A7-0266/2010
5. 10. 2010
ZPRÁVA
o integrované námořní politice EU – hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy
(2010/2040(INI))
Výbor pro dopravu a cestovní ruch
Zpravodajka: Gesine Meissner
Navrhovatel stanoviska (*): Antonello Antinoro, Výbor pro rybolov
(*) Postup s přidruženými výbory – článek 50 jednacího řádu
PE 442.886v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................14
STANOVISKO Výboru pro rybolov (*) .....................................................................17
STANOVISKO VÝBORU PRO REGIONÁLNÍ ROZVOJ......................................................21
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................25
(*) Postup s přidruženými výbory – článek 50 jednacího řádu
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o integrované námořní politice EU – hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy
( 2010/2040(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky
Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19. ,
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii“ ( KOM(2007)0575 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Zpráva o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU“ ( KOM(2009)0540 ),
– s ohledem na pracovní dokument útvarů Evropské komise připojený ke zprávě o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ( SEK(2009)1343 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Cesta k integrované námořní politice za účelem lepší správy Středozemního moře“ ( KOM(2009)0466 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Rozvoj mezinárodní dimenze integrované námořní politiky Evropské unie” ( KOM(2009)0536 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Cesta k integraci námořního dohledu: Společné prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti EU“ ( KOM(2009)0538 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Prozkoumání vytvoření Evropského systému kontroly hranic (EUROSUR)“ ( KOM(2008)0068 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ ( KOM(2010)2020 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Pracovní program Komise na rok 2010 – Čas jednat“ ( KOM(2010)0135 ),
– s ohledem na bílou knihu Evropské komise „Přizpůsobení se změně klimatu: směřování k evropskému akčnímu rámci“ ( KOM(2009)0147 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Rozvrh pro územní plánování námořních prostor: dosažení společných principů v EU“ ( KOM(2008)0791 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Pokyny pro integrovaný přístup k námořní politice: úsilí o uplatňování osvědčených postupů v integrované námořní správě a při konzultacích se zainteresovanými subjekty“ ( KOM(2008)0395 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Strategie Evropské unie pro region Baltského moře“ ( KOM(2009)0248 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Evropská unie a arktická oblast“ ( KOM(2008)0763 ),
– s ohledem na pracovní dokument útvarů Evropské komise nazvaný „Budování evropské námořní znalostní infrastruktury: plán pro Evropskou námořní síť pro pozorování a sběr dat“ ( SEK(2009)0499 ),
– s ohledem na pracovní dokument útvarů Evropské komise nazvaný „Infrastruktura námořních údajů – výsledky veřejné konzultace“ ( SEK(2010)0073 ),
– s ohledem na pracovní dokument útvarů Evropské komise nazvaný „Neoficiální dokument o námořním dozoru“ ( SEK(2008)2737 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Evropská strategie mořského a námořního výzkumu: ucelený rámec evropského výzkumného prostoru na podporu udržitelného využívání oceánů a moří“ ( KOM(2008)0534 ),
– s ohledem na sdělení Evropské komise nazvané „Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018“ ( KOM(2009)0008 ),
– s ohledem na závěry zasedání Rady ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice,
– s ohledem na závěry zasedání Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dozoru,
– s ohledem na závěry zasedání Rady ze dne 14. června 2010 o integrované námořní politice,
– s ohledem na Úmluvu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a její protokoly,
– s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dnů 17.–18. června 2009 k námořnímu a pobřežnímu balíčku,
– s ohledem na své usnesení ze dne 12. července 2007 o budoucí námořní politice Unie: Evropská vize pro oceány a moře
C 175 E, 10.7.2008, s. 531. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice pro Evropskou unii
C 279 E, 19.11.2009, s. 30. ,
– s ohledem na články 48 a 50 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro dopravu a cestovní ruch a na stanoviska Výboru pro rybolov a Výboru pro regionální rozvoj ( A7-0266/2010 ),
A. vzhledem k tomu, že oceány a moře jsou mimořádně komplexní oblastí, na kterou má vliv mnoho činností, zájmů a politik; vzhledem k tomu, že odborné znalosti potřebné pro zvládnutí množství výzev týkajících se námořních záležitostí a pravomoci k jejich řešení jsou rozptýleny mezi četnými veřejnými a soukromými subjekty na různých úrovních správy,
B. vzhledem k tomu, že světové oceány a moře jsou vzájemně propojeny a na sobě závislé, a vzhledem k tomu, že stále intenzivnější využívání oceánů a moří odvětvími jako je lodní doprava, rybolov, energetika, cestovní ruch a výzkum vedlo spolu se změnou klimatu ke zvýšení negativních vlivů na mořské prostředí,
C. vzhledem k tomu, že odvětví lodní dopravy a lodního stavitelství značně přispívá k hospodářské prosperitě zemí EU a poskytuje cenné služby evropským i světovým průmyslovým odvětvím a spotřebitelům,
D. vzhledem k tomu, že přístup integrované námořní politiky poskytuje jasnou odpověď na otázku, jak lze dosáhnout větší soudržnosti mezi opatřeními přijímanými v rámci různých politik ovlivňujících mořské a pobřežní oblasti a nutností využívat zdroje těchto ekosystémů ekologickým způsobem,
E. vzhledem k tomu, že rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí je pilířem integrované námořní politiky z hlediska životního prostředí; vzhledem k tomu, že tento přístup by měl být lépe propojen s ostatními odvětvovými politikami,
F. vzhledem k tomu, že úspěšná integrovaná námořní politika by se měla opírat o špičkové výsledky výzkumu moří, prvotřídní technologie a inovace a měla by vést k přístupu založenému na zásadě „jednoho správního místa“ při rozhodování, a tím k omezení zdvojování regulačních pravomocí a zároveň k zohlednění regionálních a místních zvláštností,
G. vzhledem k tomu, že tyto struktury integrované námořní správy by měly zlepšit koordinaci plánování navzájem si konkurujících námořních činností, strategické řízení námořních oblastí, kvalitu dozoru a prosazování práva; vzhledem k tomu, že k naplnění tohoto cíle je nezbytné soubor těchto struktur řádně identifikovat, zaručit jejich viditelnost a zlepšit jejich spolupráci, a to v transparentním a koherentním rámci,
