P7_TA(2010)0353
Konference o biologické rozmanitosti – Nagoja
B7-0536/2010
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 7 října 2010 o strategických cílech EU pro 10. zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti, které se bude konat ve dnech 18. až 29. října 2010 v japonské Nagoji
Evropský parlament
, –
s ohledem na 10. zasedání konference smluvních stran (COP 10) Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti, které se bude konat ve dnech 18. až 29. října 2010 v japonské Nagoji,
–
s ohledem na otázky položené Komisi a Radě o strategických cílech EU pro 10. zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti, které se bude konat ve dnech 18. až 29. října 2010 v japonské Nagoji ( O-0111/2010 – B7-0467/2010 , O-0112/2010 – B7-0468/2010 ),
–
s ohledem na evropský summit v Göteborgu v roce 2001, kde byl v rámci strategie EU pro udržitelný rozvoj přijat cíl zastavit do roku 2010 ztrátu biologické rozmanitosti,
–
s ohledem na závěry ze zasedání Evropské rady, které se konalo ve dnech 25. až 26. března 2010, a to zejména na bod 14,
–
s ohledem na zprávu
ad hoc
otevřené pracovní skupiny pro přezkum provádění Úmluvy o biologické rozmanitosti týkající se činnosti na jejím třetím zasedání, které se konalo ve dnech 24. až 28. května 2010, a na návrh strategického plánu pro období po roce 2010,
–
s ohledem na zprávy z devátého zasedání
ad hoc
otevřené pracovní skupiny pro přístup a sdílení přínosů, konaného od 22. do 28. března 2010 a na návrh protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů (přílohy z Cali a Montrealu),
–
s ohledem na čl. 115 odst. 5 a čl. 110 odst. 2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že Úmluva o biologické rozmanitosti je nejvýznamnější celosvětovou dohodou o ochraně biologické rozmanitosti; vzhledem k tomu, že ji podepsalo 193 smluvních stran, včetně 27 členských států EU a Evropské unie,
B.
vzhledem k tomu, že Rok biologické rozmanitosti vyhlášený OSN by měl dát politický impulz ke zlepšení provádění všech tří cílů úmluvy: ochrany biologické rozmanitosti, jejího udržitelného využívání a spravedlivého a rovnoměrného sdílení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů,
C.
vzhledem k tomu, že podle odhadů Světové banky je na lesích závislých 60 milionů původního obyvatelstva; vzhledem k tomu, že odlesňování představuje velkou překážku pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí, jelikož dochází ke ztrátě služeb ekosystému, jež poskytují lesy (jako jsou dešťové srážky, zabraňování erozi půdy a čištění vody),
D.
s ohledem na zprávu o modrém uhlíku (zveřejněnou Organizací pro výživu a zemědělství (FAO), Programem OSN pro životní prostředí (UNEP) a Mezinárodní unií pro ochranu přírody (UICN) v říjnu 2009), která ukazuje, že degradace pobřežních oblastí (způsobená nadměrným rybolovem, ničením mangrovníků a eutrofizací) a ničení mořských biotopů vážně ohrožuje schopnost oceánu absorbovat uhlík, a že v důsledku toho existují značné obavy v oblasti politiky týkající se změny klimatu,
E.
vzhledem k tomu, že je zapotřebí zaplnit značné mezery v provádění pracovních programů Úmluvy o biologické rozmanitosti,
F.
vzhledem k tomu, že ochrana biologické rozmanitosti je důležitou součástí plnění rozvojových cílů tisíciletí, a vzhledem k tomu, že cíl v oblasti biologické rozmanitosti pro rok 2010 se v roce 2006 stal součástí sedmého rozvojového cíle tisíciletí („Zajištění trvalé udržitelnosti životního prostředí“),
G.
vzhledem k tomu, že Valné shromáždění Organizace spojených národů prohlásilo rok 2010 Mezinárodním rokem biologické rozmanitosti; vzhledem k tomu, že tématem Mezinárodního dne biologické rozmanitosti v roce 2010 je „Biologická rozmanitost pro rozvoj a zmírnění chudoby
“
,
H.
