P6_TA(2009)0331
Upevnění stability a prosperity v zemích západního Balkánu
A6-0212/2009
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 24. dubna 2009 o upevnění stability a prosperity v zemích západního Balkánu ( 2008/2200(INI) )
Evropský parlament
, –
s ohledem na závěry předsednictví zasedání Evropské rady v Kodani ve dnech 21.–22. června 1993,
–
s ohledem na prohlášení, které bylo učiněno na summitu EU–západní Balkán v Soluni dne 21. června 2003,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 27. ledna 2006 nazvané "Západní Balkán na cestě do EU: upevňování stability a zvyšování prosperity" ( KOM(2006)0027 ),
–
s ohledem na prohlášení EU a západního Balkánu, které jednomyslně přijali ministři zahraničí všech členských států a ministři zahraničí států západního Balkánu dne 11. března 2006 v Salcburku,
–
s ohledem na závěry předsednictví zasedání Evropské rady ve dnech 14. prosince 2007 a 19.–20. června 2008 a rovněž na připojené prohlášení o státech západního Balkánu a na závěry Rady pro obecné záležitosti a vnější vztahy ze dne 10. prosince 2007, 18. února 2008 a 8.–9. prosince 2008,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. března 2008 nazvané "Západní Balkán: posilování evropské perspektivy" ( KOM(2008)0127 ),
–
s ohledem na prohlášení z Brda nazvané "Nové zaměření na země západního Balkánu", které vydalo předsednictví EU dne 29. března 2008 a které zdůraznilo, že je třeba dát soluňské agendě a prohlášení ze Salcburku nový impulz,
–
s ohledem na zprávu Komise o strategii rozšíření a zprávy o pokroku jednotlivých zemí z listopadu 2008,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 18. prosince 2008 o rozvojových perspektivách upevňování míru a budování státu v situacích po ukončení konfliktu Přijaté texty, P6_TA(2008)0639 .
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 13. ledna 2009 o obchodních a hospodářských vztazích se západním Balkánem Přijaté texty, P6_TA(2009)0005 .
,
–
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
–
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Výboru pro mezinárodní obchod ( A6-0212/2009 ),
A.
vzhledem k tomu, že západní Balkán je nepopiratelně součástí Evropy a budoucnost všech zemí regionu spočívá v tom, že budou jako členské státy plně integrovány do Evropské unie,
B.
vzhledem k tomu, že vyhlídky na členství v EU a s ním spojené výhody jsou základní zárukou stability a hlavní hnací silou reforem pro země západního Balkánu, tedy část Evropy, která byla v dávné i nedávné minulosti zasažena válkami, etnickými čistkami a autoritářským režimem,
C.
vzhledem k tomu, že přetrvávající následky válek z 90. let představují i nadále vážnou překážku pro dosažení trvalé bezpečnosti a politické stability v regionu; vzhledem k tomu, že tato skutečnost staví politiku v oblasti rozšíření Evropské unie před nové a jedinečné výzvy a že je třeba využít všech nástrojů společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP)/evropské bezpečnostní a obranné politiky (EBOP), jimiž Unie disponuje, jakožto součásti celkového přístupu přizpůsobeného potřebám společnosti v oblastech, které byly zasaženy konflikty,
D.
vzhledem k tomu, že řada regionálních partnerů EU má i nadále nedořešené sousedské vztahy; vzhledem k tomu, že se EU a země západního Balkánu shodují v tom, že dobré sousedské vztahy a regionální spolupráce zůstávají klíčovými faktory na cestě k členství v EU,
1.
poukazuje na to, že vliv Evropské unie a její schopnost fungovat jako zprostředkovatel stability a podněcovatel reforem zemí západního Balkánu závisí na věrohodnosti jejího závazku umožnit těm státům v regionu, které zcela splňují kodaňská kritéria, stát se plnoprávnými členy EU; zdůrazňuje proto, že Komise a členské státy musí splnit svůj jednoznačný závazek, kterým je budoucí rozšíření Unie, jež zahrne i země západního Balkánu;
2.
poukazuje na to, že je třeba, aby země západního Balkánu podporovaly své sbližování s Evropskou unií; zdůrazňuje, že integrační proces musí být řízen zevnitř a že úspěšné přistoupení závisí na existenci silné občanské společnosti, nízké míře korupce a celkovém přechodu ke znalostní ekonomice a znalostní společnosti;
3.
