KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0411/2007
24. 10. 2007
ZPRÁVA
o tematické strategii pro ochranu půdy
(2006/2293(INI))
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
Zpravodaj:
Vittorio Prodi
PE 378.892v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................10
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ...........................12
Výsledek závěrečného hlasování ve výboru .................................................16
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o tematické strategii pro ochranu půdy
( 2006/2293(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise „Tematická strategie pro ochranu půdy“ ( KOM(2006)0231 ) a posouzení dopadu tematické strategie pro ochranu půdy ( SEK(2006)0620 ),
– s ohledem na šestý akční program Společenství pro životní prostředí (EAP)
Úř. věst. L 242 10.9.2002, s.1. ,
– s ohledem na Úmluvu o biologické rozmanitosti, Úmluvu Organizace spojených národů o boji proti desertifikaci, Rámcovou úmluvu Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) a Kjótský protokol, pokud jde o jejich přímé a nepřímé vazby na funkce a ochranu půdy,
– s ohledem na své usnesení ze dne 19. listopadu 2003 ke sdělení Komise „K tematické strategii pro ochranu půdy“
Úř. věst. C 87 E, 7.4.2004, s. 395. ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanovisko Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova ( A6‑0411/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že půda je klíčovým prvkem zeměpisného prostředí, tvoří rozhraní mezi zemí (litosféra), vzduchem (atmosféra) a vodou (hydrosféra) a je základem funkcí nezbytných pro život na zemi; vzhledem k tomu, že několik politik Společenství si klade za cíl tyto funkce ochraňovat a že z posouzení dopadu Komise vyplývá, že navzdory těmto politikám se ničení, eroze a degradace půdy zhoršují, zatímco úsilí vynakládané na obnovení úrodnosti a produktivních funkcí půdy nedosahuje žádoucích výsledků, následkem čehož se zvyšuje dopad na další oblasti životního prostředí a rovněž na zdraví lidí i zvířat,
B. vzhledem k tomu, že celková ochrana půdy a jejích environmentálních, ekonomických, sociálních, ekologických a kulturních funkcí je základním předpokladem pro řešení hlavních mezinárodních úkolů v oblasti životního prostředí, jako je zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně, zabezpečení dostatečného množství vody a její čistoty, boj proti poklesu hladiny podzemních vod, prevence přírodních a člověkem způsobených katastrof, ochrana biologické rozmanitosti a boj proti desertifikaci, tvorbě stepí a odlesňování, a rovněž opatření zaměřená na prevenci znečištění půdy a zastavení procesu, který vede k masové degradaci půdy nebo jejímu ničení,
C. vzhledem k tomu, že struktura půdy a její vlastnosti jsou výsledkem její tvorby, geomorfologických a geologických procesů probíhajících po tisíciletí, což z ní činí neobnovitelný zdroj; vzhledem k tomu, že z hlediska nákladů je daleko účinnější předcházet všem druhům poškozování půdní vrstvy (eroze, ničení, degradace, zasolování atd.) a kontaminaci půdy, než se snažit obnovit její funkce,
D. vzhledem k tomu, že dobrovolné vnitrostátní iniciativy a stávající vnitrostátní opatření jsou důležité pro dosažení cíle zvýšené ochrany půdy,
1. vítá tematickou strategii Komise pro ochranu půdy navazující na sdělení Komise na toto téma z roku 2002 ( KOM(2002)0179 ), která je jasným dokladem potřebnosti účinných a produktivních opatření zaměřených na ochranu půdy v členských státech EU, a návrh na přijetí rámcové směrnice o ochraně půdy;
2. konstatuje, že znehodnocování půdy má místní a regionální příčiny a dopady a že příležitostné přeshraniční dopady jsou způsobeny regionálními geomorfologickými faktory, a vyžadují proto opatření přijímána na mezivládní úrovni;
3. poukazuje na to, že lidská činnost různě ovlivňuje funkce a využívání půdy, a že strategie Společenství musí proto přispívat k ochraně ploch využitelných v zemědělství, které jsou nejvíce ohroženy, např. změnou využívání půdy, kontaminovanými průmyslovými lokalitami, nepropustností půdy a erozí;
4. je znepokojen následky znehodnocování půdy, ať již v důsledku přirozeného procesu nebo lidské činnosti; zdůrazňuje, že je třeba vypracovat evropskou strategii pro odhalování a řešení problémů souvisejících se znehodnocováním půdy;