vzhledem k tomu, že 70 % chudých lidí ve světě žije ve venkovských oblastech a jejich přežití a životní podmínky přímo závisí na biologické rozmanitosti, a vzhledem k tomu, že chudí lidé ve městech jsou rovněž závislí na biologické rozmanitosti v otázkách ekosystémových služeb, jako je udržení kvality ovzduší a vody a nakládání s odpady
,
Nutnost jednat
1.
je nesmírně znepokojen skutečností, že nebyl naplněn celosvětový cíl snížit do roku 2010 podstatnou měrou rychlost ztráty biologické rozmanitosti ani cíl EU zastavit ztrátu biologické rozmanitosti;
2.
je hluboce znepokojen tím, že zastavení ztráty biologické rozmanitosti není v rámci mezinárodní politické agendy považováno za naléhavou záležitost;
3.
je velmi zneklidněn neustálým nárůstem nezákonného využívání genetických zdrojů a celosvětově rozšířeného biopirátství;
4.
zdůrazňuje, že jsou k dispozici nástroje, pomocí nichž lze v širším měřítku omezit pokles biologické rozmanitosti, avšak je zapotřebí dostatek finančních prostředků a politické vůle; je přesvědčen o tom, že mezi ochranou klimatu, plněním rozvojových cílů tisíciletí a zastavením ztráty biologické rozmanitosti existuje mnoho synergií;
5.
vyzývá Komisi a členské státy, aby na 10. zasedání konference smluvních stran hrály vedoucí úlohu a přesvědčily všechny smluvní strany, že je nutné okamžitě jednat; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby svá stanoviska zveřejnily s co největším předstihem před konáním 10. zasedání konference smluvních stran;
6.
za tímto účelem naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby vystupovaly jednotně, urychlily svůj vnitřní rozhodovací postup a zlepšily jeho účinnost, a byly tak schopny dohodnout se rychle na postoji, který EU zaujme na 10. zasedání konference smluvních stran, a aby věnovaly více sil a času diplomatickému úsilí vůči třetím zemím;
7.
za nedůsledné a politováníhodné považuje skutečnost, že hostitelská země Japonsko v rámci jiných fór, jako je např. Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) a Mezinárodní velrybářská komise (IWC), zabránila dosažení výrazného pokroku v ochraně ohrožených mořských druhů, jako jsou tuňák obecný a velryby;
Hospodářská oblast
8.
zdůrazňuje, že podle probíhajících studií, jako je například studie „Ekonomie ekosystémů a biologické rozmanitosti“, se ztráta blahobytu v důsledku ztráty biologické rozmanitosti v současné době odhaduje na 50 miliard EUR ročně (necelé 1 % HDP), přičemž do roku 2050 by se měla zvýšit na 14 bilionů EUR ročně, což představuje 7 % odhadované výše HDP; zdůrazňuje, že podle studie „Ekonomie ekosystémů a biologické rozmanitosti“ je návratnost investic do zachování biologické rozmanitosti až stokrát vyšší;
9.
zastává názor, že rozhodnutí, která mají být přijata na 10. zasedání konference smluvních stran, musí zejména odrážet poznatky vyplývající ze studie „Ekonomie ekosystémů a biologické rozmanitosti“ a vycházet z doporučení, která obsahuje, tj. že náklady spojené se ztrátou biologické rozmanitosti a hodnota biologické rozmanitosti se musí odrážet v národních účtech; zdůrazňuje, že v opačném případě nebude možné sledovat finanční a hospodářské důsledky, které bude mít současná krize v oblasti biologické rozmanitosti na hospodářství; zdůrazňuje, že je třeba věnovat více pozornosti prozkoumání a schválení tržních nástrojů, jako je banka stanovišť a platby za ekosystémové služby, které by pomohly zajistit odpovídající finanční prostředky pro zachování biologické rozmanitosti;
10.
