5. 12. 2007
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Komise
v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
předkládá Francis Wurtz
za skupinu GUE/NGL,
o legislativním a pracovním programu Komise pro rok 2008
Usnesení Evropského parlamentu o legislativním a pracovním programu Komise pro rok 2008
Evropský parlament ,
–
s ohledem na legislativní a pracovní program Komise na rok 2008 (KOM(2007) 640),
–
s ohledem na roční politickou strategii pro rok 2008 (KOM(2007)65,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
A.
vzhledem k tomu, že rok 2008 bude klíčovým rokem pro budoucnost Evropy, neboť představuje poslední rok před uspořádáním voleb v členských státech do Evropského parlamentu, v jehož průběhu bude nutno přijmout konečné rozhodnutí ohledně reformní smlouvy; vzhledem k tomu, že navzdory významu této otázky nebyly učiněny kroky k zapojení občanů do diskuse a rozhodování o budoucí politice,
B.
vzhledem k tomu, že důvodem klesající podpory občanů Evropské unie, kterou vyjadřují evropské integraci, není nedostatečná politika pro vztahy s veřejností, ale neschopnost EU vyřešit problémy nezaměstnanosti, chudoby, nerovnosti a neuspokojivého stavu demokracie,
C.
vzhledem k tomu, že odmítavý postoj pracujících, spotřebitelů a uživatelů veřejných služeb vůči opatřením, jako jsou nespravedlivé reformy sociálního zabezpečení, snižování platů, privatizace a liberalizace služeb veřejného zájmu a přemísťování podniků, která jsou zaváděna a podporována politikami EU, a boj proti nim stále sílí,
1.
vyjadřuje hluboké politování nad tím, že se Komise ve svých strategiích a politikách neřídí vlastním sloganem „Občan prioritou“, který si stanovila ve svém legislativním a pracovním programu; domnívá se proto, že politiku Komise a Evropské unie je třeba zásadně změnit;
2.
vyzývá, aby byla s občany zahájena rozsáhlá diskuse o budoucnosti Evropské unie a aby ve všech členských státech byla uspořádána referenda o reformní smlouvě;
Širší nabídka kvalitnějších veřejných služeb a podpora sociální, hospodářské a územní soudržnosti
3.
je hluboce znepokojen zrychlujícím se postupem liberalizace a deregulace v mnoha odvětvích, neboť ohrožuje zaměstnanost, kvalitu poskytovaných služeb a budoucnost veřejných služeb v EU; vyjadřuje znepokojení zejména nad tím, že přes všechny nepříznivé důsledky má Komise v úmyslu pokračovat v liberalizaci letecké dopravy a letové navigace, aniž by poskytla jakékoli sociální nebo bezpečnostní záruky; připomíná, že v odvětvích, která mají dopad na bezpečnost osob a zboží, jako je např. letecká doprava, musí být přednostním kritériem kvalita poskytovaných služeb a vysoká míra bezpečnosti, a nikoli ziskovost; bere na vědomí balíček pro námořní dopravu; odmítá nové pokusy obejít výsledky hlasování Evropského parlamentu, který dvakrát zamítl liberalizaci přístavních služeb;
4.
požaduje moratorium na politiky liberalizace a vyzývá Komisi, aby ve spolupráci se subjekty, které ponesou jejich hospodářské a sociální důsledky, vypracovala příslušné studie;
5.
zdůrazňuje význam veřejných služeb a jejich poskytování pro podporu sociální, hospodářské a územní soudržnosti v EU; ostře kritizuje předpojatost proti státu jakožto poskytovateli služeb obecného zájmu a vyzývá, aby veřejné statky spravoval veřejný sektor; trvá na posílení úlohy státu při regulaci trhu, účasti a zásazích na něm a na vytvoření lepšího regulačního rámce, zejména na kapitálových trzích;
6.
je velmi znepokojen úmyslem Komise, jenž vyplynul z výroků komisaře Mandelsona, upravit nástroj na ochranu obchodu (TDI) ve prospěch podniků, které přesouvají svou produkci z Evropy do třetích zemí, v nichž jsou výrobní náklady menší díky nižším sociálním a ekologickým standardům a nízkým platům;
7.
připomíná svůj požadavek zřídit regulační rámec na úrovni EU, jenž bude penalizovat přesidlování firem v rámci EU a mimo její území; zastává názor, že by veřejná podpora na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU měla být podnikům udělována se zřetelem k jejich dlouhodobým závazkům v oblasti regionálního rozvoje a podpory zaměstnanosti, avšak nikoli v případě, že by mohla být využita na podporu jejich přesídlení; žádá, aby zástupci zaměstnanců měli významnější úlohu v představenstvu firem a při strukturálních rozhodnutích přijímaných vedením;
8.
