16. 1. 2012 B7-0010/2012 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě otázek k ústnímu zodpovězení B7‑0675/2011 a B7‑0676/2011
v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu
o nerovnováze v potravinovém distribučním řetězci ( 2011/2904(RSP) )
Paolo De Castro
,
Luis Manuel Capoulas Santos
,
Luís Paulo Alves
za skupinu S&D
PE479.447v01-00 B7‑0010/2012 Usnesení Evropského parlamentu o nerovnováze v potravinovém distribučním řetězci ( 2011/2904(RSP) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 8. července 2010 o budoucnosti společné zemědělské politiky po roce 2013 přijaté texty, P7_TA(2010)0286
, ze dne 18. ledna 2011 o uznání zemědělství jako strategického odvětví v souvislosti se zajišťováním potravin přijaté texty, P7_TA(2011)0006
a ze dne 23. června 2011 o budoucnosti SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky přijaté texty, P7_TA(2011)0297
,
– s ohledem na sdělení Komise nazvané „Lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“ (COM (2009) 0591) a na různé pracovní dokumenty, které jsou k tomuto sdělení připojeny, a také na usnesení ze dne 7. září 2010 „o spravedlivých příjmech zemědělců: lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“ přijaté texty, P7_TA(2010)0302
,
– s ohledem na rozhodnutí Komise ze dne 30. července, kterým se zřizuje fórum na vysoké úrovni pro lepší fungování potravinového řetězce (2010/C 210/03),
– s ohledem na závěrečná doporučení skupiny na vysoké úrovni pro konkurenceschopnost zemědělsko-potravinářského průmyslu ze dne 17. března 2009 a na závěry Rady ze dne 29. března 2010 o lepším fungování potravinového řetězce v Evropě,
– s ohledem na údaje Eurostatu o cenových indexech zemědělských výrobních prostředků (vstupní náklady) a cenových indexech zemědělských produktů (výstupní ceny) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/search_database.
,
– s ohledem na své prohlášení ze dne 19. února 2008 „o šetření a nápravě zneužívání síly, kterého se mohou dopouštět velké supermarkety působící v Evropské unii“ Přijaté texty, P6_TA(2008)0054
a na své usnesení ze dne 26. března 2009 „o cenách potravin v Evropě“ přijaté texty, P6_TA(2009)0191
,
– s ohledem na zprávu Společného výzkumného střediska (SVS) z roku 2008 nazvanou „Zemědělské systémy s nízkými vstupními náklady: příležitost k rozvoji udržitelného zemědělství“ http://agrienv.jrc.ec.europa.eu/publications/pdfs/LIFS_final.pdf
,
– s ohledem na čl. 115 odst. 5 a čl. 110 odst. 2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že sdělení Komise o lepším fungování potravinového řetězce v Evropě (COM (2009) 0591) zjistilo, že existuje podstatná nerovnováha ve vyjednávací síle, jež vyúsťuje v nekalé obchodní praktiky, jakými jsou mimo jiné opožděné platby, jednostranné změny smluvních podmínek, nepřiměřené smluvní podmínky, omezený přístup na trh, nedostatek informací o utváření cen; nerovnoměrné rozdělování ziskových marží v rámci potravinového řetězce; zneužívání tržní síly dodavateli či kupujícími jako např. kartely a udržování cen pro další prodej, nákupní aliance;
B. vzhledem k tomu, že úroveň koncentrace velkých maloobchodů v Evropské unii má negativní dopad na producenty a ostatní dodavatele, protože vede ke zvyšující se nerovnováze sil mezi smluvními stranami; vzhledem k tomu, že zemědělští producenti a zemědělský průmysl postupně ztrácejí vůči moci těchto velkých skupin vyjednávací sílu, pokud jde o stanovování cenových hladin v celém hodnotovém řetězci – od prvovýroby přes zpracování až ke konečnému spotřebiteli;
C. vzhledem k tomu, že vyvážené obchodní vztahy by nejen zlepšily fungování potravinového dodavatelského řetězce, ale současně by jim prospěla větší konkurenceschopnost a v konečném důsledku by byly také přínosem pro spotřebitele;
D. vzhledem k tomu, že vysoká volatilita cen zemědělských komodit a zemědělských vstupů zvýšila nejistotu, pokud jde o příjmy v zemědělství a dlouhodobé investice zemědělců;