zdůrazňuje, že je nezbytné vytvářet a zdokonalovat metody, které by umožnily přesné posouzení finanční hodnoty ekologických služeb, a určit tak náklady spojené se ztrátou biologické rozmanitosti; domnívá se, že to by poskytlo cenné údaje, které by zvýšily informovanost politických představitelů o problému, umožnily vést kampaně na zvýšení povědomí o problematice a přispěly k širší veřejné diskusi;
11.
zdůrazňuje, že biologická rozmanitost a ekosystémy prospívají společnosti jako celku a musí na ně být pohlíženo jako na tzv. společné hodnoty; s obavou však poznamenává, že místní komunity dostávají velmi malé či nulové platby za služby, které pomáhají vytvářet, a to navzdory tomu, že jsou nejvíce postiženy ztrátou biologické rozmanitosti a zhroucením ekosystémových služeb; naléhavě proto vyzývá rozhodovací orgány v Nagoji, aby definovaly nástroje politiky zaměřené na řešení nerovného rozdělení výhod, které poskytuje příroda, a vypracovaly způsoby, jak poskytovat finanční a technickou podporu komunitám a jednotlivcům, již usilují o řádné hospodaření s přírodními zdroji;
Strategický plán Úmluvy o biologické rozmanitosti
Celkové poslání do roku 2020 a vize pro rok 2050
12.
naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby podpořily ambiciózní celkové poslání Úmluvy pro biologickou rozmanitost do roku 2020: zastavit ztrátu biologické rozmanitosti a rovnoměrně sdílet hodnoty a přínosy biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb; naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby se zavázaly k plnění vize pro rok 2050 a zajistily ochranu, oceňování a obnovu ekosystémů;
Strategické cíle a hlavní cíle pro rok 2020
13.
vyzývá Komisi a členské státy, aby podpořily měřitelné, ambiciózní, realistické a časově vymezené dílčí cíle, a zajistily tak zejména, že do roku 2020:
–
si každý uvědomí hodnotu biologické rozmanitosti a kroky, které může provést na její ochranu,
–
se hodnoty biologické rozmanitosti a příležitosti vyplývající z její ochrany a udržitelného využívání stanou součástí národních účtů a politik a strategií v oblasti rozvoje a snižování chudoby,
–
se zruší dotace poškozující biologickou rozmanitost,
–
smluvní strany zformulují a provedou plány za účelem vyšší efektivity využívání zdrojů, snížení množství odpadu a neměnného využívání zdrojů v rámci ekologických limitů,
–
se ukončí čisté odlesňování a zastaví ztráta a degradace přírodních stanovišť a rozvojové země budou podporovány v udržitelné správě svých lesů,
–
se odstraní tlak na mořské ekosystémy v důsledku nadměrného rybolovu a ukončí destruktivní metody rybolovu,
–
se vyřeší problém zavlečení a šíření invazivních druhů,
–
bude chráněno nejméně 20 % půdy, sladké vody a mořských oblastí,
–
biologická rozmanitost a suchozemské, sladkovodní a pobřežní ekosystémy budou výrazněji přispívat k sekvestraci a zadržování skleníkových plynů,
–
se zabrání vyhynutí známých ohrožených druhů,
–
bude obnoveno 15 % poškozených ekosystémů,
–
budou sdíleny přínosy plynoucí z využívání genetických zdrojů a bude fungovat fond přístupu ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů,
–
budou uplatňovány plánovací postupy, prováděno řízení znalostí a budování kapacit za účasti různých subjektů a zavedeny systémy na ochranu tradičních znalostí, postupů původních obyvatel a zvyklostí týkajících se udržitelného využívání biologické rozmanitosti,
–
se zvýší kapacita (lidské zdroje a financování) pro provádění úmluvy,
–
se zastaví ztráta genetické rozmanitosti pěstovaných rostlin a domácích hospodářských zvířat v zemědělských ekosystémech a jejich volně žijících a rostoucích příbuzných druhů;
Ukazatele
14.
