P6_TA(2007)0413
Směrem ke společné evropské vnější energetické politice
A6-0312/2007
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 26. září 2007 na téma "Směrem ke společné evropské zahraniční politice v oblasti energií" (2007/2000 (INI))
Evropský parlament
, -
s ohledem na zelenou knihu Komise nazvanou "Evropská strategie pro udržitelnou, konkurenceschopnou a bezpečnou energii" ( KOM(2006)0105 ),
-
s ohledem na první setkání evropské Sítě zpravodajů v oblasti energetické bezpečnosti (NESCO) dne 10. května 2007 v Bruselu,
-
s ohledem na společný dokument Komise a generálního tajemníka Rady / Vysokého představitele nazvaný "Vnější politiky ve službách energetických zájmů Evropy", který byl předložen na zasedání Evropské rady konaném ve dnech 15.–16. června 2006,
-
s ohledem na postoj ze dne 18. května 2006 k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Smlouvy o Energetickém společenství Evropským společenstvím Úř. věst. C 297 E, 7.12.2006, s. 340.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o zajištění dodávek energií v Evropské unii Úř. věst. C 292 E, 1.12.2006, s. 112.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 1. června 2006 o zelené knize: Energetická účinnost aneb méně znamená více Úř. věst. C 298 E, 8.12.2006, s. 273.
,
-
s ohledem na sdělení Komise Evropské radě ze dne 12. října 2006, nazvané Vnější vztahy v oblasti energie – od zásad k opatřením ( KOM(2006)0590 ),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 14. prosince 2006 o zelené knize: Evropská strategie pro udržitelnou, konkurenceschopnou a bezpečnou energii Přijaté texty, P6_TA(2006)0603 .
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 16. listopadu 2006 o strategii pro region Baltského moře v rámci Severní dimenze Úř. věst. C 314 E, 21.12.2006, s. 330.
, zejména jeho druhou část,
-
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady konaného ve dnech 23.–24. března 2006, které se týkaly podpory zelené knihy o energetické politice pro Evropu ze strany Evropské rady, a závěry zasedání konaného ve dnech 15.–16. června 2006, které se týkaly společného dokumentu Komise a GT Rady / Vysokého představitele o vnějších aspektech energetické bezpečnosti,
-
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady konaného ve dnech 21.–22. června 2007, které se týkaly pověření mezivládní konference k vypracování reformní smlouvy, kterou se pozmění stávající Smlouvy,
-
s ohledem na Smlouvu o Ústavě pro Evropu, na základě které spadá energetika do oblasti, v níž existuje sdílená pravomoc se členskými státy,
-
s ohledem na sdělení Komise Evropské radě a Evropskému parlamentu nazvané "Energetická politika pro Evropu" ( KOM(2007)0001 ),
-
s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané "Posílení evropské politiky sousedství" ( KOM(2006)0726 ),
-
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady konaného ve dnech 8.–9. března 2007 a na akční plán Evropské rady (na období 2007–2009) pro energetickou politiku pro Evropu (EPE),
-
s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané Černomořská synergie – nová iniciativa pro regionální spolupráci ( KOM(2007)0160 ),
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanoviska Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, Výboru pro rozvoj, Výboru pro mezinárodní obchod a Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6-0312/2007 ),
A.
vzhledem k tomu, že energetická bezpečnost musí být považována za základní složku celkové bezpečnosti Evropské unie a za klíčový prvek v úsilí o hospodářský a sociální rozvoj v Evropě, pro který však doposud neexistuje smluvní základ,
B.
vzhledem k tomu, že se v důsledku současné a stále se zvyšující závislosti na dodávkách energie z převážně nestabilních a nedemokratických zemí ukázalo, že snahy o zabezpečení dodávek energie výhradně na vnitrostátní úrovni jsou nedostatečné a nezaručují dlouhodobé zájmy všech členských států EU; vzhledem k tomu, že vnější energetická politika EU je úzce spjata s její vnitřní energetickou politikou a že je nutné vytvořit jednotnou energetickou politiku s ohledem na regulaci vnitřního trhu a vnější aspekty, které zohledňují politické a hospodářské zájmy každého členského státu,
C.
vzhledem k tomu, že současná zranitelnost EU a její značná energetická závislost na zemích s autoritativními režimy značně narušuje rozvoj důvěryhodné, účinné a důsledné společné zahraniční a bezpečnostní politiky, zejména s ohledem na dodržování, podporu a prosazování hodnot, na nichž je EU založena,
D.
