KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0054/2007
5. 3. 2007
ZPRÁVA
o tematické strategii pro udržitelné využívání přírodních zdrojů
(2006/2210 (INI))
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
Zpravodajka:
Kartika Tamara Liotard
PE 380.809v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................16
POSTUP...................................................................................................................................18
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o tematické strategii pro udržitelné využívání přírodních zdrojů
(2006/2210 (INI))
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise „K tematické strategii pro udržitelné využívání přírodních zdrojů“ ( KOM(2003)0572 ),
– s ohledem na sdělení Komise „Tematická strategie pro udržitelné využívání přírodních zdrojů“ ( KOM(2005)0670 ),
– s ohledem na Hodnocení strategie udržitelného rozvoje EU (EUSDS) – aktualizovaná strategie
dokument Rady 10117/06, 9. 6. 2006. ,
– s ohledem na Úmluvu o biologické rozmanitosti,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí
Úř. věst. L 197, 21.7.2001, s.30. ,
– s ohledem na články 2 a 6 Smlouvy o ES, podle nichž musí být požadavek chránit životní prostředí začleněn do různých sektorů politiky Společenství, aby se podpořil ekologicky udržitelný rozvoj hospodářských činností,
– s ohledem na článek 174 Smlouvy o ES,
– s ohledem na šestý akční program Společenství pro životní prostředí
Úř. věst. L 242, 10. 9. 2002, s.1. ,
– s ohledem na sdělení Komise „Podpora trvale udržitelného využívání zdrojů: Tematická strategie pro předcházení vzniku odpadů a jejich recyklaci“ ( KOM(2005)0666 ),
– s ohledem na své usnesení ze dne 5. července 2005 „Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie“
Úř. věst. C 157 E, 6.7.2006, s. 77 ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6‑0054/2006 ),
A. vzhledem k tomu, že v následujících desetiletích budou mít demografické změny za následek ještě větší tlak na podnebí, přírodní zdroje a biologickou rozmanitost, a vzhledem k tomu, že k tomuto vývoji dochází také v důsledku rozdílů v prosperitě mezi průmyslově vyspělým světem a rozvojovými zeměmi,
B. vzhledem k tomu, že v důsledku rychlého nárůstu světové populace bude v roce 2010 na Zemi žít o 400 milionů obyvatel více; vzhledem k tomu, že ve světě, kde neustále roste vzájemná závislost, není možné pokračovat ve stávající produkci a spotřebě; vzhledem k tomu, že na celém světě je vážně ohroženo 15 500 živočišných a rostlinných druhů; vzhledem k tomu, že v posledních desetiletích byly vážně zasaženy téměř všechny ekosystémy a všechny druhy, a vzhledem k tomu, že sladká voda je také hodnotným zdrojem a je v ohrožení; vzhledem k tomu, že celosvětový nedostatek vody ohrožuje lidské životy a udržitelný rozvoj a v konečném důsledku také mír a bezpečnost,
C. vzhledem k tomu, že celosvětově je v současné době průměrná ekologická stopa
„Ekologická stopa” vyjadřuje rozsah, v jakém lidstvo spotřebovává přírodní zdroje Země, měřený v hektarech produktivní půdy. 2,2 hektaru na osobu, přestože by neměla překročit hodnotu 1,8 hektaru, aby zůstala v mezích biologické kapacity Země; vzhledem k tomu, že na celém světě lidstvo spotřebuje ročně o 25 % více, než planeta Země vyprodukuje, jinými slovy, planeta Země potřebuje rok a tři měsíce, aby vyprodukovala to, co jsme spotřebovali za pouhý rok (2003) (Zpráva o ekologii Světového fondu na ochranu přírody 2006),
D. vzhledem k tomu, že podle Hodnocení ekosystémů na přelomu tisíciletí, které vypracovala OSN, byly od začátku 60. let poškozeny 2/3 všech ekosystémů, a vzhledem k tomu, že poptávka po přírodních zdrojích stoupla za totéž období o 70 %,
E. vzhledem k tomu, že podle Evropské agentury pro životní prostředí překročila ekologická stopa Evropy svou biologickou kapacitu v roce 1960 a dnes je dvakrát větší než biologická kapacita Evropy; vzhledem k tomu, že tento stav je neslučitelný s vyváženým udržitelným rozvojem,
F. vzhledem k tomu, že všeobecnému úsilí o vytvoření rámce pro udržitelné využívání přírodních zdrojů vážně brání skutečnost, že přírodnímu kapitálu, zejména službám ekosystému, dosud není připisována žádná hodnota,
G. vzhledem k tomu, že je třeba, aby obchodní zájmy a zájmy životního prostředí nebyly v rozporu; avšak vzhledem k tomu, že udržitelná hospodářská prosperita bude v budoucnosti možná pouze v tržním systému, ve kterém budou plně ohodnoceny všechny formy kapitálu, včetně přírodního kapitálu, a škody na lidském zdraví a životním prostředí budou v plné výši zahrnuty do cen výrobků,
H. vzhledem k tomu, že hospodářský růst v rozvojových zemích bude nadále zvyšovat tlak na životní prostředí,
I. vzhledem k tomu, že pokrok v oblasti know-how a technologií je zásadní pro udržení rovnováhy mezi hospodářským růstem na straně jedné a sociální a ekologickou udržitelností na straně druhé,
J. vzhledem k tomu, že podle článku 6 Smlouvy, který byl podpořen Cardiffským procesem, musí být požadavky ochrany životního prostředí začleněny do formulování a provádění politiky EU,