5. je pevně přesvědčen o tom, že nesmírná rozmanitost typů půdy (320 typů a značný počet podskupin) vyžaduje kromě přístupů vycházejících z iniciativy na národní úrovni i evropskou strategii založenou na prevenci, povědomí občanů, informovanosti a stanovení rizikových oblastí s cílem zabývat se tímto problémem na evropské úrovni; vyzývá členské státy bez právních předpisů na ochranu půdy, aby za její ochranu přijaly odpovědnost a aby vzaly v úvahu i odpovědnost majitelů půdy; domnívá se, že na vypracování cílů a plánů souvisejících s ochranou půdy se musí intenzivně podílet zejména regionální a místní státní orgány;
6. zastává názor, že tematickou strategii je třeba posílit ve všech členských státech a že se její uskutečnění značně urychlí, pokud bude doplněna o opatření s finanční pomocí udělenou v rámci dostupných rozpočtových prostředků regionům, na něž se vztahuje politika soudržnosti;
7. konstatuje, že půda je společným zdrojem; zdůrazňuje, že na rozdíl od vody, ovzduší a biologické rozmanitosti, pro něž existují specifické právní předpisy Společenství, pro půdu, jež má rozhodující význam pro dlouhodobou a udržitelnou výrobu potravin, krmiv, vláknitých materiálů a stále více také pro produkci biomasy, žádné specifické právní předpisy Společenství neexistují;
8. zdůrazňuje, že v souladu se zásadami lepší tvorby právních předpisů je rámcová směrnice EU zcela opodstatněná vzhledem k tomu, že hodnocení platných právních předpisů EU, které by měly být nejprve doplněny, a hodnocení možností volby založených na předávání know-how dokládají, že v oblasti právních předpisů pro ochranu půdy přetrvávají nedostatky;
9. žádá, aby se zvážilo vypracování nových evropských předpisů, bude-li to nadále pokládáno za nutné, ale pouze na základě těchto opatření, a aby v tom případě byly stanoveny závazné normy pro zlepšení situace;
10. souhlasí s Komisí v tom, že je třeba přijmout rámcovou směrnici o ochraně půdy, protože půda má významnou roli při řešení mezinárodních úkolů, jako je úbytek produktivity půdy, ekosystémových služeb a biologické rozmanitosti v důsledku odlesňování, zhoršování kvality vod, tvorba stepí, pokračující eroze půdy, opakované záplavy a sesuvy půdy, a při zabezpečování dostatečné a bezpečné produkce potravin;
11. je přesvědčen, že rámcová směrnice je přiměřeným opatřením na ochranu půdy, náležitě přihlíží k zásadě subsidiarity (čl. 5 odst. 2 Smlouvy o ES), podléhá souměřitelnosti (čl. 5 odst. 3 Smlouvy o ES) a umožní členským státům, které tak dosud neučinily, vytvořit politiky týkající se půdy, aniž by došlo k narušení hospodářské soutěže; je přesvědčen, že by rámcová směrnice měla uznat stávající vnitrostátní právní předpisy a právní předpisy Společenství a neměla by zbytečně zvýšit administrativní zátěž kladenou na členské státy, regionální a místní orgány a na vlastníky pozemků;
12. poukazuje na to, že se musí zohlednit vysoký stupeň rozmanitosti půdy, regionálně diferencované problémové oblasti a stávající vnitrostátní návrhy týkající se ochrany půdy tím, že se zajistí, aby byl členským státům ponechán značný stupeň flexibility při navrhování legislativních rámců; zdůrazňuje, že půda je oblastí politik, která – vzhledem ke své velké rozmanitosti – vyžaduje řešení šitá na míru, jež je třeba vytvářet na místních a regionálních úrovních;
13. soudí, že je třeba jasně vymezit hranice mezi touto směrnicí a ostatními evropskými právními normami, které se týkají ochrany půdy, aby se v oblasti právních předpisů předešlo zdvojování;
Součinnost s dalšími politikami Společenství
14. navrhuje provést podrobné hodnocení a analýzu již platných směrnic Evropské unie, jako je např. směrnice o podzemních vodách a směrnice o dusičnanech, a určit, do jaké míry členské státy splňují pravidla pro podmíněnost (cross-compliance) vztahující se na zemědělce; domnívá se, že na základě této analýzy mohou být případně vypracována závazná opatření na podporu kvality půdy; konstatuje, že na základě této analýzy bude také možné předávat informace v rámci EU s cílem zlepšit kvalitu půdy;
15. vyzývá Komisi, aby v členských státech kontrolovala provádění příslušných ustanovení o ochraně půdy v dalších právních předpisech Společenství týkajících se ovzduší, vody, odpadu, změny klimatu, biologické rozmanitosti, desertifikace, zemědělství, energií, produktů, průmyslu, dopravy a regionálního rozvoje a aby do konce roku 2008 předložila Evropskému parlamentu zprávu o tom, jak mohou být tyto právní předpisy lépe využívány pro zvýšenou ochranu půdy;
