11. 7. 2007
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu předkládají
– Charles Tannock, Bernd Posselt, Eija-Riitta Korhola a Laima Liucija Andrikienė za skupinu PPE-DE
– Pasqualina Napoletano, Paulo Casaca, Véronique De Keyser, Elena Valenciano Martínez-Orozco a Javier Moreno Sánchez za skupinu PSE
– Annemie Neyts-Uyttebroeck, Marco Cappato, Marios Matsakis, Frédérique Ries a Thierry Cornillet za skupinu ALDE
– Cristiana Muscardini, Maria La Russa a Mogens N.J. Camre za skupinu UEN
– Hélène Flautre za skupinu Verts/ALE
– André Brie za skupinu GUE/NGL
a který nahrazuje návrhy usnesení předložené níže uvedenými skupinami:
– ALDE ( B6‑0291/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0295/2007 )
– PPE-DE ( B6‑0299/2007 )
– PSE ( B6‑0300/2007 )
– Verts/ALE ( B6‑0303/2007 )
– UEN ( B6‑0308/2007 )
o Iráku
Usnesení Evropského parlamentu o Íráku
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o právech osob potřebující mezinárodní ochranu,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o situaci v Iráku a zejména na usnesení ze dne 15. února 2007 o humanitární situaci uprchlíků z Iráku,
–
s ohledem na Úmluvu OSN o právním postavení uprchlíků (Úmluva o uprchlících) z roku 1951 a na Protokol OSN týkající se právního postavení uprchlíků z roku 1967,
–
s ohledem na naléhavé výzvy vysokého komisaře OSN pro uprchlíky ze dne 7. února 2007, aby se dostalo větší mezinárodní podpory těm zemím, které poskytují útočiště uprchlíkům z Iráku, na mezinárodní konferenci o Iráku, která se konala ve dnech 17.–18. dubna 2007 v Ženevě, o zvyšování povědomí o rozsahu humanitárních potřeb v Iráku a v tomto regionu, na výzvu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky ze dne 5. června 2007, aby všechny hranice zůstaly otevřené těm, kteří potřebují ochranu, a také na pokyny vysokého komisaře OSN pro uprchlíky o jejich návratu a na stanovisko k nezbytnosti poskytnout mezinárodní ochranu Iráčanům nacházejícím se mimo Irák ze dne 18. prosince 2006 a na dokument vysokého komisaře OSN pro uprchlíky ze dne 8. ledna 2007 s názvem „Dodatečná výzva – odpověď na situaci v Iráku“,
–
s ohledem na hlavní zásady týkající se vnitřního vysídlování vydané dne 11. února 1998 zvláštním zástupcem generálního tajemníka OSN pro vnitřně vysídlené osoby,
–
s ohledem na směrnici 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení uprchlíka nebo osoby, která z jiných důvodů potřebuje mezinárodní ochranu, a o obsahu poskytované ochrany Úř. věst. L 304, 30.9.2004, s. 12. (směrnice o minimálních normách),
–
s ohledem na rozhodnutí schválené Evropským společenstvím a jeho členský stát v oblasti azylové politiky a přistěhovalectví;
–
s ohledem na skutečnost, že se v první polovině roku 2007 počet iráckých žadatelů o azyl zdvojnásobil ve srovnání se stejným obdobím loňského roku;
–
s ohledem na čl. 115 odst. 5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že se celková humanitární situace a situace v oblasti lidských práv v Iráku neustále zhoršuje, jak uvádějí v pravidelných zprávách Asistenční mise OSN v Iráku (UNAMI) a ostatních agentur OSN, a že podle těchto zpráv je zabito denně v průměru 100 lidí a 200 lidí je zraněno, 50 % obyvatelstva žije z méně než 1 USD na den, nezaměstnanost postihuje více než 80 % obyvatelstva a 70 % nemá přístup k nezávadné zásobě vody, 81 % k účinným hygienickým zařízením, 3 miliony lidí budou trpět nedostatkem potravy, nebude-li zajištěn systém přidělování potravin, který již v některých oblastech přestal existovat, 80 % lékařů opustilo nemocniční zařízení, 75 % dětí nechodí do škol a 30 % až 70 % škol je v některých oblastech zavřeno;
B.