E. vzhledem k tomu, že nárůst výrobních nákladů a nemožnost získat tyto náklady v průběhu potravinového distribučního řetězce zpět, může brzy ohrozit existenci zemědělských podniků, a oslabit tak produktivní potenciál v členských státech a zhoršit problém obchodních bilancí, úrovně dovozu, volatility a závislost na vnějších trzích;
F. vzhledem k tomu, že orgány pro ochranu hospodářské soutěže v několika členských státech zjistily, že nerovnováha v potravinovém dodavatelském řetězci je obzvláště narušena ve čtyřech hlavních oblastech, kterými jsou: jednostranné vynucování smluvních podmínek, snižování cen, sankce a platební podmínky;
G. vzhledem k tomu, že současné šíření nekalých obchodních praktik snižuje možnosti zemědělců investovat a inovovat (zejména v oblasti ekologických technologií, zmírňování dopadů změny klimatu a energií z obnovitelných zdrojů, ačkoliv zemědělci mají povinnost plnit přísné normy týkající se ochrany životního prostředí, které budou ještě zpřísněny v rámci společné zemědělské politiky po roce 2013);
H. vzhledem k tomu, že sdělení Komise ze dne 28. října 2009 doporučuje podporovat a usnadňovat restrukturalizaci a konsolidaci zemědělství, a to pobídkami k zakládání dobrovolných organizací zemědělských producentů;
I. vzhledem k tomu, že tyto praktiky mají negativní dopad i na spotřebitele, protože nízké ceny vyplácené producentům a ostatním dodavatelům nevedou k nižším cenám pro spotřebitele;
1. zdůrazňuje, že problém nerovnováhy v potravinovém distribučním řetězci má nepochybně evropský rozměr, což si vzhledem ke skutečnosti, že je zemědělsko-potravinářský řetězec pro Evropskou unii strategicky významný, žádá zvláštní řešení na evropské úrovni; připomíná, že potravinový řetězec, zemědělství, zemědělsko-potravinářský průmysl a distribuce představují 7 % všech pracovních míst v EU a produkují 1400 miliard EUR ročně, což je více než jakékoli jiné výrobní odvětví v EU;
2. vyzývá Komisi, aby navrhla přísné právní předpisy Společenství – aniž by narušila řádné fungování trhů –, jež zajistí spravedlivější vztahy mezi producenty, dodavateli a distributory potravinových výrobků a řádné provádění platných pravidel, mimo jiné i proto, že nejnovější údaje Eurostatu o příjmech v zemědělství ukazují, že od roku 2009 došlo na úrovni EU k poklesu zemědělských příjmů o 11,6 %, zatímco celkové vstupní náklady zemědělců v EU vzrostly v letech 2000–2010 v průměru o téměř 40 %;
3. trvá na tom, že členské státy by se měly aktivně podílet na vytvoření konzultačního fóra, v němž by byli řádně zastoupeni všichni účastníci potravinového řetězce a které by podporovalo dialog a stanovilo obecné zásady s cílem dosáhnout spravedlivějších a vyváženějších vztahů; připomíná, že takovéto oficiální konzultace přispívají k ochraně producentů a dodavatelů a předcházejí riziku odvetných opatření ze strany odvětví distribuce potravin;
4. vyzývá vnitrostátní a evropské orgány pro hospodářskou soutěž, jakož i jiné regulační orgány zabývající se produkcí a obchodem, aby přijaly opatření proti nekalým nákupním praktikám nejvlivnějších velkoobchodníků a maloobchodníků, kteří zemědělce systematicky staví do neobyčejně nerovné vyjednávací pozice;
5. vítá doporučení Komise spolupracovat s členskými státy v oblasti výměny osvědčených postupů, pokud jde o oznamování smluvních praktik a přípravu souboru vzorových smluv;
6. vyzývá ke zřízení rámce, který by tyto postupy účinně kontroloval prostřednictvím administrativních nebo soudních prostředků, systému hodnocení a monitorování provozovaného členskými státy a koordinovaného Evropskou komisí, a k zavedení odrazujících sankcí, jež by byly účinně a včas uplatňovány;
