P6_TA(2005)0168
Zlepšení bezpečnosti v přístavech ***I
A6-0031/2005
Legislativní usnesení Evropského parlamentu o pozměněném návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o posílení bezpečnosti přístavů ( KOM(2004)0393 – C6-0072/2004 – 2004/0031(COD))
(Postup spolurozhodování: první čtení)
Evropský parlament
, -
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě ( KOM(2004)0393 ) Dosud nezveřejněný v Úředním věstníku.
,
-
s ohledem na čl. 251 odst. 2 a čl. 80 odst. 2 Smlouvy o ES, v souladu se nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu ( C6-0072/2004 ),
-
s ohledem na článek 51 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro dopravu a cestovní ruch ( A6-0031/2005 ),
1.
schvaluje pozměněný návrh Komise;
2.
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem;
3.
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi.
P6_TC1-COD(2004)0031
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 10. května 2005 k návrhu směrnice Evropského Parlamentu a Rady
2005/.../ES
o posílení bezpečnosti přístavů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru Úř. věst. C 302, 7.12.2004, s.23.
,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů Úř. věst. C
,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251
Postoj Evropského parlamentu ze dne 10.5.2005.
Smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům: (1)
Bezpečnostní události, které jsou důsledkem terorismu,
patří mezi největší hrozby ideálů demokracie, svobody a hodnot míru, které jsou samou podstatou Evropské unie.
(2)
Lidé
, infrastruktura a
zařízení v přístavech, by měli
být chráněni proti
bezpečnostním událostem
a jejich zničujícím účinkům. Taková ochrana by měla být ku prospěchu uživatelů dopravy, ekonomiky a společnosti jako celku.
(3)
Dne 31. března 2004
přijal Evropský parlament a Rada nařízení
(ES) č
.
725/2004 o zvýšení
bezpečnosti
lodí a přístavních zařízení
Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 6.
. Opatření
k
bezpečnosti námořní dopravy uložená tímto nařízením, tvoří pouze část opatření nezbytných k dosažení přiměřené úrovně bezpečnosti v celých námořních dopravních řetězcích. Toto nařízení je omezeno ve svém rozsahu na bezpečnostní opatření na palubách lodí a na bezprostřední rozhraní loď/přístav.
(4)
K dosažení vrcholné bezpečnosti námořní dopravy a přístavního průmyslu, by se měla zavést bezpečnostní opatření,
vztahující se na každý přístav v rámci hranic definovaných příslušným členským státem, čímž by se
zajistilo, že přijatá bezpečnostní opatření při použití nařízení
(ES) č
.
725/2004
mají prospěch ze zvýšené bezpečnosti
také
v
oblastech činnosti přístavu
. Tato opatření by se měla použít ve všech přístavech, ve kterých je jedno nebo více zařízení přístavu, na které se vztahuje nařízení
(ES) č. 725/2004.
(5)
Bezpečnostní cíl, popsaný ve 2. bodu odůvodnění, by měl být dosažen přijetím vhodných opatření
, aniž jsou dotčena pravidla členských států v oblasti vnitrostátní bezpečnosti a opatření, která mohou být přijata v souladu s hlavou VI Smlouvy o Evropské
unii.
(6)
Členské státy by se měly opřít o podrobné zhodnocení bezpečnosti, aby mohly stanovit přesné hranice významné bezpečnostní oblasti přístavu a odlišná opatření, požadovaná k zajištění přiměřené bezpečnosti přístavu. Tato opatření musí být odlišná v závislosti na vhodné bezpečnostní úrovni a musí odrážet rozdíly v rizikovém charakteru různých
částí nebo
podoblastí přístavu.
(7)
Členské státy by měly
schválit
bezpečnostní plány přístavu, které
obsahují
závěry
zhodnocení
bezpečnosti přístavu. Účinné fungování bezpečnostních opatření také vyžaduje jasné rozdělení úkolů mezi všemi zúčastněnými stranami, stejně jako pravidelné procvičování opatření. Uvedení rozdělení úkolů a postupů pro procvičování v plánu bezpečnosti přístavu silně přispívá ke zvýšení efektivnosti preventivních a nápravných bezpečnostních opatření přístavu.