H. vzhledem k tomu, že Evropská unie je největší světovou námořní mocností a že by se měla opírat o integrovanou námořní politiku a její výdobytky, aby mohla hrát vůdčí mezinárodní roli při zlepšování plánování námořních činností, ochrany životního prostředí a podpory osvědčených postupů na mezinárodních fórech,
I. vzhledem k tomu, že evropské pobřeží a nejvzdálenější ostrovy hrají zvláštní úlohu, pokud jde o bezpečnost a ochranu před riziky pro životní prostředí a trestnou činností,
Obecně
1. vítá balíček Evropské komise z října 2009 týkající se integrované námořní politiky (IMP) jako včasnou a povzbuzující inventuru provádění akčního plánu navrženého v modré knize z roku 2007 a zároveň uznává, že nové iniciativy, již realizované i zatím zamýšlené, jsou v plném souladu s cíli modré knihy a logicky z nich vyplývají; potvrzuje celkovou správnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem;
2. souhlasí s Komisí, že naše „pevná tradice námořního odvětví“ je jednou ze silných stránek Evropy; vyzývá proto Evropskou komisi a členské státy, aby dále rozvíjely potenciál, který poskytují různá námořní odvětví, vypracováním ambiciózní strategie „modrého růstu“; domnívá se, že integrovaná námořní politika by měla přispět k vybudování konkurenceschopné, sociální a udržitelné Unie; v tomto ohledu je toho názoru, že rozvoj integrované námořní politiky musí harmonicky začleňovat úsilí o dosažení hospodářského rozvoje, vysoké míry zaměstnanosti – zvláště zatraktivněním tohoto odvětví pro mladé lidi pomocí vzdělávacích akcí a zahájení projektu „Námořní Erasmus“ – a ochrany životního prostředí; proto tvrdí, že integrovaná námořní politika by měla být propojena s cíli a iniciativami strategie EU 2020;
3. z toho důvodu žádá Komisi, aby předložila do roku 2013 komplexní meziodvětvovou strategii udržitelného růstu pobřežních regionů a námořních odvětví, která bude založena na rozsáhlém průzkumu potenciálu a možností politiky a na rozsáhlé konzultaci se zúčastněnými stranami; domnívá se, že jedním z prvků této strategie by měl být nový, integrovaný přístup k posílení celosvětového vedoucího postavení Evropy v oblasti mořského a námořního výzkumu, technologického vývoje a námořního inženýrství, a to v různých odvětvích jako je například lodní stavitelství, udržitelný rozvoj mořských zdrojů, neznečišťující lodní doprava a vývoj a technologie výroby energie na moři; konstatuje, že je zapotřebí nalézt na mezinárodní úrovni řešení, kterými se vymýtí praktiky nekalé soutěže v odvětví lodního stavitelství;
4. vyzývá Komisi, aby po katastrofě způsobené únikem ropy do Mexického zálivu podnikla náležité kroky na mezinárodní úrovni, zejména v případech přeshraničního znečištění, a zabezpečila právní jistotu, pokud jde o těžbu ropy na otevřeném moři („offshore“) v Evropě, tím, že předloží sladěnou evropskou strategii pro reakce na mimořádné události a řešení havárií vrtných plošin a tankerů; žádá Komisi, aby vybídla členské státy k plnému uplatňování již existujícího mezinárodního právního rámce, jak jej vymezily příslušné mezinárodní úmluvy Mezinárodní námořní organizace, a aby současně definovala veškerá možná opatření k předcházení podobným katastrofám a všechny legislativní mezery na úrovni EU a členských států a okamžitě patřičně upravila veškeré příslušné kroky a právní předpisy EU, a to při zohlednění rozdílné povahy Mexického zálivu a evropských pobřežních oblastí a moří;
5. naléhavě vyzývá Komisi, aby v rámci přezkumu nařízení o Evropské agentuře pro námořní bezpečnost (EMSA) rozšířila mandát této agentury o bezpečnostní inspekce zařízení pro práce na moři a odstraňování škod způsobených únikem ropy;
6. v tomto kontextu považuje za nezbytně nutné, aby byla přepracována směrnice 2004/35/ES o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí, jelikož tato směrnice nezahrnuje odpovědnost podle zásady „znečišťovatel platí“ v případě těžby ropy na otevřeném moři;
7. v tomto ohledu vyzývá Komisi, aby prověřila, zda je nutné rozšířit pravomoci agentury EMSA a pověřit ji dohledem nad dodržováním bezpečnostních norem při těžbě ropy na otevřeném moři a prověřováním plánů pro případ krize v této oblasti;
8. vítá studii Komise nazvanou „Databáze projektů v námořních regionech financovaných prostředky EU“
Závěrečná zpráva. Rámcová smlouva FISH/2007/04, zakázka č. 4, prosinec 2009. a vyzývá Komisi, aby ve své příští zprávě o pokroku v oblasti integrované námořní politiky předložila úplný a systematický přehled veškerých finančních prostředků poskytnutých v rámci jednotlivých rozpočtových položek na činnosti související s námořními odvětvími, pobřežními regiony a moři;
9. žádá Komisi, aby trvala na tom, že na novou integrovanou námořní politiku budou v příštím finančním výhledu vyčleněny přiměřené finanční prostředky, a aby za tímto účelem prozkoumala všechny dostupné možnosti, a to včetně návrhu Výboru regionů na vytvoření pobřežního fondu i účinné koordinace jednotlivých systémů financování;
10. podporuje záměr Komise vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR s cílem vycházet z předcházejících projektů, které se týkají politiky, správy, udržitelnosti a dohledu;
Námořní správa
11. blahopřeje těm členským státům a regionům, které již zavedly politiky a struktury pro integrovanou námořní správu; vybízí všechny členské státy, jejichž administrativní struktury týkající se integrované námořní politiky jsou dosud značně roztříštěné, aby neprodleně vybudovaly jednotné a integrované struktury námořní správy;
12. souhlasí s pokyny Komise k námořní správě a s její analýzou slibného, i když stále ne uspokojivého pokroku, kterého bylo dosaženo v minulých letech;
13. vyzývá Komisi, členské státy a pobřežní regiony, aby zvýšily úsilí zaměřené na definování integrovaných námořních politik a na budování odpovídajících struktur námořní správy, které umožní přijímat rozhodnutí na základě nejlepších dostupných informací, a aby do tohoto procesu zapojily všechny zúčastněné strany, díky čemuž budou více respektovány různé cíle jednotlivých politik;
14. zdůrazňuje potřebu podporovat strategie místního rozvoje založené na konzultačním procesu vedeném zdola nahoru a přizpůsobené konkrétním podmínkám a odrazovat od univerzálních přístupů; domnívá se proto, že integrovaná námořní správa hraje zásadní úlohu při snaze vyvarovat se překrývání působnosti jednotlivých úrovní státní správy a při posilování spolupráce a dialogu s místními a regionálními orgány, pobřežními komunitami, aktéry občanské společnosti a dalšími zúčastněnými stranami v námořním odvětví; vítá strategie pro mořské makroregiony EU, které vznikají a jsou rozvíjeny v kontextu strategických přístupů k regionálním přímořským oblastem;
