A6-0212/2008
3. 6. 2008
NÁVRH ZPRÁVY
o vlivu politiky soudržnosti na začleňování ohrožených společenství a skupin
(2007/2191(INI))
Výbor pro regionální rozvoj
Zpravodaj:
Gábor Harangozó
PE 404.519v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................8
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ...........................13
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................17
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o vlivu politiky soudržnosti na začleňování ohrožených společenství a skupin
( 2007/2191(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na čl. 87 odst. 3 a články 137 a 158 Smlouvy o ES,
– s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. července 2005 nazvané Politika soudržnosti pro podporu růstu a zaměstnanosti: Strategické obecné zásady Společenství, 2007–2013 ( KOM(2005)0299 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 9. února 2005 o Sociální agendě ( KOM(2005)0033 ),
– s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/702/ES ze dne 6. října 2006 o strategických obecných zásadách Společenství pro soudržnost
Úř. věst. L 291, 21.10.2006, s. 11. ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 17. května 2005 nazvané Třetí zpráva o pokroku v oblasti soudržnosti: K novému partnerství pro růst, zaměstnanost a soudržnost ( KOM(2005)0192 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. července 2006 nazvané „Strategie růstu a zaměstnanosti a reforma evropské politiky soudržnosti: Čtvrtá zpráva o pokroku v oblasti soudržnosti“ ( KOM(2006)0281 ),
– s ohledem na Územní agendu EU, Lipskou chartu o udržitelném rozvoji evropských měst a první akční program pro provádění Územní agendy Evropské unie,
– s ohledem na zelenou knihu o územní soudržnosti, kterou připravuje Komise,
– s ohledem na zprávu Evropské pozorovací sítě pro územní plánování (ESPON) nazvanou Budoucnost území – Územní scénáře pro Evropu a na zprávu Evropského parlamentu nazvanou Regionální rozdíly a soudržnost: jaké strategie pro budoucnost?,
– s ohledem na články 3, 13 a 141 Smlouvy o ES, jejichž ustanovení vyžadují, aby členské státy zajistily rovné příležitosti pro všechny občany,
– s ohledem na své usnesení ze dne 31. ledna 2008 o evropské strategii pro romskou menšinu
Přijaté texty, P6_TA(2008)0035 . ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu
– s ohledem na zprávu Výboru pro regionální rozvoj a stanovisko Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ( A6‑0212/2008 ),
A. vzhledem k tomu, že jedním z cílů Společenství, který je uveden v článku 158 Smlouvy o ES, je podporovat harmonický ekonomický a sociální rozvoj v celém Společenství a zmenšovat sociálně-ekonomické rozdíly mezi jednotlivými regiony,
B. vzhledem k tomu, že může dojít ke vzniku nerovností uvnitř regionů i mezi regiony,
C. vzhledem k tomu, že řešení sociálních, hospodářských a územních nerovností mezi prosperujícími a nejchudšími oblastmi zůstává základním cílem politiky soudržnosti a že pole působnosti této politiky by nemělo být tudíž omezeno na podporu cílů jiných strategií, což by mohlo narušovat ekonomickou, sociální a územní soudržnost,
D. vzhledem k tomu, že politika soudržnosti dosud účinně přispívala k pomoci poskytované nejchudším regionům za tím účelem, aby se snížily rozdíly z hlediska sociálně-ekonomického rozvoje,
E. vzhledem k tomu, že celé země stále čelí značným výzvám, pokud jde o jejich rozvoj, a je nepravděpodobné, že by ve stávajícím období 2007–2013 došlo ke sblížení,
F. vzhledem k tomu, že v některých členských státech je hospodářský růst soustředěn kolem hlavních měst států a regionů a kolem velkých městských center, zatímco ostatní oblasti se potýkají s nerovnoměrným sociálně-ekonomickým rozvojem, což ještě více ohrožuje společenství a sociální skupiny žijící v těchto oblastech,
G. vzhledem k tomu, že podle Lisabonské smlouvy je územní soudržnost jedním z cílů EU a že se Unie a členské státy na základě této smlouvy dělí o pravomoci v této oblasti,
H. vzhledem k tomu, že pojem „ohrožené společenství“ je velmi široký a neexistují žádná jasná kritéria pro jeho definování,