(8)
Plavidla pro přepravu vozidel jsou zvlášť zranitelná
bezpečnostními událostmi,
zejména, jestliže dopravují cestující a náklad zároveň. Na základě analýzy rizik by měla být přijata přiměřená opatření, která zajistí, že osobní automobily a nákladní automobily určené k přepravě na lodích pro přepravu vozidel na domácích a mezinárodních linkách neohrozí plavidlo, jeho cestující, posádku a náklad. Opatření by měla být
provedena způsobem
, který co nejméně narušuje plynulost provozu.
(9)
Členské státy by měly mít možnost zřizovat výbory pro bezpečnost přístavů, které budou pověřeny poskytováním praktických rad v přístavech, na něž se vztahuje tato směrnice.
(10)
Členské státy by měly zajistit, že odpovědnosti za bezpečnost přístavu jsou jasně uznány všemi zúčastněnými stranami. Členské státy
by měly
monitorovat soulad s bezpečnostními pravidly a pro své přístavy ustanovit odpovědný orgán, schválit pro své přístavy všechny
zhodnocení
bezpečnosti a plány, vytvořit a
v případě potřeby
sdělit bezpečnostní úrovně
a
zajistit, že opatření jsou dobře sdělována,
prováděna
a
koordinována.
(11)
Členské státy by měly schválit
zhodnocení
a plány a sledovat jejich
provádění
ve svých přístavech.
Aby narušení chodu přístavů a administrativní zátěž na inspekční orgány byly co nejmenší, dohled Komise nad prováděním této směrnice by se měl uskutečňovat společně s kontrolami uvedenými v čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 725/2004.
(12)
Členské státy by měly zajistit, že koordinační orgán zaujímá roli kontaktního místa mezi Komisí a členskými státy.
Měly by Komisi informovat, na které přístavy se na základě provedených zhodnocení bezpečnosti tato směrnice vztahuje.
(13)
Tato směrnice respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané zejména v
Listině
základních práv Evropské unie.
(14)
Účinné a standardní uplatňování opatření přijatých v rámci přístavní politiky Společenství vyvolává důležité otázky, pokud jde o její financování. Financování dodatečných bezpečnostních opatření by nemělo způsobovat deformaci hospodářské soutěže. Nejpozději do 30. června 2006 by Komise měla předložit Evropskému parlamentu a Radě závěry studie o nákladech souvisejících s opatřeními přijatými podle této směrnice a zabývat se zejména způsobem rozdělení financování mezi veřejné úřady, správy přístavů a provozovatele.
(15)
Opatření, která jsou třeba
k provedení
této směrnice, by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999
o postupech
pro výkon
prováděcích
pravomocí
svěřených
Komisi Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.
. Pro úpravu této směrnice s ohledem na rozvoj v mezinárodních nástrojích a zkušenosti, by měl být definován postup, umožňující úpravu nebo doplnění ustanovení příloh této směrnice, aniž by došlo k jejímu rozšíření.
(16)
Protože cíle navržené akce, zejména vyvážené zavedení a použití přiměřených opatření v
oblasti politiky
námořní dopravy a
přístavní politiky
,
lze
dosáhnout, s ohledem na evropský rozsah této směrnice, lépe na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu s principem subsidiarity stanoveném v článku 5 Smlouvy. V souladu s principem proporcionality stanoveném ve výše uvedeném článku, je tato směrnice omezena na základní společné standardy požadované pro dosažení cílů bezpečnosti
přístavů
a nejde dál, než je nezbytně nutné pro uvedený účel.
(17)
Vzhledem k tomu, že se tato směrnice týká námořních přístavů, povinnosti v ní obsažené by se neměly vztahovat na Rakousko, Českou republiku, Maďarsko, Lucembursko a Slovensko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět
1.
Hlavním cílem této směrnice je zavedení a
provádění
opatření
Společenství, ke
zvýšení bezpečnosti
přístavů
vzhledem k hrozbám
výskytu bezpečnostních událostí
.
Měla by také zajistit to, že bezpečnostní opatření přijatá při použití nařízení
(ES) č. 725/2004
mají prospěch ze zvýšené bezpečnosti
v přístavech.
2.
Opatření uvedená v odstavci 1
prvním pododstavci zahrnují
:
a)
společná základní pravidla
pro bezpečnostní opatření
v přístavech
;
b)
prováděcí
mechanismus těchto pravidel;
c)
přiměřené mechanismy
pro sledování plnění stanovených pravidel.