16. sdílí názor Komise, že v mnoha regionech Evropy je třeba stav půdy zlepšit, domnívá se však, že Komise musí vynaložit další úsilí pro zajištění koherence platných právních předpisů;
17. zdůrazňuje nutnost vyvarovat se překrývání, rozporů a nekonzistence se stávajícími předpisy EU;
18. podporuje činnost Komise, jejímž cílem je přezkum směrnice o kalech z čistíren odpadních vod a směrnice o integrované prevenci a omezování znečištění, a posouzení možné součinnosti mezi opatřeními zaměřenými na ochranu půdy a opatřeními, která jsou začleněna mimo jiné v rámcové směrnici o vodě, a časový plán těchto činností; dále vyzývá Komisi, aby posoudila možnou součinnost se směrnicí o odpadech;
19. znovu vyzývá Komisi k tomu, aby co nejdříve připravila směrnici o řádném nakládání s bioodpady s cílem snížit množství biodpadů, které jsou ukládány na skládkách nebo spalovány, a podporovat místo toho výrobu kompostu a bioplynu; poukazuje na to, že kompost a vedlejší produkty vznikající při výrobě bioplynu, které mají vhodnou kvalitu, mohou ve velké míře podpořit zachování a zvyšování organické hmoty v půdě;
Změna klimatu
20. uznává, že změna ve využití půdy může mít za následek zvýšení sekvestrace uhlíku nebo zvýšení emisí skleníkových plynů, a to například v případě odlesňování, odvodňování rašelinišť způsobeného nevhodnou rostlinnou nebo vodní meliorací, zorávání trvalých travnatých porostů nebo při nevhodném zorávání svahů; uznává, že nejen využití půdy má velký dopad na změnu klimatu, ale také že samotná změna klimatu může vyústit v závažnou degradaci nebo erozi půdy;
21. uznává, že změna klimatu může mít prostřednictvím změn teplot a srážek velký dopad na biogeochemické cykly v půdě, které ovlivňují její úrodnost; uznává rovněž, že při měnícím se klimatu je třeba věnovat větší pozornost zejména změnám v půdních živinách a vodní rovnováze a jejich vlivu na produkci potravin, přenos živin a znečišťujících látek a dostupnost půdní vody;
22. vyzývá Komisi, aby zvážila opatření ohledně úbytku uhlíku, včetně například společné minimální daně; tyto daně musí být vybírány na vnitrostátní úrovni a výtěžek musí být použit na řešení problému znečištění, za které byla daň uložena, například pro rozvoj systémů více využívajících sekvestraci uhlíku;
23. naléhavě vyzývá Radu a Komisi, aby při svých jednáních o režimu pro období po roce 2012 v rámci UNFCCC zohlednily významnou roli politik týkajících se půdy, kterou mají tyto politiky jak při zmírňování změny klimatu, tak při přizpůsobování se jejím dopadům;
24. vyzývá Komisi, aby podpořila další výzkum zaměřený na úlohu půdy při zvyšování množství zadržované vody v boji proti snižování hladiny podzemních vod, při zmírňování změny klimatu a při přizpůsobování se této změně, a aby určila možné osvědčené postupy pro přijímání opatření, která by zvýšila sekvestraci uhlíku v půdě, a aby Evropskému parlamentu předložila zprávu do konce roku 2009, kdy už budou známy některé výsledky probíhající studie Komise;
Zemědělství
25. konstatuje, že produktivní zemědělská půda je stale vzácnějším globálním zdrojem, což si žádá udržitelné zemědělské postupy, které zachovají cenné vlastnosti půdy;
26. uznává, že neudržitelné zemědělské postupy mohou mít závažné negativní dopady na půdní a podzemní vody kvůli nedostatečné ochraně citlivé biogeochemické rovnováhy a biologické rozmanitosti půdy;
27. poukazuje na to, že zemědělství a lesnictví má rozhodující úlohu při zachování kvality půdy a její revitalizaci a že pracovníci v zemědělství a lesnictví mají sami velký zájem na zachování dobrého stavu jejich půdy jakožto výrobní základny; poukazuje na to, že je nutno zabránit trvalému zakrytí půdy s vysokou ekologickou nebo produktivní hodnotou, která je v důsledku urbanizace a výstavby infrastruktury překrývána umělými povrchy, a to zejména v povodí řek, na úrodných orných půdách nebo v pobřežních oblastech; požaduje, aby všechny veřejné orgány – od místní úrovně až po úroveň Společenství – věnovaly zvláštní pozornost především pobřežním oblastem, které jsou z důvodu lidské činnosti pod silným tlakem;