I. vzhledem k tomu, že mnohá území stále trpí nepříznivými důsledky své odlehlosti a svých geografických znevýhodnění a že jim chybí nezbytná infrastruktura, která by jim přinesla možnosti skutečného rozvoje, díky němuž by se tato území dostala na průměrnou úroveň rozvoje EU,
J. vzhledem k tomu, že zlepšování dopravní infrastruktury a dostupnosti dopravy pomůže více zpřístupnit izolované oblasti a současně i omezit vyloučení společenství a skupin obyvatel, kteří v těchto vzdálených oblastech žijí, a vzhledem k tomu, že zlepšování služeb obecného zájmu, zejména vzdělávání, zlepší život ohrožených skupin a společenství,
K. vzhledem k tomu, že v nejchudších zemích a regionech chybí finanční zdroje potřebné k poskytnutí vlastního příspěvku pro čerpání finanční pomoci Společenství, k níž by byly tyto oblasti způsobilé, a mimoto velmi často trpí nedostatkem administrativních kapacit a lidských zdrojů, které jsou nutné k efektivnímu využití poskytnutých finančních prostředků,
L. vzhledem k tomu, že politika rozvoje venkova by s ohledem na její významný územní dopad měla být lépe koordinována s regionální politikou, aby došlo k posílení součinnosti a doplňkovosti těchto dvou politik a byly zohledněny klady a zápory jejich opětovného sloučení,
M. vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici srovnatelné statistické údaje mikroregionálního charakteru pro regiony EU, ve kterých žijí ohrožená společenství a skupiny,
N. vzhledem k tomu, že chudoba a vyloučení jsou do značné míry dány územními aspekty,
O. vzhledem k tomu, že se většina nejvíce znevýhodněných mikroregionů potýká se složitými vícerozměrnými problémy, které souvisejí s jejich polohou v okrajové oblasti, s omezenou přístupností, s nedostatkem základní infrastruktury a sociálně-ekonomického rozvoje, se sklonem k deindustrializačním procesům, s nízkou úrovní vzdělání a odborné přípravy, chybějícími administrativními kapacitami, vysokou mírou nezaměstnanosti, zhoršujícími se podmínkami bydlení a životními podmínkami, obtížným přístupem ke službám obecného zájmu, nedostatečnými podmínkami pro technologický rozvoj a s početnými segregovanými menšinami a ohroženými skupinami,
P. vzhledem k tomu, že politika soudržnosti vyžaduje rozpočet odpovídající jejím cílům a účinné nástroje, jež regionům umožní překonat rozdíly v rozvoji a čelit územním problémům, k nimž patří demografické změny, koncentrace obyvatel ve městech, migrační přesuny, globalizace, změna klimatu a dodávky energie,
1. zdůrazňuje, že pro soudržnost EU představuje stále větší problém koncentrace ohrožených společenství a skupin na určitých územích a sociální vyloučení, kterým trpí obyvatelé v nejméně vyvinutých oblastech; zdůrazňuje mimoto, že tento jev lze pozorovat nejen mezi regiony v nejméně vyvinutých oblastech, ale do určité míry také uvnitř regionů, a to v rozvojových i rozvinutých oblastech, a vyžaduje zvláštní pozornost, neboť tato ohrožená společenství a skupiny se ztrácejí v rámci obecnějšího, příznivějšího obrazu;
2. vyzývá členské státy, aby za účelem lepšího rozpoznání problémů ohrožených společenství a skupin a snazšího zavádění cílených a systematických opatření určily kritéria, která tato společenství a tyto skupiny definují;
3. domnívá se, že územní rozměr sociálního vyloučení by měl být řešen v souvislosti s politikou územní soudržnosti;
4. zdůrazňuje, že k překonání problémů územně podmíněného sociálního vyloučení nepostačují individuální kroky, a doporučuje tedy, aby členské státy uplatňovaly ucelenou strategii územního rozvoje tím, že budou zastávat politiku rovnosti, do praxe zavádět integrovaný přístup napříč odvětvími, a zaměří se na potenciál všech území EU;
5. upozorňuje na nutnost řešit integrovaným přístupem nedostatky v oblasti rovných příležitostí a potenciální koncentraci sociálních střetů v méně vyvinutých oblastech;
6. připomíná v tomto ohledu, že ohrožené skupiny mohou existovat ve všech regionech, i v těch, které prosperují nejvíce, a že by tyto skupiny měly být v integrovaném přístupu zohledněny;
7. upozorňuje na to, že chudoba a vyloučení se nevyskytují pouze v městských oblastech, ale týkají se také venkovských oblastí, i když zde mohou nabývat specifických forem zejména proto, že ve venkovském prostředí se k sociálnímu vyloučení přidává vyloučení územní a že v těchto oblastech s nedostatečným hospodářským rozvojem se to týká všech sociálních skupin, které zde žijí;