Článek 2 Oblast působnosti
1.
Tato směrnice
stanoví bezpečnostní
opatření,
která musí být
dodržována v přístavech
.
Členské státy mohou používat ustanovení této směrnice na přilehlé oblasti.
2.
Opatření uvedená v této směrnici
se použijí v každém přístavu
na území členského státu, ve kterém
je jedno
nebo více přístavních zařízení
, na nějž se
vztahuje
schválený bezpečnostní plán přístavního zařízení podle
nařízení
(ES) č. 725/2004.
Tato směrnice se nevztahuje na vojenská zařízení v přístavech.
3.
Členské
státy stanoví
pro každý přístav hranice pro účely této směrnice, na základě vhodného zvážení informací
vyplývajících ze
zhodnocení bezpečnosti přístavu.
4.
Jestliže byly členským státem definovány hranice zařízení přístavu podle nařízení
(ES) č. 725/2004
jako hranice, které účinně přístav
vymezují
, mají příslušná ustanovení nařízení
(ES) č. 725/2004
přednost před ustanoveními této směrnice.
Článek 3 Definice
Pro
účely
této směrnice
se rozumí
:
1.
"přístavem" jakýkoli přesně stanovený
prostor země a vody,
s hranicemi definovanými členským státem, na jehož území je přístav umístěn,
vytvořený z provozů a zařízení
určených k usnadnění obchodní námořní dopravy;
2.
"
rozhraním loď/přístav" vzájemné
působení, ke kterému dochází, když loď je přímo a okamžitě vystavena činnostem zahrnujícími pohyb cestujících, zboží nebo poskytování služeb určité lodi
;
3.
"
zařízením přístavu" místo
, kde se odbývají činnosti rozhraní loď/přístav; to zahrnuje takové prostory, jako jsou kotviště, vyčkávací přístaviště a příjezdové cesty od moře
;
4.
"
koordinačním orgánem
pro bezpečnost
v přístavech"
orgán
ustanovený každým členským státem, aby sloužil jako kontaktní místo pro Komisi a ostatní členské státy, a pro usnadnění,
sledování
a
poskytování informací o uplatňování
bezpečnostních opatření
v přístavech
, která jsou stanovena v této
směrnici;
5.
"
bezpečnostním orgánem přístavu" orgán
odpovědný za bezpečnost v daném přístavu.
Článek 4 Koordinace opatření přijatých při použití nařízení
(ES) č. 725/2004
Členské státy zajistí, aby opatření pro bezpečnost
přístavů
zavedená podle této směrnice byla úzce koordinována s opatřeními přijatými při použití nařízení
(ES) č. 725/2004.
Článek 5 Bezpečnostní orgán přístavu
1.
Členské státy zřídí bezpečnostní orgán přístavu pro každý přístav, na který se vztahuje tato směrnice. Bezpečnostní orgán přístavu lze ustanovit pro více jak jeden přístav.
2.
Bezpečnostní orgán přístavu musí být odpovědný za
přípravu
a
provedení
bezpečnostních
plánů přístavu, které vycházejí z výsledků
zhodnocení
bezpečnosti
přístavu.
3.
Členské státy mohou jako bezpečnostní orgán přístavu pověřit "příslušný orgán pro bezpečnost námořní dopravy" podle nařízení
(ES) č. 725/2004.
Článek 6 Zhodnocení bezpečnosti přístavu
1.
Členské státy zajistí, že v přístavech, na které se vztahuje tato směrnice,
jsou prováděna
zhodnocení
bezpečnosti přístavu. Tato zhodnocení
vezmou
důkladně v úvahu specifika různých částí přístavu,
a považuje-li to příslušný orgán za vhodné, také jeho přilehlých oblastí, pokud nemají vliv na bezpečnost v přístavu,
a vezmou v úvahu zhodnocení pro zařízení přístavu v rámci hranic
přístavu
provedené podle nařízení
(ES) č. 725/2004.
2.
Každé zhodnocení bezpečnosti přístavu
se provádí
s přihlédnutím nejméně k
podrobným požadavkům uvedeným v příloze
I
.
3.
Zhodnocení bezpečnosti přístavu může být
prováděno
uznanou bezpečnostní
organizací podle
článku 11.
V případě služeb mezinárodní námořní dopravy příslušné členské státy na zhodnocení bezpečnosti přístavu spolupracují.
