A6-0206/2008
2. 6. 2008
ZPRÁVA
o změně článku 29 jednacího řádu Evropského parlamentu – Vytváření politických skupin
(2006/2201(REG))
Výbor pro ústavní záležitosti
Zpravodaj:
Richard Corbett
PE 400.568v02-00
OBSAH
NÁVRH ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU......................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................4
PŘÍLOHA 1................................................................................................................................6
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU...................................................9
NÁVRH ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o změně článku 29 jednacího řádu Evropského parlamentu – Vytváření politických skupin
( 2006/2201(REG) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na návrh změny jednacího řádu Parlamentu ( B6-0420/2006 ),
– s ohledem na články 201 a 202 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti ( A6‑0206/2008 ),
1. se rozhodl změnit jednací řád tak, jak je uvedeno níže;
2. se rozhodl, že tento pozměňovací návrh vstoupí v platnost prvním dnem konání prvního dílčího zasedání následujícího po volbách do Evropského parlamentu v roce 2009;
3. pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí pro informaci předal Radě a Komisi.
Původní znění
Pozměňovací návrhy
Pozměňovací návrh
1
Jednací řád Evropského parlamentu
Čl. 29 - odst. 2 a (nový)
Původní znění
Pozměňovací návrh
2a. Pokud skupina přestane splňovat požadovanou minimální hranici, může předseda se souhlasem Konference předsedů povolit pokračování její existence do následujícího ustavujícího zasedání Parlamentu, pokud jsou splněny tyto podmínky:
– poslanci i nadále zastupují nejméně jednu pětinu členských států;
– skupina existuje déle než jeden rok.
Předseda tuto odchylku neuplatní v případě, že má dostatečné důvody domnívat se, že dochází k jejímu zneužití.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Během diskusí ve Výboru pro ústavní záležitosti o případné revizi článku 29 (Vytváření politických skupin) postupně vykrystalizovala tři témata. Ve všech případech se týkají druhého odstavce upravujícího minimální velikost politické skupiny.
(1) Počet členských států
Článek ve svém současném znění požaduje, aby politická skupina zahrnovala poslance zvolené „nejméně v jedné pětině členských států“. Statut evropských politických stran se jako o směrodatném počtu zmiňuje o „jedné čtvrtině“ členských států. Objevil se návrh, aby vnitřní pravidla Parlamentu odrážela stávající legislativu ohledně evropských politických stran. Pokud bychom změnili jednací řád v tom smyslu, aby v něm byla zakotvena zásada jedné čtvrtiny, znamenalo by to, že by každá politická skupina v současné době musela zahrnovat poslance ze sedmi, a nikoliv šesti, členských států. Po případném přistoupení Chorvatska by ke změně této kvóty nedošlo.
(2) Počet členů
Minimální počet poslanců nezbytných pro založení politické skupiny činí v současnosti dvacet. To odpovídá pouhým 2,55 % poslanců Evropského parlamentu. Přiložená tabulka dokládá, že ve 21 z 25 parlamentů členských států, které si stanovily pravidla pro sestavení politických skupin, je alespoň v jedné z parlamentních komor nezbytná kvóta vyšší, přičemž v Lucembursku tento limit dosahuje dokonce 8,5 % počtu poslanců, v rakouské Spolkové radě 8,1 % a v polském Senátu 7 %, ale většinou se pohybuje nad hranicí 4 % (15 členských států).
Nabízí se tudíž otázka, zda by měla být tato hranice v Evropském parlamentu přizpůsobena praxi běžné v národních parlamentech. Navrhované řešení počítá se 30 členy ze 750 poslanců příštího volebního období, což by odpovídalo 4 %. I to je stále méně než průměrný počet vyžadovaný v parlamentech členských států.
Zpravodaj předložil pozměňovací návrh na zvýšení minimálního počtu členů potřebných k ustavení politické skupiny, avšak výbor jej velice těsným poměrem hlasů zamítl.
(3) Zachování politické skupiny, která se po svém vytvoření dostane pod minimální hranici.
Pan Bonde a jiní upozornili na složitou situaci, která může nastat v případě, že politická skupina byla vytvořena s nejnižším přípustným počtem členů. Taková politická skupina je pak extrémně zranitelná vůči politickému tlaku ze strany malé skupinky členů – či pouze jedince – kteří by mohli hrozit opuštěním politické skupiny, a tedy jejím zánikem, nebude-li učiněno zadost požadavkům, které si kladou.