8. zdůrazňuje, že je důležité, aby rozvoj zdravého životního prostředí na úrovni Společenství, členských států a regionů byl v rámci integrovaného přístupu prioritní proto, aby byly splněny cíle politiky soudržnosti, jako je boj s chudobou, dobrý zdravotní stav občanů a lepší kvalita života ve všech regionech, což jsou klíčové předpoklady dlouhodobého rozvoje a sociální, ekonomické a územní soudržnosti v EU;
9. vyzdvihuje význam zapojení regionálních a místních orgánů i hospodářských a sociálních partnerů a příslušných nevládních organizací do plánování a uplatňování integrovaných strategií rozvoje a rovněž zdůrazňuje, že je důležité podporovat iniciativy vycházející „zdola“;
10. vyzývá Komisi a členské státy k takovému rozdělování finančních prostředků mezi rozvinutá města a izolovaná území, včetně venkova, které bude přizpůsobeno jejich zvláštním potřebám, a k vypracování dlouhodobých programů, které by byly navrženy podle potřeb ohrožených skupin a společenství, na jejichž rozhodovacích procesech a realizaci by se podíleli místní orgány, příslušní sociální a ekonomičtí partneři a zástupci příslušných skupin obyvatelstva a jejichž účelem by bylo co nejlépe řešit potřeby těchto skupin a nabídnout skutečná řešení k překonání problému vyloučení a jeho následků;
11. vyzývá k zachování výdělečných činností za odměnu ve venkovském prostředí, což znamená věnovat zvláštní zájem podnikům rodinného typu a malým a středním zemědělským podnikům s tím, že je třeba přehodnotit SZP, aby byla spravedlivější, stejně tak jako podnikatelským činnostem mimo zemědělství, jejichž prostřednictvím je dodáváno zboží a jsou poskytovány služby, které jsou nepostradatelné pro udržení stávajícího obyvatelstva a pro příchod nových obyvatel;
12. zdůrazňuje význam zemědělských a nezemědělských hospodářských činností (např. zpracování a přímého prodeje zemědělských produktů, cestovního ruchu, služeb, malých a středních průmyslových podniků) ve venkovském prostředí proto, aby byly poskytovány pracovní příležitosti, aby se předcházelo chudobě a zastavilo vylidňování venkova; vyzývá proto ke zkvalitnění zařízení pro další odborné vzdělávání ve venkovském prostředí s cílem podpořit rozvoj podnikání;
13. naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby více využívaly součinnost a doplňkovost, kterou nabízí různé dostupné finanční nástroje, jako je například Evropský fond pro regionální rozvoj, Fond soudržnosti, Evropský sociální fond, Evropský fond pro integraci, akční program Společenství pro veřejné zdraví a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova, a to s cílem znásobit přínos těchto nástrojů;
14. vyzývá Komisi, aby v rámci připravované zelené knihy o územní soudržnosti předložila cíl a jasnou definici územní soudržnosti, kritéria pro její určení, její nástroje a prostředky, které jsou k plnění územních cílů k dispozici;
15. vyzývá Komisi a členské státy, aby vypracovaly srovnatelné statistické údaje mikroregionálního charakteru, v nichž budou zohledněny obzvláště sociální ukazatele, jako je index lidského rozvoje zavedený Organizací spojených národů, a pomocí vhodných opatření tak řešily situaci v oblastech, v nichž žijí nejohroženější společenství a skupiny, a problémy, s nimiž se potýkají;
16. v této souvislosti vyzývá Komisi, aby pečlivě posoudila, do jaké míry by měly být využívány rovněž jiné – nové – kvantifikovatelné ukazatele rozvoje než HDP na osobu, například sociální ukazatele, k určení nejohroženějších společenství a skupin, k jejich lokalizaci, k odhalení rozdílů mezi regiony a uvnitř regionů, k hodnocení uplatňování a účinnosti politiky a jako vodítka při plánování rozvoje;
17. naléhavě žádá Komisi, aby v rámci zelené knihy o územní soudržnosti posoudila, zda by úroveň NUTS 4 byla vhodná k provádění diferencované politiky za účelem dosažení cíle územní soudržnosti;