4.
Zhodnocení bezpečnosti přístavu schvaluje příslušný členský stát.
Článek 7 Bezpečnostní plán přístavu
1.
Členské státy zajistí, aby
na základě výsledků zhodnocení bezpečnosti přístavu
byly vytvořeny, udržovány a aktualizovány bezpečností plány přístavu. Bezpečnostní plány přístavu přiměřeně reagují na specifika různých částí přístavu a v
rámci hranic přístavu sjednocují
bezpečnostní plány pro zařízení přístavu podle nařízení
(ES) č. 725/2004
.
2.
Bezpečnostní plány přístavu vyznačí pro každou z rozdílných bezpečnostních úrovní, které jsou uvedeny v článku 8:
a)
postupy, které se mají dodržovat;
b)
opatření, které je třeba přijmout;
c)
činnosti, které se mají provést.
3.
Každý bezpečnostní plán přístavu se
zpracovává s přihlédnutím nejméně
k podrobným požadavkům uvedeným v příloze
II
.
Je-li to vhodné, bezpečnostní plán přístavu obsahuje v potřebném rozsahu bezpečnostní opatření, která se týkají cestujících a vozidel připravených k nalodění na námořní plavidla převážející cestující a vozidla.
4.
Bezpečnostní plány přístavu mohou být vypracovány uznanou bezpečnostní
organizací podle
článku 11.
5.
Bezpečnostní plány přístavu schvaluje před jejich prováděním příslušný členský stát.
6.
Členské
státy zajistí
monitorování
provádění
bezpečnostních plánů přístavu
. Toto monitorování by mělo být koordinováno
s ostatními kontrolními činnostmi prováděnými v přístavu.
7.
Členské státy musí zajistit provádění
přiměřeného výcviku
s ohledem na základní požadavky na
bezpečnostní výcvik
, uvedené v
příloze III.
Článek 8 Bezpečnostní úrovně
1.
Členské státy zavedou systém bezpečnostních úrovní
přístavů nebo částí nebo podoblastí přístavů
.
2.
Stanoví se 3 bezpečnostní úrovně podle nařízení
(ES) č. 725/2004
:
-
Bezpečnostní úroveň 1, je úroveň, při které musí být minimální vhodná bezpečnostní opatření udržována po celou dobu;
-
Bezpečnostní úroveň 2, je úroveň, při které musí být po určitou dobu udržována vhodná dodatečná ochranná bezpečnostní opatření, jakožto důsledek zvýšeného nebezpečí bezpečnostní události;
-
Bezpečnostní úroveň 3 je úroveň, při které musí být pro určitou omezenou dobu udržována další specifická ochranná bezpečnostní opatření, když je pravděpodobná nebo bezprostředně hrozí bezpečnostní událost, přesto, že není možné stanovit specifický cíl.
3.
Členské státy
stanoví bezpečnostní
úrovně
uplatňované
na každý přístav nebo část přístavu
. Pro každou bezpečnostní úroveň může členský stát stanovit, že v různých částech přístavu mají být provedena různá bezpečnostní opatření v závislosti na výsledku zhodnocení bezpečnosti přístavu.
4.
Členské státy sdělí
příslušné osobě nebo osobám
platnou bezpečnostní úroveň pro každý přístav
nebo část přístavu
, stejně jako jakékoli jejich
změny.
Článek 9 Úředník pro bezpečnost přístavu
1.
Pro každý přístav
, na který se vztahuje tato směrnice
musí být
příslušným členským státem schválen
úředník pro bezpečnost přístavu. Každý přístav musí mít
, kde je to proveditelné,
svého úředníka pro bezpečnost přístavu
, je-li to vhodné, může mít několik přístavů
společného úředníka pro bezpečnost.
2.
Úředníci pro bezpečnost přístavu musí plnit úlohu kontaktního
místa
pro otázky bezpečnosti
přístavu.
3.
Jestliže úředník pro bezpečnost přístavu není zároveň bezpečnostním úředníkem či úředníky pro zařízení přístavu podle nařízení
(ES) č
.
725/2004
, musí být mezi nimi úzká
spolupráce.
Článek
10
Přezkumy
1.
Členské státy musí zajistit, že zhodnocení bezpečnosti přístavu a bezpečnostní plány se přezkoumají
, je-li to vhodné
. Přezkum musí být proveden alespoň
jednou
každých pět
let.