poukazuje na to, že do doby, než vstoupí v platnost Lisabonská smlouva, umožnily by po formální stránce institucionální úpravy nezbytné pro další rozšíření stávající Smlouvy; přesto se domnívá, že ratifikace Lisabonské smlouvy má klíčový význam; zdůrazňuje, že plné členství zemí, které splňují kodaňská kritéria, v Evropské unii nesmí být za žádných okolností neúměrně zdržováno nebo odmítnuto;
4.
zdůrazňuje, že členské státy nesmí neúměrně zdržovat přípravu stanoviska Komise týkajícího se potenciálních kandidátských zemí, které předložily žádost o členství, a naléhavě žádá Radu a Komisi, aby se žádostmi o členství zabývaly co nejrychleji;
5.
zdůrazňuje, že proces přistoupení musí vycházet ze spravedlivého a z důsledného uplatňování zásady podmíněnosti, přičemž každá země bude posuzována pouze na základě své schopnosti plnit kodaňská kritéria, podmínky procesu stabilizace a přidružení a všechna srovnávací kritéria stanovená pro určitý stupeň vyjednávání, a tudíž že proces přistoupení nesmí být zpomalen či zastaven, pokud dané země splnily požadavky, které byly dříve stanoveny;
6.
zdůrazňuje, že proces přistoupení si musí zachovat zřetelnou regionální perspektivu a že je třeba usilovat o to, aby nedošlo k tomu, že rozdíly v tempu integrace povedou ke vzniku nových překážek v regionu, zejména pokud jde o proces liberalizace vízového režimu; podporuje úlohu, kterou hraje Rada pro regionální spolupráci v posilování vlastní odpovědnosti regionu, a rovněž tím, že vystupuje jako klíčový partner EU ve všech záležitostech týkajících se regionální spolupráce v jihovýchodní Evropě;
7.
vyzývá parlamenty členských států, aby urychleně schválily ty dohody o stabilizaci a přidružení, které právě procházejí ratifikačním procesem;
8.
zdůrazňuje, že všechny dotčené strany musí vyvinout značné úsilí, aby nalezly řešení stávajících dvoustranných sporů mezi členskými státy a zeměmi západního Balkánu i vzájemných sporů mezi zeměmi západního Balkánu, která budou přijatelná pro všechny; zdůrazňuje v této souvislosti, že dobré sousedské vztahy a respekt ke kulturnímu a historickému dědictví jednotlivých států jsou nesmírně důležité pro zachování míru a pro zvýšení stability a bezpečí; domnívá se, že zahájení přístupových jednání se zeměmi západního Balkánu i otevření a uzavření jednotlivých kapitol jednání by neměly bránit nebo blokovat otázky řešené ve dvoustranných sporech a že by se státy z tohoto důvodu měly shodnout na postupech pro vyřešení dvoustranných záležitostí ještě před zahájením přístupových jednání;
9.
v tomto ohledu bere na vědomí rozhodnutí některých zemí západního Balkánu podat stížnost u Mezinárodního soudního dvora nebo požádat o jeho poradní stanovisko v případě dvoustranných sporů; je toho názoru, že EU by měla vynaložit maximální úsilí, aby podpořila a usnadnila komplexní a trvalé urovnání nevyřešených sporů;
10.
domnívá se, že je nezbytné podporovat i nadále dialog mezi různými etniky a kulturami, abychom se zbavili zátěže minulosti a napětí ve vztazích mezi zeměmi balkánského regionu; domnívá se, že organizace občanské společnosti a kontakty mezi lidmi (jak mezi zeměmi západního Balkánu, tak mezi těmito zeměmi a EU) napomáhají usmíření, usnadňují vzájemné porozumění a podporují mírové soužití různých etnik; v důsledku toho vyzývá Komisi, aby věnovala více pozornosti iniciativám na podporu usmíření, tolerance a dialogu mezi různými etnickými skupinami a poskytla jim větší objem finančních prostředků a aby podporovala uplatňování dohod, které mezi sebou uzavřela jednotlivá etnika;
11.
