního rozvoje a rozvoje EU,
G.
vzhledem k tomu, že se však ve městech také spotřebovává více než 75 % světové energie a v důsledku výroby energie, dopravy, průmyslu a vytápění se v nich produkuje 80 % skleníkových plynů,
H.
vzhledem k tomu, že tendence k urbanizaci se zvyšuje vnitřní migrací směrem do hlavních a jiných velkých měst a že nárůst obyvatelstva, který z ní plyne, představuje nesmírnou zátěž pro rozšiřující se města, jež musí zvládat zvýšené nároky, pokud jde o zpracovávání odpadů, vytváření podmínek pro bydlení, vzdělávání a zaměstnanost, a vzhledem k tomu, že tato narůstající tendence k urbanizaci způsobuje značné problémy ve venkovských oblastech, jež musí řešit úbytek lidského kapitálu, pracovní síly, spotřebitelů a studentů,
I.
vzhledem k tomu, že nedávné bezprecedentní rozšíření EU mělo za následek neobyčejný nárůst rozdílů mezi regiony a výrazné zvýšení počtu měst, které trpí úpadkem,
J.
vzhledem k tomu, že přes různé politické, institucionální a ústavní systémy v členských státech stojí před městskými oblastmi EU společné výzvy a příležitosti k jejich řešení, z čehož vyplývá, že mají-li být evropská města schopna obstát v celosvětové konkurenci, je zapotřebí podrobných statistických údajů na jedné straně a vzájemné spolupráce a výměny osvědčených postupů na straně druhé,
K.
vzhledem k tomu, že v rámci územního rozvoje EU se musí řešit otázky spojené s hospodářskou restrukturalizací, velkými výkyvy na pracovním trhu, nedostupností a přetížeností veřejné dopravy, omezeným využitelným územím, které se zmenšuje v důsledku živelného růstu měst, klesajícím počtem obyvatel, stárnutím populace, vylidňováním venkovských oblastí a malých měst ve prospěch velkých městských aglomerací, sociálním vyloučením, vysokou a stále rostoucí kriminalitou, tvorbou ghett v některých městských čtvrtích, nízkým příjmem domácností, zhoršováním kvality života v chudinských oblastech, nedostatečným počtem parků a rekreačních oblastí, znečištěním životního prostředí, řízením vodního a odpadového hospodářství a kontrolou nakládání s rezidui a potřebou zabezpečit dodávky energií a zajistit jejich účinné využití,
L.
vzhledem k tomu, že správa využívající moderní elektronické technologie a především elektronická správa (e-governance) v koordinaci se všemi zainteresovanými stranami by mohla stávající problémy do značné míry zmírnit a vést k tomu, že bude rozvoj měst řešen uceleně se zapojením a zohledněním předměstských oblastí sousedících s venkovskými regiony a v souladu s moderními přístupy k územnímu plánování měst, jako je inteligentní růst, nové územní plánování a inteligentní urbanismus,
M.
vzhledem k tomu, že činnosti zaměřené na rozvoj měst jsou obzvlášť příznivé pro účast malých a středních podniků, a to zejména v oblasti služeb, a že politika soudržnosti se začala stále více orientovat na podporu konkurenceschopnosti měst,
N.
vzhledem k tomu, že malé a střední podniky, zejména malé podniky a mikropodniky, řemeslníci a živnostníci zásadní měrou přispívají k zachování aktivity v městských centrech a sociální rovnováhy v městských čtvrtích, a vzhledem k tomu, že městské politiky v oblasti dopravy, podnikání, transakce s nemovitostmi a zvyšující se ceny bydlení, nebo naopak absence vyvážená politiky v těchto oblastech, často vedly k zániku hospodářských činností a ke snižování počtu činností spojených s poskytováním osobních služeb,
O.
vzhledem k tomu, že je třeba nadále posilovat partnerství městských a venkovských oblastí, neboť městské oblasti mají důležitou úlohu v harmonickém a integrovaném rozvoji svých předměstí v zájmu územní soudržnosti a vyváženého regionálního rozvoje,
1.