2.
Při přezkumu se postupuje podle článků 6 a 7, je-li to vhodné.
Článek 11
Uznaná organizace pro
bezpečnost
Členské státy mohou zřídit uznávané organizace pro
bezpečnost pro
účely specifikované v této směrnici. Uznávané organizace pro
bezpečnost musí
plnit podmínky stanovené v příloze IV.
Článek 12
Kontaktní místo pro bezpečnost přístavu
Členské státy zřídí pro otázky bezpečnosti přístavu
kontaktní místo. Členské státy mohou pro aspekty bezpečnosti přístavu určit
kontaktní místo
zřízené
podle nařízení
(ES) č. 725/2004
.
Kontaktní místo pro bezpečnost přístavu musí Komisi doručit seznam přístavů, na které se vztahuje tato směrnice
, a musí ji informovat o jakýchkoli změnách v tomto seznamu
.
Článek 13
Provádění a kontrola shody
1.
Členské státy vytvoří systém, který zajišťuje přiměřený a pravidelný dohled nad bezpečnostními plány přístavu a jejich prováděním.
2.
Komise,
ve spolupráci s kontaktními místy podle
článku 12
,
dohlíží nad
uplatňováním
této směrnice členskými
státy.
3.
Tento dohled se provádí společně s kontrolami podle čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 725/2004.
Článek 14
Úpravy
Ustanovení příloh I až IV může být pozměněno v souladu s postupem uvedeným
v čl. 15 odst. 2
, aniž by se však rozšířila oblast působnosti této směrnice.
Článek 15
Postup výboru
1.
Komisi bude nápomocen výbor ustavený podle nařízení
(ES) č. 725/2004
2.
Při odkazu na tento odstavec se použijí články 5 a 7 rozhodnutí
1999/468/ES
s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí.
Období uvedené v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na jeden měsíc.
Článek 16
Důvěrnost a šíření informací
1.
Při používání této směrnice Komise přijme, v souladu s ustanovením rozhodnutí Komise 2001/844/ES,
ESUO
, Euratom Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1.
, vhodná opatření k ochraně údajů, které podléhají požadavku důvěrnosti, ke kterým má přístup nebo které jsou jí doručené členskými státy.
Členské
státy přijmou
rovnocenná opatření v souladu s vnitrostátními předpisy.
2.
Osoba
,
která vykonává
bezpečnostní kontroly nebo
nakládá
s důvěrnými informacemi, které souvisejí s touto směrnicí,
musí
mít přiměřenou úroveň prověření členského státu, jehož
je státním příslušníkem
.
Článek 17
Sankce
Členské státy zajistí zavedení účinných, přiměřených a odrazujících sankcí za porušení vnitrostátních ustanovení přijatých podle této směrnice.
Článek 18
Provádění
1.
Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do .....
*
18 měsíců od vstupu této směrnice v platnost.
. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2.
Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 19
Hodnotící zpráva
Nejpozději....
*
Tři roky od vstupu této směrnice v platnost.
. .a každých pět let poté Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu založenou mimo jiné na údajích získaných podle článku 13.
V této zprávě Komise provede analýzu dodržování této směrnice členskými státy a analýzu účinnosti přijatých opatření. Bude-li to nutné, musí předložit návrhy dodatečných opatření.
Článek 20 Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v
Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 21 Určení
Tato směrnice je určena členským státům
, které mají přístavy ve smyslu čl. 2 odst. 2
.
V ........... dne
Za Evropský parlament Za Radu
předseda předseda
PŘÍLOHA I
Zhodnocení bezpečnosti přístavu
Zhodnocení bezpečnosti přístavu je základem pro práci na bezpečnostním plánu a jeho konečném
provádění
. Zhodnocení bezpečnosti přístavu
zahrnuje zejména
:
-
identifikaci
a vyhodnocení důležitého majetku a infrastruktury, které je třeba chránit,
-
identifikaci
možných hrozeb majetku a infrastruktuře a pravděpodobnost jejich výskytu, pro vytvoření a upřednostnění bezpečnostních opatření,
-
identifikaci
, výběr a upřednostnění protiopatření a procedurálních změn a jejich úrovně účinnosti při snižování zranitelnosti a
-
identifikaci
slabých stránek, včetně lidských faktorů v infrastruktuře, opatřeních a postupech.