konstatuje, že během posledních let se v mnoha odvětvích nadmíru urychlila koncentrace kapitálu, což s sebou nese negativní důsledky pro spotřebitele, zaměstnance i malé a střední podniky; vyzývá proto Komisi, aby mnohem rozhodněji bojovala proti kartelům a upustila od politiky, která v první řadě usiluje o podporu evropských „šampiónů“;
9.
bere na vědomí úmysl Komise podrobit Evropskou měnovou unii po deseti letech od jejího vytvoření revizi; domnívá se, že měnová a rozpočtová politika EU byla restriktivní a že jejím prvořadým cílem byla cenová stabilita a konsolidace rozpočtu v souladu s Paktem stability a růstu; zdůrazňuje, že proces nominální konvergence k euru s následnými opatřeními měl negativní dopad na růst ekonomiky a zaměstnanosti, na sociální a hospodářskou soudržnost, skutečné sbližování mezi členskými státy EU a na veřejné investice, čímž ohrozil současné mírné hospodářské oživení a boj proti nezaměstnanosti;
Současnou lisabonskou agendu nahradit agendou pro sociální Evropu
10.
znovu potvrzuje svůj kritický postoj vůči lisabonské strategii, která byla v EU hlavním nástrojem na podporu liberalizace a privatizace veřejných služeb, flexibility a adaptability pracovních trhů, zmírňování mzdových požadavků a otevření velké části systémů sociálního zabezpečení, včetně důchodového pojištění a zdravotnictví, soukromým poskytovatelům;
11.
zdůrazňuje, že nyní je zapotřebí nové strategie, která Evropě vytyčí novou cestu – cestu, která povede k plné zaměstnanosti, důstojné práci zaručující práva zaměstnanců, lepším mzdám a všeobecné sociální a hospodářské soudržnosti, což zajistí tu nejvyšší životní úroveň; cestu, která bude brát ohled na potřeby rozvoje všech členských států, zvláště těch méně rozvinutých, bude prosazovat skutečnou konvergenci a přispěje ke zmírnění rozdílů v úrovni rozvinutosti jednotlivých členských států a stávajících hospodářských, sociálních a regionálních nerovností;
12.
zdůrazňuje, že revize evropské strategie zaměstnanosti a integrovaných hlavních směrů pro další období 2008–2010 nesmí vycházet z koncepce „flexicurity“ sledované Komisí, ale z koncepce „dobré práce“, která by měla být jejím ústředním referenčním bodem; tato revize by se měla soustředit především na podporu kvality práce, zlepšení sociálního zabezpečení a sociálního začlenění, vyšší mzdy, posílení stávajících a zavádění nových práv zaměstnanců, podporu lepšího řízení sociálních rizik a na sladění pracovního a soukromého života;
13.
vyzývá Komisi, aby stáhla svůj návrh týkající se revize směrnice o pracovní době a aby zahájila řízení pro nesplnění povinnosti vůči těm členským státům, v nichž není dodržována platná směrnice o pracovní době a rozsudky Evropského soudního dvora ve věci pracovní pohotovosti; očekává, že Komise předloží nový návrh na úpravu směrnic, jehož cílem bude postupně zrušit výjimky a zavést konkrétní povinnosti pro zaměstnavatele, pokud jde o dodržování opatření o pracovní době, která pomáhají sladit pracovní a soukromý život;
14.
bere na vědomí záměr Komise navrhnout revizi směrnice o zřízení evropské rady zaměstnanců (94/45/ES); vyzývá Komisi, aby v této souvislosti náležitě zohlednila usnesení Parlamentu ze dne 4. září 2001; zdůrazňuje, že zástupci pracovníků v evropské radě zaměstnanců musí získat právo blokovat po určitou dobu restrukturalizační opatření, včetně opatření ve spojitosti s fúzí společností nebo převzetím dohledu nad společnostmi, aby mohli vypracovat alternativní plán, o němž by vyjednávali s vedením;
15.
vítá úmysl Komise předložit návrh směrnice o uplatňování zásady rovného zacházení mimo zaměstnání, která musí poskytnout vysokou ochranu proti diskriminaci;
16.
bere na vědomí, že Komise hodlá navrhnout přepracování směrnice 92/85/EHS o ochraně žen během mateřství, jež musí ve výsledku zaručit zásadní zlepšení úrovně ochrany těhotných zaměstnankyň a pracovnic, které nedávno porodily či které kojí;
17.
vítá záměr Komise navrhnout doporučení o aktivním začlenění; zdůrazňuje, že tento rámec musí řešit otázky minimálních mezd a příjmů potřebných k sociálnímu začlenění, aniž by zpochybnil platné předpisy členských států;
18.