7. vyzývá – vzhledem ke smluvním podmínkám a nekorektním obchodním praktikám – k posílení prostředků, jež zajistí dodržování lhůt splatnosti, a případně k vytvoření nových nástrojů, které dobu mezi dodáním zboží a obdržením platby zkrátí na minimum a sjednotí v celé Evropě; v této souvislosti zdůrazňuje, že je naléhavě třeba nalézt řešení nepřijatelných problémů, jimž čelí výrobci produktů, které podléhají zkáze a mají krátkou životnost, protože tyto výrobky se v supermarketech rychle prodají, avšak producenti obdrží platbu až o několik měsíců později, což jim způsobuje velké problémy s peněžním tokem;
8. vyzývá Evropskou komisi, aby vylepšila evropský nástroj pro sledování cen potravin a vytvořila uživatelsky vstřícné, transparentní a vícejazyčné rozhraní, které spotřebitelům a zúčastněným stranám umožní srovnávat ceny základních potravin na každém stupni potravinového dodavatelského řetězce v rámci jednoho členského státu i mezi různými členskými státy;
9. bere na vědomí opatření uvedená v předběžných návrzích Komise na reformu SZP, jejichž cílem je posílit postavení zemědělců v potravinářském dodavatelském řetězci prostřednictvím podpory producentských organizací a meziodvětvových organizací i prosazováním krátkých řetězců mezi producenty a spotřebiteli, jako jsou trhy s místními produkty; domnívá se, že silnější postavení zemědělců jim pomůže získat spravedlivější podíl z přidané hodnoty;
10. vyzývá Komisi, aby novým způsobem propojila pravidla hospodářské soutěže a SZP, a poskytla tak zemědělcům a jejich mezioborovým organizacím nástroje, které by umožnily zlepšit jejich vyjednávací pozici; vyzývá ke změně stávajících právních předpisů EU v oblasti hospodářské soutěže tak, aby více zohledňovaly škodlivé dopady vertikální koncentrace celého potravinového dodavatelského řetězce namísto toho, aby se úzce zaměřovaly pouze na relativní postavení jednotlivých společností na trhu a na narušování hospodářské soutěže založené výlučně na jejím nežádoucím dopadu na spotřebitele;
11. zdůrazňuje, že opatření na úrovni celé EU jsou zapotřebí k tomu, aby bylo dosaženo určitého stupně koordinace a harmonizace v rámci vnitřního trhu; že na vnitrostátní úrovni již bylo přijato několik vnitrostátních iniciativ a opatření, jejichž cílem je vyřešit otázku vyjednávací síly a nekalých praktik (některé země zavedly kodexy chování a jiné přijaly zákony zakazující nekalé praktiky);
12. vyzývá Komisi, aby vypracovala hloubkovou studii o rozdílech v přístupu 27 vnitrostátních orgánů a politik na ochranu hospodářské soutěže a podpořila řešení, jež do řetězce výroby potravin zapojí všechny partnery a zabrání dominantnímu postavení jednoho či několika málo článků řetězce vstupů či výstupů, k čemuž často dochází na úkor zemědělských producentů;
13. trvá na systému sankcí, které se uplatní v případě zneužití – tyto sankce musí být úměrné finanční a obchodní újmě způsobené subjektům potravinového dodavatelského řetězce a je třeba je ukládat dostatečně rychle, aby se zajistilo, že budou mít vysoce odrazující účinek; navrhuje, aby členské státy zavedly požadavek na účinné mechanismy podávání stížností doplněné sankcemi, jejichž prostřednictvím by poškozené strany měly možnost podat stížnost, aniž by se musely obávat, že o dotčenou smlouvu přijdou;
14. domnívá se, že řešení nerovnováhy v potravinovém distribučním řetězci spočívá v novém rámci, který bude kombinovat regulaci, změny právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže a horizontálnější právní předpisy se stávajícími i novými dobrovolnými samoregulačními dohodami; trvá na tom, že členské státy by měly prosazovat rozvoj osvědčených postupů a/nebo kodexů chování ve spolupráci se všemi zúčastněnými stranami, včetně producentů, zástupců průmyslu, dodavatelů, maloobchodníků a zástupců spotřebitelů, a co nejlépe využít stávajících vazeb;
15. domnívá se, že je třeba se přednostně zaměřit na informační kampaň v rámci celé EU informující zemědělce o jejich smluvních právech i o nejčastějších nelegálních, nekorektních a nekalých smluvních a obchodních praktikách;
16. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