Pro tento účel musí
zhodnocení zejména
:
-
stanovit všechny oblasti, které jsou významné pro bezpečnost přístavu, tudíž také hranice přístavu. To zahrnuje zařízení přístavu, kterých se už týká nařízení
(ES) č.725/2004
, a jejichž zhodnocení nebezpečí bude sloužit jako základ,
-
stanovit bezpečností položky, které vyplývají z rozhraní mezi zařízením přístavu a ostatními bezpečnostními opatřeními,
-
stanovit
, kteří z pracovníků v přístavu mají být podrobeni ověření spolehlivosti a/nebo bezpečnostní prověrce z důvodu jejich účasti v rizikových oblastech
,
-
pokud je to užitečné, rozdělit přístav na části
nebo podoblasti
podle
jejich náchylnosti k
bezpečnostním událostem
nejen
podle jejich charakteru jako potencionálního cíle, ale také podle jejich potencionální role jako průchozího místa v případě napadení přilehlých oblastí,
-
stanovit rizikové varianty, např. ty, které jsou sezónního charakteru,
-
stanovit specifické charakteristiky každé podoblasti, jako je lokalita, přístup, dodávky elektrické energie, komunikační systém, vlastnictví, uživatelé a ostatní prvky, které jsou považovány za bezpečnostně významné,
-
stanovit potencionální scénáře hrozeb pro
přístav. Celý přístav nebo určitá část jeho
infrastruktur
y
, náklad
u
, zavazad
el
, lid
í
nebo dopravní
ch
zařízení v
přístavu
mohou být přímým cílem neidentifikované
hrozby,
-
stanovit specifické důsledky scénáře hrozby. Důsledky mohou mít dopad na jednu nebo více podoblastí. Stanovit jak přímé, tak nepřímé důsledky. Zvláštní pozornost věnovat nebezpečí lidských obětí,
-
stanovit možnost hromadných účinků
bezpečnostních událostí
,
-
stanovit zranitelnost každé podoblasti,
-
stanovit všechny organizační aspekty, které jsou významné pro celkovou bezpečnost přístavu, včetně rozdělení všech orgánů, které mají vztah k bezpečnosti, a existující pravidla a postupy,
-
stanovit zranitelná místa překlenující bezpečnosti přístavu, související s organizačními, legislativními a procedurálními aspekty,
-
stanovit opatření, postupy a činnosti zaměřené na s kritických zranitelných míst. Zvláštní pozornost by se měla věnovat potřebě kontroly přístupu a prostředkům kontroly přístupu nebo omezení přístupu do celého přístavu nebo jeho určitých částí
nebo podoblastí
, včetně identifikace cestujících, zaměstnanců přístavu nebo ostatních dělníků, návštěvníků a posádek lodí, prostoru nebo požadavkům na sledování činností, kontroly nákladu a zavazadel. Opatření, postupy a činnosti by měly odpovídat vnímanému nebezpečí, které se může lišit v různých
podoblastech přístavu,
-
stanovit
, jak by měla být posílena opatření, postupy a činnosti v případě zvýšení bezpečnostní úrovně,
-
stanovit specifické požadavky pro činnosti při vzniku bezpečnostních situací, jako je "podezřelý" náklad, zavazadlo, lodní zásoby nebo osoby, neznámé balíky, známá nebezpečí (např. bomba). Tyto požadavky určují žádoucí podmínky pro jejich objasnění buď na místě nebo po jejich odvezení na bezpečné místo,
-
stanovit opatření, postupy a činnosti zaměřené na omezení a zmírnění následků;
-
stanovit úkolové skupiny pro vhodné a správné
provádění
identifikovaných opatření, postupů a činností;
-
pokud je to vhodné, věnovat zvláštní pozornost vztahu k ostatním bezpečnostním plánům (např. bezpečnostním plánům zařízení přístavu) a
ostatním existujícím
bezpečnostním opatřením. Pozornost by měla být také věnována vztahu k ostatním plánům reakcí (např. plán reakce na únik ropy, plán pro výjimečné situace v přístavu, plán zdravotního zásahu, plán pro případ nukleární katastrofy, atd.);
-
stanovit komunikační požadavky na
provádění
opatření a postupů;
-
věnovat zvláštní pozornost opatřením na ochranu bezpečnostně citlivých informací proti jejich prozrazení. Stanovit požadavky na informovanost u všech zúčastněných osob, stejně jako případně veřejnosti.