zdůrazňuje význam silného a dobře vybaveného veřejného zdravotnictví; v tomto odvětví odmítá jakoukoli privatizaci; vyzývá Komisi, aby podpořila politiky, které zajistí velmi kvalitní standardy a rovné poskytování zdravotnických služeb; domnívá se, že je třeba poskytovat více jasnějších informací o zdravotnických službách s cílem zajistit, aby byli spotřebitelé chráněni a dobře informováni při vyhledání lékařské péče v jiném členském státě; požaduje, aby byla vypracována charta EU o právech pacientů, jež by mohla přispět ke zvýšení standardů a sloužit spotřebitelům jako průvodce zdravotnickými službami;
Odpovědnost za boj proti změně klimatu
19.
zdůrazňuje, že EU hraje na mezinárodní scéně vedoucí úlohu v boji proti změně klimatu, a vyzývá Komisi, aby zajistila, že na konferenci o klimatu pořádané v prosinci 2007 na Bali bude dosaženo plnohodnotné a ambiciózní dohody o mandátu pro zahájení jednání, která se budou týkat opatření na období po roce 2012; vyzývá Komisi, aby neprodleně vypracovala možné přístupy na období po roce 2012, aby k brzkému schválení předložila návrh směrnice o zachycování a ukládání uhlíku i úpravu směrnice o systému obchodování s emisemi a aby podpořila a urychlila následná opatření týkající se realizace Bílé knihy o přizpůsobení se změně klimatu;
20.
upozorňuje na to, že v návaznosti na strategii Společenství pro snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel je nutno v roce 2008 vypracovat legislativní návrh, jehož úkolem bude dosažení cíle EU 120 g CO2/km do roku 2012;
21.
lituje, že dva hlavní právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, které byly uvedeny v roční politické strategii Komise pro rok 2008, nebyly vypracovány, a to jmenovitě legislativní návrh na snížení emisí oxidu dusíků z letecké dopravy a legislativní návrh na snížení emisí z lodní dopravy; vyzývá Komisi, aby nezbytné právní návrhy zařadila do legislativního a pracovního programu na rok 2008;
22.
zdůrazňuje, že cíle EU začít přecházet na udržitelnější způsoby dopravy nebylo ani zdaleka dosaženo; upozorňuje na to, že je naléhavě třeba vypracovat účinná dopravní opatření v souladu se zásadou udržitelnosti a podporovat investice do způsobů dopravy, které jsou šetrnější k životnímu prostředí; vyzývá Komisi, aby do května 2008 posoudila a vyčíslila vnější náklady dopravy a jejich internalizaci a aby pro všechny druhy dopravy vypracovala analýzu dopadu internalizace vnějších nákladů; zdůrazňuje, že by Komise měla navrhnout zavedení daně z kerosenu na úrovni EU;
Za udržitelnou energetickou politiku
23.
odmítá proces liberalizace trhů s energií a vyzývá Komisi, aby se ve své strategické analýze energetické politiky EU zaměřila na nepříznivý dopad liberalizace na trhy s energií, pokud jde o zásadní růst cen (převyšující růst cen surovin), a na distribuci elektrické energie;
24.
domnívá se, že se členské státy a EU musí zásadním způsobem zasadit o to, aby ukončily svou závislost na fosilních palivech a zvrátily stávající neudržitelný trend; zdůrazňuje, že se programy EU a členských států v oblasti veřejných investic musí zaměřit na ekologickou a sociální udržitelnost; konstatuje, že investice by se měly zaměřit na podporu obnovitelných energií, oddělení hospodářského růstu od zvýšeného využívání energie a zdrojů, zlepšení energetické účinnosti a na podporu šetření energií pomocí snížení celkové míry spotřeby energie;
25.
domnívá se, že by se měl klást větší důraz na zlepšení opatření pro zvýšení energetické účinnosti, využívání obnovitelných zdrojů energie a podporu kombinovaných technologií a zdůrazňuje, že je naléhavě nutné vytvořit specifické politiky na podporu využívání obnovitelných zdrojů elektrické energie i zdrojů pro vytápění a chlazení; zdůrazňuje, že modely udržitelné spotřeby a výroby musí používat horizontálnější přístup než je ten, který navrhuje Komise, a musí se stat ústředním prvkem klíčových cílů Evropské strategie udržitelného rozvoje;
26.