zdůrazňuje význam udržitelného městského rozvoje a příspěvek městských oblastí k regionálnímu rozvoji a vyzývá Komisi, aby pravidelně hodnotila, měřila a srovnávala dopad politik EU na hospodářskou a sociální situaci – zejména pokud jde o otázky vzdělávání a kultury – a na situaci v oblasti zdravotnictví, dopravy, životního prostředí a bezpečnosti v městských oblastech, a aby na toto téma vedla pravidelné diskuse;
2.
vyjadřuje politování nad skutečností, že členským státům je doporučováno, nikoli uloženo jako povinnost, aby prosazovaly udržitelný rozvoj měst jako strategickou prioritu; obává se proto, že některé členské státy při provádění politiky soudržnosti městskou dimenzi řádně nezohledňují, a vyzývá Komisi a členské státy, aby ve spolupráci s regionálními a místními orgány analyzovaly a hodnotily dopad zohledňování iniciativy URBAN a pravidelně sledovaly a posuzovaly účinky využití finančních prostředků EU v městských oblastech;
3.
upozorňuje na kladné zkušenosti iniciativy Společenství URBAN, pokud jde o partnerství, integrovaný přístup a zásadu uplatňování postupu zdola nahoru, neboť významně přispěly k účinnosti a přiměřenosti podpořených projektů; žádá, aby se přihlédlo k těmto dosaženým výsledkům pokud jde o městskou dimenzi podpory ze strukturálních fondů, a aby byly obdobné mechanismy zavedeny i pro financování udržitelného městského rozvoje z dostupných běžných zdrojů, a z těchto výsledků tak mohl mít prospěch větší počet měst;
4.
je toho názoru, že by nebylo vhodné a ani snadné přijímat společnou definici výrazu "městské oblasti" a obecněji termínu "městský", neboť je obtížné zastřešit jedním pojmem různorodost situací v členských státech a regionech, a proto se domnívá, že závazná definice a označení městských oblastí by mělo být v souladu se zásadou subsidiarity ponecháno členským státům na základě společných evropských ukazatelů;
5.
vyzývá členské státy, aby přijaly všechna nezbytná opatření, jimiž by podpořily svá hlavní a ostatní velká města v úsilí, které vyvíjejí v oblasti odpadového hospodářství, bydlení, zaměstnanosti a vzdělávání s cílem čelit výzvám plynoucím z urbanizace a s ní souvisejícího zvyšování počtu obyvatel; v obecnější rovině se domnívá, že kolísání demografických parametrů způsobuje nejen v městských, ale i ve venkovských oblastech problémy související s pracovním trhem a dále pak s oblastí vzdělávání a rekvalifikace bývalých pracovníků, kteří přišli o práci, ale také s vylidňováním venkovských oblastí;
6.
domnívá se, že z tohoto důvodu a vzhledem k tomu, že různé ústavní systémy členských států nejsou již ze své podstaty slučitelné s harmonizovaným přístupem, a to nehledě na účinnost různých úrovní řízení a správy, by bylo užitečné, aby členské státy jednotlivě prostřednictvím veřejných konzultací definovaly vlastní pojetí městské dimenze za účelem posílení vnitřní harmonizace a zvýšení interakce s Komisí;
7.
zdůrazňuje, že členské státy mají možnost pověřit města správou evropských strukturálních fondů určených na provádění opatření, jejichž cílem je dosažení udržitelného městského rozvoje; domnívá se, že přenesení působnosti představuje dvojí přínos: jednak by bylo mnohem účinnější pro regionální a evropský růst, kdyby města převzala odpovědnost za celý proces, plánováním počínaje a provedením přijatých opatření konče, a přitom se zaměřila na ryze místní problémy, a jednak by to představovalo významný nástroj pro zlepšení správní kapacity řízení na místní úrovni; vyjadřuje však politování nad skutečností, že se možnosti přenesení působnosti doposud plně nevyužívá, například prostřednictvím globálních grantů městským orgánům v rámci operačních programů financovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj (ERDF), a je přesvědčen, že by měla být v souvislosti s přístupem víceúrovňové správy upravena a podpořena pro příští programové období také úloha městských oblastí jako prostředníků, a domnívá se, že v regionální politice by měly být městská dimenze a přenášení působnosti povinné; nicméně je třeba zabránit tomu, aby přenášení působnosti vedlo k roztříštěnosti regionální politiky, a proto je nutné podmínky přenášení působnosti stanovovat obezřetně;
8.