18. zdůrazňuje, že je zapotřebí zabývat se demografickými trendy stupňující se koncentrace obyvatel ve městech a dalšího vylidňování venkova, jakož i územními dopady těchto jevů; vyzývá proto členské státy, aby navrhly strategie, které by ohrožené oblasti oživily rozvojem infrastruktury, podporou možností skutečného rozvoje odpovídajícího jejich specifickému potenciálu, zachováním služeb obecného zájmu prostřednictvím rozšíření kapacity místní správy a decentralizace veřejného sektoru, nabídkou vhodných školení a pracovních příležitostí, zlepšením podmínek bydlení a životních podmínek a zvýšením přitažlivosti těchto oblastí pro investory; domnívá se, že je současně zapotřebí podpořit úsilí měst o zlepšení obtížné situace v městech;
19. domnívá se, že zatímco v minulosti mohlo vylidňování venkova mohlo fungovat jako ventil pro zemědělce zbavené původního zaměstnání, dnes tomu již tak není, neboť nezaměstnanost se nyní velmi dotýká osob bez kvalifikace a průmyslové jednotky umístěné na venkově tak patří mezi první oběti restrukturalizace a přemísťování, čímž se snižují možnosti vícenásobného zaměstnání, se kterými mohli dříve drobní zemědělci v nesnázích počítat a zajišťovat si tak dodatečné příjmy ke svým příjmům ze zemědělství, takže rychleji chudnou;
20. podtrhuje skutečnost, že strukturální politiky by nejenže měly být zachovány i po roce 2013, ale mělo by se také využít přezkumu rozpočtu jako příležitosti k zajištění dostupnosti nezbytných zdrojů, které zaručí budoucí hospodářskou, sociální a územní soudržnost regionů a zemí EU;
21. doporučuje, aby politická opatření přijímaná pro řešení sociálního vyloučení a aktivizaci ohrožených společenství a skupin zahrnovala prvek dobrovolnosti;
22. vyzývá Komisi, aby předložila zvláštní návrh, který by realistickým a konkrétním způsobem řešil problémy, jimž čelí ohrožená společenství a skupiny, včetně sociálního vyloučení;
23. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Úvod
Politika soudržnosti je jednou z nejvýznamnějších priorit Evropské unie. Cílem této politiky, jež je, více než jakákoli jiná, založena na zásadě solidarity a na kterou se vynakládá 1/3 celkových prostředků rozpočtu EU, je snižovat hospodářské, sociální a územní rozdíly mezi členskými státy a jejich 268 regiony.
Tyto rozdíly jsou však stále značné. Je nutné mít na paměti, že v každém čtvrtém regionu je výše HDP na obyvatele nižší než 75 % průměrného HDP Evropské unie a že se značná nevyrovnanost objevuje i uvnitř jednotlivých regionů.
Několik evropských analýz, výsledky programu ESPON 2006, zprávy o soudržnosti a strategické iniciativy poukazují na skutečnost, že sociální vyloučení je územně soustředěno v nejzaostalejších oblastech.
Účelem zprávy je upozornit na územní vazbu segregace a na ohrožené skupiny a zdůraznit význam rozpoznání těchto jevů a jejich řešení založeného na územním přístupu. K problému ohrožených společenství a skupin je tedy zapotřebí přistupovat v kontextu územní soudržnosti.
Tento dokument má zdůraznit, že má-li být v řešení územního vyloučení dosaženo pokroku, je nutné rozpoznat a uznat skutečnost, že hlavní problémy jsou zakořeněny v rozvoji malých území.
V dosud zpracovaných územních analýzách ani ve stávajícím evropském statistickém systému však nejsou k dispozici téměř žádné informace na evropské úrovni.
Posun od chudoby k vyloučení
Ohrožené skupiny se potýkají s vícerozměrnými problémy, v jejichž důsledku se prohlubuje chudoba, která nabývá podoby vyloučení a rostoucí segregace. V důsledku delší nečinnosti a dlouhodobé nezaměstnanosti se snižuje schopnost dotčených osob vypořádat se se svým sociálním vyloučením a ekonomickými problémy.
Vyloučení má výrazný územní rozměr
Vyloučení z hospodářského a sociálního rozvoje se většinou vyskytuje na omezeném území a souvisí s územním vyloučením; přístup ohrožených skupin k práci a službám je proto horší.
Životní perspektivy sociálních skupin jsou určovány jejich zeměpisnou polohou: příslušnými regiony, mikroregiony a obecně jejich životními podmínkami. Územní podmíněnost rizika vyloučení je tedy velmi silné.
Výskyt jevu na úrovni mikroregionů
Je třeba zdůraznit, že tyto sociálně a hospodářsky kritické oblasti obvykle vznikají v okrajových oblastech uvnitř regionů nebo v zaostávajících mikroregionech a ve většině případů je nelze postihnout na úrovni NUTS 2.