28. vyzývá Komisi, aby stanovila priority, jak se má evropská půda využívat, aby byla co nejlépe chráněna a aby se vytvořil základ pro vysokou úroveň biologické rozmanitosti a sekvestrace uhlíku; kromě sekvestrace v půdě by v těchto prioritách měly být zahrnuty lesy, větrolamy a v neposlední řadě agrolesnictví;
29. znovu vyzývá Komisi, aby vytvořila katalog zemědělských postupů a jejich různých účinků na půdu, tak aby mohly být podporovány osvědčené agrotechnické postupy, které jsou v souladu s charakteristickými rysy zemědělství a jeho přínosy pro půdu a životní prostředí celkově;
30. vyzývá Komisi, aby podporovala ukázkové případy udržitelných zemědělských postupů zaměřených na ochranu půdy;
Biologická rozmanitost
31. považuje za klíčové, aby byla uplatňována zásada obezřetnosti a aby se zajistilo řádné dodržování šestého akčního programu pro životní prostředí a právních předpisů EU v této oblasti, jako jsou směrnice o stanovištích, ptácích a rámcová směrnice o vodě; dále je přesvědčen, že by se politiky Společenství měly v případě nutnosti revidovat, tak aby se lépe předcházelo úbytku biologické rozmanitosti;
Výzkum
32. vyzývá Komisi, aby podporovala další výzkum zaměřený na úlohu půdy při ochraně biologické rozmanitosti a rozmanitosti půdy v oblastech procesů, které jsou základem funkcí půdy, prostorových a časových změn v půdních procesech, ekologických, ekonomických a sociálních sil, které vyvolávají rizika, jimž je půda vystavena, faktorů, které ovlivňují ekologické služby půdy, a provozních postupů a technologií ochrany a obnovy půdy. První kroky tímto směrem jsou uvedeny v návrhu sedmého rámcového programu (2007–2013), který obsahuje výzkum funkcí půdy jako součást prioritních oblastí „životní prostředí“ a „potraviny, zemědělství a biotechnologie“;
Desertifikace a tvorba stepí
33. domnívá se, že zhoršující se proces desertifikace a tvorby stepí, který postihuje různé regiony Unie, je důsledkem výrazného antropogenního tlaku způsobeného odlesňováním rozlehlých oblastí a nadměrným vysoušením travnatých porostů a že jeho socioekonomické důsledky a dopad na přírodní prostředí si některé orgány Společenství ještě odpovídajícím způsobem neuvědomují nebo jim dostatečně nevěnují pozornost; uznává, že je proto třeba v rámci Společenství zvýšit rozsah výzkumu a informovanosti;
34. poukazuje v této souvislosti na skutečnost, že ve 14 členských státech dochází k desertifikaci, a že ačkoli zbývajících 13 členských států není tímto problémem přímo postiženo, čelí na regionální a místní úrovni ekologickým jevům, jako je eroze a zasolování půdy;
35. domnívá se, že rámcová směrnice podstatně zlepší provádění Úmluvy OSN o boji proti desertifikaci a podpoří úsilí zaměřené na prevenci a zmírnění desertifikace a tvorby stepí v zemích Evropské unie, které jimi byly postiženy; je přesvědčen, že informace a odborné znalosti získané v souvislosti s tematickou strategií pro ochranu půdy by se měly předávat zemím třetího světa, které jsou desertifikací postiženy;
36. naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila sdělení o desertifikaci a tvorbě stepí nejprve v EU a pak v celosvětovém měřítku, které bude obsahovat přesný popis zasažených regionů nebo regionů, u kterých jsou proces desertifikace a tvorba stepí pravděpodobné, s podrobnou analýzou příčin a společensko-hospodářských důsledků pro tyto regiony a které určí vhodná opatření Společenství přispívající k omezení negativních důsledků těchto procesů;
Kontaminace
37. domnívá se, že zabránit kontaminaci půdy je velmi důležité z hlediska zachování správných fyzických a chemických vlastností půdy a její kvality a zajištění ochrany dalších prvků přírodního prostředí, a vyzývá proto Komisi, aby zajistila, že stávající i budoucí právní předpisy Společenství budou tento cíl dodržovat;
38. je přesvědčen o tom, že pro identifikaci kontaminovaných oblastí je zapotřebí systematického přístupu založeného na objektivních parametrech monitorování a společném seznamu znečišťujících činností, prostřednictvím kterého by se shromažďovaly nezbytné informace a vytvářely databáze potřebné pro řešení důsledků kontaminace půdy a který by dal hospodářským subjektům signál, aby přijaly preventivní opatření zamezující další kontaminaci v budoucnosti;