15. vyzývá Komisi, aby v členských státech i na regionální úrovni na základě fungování struktur námořní správy podrobněji vyhodnotila jejich kvalitu a aby v zájmu splnění cílů integrované námořní politiky prováděla výměnu osvědčených postupů; je toho názoru, že integrovaná a transparentní námořní správa zaručí optimální plánování, poskytne příležitost k četným interakcím a přispěje k vytvoření bezbariérového evropského námořního prostoru;
16. souhlasí s Komisí, že ve správních strukturách by také mělo být trvaleji zakotveno zapojování zúčastněných stran do tvorby námořních politik; za tím účelem vybízí všechny pobřežní státy, které tak dosud neučinily, aby co nejrychleji zřídily vnitrostátní kontaktní místa pro integrovanou námořní politiku, a tak vyšly vstříc žádosti Komise; zdůrazňuje, že je nezbytné aktivovat tuto provozní síť co nejdříve; podporuje vytváření meziodvětvové platformy pro dialog zúčastněných stran o námořních záležitostech; vyzývá k provedení kroků, které povedou ke konkrétnímu partnerství mezi Komisí a regiony, znovu opakuje, že podporuje Evropský den moří, a žádá, aby byla věnována zvýšená pozornost informování občanů EU a zajištění zapojení veřejnosti do všech aspektů integrované námořní politiky;
17. vítá Evropskou síť námořních seskupení a žádá Komisi, členské státy a regiony, aby tyto vznikající organizace na všech úrovních podporovaly, zejména jejich inovační schopnosti, jejich začleňování do politik a programů jednotlivých států i Společenství, a aby současně posilovaly nadnárodní spolupráci ve snaze dosáhnout jejich větší dostupnosti pro malé a střední podniky a jejich zviditelnění;
18. vyzývá členské státy a Komisi, aby na mezinárodní úrovni na příslušných fórech zintenzivnily dialog o integrované námořní politice a dalších námořních otázkách, a to i o ratifikaci a provádění Úmluvy o mořském právu (UNCLOS); navrhuje, aby se na úrovni ministrů členských států Unie pro Středomoří aspoň jednou ročně konalo zasedání věnované integrované námořní politice;
19. vyzývá Evropskou unii, aby v rámci Unie pro Středomoří prosazovala začlenění návrhu společného kodexu správných postupů v odvětví rybolovu a akvakultury do programu této nové mezinárodní organizace;
20. vyzývá Komisi, aby posílila mezinárodní rozměr integrované námořní politiky, upozorňuje Komisi a členské státy na to, že otázka zlepšení pracovních podmínek na moři, bezpečnosti a šetrnosti lodí k životnímu prostředí by měla figurovat na pořadech jednání mezinárodních organizací a měla by být ratifikována prostřednictvím mezinárodních dohod mezi přístavními a pobřežními státy a státy vlajky, má-li být dosaženo celosvětového zlepšení v oblasti lodní dopravy;
21. vybízí Komisi a Radu, aby podpořily začlenění integrované námořní politiky do nástrojů finanční pomoci a cílů vnější politiky EU, a to rozvíjením vhodných iniciativ zaměřených na řešení takových problémů, jako je znečištění, nezákonný rybolov a pirátství;
Iniciativy a strategie pro mořské oblasti
22. vítá regionálně zaměřené iniciativy a strategie pro mořské oblasti, které Komise dosud předložila, jakož i makroregionální strategie související s problematikou moří; uznává, že při uplatňování zásad integrované námořní politiky je třeba tyto zásady proměnit v cílené strategie a konkrétní opatření přizpůsobená zvláštnostem jednotlivých mořských oblastí a v případě Středozemního moře zvláštnostem jednotlivých subregionů nacházejících se v této oblasti; vyzývá k tomu, aby se na základě víceúrovňového přístupu pokračovalo v dialogu a spolupráci za účelem zlepšení správy mořského prostoru a pobřežních oblastí v různých mořských oblastech, včetně Severního moře, Baltského moře, Atlantiku, Černého moře a Středozemí, a žádá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy urychleně vypracovala a předložila opatření pro tyto oblasti;
23. vyzývá Komisi, aby věnovala mimořádnou pozornost zvláštnostem nejvzdálenějších regionů EU, jejichž teritoriální vody zajišťují, že EU má největší výlučnou ekonomickou zónu na světě; domnívá se proto, že by tato území mohla hrát zásadní roli v mezinárodním rozměru integrované námořní politiky, a žádá Komisi, aby námořní rozměr začleňovala do svých mezinárodních smluv s regionálními podskupinami;
24. konstatuje, že velká část vod Středozemního a Černého moře leží mimo oblasti soudní pravomoci nebo výsostných práv pobřežních států, a tyto státy v důsledku toho nemají nařizovací a vynucovací pravomoci k ucelenému regulování lidských činností v takových oblastech;
25. žádá proto příslušné pobřežní státy, aby vyřešily otázku vymezení hranic na základě úmluvy UNCLOS a dohodly se na svých námořních oblastech;
Územní plánování námořních prostor
26. aniž by chtěl upozadit tradičnější činnosti, chápe, že stabilita, předvídatelnost a transparentnost řízení námořních prostor je rozhodující pro zajištění optimálního a udržitelného rozvoje hospodářských činností, nového růstu a pracovních míst na mořích včetně dalšího rozvoje obnovitelných energií jako například větrné energie a energie z vln;
27. je toho názoru, že má-li být zvyšující se využívání moří za narůstajícího soupeření o tento prostor řízeno na ekosystémovém základě, je zapotřebí neutrální nástroj v podobě koordinovaného, usměrněného a přeshraničního územního plánování námořních prostor, který má potenciál významně přispět k provádění rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a který usnadní harmonickou koexistenci jednotlivých způsobů využívání moře;
28. vítá rozvrh týkající se územního plánování námořních prostor založený na ekosystémovém přístupu a vypracování deseti zásad pro plánování a považuje tento nástroj meziodvětvových politik za zásadní pro provádění integrované námořní politiky; žádá Komisi, aby v roce 2011 předložila návrh směrnice o územním plánování námořních prostor nebo aby navrhla takový druh nástroje, který bude nejvhodnější k zajištění koherence územního plánování námořních prostor a dalších stávajících iniciativ (jednotného managementu pobřežní zóny, sítě Natura 2000, rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí);
29. navrhuje posoudit možnosti společného využívání námořního prostoru různými odvětvími (např. odvětvím lodní dopravy, obnovitelné / větrné energie a akvakultury);
30. poukazuje na zásadní význam plánování evropského námořního prostoru a jeho využívání pro pobřežní regiony, a zejména regiony nejvzdálenější, a zdůrazňuje, že je třeba chránit ekologicky nejcitlivější mořské biogeografické regiony a umožnit zároveň odvětví rybolovu udržitelné využívání zdrojů;
Námořní dozor
31. očekává, že dobře koordinovaný a integrovaný přístup k námořnímu dozoru, přístup, který bude meziodvětvový, přeshraniční a bude zahrnovat všechny pilíře, zlepší ochranu zájmů členských států a Evropské unie, jakož i ochranu před znečištěním moře a nelegální činností, protože poskytne orgánům operujícím na moři údaje týkající se sledování a dozoru, které se budou týkat různých relevantních odvětví činností, a tím zvýší účinnost jejich práce;