vzhledem k tomu, že v současné poválečné situaci patří k trestné činnosti ozbrojené loupeže, únosy za účelem výkupného, zastrašování, zabíjení osob zapojených do politického procesu nebo činností souvisejících s obnovou země, sabotážní útoky na civilní infrastrukturu, jako je elektrické vedení nebo ropovody, a rozsáhlé útoky na civilní obyvatelstvo, při nichž jsou bezohledně používány bomby či jiné výbušniny, které vedou k tomu, že mnoho Iráčanů nadále prchá ze země, především do Jordánska a Sýrie, ale také do Egypta, Libanonu, Turecka, Íránu a ještě dále,
C.
vzhledem k tomu, že více než 2 miliony osob je v současné době vnitřně vysídleno, že od února 2006 k nim nově přibylo 822 000 osob a dalších 2000 může být vysídleno každým dnem; a že podle vysokého komisaře OSN pro uprchlíky by mohl počet vnitřně vysídlených osob na konci roku 2007 dosáhnout 2,3-2,5 milionu osob;
D.
vzhledem k tomu, že mimo vnitřně vysídlených osob je v Iráku přibližně 42000 neiráckých uprchlíků (včetně přibližně 15000 Palestinců, kteří jsou zvlášť ohroženi, a také Súdánců, tureckých Kurdů, Íránců a ostatních);
E.
vzhledem k tomu, že mnoho gubernií Iráku zamezuje přístup novým vnitřně vysídleným osobám, což má za následek, že možnost najít si dočasné bezpečné místo v zemi je drasticky omezena;
F.
vzhledem k tomu, že vysoký komisař OSN pro uprchlíky odmítl registraci přidělování potravin, což zvyšuje riziko humanitární krize;
G.
vzhledem k tomu, že přibližně 2 miliony Iráčanů uprchlo do sousedních států bez jakéhokoli formálního ochranného statutu vydaného těmito hostitelskými státy: Sýrie poskytuje útočiště 1,2 až 1,5 milionům osob, Jordánsko 500 až 750000 Iráčanům, kteří představují velkou část obyvatelstva, Egypt více než 80000, Libanon přibližně 20000, Írán více než 50000, oblast Perského zálivu více než 200000 a Turecko přibližně 5100;
H.
vzhledem k tomu, že 560000 uprchlíků v sousedních zemích jsou děti ve školním věku a že je v mnoha oblastech velice obtížný přístup k veřejnému školství a k subvencované zdravotní péči, či je ze zákona vyloučen;
I.
vzhledem k tomu, že podle mezinárodního zvykového práva existuje právní povinnost nevracet uprchlíky do míst, kde jsou vystaveni pronásledování nebo závažnému ohrožení, a umožnit žadatelům o azyl, kteří prchají před rozsáhlým porušováním lidských práv a všeobecným násilím, vstup do příslušné země, a to přinejmenším dočasně, aby mohli být prověřeni, zda mají nárok na postavení uprchlíka,
J.
vzhledem k tomu, že postoj členských států a USA ohledně uznání potřeb Iráckých uprchlíků na ochranu je značně omezující;
K.
vzhledem k tomu, že jsou žádosti Iráčanů o azyl posuzovány členskými státy velmi odlišně, což svědčí o nedostatečném pokroku v rozvoji společného evropského azylového systému, který je založen na vysokých společných standardech a který umožňuje zajistit ochranu těm, kdo ji potřebují;
L.
vzhledem k tomu, že sousední země uprchlíkům značně omezily možnosti vstupu a mnohé nutí, aby se vrátili do Iráku či zůstali na hranicích, a také zavádí požadavky omezující pobyt, k nimž například patří omezení doby pobytu a/nebo komplikování prodloužení víz do té míry, že většina Iráčanů rychle přijde o své právní postavení;
M.
vzhledem k tomu, že brazilská vláda je jedna z mála zemí, které poskytly opětovné usídlení mnoha palestinským uprchlíkům, kteří dříve žili v Iráku pod záštitou solidárních programů opětovné usídlení;
N.
vzhledem k tomu, že vysoký komisař OSN pro uprchlíky dokončuje žádost o zvýšení dodatkového rozpočtu v souvislosti se situací Iráku z 60 milionů USD na 115 milionů USD,
O.