zdůrazňuje, že je nutné přijmout konkrétní ukazatele vycházející z vědecky ověřených údajů, aby bylo možné měřit pokrok na cestě k dosažení strategických cílů;
15.
vítá skutečnost, že v EU jsou uplatňovány nástroje, jako je portál Evropského informačního systému pro biologickou rozmanitost (BISE) a podklady pro oblast biologické rozmanitosti, které vypracovala Evropská agentura pro životní prostředí; je toho názoru, že se jedná o srovnatelné nástroje, které by mohly zvýšit účinnost mezinárodních dohod a opatření učiněných v rámci úmluvy;
Přístup ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů
16.
konstatuje, že pokud na 10. zasedání konference smluvních stran nebudou úspěšně ukončena jednání o mezinárodním režimu pro přístup ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů, a to vypracováním protokolu k Úmluvě o biologické rozmanitosti, jenž bude obsahovat právně závazná i nezávazná ustanovení, je možné, že nebude dosaženo širší shody ohledně strategického plánu úmluvy pro období po roce 2010;
17.
znovu potvrzuje zásadu, že formy života a životní procesy nesmějí být předmětem patentů; zdůrazňuje proto, že je třeba zachovat „pěstitelskou výjimku“ v souladu s Mezinárodní úmluvou na ochranu nových odrůd rostlin;
18.
zdůrazňuje, že protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů musí zajistit transparentnost, právní jistotu a předvídatelnost, pokud jde o přístup ke genetickým zdrojům, a spravedlivé a rovnoměrné sdílení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů, jejich derivátů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji;
19.
vyzývá Komisi a členské státy k podpoře toho, aby do protokolu byla zahrnuta zásada, že na přístup k tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji se uplatňuje postup svobodně a předem uděleného, informovaného souhlasu původních a místních komunit;
20.
uznává, že tradiční znalosti související s genetickými zdroji jsou důležité pro ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, jakož i pro spravedlivé a rovnoměrné sdílení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů, a protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů by je tedy měl patřičně zohledňovat, v souladu s prohlášením OSN o právech původního obyvatelstva;
21.
vyzývá proto Komisi a Radu, aby přijaly navržené znění z Cali o sdílení přínosů plynoucích z veřejně přístupných tradičních znalostí, o sdílení přínosů plynoucích z využívání derivátů genetických zdrojů, o monitorování, sledování a využívání genetických zdrojů a jejich dokumentaci, jakož i ustanovení o vzájemně smluvených podmínkách mezi uživateli a poskytovateli genetických zdrojů;
22.
uznává vzájemnou závislost zemí, pokud jde o genetické zdroje pro potraviny a zemědělství a jejich význam pro zajištění potravin na celém světě, a tedy potřebu zohlednit tyto genetické zdroje v jednáních o mezinárodním režimu pro přístup ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů;
23.
uznává rozdílné postoje, pokud jde o uplatňování budoucího protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a sdílení přínosů se zpětným účinkem, a naléhavě vyzývá smluvní strany, aby nalezly proveditelné a spravedlivé východisko, a zažehnaly tak oprávněné obavy;
Tematický pracovní program – biologická rozmanitost moří a pobřeží
24.
vyzývá Komisi a členské státy, aby zdůrazňovaly význam dosažení dalšího pokroku při stanovování a ochraně mořských oblastí a druhů, které jsou důležité z ekologického a biologického hlediska, a to oblastí spadajících pod vnitrostátní jurisdikci i mimo ni;
Tematický pracovní program – chráněné oblasti
25.
uznává, že v provádění pracovního programu zaměřeného na chráněné oblasti bylo dosaženo značného pokroku; přesto zdůrazňuje, že zbývá ještě mnoho práce, má-li být tento program plně proveden;
26.
naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby zajistily, že prioritou 10. zasedání konference smluvních stran bude posílení příslušné podpory a správy chráněných oblastí a informování klíčových rozhodovacích orgánů o výhodách chráněných oblastí a aby případně vyzvaly ke zvýšení finančních prostředků;
27.
