7. 1. 2009
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
předkládají Erik Meijer a André Brie
za skupinu GUE/NGL,
o prohlášení 11. července Evropským dnem uctění památky obětí genocidy spáchané ve Srebrenici 11. července 1995
Usnesení Evropského parlamentu o prohlášení 11. července Evropským dnem uctění památky obětí genocidy spáchané ve Srebrenici 11. července 1995
Evropský parlament ,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 7. července 2005 s názvem „Budoucnost Balkánu 10 let po Srebrenici“,
–
s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou, jež byla podepsána dne 16. června 2008, a na to, že všem zemím západního Balkánu byla v roce 2003 na summitu EU v Soluni výhledově nabídnuta možnost členství v EU,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že v červenci 1995 byly v bosenském městě Srebrenica, jež v té době bylo izolovanou enklávou, kterou nebylo možné vojenskou silou ubránit a kterou OSN prohlásila za bezpečné útočiště, povražděny tisíce lidí a téměř 25 000 žen, dětí a starších osob bylo nuceně deportováno; vzhledem k tomu, že tato událost představuje největší masakr a nejhorší válečný zločin, k nimž v Evropě došlo od skončení druhé světové války,
B.
vzhledem k tomu, že tato tragická událost byla důsledkem rozpadu Jugoslávie, jenž vyústil v páchání zvěrstev ve jménu nacionalismu, ve válku a v zásah cizích mocností v oblasti západního Balkánu; vzhledem k tomu, že tehdejší vývoj na západním Balkáně byl rovněž odrazem neschopnosti EU, jejích členských států a mezinárodního společenství jako celku vytvořit politiku, jež by byla zaměřena na předcházení krizovým situacím,
C.
vzhledem k tomu, že míru nelze dosáhnout, aniž by byla zajištěna spravedlnost, je nesmírně důležité zjistit pravdu, postavit před soud osoby odpovědné za tyto činy a vyřešit otázku uprchlíků a vysídlených osob,
D.
vzhledem k tomu, že navzdory značnému úsilí o vyhledání a exhumaci masových i jednotlivých hrobů a o identifikaci těl obětí neumožňuje dosud provedené pátrání úplnou rekonstrukci událostí ve Srebrenici a v jejím okolí,
E.
vzhledem k tomu, že generál bosenskosrbské armády Radislav Krstič je první osobou, kterou Mezinárodní trestní tribunál pro bývalou Jugoslávii (ICTY) shledal vinnou z podněcování ke genocidě ve Srebrenici a z její podpory, avšak nejvýznamnější obviněná osoba, Ratko Mladič, je i dvanáct let od tragických událostí stále na svobodě,
F.
vzhledem k tomu, že je nutné zvýšit v celé Evropě informovanost o těchto tragických událostech a dosáhnout veřejného uznání odpovědnosti na západním Balkáně s cílem obnovit vzájemnou důvěru a pokračovat ve vedení stálého dialogu mezi zeměmi tohoto regionu,
1.
je toho názoru, že masakr, k němuž došlo před 10 lety ve Srebrenici, zůstává otevřenou ranou v dějinách Evropy, kterou je třeba náležitým způsobem připomínat, aby se již neopakovala;
2.
chce připomenout oběti spáchaných zvěrstev a vzdát jim čest; vyjadřuje soustrast a solidaritu rodinám obětí, z nichž mnohým se nedostalo konečného potvrzení osudu jejich otců, synů, manželů či bratrů; uznává, že tuto neutišitelnou bolest zhoršuje skutečnost, že se nepodařilo postavit před soud osoby odpovědné za tyto činy;
3.
vyzývá Radu a Komisi, aby náležitě uctily výročí genocidy ve Srebrenici-Potočari tím, že podpoří návrh Evropského parlamentu, aby byl 11. červenec uznán v celé EU a ve všech zemích západního Balkánu jako den vzpomínky na genocidu spáchanou ve Srebrenici;
4.
zdůrazňuje, že postavení osob odpovědných za masakry ve Srebrenici a jejím okolí před soud je důležitým krokem na cestě k míru a stabilitě v tomto regionu;
5.
vyzdvihuje nutnost zahájit proces skutečného usmíření, jenž by byl součástí procesu evropské integrace; naléhavě žádá všechny země, aby nepolevovaly ve svém úsilí o vyrovnání se se složitou a pohnutou minulostí;
6.
na základě selhání mezinárodního společenství ve Srebrenici dospěl k závěru, že je nezbytné posílit úlohu OSN při předcházení krizím a jejich řešení;
7.
konstatuje, že více než deset let od podepsání Daytonských dohod stále nebyly vyřešeny klíčové politické problémy; domnívá se, že je naléhavě zapotřebí nové politické iniciativy, která by nalezením mírových, uskutečnitelných a trvalých řešení, jež poskytnou podporu každé jednotlivé skupině v Bosně a Hercegovině, skutečně ukončila konflikty a boj o nadvládu jedné skupiny nad ostatními; domnívá se, že je na čase stáhnout zahraniční vojska z Bosny a Hercegoviny;
8.
vyjadřuje vážné znepokojení nad hospodářskou a sociální situací; zdůrazňuje, že vyřešení této rozhodující otázky je klíčem ke stálému rozvoji tohoto regionu; vyzývá vlády a EU, aby uznaly, že hospodářský a sociální rozvoj je pro obyvatele tohoto regionu nejvyšší prioritou, a aby v souladu s tím jednaly; zdůrazňuje význam prohloubení regionální a přeshraniční spolupráce a usmíření mezi lidmi v zemích západního Balkánu i usmíření se sousedními zeměmi;
9.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi, vládám členských států, vládě a parlamentu Bosny a Hercegoviny a jejím entitám a vládám a parlamentům zemí západního Balkánu.