K. vzhledem k tomu, že vzájemná doplňkovost různých mezinárodních fór odpovědných za udržitelný rozvoj je malá a koordinace mezi nimi nedostatečná (Úmluva o biologické rozmanitosti, Kjótský protokol, Úmluva o boji proti desertifikaci atd.), a navíc neexistují nástroje k prosazení těchto úmluv v celosvětovém měřítku,
L. vzhledem k tomu, že strategie EU pro růst a zaměstnanost
KOM(2005) 0024. schválená na jarní vrcholné schůzce v roce 2005 jednoznačně upřednostňuje udržitelnější využití přírodních zdrojů a vyzývá EU, aby stála v čele hnutí za udržitelnější spotřebu a produkci v celosvětovém hospodářství,
M. s ohledem na hlavní zásady udržitelného rozvoje přijaté Evropskou radou ve dnech 15. a 16. června 2006, které by měly tvořit základ pro udržitelný rozvoj, a zejména na ty, které se vztahují ke kvalitě života a solidaritě mezi generacemi a v rámci generací,
N. vzhledem k tomu, že Komise ve svém sdělení o hodnocení strategie udržitelného rozvoje v EU – akční platforma ( KOM(2005)0658 ) uvádí, že:
- EU a členské státy musí nadále investovat do výzkumu a technologií, aby nalezly nové hospodárné způsoby výroby a spotřeby šetrné ke zdrojům,
- EU se musí stát světovým vedoucím představitelem v oblasti ekologicky účinných a energeticky úsporných technologií, aby snížila svou závislost na přírodních zdrojích,
- EU musí zajistit, aby Země byla schopna nabídnout příznivé podmínky pro život v celé jeho rozmanitosti, musí respektovat meze přírodních zdrojů planety a zajistit vysokou úroveň ochrany a zlepšování kvality životního prostředí,
- do roku 2012 musí 12 % spotřebované energie v členských státech pocházet z obnovitelných zdrojů,
- do roku 2010 musí 21% spotřebované elektřiny v členských státech pocházet z obnovitelných zdrojů,
O. vzhledem k tomu, že v červnu 2006 Evropská rada v aktualizované strategii pro udržitelný rozvoj mimo jiné požadovala:
– doplnění evropské strategie pro udržitelné využívání přírodních zdrojů několika cíli a opatřeními na úrovni EU,
– zlepšení účinnosti zdrojů za účelem snížení celkového využití neobnovitelných přírodních zdrojů a s tím souvisejícího dopadu využívání surovin na životní prostředí, a to využíváním obnovitelných přírodních zdrojů v míře, která nepřekračuje jejich schopnost obnovy,
P. vzhledem k tomu, že šestý akční program Společenství pro životní prostředí:
- zavádí program, jehož cíle jsou v souladu s klíčovými prioritami Společenství, zejména s oblastmi, jako jsou klimatické změny, příroda a biologická rozmanitost, životní prostředí, veřejné zdraví a kvalita života, přírodní zdroje a odpady,
- požaduje, aby se podporovaly změny v systémech podpor, které mají výrazně negativní dopad na životní prostředí a nejsou slučitelné s udržitelným rozvojem,
- uvádí, že tématické strategie musí zahrnovat příslušné kvalitativní a kvantitativní cíle a časové harmonogramy v oblasti životního prostředí,
- a mimo jiné výslovně žádá o přezkoumání účinnosti opatření vycházejících z politik a dopadu dotací vztahujících se k přírodním zdrojům a odpadům, a také o stanovení cílů a záměrů, pokud jde o účinnost zdrojů a snížení využívání zdrojů, včetně oddělení hospodářského růstu od negativního dopadu na životní prostředí,
Q. vzhledem k tomu, že příloha k tematické strategii uvádí, že:
– pokud bude dosaženo ročního zlepšení produktivity zdrojů o 3 % a zároveň růstu hospodářství o 3 %, využívání zdrojů bude víceméně stabilní,
– pokud nedojde zároveň k jiným změnám, stabilizace využívání materiálů nebude dostatečná k omezení dopadů na životní prostředí v celém hospodářství a k oddělení hospodářského růstu od negativního dopadu na životní prostředí,
R. vzhledem k tomu, že Evropský parlament ve svém usnesení „Jak zvítězit v boji proti celosvětové změně klimatu
Úř. věst. C 280 E, 18.11.2006, s. 120 “ ze dne 16. listopadu 2005 uvádí, že rozvinuté země mají výrazně omezit tvorbu emisí, tj. snížit jejich objem o 30 % do roku 2020 a o 60–80 % do roku 2050,
S. vzhledem k tomu, že zemědělství využívá 50 % veškeré půdy a spotřebuje 30 % veškeré vody a 20 % veškerého paliva,
T. vzhledem k tomu, že doprava je nejrychleji rostoucím odvětvím koncového použití a je odpovědná za 40 % veškeré celosvětové spotřeby energie a přibližně 40–80 % veškerého znečištění vzduchu a 20 % veškerých emisí CO 2 v Evropě,
U. vzhledem k tomu, že lepší porozumění tomu, jak fungují přírodní systémy, otevře nové možnosti pro systémy výroby a spotřeby šetrné k životnímu prostředí; vzhledem k tomu, že již existuje více než 2000 patentovaných technologií inspirovaných přírodou („biomimikry“),
V. vzhledem k tomu, že jedním z rozvojových cílů tisíciletí, které byly přijaty Organizací spojených národů v roce 2000, bylo zajistit do roku 2015 udržitelné životní prostředí začleněním udržitelného rozvoje do národních politik a programů, zastavit ztrátu přírodních zdrojů a snížit počet lidí, kteří nemají přístup k bezpečné pitné vodě, na polovinu; vzhledem k tomu, že se do roku 2020 musí výrazně zlepšit životní podmínky nejméně 140 milionů obyvatel chudinských čtvrtí,