32. vyzývá proto Komisi, členské státy, agentury EU, zejména Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost (EMSA), a příslušné organizace, aby uspíšily své úsilí v oblasti spolupráce a koordinace, i co se týče nezbytných legislativních úprav;
33. vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy rozpoznala v právních předpisech EU i členských států a v pravomocech agentur překážky pro výměnu údajů, aby se poučila ze zkušeností získaných při regionálních a vnitrostátních iniciativách, výzkumných a pilotních projektech a při operacích v oblasti námořního dozoru a SBOP tak, aby mohla v roce 2010 předložit plán týkající se integrovaného námořního dozoru a prozkoumat oblasti pro spolupráci se třetími zeměmi, zejména se středomořskými zeměmi, které ratifikovaly úmluvu UNCLOS, a také s příslušnými organizacemi;
34. žádá Komisi, aby v zájmu EU i členských států v dostatečném předstihu před příštím finančním výhledem formulovala dodatečné finanční požadavky na vytvoření společného prostředí pro sdílení informací v rámci integrovaného námořního dozoru;
35. vyzývá Komisi, aby navrhla právní rámec pro integraci námořního dozoru již s ohledem na společné prostředí pro sdílení informací;
36. znovu opakuje svoji výzvu, aby byla posílena spolupráce mezi vnitrostátními inspekcemi, pobřežní stráží a vojenským námořnictvem členských států, a připomíná Komisi, aby vypracovala – jak již Evropský parlament dříve žádal v souvislosti se směrnicí 2005/35/ES – studii o proveditelnosti další spolupráce nebo integrace mezi různými útvary pobřežní stráže, při zvýšení interoperability jednotlivých systémů dozoru a se zřetelem na perspektivu zřízení evropské pobřežní stráže v blízké budoucnosti; spatřuje velký potenciál v intenzivnějším zapojení Evropské agentury pro námořní bezpečnost do ostrahy pobřežních oblastí a ve větší podpoře poskytované členských státům, pokud jde o postihy za znečišťování moře;
Různé
37. znovu opakuje postoj a požadavky vyjádřené ve svém usnesení o strategických cílech a doporučeních pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018;
38. žádá Komisi, aby s ohledem na očekávanou bílou knihu o budoucnosti dopravy vzala v úvahu klíčovou roli, kterou dnes hraje nákladní námořní doprava v obchodu, aby podpořila rozvoj méně významných a méně zahlcených přístavů a aby náležitě řešila otázku bezpečnostních opatření v oblasti námořní dopravy uvnitř i vně EU investicemi do systémů víceúrovňového řízení rizik pro identifikaci a inspekci nebezpečného nákladu;
39. zdůrazňuje význam bezbariérového námořního prostoru a žádá Komisi a členské státy, aby:
– prováděly hodnocení malých přístavů a zachovávaly je,
– rozšiřovaly síť námořní plavby na krátké vzdálenosti, a tak zkracovaly na minimum vzdálenosti pozemní dopravy,
– podporovaly výzkum a inovace v oblasti způsobů přepravy nákladu, manipulace s nákladem a logistických řešení, jejichž cílem bude nalézt řešení, která zkrátí dobu přepravy a sníží náklady na manipulaci,
– podporovaly rozvoj přístavní infrastruktury;
40. žádá Komisi, aby vzájemně propojila evropskou námořní politiku a politiku vnitrozemských vodních cest, a tak maximálně zvýšila potenciál vodní dopravy a vytvořila účinné a různorodé způsoby dopravy;
41. vybízí Komisi, členské státy a průmyslová odvětví, aby zvýšily své úsilí v oblasti výzkumu a vývoje využívání a uplatnění obnovitelných zdrojů energie, jak pokud jde o pohon lodí, tak pokud jde o zdroj elektrické energie na palubě;
42. naléhá na Komisi, aby vhodným způsobem zlepšila pracovní podmínky námořníků, provedla v právu Společenství Úmluvu o práci na moři Mezinárodní organizace práce a navrhla program kvalifikace a odborné přípravy námořníků, zejména pokud jde o nábor mladých lidí, včetně těch, kteří pocházejí ze třetích zemí;
43. žádá Komisi, aby zvážila vypracování sladěné evropské iniciativy v oblasti průmyslové politiky zaměřené na zvýšení konkurenceschopnosti, podporu špičkové úrovně evropského lodního stavitelství, bezpečnost, environmentální výkonnost a konkurenceschopnost lodní dopravy ve společném námořním prostoru bez hranic a zároveň za tímto účelem plně využila konkurenceschopnou evropskou kapacitu lodního stavitelství při uplatnění technologií šetrných k životnímu prostředí a alternativních pohonných hmot pro plavidla ve smyslu „zelené lodní dopravy“; žádá členské státy, aby ratifikovaly hongkongskou mezinárodní úmluvu z roku 2009 o bezpečné a ekologicky šetrné recyklaci lodí;
44. na základě zplnomocnění v oblasti územní soudržnosti uvedeného v SFEU a s cílem zlepšit dostupnost považuje za zásadní, aby pokračovaly snahy o to, aby se prostřednictvím podpory námořní dopravy na krátké vzdálenosti a námořní kabotáže stala mobilita cestujících a zboží nedílnou součástí politiky vnitřního trhu a aby se zároveň zajistilo lepší propojení okrajových přímořských regionů, nejvzdálenějších regionů a ostrovů s pevninou a jejími hospodářskými centry; v souvislosti s tím připomíná, že je zásadní řešit obtíže, se kterými se potýkají ostrovní regiony EU, zejména malé ostrovní komunity, pokud jde o dopravu osob a zboží, a to tak, že budou podporována námořní spojení, která nejsou dostatečně zajišťována trhem, a tak, že budou zaručeny stejné náklady na kilometr pro dopravu osob, bez ohledu na to, kde se nacházejí; požaduje konkrétní opatření pro nejodlehlejší regiony, která budou zohledňovat jejich charakteristické rysy;
45. upozorňuje na zvláštní význam námořního hospodářství pro členské státy s rozsáhlými výlučnými ekonomickými zónami a na to, že je třeba podporovat rozvoj námořních hospodářských uskupení a v rámci Strategie EU 2020 zvýšit podíl, jakým přispívají k růstu a zaměstnanosti;
46. zdůrazňuje, že rybolov i akvakultura mají své místo v námořní ekonomice a v rozvoji často vzdálených pobřežních oblastí, jejichž hospodářský, sociální a environmentální rozkvět má integrovaná námořní politika stimulovat;
47. trvá na tom, aby integrovaná námořní politika přihlížela k omezením a zvláštnostem odvětví rybolovu a akvakultury, pokud jde o využívání námořního prostředí, zejména pokud jde o dostupnost prostor nutných pro tyto činnosti a nezbytnost zachovat mořské druhy prostřednictvím vytvoření mořských rezervací a zavedení dalších opatření k tomuto účelu, a to se zvláštním důrazem na lépe plánovaný výzkum a důsledné zohlednění zeměpisné a klimatické odlišnosti jednotlivých mořských oblastí;
48. připomíná, že pobřežní regiony a ostrovy jsou zvláště zranitelné, pokud jde o dopady změny klimatu; zdůrazňuje, že plánování veškerého rozvoje dlouhého pobřeží Společenství, včetně jeho zázemí, musí brát v potaz následky změny klimatu; navrhuje, aby se ke zranitelnosti vůči změně klimatu přihlíželo při formování budoucí regionální politiky s cílem neohrozit provádění integrované námořní politiky;