zdůrazňuje význam integrovaného přístupu k územnímu plánování měst; navrhuje, aby se veškerá veřejná podpora určená na rozvoj měst opírala o integrované plány rozvoje měst; požaduje, aby se integrovaný přístup stal co nejdříve, ale ne později než v příštím programovém období závazným kritériem pro přidělování prostředků ze strukturálních fondů a jejich vynakládání, ale také pro získání půjček od Evropské investiční banky; vyzývá Komisi, aby vypracovala zásady zahrnující doporučení a příklady osvědčených postupů týkající se integrovaných plánů rozvoje měst a aby podporovala také výměnu osvědčených postupů mezi národními, regionálními a místními orgány;
9.
naléhavě vyzývá členské státy, aby ve svých vnitrostátních strategických referenčních rámcích a operačních programech upřednostňovaly financování projektů, které uskutečňují plány udržitelného městského řízení;
10.
doporučuje, aby plány udržitelného městského řízení zahrnovaly alespoň některé z následujících prvků: plán pro nakládání s odpady, hlukové mapy a akční plány, místní programy týkající se znečištění ovzduší a životního prostředí, nástin očekávaného demografického růstu, požadavky týkající se nových oblastí pro výstavbu, revitalizaci zanedbávaných ploch a opuštěných budov, obnovu zpustlých čtvrtí a bývalých průmyslových zón, dostupnost a přístupnost veřejných služeb, strukturu města a podíl zelených ploch, vybavení pro osoby s postižením, rozvíjení kulturního, historického a přírodního dědictví, předběžný výpočet potřebného množství vody a energie a jejich účinné využití, dostupnost veřejné dopravy, účinné řízení dopravy, integraci ohrožených skupin (přistěhovalců, menšin, nedostatečně kvalifikovaných osob, postižených osob, žen atd.), dostupnost důstojného bydlení za přijatelné ceny a plány na boj proti kriminalitě;
11.
domnívá se, že vypracování integrovaných plánů rozvoje měst bude účelné, pouze pokud budou k dispozici dostatečné zdroje pro udržitelný rozvoj měst, a proto doporučuje, aby se dostupné zdroje soustředily na konkrétní akce; navrhuje minimální částku výdajů ze strukturálních fondů, jejíž výše v přepočtu na obyvatele městské oblasti v jednom programovém období musí být stanovena tak, aby vyčlenění této částky nepředstavovalo nereálnou zátěž pro regiony;
12.
zdůrazňuje, že je třeba co nejdříve zvýšit administrativní kapacitu vertikálního i horizontálního řízení a správy měst, a upozorňuje členské státy na neodkladnou potřebu zaujmout integrovaný přístup při zavádění politiky rozvoje měst (která se týká otázek, jež mají přímou souvislost s každodenním životem občanů, jako je doprava, veřejné služby, kvalita života, zaměstnanost a místní hospodářské činnosti, bezpečnost atd.), přičemž se do tohoto úsilí musí na základě partnerského principu zapojit národní vlády společně s regionálními a místními orgány a všemi ostatními příslušnými zainteresovanými stranami veřejného i soukromého sektoru;
13.
uznává, že je pro městské orgány obtížné sladit oblast působnosti Evropského sociálního fondu (ESF), který využívají při zajišťování hospodářského a sociálního rozvoje, a oblast působnosti ERDF, jejž využívají při plánování investic do fyzické infrastruktury; je přesvědčen, že zásadu "jeden program, jeden fond" je třeba přehodnotit a že by místní a regionální orgány měly lépe využívat součinnosti prostředků ERDF a ESF a více stavět na integrovaném financování; vyzývá Komisi, aby prověřila možnost sloučení těchto dvou fondů v dlouhodobém horizontu, pokud by tento krok mohl zajistit zjednodušení postupů;
14.