zdůrazňuje, že jako zásadu zakotvenou ve Všeobecné deklaraci lidských práv by Evropská komise, OSN a státy účastnící se právních protokolů o ustanovení národních parků a chráněných oblastí měly přijmout právní ustanovení, které zaručí soudní a právní ochranu pozemkových práv původního obyvatelstva coby tradičních vlastníků půdy a ochranu jejich společenské činnosti a tradičního využívání jejich půdy a formálně uzná jejich práva v rámci stávajících modelů řízení;
28.
zdůrazňuje, že v rámci prohlášení o chráněných oblastech a strategií na zachování biologické rozmanitosti je nezbytné vypracovat protokol, který bude zahrnovat definici integrálních tropických systémů, včetně vody;
Biologická rozmanitost a změna klimatu
29.
zdůrazňuje, že do politik v oblasti klimatu je nutné zahrnout záruky biologické rozmanitosti a že je nezbytné dosáhnout co největších vzájemných přínosů uvedených dvou cílů; dále zdůrazňuje, že finanční příspěvky na zachování biologické rozmanitosti mají
de facto
kladný vliv na strategie v oblasti přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů, zejména vzhledem k tomu, že většina národních plánů na přizpůsobení předložených v souvislosti s Rámcovou úmluvou OSN o změně klimatu, a to především plánů, které předložily rozvojové země, klade důraz na odolnost ekosystémů; vyzývá proto k dalšímu úsilí o posílení součinnosti a provázanosti mezi politikou v oblasti biologické rozmanitosti a politikou v oblasti klimatu, zejména mezi Rámcovou úmluvou OSN o změně klimatu a Úmluvou pro biologickou rozmanitost; v této souvislosti žádá, aby sekretariátu Úmluvy o biologické rozmanitosti byl dán mandát přispívat k činnosti prováděné v rámci Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu;
30.
potvrzuje stěžejní význam biologické rozmanitosti a odolných ekosystémů pro přizpůsobení se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů vzhledem k tomu, že pozemní a mořské ekosystémy v současnosti pohlcují přibližně polovinu emisí CO2 produkovaných člověkem;
31.
zdůrazňuje, že je třeba chránit odolnost ekosystémů přijetím opatření, která plně zohlední ustanovení Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti a zabrání masivnímu pronikání geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí;
Začlenění biologické rozmanitosti do rozvojové politiky
32.
vítá zřízení Mezivládní platformy pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby, která by měla následovat model stanovený Mezivládním panelem pro změnu klimatu;
33.
zdůrazňuje, že programy zaměřené na ochranu biologické rozmanitosti a snižování chudoby se musí zabývat prioritami chudých lidí a klást větší důraz na řízení v oblasti životního prostředí na místní úrovni, zaručený přístup ke zdrojům biologické rozmanitosti, pozemkovou reformu a uznání zvykové držby;
34.
vyzývá členské státy a Komisi, aby poskytly nový impuls globální alianci pro boj proti změně klimatu a jejímu podpůrnému nástroji s cílem posílit v rozvojových zemích schopnosti a znalosti ohledně očekávaných dopadů ztráty biologické rozmanitosti a účinně tuto alianci zapojit do rozvojových plánů a rozpočtů; vyzývá EU, aby ve své strategii rozvojové spolupráce plně využila posouzení ekosystémů na konci tisíciletí;
35.
připomíná, že 80 % světové populace používá tradiční léčivé přípravky vyráběné z rostlin a že biologická rozmanitost může přispět ke snížení státních nákladů na zajištění lékařské péče v mnoha rozvojových zemích, neboť poskytuje základní složky pro tradiční léčivé přípravky a mnoho syntetických léků; naléhavě proto žádá 10. zasedání konference smluvních stran, aby přijalo opatření k boji proti biopirátství; zdůrazňuje, že ochrana biologické rozmanitosti přímo souvisí se splněním šestého rozvojového cíle tisíciletí;
36.