je si vědom toho, že politika v oblasti úspor energie a energetiky bude v nadcházejících letech nejdůležitějším úkolem, jehož význam ještě vzroste s ohledem na probíhající budování a dokončení evropské plynovodní sítě a elektrické rozvodné sítě a zdůrazňuje, že je třeba ukončit diskuzi o „energetickém balíčku“ a před příštími evropskými volbami dosáhnout konečné dohody s Radou; zdůrazňuje význam zveřejněných právních předpisů v oblasti energetiky, dle nichž má být za pomoci závazných ustanovení dosaženo tří 20% cílů, pokud jde o úspory energie, zavádění energií z obnovitelných zdrojů a specifické národní cíle v rámci společných maximálních hodnot EU pro systém obchodování s emisemi;
27.
kladně hodnotí přístup Komise, která chce jasně definovat, co jsou energie z obnovitelných zdrojů, a že nezahrnují jadernou energii ani technologie pro zachycování a uchovávání uhlíku;
28.
zdůrazňuje, že udržitelná výroba biomasy pro biopaliva je záležitost, kterou je třeba urychleně řešit v rámci EU tak, aby opatření EU pro zmírnění změny klimatu neměly negativní důsledky pro země vyrábějící biomasu; vyjadřuje obavy, pokud jde o přístup Komise k zavedení systému certifikace výroby udržitelných biopaliv v EU a k pouhé regulaci dovozu ze třetích zemí; zdůrazňuje, že je nutné, a to nikoliv pouze v Evropské unie, zabránit nebezpečí odlesňování, degradaci půdy a přírodních zdrojů i nedostatkům v přiměřeném zásobování všech dotčených obyvatel potravinami; považuje za důležité provést hloubkové hodnocení předpokládaných výhod skutečného snížení emisí skleníkových plynů u nové generace biopaliv; zdůrazňuje, že nová paliva musí být zaváděna v souladu s udržitelností podle ekologických, sociálních a ekonomických kritérií;
Zajistit zabezpečení potravin a vysoké kvalitativní standardy u zeměděls ké výroby
29.
odsuzuje skutečnost, že Evropská komise nepovažuje ve svém legislativním a pracovním programu na rok 2008 zajištění potravin za prioritní oblast, a proto ji naléhavě žádá, aby zabezpečila, že na mezinárodním trhu bude zaručena bezpečnost a kvalita potravin a potravinových výrobků;
30.
zdůrazňuje, že by Evropská komise jako rizikový manažer u procesu analýzy rizik měla nést rovněž odpovědnost za rizikovou komunikaci a naléhavě ji žádá, aby se to jasně projevilo u všech opatření, která učiní v oblasti zajištění potravin;
31.
vyjadřuje politování nad tím, že Evropská komise nepovažuje nový systém nutričních profilů za prioritu v oblasti komunikace pro rok 2008 a žádá ji, aby učinila příslušná opatření a zajistila dostatečnou informovanost evropských občanů o vývoji a zavádění systému nutričních profilů;
32.
zdůrazňuje, že je nezbytné provést revizi stávajících směrnic o potravinářských přídatných látkách (zrušení směrnic 62/2645/EHS, 65/66/EHS, 78/663/EHS, 78/664/EHS, 81/712/EHS, 89/107/EHS, 94/35/ES a 95//2/ES, rozhodnutí č. 292/97ES a 2002/247/ES); domnívá se, že u veškerých přídatných látek na trhu je třeba provést nové hodnocení, měly by se používat pouze tehdy, budou-li pro zákazníka prospěšné, nesmějí vést ke klamání zákazníka, pokud jde o specifické vlastnosti a nesmějí mít negativní účinky na životní prostředí; je třeba zajistit větší právní jednoznačnost definic; povolení pro používání přídatných látek musí podléhat průběžnému přezkumu a je třeba brát ohled na zdravotní rizika nanotechnologie a stanovit samostatné hraniční hodnoty;
33.
vyjadřuje politování nad tím, že dvě činnosti související se zdravím, jež byly uvedeny v roční politické strategii pro rok 2008, v legislativním a pracovním programu Komise na rok 2008 chybí („Vytvoření právního rámce pro posouzení rizik geneticky modifikovaných potravin a krmiv Evropským úřadem pro bezpečnost potravin“ a „Modernizace právních předpisů pro zdravotnické prostředky s cílem zlepšit bezpečnost pacientů a uživatelů při současném zajištění transparentního právního prostředí“); vyzývá Komisi, aby nezbytné právní návrhy zařadila do legislativního a pracovního programu na rok 2008;
34.
staví se spíše kriticky ke sdělení Komise k tzv. „Zdravotní kontrole pro usměrnění společné zemědělské politiky, zejména proto, že pokračuje v metodě „oddělování“ dotací od výroby, zachovává nespravedlivé přidělování dotací výrobcům i zemím, podporuje model „intenzivního zemědělství“ s negativními účinky na kvalitu potravin; vyjadřuje politování nad tím, že Komise nepředložila návrhy na řešení problémů rodinných zemědělských podniků a malých a středních zemědělských podniků, jejichž existence je za podmínek nové SZP ohrožena;
35.