Proto by měl být výskyt územně určených, ohrožených společenství – v souladu s terminologií EU – zkoumán nikoli na úrovni NUTS 2, ale na úrovni LAU 1 a LAU 2.
Segregace i ve venkovských oblastech
Segregační procesy jsou o mnoho viditelnější ve městech než v okolních, méně hustě obydlených oblastech. Situace ve venkovských oblastech zasažených segregací je avšak ještě horší. Ve městech souvisejí segregační procesy s rozvojem příměstských oblastí, v jehož důsledku upadají tradiční centra měst a dezindustrializované periferie. Nicméně vedle městských ghett se sociální napětí mnohem více soustředí v zaostávajících venkovských oblastech. V nových členských státech, kde přeměna hospodářství prohloubila rozdíly uvnitř jednotlivých regionů, je venkovské obyvatelstvo ve velmi znevýhodněném postavení.
Problém je skrytý: chybějící nástroje
Zde popisovaným jevem územního vyloučení se dostatečně nezabývají evropské statistiky ani politické nástroje.
Společenské skupiny čelící i územnímu vyloučení jsou přehlíženy rovněž autory územních analýz, plánů činností a rozhodnutí.
K těmto jevům dochází na úrovni menších územních jednotek; proto je stávající prostředky pozorování na úrovni NUTS 2, jako je sběr údajů Evropským statistickým úřadem nebo systematické analýzy programu ESPON, nemohou v evropském měřítku rozpoznat. Neexistují žádné obecně uplatňované, vhodné územní ukazatele.
Z výsledků rozboru předkládaného v této zprávě vyplývá, že stávající statistický systém není schopen vypracovat analýzu rozdílů uvnitř jednotlivých regionů na úrovni NUTS 2, která by byla srovnatelná pro celé území EU. Ukazatele rozdílů v územních statistických jednotkách naprosto nemohou postihnout skutečné rozdíly uvnitř regionů. Na evropské úrovni dosud nebyly jednotně definovány územní rysy, které s sebou nesou místní, regionální a sociální znevýhodnění, především segregaci.
Sociální a zeměpisné periferie uvnitř regionů
Pokud jde o územní rozdíly, opomíjí evropská politika soudržnosti zaměřená na regiony NUTS 2 několik problémů, se kterými se tyto regiony potýkají. Rozdíly uvnitř regionů jsou v mnoha případech závažnější než rozdíly mezi jednotlivými regiony.
Vynikající sociální a hospodářské ukazatele velkých měst a měst střední velikosti, která jsou hybnou silou hospodářství regionů, často odvádějí pozornost od problémů, jimž čelí segregované městské obvody. Mezi dynamickými městskými oblastmi a oblastmi, jež jsou z procesů sociálního a hospodářského rozvoje vyloučeny, se objevují výrazné rozdíly.
Pro řešení problému na územní úrovni je zapotřebí integrovaného přístupu
Na základě výše uvedené analýzy lze tvrdit, že horizontální přístupy nejsou při řešení problémů ohrožených skupin dostatečné. Kroky ke zlepšení situace těchto ohrožených skupin musí vycházet z územního přístupu, který se bude daným problémům dotčených oblastí věnovat na místní úrovni a v celé jejich šíři. Je nezbytné, aby byla pozornost věnována mikroregionům s důrazem na rozdíly uvnitř regionů a na nejohroženější oblasti.
Nestane-li se tak, mohou se polarizační procesy prohlubovat, zejména pokud budou hospodářské a sociální zásahy soustředěny kolem dynamických center, a vyloučené oblasti budou dále upadat. Při řešení tohoto problému je zapotřebí zaměřit se více na územní plánování a integrovaný územní rozvoj.
2. Územní vyloučení uvnitř regionů
Nedostatek rovných příležitostí a koncentrace sociálních střetů se zvláštním ohledem na segregaci, která vede k soustředění ohrožených skupin, se mohou objevit v několika situacích. Jedná se o dobře známý problém měst, avšak zkušenosti nových členských států ukazují, že obvykle vzniká na omezeném území.