vzhledem k tomu, že zásady vnitřního trhu EU s energií by mohly sloužit jako základ konstruktivních politik s energetickými partnery mimo EU při zohlednění zvláštních charakteristik dotčených třetích zemí, zejména s cílem podporovat rozvoj udržitelné energie, včetně rozvoje energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie,
E.
vzhledem k tomu, že zabezpečení dodávek energie za přijatelné a předvídatelné ceny musí být na evropské úrovni zaručeno silnou politickou spoluprací, jakož i úplným dotvořením vnitřního trhu s energií prostřednictvím dalších kroků směřujících k úplné energetické liberalizaci,
F.
vzhledem k tomu, že energetika by neměla být využívána jako prostředek k vyvíjení politického nátlaku na tranzitní a přijímající země,
G.
vzhledem k tomu, že odvětví zemního plynu je v současnosti velice zranitelné vůči vnějším hrozbám; vzhledem k tomu, že země vyvážející zemní plyn vyvíjejí v současnosti nové formy užší spolupráce, což by mohlo ohrozit evropskou energetickou bezpečnost,
H.
vzhledem k tomu, že společná evropská zahraniční politika v oblasti energií, založená na solidaritě, diverzifikaci a podpoře udržitelnosti, by vytvořila synergie zaručující zabezpečení dodávek pro Evropskou unii a posílila by vliv EU, její akceschopnost v zahraniční politice a její důvěryhodnost na celosvětové scéně,
I.
vzhledem k tomu, že musejí být zajištěny udržitelné, spolehlivé a cenově přijatelné dodávky energie; vzhledem k tomu, že světové ceny ropy a plynu jsou značně nestálé a že soudržná zahraniční politika EU v oblasti energetiky je proto v zájmu občanů EU,
J.
vzhledem k tomu, že úzká spolupráce v oblasti dodávek energie představuje jedno z nejúčinnějších a nejnepostradatelnějších opatření pro budování důvěry ve vztazích mezi Evropskou unií a sousedními zeměmi,
K.
vzhledem k tomu, že zásada solidarity v oblasti energetické politiky se může stát příkladem pro budoucí solidaritu v ostatních oblastech, a může tak pomoci posílit úlohu EU v jejích vnějších vztazích,
L.
vzhledem k tomu, že spolehlivé posouzení rizik energetické bezpečnosti by se mělo stát součástí společné evropské zahraniční politiky v oblasti energie, a vzhledem k tomu, že v této souvislosti by měla sehrát rozhodující úlohu nedávno zřízená síť zpravodajů v oblasti energetické bezpečnosti NESCO, která musí mít rovněž potřebné sledovací kapacity pro systém včasného varování,
M.
vzhledem k tomu, že by mělo být posíleno společné úsilí v oblasti výzkumu a využití obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti, a to jak v EU, tak ve spolupráci s vnějšími partnery a třetími zeměmi,
1.
vyzývá k vytvoření společné evropské zahraniční politiky v oblasti energií, která by do značné míry zaručila energetickou bezpečnost pro celou EU a zároveň sledovala cíl udržitelnosti na mezinárodní úrovni, a stala se tak pro občany EU skutečným přínosem při úsilí vynakládaném na vnitrostátní úrovni;
2.
domnívá se, že energetická politika musí tvořit nedílnou a významnou součást společné zahraniční politiky a že by měla být zohledňována ve všech souvislostech zahraniční politiky;
3.
zdůrazňuje, že ačkoli by si členské státy měly ponechat svrchované právo na strategickou volbu týkající se skladby zdrojů energie, na využívání svých zdrojů energie a na rozhodnutí ohledně struktury dodávek, je třeba vypracovat konkrétní opatření, která by byla začleněna do Smluv a vedla by k vytvoření společné evropské zahraniční politiky v oblasti energií, která by se vztahovala na otázky zabezpečení dodávek, tranzitu a investic souvisejících s energetickou bezpečností a prosazování energetické účinnosti a úspor energie, jakož i čistých a obnovitelných zdrojů energie, zejména ve vztahu k zemím, jejichž spotřeba energie rychle roste;
4.
vyzývá k přijetí odpovídajícího smluvního základu pro oblast energetiky a energetické bezpečnosti;
5.
zdůrazňuje, že komplexní evropská zahraniční politika v oblasti energií musí přispívat k podpoře a prosazování hodnot a zájmů Evropské unie i hlavních cílů její zahraniční politiky, což jsou zejména zachování míru a ochrana lidských práv, demokracie a právního státu; uznává, že závislost EU na dovážené energii může mít významný dopad na nezávislost jejího rozhodování v oblastech ostatních politik;
6.