vzhledem k tomu, že židé, mandejci a křesťané (včetně Asyřanů, Arménů, ortodoxních Řeků a dalších křesťanských menšin) čelí v rostoucí míře diskriminaci v souvislosti s přístupem na trh práce a k základním sociálním službám a mnozí se obávají perzekuce ze strany povstaleckých a islámských militantních skupin, které de facto získaly kontrolu nad celými čtvrtěmi v různých iráckých městech a vesnicích; vzhledem k tomu, že v důsledku zvyšujícího se napětí mezi sunnity a šíity se mohou jednotlivci stát terčem útoků i na základě příslušnosti k etnické či náboženské menšině,
1.
oceňuje solidaritu, kterou sousední země prokazují iráckým uprchlíkům, a vybízí tyto země, aby mezinárodní společenství informovaly o tom, jakou potřebují podporu k řešení nastalé situace;
2.
bere na vědomí, že regionální kurdské orgány zlepšily pomoc vnitřně vysídleným nemuslimským komunitám;
3.
společně s vysokým komisařem OSN pro uprchlíky vyzývá k udržitelné, komplexní a koordinované mezinárodní reakci, jejímž účelem bude ulehčit osud miliónů lidí vykořeněných v důsledku humanitární katastrofy, kterou nelze dále přehlížet; domnívá se, že ke zmírnění utrpení stovek tisíc iráckých uprchlíků a vnitřně vysídlených osob či osob prchajících ze země, jakož i k poskytnutí účinnější podpory a pomoci zemím, jako je Sýrie nebo Jordánsko, které se ujaly značného počtu iráckých uprchlíků, je zcela nezbytná podpora mezinárodního společenství;
4.
uznává rovněž úsilí, které na pomoc iráckým uprchlíkům vynaložily země, které nesousedí s tímto regionem, jako např. Egypt; vyzývá tyto země, aby nepolevovaly v úsilí vynaloženém na pomoc iráckým uprchlíkům a ponechaly své hranice otevřené; dále vyzývá, aby zlepšily podmínky uprchlíků, dodržovaly jejich základní práva a s pomocí mezinárodního společenství jim zajistily přístup k základním službám, jako je zdravotní péče nebo vzdělávání;
5.
vyjadřuje politování nad tím, že sousední státy až na vzácné výjimky uzavřely své hranice Palestincům, kteří prchají z Iráku před násilím a pohrůžkami, a odsuzuje výzvu iráckého ministra pro přesídlení a migraci k vyhnání všech Palestinců z Iráku; zavrhuje rozhodnutí irácké vlády zavést pro Palestince tíživou povinnost registrace, čímž jim v Iráku zkomplikují legální pobyt;
6.
vyzývá iráckou vládu, místní, regionální a náboženské orgány a mnohonárodní koaliční síly v Iráku, aby přijaly okamžitá opatření ke zlepšení bezpečnosti všech uprchlíků a vnitřně vysídlených osob v Iráku a aby ukončily diskriminační zacházení;
7.
rozhodně odmítá hrozby některých vysoce postavených úředníků irácké vlády, že zastaví dodávky paliv a pitné vody a vyhostí 4 000 příslušníků irácké opozice, kteří jsou v této zemi po dvacet let politickými uprchlíky a kterým byl oficiálně přiznán status osob chráněných Čtvrtou ženevskou úmluvou, a vyzývá iráckou vládu, aby dodržovala jejich práva stanovená mezinárodními právními předpisy;
8.
vyzývá členské státy, aby opustily pasivní postoj, který zaujaly vůči situaci iráckých uprchlíků, a aby plnily povinnosti, které jim ukládá mezinárodní právo a právo Společenství; vyzývá je, aby umožnily Iráčanům na území členských států požádat o azyl, a aby tyto žádosti zpracovaly s minimálními prodlevami, přičemž dodrží procedurální záruky a udělí status uprchlíka nebo podpůrnou či dočasnou ochranu osobám, které se mohou oprávněně obávat pronásledování či vážného ohrožení;
9.
naléhá na členské státy, aby nevracely osoby podle nařízení Dublin II, je-li známo, že dotčená země náležitě nezohledňuje žádosti Iráčanů o azyl; lze toho dosáhnout použitím čl. 3 odst. 2 tohoto nařízení;
10.