podporuje myšlenku, na níž se zakládají revolvingové fondy v rámci iniciativy JESSICA, a poukazuje na jejich potenciál, pokud jde o hospodářský růst v městských oblastech, a je rovněž přesvědčen, že v příštím programovém období by regionální politika měla využít možností spojených s větším využíváním mechanismů finančního inženýrství, jako jsou revolvingové fondy, které nabízejí výhodné půjčky, a nespoléhat se pouze na granty, jak je tomu nyní;
15.
je si vědom možností, jaké pro rozvoj měst představuje soukromý sektor, a je přesvědčen, že je třeba systematicky plánovat a podporovat využití partnerství veřejného a soukromého sektoru k zavádění inovačních finančních systémů a projektů, jejichž cílem bude řešit závažné hospodářské a sociální problémy městských oblastí, zejména k budování infrastruktury a k řešení otázky bydlení; zdůrazňuje, že k tomu je zapotřebí srozumitelný a transparentní kodex správy, zejména pokud jde o činnost vykonávanou veřejnými orgány, které musí podle zásady subsidiarity přijímat strategická rozhodnutí, na jejichž základě se volí metody poskytování služeb, stanovují specifikace a také zajišťuje určitá míra kontroly;
16.
klade důraz na prováděcí a administrativní aspekty městské dimenze a vyzývá k dalšímu zjednodušování prováděcích pravidel v oblasti politiky soudržnosti a k celkovému snížení nadměrné administrativní zátěže spojené se správou a kontrolou fondů a jednotlivých projektů;
17.
poznamenává, že kromě politiky soudržnosti existují i jiné politiky Společenství, které také poskytují finanční podporu městským oblastem, a vyzývá tedy Komisi, aby rozvíjela a navrhovala větší koordinaci příslušných politik, která by spojila všechny zdroje EU určené pro městské oblasti, a v praxi se tak zajistilo uplatňování integrovaného přístupu, zatímco se vždy zohlednila politika soudržnosti;
18.
domnívá se, že správní struktury uplatňované v členských státech nejsou dosud přizpůsobeny podpoře horizontální spolupráce, a důrazně vyzývá Komisi, aby prosazovala strukturu založenou na řízení napříč odvětvími;
19.
vyzývá k účinnějšímu využívání stávajících finančních, lidských a organizačních zdrojů, aby bylo možné budovat a posilovat sítě, jež v oblasti udržitelného rozvoje měst vytvořila města, protože tyto sítě sehrávají v územní spolupráci významnou úlohu; v této souvislosti poukazuje na potřebnost infrastruktury, která napomůže zachovat určité rysy (např. historické), podpoří modernizaci (např. inovační střediska), hospodářský růst (např. malé a střední podniky) a sezónní činnosti, a vyzývá Komisi, aby posílila postavení městských oblastí v iniciativě Regiony pro hospodářskou změnu;
20.
poznamenává, že řádné uplatňování politiky regionálního rozvoje a strategie udržitelného územního rozvoje vyžaduje vyváženost opatření, jež jsou zaměřena na městské, příměstské a venkovské oblasti, a jež tedy ovlivňují budování skutečné regionální soudržnosti, a zdůrazňuje skutečnost, že politika rozvoje venkova má velký územní dopad a že politiky rozvoje měst a venkova nejsou dostatečně propojeny; zdůrazňuje nutnost skutečné součinnosti těchto dvou politik, která by vyústila ve skutečný rozvojový potenciál a zvýšení atraktivity a konkurenceschopnosti oblastí; vyzývá členské státy a regiony, aby využily nástroje partnerství mezi městem a venkovem s cílem dosáhnout vyváženého územního rozvoje, o který usilují;
21.
vyzývá Komisi, aby dále vyvíjela a pravidelně aktualizovala projekt Urban Audit a současně všem členským státům poskytovala informace o situaci v otázce dělení na městské a venkovské oblasti, aby měly přesný obrázek o situaci a zjistily, co konkrétně si vyžaduje vyvážený rozvoj měst a venkova;
22.
doporučuje, aby Komise a členské státy zřídily evropskou skupinu na vysoké úrovni pro městský rozvoj a aby v politice městského rozvoje na úrovni EU uplatňovaly otevřenou metodu koordinace;
23.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