W. vzhledem k tomu, že každý rok umírá přibližně 5 až 6 milionů lidí, zejména dětí, na nemoci v důsledku znečištění vody a ovzduší; vzhledem k tomu, že 370 000 předčasných úmrtí v Evropě je způsobeno znečištěním vzduchu,
X. vzhledem k tomu, že udržitelné využívání přírodních zdrojů je nezbytným předpokladem dlouhodobé prosperity,
Y. vzhledem k tomu, že základem většiny problémů životního prostředí je neudržitelné využívání přírodních zdrojů;
Z. vzhledem k tomu, že přeměna současného systému výroby a spotřeby je naléhavě nutná; vzhledem k tomu, že hlavním cílem je změnit spotřebu udržitelným způsobem a uvést proces těžby surovin, výroby a navrhování výrobků co nejvíce v soulad s přírodními procesy a řešeními,
AA. vzhledem k tomu, že společnost je primárně závislá na výrobcích vytvořených ze souboru rozdílných materiálů, tj. biologických, minerálních a umělých materiálů, které jsou často kombinovány k vytvoření smíšených materiálů, a vzhledem k tomu, že tyto materiály by měly být používány a mělo by s nimi být nakládáno takovým způsobem, aby se po skončení své běžné životnosti nestaly nepoužitelným odpadem;
AB. vzhledem k tomu, že v souladu s Johannesburským implementačním plánem (2002)
Vrcholná schůzka OSN o udržitelném rozvoji v Johannesburgu v roce 2002. musí lepší řízení obnovitelných přírodních zdrojů, jako jsou populace ryb, biologická rozmanitost, voda, vzduch, půda a atmosféra, a prevence jejich nadměrného využívání vést nejpozději do roku 2015 k obnovení poškozených mořských ekosystémů,
AC. vzhledem k tomu, že náš průmyslový systém je prostřednictvím obchodu vybudován na vzdálených ekosystémech a je často necitlivý k jejich zhoršování; vzhledem k tomu, že strategie pro využívání přírodních zdrojů musí být proto založena na použití metodiky ekologické stopy a jako primární cíl si musí určit omezení ekologické stopy EU ve světě, převzetí vedoucí úlohy a podporu ostatních zemí mimo EU ve stejných krocích,
AD. vzhledem k tomu, že nejpozději do roku 2010 musí být zastaven úbytek biologické rozmanitosti v souladu s rozhodnutím přijatým na zasedání OSN o udržitelném rozvoji v Johannesburgu v roce 2002,
AE. vzhledem k tomu, že existují výrazné rozdíly mezi jednotlivými členskými státy, pokud jde o produktivitu zdrojů; vzhledem k tomu, že samotné odstranění těchto rozdílů by znamenalo, že by lepší produktivita vedla k nižšímu využívání přírodních zdrojů a následně ke snížení tlaku na životní prostředí a zlepšení konkurenceschopnost členských států,
AF. vzhledem k tomu, že hospodářsky rozvinuté a na služby orientované členské státy vyvezly velkou část svých činností, které spotřebovávají energii a přírodní zdroje, do méně rozvinutých zemí EU a do třetích zemí; vzhledem k tomu, že by Komise měla vzít v úvahu, že různé členské státy využívají různé množství přírodních zdrojů pro dosažení stejné míry ekonomického růstu,
AG. vzhledem k tomu, že Johannesburský implementační plán (2002) rovněž vyzývá k oddělení hospodářského růstu od zhoršování životního prostředí prostřednictvím větší účinnosti a udržitelnosti využívání přírodních zdrojů a výrobních procesů a omezením znehodnocování zdrojů, znečišťování a tvorby odpadů,
AH. vzhledem k tomu, že Akční plán Evropské unie pro environmentální technologie:
- bere na vědomí, že účinné využívání zdrojů a materiálu snižuje náklady průmyslu i domácností, a uvolňuje tak finanční prostředky a vede ke snížení závislosti hospodářství EU na omezených zdrojích a značně kolísavých trzích,
- poukazuje na to, že příčinou regionálních konfliktů v rozvojových zemích bývá často nedostatek zdrojů,
- zdůrazňuje, že je třeba podporovat technologie, které umožní předcházet přírodním katastrofám nebo činnostem, které mohou způsobit zánik či poškození přírodních zdrojů,
AI. vzhledem k tomu, že určitou politiku je možné uplatňovat pouze tehdy, bude-li veřejnost a spotřebitelé pobízeni k tomu, aby změnili své spotřebitelské návyky a zohlednili požadavky životního prostředí a zdraví,
1. s výhradou přijímá sdělení Komise a postrádá v něm jasnou vizi, jak dosáhnout celkového cíle; domnívá se, že by mělo být považováno za první krok v procesu, který v závěru povede ke komplexní strategii pro udržitelné využívání přírodních zdrojů;
2. domnívá se, že akční platforma Komise pro studium strategie udržitelného rozvoje je příliš opatrná a s omezenou působností a že ve své současné podobě nebude schopna přesvědčit veřejnost ani zákonodárce, aby naplňovali klíčové cíle, které jsou v ní stanoveny;
3. vyzývá Komisi, aby stanovila cíle a záměry pro účinnost zdrojů na politické i odvětvové úrovni a zrychlila práci, pokud jde o vytvoření příslušných nástrojů k udržení pokroku;
4. s politováním bere na vědomí, že tematická strategie neusiluje o cíle šestého akčního plánu Evropského společenství pro životní prostředí; domnívá se, že cíle šestého akčního plánu pro životní prostředí vztahující se k udržitelnému využívání přírodních zdrojů zůstanou nenaplněny, pokud nebudou zefektivněny činnosti navržené v tematické strategii; domnívá se, že to platí obzvláště pro cíl zajistit, aby využívání přírodních zdrojů a jejich dopad na životní prostředí nepřekročily únosnou kapacitu životního prostředí;