domnívá se, že v rámci revize nové SZP by se mělo přikročit k rovnoměrnějšímu rozdělení přímé pomoci, aby se uvolnily finanční zdroje, základem by měla být větší vyrovnanost, zavedení stropu na zemědělský podnik a procentuální zvýšení pomoci zemědělcům, kteří nedostávají dostatečnou pomoc v rámci SZP (rozlišování výše pomoci); domnívá se, že takto dosažené úspory se nejlépe využijí na vyrovnávací příspěvky a zemědělsko-environmentální opatření; zdůrazňuje, že základní zásadou společné zemědělské politiky by měla být zásada „potravinové soběstačnosti pro všechny“ a že hlavním cílem zemědělské výroby by měla být výroba zdravých a kvalitních potravin v souladu s potřebou ochrany životního prostředí;
36.
zdůrazňuje, že základní zásadou Společné zemědělské politiky by měla být zásada „potravinové soběstačnosti pro všechny“ a že hlavním cílem zemědělské výroby by měla být výroba zdravých a kvalitních potravin v souladu s potřebou a ochranou životního prostředí;
37.
domnívá se, že je třeba zvláštní pozornost věnovat výrobě bioplynu z biomasy, zejména z biomasy pocházející z měst; uznává úlohu biopaliv jako prostředku k využití přebytků, ale upozorňuje na nepříznivý dopad výroby bioalkoholu a bionafty, zejména, tehdy, pokud zahrnují agroenergetické produkce a užití vzácných faktorů výroby, které mají dopad na zemědělskou činnost; zdůrazňuje, že pro dosažení trvalého rozvoje a ekologické rovnováhy je nezbytné podporovat zemědělství, jehož hlavní funkcí je výroba potravin a základní zásadou potravinová soběstačnost;
Pro udržitelnou rybářskou politiku
38.
domnívá se, že udržitelnost rybolovných zdrojů je základním předpokladem pro zajištění rybolovných činností a životaschopnosti odvětví rybolovu; za zásadní považuje dosažení rovnováhy mezi sociálně-ekonomickou situací a udržitelným životním prostředím; je toho názoru, že je nutné zavést mechanismus dotací nebo vyrovnávacích příspěvků určených pro rybáře, které budou přidělovány podle plánů na obnovu rybích populací nebo jiná opatření, která by poskytla zvýšenou ochranu ekosystémů, zejména ve znevýhodněných oblastech;
39.
znovu zdůrazňuje, že Komise by měla zvolit globálnější přístup k opatřením na ochranu mořského prostředí a obnovu rybích populací, zejména posuzováním a zkoumáním určitých faktorů, jež mají značný dopad na mořské prostředí a na stav rybolovných zdrojů, jako znečištění pobřeží a znečištění na volném moři, odpady z průmyslu a ze zemědělství, hloubení dna a lodní doprava, a to jako doplněk současných metod řízení; vyzývá Komisi, aby v této oblasti předložila iniciativu Společenství;
40.
je znepokojen tím, že v některých rybolovných oblastech existuje jasný nepoměr u příjmů mezi těmi, kdo se živí rybolovem, a ostatním obyvatelstvem, a tato situace je ještě závažnější vzhledem k tomu, že příjmy ovlivňuje nejistý charakter rybolovu, nejistá hodnota ryb a náklady na určité faktory produkce; domnívá se, že politiky Společenství by se měly revidovat, aby za zajistila vyrovnaná životná úroveň obyvatel, kteří se živí rybolovem, a to zejména zlepšení poměru mezi příjmy a náklady podniků;
41.
vyzývá Komisi, aby so nejdříve předložila sdělení o pravidlech a návrh revize SOT u rybolovných výrobků; domnívá se, že prioritou by mělo být lepší stanovování cen v počátečních místech prodeje, přizpůsobení stávajících intervenčních mechanismů nebo vytvoření nových mechanismů tak, aby reagovaly na potřeby odvětví rybolovu v členských státech a přispěly k vyrovnanějšímu přerozdělování přidané hodnoty v celém hodnotovém řetězci v tomto odvětví;
Lepší ochrana zákazníka
42.
bere na vědomí záměr Komise navrhnout rámcovou směrnici o smluvních právech zákazníka; trvá na tom, že takovýto horizontální nástroj nesmí být založen na zásadě maximální harmonizace, ale musí stanovit vysokou úroveň minimálních standardů pro celou EU, které by členským státům umožnily přijmout přísnější pravidla;
43.