49. vyzývá Komisi, aby do námořního odvětví důsledně začlenila cíle v oblasti snížení emisí CO 2 a zavedla ekonomické tržní nástroje a aby vypracovala strategii na snížení konkrétních dopadů změny klimatu na pobřežní a ostrovní regiony, jako kroky navazující na bílou knihu o přizpůsobení se změně klimatu;
50. opakuje, že v souvislosti s integrovaným ekosystémovým přístupem je naléhavě nutné snížit tlak na mořské prostředí vyvíjený z pevniny, jako např. znečištění průmyslovým nebo zemědělským odpadem a špatné řízení pobřežních oblastí;
51. vyzývá členské státy, aby plnily své povinnosti stanovené v rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí a do 15. července 2012 provedly zhodnocení svých mořských vod z hlediska životního prostředí, stanovily environmentální cíle a zahájily programy dozoru; dále vyzývá členské státy, aby zavedly ambiciózní programy opatření s cílem dosáhnout dobrého stavu těchto vod z hlediska životního prostředí;
52. vyzývá členské státy, aby splnily svou povinnost stanovenou v článku 13 rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, tj. povinnost zřizovat mořské chráněné oblasti; dále vyzývá členské státy, aby efektivně kontrolovaly dodržování ochranných opatření;
53. bere na vědomí, že od 1. července 2010 platí nové hraniční hodnoty pro obsah SO 2 v pohonných hmotách lodí v Lamanšském průlivu, v Severním a Baltském moři, které byly na základě rozhodnutí Mezinárodní námořní organizace vyhlášeny oblastmi kontrolovanými z hlediska emisí síry; je tedy toho názoru, že všechny evropské pobřežní oblasti je třeba chránit podobnou měrou a že uplatňování nových hraničních hodnot pro SO 2 pouze v některých oblastech by mohlo vést k narušení hospodářské soutěže; domnívá se, že by byla vhodnější jednotná pravidla zahrnující celou EU a že je třeba za každou cenu zabránit modálnímu přechodu z námořní na silniční dopravu;
54. uznává, že se moře stala skládkou obrovského a rychle rostoucího množství odpadního materiálu, z velké části plastů, a ztracených přepravních kontejnerů; vyzývá Komisi, aby podporovala evropskou i mezinárodní diskusi o otázce, jak dosáhnout zlepšení tohoto stavu;
55. žádá Komisi, aby předložila strategii pro udržitelný cestovní ruch v pobřežních, ostrovních a mořských oblastech s cílem zlepšit jejich udržitelnost a atraktivitu pro obyvatele a turisty, což je jeden z cílů ochrany přírody v mořských regionech, jako jsou mělké mořské oblasti Severního moře („Wadden Sea“), a aby přitom plně využila nová ustanovení o cestovním ruchu obsažená v Lisabonské smlouvy a podpořila iniciativy, jako je síť EDEN;
56. poukazuje na to, že vzhledem k obrovskému rozvojovému potenciálu a velké hnací síle růstu, kterými disponuje námořní a pobřežní cestovní ruch a související odvětví, představují pobřežní regiony hlavní turistickou destinaci v Evropě a žádá Komisi, aby tuto problematiku začlenila do své strategie pro udržitelný cestovní ruch v pobřežních a mořských oblastech;
57. zdůrazňuje význam přidané hodnoty námořní politiky pro posilování spolupráce mezi sousedy, a zejména mezi členskými státy a kandidátskými zeměmi;
58. vítá evropskou strategii mořského a námořního výzkumu a také společné výzvy rámcového programu výzkumu „Oceány zítřka“ jako konkrétní známky integrovaného přístupu k provádění integrované námořní politiky; navrhuje, aby vědecké disciplíny zabývající se problematikou moře byly jedním z ústředních témat 8. rámcového programu pro výzkum;
59. souhlasí s tím, že vytvoření interdisciplinární vědecké a technologické znalostní základny o evropských mořích a pobřežích je nezbytné; žádá Komisi a členské státy, aby ve spolupráci s regionálními a místními aktéry posoudily stávající databáze a programy pozorování, zintenzivnily své úsilí a co nejdříve uvedly do provozu Evropskou námořní síť pro pozorování a sběr dat (EMODNET);
60. důrazně žádá Komisi, aby pomohla členským státům vytvořit plán na průzkum a zmapování lodních vraků a podmořských archeologických nalezišť, neboť představují součást historického a kulturního dědictví Společenství, a umožnila tak tato místa poznat a studovat a tím předcházet plenění, k němuž v současné době dochází, a tak zajistila jejich řádné zachování;
61. vítá Evropský atlas moří, který nedávno vytvořila Komise, a vybízí zúčastněné strany, aby využívaly Námořní fórum jako nový nástroj spolupráce a aby účinněji zapojily širokou veřejnost;
62. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Evropské komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Potřebujeme si nově uvědomit „mořský rozměr“.
K EU patří 320 000 km mořského pobřeží a jedna třetina našich občanů – tento trend je vzrůstající – žije v přímořských oblastech. Hospodářské činnosti na moři a v pobřežních regionech vytvářejí 40 % HDP EU a podle všech prognóz zde stále ještě existuje velký rozvojový potenciál. 40 % vnitroevropského obchodu se zbožím a 95 % vývozu do třetích zemí se uskutečňuje prostřednictvím lodní dopravy. Vývoj ekologických a bezpečných lodí má zásadní význam a pro evropské lodní stavitelství představuje velkou šanci. Naše moře by měla být nadále hnací silou růstu a jejich ještě usilovnější výzkum je spojen s mnohými vizemi a velkými očekáváními. Zároveň jsou však křehkým ekosystémem, jak je v současnosti patrné na ropném neštěstí v Mexickém zálivu, a vyznačují se kvalitou života a rozmanitostí druhů, které je třeba chránit a mnohde také zlepšovat.
Naše politiky v oblastech námořní dopravy, námořního hospodářství, nových technologií, pobřežních regionů, výroby energie na moři, rybolovu, dozoru nad moři a dodržování práva a pořádku na moři, cestovního ruchu, ochrany mořského prostředí a mořského výzkumu se vyvíjely odděleně. Tento parciální přístup vede stále znovu k tomu, že se činí protichůdná opatření, která zase mají negativní dopady na mořské prostředí, že konkurující si námořní činnosti jsou vystaveny neúměrnému tlaku nebo že moře jsou využívána neefektivně a chaoticky a dochází ke sporům. Provádí-li se rozhodování pouze v rámci jednotlivých odvětví, je pak také těžší porozumět vzájemným interakcím a prozkoumat dosud nevyužité součinnosti mezi různými námořními odvětvími.
Vzhledem ke stále většímu soupeření o námořní prostor, vzhledem k významu moří a námořních odvětví pro naši budoucnost a vzhledem ke kumulaci dopadů lidských činností na mořské ekosystémy se tato nekoordinovaná forma správy námořních záležitostí ukázala být nevyhovující.
Toto zjištění vedlo k rozvíjení koncepce integrované námořní politiky, která na jedné straně této správě vymezí rámec, jenž zahrne všechny úrovně, a na druhé straně bude vyvíjet průřezové politické nástroje.