považuje za nezbytné, aby EU i nadále vedla celosvětový boj proti změně klimatu, která kromě dalších nebezpečí může vyvolat rozsáhlou migraci a bezpečnostní rizika, a aby usilovala o naplnění cílů Kjótského protokolu k Rámcové Úmluvě OSN o změně klimatu; v této souvislosti plně podporuje pokračující snahy o vytvoření vícestranného rámce pro omezení emisí skleníkových plynů po roce 2012; považuje za nutné, aby bylo úsilí EU o rozvoj obnovitelných a čistých zdrojů energie a technologií šetřících energii, včetně zachycování a skladování uhlíku zahrnuto do veškerých vnějších vztahů;
7.
vítá vytvoření sítě NESCO; vyzývá členské státy a Komisi, aby posilovaly činnost této sítě s cílem plně rozvinout její provozní schopnosti a využít ji jako účinný systém včasného varování v případě ohrožení energetické bezpečnosti, jakož i systém výměny informací v oblasti energetiky;
8.
podporuje postupný proces přibližování se ke společné evropské zahraniční politice v oblasti energií;
9.
vyzývá Radu a Komisi, aby do konce roku 2007 vytvořily přesný plán vedoucí k vytvoření takové politiky a uvedly v něm krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé cíle a kroky spolu s konkrétním časovým rámcem pro jejich realizaci;
10.
vyzývá Komisi, aby předkládala výroční zprávu o pokroku týkající se provádění výše zmíněných cílů, a umožnila tak Parlamentu úzce se podílet na monitorování společné evropské zahraniční politiky v oblasti energií;
11.
vyzývá Komisi, aby připravovala výroční zprávy týkající se dodržování pravidel, jimiž se řídí vnitřní trh v energetickém odvětví, zejména co se týče transparentnosti a dodržování právních předpisů EU v oblasti hospodářské soutěže ze strany společností ze třetích zemí, zejména hlavních dodavatelů a všech jejich dceřiných společností; vítá skutečnost, že Evropská rada na svém zasedání konaném ve dnech 8.–9. března 2007 vyzvala Komisi, aby posoudila dopad vertikálně integrovaných energetických společností ze třetích zemí na vnitřní trh a to, jak uplatnit zásadu vzájemnosti;
12.
podporuje záměr Komise přijmout vhodná opatření zamezující nekontrolovaným investicím státních zahraničních společností do odvětví energetiky v EU, zejména do přepravních soustav zemního plynu a elektrické energie;
13.
vyzývá k užší koordinaci mezi předsednictvím, Komisí a GT Rady / Vysokým představitelem s cílem jednotně vystupovat a jednat v otázkách společné zahraniční politiky v oblasti energií; považuje za nezbytné posílit úlohu Komise a Parlamentu při definování společné zahraniční politiky v oblasti energií při nadcházející revizi Smluv; navrhuje, aby byl poté, co vstoupí v platnost nová reformní smlouva, jmenován se souhlasem Rady a Komise vysoký úředník pro zahraniční energetickou politiku, který by měl dvojí funkci a jednal by z pověření nově vytvořené a posílené funkce vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedy Komise, takže by se opíral jak o Radu, tak o Komisi, a který by měl odpovídat za koordinaci všech politik v rámci evropské zahraniční politiky v oblasti energií, čímž by posílil schopnost EU chránit zájmy její energetické bezpečnosti při jednání s vnějšími partnery;
14.
je přesvědčen, že by se Smlouva o energetické chartě (ECT) měla stát základním kamenem společné evropské zahraniční politiky v oblasti energií, neboť se jedná o nejvýznamnější nástroj mezinárodního společenství určený na podporu spolupráce v energetickém odvětví, který poskytuje základ pro spravedlivé a rovné zacházení, zajišťuje bezpečnost investic a zaručuje právo na odškodnění v případě vyvlastnění a/nebo znárodnění; vyzývá Komisi a Radu, aby kategoricky požadovaly provádění ECT a aby zahrnuly podstatu jejího tranzitního protokolu do všech smluv a dohod se svými partnery v oblasti energetiky;
15.
vybízí členské státy a Komisi, aby v sousedství EU podporovaly ve spolupráci se třetími zeměmi šíření zásad a norem vnitřního trhu; naléhavě tedy žádá Komisi, aby zvážila rozšíření Evropského energetického společenství, které tvoří EU a státy jihovýchodní Evropy, na další třetí země a vytvoření nových regionálních energetických trhů podle vzoru tohoto společenství, například Evropsko-středomořského energetického společenství, aby tak byly zabezpečeny dodávky energie;
Zásady a doporučení, kterými se řídí činnost v rámci společné evropské zahraniční politiky v oblasti energií
A.