vyzývá Komisi, aby dodržovala pravidla Evropského parlamentu pro rozvoj tzv. nového přístupu k revizi jednotného trhu; trvá na posílení úlohy orgánů pro dohled na trhem, aby se zajistilo, že výrobky, které by ohrožovaly zdraví nebo bezpečnost osob, ochranu životního prostředí nebo jiné důležité záležitosti ochrany veřejného zájmu, budou staženy z oběhu; vyzývá Komisi, aby za tímto účelem posílila spolupráci s národními / nadnárodními organizacemi spotřebitelů;
44.
upozorňuje na nedostatečnou důvěru spotřebitelů vyplývající z nedávných událostí, kdy bylo z trhu staženo nebezpečné zboží, a vyzývá Komisi a příslušné orgány členských států, aby posílily své závazky v oblasti informování veřejnosti o nebezpečných výrobních a aby učinily potřebné kroky;
45.
zdůrazňuje, že nové vědecké poznatky v oblasti moderních terapií, např. v genové terapii, somatické buněčné terapii a tkáňovém inženýrství je nutno sledovat velmi pozorně; všichni pacienti a spotřebitelé ve všech členských státech musí mít k dispozici pravdivé informace o spolehlivé léčbě a o bezpečných léčivých přípravcích, aby byla nabízená lékařská péče co možná nejlepší;
Posilování ochrany životního prostředí
46.
uznává, že ochrana a udržitelné užívání biologické rozmanitosti je hlavním faktorem dlouhodobého udržitelného rozvoje a měly by být do budoucna prioritou; domnívá se, že akční plán pro biologickou rozmanitost do roku 2010 a v následujícím období a tematická strategie pro přírodní zdroje postrádají ambice a konkrétní zaměření, přestože ztráta biologické rozmanitosti znamená nenapravitelnou ztrátu toho, co ekosystémy představují pro společnost a hospodářství; vyzývá Komisi, aby začala připravovat nový akční plán pro biologickou rozmanitost na dalších 30 let;
47.
domnívá se, že posílení mechanismu civilní ochrany EU a rozvoj integrované strategie předcházení katastrofám, pokud jde o katastrofy, k nimž dochází v EU nebo v zemích účastnících se tohoto mechanismu, jak je uvedeno v roční politické strategii (APS) 2008, je velmi důležité, a vyzývá Komisi, aby civilní ochranu zahrnula do svého legislativního programu na rok 2008;
Udržovat stávající normy kvality a právní předpisy
48.
v souvislosti s programem strategického přezkumu za lepší právní předpisy zdůrazňuje, že hlavním vodítkem navrhovaných iniciativ Komise pro lepší právní předpisy musí být hodnocení hospodářského, sociálního a ekologického dopadu namísto toho, aby se Komise úzce zaměřovala na snižování správních nákladů pro podniky a na odstraňování překážek konkurenceschopnosti firem; odmítá snahy Komise obcházet Evropský parlament tím, že místo legislativy navrhuje právně nevynutitelné předpisy;
49.
trvá na tom, že kontrola projednávaných návrhů a sledování průběžného programu zjednodušení nesmí vést k snížení stávajících norem kvality a právních předpisů, zejména s ohledem na takové citlivé oblasti, jako je zjednodušení pravidel pro odpad z elektrických výrobků, právního rámce pro biocidy a pravidel pro farmaceutické výrobky, kde je třeba zachovat vysokou úroveň environmentálních, bezpečnostních a zdravotních standardů;
50.
upozorňuje, že nedávná studie pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci Evropského parlamentu dospěla k závěru, že rozsah a kvalita hodnocení sociálního dopadu provedených Komisí byla až doposud velmi nízká a že v několika případech nebylo hodnocení sociálního dopadu vůbec provedeno; zdůrazňuje, že přezkum společného přístupu k hodnocení dopadu musí tuto situaci napravit; zdůrazňuje, že řádné hodnocení musí zvažovat hospodářské, sociální a ekologické dopady případných právních předpisů na stejné úrovni;
Proti represivním opatřením na předcházení přistěhovalectví
51.
vyjadřuje své znepokojení nad každodenní humanitární tragédií na hranicích Evropské unie, kde zemřely tisíce migrantů; domnívá se, že trvalé hlídky Frontexu tento problém neřeší; domnívá se, že nejlepším způsobem, jak předcházet humanitárnímu dramatu, by bylo otevření legálních cest přistěhovalectví;
52.
vítá záměr Komise zrevidovat nařízení Dublin II (nařízení Rady (ES) č. 343/2003) a vyzývá ji, aby během této revize došlo k dohodě o mechanismu sdílení břemene a tím bylo zajištěno, že členské státy převezmou svůj díl odpovědnosti a přijímající státy nezůstanou bez pomoci;
53.