Úkolem integrované námořní politiky tedy je:
- vytvořit větší soudržnost mezi různými oblastmi politik;
- vyvinout lepší regulační a meziodvětvové nástroje (integrovaný námořní dozor, územní plánování námořních prostor, jednotný management pobřežní zóny (ICZM), vybudování integrované znalostní základny a databáze o mořích, strategie pro oblasti jednotlivých moří);
- využít potenciál mořských a námořních odvětví efektivním a ekologicky a hospodářsky udržitelným způsobem;
- zamezit zdvojování regulačních pravomocí různých vnitrostátních nebo regionálních orgánů členských států;
- usnadnit nezbytné koordinované plánování konkurujících si námořních činností a strategického řízení mořských oblastí;
- zajistit realizaci ekosystémového přístupu definovaného rámcovou směrnicí o strategii EU pro mořské prostředí;
- uspořádat spolehlivé údaje a srovnatelné statistiky pro vytváření námořní politiky na všech úrovních.
Stanovisko zpravodajky
K tématu integrované námořní politiky zaujal Evropský parlament stanovisko již dvakrát (zpráva poslance Piecyka I a II). Zpravodajka by chtěla jednak potvrdit zásadně pozitivní hodnocení integrované námořní politiky vyjádřené v posledních usneseních Evropského parlamentu, jednak provést hodnocení opatření avizovaných v akčním plánu modré knihy a upozornit na nové výzvy.
Zpravodajka se ve svém návrhu zprávy soustředila na správní struktury, které integrovaná námořní politika vyžaduje, a na meziodvětvové nástroje jako například územní plánování námořních prostor, integrovaný námořní dozor nebo mořský výzkum. Jejich úspěšná realizace je předpokladem pro to, aby odvětvové politiky a opatření EU týkající se moří a pobřeží, například v oblasti rybolovu, dopravy, životního prostředí, energetiky, podnikání nebo výzkumu, byly vzájemně soudržnější a efektivnější.
Zde by mohl Evropský parlament mnohá odvětvová opatření dodatečně posoudit nebo vyžadovat. Zpravodajka je obeznámena s výzvami,
Viz usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 o strategických cílech a doporučeních pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018. které se týkají boje proti emisím síry, oxidu dusnatého a emisím pevných částic vypouštěných loďmi, značného podílu pevniny na znečišťování moří, problematických životních a pracovních podmínek námořníků, pirátství, rybářů postižených socioekonomickými důsledky opatření přijatých kvůli obnovení stavu rybích populací nebo ochraně ekosystémů. Rovněž zná a vítá předpovědi růstu v oblasti námořní dopravy, mořského výzkumu, námořního hospodářství a pobřežního cestovního ruchu, růstu významu rybolovu pro výživu zvětšující se světové populace a také zná a vítá příznivé vyhlídky pro pracovní trh, které se vážou ke všem těmto oblastem.
Podle názoru zpravodajky by však Evropský parlament měl zaujmout stanovisko především k následujícím otázkám:
1. Vítá EP i nadále koncepci integrované námořní politiky?
2. Shledává EP, že integrovaná námořní politika je v EU dostatečně rychle prováděna a uplatňována?
3. Provádějí Evropská komise, Rada a členské státy uspokojivě akční plán (jenž také EP z velké části přivítal)?
4. Jak pokročila realizace průřezových politických nástrojů (integrace námořního dozoru, územního plánování námořních prostor, jednotného managementu pobřežní zóny (ICZM), budování integrovaného mořského výzkumu a znalostní základny a databáze o mořích, strategie pro oblasti jednotlivých moří)?
5. Jaká další opatření je třeba vyžadovat?
19. 7. 2010
STANOVISKO Výboru pro rybolov (*)
pro Výbor pro dopravu a cestovní ruch
o integrované námořní politice – dosažený pokrok a nové úkoly
( 2010/2040(INI) )
Navrhovatel (*): Antonello Antinoro
(*) Přidružený výbor – článek 50 jednacího řádu
NÁVRHY
Výbor pro rybolov vyzývá Výbor pro dopravu a cestovní ruch jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje význam začlenění politiky rybolovu a akvakultury jakožto plnohodnotné politiky, která není podřízena jiným politikám, do integrované námořní politiky, aby bylo možno co nejvhodnějším způsobem řešit environmentální a ekonomické problémy, kterým čelí jak společnost obecně, tak vlastní odvětví rybolovu;
2. opět připomíná potřebu vytvořit průřezové politické nástroje, které by zahrnovaly odvětví rybolovu a akvakultury, byly schopné mimo jiné zlepšit plánování evropského námořního prostoru, které by podporovaly rozvoj znalostí mořského prostředí a umožňovaly integrovaný námořní dohled;
3. trvá zejména na tom, aby integrovaná námořní politika přihlížela k omezením a zvláštním rysům odvětví rybolovu a akvakultury, pokud jde o využívání námořního prostředí, zejména pokud jde o dostupnost prostor nutných pro tyto činnosti a nezbytnost zachovat mořské druhy prostřednictvím vytvoření mořských rezervací a zavedení dalších opatření k tomuto účelu, se zvláštním důrazem na lépe plánovaný výzkum zahrnující důsledně zeměpisnou a klimatickou odlišnost jednotlivých mořských oblastí;
4. zdůrazňuje zejména, že je naprosto nezbytné zavádět víceoborové výzkumné programy vytvořené zvláště za účelem řádné integrace všech činností prováděných v mořském prostředí a týkající se zejména zachování mořských ekosystémů a nových technologií (selektivnější rybolov, ekologičtější motory, rozvoj druhů chovaných v zajetí atd.), které odvětví rybolovu a akvakultury přinášejí přímý prospěch;
5. domnívá se, že posílení regionální spolupráce je nezbytnou podmínkou pro dosažení trvale udržitelné a účinnější správy námořních a pobřežních zdrojů, zejména v případě, kdy námořní prostor vede k úplné vzájemné závislosti všech činností, jako je tomu u mnoha mořských oblastí, například v oblasti Středozemního nebo Baltského moře;
6. je si vědom skutečnosti, že vymezení hranic mezi evropskými státy na pobřeží Středozemního moře a jinými středomořskými státy vyvolává politicky složité a citlivé otázky, které by mohly být na překážku vzniku skutečně integrované námořní politiky pro oblast Středomoří, zejména v případě správy rybolovných zdrojů;
7. vyzývá v této souvislosti Evropskou unii, aby v rámci Unie pro Středomoří prosazovala začlenění návrhu společného kodexu osvědčených postupů v odvětví rybolovu a akvakultury do programu této nové mezinárodní organizace;
8. vyzývá k rozvíjení komunikace mezi institucionálními subjekty integrované námořní politiky a společné rybářské politiky v rámci žádoucí regionalizace SRP s cílem umožnit využití synergií mezi oběma politikami, a to zejména v rámci přístupu založeného na jednotlivých oblastech rybolovu;