Diverzifikace
16.
zastává názor, že vzhledem ke zvyšující se závislosti EU na omezeném počtu zdrojů energie, dodavatelů a přepravních tras je nezbytné podporovat prioritní iniciativy, jejichž cílem je diverzifikace, a to jak zeměpisná diverzifikace, tak diverzifikace prostřednictvím rozvoje udržitelných alternativ; domnívá se, že zvláštní priorita by měla být přiznána obnovitelným zdrojům energie bezpečným z hlediska životního prostředí; domnívá se, že zabezpečení dodávek za přijatelné a předvídatelné ceny musí být pro EU hlavním cílem;
17.
podporuje upřednostňování všech těchto projektů energetické diverzifikace realizovaných v sousedství – zejména těch, které si kladou za cíl vytvoření nových dopravních koridorů, které rozšiřují nabídku jak dodavatelů, tak přepravních tras, jako je např. energetický koridor přes Kaspické a Černé moře – zvláště pak stavbu plynovodu Nabucco, infrastruktury pro zkapalněný zemní plyn (LNG), propojení elektrorozvodných soustav a dokončení evropsko-středomořských okruhů elektrorozvodných a plynárenských infrastruktur, jakož i realizaci projektů nových ropných infrastruktur evropského zájmu, např. projektů Oděsa-Gdaňsk a Constanta-Terst, které by měly být zařazeny na seznam projektů evropského zájmu s nejvyšší prioritou;
18.
vítá jmenování evropských koordinátorů pro prioritní projekty evropského zájmu, jak jej stanovila Evropská rada v závěrech předsednictví z března 2007, zejména koordinátorů pro projekt Nabucco a propojení elektřiny mezi Německem, Polskem a Litvou;
19.
vyzývá Komisi a členské státy, aby na nejvyšší politické úrovni prováděly aktivní politiky, které Společenství umožní diverzifikovat vlastní zdroje zemního plynu; očekává, že veškerá spolupráce zemí vyvážejících zemní plyn bude dodržovat zásady otevřeného, transparentního a konkurenceschopného trhu; domnívá se, že snaha o vytvoření verze organizace OPEC pro zemní plyn by byla v rozporu s tímto cílem;
20.
poukazuje na to, že je nezbytné přejít od prohlášení k výzvám pro předkládání nabídek na konkrétní prioritní projekty, a vyzývá, aby byl vysoký úředník pro zahraniční energetickou politiku po svém jmenování rovněž odpovědný za koordinaci činnosti při vytváření vnější energetické infrastruktury, např. projektů Nabucco a Oděsa-Gdaňsk; prozatím vyzývá Komisi, předsednictví a GT Rady / Vysokého představitele Rady, aby spolu s evropskými koordinátory posílily svůj závazek vybudovat vnější energetické infrastruktury;
21.
domnívá se, že by realizace projektů na energetickou diverzifikaci měla být jednou z priorit posílené evropské politiky sousedství (EPS), a vyzývá k větší podpoře úsilí o zlepšení investičního prostředí a regulačního rámce, které budou založeny na zásadách ECT, v odvětvích energetiky v zemích výroby a v tranzitních zemích;
22.
vyzývá k rozlišování různých situací, ve kterých se nacházejí jednotlivé členské státy, pokud jde o skladbu zdrojů energie, závislost na dovozu a infrastrukturu, a podporuje veškeré snahy zaměřené na překonání stávajících závislostí členských států na dominantních dodavatelích, omezeních infrastruktury, na zdrojích energie s vysokým obsahem uhlíku a na dovozu energie ze zemí, které systematicky porušují literu i smysl Charty OSN;
23.
podporuje veškeré snahy vedoucí k vytvoření nových zdrojů financování všech důležitých činností, včetně zvláštních půjček od Evropské investiční banky (EIB), a vyčlenění zvláštních rozpočtových položek výhradně pro tento účel v rozpočtu EU za předpokladu, že neohrozí bezpečnost žádného členského státu;
24.
vyzývá ke zlepšení spolupráce s EIB a Evropské banky pro rekonstrukci a rozvoj (EBRD) s cílem využít finanční nástroje k podpoře prioritních projektů;
25.