39. zdůrazňuje, že postup identifikace kontaminované půdy musí být spojen s požadavkem předpokládaného rizika, aby se dosáhlo vhodného a přiměřeného řešení problému (přístup vycházející z rizik);
40. zdůrazňuje, že kromě různých sanačních postupů, jako jsou například dekontaminace a stabilizace, by měly být zahrnuty rovněž další možnosti, například vhodná ochranná a omezující opatření nebo využití přírodních procesů, které omezují znečištění;
41. podporuje záměr Komise zvyšovat informovanost veřejnosti o kontaminovaných lokalitách nebo lokalitách, které mohou být kontaminací ohroženy, a transparentnost transakcí s těmito pozemky na základě místních plánů územního rozvoje, zejména zavedením zpráv o stavu půdy, a to především v případě lokalit, kde byly nebo jsou prováděny činnosti, jež mohou způsobit kontaminaci půdy;
42. vítá vytvoření celoevropské platformy pro výměnu informací mezi členskými státy, neboť podporuje předávání know-how a může otevřít cestu součinnosti; naléhavě vyzývá k tomu, aby se při dobrovolném vytváření takové platformy jakožto součásti strategie EU pro ochranu půdy usilovalo s ohledem na náklady o pragmatický přístup zohledňující systémy existující v členských státech;
43. zdůrazňuje, že požadavky ohledně podávání zpráv a dokumentace stanovené rámcovou směrnicí se musí omezit na to, co je nezbytně nutné, aby nadměrně nezatěžovaly městské, místní a regionální samosprávy; zejména je třeba, aby byly členské státy schopny používat vlastní systém podávání zpráv;
Sledování, dopady přírodních katastrof, odborná příprava a vzdělávání
44. vyzývá Komisi, aby zajistila, že se ochrana půdy a její vazby na změnu klimatu, biologickou rozmanitost, odlesňování, odvodňování půdy, desertifikaci, tvorbu stepí, pokles hladiny podzemních vod, acidifikaci, erozi a zvýšená rizika v důsledku přírodních a člověkem způsobených katastrof budou prioritně řešeny v rámci globálního sledování životního prostředí a bezpečnosti (GMES) a iniciativy INSPIRE;
45. vyzývá Komisi, aby podporovala další výzkum v oblasti zvýšeného rizika povodní a sesuvů půdy v důsledku stavebního zakrytí a poklesu půdy a v oblasti závažných dopadů povodní, sesuvů půdy a seismické činnosti v důsledku zvyšující se hustoty obyvatel a činností v pobřežních oblastech, v oblastech povodí, v okolí sopek a v oblastech, kde se nachází významní emitenti CO 2 a SO 2 , a aby určila osvědčené postupy řešení těchto zvýšených rizik;
46. vyzývá Komisi, aby iniciovala předávání know-how o osvědčených postupech týkajících se právních předpisů pro ochranu půdy a aby s cílem podpořit toto předávání vytvořila systémy pobídek;
47. vyzývá Komisi, aby hledala systematičtější způsoby, jak v rámci EU zlepšit školení a vzdělávání v oblasti klasifikace půdy, odebírání vzorků, monitorování a možných osvědčených postupů při ochraně půdy, výměny informací a osvědčených postupů, prohlubování znalostí o významu a nezbytnosti ochrany půdy, a rovněž propagace osvědčených agrotechnických postupů v zemědělství zaměřených na obnovu produktivní funkce půdy;
0
0 0
48. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Půda je základem funkcí, které jsou nezbytné pro život na Zemi, jako je výroba potravin a dalších zemědělských produktů a uchovávání a přeměna energie a nerostů. Půda funguje jako přírodní filtr podzemních vod, hlavního zdroje pitné vody, je domovem řady organismů žijících v půdě i na jejím povrchu, platformou pro lidskou činnost a významnou součástí krajiny a kulturního dědictví. Je klíčovým prvkem životního prostředí Země. Přestože existuje několik politik Společenství, jejichž cílem je ochrana těchto základních funkcí, z posouzení dopadů Komise vyplývá, že degradace půdy se zhoršuje. Politiky Společenství nejsou zaměřeny přímo na ochranu půdy jako takové.
Prevence a zmírňování degradace půdy nejsou důležité jen z hlediska problémů místního či regionálního měřítka. Jsou také základním předpokladem pro řešení hlavních mezinárodních úkolů v oblasti životního prostředí, jako je zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně, zabezpečení dostatečného množství vody a její čistoty, ochrana biologické rozmanitosti a boj proti desertifikaci a odlesňování. Struktura a vlastnosti půdy jsou výsledkem prastarého procesu, což z ní činí neobnovitelný zdroj, a proto je z hlediska nákladů daleko účinnější degradaci a kontaminaci půdy předcházet, než se snažit její funkce obnovit.