9. žádá rovněž, aby byly posíleny mechanismy spolupráce mezi jednotlivými politikami, které společně vytvářejí integrovanou námořní politiku, včetně společné rybářské politiky, opírající se o smíšené konzultační orgány vytvořené v jednotlivých členských státech, jejichž členy budou subjekty působící ve všech zúčastněných odvětvích, což umožní skutečnou výměnu informací mezi těmito politikami;
10. zdůrazňuje, že odhodlání učinit z integrované námořní politiky příspěvek k záchraně hospodářsky a společensky životaschopného evropského odvětví rybolovu, které by respektovalo životní prostředí, ale zároveň by bylo i zdrojem prosperity příslušných subjektů, napomůže rovněž úspěchu politik Společenství v oblasti zaměstnanosti a hospodářského rozvoje, včetně obchodní politiky, stejně jako zásobování EU potravinami, které je samo o sobě velmi nedostatečné;
11. žádá, aby do integrované námořní politiky byly začleněny zásady účinného využívání zdrojů a udržitelné výroby a spotřeby;
12. zdůrazňuje, že rybolov a akvakultura mají své místo v námořní ekonomice a v rozvoji často vzdálených pobřežních oblastí, jejichž hospodářský, sociální a environmentální rozkvět má integrovaná námořní politika co nejvíce stimulovat;
13. poukazuje na zásadní význam plánování evropského námořního prostoru a jeho využívání pobřežními regiony, zejména nejvzdálenějšími regiony, a zdůrazňuje, že je třeba chránit ekologicky nejcitlivější mořské biogeografické regiony a umožnit zároveň odvětví rybolovu udržitelné využívání zdrojů;
14. opakuje, že je naléhavě nutné snížit tlak na mořské prostředí, který vychází z pevniny, zejména znečištění průmyslovým nebo zemědělským odpadem a špatnou správu pobřežních oblastí, a to v souvislosti s integrovaným ekosystémovým přístupem; zdůrazňuje rovněž naléhavou potřebu zavést síť chráněných námořních oblastí;
15. zdůrazňuje významnou úlohu cíleného a jednotného námořního výzkumu a podpory inovacím, která napomůže účinněji uspokojovat potřeby zúčastněných stran a zachovat biodiverzitu mořského prostředí; vyzývá Komisi, aby zvážila možnost větší podpory aplikovaného výzkumu v rámci 8. rámcového programu, například prostřednictvím horizontální koordinace příslušných výzkumných programů, vhodnějšího financování a zřízení Evropského ústavu pro mořský výzkum;
16. žádá naléhavě Komisi a členské státy, aby znovu posoudily rizika vyplývající z provozování ropných plošin na širém moři, větrných elektráren na širém moři, těžby písku a štěrku a dalších prostorově náročných typů využití, a to s přihlédnutím ke slabší pozici rybolovu, rybářů a pobřežních společenství;
17. naléhavě žádá, aby bylo odvětví rybolovu úžeji zapojeno do evropských námořních seskupení a aktivněji se na nich podílelo;
18. podporuje úmysl Komise vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR s cílem konsolidovat předcházející projekty v oblasti politiky, správy, udržitelnosti a dohledu;
19. zdůrazňuje nutnost posoudit v souvislosti s námořním dohledem nad vodami EU dodatečné finanční potřeby pobřežních členských států a případně je řešit prostřednictvím finanční podpory;
20. trvá na tom, že je třeba zajistit, aby byly pro zavedení integrované námořní politiky zaručeny finanční prostředky na úrovni rozpočtu Společenství, a to prostřednictvím přiměřeného příspěvku všech odvětví, jichž se tato politika bude týkat, s ohledem na rozdílný význam, který rozpočet Unie přikládá jednotlivým politikám;
21. žádá, aby byla zvýšená pozornost věnována informování občanů EU a zajištění zapojení veřejnosti do všech aspektů integrované námořní politiky.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
14.7.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
19
2
1
Členové přítomní při konečném hlasování
Josefa Andrés Barea, Antonello Antinoro, Alain Cadec, João Ferreira, Carmen Fraga Estévez, Pat the Cope Gallagher, Marek Józef Gróbarczyk, Carl Haglund, Iliana Malinova Iotova, Werner Kuhn, Isabella Lövin, Guido Milana, Maria do Céu Patrão Neves, Ulrike Rodust, Struan Stevenson, Catherine Trautmann, Jarosław Leszek Wałęsa
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Izaskun Bilbao Barandica, Luis Manuel Capoulas Santos, Raül Romeva i Rueda, Ioannis A. Tsoukalas
Náhradník(ci) (čl. 187 odst. 2) přítomný(í) při konečném hlasování
Veronica Lope Fontagné
27. 7. 2010
STANOVISKO VÝBORU PRO REGIONÁLNÍ ROZVOJ
pro Výbor pro dopravu a cestovní ruch
k integrované námořní politice EU (IMP) – hodnocení dosaženého pokroku a nové úkoly
( 2010/2040(INI) )
Navrhovatel: Georgios Stavrakakis
NÁVRHY
Výbor pro regionální rozvoj vyzývá Výbor pro dopravu a cestovní ruch jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. na základě zplnomocnění v oblasti územní soudržnosti uvedeného ve Smlouvě o fungování EU a s cílem zlepšit dostupnost považuje za zásadní pokračovat ve snaze o to, aby se prostřednictvím podpory námořní dopravy na krátké vzdálenosti a námořní kabotáže stala mobilita cestujících a zboží nedílnou součástí politiky vnitřního trhu a aby se zároveň zajistilo lepší propojení okrajových přímořských regionů, nejvzdálenějších regionů a ostrovů s pevninou a jejími hospodářskými centry; ve stejné souvislosti připomíná, že je zásadní řešit obtíže, se kterými se potýkají ostrovní regiony EU, zejména malé ostrovní komunity, pokud jde o dopravu osob a zboží, a to tak, že budou podporována námořní spojení, která nejsou dostatečně zajišťována trhem, a tak, že se zaručí stejné náklady na kilometr pro dopravu osob, bez ohledu na to, kde se nacházejí; požaduje konkrétní opatření pro nejodlehlejší regiony, které budou zohledňovat jejich charakteristické rysy;
2. připomíná, že pobřežní regiony a ostrovy jsou zvláště zranitelné, pokud jde o dopady změny klimatu; zdůrazňuje, že plánování veškerého rozvoje dlouhého pobřeží Společenství, včetně jeho zázemí, musí brát v potaz následky změny klimatu; navrhuje, aby se ke zranitelnosti související se změnou klimatu přihlíželo při formování budoucí regionální politiky, a to tak, aby nebylo ohroženo provádění integrované námořní politiky;
3. poukazuje na nutnost rozšířit v integrovaném rámci regionální spolupráci v námořní oblasti tak, aby byla posílena námořní odvětví, aby v přímořských regionech bylo dosaženo udržitelného hospodářského růstu a byla vytvořena nová pracovní místa, aby byly chráněny mořské ekosystémy zejména prostřednictvím výzkumu a námořního dozoru, aby byly řešeny negativní důsledky ostrovní povahy regionů a byla podpořena výměna a předávání osvědčených postupů; v této souvislosti upozorňuje na příspěvek, který prostřednictvím svého cíle územní spolupráce přináší regionální politika; žádá, aby byl vytvořen komplexní a srozumitelný systém ochrany životního prostředí pobřežních oblastí a moří, který by byl nápomocen při regionálním plánování;