Územním vyloučením jsou ohroženy nejzaostalejší oblasti
Vzdálenost mezi ohroženou skupinou a většinovou populací je územní i sociální. Příčiny vyloučení jsou většinou dány místem, kde vyloučená skupina žije. Místo může podle následujících faktorů představovat významnou nevýhodu:
Místní faktory:
o dostupnost pracovních míst
o vzdálenost od centra města
o nekvalitní dopravní infrastruktura nebo její relativně vysoká nákladnost
o nízké příjmy
Vnitřní faktory oblasti:
o nedostatek úspěšně fungujících podniků
o nízká míra zaměstnanosti
o nízké příjmy
o nízká kvalifikovanost
o lidské zdroje (zdraví, kvalifikace, duševní i tělesná pohoda)
o stav zastavěného prostředí
o napětí mezi různými sociálními skupinami, rasismus a segregrace
o nedostatek nebo nízká kvalita veřejných služeb
Obecně není územní vyloučení typickým problémem zaostalých oblastí, a to nejen venkovských, ale je to rys obzvláště vlastní okrajovým oblastem, mikroregionům v hluboké krizi. Rozlišují se tyto druhové typy územního vyloučení, z nichž často vyplývá celá škála různých územních charakteristik, které se projevují současně:
– okrajová oblast;
– koncentrace vyloučených sociálních skupin – „sociální periferie“;
– koncentrace sociálních střetů jako důsledek hospodářské a strukturální transformace
Větší územní jednotky problémy vyloučených území zakrývají
Jedním z problémů nedostatečné viditelnosti málo rozvinutých a zaostávajících oblastí je sdružování území. Ukazují-li statistiky údaje větších územních jednotek, jsou rozdíly v rámci jednotlivých územních jednotek smazány. Pomocí základní měrné jednotky politiky soudržnosti EU (NUTS 2) lze sociální a ekonomické faktory těchto územních jednotek v jednotlivých zemích porovnávat. Pro účely rozdělování prostředků politiky soudržnosti mezi regiony a země lze uplatňování tohoto přístupu doporučit i do budoucna.
Nicméně z hlediska interpretace územní soudržnosti probíhají v současné době některé územní procesy, které nelze postihnout sociálně-ekonomickými ukazateli na úrovni NUTS 2, a jež tedy zůstávají skryty.
Územní koncentrace ohrožených skupin v okrajových oblastech regionů
Vedle potřeb měst a jejich širších okolních venkovských oblastí je hlavním důvodem výrazných rozdílů v rozvoji uvnitř regionů nedostatečná infrastruktura, a to zejména ve východní a střední Evropě.
V důsledku územní organizace pracovního trhu na místní úrovni a nedostatečné dopravní a informační sítě nemá venkovské obyvatelstvo vzhledem k nižší mobilitě přístup k výhodám, jež nabízejí rozvinutější města. Přitažlivé působení měst tak není korunováno úspěchem a z důvodu chudoby a nedostatečně rozvinuté infrastruktury je potenciál venkovských oblastí uznáván stále méně a méně.
V nových členských státech, v nichž je méně přítomno napětí plynoucí z koncentrace přistěhovalců ve městech, se sociální segregace a nerovnost příležitostí objevují nejvíce v těchto venkovských oblastech. Jedná se přinejmenším o podobně závažný problém.
Územní vyloučení nepřináší jen sociální problémy
Navíc zatímco chudoba je v zásadě důsledkem nedostatečného příjmu, územní vyloučení má větší dosah, neboť lidé žijící v segregovaných sídlištích a oblastech následně přicházejí o mnohem více příležitostí: přístup ke vzdělávání, infrastruktuře a službám.
Etnické rozdíly – koncentrace přistěhovalců v městských ghettech a narůstající segregace romského obyvatelstva v nových členských státech – činí problém zaostávajících oblastí ještě závažnějším, neboť jejich začleňování je tím obtížnější.
Kromě toho se lze oprávněně domnívat, že nejohroženější skupiny, jež jsou vyloučeny z pozitivních dopadů sociálního a hospodářského rozvoje, budou rovněž vyloučeny z rozhodovacích procesů.
Omezené získávání a zpracování údajů o jednotlivých územích v rámci evropského výzkumu
Z evropských statistik nejsou sociální problémy dostatečně patrné. Abychom získali srovnatelné územní jednotky, je zapotřebí vybrat různé územní úrovně a údaje z různých zemí tak, aby byly rozdíly ve velikosti územních jednotek co nejmenší.