vyzývá členské státy, aby Iráčanům, jež nesplňují podmínky pro udělení ochranného statusu, avšak nemohou být navráceni, přiznaly právní postavení (podle okolností dočasné nebo trvalé) a zajistily jim přiměřené životní podmínky a základní práva;
11.
se znepokojením konstatuje, že v letech 2005 a 2006 bylo registrováno mezi 400 až 500 nucenými návraty do Iráku, a vyzývá členské státy, aby dočasně upustily od nuceného předávání do jakékoli části Iráku;
12.
naléhá na členské státy a mezinárodní společenství, aby na důkaz mezinárodního sdílení odpovědnosti významně přispěly k opětovnému usazení iráckých uprchlíků a osob bez státní příslušnosti, včetně palestinských uprchlíků, kteří zůstali na území Iráku nebo odtud uprchli a nalézají se v tomto regionu v bezvýchodné situaci, přičemž se v souladu s pokyny, které vysoký komisař OSN pro uprchlíky vydal pro opětovné usazování iráckých uprchlíků, budou přednostně zabývat případy nejvíce zranitelných osob; vyzývá Evropské společenství a členské státy, aby vytvořili mechanismus, v jehož rámci budou mezi členské státy rozděleny odpovědnosti a náležitá podpora;
13.
podporuje doporučení vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, aby v rámci úmluvy z roku 1951 o právním postavení uprchlíků byly žádosti iráckých uchazečů o azyl, kteří pocházejí z jižních nebo centrálních oblastí Iráku, vyřizovány kladně, a nebude-li jim právní postavení uprchlíka přiznáno, aby jim byla poskytnuta alternativní forma ochrany s výjimkou osob, na něž se vztahují kritéria pro vyloučení uvedená v úmluvě z roku 1951;
14.
vyzývá Evropskou komisi, aby neprodleně přezkoumala další možnosti pro poskytnutí humanitární pomoci vnitřně vysídleným osobám v Iráku, pružně reagoval při výkladu příslušných pravidel a poskytla pomoc sousedním zemím v jejich úsilí přijmout uprchlíky;
15.
vítá první opatření přijatá úřadem Evropské komise ECHO; vyjadřuje však politování nad jeho velmi zdlouhavými postupy a vyzývá úřad ECHO, aby jednal aktivněji a reagoval rychleji v regionech, kam má poměrně snadný přístup, jako je např. Egypt;
16.
vyzývá úřad ECHO, aby bezodkladně započal s přípravami na otevření postraumatických center pro irácké uprchlíky a vnitřně vysídlené osoby a aby v těch částech Iráku, kde to situace dovoluje, vypracoval „profesní“ projekty zaměřené zejména na vnitřně vysídlené osoby v zemědělství;
17.
vyzývá Komisi, aby neprodleně informovala Parlament a zejména jeho Výbor pro rozpočtovou kontrolu, který se sejde dne 16. července, o využití finančních prostředků vyčleněných na Irák, a to především prostřednictvím Mezinárodního fondu pro obnovu Iráku (IRFFI), a připomíná priority, které stanovila ve sdělení ze dne 17. června 2006 (KOM(2006)283 v konečném znění) a jež zahrnovaly 1) podporu demokratické vlády, 2) posílení bezpečnosti na základě vnitrostátních právních předpisů a podporu kultury dodržující lidská práva; připomíná svůj názor, že jde o mimořádně naléhavou záležitost a že ve svém usnesení ze dne 15. února 2007 naléhal, aby významná část rozpočtu EU určená na programy týkající se Iráku byla vyčleněna na uprchlíky; tento návrh rozpočtu by měl uvádět přesný rozpis částek podle druhu činnosti a činnosti, pro než byly finanční částky zahrnuty do rozpočtu, přiděleny a vyplaceny, a to rovněž jasně označující programy pro irácké uprchlíky a vnitřně vysídlené osoby;
18.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě, vysokému komisaři OSN pro uprchlíky a vládám a parlamentům
Iráku, Sýrie, Jordánska, Libanonu, Egypta, Turecka, Palestiny a Arabské ligy.