PŘÍLOHA II
Bezpečnostní plán přístavu
Bezpečnostní plán přístavu určuje bezpečnostní opatření přístavu. Je založen na závěrech zhodnocení bezpečnosti přístavu. Vydává jasná opatření. Obsahuje kontrolní mechanizmus, který umožňuje, jestliže je to nezbytné, přijetí vhodných nápravných opatření.
Bezpečnostní plán přístavu je založen
na
:
-
Definici všech oblastí důležitých pro bezpečnost přístavu. V závislosti na zhodnocení bezpečnosti přístavu se opatření, postupy a činnosti mohou mezi jednotlivými podoblastmi lišit. Některé podoblasti mohou vyžadovat silnější preventivní opatření než ostatní. Zvláštní pozornost by se měla věnovat rozhraním mezi podoblastmi, jak jsou identifikována v zhodnocení bezpečnosti přístavu;
-
Zajištění koordinace mezi bezpečnostními opatřeními pro
podoblasti
s různými bezpečnostními charakteristikami;
-
Umožnění různých
opatření
s ohledem na různé části přístavu, měnící se bezpečnostní
podoblasti
a konkrétní zpravodajskou činností;
-
Stanovení organizační struktury podporující zvýšení bezpečnosti přístavu.
Bezpečnostní plán založený na těchto všeobecných aspektech přisuzuje úkoly a specifické pracovní plány v těchto oblastech:
-
Požadavky na přístup. Pro některé
podoblasti
vstoupí požadavky v platnost pouze tehdy, když bezpečnostní úrovně překročí určité minimální meze. V bezpečnostním plánu by měly být úplně uvedeny všechny požadavky a meze;
-
požadavky na kontrolu identity, nákladu a zavazadel. Požadavky mohou, ale nemusí, platit v podoblastech. V různých podoblastech požadavky mohou, ale nemusí, platit v plném rozsahu. Osoby vstupující do nebo pohybující se uvnitř podoblasti mohou být podrobeny kontrole. Bezpečnostní plán přístavu přiměřeně reaguje na závěry zhodnocení bezpečnosti přístavu, což je nástroj, podle kterého jsou identifikovány požadavky na bezpečnost každé podoblasti a na každé bezpečnostní úrovni. Jestliže jsou pro účely bezpečnosti přístavu vytvořeny identifikační karty, měly by se vytvořit jasné postupy pro jejich vydávání, kontrolu užívání a vracení. Takové postupy by měly vzít v úvahu specifika určitých skupin uživatelů přístavu a umožnit zvláštní opatření za účelem omezení negativního dopadu požadavků kontroly přístupu (vstupu). Tyto kategorie by měly při nejmenším zahrnovat námořníky, příslušné
úředníky, lidi
pravidelně pracující
v přístavu
nebo navštěvující přístav, obyvatele žijící v přístavu a lidi příležitostně pracující
v přístavu
nebo navštěvující přístav;
-
spolupráce s orgány kontroly nákladu, zavazadel a cestujících. Jestliže je to nutné, plán stanoví propojení informačních a odbavovacích systémů těchto orgánů, včetně možných před-příjezdových odbavovacích systémů;
-
postupy a opatření pro zacházení s podezřelým nákladem, zavazadly, lodními zásobami nebo osobami, včetně označení uzavřené oblasti; rovněž pro ostatní bezpečnostní záležitosti a porušení bezpečnosti přístavu;
-
požadavky na sledování podoblastí nebo činností uvnitř podoblastí.