Vzhledem k problémům se sdružováním území máme k dispozici pouze omezené sociální ukazatele v rozborech jednotlivých území, a evropský územní výzkum se proto na sociální problémy soustřeďuje méně. Ačkoli existuje několik případových studií, které na jev segregace a územního vyloučení poukazují, analýza, jež by se zabývala celou Evropou a měla vyšší platnost, dosud zpracována nebyla. K ukazatelům, které lze uplatnit na jednotlivá území, patří:
– míra aktivity
– zaměstnanost
– dlouhodobá nezaměstnanost
– vyšší úroveň vzdělanosti
– index lidského rozvoje (HDI)
– nebezpečí chudoby
– střední délka života
– počet osob, jejichž nejvyšší dosažené vzdělání je základní
Způsoby řešení rizika chudoby a sociálního vyloučení se v jednotlivých zemích liší. Systémy členských států jsou rozdílné, nejen pokud jde o výši vynakládaných prostředků, ale také pokud jde o mechanismy jejich přidělování. Když odhlédneme od rozdílů mezi jednotlivými zeměmi, musíme připustit, chceme-li skutečně problémy zaostávajících a segregovaných území odstranit, že problém chudoby a sociálního vyloučení je územní povahy a že je při jeho řešení nutné uplatnit územní přístup s dostatečným objemem prostředků, jež budou konkrétně zacíleny na nejvíce znevýhodněné oblasti. Tyto prostředky by měly zaostalým a segregovaným územím pomoci využít jejich konkurenční potenciál při zohlednění náročných úkolů a možností těchto území a měly by jim umožnit dosáhnout úrovně ostatních území, a budovat tak územně a sociálně soudržnější EU.
6. 5. 2008
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova
pro Výbor pro regionální rozvoj
o vlivu politiky soudržnosti na začlenění obyvatelstva a zranitelných skupin
( 2007/2191(INI) )
Navrhovatelka:
Ilda Figueiredo
NÁVRHY
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova vyzývá Výbor pro regionální rozvoj jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. upozorňuje na to, že chudoba a vyloučení se nevyskytují pouze v městských oblastech, ale týkají se také venkovských oblastí, i když zde mohou nabývat specifických forem zejména proto, že ve venkovském prostředí se k sociálnímu vyloučení přidává vyloučení územní a že v těchto oblastech nedotčených hospodářským rozvojem se to týká všech sociálních kategorií, které zde žijí;
2. zdůrazňuje, že přestože ženy hrají ústřední roli v hospodářství venkova, není je téměř vůbec vidět na úrovni rozhodovacích orgánů, a je tedy vhodné přijmout opatření na všech úrovních, aby byly ženy více zastoupeny v družstvech, odborech či místních politických orgánech, a přijmout zvláštní opatření na podporu žen ve venkovském prostředí, aby byla zaručena jejich práva a bojovalo se proti chudobě;
3. zdůrazňuje, že přestože sezónní pracovníci vždy patřili mezi nejzranitelnější venkovské skupiny, je i dnes sezónní práce z velké části prováděna migrujícími pracovníky; domnívá se, že je třeba dbát na to, aby tito pracovníci měli pracovní smlouvy a podmínky stejné jako stálí pracovníci;
4. domnívá se, že zatímco v minulosti mohlo vylidňování venkova mohlo fungovat jako ventil pro zemědělce zbavené původního zaměstnání, dnes tomu již tak není, neboť nezaměstnanost se velmi dotýká osob bez kvalifikace; dodává, že průmyslové jednotky umístěné na venkově patří mezi první oběti restrukturalizace a přemísťování, čímž se snižují možnosti vícenásobného zaměstnání, se kterými mohli dříve drobní zemědělci v nesnázích počítat a zajišťovat si tak dodatečné příjmy ke svým příjmům ze zemědělství, takže rychleji chudnou;
5. vyzývá k zachování činností za odměnu ve venkovském prostředí, což znamená věnovat zvláštní zájem podnikům rodinného typu a malým a středním zemědělským podnikům s tím, že je třeba přehodnotit SZP, aby byla spravedlivější, stejně tak jako podnikatelským činnostem mimo zemědělství, jejichž prostřednictvím je dodáváno zboží a jsou poskytovány služby, které jsou nepostradatelné pro udržení stávajícího obyvatelstva a pro příchod nových usedlíků;
6. zdůrazňuje, že zemědělství je často poslední zbývající činností ve venkovském prostředí; zdůrazňuje význam zachování kvalitních veřejných služeb ve venkovském prostředí, včetně horských oblastí a nejvzdálenějších regionů, s cílem bojovat proti izolaci a zaručit zemědělcům a jejich rodinám všeobecný přístup ke vzdělání, zdravotnictví, dopravě a komunikacím, kultuře a důstojnému životu; domnívá se, že je proto nutné zavést opatření, která podpoří usazování mladých zemědělců, ale že je kromě zajištění životaschopnosti jejich zemědělských podniků nutno věnovat zvláštní pozornost zajištění kvality života ve venkovském prostředí tím, že bude umožněn rovný přístup k veřejným službám (poštám, školám, veřejné dopravě, zdravotnickým službám atd.) a že budou zachovány služby pro veřejnost (denní zařízení pro péči o děti, zařízení pro péči o starší občany, sociální a nájemné bydlení atd.) a společenské prostory, které umožňují prolomit izolaci (obchody, kavárny, kulturní střediska atd.);