4. zdůrazňuje, že je zapotřebí dosáhnout koherence mezi přímořským a pevninským územním plánováním, a sledovat přitom přístup založený na ekosystémech; konstatuje, že územní spolupráce je zvláště důležitá při ochraně přeshraničně citlivých mořských území;
5. s ohledem na skutečnost, že přímořské regiony, včetně pobřežních regionů, ostrovů a nejvzdálenějších regionů, mají jedinečný ráz, který vyžaduje specifická řešení, zdůrazňuje potřebu podporovat strategie místního rozvoje založené na konzultačním procesu vedeném zdola nahoru a uzpůsobené konkrétním podmínkám a odrazovat od univerzálních přístupů; domnívá se proto, že integrovaná námořní správa hraje zásadní úlohu při snaze vyvarovat se překrývání působnosti jednotlivých úrovní státní správy a při posilování spolupráce a dialogu s místními a regionálními orgány, pobřežními komunitami, aktéry občanské společnosti a dalšími zúčastněnými stranami v námořním odvětví; vzhledem k těmto skutečnostem upřednostňuje vznik a rozvoj strategií pro mořské makroregiony EU v kontextu strategických přístupů k regionálním přímořským oblastem;
6. nicméně doporučuje Komisi, aby při řešení společných problémů, priorit a výzev v širší zeměpisné oblasti, jež se týkají různých členských států, analyzovala s ohledem na strategii EU 2020 možnost podpory makroregionálního přístupu na základě třetího cíle nařízení o strukturálních fondech, v němž stojí, že každou makroregionální strategii je třeba začlenit do regionální politiky EU, a tak v důsledku dosáhnout koordinované politiky pro celé území EU; dále zdůrazňuje potřebu analyzovat přínos této strategie z hlediska realizace cíle územní soudržnosti na území Unie; v zájmu podpory rozvoje a lepšího provádění námořní politiky EU v pobřežních a nejvzdálenějších regionech v rámci koherentní komplexní strategie je totéž třeba udělat i u námořní politiky;
7. upozorňuje na zvláštní význam námořního hospodářství pro členské státy s rozsáhlými výlučnými ekonomickými zónami a na to, že je třeba podporovat rozvoj námořních hospodářských uskupení a v rámci Strategie EU 2020 zvýšit podíl, jakým přispívají k růstu a zaměstnanosti;
8. navrhuje posílit spolupráci v otázkách ostrovních a přímořských regionů a vynaložit úsilí na vypracování případného integrovaného přístupu k námořním politikám a opatřením, jehož cílem bude podporovat v rámci integrované námořní politiky charakteristiky a zájmy těchto regionů;
9. podporuje napojení vzdálených přímořských regionů a ostrovů na „námořní dálnice“ tak, aby byla posílena udržitelná mobilita, intermodálnost a vnitřní trh; v této souvislosti navrhuje v důležitých evropských přímořských oblastech rozvinout v rámci „námořních dálnic“ regionální iniciativy s cílem podnítit vytvoření nových evropských intermodálních logistických řetězců s těžištěm v námořní dopravě a posílit rozvoj námořního obchodu; v rámci této problematiky žádá Komisi, aby zahájila posouzení dopadu ohledně vhodnosti a podmínek vytvoření dalších „námořních dálnic“;
10. vzhledem k rizikům, kterým jsou vystaveny především pobřežní regiony, připomíná důležitost opatření pro námořní bezpečnost, která vyžadují společné úsilí zahrnující námořní politiku a opatření i spolupráci v dalších oblastech politiky na úrovni EU;
11. žádá Komisi, aby na nejvzdálenější regiony považovala za samý střed mezinárodního rozměru námořní politiky jakožto předsunutá stanoviště Unie v příslušných přímořských oblastech, jak to stanovila ve svém sdělení o posíleném partnerství pro nejvzdálenější regiony ze dne 26. května 2004 ( KOM(2004)0343 ), a aby navrhla regionální námořní strategie pro nejvzdálenější regiony; domnívá se proto, že by tato území mohla hrát zásadní roli v mezinárodním rozměru integrované námořní politiky, a žádá Komisi, aby námořní rozměr začleňovala do svých mezinárodních smluv s regionálními podskupinami;
12. uznává, že další rozvoj námořní výroby energie vytvoří tlak na průmyslová odvětví volného času, cestovního ruchu, rybolovu a nákladní dopravy, a žádá regiony, aby při ochraně těchto zájmů vzájemně spolupracovaly a věnovaly přitom i zvláštní pozornost rybolovu, který v námořním hospodářství pobřežních regionů zaujímá zvláštní postavení.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
13.7.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
39
1
2
Členové přítomní při konečném hlasování
François Alfonsi, Luís Paulo Alves, Charalampos Angourakis, Catherine Bearder, Victor Boştinaru, Zuzana Brzobohatá, John Bufton, Alain Cadec, Salvatore Caronna, Francesco De Angelis, Tamás Deutsch, Rosa Estaràs Ferragut, Danuta Maria Hübner, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Seán Kelly, Evgeni Kirilov, Petru Constantin Luhan, Riikka Manner, Iosif Matula, Erminia Mazzoni, Miroslav Mikolášik, Franz Obermayr, Jan Olbrycht, Wojciech Michał Olejniczak, Markus Pieper, Monika Smolková, Georgios Stavrakakis, Csanád Szegedi, Nuno Teixeira, Michael Theurer, Michail Tremopoulos, Lambert van Nistelrooij, Oldřich Vlasák, Kerstin Westphal, Hermann Winkler, Joachim Zeller, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Karima Delli, Ivars Godmanis, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Vilja Savisaar, Elisabeth Schroedter
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
28.9.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
33
5
3
Členové přítomní při konečném hlasování
Inés Ayala Sender, Georges Bach, Antonio Cancian, Michael Cramer, Luis de Grandes Pascual, Saïd El Khadraoui, Carlo Fidanza, Knut Fleckenstein, Jacqueline Foster, Mathieu Grosch, Juozas Imbrasas, Dieter-Lebrecht Koch, Georgios Koumoutsakos, Werner Kuhn, Eva Lichtenberger, Marian-Jean Marinescu, Gesine Meissner, Hella Ranner, Vilja Savisaar-Toomast, Olga Sehnalová, Debora Serracchiani, Brian Simpson, Dirk Sterckx, Keith Taylor, Silvia-Adriana Ţicău, Thomas Ulmer, Peter van Dalen, Dominique Vlasto, Artur Zasada, Roberts Zīle
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Burkhard Balz, Philip Bradbourn, Spyros Danellis, Zita Gurmai, Jan Mulder, Dominique Riquet, Laurence J.A.J. Stassen, Ramon Tremosa i Balcells, Corien Wortmann-Kool, Janusz Władysław Zemke
Náhradník(ci) (čl. 187 odst. 2) přítomný(í) při konečném hlasování
Jutta Steinruck