plně podporuje mise v rámci EBOP a zvláštní zástupce EU rozmístěné v tomto regionu, kteří stále hrají klíčovou úlohu při udržování stability a zajišťování pokroku v procesu budování fungujícího státu schopného vyhovět kodaňským kritériím; zdůrazňuje, že nesmí být zrušena žádná mise v rámci EBOP ani žádný úřad zvláštního zástupce EU, dokud jednoznačně nenaplní své mandáty;
12.
plně podporuje úsilí zavést do roku 2010 komplexní investiční rámec pro západní Balkán, jenž by sloužil ke koordinaci grantů a půjček poskytnutých Komisí, mezinárodními finančními institucemi a jednotlivými dárcovskými zeměmi; vítá zřízení facility pro projekty v oblasti infrastruktury (Infrastructure Project Facility, IPF) a poukazuje na to, že projekty IPF v oblasti dopravy, životního prostředí, energetiky a sociálních záležitostí by měly být rozvíjeny a prováděny se zřejmou regionální perspektivou; zdůrazňuje potřebu užší spolupráce, která na západním Balkáně zajistí účinnou doplňkovost, soudržnost a efektivitu pomoci; domnívá se, že tyto koordinované úvěrové a grantové facility by měly být zaměřené zejména na potenciální kandidátské země, které nemají přístup k finančním prostředkům ze všech pěti složek nástroje předvstupní pomoci Nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 ze dne 17. července 2006 , kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP) (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 82).
(IPA); v souvislosti s přístupem k předvstupním fondům zdůrazňuje význam regionální spolupráce v oblasti osvědčených postupů;
13.
připomíná, že spor o dodávky plynu mezi Ruskem a Ukrajinou v lednu 2009 závažně narušil dodávky energie do zemí západního Balkánu; žádá diverzifikaci přepravních tras a lepší vzájemné propojení energetických sítí v regionu za pomoci finančních prostředků EU;
14.
připomíná, že dopravní infrastruktura je důležitá z hlediska hospodářského vývoje a sociální soudržnosti; proto Komisi naléhavě žádá, aby podpořila vybudování vhodného intermodálního systému dopravy mezi Evropskou unií a zeměmi v oblasti západního Balkánu a v rámci této oblasti aby podpořila volný a rychlý pohyb zboží a osob, zejména vybudováním pan-evropského koridoru VII;
15.
vítá, že v rámci nástroje předvstupní pomoci byla zřízena nová facilita pro občanskou společnost a že následně došlo ke ztrojnásobení finančních prostředků, které jsou poskytovány organizacím občanské společnosti; naléhavě žádá Komisi, aby posílila místní odpovědnost za rozvoj občanské společnosti a vytvořila příležitosti pro pravidelnou spolupráci a konzultace s místními organizacemi občanské společnosti s cílem zohlednit jejich názory a potřeby při plánování a sestavování programu pro jednotlivé fáze pomoci v rámci IPA; naléhavě žádá Komisi, aby podpořila vytvoření regionálního diskusního fóra, jehož členy budou organizace občanské společnosti, jakožto prostředku pro šíření osvědčených postupů týkajících se předvstupních fondů;
16.
dále Komisi naléhavě žádá, aby věnovala větší pozornost podpoře malých až středně velkých a mimoměstských organizací občanské společnosti v tomto regionu, zejména tím, že zvětší podíl přidělené pomoci těmto organizacím, usnadní postupy pro podávání žádostí o finanční prostředky EU a přezkoumá pravidla a zvýší spolufinancování projektů pro malé a středně velké organizace občanské společnosti;
17.
zdůrazňuje význam liberalizace režimu udělování schengenských víz občanům zemí západního Balkánu, díky němuž se obyvatelé tohoto regionu mohou blíže seznámit s Evropskou unií; vítá dialog o liberalizaci vízového režimu a naléhavě žádá Radu a Komisi, aby tento proces vedly co možná nejtransparentněji a stanovily jasná kritéria, a usnadnily tak vnější kontrolu a zvýšily odpovědnost občanů za tento proces;
18.
poukazuje na to, že těžkopádný postup udělování víz, způsobený nedostatkem zaměstnanců na konzulátech a velvyslanectvích v tomto regionu, může mezi jeho obyvateli snadno vzbudit nepřátelství vůči EU, a to v době, kdy popularita Unie představuje naprosto největší pobídku k reformám;
19.