Jelikož současné právní předpisy Společenství pravděpodobně nezabrání zhoršování degradace půdy a jelikož je ochrana půdy pevně svázána s hlavními mezinárodními úkoly v oblasti životního prostředí, je jednoznačně zapotřebí přijmout právní předpisy Společenství, které by si kladly za cíl ochranu samotné půdy. Na základě těchto právních předpisů by si měly členské státy, jejichž politika v oblasti půdy je dostatečně účinná, vyměňovat informace a spolupracovat s členskými státy, které své politiky v této oblasti ještě potřebují dotvořit. K zajištění minimální úrovně ochrany půdy ve všech členských státech a k tomu, aby členské státy mohly vytvořit své politiky, aniž by došlo k narušení hospodářské soutěže, je nutná rámcová směrnice týkající se půdy. V souladu se zásadami lepší právní úpravy by rámcová směrnice měla uznat stávající vnitrostátní právní předpisy a právní předpisy Společenství a neměla by zbytečně zvyšovat administrativní zátěž kladenou na členské státy, regionální a místní orgány a na vlastníky pozemků.
Zřejmě nejproblematičtějším aspektem ochrany půdy je její provázanost se změnou klimatu. Následkem změny ve využití půdy může být sekvestrace uhlíku, a proto tato změna může přispět ke zmírnění změny klimatu. Výsledkem však zároveň může být i zvýšení emisí skleníkových plynů. Ke zvyšování emisí skleníkových plynů může závažným způsobem přispívat odlesňování či chov dobytka. Využití půdy nemá pouze silný dopad na změnu klimatu; ale také samotná změna klimatu může vyústit v závažnou degradaci půdy. Vyšší teploty, změny srážkových úhrnů a větší nebezpečí povodní mohou přispět k procesům degradace půdy významnou měrou. Je proto důležité vzít vazby mezi změnou klimatu a ochranou půdy na vědomí při jednání o režimu pro období po roce 2012 podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu. Má-li se ochrana půdy začlenit do budoucího klimatického režimu, měla by být uznána potřeba lepších odborných znalostí týkajících se úlohy půdy při zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se jejím dopadům.
Zemědělství obecně sehrává významnou roli při ochraně půdy a jejích funkcí. V zájmu získání lepších znalostí o tom, jak se dá půda udržitelným způsobem využívat, by bylo užitečné mít k dispozici katalog zemědělských modelů a typů plodin vyskytujících se v EU a jejich různých účinků na půdu. Na základě tohoto katalogu by Komise měla podporovat činnosti, které jsou zaměřené na ochranu půdy.
Tematická strategie naprosto správně věnuje zvláštní pozornost biologické rozmanitosti, včetně biologické rozmanitosti půdy. Ochrana půdy by mohla významným způsobem přispět ke snahám právních předpisů Společenství zastavit úbytek biologické rozmanitosti. Je nezbytné zajistit, aby šestý akční program a právní předpisy EU týkající se životního prostředí jako např. směrnice o stanovištích, program Natura 2000, směrnice o ptácích a rámcová směrnice o vodě byly řádně prováděny. Bude-li to nezbytné, je třeba tyto předpisy revidovat, aby byla zamezením úbytku biologické rozmanitosti lépe zachována přirozená rovnováha.
Desertifikace je pevně svázána se změnou klimatu, biologickou rozmanitostí a jejich vazbami na půdu. Postihuje různé regiony Unie. Její socioekonomické důsledky a dopady na přírodní prostředí ještě nebyly odpovídajícím způsobem zohledněny nebo jim nebyla věnována dostatečná pozornost. Je třeba vypracovat sdělení o desertifikaci, které bude obsahovat přesný popis postižených regionů nebo regionů, u kterých je proces desertifikace pravděpodobný, a podrobnou analýzu příčin a socioekonomických důsledků pro tyto regiony, a které určí vhodná opatření Společenství přispívající k omezení negativních důsledků tohoto procesu.
Jedním z významných důvodů pro koordinovanou činnost v oblasti ochrany půdy je možnost výrazného zlepšení analýzy a monitorování půdy. Tato koordinace by umožnila použití nejlepších technologií a zároveň snížila náklady. Takto vylepšenou analýzou a monitorováním by bylo možné získat základní vědecké informace o vztazích mezi půdou a změnou klimatu, biologickou rozmanitostí, desertifikací, acidifikací, erozí a zvýšených rizicích v důsledku přírodních katastrof. Z tohoto důvodu by se mělo o monitorování půdy prioritně jednat v rámci globálního sledování životního prostředí a bezpečnosti (GMES) a iniciativy INSPIRE.
Degradace půdy může způsobit vážné bezpečnostní problémy. Je potřeba provádět další výzkum zaměřený na zvýšená rizika povodní a sesuvů půdy v důsledku stavebního zakrytí a poklesu půdy a na závažný dopad povodní, sesuvů půdy a seismické činnosti v důsledku zvyšující se hustoty obyvatel a činností v pobřežních oblastech, v oblastech povodí a v okolí sopek. K řešení těchto zvýšených rizik je třeba určit osvědčené postupy.
Mezi úkoly zaměřené na zajištění lepší ochrany půdy ve Společenství patří systematičtější zlepšení odborné přípravy a vzdělávání v oblasti klasifikace půdy, odebírání vzorků, monitorování a možných osvědčených postupů při ochraně půdy v rámci EU.