7 . domnívá se, že výroba energie z obnovitelných zdrojů, jako jsou například zemědělské bioplyny a palivo z dřevěných třísek z lesního hospodářství, v místních zařízeních může oživit hospodářství venkovských a okrajových oblastí a podpořit udržitelnou energetickou politiku za předpokladu, že pro daný výrobní postup je zaručena pozitivní bilance uhlíku a je možno se vyhnout negativnímu dopadu na mezinárodní bezpečnost dodávek potravin; vyzývá k investování dalších prostředků ze strukturálních fondů a z Fondu soudržnosti do rozvoje technologií pro takovou výrobu energie;
8. zdůrazňuje význam zemědělských a nezemědělských hospodářských činností (např. zpracování a přímého prodeje zemědělských výrobků, cestovního ruchu, služeb, malých a středních průmyslových podniků) ve venkovském prostředí pro zaměstnanost a prevenci chudoby a vylidňování venkova; vyzývá proto ke zlepšení možností dalšího odborného vzdělávání ve venkovském prostředí s cílem podpořit rozvoj podnikání;
9. domnívá se, že by měla být věnována zvláštní pozornost novým členským státům, neboť pokud byla v těchto zemích v přechodném období k tržní ekonomice citelná migrace směrem na venkov, může se v budoucnosti tato tendence obrátit a zhoršit tak problémy chudoby nejen na venkově, ale i v městských oblastech;
10. zdůrazňuje, že nízká hustota obyvatelstva na venkově, a tedy nízká volební účast, mají vliv také na politický výběr; upozorňuje také, že v oblasti začlenění do trhu práce jsme svědky posilování specializace, což není příliš slučitelné s vícenásobným zaměstnáním, které na venkově vyvolává nejistota zaměstnání; zdůrazňuje, kromě jiného, že je nezbytné více podporovat mladé zemědělce a bojovat tak proti vylidňování venkova.
11. zdůrazňuje, že je třeba věnovat pozornost propojení a vzájemnému doplňování mezi fondy mobilizovanými na rozvoj venkovských oblastí, bez ohledu na to, zda pocházejí z oblasti regionální politiky nebo společné zemědělské politiky;
12. zdůrazňuje význam ochrany tradičních forem zemědělství, jako je drobné hospodaření, které podporuje soudržnost venkovských společenstev v okrajových regionech;
13. zdůrazňuje potřebu posílit podporu zemědělských sdružení, družstev, vinařských družstev a dalších místních orgánů v oblasti řemesel a jiných činností souvisejících se zemědělstvím, s cílem podpořit odbyt výrobků, tvorbu místních trhů a užší propojení mezi výrobci a spotřebiteli;
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
6.5.2008
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
33
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Vincenzo Aita, Peter Baco, Bernadette Bourzai, Luis Manuel Capoulas Santos, Giuseppe Castiglione, Giovanna Corda, Joseph Daul, Albert Deß, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Lutz Goepel, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Lily Jacobs, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Véronique Mathieu, Rosa Miguélez Ramos, James Nicholson, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Donato Tommaso Veraldi, Janusz Wojciechowski, Andrzej Tomasz Zapałowski
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Liam Aylward, Esther De Lange, Ilda Figueiredo, Gábor Harangozó, Wiesław Stefan Kuc, Astrid Lulling, Kyösti Virrankoski
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
29.5.2008
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
28
5
17
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Emmanouil Angelakas, Stavros Arnaoutakis, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Wolfgang Bulfon, Bairbre de Brún, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Zita Gurmai, Gábor Harangozó, Mieczysław Edmund Janowski, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Florencio Luque Aguilar, Sérgio Marques, Jan Olbrycht, Markus Pieper, Pierre Pribetich, Wojciech Roszkowski, Elisabeth Schroedter, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Margie Sudre, Kyriacos Triantaphyllides, Lambert van Nistelrooij, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Bernadette Bourzai, Jan Březina, Den Dover, Emanuel Jardim Fernandes, Fernando Fernández Martín, Francesco Ferrari, Louis Grech, Ramona Nicole Mănescu, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Zita Pleštinská, Samuli Pohjamo, Christa Prets, Jürgen Schröder, Richard Seeber, Bart Staes, László Surján, Manfred Weber
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Manuel Medina Ortega, Nicolae Vlad Popa