považuje možnou závislost na dovozu biopaliv za stejně znepokojující jako závislost na vnějších dodávkách ropy nebo plynu; vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s partnery EU vyvinula celosvětový systém certifikace, který bude schopen zaručit udržitelnost výroby a využívání biopaliv, jež neohrožují biologickou rozmanitost, a normy pro fáze kultivace a zpracování a rovněž pro celkovou rovnováhu životního cyklu skleníkových plynů;
26.
v souvislosti s pobídkami k využívání biopaliv a biomasy v EU pokládá za nutné, aby se EU přesvědčila, že využívání těchto zdrojů neohrozí produkci a distribuci potravin v celosvětovém měřítku ani nezvýší tlak na přirozené lesní porosty, nepovede k šíření monokultur a intenzivnějšímu vysazování exotických druhů či ke zhoršování změny klimatu v důsledku odlesňování tropických oblastí;
B.
Jednotné hájení zájmů EU
27.
domnívá se, že je nezbytné, aby Unie vytvořila dlouhodobou strategii a rámec vedoucí k vytvoření společné zahraniční politiky v oblasti energií, aby bylo možné zaujmout silnější pozici v dialogu s hlavními dodavatelskými zeměmi a vyjadřovat jednotné stanovisko v diskusích vedených na úrovních EU, členských států i odvětví, což zajistí prostor pro solidaritu v oblasti dalších politik a posílení vnější úlohy Unie;
28.
v krátkodobém horizontu vyzývá členské státy, aby sebe navzájem i Komisi informovaly o strategických rozhodnutích týkajících se jakýchkoli bilaterálních dohod o projektech v oblasti energetiky se třetími zeměmi, které by mohly mít vliv na zájmy členských států a EU jako celku, jak by tomu mělo být ve všech záležitostech zahraniční politiky společného zájmu, a aby tato rozhodnutí dále konzultovaly mezi sebou navzájem i s Komisí; a v případě, že byly uzavřeny bilaterální dohody, které jsou v rozporu se zájmy dalších členských států a Evropské unie jako celku, vyzývá členské státy a případně i Komisi, aby spolupracovaly na sjednání dohod, které zajistí vyvážení negativních dopadů, zejména pokud jde o dopady na životní prostředí, v souladu se zásadou solidarity;
29.
vyzývá členské státy a Komisi, aby důkladně posoudily hledisko dopadů na životní prostředí, než schválí další velké investice do infrastruktury; zejména je naléhavě žádá, aby zvážily ohrožení ekosystémů a lidských životů, jež představuje plánovaný plynovod v severní Evropě – Nord Stream – vzhledem k existenci skládek munice a zbraní podél své plánované trasy na dně Baltského moře; zdůrazňuje, že v případě závažné ekologické katastrofy bude finanční odpovědnost spočívat na zúčastněných stranách;
30.
ve střednědobém horizontu vyzývá, aby byla Komisi svěřena instituční pravomoc vyjednávat rámcové dohody o dodávkách energií mezi EU a třetími zeměmi;
C.
Solidarita v krizových situacích
31.
vzhledem k tomu, že solidarita a zabezpečení energie jsou nezbytné pro hladké fungování vnitřního trhu, včetně rovnocenného přístupu k energiím ze strany všech hospodářských subjektů, vyzývá Radu a členské státy k vytvoření mechanismu pro solidaritu v souladu s duchem solidarity mezi členskými státy, na který odkazuje nová reformní smlouva, na níž se dohodla Evropská rada na své zasedání v červnu 2007, což by EU umožnilo jednat účinně, pohotově a koherentně v krizových situacích způsobených přerušením dodávek, poškozením kritické infrastruktury či jakoukoli další událostí;
32.
vyzývá Komisi k podpoře začlenění tzv. "doložky o energetické bezpečnosti" do obchodních dohod a dohod o přidružení, partnerství a spolupráci se zeměmi výroby a tranzitními zeměmi, přičemž by tato doložka stanovila kodex chování a explicitně stanovila opatření, která je třeba přijmout v případě přerušení dodávek nebo jakékoli jednostranné změny podmínek dohody nebo podmínek dodávek jedním z partnerů;
33.
navrhuje vytvořit účinný mechanismus zahrnující evropskou síť NESCO pro případ přerušení dodávek, který by obsahoval opatření pro účinné využívání systémů varování a výstavbu infrastruktury propojující celou EU v případě energetické krize, zejména pokud jde o plyn a elektrickou energii; tato infrastruktura by mohla být využita pro poskytování pomoci členským státům v nouzi při zohlednění geologických a zeměpisných podmínek těchto členských států, zejména s ohledem na skladovací kapacity a jejich vzdálenost od zdroje energetických dodávek;
D.