povzbuzuje země západního Balkánu, aby zvýšily své úsilí při plnění požadavků, jež byly stanoveny v jednotlivých plánech, aby tak zajistily odstranění vízového režimu pro své země co nejrychleji; domnívá se, že splnění těchto podmínek je klíčové pro urychlení procesu přistoupení k Evropské unii; domnívá se v této souvislosti, že nástroj předvstupní pomoci (IPA) by měl pomáhat přijímajícím zemím plnit požadavky stanovené v plánu liberalizace vízového režimu;
20.
plně podporuje zvýšení objemu finančních prostředků i počtu stipendií pro studium a výzkum v EU v rámci programu Erasmus Mundus, které jsou k dispozici studentům a vědcům pocházejícím ze zemí západního Balkánu, s cílem přiblížit lidem a institucím ze států západního Balkánu agendu EU a podpořit dovednosti získávané v procesu vzdělávání; naléhavě žádá země, které jsou příjemci těchto prostředků, aby přijaly všechna opatření, včetně propagačních a informačních kampaní, nezbytná k tomu, aby jejich občané mohli v plné míře využít daných možností; vyzývá dotčené země, aby zintenzivnily přípravná administrativní opatření pro splnění vstupních kritérií programu celoživotního učení;
21.
zdůrazňuje klíčovou úlohu vzdělání a odborné přípravy v rámci současné znalostní ekonomiky; v této souvislosti zdůrazňuje potřebu posílení a podnícení podnikatelských a inovačních dovedností na všech úrovních vzdělání;
22.
plně podporuje účast zemí západního Balkánu v programech a agenturách Společenství; zejména poukazuje na připojení těchto zemí ke Smlouvě o Energetickém společenství a jejich plánované připojení ke Smlouvě o Dopravním společenství, jež mohou sloužit jako vzorový příklad plného zapojení kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí do struktur Společenství a harmonizace legislativy s
acquis communautaire
již v raném stádiu procesu přistoupení;
23.
zdůrazňuje, že ochrana životního prostředí je důležitým prvkem udržitelného rozvoje západobalkánského regionu; vyzývá proto vlády zemí západního Balkánu, aby dodržovaly zásady a cíle Energetického společenství jihovýchodní Evropy, a podpořily tak vhodné politiky a strategie v oblasti ochrany životního prostředí, zejména v oblasti obnovitelných zdrojů energie, v souladu s environmentálními normami EU a politikou EU v oblasti změny klimatu;
24.
podporuje meziparlamentní dialog na regionální úrovni a zdůrazňuje význam plného zapojení národních parlamentů zemí západního Balkánu do procesu evropské integrace; domnívá se, že je nezbytné, aby Evropský parlament a národní parlamenty členských států hrály důležitou úlohu při vedení dialogu a při spolupráci s parlamenty zemí západního Balkánu; je toho názoru, že je třeba vylepšit charakter meziparlamentních setkání Evropského parlamentu tak, aby se tato setkání stala funkčním a účinným systémem pro pořádání diskusí a seminářů zaměřených na konkrétní témata, vycházející z praxe;
25.
zdůrazňuje, že je důležité směřovat k omezení všech celních a necelních obchodních překážek v regionu samotném a mezi zeměmi západního Balkánu a EU, a považuje to za klíčovou prioritu pro další hospodářský rozvoj, regionální integraci a mezilidské kontakty; zdůrazňuje, že hlavní úlohu při prohlubování liberalizace obchodu v regionu hraje Středoevropská dohoda o volném obchodu (CEFTA), a vítá finanční podporu Komise určenou pro sekretariát CEFTA;
26.
vyjadřuje svou solidaritu se zeměmi západního Balkánu procházejícími celosvětovou hospodářskou krizí a znovu připomíná svou podporu hospodářskému a sociálnímu upevnění regionu; proto vítá nedávný návrh Komise na rozšíření svého plánu evropské hospodářské obnovy na země západního Balkánu a naléhavě ji žádá, aby zůstala ostražitá a aby, pokud to bude nezbytné, přijala vhodná opatření, která zajistí hladké pokračování procesu stabilizace a přidružení;
27.
naléhavě žádá, aby smluvní strany CEFTA i nadále usilovaly o omezení všech necelních překážek a všech cel a kvót v oblasti obchodu se zemědělskými výrobky; vyzývá členy celoevropsko-středomořské skupiny, aby pokračovali v práci na usnesení týkajícím se nevyřešených problémů, které v současnosti neumožňují rozšíření celoevropsko-středomořského diagonálního kumulačního systému o země západního Balkánu;
28.