vyzývá k tomu, aby byly do strategických dokumentů Komise pro jednotlivé regiony a země začleněny specifické akce, které budou usilovat o formální uznání práv venkovských a původních obyvatel na to, aby spravovali přírodní zdroje a měli z nich užitek;
37.
je přesvědčen, že pro soudržnost rozvojové politiky je zásadní reforma dotací v EU (v odvětví zemědělství, rybolovu a energetiky), aby se předešlo ničení biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb; současně připomíná, že odstranění škodlivých dotací v rozvojových zemích (zejména v odvětví paliva, potravin a vody) musí být spojeno s mechanismy kompenzací pro chudé obyvatelstvo, na které může mít okamžité odstranění těchto dotací negativní vliv;
38.
podporuje používání národních strategií a akčních plánů pro oblast biologické rozmanitosti s cílem integrovat příspěvek biologické rozmanitosti k rozvoji a snižování chudoby;
39.
zdůrazňuje význam biologické rozmanitosti při snižování výskytu nemocí, jako je malárie, jež se ukazují být méně rozšířené v zalesněných oblastech s výskytem většího počtu ptačích druhů;
40.
zdůrazňuje, že bioprodukce prospívá půdě a vodě a přispívá k zachování biologické rozmanitosti a zároveň poskytuje rozmanitost nezbytnou z hlediska zdravé výživy; naléhavě proto žádá, aby byly zvýšeny investice do udržitelného zemědělství s cílem zlepšit zabezpečení potravinami a omezit chudobu;
Biopaliva
41.
zdůrazňuje, že je třeba, aby na 10. zasedání konference smluvních stran bylo přijato doporučení týkající se biopaliv; připomíná, že je nesmírně důležité posoudit přímé i nepřímé dopady biopaliv na biologickou rozmanitost; dále zdůrazňuje, že je třeba stanovit kritéria pro certifikaci a udržitelnost biopaliv;
Invazní nepůvodní druhy
42.
v souvislosti s naléhavými opatřeními upozorňuje na to, že je třeba se prioritně zabývat postupy zaměřenými proti invazním druhům, které již v současnosti vážně narušují ekosystémy a mají výrazně negativní dopad na celkovou biologickou rozmanitost;
Financování
43.
zdůrazňuje nutnost zásadně zvýšit v celosvětovém měřítku finanční prostředky investované do biologické rozmanitosti, zvláště za využití stávajících finančních zdrojů i nových a inovativních zdrojů, včetně nových a inovativních tržních nástrojů;
44.
vyzývá proto Komisi a členské státy, aby s dostatečným předstihem před konáním 10. zasedání konference smluvních stran veřejně oznámily své finanční závazky související s prováděním cílů Úmluvy o biologické rozmanitosti;
45.
je přesvědčen, že pouze veřejné výdaje nebudou k dosažení cíle Úmluvy o biologické rozmanitosti postačovat, a podtrhuje význam společenské odpovědnosti podniků za to, že zohlední i biologickou rozmanitost;
46.
s ohledem na zjištění obsažená ve studii „Ekonomie ekosystémů a biologické rozmanitosti“ vyzývá, aby 10. zasedání konference smluvních stran bylo využito coby příležitost k tomu, aby se soukromý sektor seznámil s ekonomickými výhodami, které přináší účast na boji za ochranu biologické rozmanitosti;
47.
zdůrazňuje nicméně, že rozhodnutí o zapojení podnikatelské sféry by mělo zahrnovat nejen dobrovolné závazky, ale i povinnosti, zejména pokud jde o poskytování informací a přístup k nim a o zapojení původního obyvatelstva a místních komunit do trvalého dialogu;
48.
naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby vyvinuly inovativní systémy plateb za ekosystémové služby a získaly přitom soukromé zdroje financování a aby tyto systémy zavedly za současného zajištění co nejvyšší úrovně ochrany dotčených ekosystémů;
49.
zdůrazňuje však, že tyto systémy by se měly poučit z nedávné finanční krize i z nedostatků systémů pro obchodování s emisemi uhlíku; dále zdůrazňuje, že zohlednění těchto omezujících faktorů by mělo být výslovně uvedeno v mandátu zvláštní pracovní skupiny pro finanční inovace;
50.