5. vyzývá Evropskou unii, aby zvýšila své úsilí a přijala rozhodnutí s cílem stát se nejhospodárnější ekonomikou na světě, pokud jde o využívání přírodních zdrojů a energie; zdůrazňuje, že naplnění takových záměrů umožní jednak větší nezávislost a bezpečnost při zásobování zdroji a energií a jednak oddělení hospodářského růstu od využívání přírodních zdrojů;
6. zdůrazňuje, že znečištění, rostoucí nedostatek přírodních zdrojů a surovin a stále obtížnější získávání přístupu k nim představují hrozbu pro zachování biologické rozmanitosti a zapříčiní nárůst cen v takové míře, že víceméně úplně destabilizují hospodářské a sociální systémy Evropské unie a třetích zemí a zvýší riziko konfliktu; naléhá na Komisi a Evropskou unii, aby reagovaly způsobem, který si situace vyžaduje;
7. domnívá se, že ačkoli je nezbytné získat v některých oblastech konkrétnější údaje, neměla by se tato skutečnost používat jako výmluva pro odkládání opatření, která je nezbytné přijmout, má-li se zajistit udržitelné využívání přírodních zdrojů; upozorňuje také, že informace, které jsou momentálně k dispozici, jsou dostatečné na to, aby již nyní umožnily zahájení praktických kroků pro zlepšení udržitelného využívání přírodních zdrojů;
8 . zdůrazňuje základní cíle udržitelného využívání přírodních zdrojů, včetně vysoké úrovně ochrany životního prostředí a veřejného zdraví, dostupnosti přírodních zdrojů pro budoucí generace, přínosu ke stabilitě a prosperitě našich hospodářských a sociálních systémů a omezení využití zdrojů s cílem snížit a stabilizovat dopady na životní prostředí;
9. domnívá se, že Komise by neměla brát Parlament, evropské veřejné mínění a životní prostředí na lehkou váhu, a vyzývá Komisi, aby stanovila závazné cíle a časový harmonogram pro přírodní zdroje následujícím způsobem:
a) vytvořit a zavést osvědčené postupy pro všechny výrobní řetězce,
b) snížit množství skleníkových plynů alespoň o 30 % do roku 2020 a o 80 % do roku 2050 v porovnání s hodnotami roku 1990;
10. vyzývá Komisi, aby stanovila osvědčené postupy pro hlavní skupiny výrobků, počínaje výrobky „top 10“ (určenými Komisí), a aby tyto postupy byly dokončeny během tří let; za stanovení osvědčených postupů ponese odpovědnost Datové centrum pro přírodní zdroje (navrženo v tematické strategii);
11. vyzývá Komisi, aby navrhla politiky na úrovni Společenství s cílem:
● posílit spolupráci zúčastněných subjektů a podporovat, aby společnosti uplatňovaly posuzování životního cyklu a/nebo další metody a na požádání poskytovaly informace,
● stanovit cíle týkající se CO 2 na národní a odvětvové úrovni;
12. domnívá se, že by tato strategie měla zahrnovat pokyny vysvětlující nezbytná opatření pro určitá odvětví a požadované změny, které byly navrženy pro politiky v zájmu dosažení udržitelného či účinnějšího využívání zdrojů;
13. domnívá se, že bude-li EU odkládat praktické kroky, vzdá se svého předního postavení v oblasti inovací a obchodu s ekologicky účinnými technologiemi;
14. domnívá se, že by Evropská unie měla stát v čele při hledání inovativních řešení a při podporování účinnějšího využívání zdrojů a že by měla usilovat o celosvětově vedoucí postavení v oblasti ekologicky účinných technologií; poznamenává, že bude nutno rozšířit trh s udržitelnými výrobky, aby uspokojil zvyšující se poptávku „střední třídy“ po zboží a službách, které zohledňují únosnou kapacitu na regionální i celosvětové úrovni;
15. vítá skutečnost, že i podle Komise se politika udržitelného využívání přírodních zdrojů ukazuje jako nedostatečná;
16. přestože uznává, že činnost směřující k udržitelnému využívání přírodních zdrojů je dlouhodobým procesem, domnívá se, že období 25 let, které navrhuje Komise ve svém sdělení, je příliš dlouhé;
17. vítá, že se Komise ve svém sdělení soustřeďuje na hledisko životního cyklu, a vyzývá Komisi, aby v tomto přístupu pokračovala v rámci konkrétní politické činnosti;
18. zdůrazňuje, že se výzkum a vývoj musí zaměřit na naše větší porozumění tomu, jak fungují přírodní systémy, s cílem strukturovat systémy výroby a spotřeby podle biologických pravidel, a tím zvýšit produktivitu přírodních zdrojů a snížit znečištění;
19. domnívá se, že zřízení Evropského centra údajů před rokem 2008 bude přínosné, bude-li jeho cílem pravidelně hodnotit a optimalizovat dostupné ukazatele a zároveň určovat, které další ukazatele jsou stále nezbytné ke snazšímu dosažení naléhavého cíle snížit dopady využívání přírodních zdrojů na životní prostředí a zdraví na minimum;
20. nesouhlasí s Komisí, že neexistují žádné ukazatele, které by umožnily již nyní zahrnout do strategie konkrétní, jasné a časově rozvržené cíle; sděluje, že ukazatele, které jsou již nyní známé, zahrnují HDP ( hrubý domácí produkt) , DMI (přímý materiálový vstup) a DMC (domácí materiálová spotřeba) ; další, stejně tak dostupné a podrobné ukazatele by se měly týkat různých hledisek kvality života, jako je veřejné zdraví, sociální začlenění, informovanost společnosti o zákonodárných procesech a ekologická stopa; výzvou by mělo být zlepšení kvality života prostřednictvím naplňování méně materiálních cílů s podporou informačních a komunikačních technologií a obecně technologií méně náročných na zdroje, které tak snižující tlak na přírodní zdroje;