vyzývá Radu a Komisi, aby přijaly všechna příslušná opatření k podpoře důkladnější integrace zemí západního Balkánu do světového obchodního a ekonomického systému, zejména přistoupením ke Světové obchodní organizaci; zdůrazňuje, že liberalizaci obchodu je nutno provádět zároveň se snižováním chudoby a nezaměstnanosti, s prosazováním hospodářských a sociálních práv a ochranou životního prostředí; vyzývá Komisi, aby Parlamentu řádně a včas předložila ke schválení jakýkoli nový návrh na poskytnutí výjimečné rozpočtové pomoci státům západního Balkánu;
29.
vyzývá státy v tomto regionu, aby věnovaly zvýšenou pozornost boji proti korupci, neboť korupce výrazným způsobem brání společenskému pokroku; vyzývá tyto státy, aby přijaly všechna nezbytná opatření k boji proti organizovanému zločinu a obchodování s lidmi a drogami;
30.
naléhavě žádá, aby EU i nadále podporovala iniciativy pro regionální spolupráci v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí (SVV) a vyvíjela úsilí zaměřené na harmonizaci právních předpisů a činnosti soudů, mj. na úmluvu o policejní spolupráci v jihovýchodní Evropě, Středisko pro vymáhání práva v jihovýchodní Evropě (SELEC) a Poradní skupinu prokurátorů pro jihovýchodní Evropu (SEEPAG); bere na vědomí stávající a plánovanou finanční pomoc pro Síť prokurátorů v jihovýchodní Evropě (PROSECO) a zřízení Jednotek pro koordinaci mezinárodního vymáhání práva (ILECU) a naléhavě žádá Komisi, aby tyto projekty koordinovala s výše uvedenými iniciativami;
31.
naléhavě žádá Komisi, aby určila prioritní projekty a objasnila, jaké požadavky klade na různé národní a regionální orgány, pokud jde o mezistátní a interinstitucionální spolupráci v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí; zdůrazňuje, že je důležité vyvinout iniciativy v oblasti elektronického soudnictví (e-justice) jako součást podpory EU pro iniciativy týkající se elektronické správy (e-governance), aby se tak zlepšila spolupráce a zvýšila transparentnost soudních řízení a vnitřních správních systémů;
32.
zaujímá kritické stanovisko k ústavním a právním ustanovením, která platí ve všech zemích bývalé Jugoslávie a která zakazují vydávání vlastních státních příslušníků, kteří čelí žalobě v jiných státech regionu, a dále k právním překážkám, které brání tomu, aby si soudy v různých zemích regionu předávaly závažná soudní řízení; vyzývá Radu a Komisi, aby od zemí tohoto regionu vyžadovaly, aby přijaly opatření, která by vedla ke koordinovanému odstranění všech těchto zákazů a právních překážek;
33.
poukazuje na to, že právní ustanovení omezující vydávání osob mohou podporovat beztrestnost závažných zločinů, včetně zločinů proti lidskosti, porušování válečného práva nebo válečných zvyklostí, mezinárodního organizovaného zločinu, nezákonného obchodování a terorismu, a že taková ustanovení jsou jednou z hlavních, tolik kritizovaných, avšak stále přetrvávajících, příčin, proč se konají soudní líčení v nepřítomnosti obžalovaného; podporuje snahy prokurátorů jednotlivých států překonat výše uvedené právní překážky využitím pragmatických dohod o spolupráci; oceňuje činnost Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) při podporování zlepšené spolupráce a povzbuzuje státy regionu, aby dále usnadňovaly vzájemnou právní pomoc a vydávání osob za současného úplného dodržování norem v oblasti lidských práv a norem mezinárodního práva;
34.
zdůrazňuje, že plná spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY), pokud jde o zatčení a vydání zbývajících obžalovaných osob na útěku, předávání důkazů a o úplnou spolupráci před zahájením soudního řízení i během něj, je základním požadavkem přístupového procesu; naléhavě žádá Komisi, aby spolu s ICTY, OBSE a vládami tohoto regionu podpořila iniciativy zaměřené na zvýšení kapacity a efektivnosti soudnictví v jednotlivých státech, jež se zabývají určováním odpovědnosti za válečné zločiny a další méně závažné zločiny, a aby zajistila vedení soudních řízení nezávislým a nestranným způsobem a podle standardů a norem mezinárodního práva;
35.
