19. 11. 2008
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu předkládají
– Michael Gahler, Mario Mauro, Laima Liucija Andrikienė, Bernd Posselt a Eija‑Riitta Korhola za skupinu PPE-DE
– Pasqualina Napoletano a Alain Hutchinson za skupinu PSE
– Marios Matsakis, Marco Cappato a Marco Pannella za skupinu ALDE
– Eoin Ryan, Mieczysław Edmund Janowski a Ryszard Czarnecki za skupinu UEN
– Marie-Hélène Aubert a Margrete Auken za skupinu Verts/ALE
– Vittorio Agnoletto za skupinu GUE/NGL
a který nahrazuje návrhy usnesení předložené níže uvedenými skupinami:
– ALDE ( B6‑0602/2008 )
– Verts/ALE ( B6‑0603/2008 )
– PSE ( B6‑0604/2008 )
– UEN ( B6‑0605/2008 )
– GUE/NGL ( B6‑0606/2008 )
– PPE-DE ( B6‑0607/2008 )
o trestu smrti v Nigérii
Usnesení Evropského parlamentu o trestu smrti v Nigérii
Evropský parlament,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o porušování lidských práv v Nigérii,
–
s ohledem na stávající moratorium federální vlády Nigérie na ukládání trestu smrti,
–
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv,
–
s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech ratifikovaný dne 29. října 1993,
–
s ohledem na Africkou chartu lidských práv a práv národů ratifikovanou dne 22. června 1983,
–
s ohledem na Africkou chartu práv a blaha dítěte ratifikovanou dne 23. července 2001,
–
s ohledem na Úmluvu proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ratifikovanou dne 28. července 2001,
–
s ohledem na Úmluvu o odstranění všech forem diskriminace žen ratifikovanou dne 13. června 1985 a na její opční protokol ratifikovaný dne 22. listopadu 2004,
–
s ohledem na úmluvu Organizace spojených národů o právech dítěte ze dne 19. dubna 1991,
–
s ohledem na čl. 115 odst. 5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že v nigerijských věznicích čeká na vykonání rozsudku smrti více než 720 mužů a 11 žen,
B.
vzhledem k tomu, že nigerijská státní studijní komise zabývající se otázkou trestu smrti a prezidentská komise pro reformu výkonu spravedlnosti zjistily, že vězni odsouzení k trestu smrti jsou téměř bez výjimky chudí a nemají právního zástupce,
C.
vzhledem k tomu, že věk minimálně 40 vězňů odsouzených k trestu smrti se v době údajného spáchání trestného činu pohyboval mezi 13 a 17 lety, přestože mezinárodní právo zakazuje ukládat trest smrti v případě nezletilých pachatelů,
D.
vzhledem k tomu, že soudy fungující na základě islámského práva šaría mají soudní pravomoc nad trestnými činy ve 12 z 36 nigerijských států; vzhledem k tomu, že tyto státy i nadále ukládají trest smrt i trest bičování a amputace,
E.
vzhledem k tomu, že 47 % vězňů odsouzených k trestu smrti čeká na ukončení odvolacího řízení, odvolací řízení u čtvrtiny vězňů trvá déle než pět let, 6 % vězňů, v jejichž případě odvolací řízení stále probíhá, čeká už více než 20 let a jeden vězeň čeká na vykonání trestu smrti 24 roky,
F.
vzhledem k tomu, že systém trestního soudnictví je prostoupen korupcí a nedbalým plněním povinností a trpí závažným nedostatkem zdrojů,
G.
vzhledem k tomu, že denně dochází k případům mučení, přestože je v Nigérii zakázáno, a téměř 80 % vězňů v nigerijských věznicích uvádí, že byli v policejních celách biti, ohrožováni zbraní či mučeni,
H.
vzhledem k tomu, že mnoho vězňů čekajících na soudní proces a na vykonání trestu smrti je předmětem vydírání ze strany policistů, kteří od nich za propuštění žádají peníze,
I.