21. navrhuje, aby Komise do tří let vypracovala hodnocení možností a nástrojů určených na oddělení využívání přírodních zdrojů od hospodářského růstu; tyto nástroje by měly být zahrnuty v revidované strategii; uvedený přístup by měl být uplatněn také při přezkoumání platných politik;
22. zdůrazňuje, že je nutno vytvořit doplněk k HDP, který by se zaměřoval na kvalitativní aspekty růstu, a v tomto procesu vytvořit metodiku pro určení hodnoty přírodního kapitálu;
23. domnívá se, že bude-li nižší využívání přírodních zdrojů doprovázeno přechodem na alternativní řešení, měl by být nejdříve proveden výzkum dopadu těchto alternativ na životní prostředí;
24. vyzývá EU, aby zajistila, že všechny nástroje a právní předpisy Společenství celkově přispějí k zachování přírodních zdrojů a budou usilovat o udržitelný rozvoj v EU a v zemích mimo EU; EU by měla podpořit vypracování strategií pro přírodní zdroje v zemích mimo EU, což by se také mělo odrazit v její politice dotací a poskytování pomoci;
25. domnívá se, že je důležité zabývat se nejen využíváním přírodních zdrojů ve Společenství (využíváním v rámci EU), ale také dovozem zdrojů ze třetích zemí; považuje za nepřijatelné, aby bylo nižší využívání zdrojů Společenství kompenzováno dovozem zdrojů ze zemí mimo Společenství;
26. zdůrazňuje, že je třeba zaměřit se na zřejmé nedostatky současného hospodářského modelu, pokud jde o připisování hodnoty službám ekosystému, a vytvořit politický rámec, který se zaměří především na účinnost zdrojů a výrobní systémy, které budou postupně přetvořeny podle biologických pravidel;
27. domnívá se, že využívání primárně neobnovitelných zdrojů v EU musí být sníženo do roku 2030 na čtvrtinu, nebo využívání přírodních zdrojů do roku 2030 o polovinu a zároveň musí být zvýšena celosvětová prosperita; sděluje, že je možné využít těchto ukazatelů: TMR (celkové materiálové požadavky) , DMI (přímý materiálový vstup) , a DMC ( přímá materiálová spotřeba) ; upozorňuje, že tyto ukazatele udávají, jak velké množství zdrojů je využíváno v určitém hospodářství, a vydělíme-li HDP těmito ukazateli, změříme výkonnost při využití přírodních zdrojů;
28. souhlasí s tím, že v současné době existuje velmi málo obecně přijímaných úhrnných ukazatelů dopadu, tzv. ukazatelů ekologické účinnosti, které slouží k měření úspěšnosti při snižování vlivu, jaký má využívání přírodních zdrojů na životní prostředí; domnívá se, že je nutno tyto ukazatele přijmout co nejdříve, nejpozději však do roku 2008; domnívá se, že v tomto ohledu by měl být aktivně podporován další rozvoj spotřeby materiálu, která je šetrná k životnímu prostředí;
29. domnívá se, že k omezování ekologicky škodlivých zdrojů je možné využít dotace a tržní nástroje, zejména daňové povahy, a to zvláště pomocí přerozdělení dotací a postupným, avšak rychlým omezením všech dotací pro neudržitelné aktivity a podporou ekologických daní; zrušení škodlivých dotací na využívání zdrojů by mělo být zahrnuto do příprav Komise na vytvoření plánu, jak se požaduje ve strategii pro udržitelný rozvoj;
30. domnívá se, že přerozdělení dotací, například zvýšení dotací pro malé vodní, větrné a sluneční elektrárny, by podpořilo využívání nových technologií, zlepšilo světovou konkurenceschopnost Evropy a rovněž by snížilo závislost na fosilních palivech dovážených z jiných částí světa;
31. konstatuje, že oddělení hospodářského růstu od účinnějšího využívání zdrojů nyní považuje za politický cíl již devět členských států (včetně Německa a Finska) a Japonsko; domnívá se, že toto vzájemné oddělení není dostatečné, neboť celková spotřeba přírodních zdrojů zůstává příliš vysoká; zdůrazňuje proto, že by se politický program pro udržitelné využívání přírodních zdrojů měl soustředit na oddělení hospodářského růstu od využívání přírodních zdrojů, které celkově sníží jak využívané zdroje, tak dopady plynoucí z využívání těchto zdrojů na životní prostředí;
32. domnívá se, že EU by měla přijmout jasný cíl pro celkové snížení využívaných zdrojů, neboť analýza v příloze ke sdělení Komise o strategii pro využívání zdrojů uvádí, že je nezbytné každoročně překonat 3% hranici zlepšení účinnosti zdrojů a že snížení využívaných zdrojů na polovinu v období 2005–2030 vyžaduje ročně téměř 6% zlepšení účinnosti zdrojů;
33. domnívá se, že negativní dopad celkového využití zdrojů v EU na jednotlivé kategorie zdrojů musí být snížen o polovinu, např. prostřednictvím sektorového přístupu ve stavebním průmyslu, v dopravě a v dalších odvětvích, aby se snížil dopad využívání těchto zdrojů a závislost na nich;
34. domnívá se, že by se strategie měla zaměřit na účinnější využívání přírodních zdrojů, zlepšení jejich řízení a nakládání s odpady a přijetí udržitelnějších způsobů výroby a spotřebních návyků a dále zajistit, aby využívání přírodních zdrojů nepřekročilo potenciální zátěž, která je pro životní prostředí ještě přijatelná;