Posílená spolupráce s hlavními producentskými zeměmi a tranzitními a spotřebitelskými zeměmi
34.
vyzývá EU a její členské státy, aby se aktivněji zapojily do užšího dialogu mezi EU a všemi hlavními producentskými zeměmi a tranzitními a spotřebitelskými zeměmi a zejména aby posílily vztahy v odvětví energetiky s Alžírskem, Egyptem a ostatními producentrskými zeměmi v regionu Mašreku a Maghrebu; vyzývá tyto země k plnění jejich mezinárodních závazků a k dodržování mezinárodního práva
35.
podporuje všechny kroky, které směřují k podpoře průhlednosti, zásad právního státu a lepšího řízení v odvětví energetiky prostřednictvím energetických partnerství se třetími zeměmi a které si kladou za cíl vytvořit vzájemně výhodné, otevřené, průhledné, nediskriminační a stabilní právní podmínky pro přístup k majetku v sektoru těžby a pro investice a obchodování v oblasti energetiky, které budou založeny na zásadě vzájemnosti a spravedlivé a průhledné hospodářské soutěže a které zajistí, že příjem z obchodování s energií nebude zneužíván k financování terorismu;
36.
zdůrazňuje potřebu usilovat o uzavírání partnerství v oblasti výzkumu a vývoje s hlavními spotřebitelskými a tranzitními zeměmi mimo EU, která by přispěla k řešení problému globálního oteplování a k vyvíjení alternativních a obnovitelných zdrojů energie; zdůrazňuje, že by se měla upevňovat spolupráce v oblasti energetiky se třetími zeměmi, jako jsou např. Spojené státy, zejména pokud jde o vývoj technologií ke zvýšení energetické účinnosti, podporu kombinované výroby tepla a elektřiny z obnovitelných zdrojů a podporu udržitelné výroby a využívání biomasy;
37.
vyzývá EU, aby rozvíjela dialog s rozvojovými zeměmi v oblasti energetiky s cílem podpořit decentralizaci obnovitelných zdrojů energie, dostupnost a udržitelnost energie, jakož i energetické infrastruktury obecného zájmu;
38.
zvláště zdůrazňuje význam posíleného dialogu v oblasti energetiky s USA a s dalšími klíčovými energetickými partnery, kteří sdílejí hodnoty EU; vyzývá orgány Společenství, aby usilovaly o vytvoření partnerství v oblasti energetické bezpečnosti s USA;
39.
vyzývá k aktivnímu zapojení evropských zemí, které nejsou členskými státy Evropské unie, např. Norska, které je třetím největším vývozcem ropy na světě, do evropské zahraniční politiky v oblasti energií;
40.
vyzývá k jednotné energetické politice ve všech oblastech evropské zahraniční politiky, jako je Severní dimenze, Černomořská synergie a Evropsko-středomořské partnerství;
41.
podporuje iniciativy Komise na rozvíjení užšího dialogu v oblasti energetiky se zeměmi jižního Kavkazu, kaspické oblasti a střední Asie, jakož i středomořského regionu a Blízkého východu; vítá nový přístup EU založený na "kritickém a konstruktivním dialogu", který EU zaujala vůči zemím této oblasti a který se snaží najít rovnováhu mezi zájmem EU diverzifikovat své dodávky ropy a zemního plynu a dosažením politických reforem v těchto zemích;
42.
vyzývá k rozvíjení stávajících mechanismů v rámci EPS a Černomořské synergie a k vytvoření nových mechanismů s cílem prohloubit spolupráci s tranzitními zeměmi – Ukrajinou, Běloruskem, Moldavskem, zeměmi jižního Kavkazu, Mašreku a Maghrebu – a zvýšit průhlednost fungování trhu a přispět k větší stabilitě dodávek a tranzitu;
43.
zdůrazňuje význam Turecka jako tranzitního centra pro diverzifikaci dodávek plynu do EU; očekává od Turecka, že bude plně spolupracovat s EU na usnadnění tranzitu;
44.
podporuje plné členství Turecka v Evropském energetickém společenství, které se v současnosti rozšiřuje o země jihovýchodní Evropy a poskytuje strukturovaný regulační rámec pro prohloubení regionální energetické spolupráce, čímž zlepšuje energetickou bezpečnost a potřebné investice; podporuje žádosti Ukrajiny, Norska a Moldavska o členství v Energetickém společenství;
45.