vzhledem k tomu, že více než polovina ze 40 000 vězňů nacházejících se v zemi nebyla souzena, případně odsouzena,
J.
vzhledem k tomu, že chronické nemoci, kterým lze nicméně předcházet, jako je HIV, malárie, tuberkulóza, chřipka a zápal plic, se vyskytují i ve vězení,
K.
vzhledem k tomu, že nigerijské orgány se určitým způsobem pokoušejí o nápravu chyb systému soudnictví; vzhledem k tomu, že státní studijní komise zabývající se otázkou trestu smrti (2004) a prezidentská komise pro reformu výkonu spravedlnosti (2007) vyjádřily pochyby ohledně toho, zda trest smrti pomáhá snížit nárůst a rozsah trestné činnosti v Nigérii; vzhledem k tomu, že ani federální vláda ani státní vlády však nepřijaly opatření, která by řešila naléhavé problémy, na které upozornily obě tyto studijní komise,
L.
vzhledem k tomu, že Nigérie od roku 2002 oficiálně nenahlásila žádný případ vykonání trestu smrti,
M.
vzhledem k tomu, že je známo, že rozsudek trestu smrti byl v roce 2007 proveden pouze v sedmi z 53 zemí Africké unie, zatímco 13 afrických zemí trest smrti v zákoně zrušilo a dalších 22 trest smrti v praxi nevykonává,
N.
vzhledem k tomu, že v roce 1977 nemělo trest smrti za žádný trestný čin pouze 16 zemí; vzhledem k tomu, že trest smrti v zákoně či v praxi do dnešního dne zrušilo 137 z 192 členů OSN,
1.
vyzývá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby zrušily trest smrti;
2.
vyzývá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby v době, než bude zrušen trest smrti, uvalily okamžité moratorium na veškeré popravy, jak je uvedeno v rezoluci 62/149 Všeobecného shromáždění OSN, a aby trest smrti neprodleně zmírnily na trest odnětí svobody;
3.
vyzývá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby vypracovaly komplexní přístup k problematice trestné činnosti, a vysvětlily, jakým způsobem se bude postupovat při řešení otázky kriminality;
4.
naléhavě žádá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby zrušily veškerá ustanovení ve federálních i státních právních předpisech, která stanovují trest smrti v případě osob, jež byly v době údajného spáchání trestného činu mladší 18 let;
5.
vyzývá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby zajistily, že v případech, kdy se uvažuje o trestu smrti, byly dodržovány nejpřísnější mezinárodně uznávané ústavní normy týkající se spravedlivého procesu, zejména v oblasti nedostatečného právního zastoupení chudších vězňů, doznání či důkazů získaných za použití násilí, nátlaku či mučení, příliš dlouhé doby trvání procesu a odvolacího řízení a v oblasti odsouzení neplnoletých;
6.
vyzývá federální vládu Nigérie, aby ratifikovala druhý opční protokol Mezinárodního paktu o občanských a politických právech a opční protokol Úmluvy proti mučení;
7.
naléhavě vyzývá vlády jednotlivých států Nigérie, aby zrušily veškerá usnesení o povinném ukládání trestu smrti;
8.
vyzývá federální vládu Nigérie a vlády jednotlivých států, aby uplatňovaly doporučení státní studijní komise zabývající se otázkou trestu smrti (2004) a prezidentské komise pro reformu výkonu spravedlnosti (2007) a aby zejména uvalily moratorium na provádění poprav a změnily trest smrti na trest odnětí svobody;
9.
vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby nigerijským orgánům poskytly technickou podporu s cílem přezkoumat právní předpisy stanovující trest smrti, zrušit trest smrti a zdokonalit vyšetřovací postupy nigerijské policie;
10.
vyzývá k podpoře činnosti pracovní skupiny Africké komise zabývající se otázkou trestu smrti při vypracovávání protokolu k Africké chartě, který by zakázal ukládání trestu smrti a znemožnil jeho opětovné zavedení;
11.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě, členským státům, společenství ECOWAS, federální vládě a parlamentu Nigérie, Africké unii a Panafrickému parlamentu.