35. navrhuje, aby byly stanoveny cíle pro nižší využívání zdrojů v následujících odvětvích: potravinářství, bydlení a doprava, které podle posledních studií mají nejvíce negativních dopadů;
36. vyzývá proto Komisi, aby učinila tyto tři klíčové kroky:
1) určila a vytvořila specifické politiky a činnosti pro dvacet nejvýznamnějších zdrojů (materiálů) s největším dopadem; měly by být navrženy nejpozději do roku 2008;
2) připravila jednání se zúčastněnými subjekty o odvětvích, která nejvíce těží přírodní zdroje a vyrábějí z nich, aby byly určeny cíle odvětví a vhodná opatření pro zlepšení účinnosti zdrojů;
3) vytvořila srovnávací kritéria pro udržitelné nakládání s biologickými zdroji (např. dřevo, ryby, zemědělské výrobky);
37. vyzývá Komisi, aby aktivně podporovala vytvoření nových modelů pro nabízení výrobků, například prostřednictvím systémů služeb spojených s výrobky, které by zákazníkovi zajišťovaly užitnou hodnotu spíše prostřednictvím využívání služeb než výrobků, a tím optimální využití jak energie, tak materiálů;
38. zdůrazňuje, že při úsilí o účinnější využívání přírodních zdrojů musí být věnována náležitá pozornost vlivu obchodu a cílem tohoto počínání musí být postupné snižování ekologické stopy EU ve světě;
39. domnívá se, že tato strategie by měla být součástí různých úrovní politiky a všech příslušných politických oblastí; v tomto smyslu musí předcházení vzniku odpadů a jejich recyklace v EU hrát klíčovou úlohu;
40. podporuje záměr strategie analyzovat platné politiky, aby se zvýšila její účinnost, ale navrhuje vybrat již v této fázi z platných i připravovaných politik ty nejvíce relevantní (např. Tematická strategie pro předcházení vzniku odpadů a jejich recyklaci, Integrovaná výrobková politika); strategie by rovněž měla být v souladu s lisabonskými cíli;
41. navrhuje, aby byly určeny nedostatky v platných evropských politikách, které brání udržitelnému využívání přírodních zdrojů;
42. bere na vědomí, že Komise počítá s pravidelným přezkoumáním tematické strategie, které má být provedeno poprvé v roce 2010 a poté každých pět let; uvedenou skutečnost považuje za přínosnou, avšak zdůrazňuje, že je třeba, aby přezkoumání zahrnovalo podrobnou analýzu činností podniknutých k dosažení udržitelného využívání přírodních zdrojů a zohledňovalo, že je nezbytné, aby se politika pro tuto oblast neustále vyvíjela v návaznosti na vědecký vývoj; uvedené přezkoumání by také mělo zjistit, jaký účinek mají aktivity podniknuté na úrovni EU ve třetích zemích;
43. domnívá se, že by zejména zemědělská politika měla do jisté míry usilovat o snížení tlaku na životní prostředí prostřednictvím udržitelného využívání přírodních zdrojů včetně, nikoli však pouze, půdy, vody a paliv;
44. zdůrazňuje význam celosvětového rozměru evropské politiky udržitelného využívání přírodních zdrojů a potřebu zajistit, aby jakýkoli posun směrem k udržitelnému využívání zdrojů v Evropě nezhoršil dopad na životní prostředí ve třetích zemích;
45. domnívá se, že v zemědělství je nutno skutečně pokročit ve výzkumu metod ekologické výroby, v regulaci a kontrole týkajících se mimo jiné používání hnojiv, pesticidů a vody, podpoře krátkých řetězců, internalizaci externích nákladů a při rozhodování o finanční podpoře zohledňovat životní prostředí;
46. domnívá se, že by měla být uznána a podporována průkopnická úloha a odpovědné využívání přírodních zdrojů v ekologickém a udržitelném zemědělství;
47. domnívá se, že udržitelné zemědělství si zasluhuje ochranu a že by nejchudším zemím mělo být prostřednictvím mezinárodních obchodních dohod dáno právo chránit své trhy před levným dovozem; poznamenává, že přímá podpora vývozu zemědělských výrobků má v chudých zemích velmi škodlivý účinek na hospodářství a odrazuje od udržitelného využití přírodních zdrojů;
48. domnívá se, že zemědělské organizace a další organizace, které podporují udržitelné zemědělství a potraviny, by měly být schopny chopit se aktivní úlohy při formulaci zemědělské politiky;
49. domnívá se, že zejména přeprava na dlouhé vzdálenosti, například zemědělských výrobků, maloobchodního zboží a chemikálií, je kvůli vysokým emisím CO 2 nežádoucí;
50. domnívá se, že je zapotřebí odpovědné a přísné politiky rybolovu, protože některé druhy ryb patří v současnosti mezi dlouhodobě nejvíce ohrožené druhy, jejichž vymizení může mít za následek další ekologické změny;
51. domnívá se, že členské státy musí uplatňovat strategii biologické rozmanitosti EU jak při rybolovu, tak i v jiných oblastech, a že ve spolupráci s Komisí musí přijmout opatření, jejichž cílem je do roku 2010 zastavit pokles biologické rozmanitosti;
52. vítá návrh na uspořádání mezinárodního diskusního panelu, jehož členy by byli i zástupci rozvojových zemí a kde by se mimo jiné vytvořila srovnávací kritéria udržitelnosti při těžbě, sklizni a přepravě materiálů a produktů pocházejících ze zemí mimo EU, jež by zahrnovala nejen normy kvality materiálu, ale také normy kvality výroby, a zohledňovala sociální a ekologická hlediska;