vyzývá Komisi, aby kromě sítě NESCO vytvořila nástroje a mechanismy, které by jí umožnily lépe spolupracovat se sousedními zeměmi při analýze a sledování situace v tranzitních oblastech, a zvýšily tak schopnost EU předcházet krizovým situacím a reagovat účinněji a pohotověji v případě, že se ke krizi schyluje;
46.
zdůrazňuje význam partnerství EU s Ruskem v oblasti energetiky a zároveň poukazuje na skutečnost, že Rusko je, pokud jde o jeho energetický vývoz, i nadále téměř zcela závislé na trhu EU a na jednotlivých evropských velkoodběratelích; důrazně vybízí EU, aby v rámci dialogu o energetice mezi EU a Ruskem kladla důraz na aspekty vzájemné závislosti; upozorňuje na skutečnost, že partnerství v oblasti energie mezi Ruskou federací a EU může být založeno pouze na zásadě nediskriminace a rovného zacházení a na rovných tržních podmínkách;
47.
zdůrazňuje, že Rusko je již vázáno smlouvou ECT na základě toho, že přijalo článek 45 odst. 1 této smlouvy Článek 45 odst. 1 Smlouvy o energetické chartě (ECT) stanoví, že státy, které chartu podepsaly, ale ještě neratifikovaly, jí budou dočasně vázány v období mezi jejím podpisem a ratifikací, pokud se na základě článku 45 nerozhodly na dočasnou vázanost nepřistoupit.
; je přesvědčen, že kromě toho, že je nezbytné, aby Rusko ECT ratifikovalo, by měla EU v rámci nové dohody o partnerství a spolupráci vyjednat s Ruskem formální rámcový dokument o energetických vztazích; považuje proto provedení zásad ECT v budoucí dohodě o partnerství a spolupráci za nadbytečné, i když uznává přínos ustanovení, která vyjasňují nebo doplňují povinnosti obsažené v ECT a zejména v jejím tranzitním protokolu;
48.
zdůrazňuje, že ratifikace ECT by byla viditelným a hmatatelným projevem závazku Ruska ke spolehlivým energetickým dodávkám a energetické spolupráci založené na společných zásadách a hodnotách;
49.
vyzývá Radu a Komisi, aby využily svých možností a přesvědčily Rusko, aby se zavázalo k otevřeným, spravedlivým a transparentním trhům v oblasti výroby a dodávek energií; domnívá se, že ratifikace ECT a jejího tranzitního protokolu ze strany Ruska by měla kladný vliv na rozhodnutí Evropské unie o podpoře přistoupení Ruska k WTO;
50.
vyjadřuje znepokojení nad celkovou neúčinností ruského energetického systému, a to jak z hlediska těžby a přepravy, tak z hlediska průmyslové spotřeby a spotřeby domácností, jež může mít vážné důsledky pro závazky Ruska v oblasti dodávek; vyzývá Komisi, aby tuto otázku řešila v rámci své technické spolupráce s Ruskem;
51.
zdůrazňuje, že zásada rozvoje energeticky účinných technologií šetrných k životnímu prostředí by měla být začleněna do nové dohody mezi EU a Ruskem; zdůrazňuje, že je třeba prohloubit spolupráci mezi EU a Ruskem v otázkách životního prostředí v rámci severní dimenze
,
zejména pokud jde o oblast Arktidy;
52.
vyzývá Komisi, aby v rámci dialogu s hlavními dodavateli uhlovodíků do EU požadovala rovné zacházení s evropskými společnostmi založené výhradně na hospodářských kritériích a bez politického vlivu na stanovování nákupních cen;
53.
vyzývá Komisi, aby připravila zprávu o doložkách o místě určení týkajících se dodávek zemního plynu, které de facto zabraňují opětovnému vývozu v rámci vnitřního trhu, a vyzývá Komisi, aby prosazovala zrušení jakýchkoli doložek tohoto druhu obsažených ve smlouvách na zemní plyn týkajících se trhu EU, neboť jsou právními předpisy ES zakázány;
54.
vyzývá k prohloubení dialogu s Čínou, Indií, Brazílií a dalšími nově se rozvíjejícími a rozvojovými zeměmi za účelem vytvoření stabilního a předvídatelného celosvětového trhu s energiemi, který bude založen na spravedlivých a průhledných pravidlech a který bude navíc zaměřen na společné úsilí v boji proti globálnímu oteplování a na snaze o zachování udržitelného rozvoje;
55.