Měli bychom se proto zamyslet nad možností povolit, alespoň dočasně, existenci politické skupiny i v případě, že se po svém vytvoření dostane pod nezbytnou hranici. Pokud by nezbytný počet členů činil kupříkladu 30, znamenalo by to, že by politická skupina mohla pokračovat v činnosti po dobu až jednoho roku za předpokladu, že by jí zbylo alespoň 25 členů. Zavedení podobného pravidla by však mělo být doprovázeno opatřeními, která by zajistila, aby poslanci nemohli být postupně „zapůjčováni“ různým politickým skupinám za účelem jejich vytvoření a poté opakovaně zakládat skupiny jiné.
PŘÍLOHA 1
Politické skupiny v parlamentech členských států
Země
Celkový počet poslanců parlamentu / komory
Minimální počet členů politické skupiny
%
z celku
Rakousko
Národní rada
183
5
2,7 %
Spolková rada
62
5
8,1 %
Belgie
Poslanecká sněmovna
150
5
3,3 %
Senát
71
2
2,8 %
Bulharsko
239
10
4,2 %
Kypr
Podle ústavy 80 (z čehož 56 kyperských Řeků; kyperští Turci se neúčastní od roku 1963); v současnosti de facto 56
7 (z 56)
12 %
Česká republika
Poslanecká sněmovna
200
10
Toto číslo platí při vytváření nové politické skupiny během volebního období. Po volbách je uplatňována kvóta 3 členů (1,5 %).
5 %
Senát
81
5
6,2 %
Dánsko
179
4
Jednací řád nestanovuje žádnou kvótu, avšak skupiny s méně než 4 členy ztrácejí nárok na část finanční podpory. Vzhledem k tomu, že strana, která získala méně než 2 % hlasů, nemá nárok na zastoupení v parlamentu, je v praxi většinou uplatňován limit 4 členů.
2,2 %
Estonsko
101
5
5 %
Finsko
200
irelevantní
irelevantní
Francie
Národní shromáždění
577
20
3,5 %
Senát
331
15
4,5 %
Německo
598
(plus případné převislé mandáty)
16. Německý spolkový sněm: 614
30 plus x
16. Německý spolkový sněm: 31
5 %
Řecko
300
10
3,3 %
Maďarsko
386
15
3,9 %
Irsko
166
7
4,2 %
Itálie
Poslanecká sněmovna
630
20
3,2 %
Senát
315
Italský Senát sestává z 315 volených členů, avšak prezident republiky může jmenovat doživotní senátory. Celkový počet senátorů je tudíž vyšší než 315 a postupem doby se mění.
10
3,2 %
Lotyšsko
100
5
5 %
Litva
141
7
5 %
Lucembursko
60
5
8,3 %
Malta
irelevantní
irelevantní
Nizozemsko
Poslanecká sněmovna
150
1
0,7 %
Senát
75
1
1,3 %
Polsko
Sejm
460
15
Jednací řád komor polského parlamentu rozlišuje "kluby" a "skupiny". Politická skupina musí mít alespoň 3 členy (což odpovídá 0,65 % členů Sejmu a 3 % členů Senátu).
3,3 %
Senát
100
7
7 %
Portugalsko
230
2
0,9 %
Rumunsko
Poslanecká sněmovna
332
10
3 %
Senát
137
7
5,1 %
Slovensko
150
8
5,3 %
Slovinsko
90
3
3,3 %
Španělsko
Kongres
350
15
U stran, které obdržely buď 15 % hlasů v regionu / ve volebních obvodech, kde kandidovaly, anebo 5 % v rámci celostátního skóre / volební koalice, jejíž byly součástí, je uplatňována nižší kvóta 5 členů (1,42 %).
4,3 %
Senát
259
10
3,9 %
Švédsko
349
14
Teoreticky 1, a to za předpokladu, že politická strana získá více než 12 % hlasů v jednom volebním obvodě. K podobné situaci však doposud nedošlo. Celostátní kvóta činí 4 % hlasů, což se rovná 14 křeslům.
4 %
Spojené království
646
irelevantní
irelevantní
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
27.5.2008
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
15
13
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jim Allister, Richard Corbett, Brian Crowley, Hanne Dahl, Andrew Duff, Ingo Friedrich, Anneli Jäätteenmäki, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Timothy Kirkhope, Jo Leinen, Íñigo Méndez de Vigo, Ashley Mote, Borut Pahor, Rihards Pīks, Adrian Severin, József Szájer, Johannes Voggenhuber, Dushana Zdravkova
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Graham Booth, Costas Botopoulos, Klaus Hänsch, György Schöpflin, Mauro Zani
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Philip Claeys, Ingeborg Gräßle, Sepp Kusstatscher, Michael Henry Nattrass, Renate Weber