Platné právní předpisy Společenství neukládají povinnost monitorovat stav půdy, určovat stupeň její degradace a analyzovat možný vývoj. Nezajišťují výměnu informací mezi členskými státy a ukazují se být nedostatečné z hlediska prevence degradace půdy. Chránit životní prostředí Evropy a nezajistit ochranu půdy by v podstatě bylo strkáním hlavy do písku.
5. 6. 2007
STANOVISKO Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova
pro Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
k tematické strategii pro ochranu půdy
( 2006/2293(INI) )
Navrhovatel: Neil Parish
NÁVRHY
Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova vyzývá Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. konstatuje, že půda je společným a na mnoha místech neobnovitelným zdrojem; zdůrazňuje, že půda má společně s vodou, ovzduším a biologickou rozmanitostí, pro něž již existují zvláštní právní předpisy Společenství, rozhodující význam pro dlouhodobou a udržitelnou výrobu potravin, krmiv, vláknitých materiálů a stále více také pro produkci biomasy, přesto pro ni doposud takové právní předpisy Společenství neexistují;
2. poukazuje na to, že lidská činnost různě ovlivňuje funkce a využívání půdy; je proto toho názoru, že strategie Společenství musí přispět k ochraně ploch využitelných v zemědělství, které jsou nejvíce ohroženy, např. změnou využívání půdy, kontaminovanými průmyslovými lokalitami, vznikem nepropustné vrstvy a erozí;
3. je znepokojen následky degradace půdy, ať již v důsledku přirozeného procesu nebo lidské činnosti; zdůrazňuje, že je nutno vypracovat evropskou strategii pro odhalování a řešení problémů souvisejících s degradací půdy;
4. poukazuje na to, že zemědělství a lesnictví mají rozhodující úlohu při zachování kvality půdy i při její revitalizaci a že vlastníci půdy mají sami zájem na tom, aby byla kvalita půdy zachována; poukazuje na to, že je nutno zabránit trvalému zakrytí půdy s vysokou ekologickou nebo produktivní hodnotou, která je v důsledku urbanizace a výstavby infrastruktury překrývána umělými povrchy, a to zejména v povodí řek, na úrodných orných půdách nebo v pobřežních oblastech; požaduje, aby všechny veřejné orgány – od místní úrovně až po úroveň Společenství – věnovaly zvláštní pozornost především pobřežním oblastem, které jsou z důvodu lidské činnosti pod silným tlakem;
5. konstatuje, že degradace půdy má místní a regionální příčiny a dopady, a že příležitostné přeshraniční účinky jsou způsobeny regionálními geomorfologickými faktory, a vyžadují proto opatření spíše na mezivládní než na evropské úrovni;
6. poukazuje v této souvislosti na skutečnost, že ve 14 členských státech dochází k desertifikaci a že ačkoli zbývajících 13 členských států není tímto problémem přímo postiženo, čelí na regionální a lokální úrovni ekologickým jevům, jako je eroze a zasolování půdy;
7. konstatuje, že degradace půdy není – jak Komise uvádí, aby zdůvodnila přijetí právního rámce – hlavní příčinou, nýbrž především důsledkem klimatických změn; připomíná, že půda se liší od ovzduší a vody, které jsou mobilními zdroji a nejsou vázány na vlastnictví;
8. vítá proto sdělení Komise o tematické strategii pro ochranu půdy, které navazuje na příslušné sdělení z roku 2002 ( KOM(2002)0179 ), a návrh přijmout rámcovou směrnici pro ochranu půdy;
9. je pevně přesvědčen o tom, že nesmírná rozmanitost typů půdy (320 typů a značný počet podskupin) vyžaduje kromě přístupů vycházejících z iniciativy na národní úrovni i evropskou strategii založenou na prevenci, povědomí občanů, informovanosti a stanovení rizikových oblastí s cílem zabývat se tímto problémem na evropské úrovni; vyzývá členské státy bez právních předpisů na ochranu půdy, aby za její ochranu přijaly odpovědnost a aby vzaly v úvahu i odpovědnost majitelů půdy; domnívá se, že by se na vypracování cílů a plánů pro ochranu půdy měly intenzivně podílet zejména regionální a místní orgány;
10. požaduje, aby se nezpochybňovaly vyzkoušené a osvědčené vnitrostátní postupy;
11. zdůrazňuje, že navržená strategie, v jejímž rámci je třeba určit cíle a sankční mechanismy na vnitrostátní úrovni, zřejmě vzhledem k různé úrovni informovanosti o problematice ochrany půdy v jednotlivých zemích neumožní splnit cíl Komise omezit narušování hospodářské soutěže;
12. kritizuje zcela nedostatečné údaje o finančních dopadech návrhu směrnice a postrádá informace o financování navržených ochranných opatření na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU;
13. zpochybňuje Komisí předložený odhad nákladů souvisejících s následky degradace půdy, protože nezahrnuje mj. příznivé dopady stávajících závazných i nezávazných právních předpisů na ochranu půdy, ani přínos zemědělství a lesního hospodářství, pokud jde o zpevnění půdy;