53. zdůrazňuje, že je nezbytné poskytnout pomoc rozvojovým zemím, zemím východní Evropy a západního Balkánu, které nejsou členy EU, zejména prostřednictvím sdílení technologií a know-how ; dodává, že Evropa nemůže bez zábran dovážet biologickou kapacitu ze zemí, které rovněž neusilují o udržitelné využívání přírodních zdrojů, nebo aniž by zajistila, že tyto dovážené zdroje nejsou nadměrně využívány či ohroženy;
54. domnívá se, že by rozvojovým zemím měla být poskytnuta pomoc, aby jejich normy odpovídaly normám a požadavkům na označování v EU;
55. zdůrazňuje, že pro tuto strategii je důležitý požadavek, který byl již dříve začleněn do strategií jiných politik, a to požadavek, aby do roku 2010 pocházelo v EU 12 % spotřebované energie a 21 % spotřebované elektřiny z udržitelných přírodních zdrojů, a aby se první z těchto údajů do roku 2015 zvýšil na 15 %;
56. usiluje o to, aby byly normy EU pro zadávání ekologických veřejných zakázek uvedeny v soulad s platnými normami používanými v členském státě s nejlepšími výsledky;
57. domnívá se, že v souladu s politikou obnovitelné energetické spotřeby by mělo do roku 2010 alespoň 12 % obnovitelných surovin používaných v EU pocházet ze zdrojů, které jsou prokazatelně řízeny udržitelným způsobem, přičemž tato úroveň by se do roku 2015 měla zvýšit alespoň na 15 %; současně zdůrazňuje význam cíle, který si stanovila EU, a sice do roku 2020 dosáhnout úspory energie o 20 %;
58. je toho názoru, že EU by měla učinit vše pro to, aby zajistila spotřebitelům a výrobcům náležité informace o udržitelném využívání přírodních zdrojů, aby environmentální výchova, zejména týkající se udržitelné spotřeby, tvořila součást vzdělávání na základních školách, a dále se domnívá, že by se spotřebitelé a výrobci měli podílet na vypracování konceptů změn, které by mohly vést k udržitelnému využívání přírodních zdrojů;
59. domnívá se, že by výrobci měli veřejnosti poskytovat informace o původu výrobků a služeb, o způsobu jejich výroby a výrobních řetězcích, včetně informací o dopadu na životní prostředí v průběhu životního cyklu výrobku a zdrojů, které byly použity ve výrobním procesu;
60. domnívá se, že v zájmu zlepšení udržitelného využívání přírodních zdrojů by měla být politika EU vypracována tak, aby členské státy k přijetí ambicióznějších přístupů podněcovala, a nikoli je od toho odrazovala;
61. domnívá se, že by Komise měla do roku 2008 předložit pro jednotlivá odvětví reformní plán týkající se systémů dotací, které mají značný nepříznivý vliv na životní prostředí a jsou obtížně slučitelné s udržitelným rozvojem, přičemž cílem by mělo být jejich postupné zrušení;
62. vítá všechny iniciativy ze strany Komise, které by mohly vést k udržitelnému využívání přírodních zdrojů a ke snížení negativního dopadu, které má využívání přírodních zdrojů na životní prostředí;
63. upozorňuje, že je třeba zlepšit komunikaci mezi maloobchodníky a spotřebiteli; v této souvislosti vyzývá Komisi, aby do roku 2010 rozšířila platné značení spotřeby energie (chladničky, automobily, budovy) na všechny skupiny výrobků;
64. navrhuje, aby Komise do tří let vypracovala metodiku, jejíž pomocí bude měřen dopad všech výrobních řetězců na životní prostředí;
65. navrhuje, aby Komise v tříletých intervalech kontrolovala pokrok dosažený při zvyšování účinnosti zdrojů;
66. doporučuje, aby byl pro účely celosvětového rozšíření osvědčených postupů a cílů týkajících se CO 2 využít mezinárodní diskusní panel (navržený v tematické strategii);
67. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Přírodním zdrojům vážně a stále intenzivněji hrozí zhoršení kvality, vyčerpání a znečištění. Celosvětový hospodářský růst doprovází zvýšená spotřeba přírodních zdrojů, ať obnovitelných či neobnovitelných. Již nyní dochází k výraznému překračování možností, které nabízí životní prostředí. Tento názor zastává i Komise. Nicméně, pokud jde o ambice v boji s tímto nebezpečím, liší se mé stanovisko značně od sdělení, které předložila Komise.
Zoufale nutně potřebujeme strukturovanou strategii, která je v souladu alespoň s požadavky uvedenými v šestém akčním plánu pro životní prostředí. Pokud jde o udržitelné využívání přírodních zdrojů, čelíme zde podobným problémům jako u klimatických změn. Máme možnost situaci zlepšit, ale chceme-li této možnosti využít, musíme jednat okamžitě. Politická lhostejnost zde není na místě. Musíme přijmout ambiciózní iniciativy a být připraveni zavést povinná opatření. Poloviční opatření problém nevyřeší. Stručně řečeno, osud naší planety je v našich rukou.
Musíme být připraveni prokázat politickou vůli a mít dostatek odvahy přijmout opatření v následujících oblastech: náš model spotřeby a produkce, hledání alternativních možností, přijetí odlišných životních stylů, podpora rozvojových zemí, zapojování všech politických oblastí, začlenění zemědělství a rybolovu, snaha vyhnout se politickému nesouladu mezi jednotlivými částmi Unie a mezi členskými státy.