konstatuje, že vzdělávací programy a struktury hrají při podpoře integrace etnik a snižování napětí mezi etniky zásadní úlohu; vyzývá proto vlády západního Balkánu, aby zvýšily kvalitu vzdělávání tím, že do příslušných osnov zahrnou problematiku občanských, lidských a demokratických práv jako základní evropské hodnoty, a aby vymýtily segregaci na školách; poukazuje na to, že má-li být dosaženo trvalých výsledků při podpoře usmíření a zlepšování vztahů mezi etniky, musí výuka historie na školách a univerzitách v zemích západního Balkánu vycházet ze zdokumentovaného výzkumu a musí odrážet odlišné pohledy různých národnostních a etnických skupin v regionu; plně podporuje iniciativy, jako je například společný historický projekt Centra pro demokracii a usmíření v jihovýchodní Evropě, který je zaměřen na vypracování a šíření společných materiálů k výuce historie, jež poskytnou mnohostranný pohled na dějiny Balkánu, a vyzývá příslušná ministerstva, vzdělávací orgány a vzdělávací zařízení v regionu, aby použití těchto společných materiálů pro výuku historie schválily; vyzývá Komisi, aby tyto iniciativy podporovala finančně i politicky;
36.
zdůrazňuje význam účinného rámce na podporu, ochranu a zajištění práv etnických a národnostních menšin v regionu, který má multietnický charakter a v minulosti v něm docházelo k masivnímu a systematickému násilí motivovanému etnickými rozdíly; vyzývá vlády tohoto regionu, aby se usilovněji snažily zajistit v praxi řádné dodržování všech právních předpisů v oblasti práv menšin a lidských práv a aby v případě porušení těchto práv byla přijata příslušná opatření; naléhavě žádá, aby byly přijaty další kroky k zajištění toho, aby iniciativy zaměřené na zlepšení začlenění menšin do společnosti a na zlepšení situace znevýhodněných menšin (zejména Romů) byly odpovídajícím způsobem financovány a prováděny;
37.
zdůrazňuje, že je třeba navrhnout a provádět programy zaměřené na rovné postavení žen a mužů a posílení úlohy žen ve společnosti jakožto záruky demokratického ducha a závazku k evropským hodnotám;
38.
poukazuje na to, že vlády tohoto regionu musí vyvinout větší úsilí, aby zaručily, že uprchlíci a vnitřně vysídlené osoby se budou moci v souladu se Sarajevským prohlášením vydaným na ministerské konferenci o návratu uprchlíků dne 31. ledna 2005 natrvalo vrátit a že jim bude navrácen majetek a bude provedena restituce dočasně obsazených budov; naléhavě žádá Radu a Komisi, aby trvaly na tom, že vlády regionu musí vypracovat a provádět programy, které navrátilcům umožní přístup k ubytování a sociálním službám, a aby s větší intenzitou potíraly diskriminaci proti navrátivším se menšinám; je toho názoru, že tato opatření by v okamžiku, kdy příslušné země získají status kandidátské země, měla již fungovat v praxi a rozhodně by měla být uplatňována a dokončena v průběhu procesu přistoupení;
39.
vyjadřuje své znepokojení nad vměšováním politiků do činnosti sdělovacích prostředků ve všech státech západního Balkánu a nad směšováním obchodních, politických a mediálních zájmů a rovněž nad atmosférou zastrašování a obtěžování investigativních novinářů; vyzývá státy západního Balkánu, aby plně respektovaly práva novinářů a nezávislých sdělovacích prostředků jakožto legitimní moci v demokratickém evropském státě;
40.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, vládám a parlamentům Albánie, Bosny a Hercegoviny, Chorvatska, Kosova, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory a Srbska, úřadujícímu předsedovi OBSE, předsedovi parlamentního shromáždění OBSE, předsedovi Výboru ministrů Rady Evropy, předsedovi parlamentního shromáždění Rady Evropy, sekretariátu Rady pro regionální spolupráci, Mezinárodnímu trestnímu tribunálu pro bývalou Jugoslávii a sekretariátu Středoevropské dohody o volném obchodu.