očekává, že režim EU pro pracovní migraci plně zohlední sociální kritéria a potřebu zlepšit sociální situaci migrantů a nezaměří se jednostranně na hospodářské přínosy pro podniky;
54.
upozorňuje, že návrh směrnice o podmínkách vstupu a pobytu vysoce kvalifikovaných pracovníků by mohl vyvolat odliv mozků z chudších zemí a je znepokojen důsledky, které by to způsobilo; pokládá za nezbytné naléhavé otevření cest pro legální migraci i pro nekvalifikované pracovníky a nikoli pouze pro sezónní dělníky;
55.
vzhledem k dramatickému neúspěchu týmů Frontex a RABIT se staví proti návrhu na zřízení evropského systému ostrahy hranic; zdůrazňuje, že prioritou činností EU na jejích jižních vnějších hranicích by měla být záchrana osob na moři a nikoli jejich kriminalizace;
Za právní stát a vzájemně prospěšnou spolupráci v mezinárodních vztazích
56.
vítá nedávné sdělení o stavu budování míru na Blízkém východě: akční strategie EU; schvaluje ochotu Komise pokračovat v jejím zapojení při stabilizaci a obnově a trvá na tom, aby EU hrála aktivní úlohu při zajišťování provádění rezolucí OSN a nastolení míru v regionu;
57.
připomíná svou podporu arabské mírové iniciativě a vyjadřuje své pevné přesvědčení, že pouze ukončení okupace a vytvoření palestinského státu založeného na hranicích z roku 1967, jehož hlavním městem by byl východní Jeruzalém, a spravedlivé řešení pro palestinské uprchlíky na základě rezoluce Valného shromáždění č. 194 ze dne 11. prosince 1948 mohou zajistit trvalý mír, bezpečnost a stabilitu v regionu; vítá společnou dohodu, jíž bylo dosaženo v Annapolisu, zahájit jednání o konečném statusu bez předchozích podmínek a vyzývá k ukončení všech akcí, které by tato jednání mohly předem ovlivnit; vyslovuje proto politování nad zhoršením situace na daném území; zdůrazňuje, že Izrael musí dostát svých mezinárodních závazků, zmrazit všechny osídlovací aktivity, včetně přirozeného růstu osad, zmrazit stavbu protizákonné zdi a rozebrat ji, propustit politické vězně, včetně všech členů OOP, a zdržet se používání jakýchkoli kolektivních trestů; trvá na tom, že obnovení bilaterálních vztahů musí být založeno na tom, že Izrael bude dodržovat své závazky podle mezinárodního práva;
58.
vyzývá Komisi, aby předložila akční plán pro Gazu, který by měl obsahovat způsoby řešení zhoršující se situace v Gaze a poskytnout prostředky pro řešení humanitární krize, zajistit provádění dohody o přístupu a pohybu (AMA) a podílet se na úsilí o okamžité zrušení blokády; zdůrazňuje význam vytvoření nezbytného spojení mezi západním břehem Jordánu a Gazou, aby byla zajištěna blízká budoucnost budoucího palestinského státu tvořícího jeden politický, zeměpisný a hospodářský celek
59.
vyjadřuje své vážné znepokojení situací v Iráku a v Afghánistánu; zastává názor, že stabilizace nelze dosáhnout vojenskými prostředky a že jádrem politiky EU vůči těmto zemím by mělo být respektování jejich suverenity a územní celistvosti a poskytování pomoci jejich hospodářskému a sociálnímu rozvoji;
60.
je vážně znepokojen tím, že problém iráckých uprchlíků by mohl, pokud se nebude rychle a komplexně řešit, ohrozit regionální stabilitu; vyzývá proto Komisi, aby navrhla různá řešení této otázky, zejména pak otázky znovuusazování, a trvá na odpovědnosti mezinárodního společenství, především okupačních mocností, za okamžité řešení této humanitární a politické katastrofy;
61.
vyjadřuje své hluboké znepokojení přeshraniční vojenskou činností tureckých jednotek v severním Iráku; vyzývá Komisi, aby při jednáních o přistoupení Turecka trvala na dodržování jeho závazků týkajících se dobrých sousedských vztahů a na tom, aby se Turecko zdrželo jakéhokoli porušování územní celistvosti Iráku a uvolnilo napjatou situaci na turecko-iráckých hranicích;
62.
podporuje proces rozšiřování EU, ale domnívá se, že jednání o přistoupení s kandidátskými zeměmi a proces stabilizace a přidružení by měly respektovat sociální a hospodářské zájmy a práva dotyčných národů, měly by probíhat tempem přiměřeným pro hospodářství těchto zemí a neměly by zavádět dohody o volném obchodu, které jsou pro slabší strany dohody škodlivé;
63.