domnívá se, že nástroje na financování ochrany klimatu, jako je REDD+, zrychlené financování, mechanismus čistého rozvoje a společná iniciativa, by měly být reformovány tak, aby obsahovaly záruky pro biologickou rozmanitost a lidská práva a práva domorodých obyvatel a popřípadě měly přínosy pro biologickou rozmanitost;
51.
dále zdůrazňuje, že reformy musí zahrnovat nové definice lesů vymezené OSN na základě biomů, které budou odrážet výrazné rozdíly v biologické rozmanitosti i v hodnotách CO2 jednotlivých biomů a současně budou jasně rozlišovat mezi původními lesy a lesy, v nichž převládají monokultury a nepůvodní druhy; naléhavě proto vyzývá Komisi a členské státy, aby vyvíjely činnost v tomto směru v rámci Pomocného orgánu pro vědecké a technologické poradenství (SBSTA);
52.
zdůrazňuje, že je nutné najít taková řešení, která umožní zahrnutí vnějších nákladů, jako jsou škody na biologické rozmanitosti či náklady vynaložené na podporu biologické rozmanitosti, do konečné ceny výrobků na trhu;
Součinnost mezi třemi úmluvami přijatými v Riu
53.
zastává názor, že je třeba zlepšit součinnost mezi třemi úmluvami přijatými v Riu, a to o biologické rozmanitosti (CBD), o změně klimatu (UNFCCC) a o desertifikaci (UNCCD);
54.
vyzývá Komisi a členské státy, aby aktivně podpořily myšlenku uspořádat zasedání na vysoké úrovni k uvedeným třem úmluvám z Ria v rámci summitu Rio+20, který se bude konat v roce 2012;
Mezivládní vědecko-politická platforma pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby a sdílení znalostí (IPBES)
55.
vítá dohodu, kterou uzavřely vlády v červnu 2010 v Busanu s cílem vytvořit Mezivládní vědecko-politickou platformu pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, že tato platforma bude skutečně zřízena k co nejbližšímu datu v roce 2011; domnívá se, že příspěvek této platformy bude záviset na kvalitě výzkumu prováděného na úrovni EU i na mezinárodní úrovni; je nanejvýš důležité, aby EU a členské státy zaručily dostatečné zdroje pro výzkum v oblasti biologické rozmanitosti;
56.
vyzývá ke zlepšení znalostí a technologií týkajících se biologické rozmanitosti, její hodnoty a fungování a k jejich intenzivnějšímu sdílení;
Koordinovaný přístup
57.
trvá na tom, že klíčovým prvkem v mezinárodních obchodních dohodách je otázka trvalé udržitelnosti obchodovaných výrobků; zdůrazňuje v tomto ohledu potřebu začlenit neobchodní záležitosti včetně otázky výrobních postupů a úcty k biologické rozmanitosti do všech budoucích dohod WTO;
58.
vyzývá Komisi a členské státy, aby začlenily environmentální prvek do svých vztahů se třetími zeměmi a aby dále rozvíjely koncepci zelené diplomacie;
59.
naléhavě vyzývá Komisi a členské státy k zajištění toho, aby byl aktualizovaný hlavní cíl pro rok 2010 strategického plánu Úmluvy o biologické rozmanitosti, který má být přijat na 10. zasedání konference smluvních stran v Nagoji, dále veden jako aktualizovaný plán 7. rozvojového cíle tisíciletí a aby byl podporován, neboť je nedílnou součástí těchto klíčových cílů, které mají být splněny do roku 2015; zdůrazňuje, že je zásadní, aby Komise a členské státy uznaly, že mezi všemi rozvojovými cíli tisíciletí existuje množství synergií a vzájemná závislost, a aby k těmto cílům přistupovaly jako k jednomu balíčku;
o
o o
60.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti a sekretariátu Úmluvy o biologické rozmanitosti.