14. sdílí názor Komise, že v mnoha regionech Evropy je nutno zlepšit stav půdy, ale domnívá se, že by Komise měla vynaložit větší úsilí na zajištění souladu s platnými právními předpisy;
15. zdůrazňuje, že je třeba se vyvarovat překrývání, rozporů a nesrovnalostí ve vztahu k platným předpisům EU;
16. zastává názor, že návrh rámcové směrnice EU bude podnětem ke zlepšení stávajících a budoucích opatření týkajících se půdy tím, že je včlení do soudržného rámce, jehož základem jsou právní předpisy Společenství, které se týkají degradace půdy v Evropě, přičemž zohlední odlišnou situaci a různé možnosti jednotlivých států;
17. vyzývá Komisi, aby zahájila předávání know-how o osvědčených postupech v rámci vnitrostátních právních předpisů na ochranu půdy a aby pro tyto účely vytvořila systémy pobídek;
18. zdůrazňuje, že v souladu se zásadami lepší tvorby právních předpisů je rámcová směrnice EU zcela opodstatněná vzhledem k tomu, že hodnocení platných právních předpisů EU, které by měly být nejprve doplněny, a hodnocení možností volby založených na předávání know-how dokládají, že v oblasti právních předpisů pro ochranu půdy přetrvávají nedostatky;
19. žádá, aby se zvážilo vypracování nových evropských předpisů, bude-li to nadále pokládáno za nutné, a to jedině na základě těchto opatření, a aby v tomto případě byly stanoveny závazné normy pro zlepšení situace; zdůrazňuje, že v této souvislosti je nutno vzít v úvahu výsledky, které v oblasti ochrany půdy dosáhly jednotlivé členské státy;
20. zastává názor, že je nutno posílit tematickou strategii vzhledem ke všem členským státům a že se její uskutečnění značně urychlí, pokud bude doplněna o opatření s finanční pomocí udělenou v rámci dostupných rozpočtových prostředků regionům, na něž se vztahuje politika soudržnosti;
21. navrhuje provést podrobné hodnocení a analýzu již platných směrnic Evropské unie, jako je např. směrnice o podzemních vodách a směrnice o dusičnanech, a určit, do jaké míry členské státy splňují pravidla pro podmíněnost ( cross-compliance ) vztahující se na zemědělce; konstatuje, že na základě této analýzy mohou být případně vypracována závazná opatření na podporu kvality půdy; shledává, že na základě této analýzy bude také umožněno předávání informací s cílem zlepšit kvalitu půdy.
POSTUP
Název
Tematická strategie pro ochranu půdy
Číslo postupu
2006/2293
Příslušný výbor
ENVI
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
AGRI 14.12.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
-
Navrhovatel(ka) Datum jmenování
Neil Parish 21.11.2006
Předchozí navrhovatel(ka)
Markus Pieper*
Projednání ve výboru
23.1.2007
7.5.2007
5.6.2007
Datum přijetí
5.6.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
18
15
-
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Vincenzo Aita, Peter Baco, Thijs Berman, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Giuseppe Castiglione, Albert Deß, Gintaras Didžiokas, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Lutz Goepel, Bogdan Golik, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Esther Herranz García, Heinz Kindermann, Véronique Mathieu, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, Neil Parish, Radu Podgorean, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Csaba Sándor Tabajdi, Marc Tarabella, Donato Tommaso Veraldi, Andrzej Tomasz Zapałowski
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
José Manuel García-Margallo y Marfil, Béla Glattfelder, Milan Horáček, Jan Mulder, Markus Pieper
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Daniel Caspary, Christian Ehler
Poznámky
*Navrhovatel stanoviska se po hlasování ve výboru vzdal své funkce. Z tohoto důvodu jako navrhovatel vystupuje předseda Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova.
Výsledek závěrečného hlasování ve výboru
Datum přijetí
3.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
48
0
3
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Adamos Adamou, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Hiltrud Breyer, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Anne Ferreira, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Jules Maaten, Linda McAvan, Marios Matsakis, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Karin Scheele, Richard Seeber, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Alfonso Andria, Giovanni Berlinguer, Bairbre de Brún, Monica Frassoni, Duarte Freitas, Genowefa Grabowska, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Miroslav Mikolášik, Eluned Morgan, Claude Turmes
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Jamila Madeira, Manuel Medina Ortega, Rosa Miguélez Ramos