vyjadřuje své znepokojení stagnací reformního procesu v Turecku v době, kdy jednání o přistoupení pokračují otevíráním nových kapitol; připomíná, že by se měla dávat přednost plnému dodržování politických kritérií a že nedostatek pokroku v této oblasti bude mít závažné důsledky na proces jednání; zdůrazňuje, že to, aby Turecko plně provádělo dodatkový protokol rozšiřující dohodu ES-Turecko o přidružení o deset nových členských států, který Turecko podepsalo v červenci 2005, je základní podmínkou pro úspěšné pokračování přístupových jednání s Tureckem;
64.
konstatuje, že v programu Komise se plánují dohody o stabilizaci a přidružení se zeměmi západního Balkánu; připomíná Komisi, že v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1244 ze dne 10. června 1999 je Kosovo součástí Srbska a že jakýkoli postoj EU týkající se budoucího statusu této provincie a pomoci Kosovu a spolupráce s ním by měl v souladu s mezinárodním právem;
65.
vítá připravenost Komise dále rozvíjet vztahy se zeměmi sousedícími s Evropou; žádá, aby tyto vztahy byly založeny na skutečném partnerství a plném respektování zájmů národů těchto zemí a aby nevedly k absorbování zdrojů těchto zemí, zejména pokud jde o energetické zdroje, kapitálem EU; vyjadřuje politování nad tím, že evropská politika sousedství se nezabývá sociálními důsledky změn v sousedních zemích a že nenavrhuje podpůrná opatření, která by jim je pomohla zvládnout;
66.
vyjadřuje politování na tím, že se kromě dialogu nepředpokládají žádné iniciativy pro rozvoj vztahů se zeměmi Středomoří a že se pro tyto vztahy neplánuje mnohostranný přístup, nýbrž dvoustranný přístup s cílem kontrolovat vývoj na jižních hranicích EU;
67.
vyslovuje politování nad tím, že neexistují iniciativy Komise pro předcházení šíření zbraní a pro podporu odzbrojení; zdůrazňuje význam předcházení novým závodům ve zbrojení v Evropě, které jsou výsledkem plánů na instalaci nových protiraketových systémů v členských státech EU; trvá na výhradně mírovém charakteru jakékoli činnosti ve vesmíru; zdůrazňuje, že je naléhavé zahájit nové iniciativy, které mají předcházet šíření zbraní hromadného ničení, především jaderných zbraní; znovu připomíná svou podporu zřízení zóny bez jaderných zbraní na Středním východě a v tomto ohledu vítá úsilí EU dospět k politické dohodě s Íránem; pokládá za zásadní vytvoření celoevropské zóny bez jaderných zbraní jako příspěvek k dosažení světa bez jaderných zbraní;
68.
vyslovuje politování nad tím, že Komise ve svém legislativním programu na rok 2008 nevěnuje patřičnou pozornost rozvojové politice; vítá závazek Komise pokračovat v práci na plnění rozvojových cílů tisíciletí, vyzývá ji však, aby důsledně využívala dostupných rozvojových nástrojů a fondů pouze pro rozvojové účely; rozhodně odmítá jakékoli pokusy o využití rozvojových fondů pro vojenské účely; v této souvislosti zdůrazňuje zásadní význam transparentnosti a odpovědnosti správy finančních zdrojů převedených do různých fondů a projektů; vyjadřuje své pevné odhodlání účinně vykonávat svá práva demokratické kontroly s cílem zabránit takovému zneužití fondů;
69.
vítá nadcházející summit EU-Afrika a vyzývá k novým spravedlivým demilitarizovaným vztahům mezi EU a Afrikou, které upřednostňují zájmy a sociální a hospodářský rozvoj slabších afrických partnerů, jejichž cílem by nebylo využívání bohatých přírodních zdrojů tohoto světadílu a neokoloniální ambice; trvá na tom, že udržitelný rozvoj, vymýcení chudoby, boj proti pandemiím a změně klimatu, migraci, rozšiřování pouští, podpora rovnosti pohlaví, bezpečnost a řádná správa veřejných statků musí být společným závazkem a překlenujícím cílem spolupráce EU s Afrikou a zdůrazňuje ústřední úlohu rozvojových cílů tisíciletí, které poskytují celosvětově dohodnutý rámec těchto cílů;
70.
je znepokojen prodlevami v ratifikaci revidované dohody z Cotonou, které by mohly bránit provádění 10. ERF, což by pravděpodobně vedlo ke snížení ročního objemu pomoci poskytnuté v rámci spolupráce mezi státy AKT a EU, a proto vyzývá Komisi, aby pomohla co nejdříve dokončit proces ratifikace;
71.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států EU.