vyzývá k prohloubení vztahů s Blízkým východem a severní Afrikou v energetickém odvětví; zdůrazňuje význam budoucího africko-evropského partnerství v oblasti energií, jehož uzavření je plánováno na 7.–8. prosince 2007 během evropsko-afrického summitu v Lisabonu a jež představuje jednu z hlavních iniciativ v rámci strategie EU-Afrika; domnívá se, že partnerství v oblasti energií by mělo přispět k prohloubení dialogu mezi Afrikou a EU o přístupu k energii a energetické bezpečnosti, k vyšším investicím do energetické infrastruktury a do obnovitelných energií a energetické účinnosti, k širšímu využívání příjmů z ropy a zemního plynu na vývoj, k podpoře průhlednosti a k zohledňování změny klimatu při spolupráci v oblasti energií a rozvojové spolupráci;
56.
vyzývá Komisi, aby posílila spravedlivou mezinárodní konkurenci tím, že v rámci WTO podpoří zvláštní pravidla, která se týkají průhlednosti trhu s energiemi a zejména opatření, která narušují obchod;
57.
doporučuje, aby Komise vyhodnotila, zda je v rámci WTO možné sjednat pro určité trhy s energiemi, např. s biopalivy, mnohostranné dohody, a aby o výsledku co nejdříve informovala Parlament;
58.
vyzývá Komisi a Radu, aby aktivně a rozhodně zakročily proti jakýmkoli oligopolistickým tendencím, jako je např. nebezpečí vytvoření kartelu producentů zemního plynu;
59.
vyzývá členské státy, které jsou členy skupiny G8, a Komisi, aby využily tohoto fóra k podpoře energetických zájmů EU, a to i ve formátu G8+5, který spojuje klíčové producenty a spotřebitele;
60.
zdůrazňuje význam návrhu akčního plánu z Gleneagles předloženého EU při podpoře vývoje čistých technologií formou nového globálního fóra pro systematickou spolupráci a výměnu osvědčených postupů mezi státy, regiony, velkoměsty a dalšími veřejnými subjekty, které mají vysokou úroveň spotřeby energie;
61.
podporuje veškerá opatření zaměřená na posílení mnohostranných technických iniciativ, jako jsou Celosvětové partnerství pro snižování spalování zemního plynu, Iniciativa pro transparentnost v těžebním průmyslu, Jednotka pro zvláštní úlohy v oblasti finančních opatření či zásady Mezinárodní finanční korporace, kterými by se měly řídit finanční instituce při řešení environmentálních a sociálních aspektů financování projektů (tzv. ,,Equator Principles"), a program Inogate;
62.
zdůrazňuje, že společná evropská zahraniční politika v oblasti energií není dostatečná a že je třeba rozvíjet společnou evropskou energetickou politiku, což by mělo zahrnovat i společnou evropskou politiku v oblasti výzkumu a technologií týkajících se energetiky;
63.
vyzývá Radu k vytvoření strategie na ochranu kritické energetické infrastruktury v EU a v jejím bezprostředním sousedství proti hrozbám terorismu;
64.
vyzývá Komisi, aby předložila návrhy na reformu právní úpravy založené na osvědčených postupech zjištěných v jednotlivých členských státech, zejména pokud jde o úplné oddělení vlastnictví výroby energie a jejího přenosu a distribuce, větší nezávislost vnitrostátního regulačního dohledu, lepší koordinaci činností regulačních orgánů na úrovni EU s ohledem na podporu rozvoje nových a obnovitelných zdrojů energie a jasný rámec pro zvýšení investic do rozvodné infrastruktury;
65.
zdůrazňuje, že vytvoření kompatibilních rozvodných energetických sítí prostřednictvím dobře koordinované evropské energetické sítě zlepší konkurenceschopnost na energetickém trhu, posílí bezpečnost dodávek a podpoří ochranu životního prostředí a přispěje rovněž k lepšímu postavení EU vůči vnějším producentům a tranzitním zemím;
66.
zdůrazňuje, že znečištění způsobené těžbou energetických zdrojů, zejména ropy, může nejen způsobit vážné a nevratné škody na životním prostředí, ale rovněž vážná bezpečnostní rizika v regionálním i světovém měřítku, jako je tomu v případě Blízkého východu; vyzývá k přijetí nových ochranných opatření a k investicím do větší bezpečnosti a účinnosti těžby energetických zdrojů;
67.
vyzývá k veřejné diskusi usilující o zvýšení povědomí občanů EU o společné evropské zahraniční politice v oblasti energií a o zdůraznění kladných hledisek této politiky prostřednictvím veřejné informační kampaně;
68.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