Potřeby technick
ých
řešení
jsou odvozeny od zhodnocení bezpečnosti přístavu;
-
značení. Oblasti
s požadavky na přístup nebo kontrolu
, by měly být řádně označeny. Požadavky na kontrolu a přístup vezmou v úvahu všechny významné existující zákony a zkušenosti. Sledování činností by mělo být řádně označeno, jestliže to vnitrostátní legislativa požaduje;
-
komunikace a prověřování bezpečnosti. Všechny důležité bezpečnostní informace musí být řádně sdělovány v souladu se standardy prověřování bezpečnosti, které jsou uvedeny v plánu. Z pohledu citlivosti některých informací, bude komunikace založena na principu poskytování informací jen osobám, které je potřebují, ale pokud to bude nutné, bude zahrnovat nezbytné postupy pro komunikaci s veřejností. Normy prověřování bezpečnosti tvoří část plánu a jsou zaměřeny na ochranu bezpečnostně citlivé informace proti neoprávněnému vyzrazení;
-
podávání zpráv o bezpečnostních událostech. Pro dosažení rychlé reakce, musí bezpečnostní plán přístavu stanovit jasné požadavky na podávání zpráv o všech bezpečnostních událostech úředníkovi pro bezpečnost přístavu a/nebo příslušným orgánům pro bezpečnost přístavu;
-
propojení s jinými preventivními plány a činnostmi. Plán by měl konkrétně upravit propojení s ostatními v přístavu platnými preventivními a kontrolními činnostmi;
-
propojení s jinými plány reakce a /nebo zařazení specifických opatření reakce, postupů a činností. Plán by měl detailně stanovit propojení a koordinaci s ostatními plány reakce a plány pro výjimečné situace. Jestliže je to nutné, měly by se vyřešit konflikty a nedostatky;
-
požadavky na školení a výcvik;
-
funkční organizace pro bezpečnost přístavu a její pracovní postupy. Bezpečnostní plán přístavu podrobně stanoví organizaci pro bezpečnost přístavu, rozdělení úkolů a pracovní postupy. Také případně podrobně stanoví koordinaci se zařízeními přístavu a bezpečnostními úředníky plavidel. Určuje úkoly výboru pro bezpečnost přístavu, jestliže tento výbor existuje;
-
postupy pro úpravu a aktualizaci bezpečnostního plánu přístavu.
PŘÍLOHA III
Základní požadavky na výcvik
Nejméně jedenkrát během kalendářního roku a s odstupem nejvýše 18 měsíců by se měla provádět různá školení, která mohou zahrnovat účast bezpečnostních úředníků zařízení přístavu, spolu s příslušnými orgány členských států, podnikovými bezpečnostními úředníky nebo bezpečnostními úředníky plavidel, jestliže je to možné. Požadavek na účast podnikových bezpečnostních úředníků a bezpečnostních úředníků plavidel by měl brát v úvahu dopad na bezpečnost a provoz plavidla. Cvičení by měla vyzkoušet komunikaci, koordinaci, dostupnost zdrojů a odezvy. Tato cvičení mohou být provedena:
1)
v plném rozsahu a živě;
2)
jako simulace na panelu nebo formou semináře; nebo
3)
v kombinaci s ostatními cvičeními pořádanými jako reakce na mimořádné události nebo ostatními cvičeními státních orgánů přístavu.
PŘÍLOHA IV
Podmínky, které má plnit uznaná organizace pro
bezpečnost
Uznaná organizace pro
bezpečnost by měla
být schopná prokázat:
1)
odborné znalosti v důležitých ohledech bezpečnosti přístavu;
2)
přiměřené znalosti činností přístavu, včetně znalostí plánu a stavebního uspořádání přístavu;
3)
přiměřené znalosti ostatních důležitých bezpečnostních činností potencionálně ovlivňující bezpečnost přístavu;
4)
schopnost posoudit pravděpodobná bezpečnostní rizika přístavu;
5)
schopnost udržovat a zlepšovat odborné bezpečnostní znalosti svých pracovníků;
6)
schopnost monitorovat stálou spolehlivost svých pracovníků;
7)
schopnost udržovat vhodná opatření, která zabraňují neoprávněnému prozrazení nebo přístupu k bezpečnostně citlivým materiálům;
8)
znalost příslušné vnitrostátní a mezinárodní legislativy a bezpečnostních požadavků;
9)
znalost současných bezpečnostních hrozeb a trendů;
10)
schopnost
rozpoznávání a odhalování zbraní, nebezpečných látek a zařízení;
11)
schopnost
rozpoznávání vlastností a chování osob, na nediskriminačním základě, které jsou potencionálním nebezpečím pro bezpečnost přístavu;
12)
znalost metod používaných k obcházení bezpečnostních opatření;
13)
znalost bezpečnostního a sledovacího zařízení a systémů, a jejich provozních omezení.
Uznaná organizace pro
bezpečnost, která
zpracovala zhodnocení bezpečnosti přístavu nebo přezkum takového zhodnocení pro přístav,
nesmí
vytvořit ani přezkoumat bezpečnostní plán tohoto přístavu.