Mezi možná řešení patří: kvalitní a všem přístupná databáze, která by zahrnovala předem určené údaje a podrobné ukazatele, jasné cíle a závazné časové harmonogramy pro snižování dopadu na životní prostředí, opatření a pokyny pro přechod k alternativním řešením, zvýšení výkonnosti zdrojů (tzn. vytvářet z menšího množství, např. opětovným použitím a za pomoci lepších technologií), omezení používání specifických kategorií zdrojů, např. za pomoci seznamu priorit, stanovení strategie použitelné pro všechny oblasti politiky, které ovlivňují přírodní zdroje, rozšíření naší strategie takovým způsobem, aby zahrnovala zemědělskou politiku a politiku rybolovu, zaměření se na celkový životní cyklus přírodních zdrojů (od jejich vzniku až po odstranění odpadu), využití finančních prostředků pro poskytování pobídek a vytváření překážek, pomoc rozvojovým zemím, např. prostřednictvím sdílení technologií a know-how , zaměření se více na využití sluneční, větrné a vodní energie, jakožto přírodních zdrojů, poskytování kvalitních informací spotřebitelům a výrobcům a jejich aktivní zapojení do přípravy této strategie, a snaha o vytvoření politiky EU, která podněcuje členské státy, aby předkládaly ambicióznější návrhy na udržitelné využívání přírodních zdrojů, a v žádném případě je od toho neodrazuje.
Předpoklad nebo prognóza, že snaha o udržitelné využívání přírodních zdrojů a hledání alternativních možností za účelem obnovy životního prostředí ohrožuje hospodářský růst, je pro mě nepřijatelná. Naopak inovace v oblasti nových ekologických systémů a environmentálních technologií vytváří příležitosti na mezinárodních trzích a mohou být zdrojem pracovních příležitostí. Věřím, že udržitelné využívání přírodních zdrojů podpoří stabilitu a prosperitu našeho hospodářského a sociálního systému a v konečném důsledku napomůže snížení chudoby, zejména v dlouhodobém měřítku.
Ráda bych zdůraznila, že je to právě chudé obyvatelstvo, které je obzvlášť zasaženo zhoršováním kvality a snižováním kvantity přírodních zdrojů. Životy chudých lidí ve venkovských oblastech jsou do velké míry závislé na přírodních zdrojích - na vodě a využitelné půdě, na rozmanitosti přírodních zdrojů, na schopnosti uspokojit potřeby lovem zvěře, rybolovem, zpracováním dřeva a výrobou biomasy. Dostupnost pitné vody, čistého ovzduší a čističek a spolehlivý přístup k energii je pro mnoho lidí, ať už ve venkovských či městských oblastech, zoufale nedostatečná. Lesů, které jsou zdrojem více než 90 % biologické rozmanitosti na venkově a udržují při životě mnoho lidí, kteří žijí v extrémní chudobě, ve většině zemí ubývá. Podle odhadů umírá každoročně 5 až 6 milionů lidí, zejména dětí, na infekční nemoci z vody nebo nemoci způsobené v důsledku znečištění vody nebo ovzduší.
Daňové reformy by mohly být dobrým způsobem, jak prosazovat tuto politiku, alespoň pokud by zahrnovaly přechod od daní, které poškozují prosperitu (daň z příjmů, daň z kapitálu a spotřební daň), k daním, které jsou ve prospěch prosperity. Kromě toho je politováníhodné, že až doposud programy daňových reforem usilovaly o snížení nákladů na pracovní sílu. Je však třeba vzít v úvahu skutečnost, že produktivita práce stoupla za posledních 40 let o 270 %, zatímco účinnost energie stoupla pouze o 20 % a výkonnost surových materiálů o 100 % za totéž období. Je třeba přezkoumat zaměření dosavadních programů daňových reforem. Daně a dotace mohou být použity na podporu technologické inovace.
Čím se Komise zabývá ve svém sdělení? Nenavrhuje žádné úkoly, žádné cíle, nepopisuje, jakým směrem je třeba se ubírat. Jinými slovy, sdělení Komise neodpovídá šestému akčnímu plánu pro životní prostředí. Ten však měl být akceptován jako minimální základ řádné politiky. Přemítala jsem, zda mám vypracovat krátkou zprávu a vyzvat Komisi, aby stáhla své sdělení a zpracovala nový dokument. S ohledem na vývoj sdělení, které máme momentálně k dispozici - hluboce neuspokojivý výstup pětiletého snažení - se domnívám, že tento krok by nebyl přínosný pro životní prostředí ani hospodářství. Doufám, že přístup, který jsem zaujala v této zprávě, umožní stanovit správný směr a začlenit do politik EU a jednotlivých členských států praktická opatření, cíle a časové harmonogramy, které budou zapotřebí v následujících několika letech a nikoli až za dvacet let.
POSTUP
Název
Tematické strategii pro udržitelné využívání přírodních zdrojů
Číslo postupu
2006/2210(INI)
Příslušný výbor
Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ENVI 7.9.2006
Výbor požádaný o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
ITRE 7.9.2006
Nezaujaté stanovisko
Datum rozhodnutí
ITRE 22.2.2007
Užší spolupráce
Datum oznámení na zasedání
Zpravodajka
Datum jmenování
Kartika Tamara Liotard 29.11.2005
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
13.9.2006
20.11.2006
Datum přijetí
28.2.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+
-
0
58
0
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Urszula Krupa, Marie-Noëlle Lienemann, Jules Maaten, Linda McAvan, Marios Matsakis, Alexandru-Ioan Morţun, Roberto Musacchio, Miroslav Ouzký, Dimitrios Papadimoulis, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Karin Scheele, Carl Schlyter, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Anders Wijkman, Glenis Willmott
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Giovanni Berlinguer, Antonio De Blasio, Milan Gaľa, Jutta Haug, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Anne Laperrouze, Kartika Tamara Liotard, Andres Tarand
Náhradnice (čl. 178 odst. 2) přítomna při závěrečném hlasování
Emine Bozkurt
Datum předložení
5.3.2007
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
