A7-0004/2010
1. 2. 2010
ZPRÁVA
o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2009
(2009/2101(INI))
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví
Zpravodaj:
Marc Tarabella
PE 429.680v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................13
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................15
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2009
( 2009/2101(INI) )
Evropský parlament
– s ohledem na článek 2 a čl. 3 odst. 3 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii a článek 159 Smlouvy o fungování Evropské unie,
– s ohledem na článek 23 Listiny základních práv Evropské unie,
– s ohledem na zprávu Komise ze dne 27. února 2009 o rovnosti žen a mužů – 2009 ( KOM(2009)0077 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 7. června 2000 nazvané „Směrem k rámcové strategii Společenství v oblasti rovnosti mužů a žen (2001–2005)“ ( KOM(2000)0335 ) a výroční zprávy Komise o rovnosti žen a mužů v Evropské unii 2000, 2001, 2002, 2004, 2005, 2006, 2007 a 2008 (tedy KOM(2001)0179 , KOM(2002)0258 , KOM(2003)0098 , KOM(2004)0115 , KOM(2005)0044 , KOM(2006)0071 , KOM(2007)0049 a KOM(2008)0010 ),
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění)
Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 19. února 2009 o sociální ekonomice
Přijaté texty, P6_TA(2009)0062 . ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. října 2008 nazvané „Silnější podpora pro sladění profesního, soukromého a rodinného života“ ( KOM(2008)0635 ),
– s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o uplatňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy samostatně výdělečně činné a o zrušení směrnice 86/613/EHS, ( KOM(2008)0636 ), který předložila Komise dne 3. října 2008,
– s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 92/85/EHS o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň ( KOM(2008)0637 , který Komise předložila dne 3. října 2008,
– s ohledem na zprávu Komise ze dne 3. října 2008 nazvanou „Provádění barcelonských cílů týkajících se zařízení péče o děti předškolního věku“ ( KOM(2008)0638 ),
– s ohledem na postup ratifikace Úmluvy Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi (CETS č. 197),
– s ohledem na akční rámec pro rovnost žen a mužů, který byl přijat evropskými sociálními partnery dne 22. března 2005,
– s ohledem na úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) z roku 1979,
– s ohledem na evropský pakt pro rovnost žen a mužů, který přijala Evropská rada ve dnech 23. a 24. března 2006,
– s ohledem na své usnesení ze dne 26. listopadu 2009 o odstranění násilí páchaného na ženách
Přijaté texty, P6_TA(2009)0098 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 24. října 2006 o přistěhovalectví žen: úloha a postavení přistěhovalkyň v Evropské unii
Úř. věst. C 313 E, 20.12.2006, s. 118. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2009 o sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o prostoru svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům – Stockholmský program
Přijaté texty, P6_TA(2009)0090 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2007 o plánu pro dosažení rovného postavení žen a mužů 2006–2010
Úř. věst. C 301 E, 13.12.2007, s. 56. ,
– s ohledem na poradní výbor pro rovné příležitosti žen a mužů a jeho stanovisko k rozdílům v odměňování žen a mužů, jež bylo přijato dne 22. března 2007,
– s ohledem na své usnesení ze dne 3. září 2008 o rovnosti žen a mužů – 2008
Texty přijaté dne 3.9.2008, P6_TA(2008)0399 . ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 18. listopadu 2008 obsahující doporučení Komisi o uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy
Texty přijaté dne 18.11.2008, P6_TA(2008)0544 . ,
– s ohledem na článek 48 a čl. 119 odst. 2 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A7-0004/2010 ),
A. vzhledem k tomu, že rovnost žen a mužů je jedním ze základních principů Evropské unie, který uznává jak Smlouva o Evropské unii, tak Listina základních práv Evropské unie, a vzhledem k tomu, že přes významný pokrok dosažený v této oblasti přetrvávají i nadále mezi ženami a muži četné nerovnosti,
B. vzhledem k tomu, že Evropská unie v současnosti prochází rozsáhlou hospodářskou, finanční a sociální krizí, jež má specifické dopady na situaci žen na trhu práce i v jejich soukromém životě,
C. vzhledem k tomu, že mateřství a otcovství musí být považovány za základní práva, na nichž spočívá společenská rovnováha, a že na úrovni Evropské unie existuje směrnice vztahující se k mateřské dovolené
Směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň, Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 1. a směrnice vztahující se k rodičovské dovolené
Směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 4. , ale že dosud nebyl vypracován žádný právní předpis, jehož předmětem by byla otcovská dovolená,
D. vzhledem k tomu, že v důsledku profesní a odvětvové segregace a podle dostupných údajů byli začátkem krize obecně více postiženi muži než ženy, ale že v některých zemích a v některých odvětvích je situace odlišná, zejména v tradičních odvětvích zaměstnávajících převážně ženy, v nichž došlo k uzavření četných podniků a přesunům nadnárodních společností; vzhledem k tomu však, že dostupné údaje neberou v úvahu práci na částečný úvazek a že na částečný úvazek pracuje 31,1 % zaměstnaných žen oproti 7,9 % zaměstnaných mužů; vzhledem k tomu, že ženy představují většinu zaměstnanců ve veřejných službách a dvě třetiny zaměstnanců ve školství, zdravotnictví a v oblasti sociální péče; vzhledem k tomu, že v případě budoucích rozpočtových omezení, jež by měla negativní dopady na nabídku veřejných služeb, může tedy krize postihnout ženy dvojnásobně,
E. vzhledem k tomu, že ženy jsou tradičně více ohroženy chudobou a nízkým důchodem, zejména pokud jde o osamělé matky a ženy starší 65 let; vzhledem k tomu, že ženy často pobírají důchody na úrovni existenčního minima, což má různé příčiny, například ukončení nebo přerušení profesní kariéry kvůli rodinným povinnostem nebo skutečnost, že pracovaly v podniku jejich manžela, zejména v odvětví obchodu a zemědělství, bez nároku na mzdu a sociální zabezpečení, a vzhledem k tomu, že většina politik je zaměřena na pomoc rodinám s dětmi navzdory tomu, že 35 % domácností tvoří jen jedna osoba, kterou je ve většině případů žena,
F. vzhledem k tomu, že úroveň zaměstnanosti žen představovala v roce 2008 59,1 %, že její neustálé zvyšování od roku 2000 nevedlo ke zlepšení pracovních podmínek žen a že jsou ženy dosud oběťmi profesní a odvětvové segregace,
G. vzhledem k tomu, že podniky sociální ekonomiky jsou příkladem úspěšného zaměstnávání žen, zlepšují jejich sociální postavení, rozvíjejí jejich finanční nezávislost a umožňují lépe sladit pracovní a rodinný život, zejména díky službám péče o děti, seniory a osoby se zdravotním postižením, které nabízejí,
H. vzhledem k tomu, že průměrné rozdíly v odměňování žen a mužů od roku 2000 zůstávají výrazné (mezi 14 % a 17,4 %), a to i přes mnohá opatření zavedená Komisí a navzdory závazkům členských států,
I. vzhledem k tomu, že článek 157 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že „každý členský stát zajistí uplatnění zásady stejné odměny mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci“ a že tato zásada byla soustavně potvrzována v judikatuře Soudního dvora Evropské unie,
J. vzhledem k tomu, že ve výše uvedeném usnesení ze dne 18. listopadu 2008 Parlament Komisi žádá, aby do 31. prosince 2009 předložila legislativní návrh o přezkumu stávajících právních předpisů týkajících se uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy,
K. vzhledem k tomu, že i muži trpí, i když ne tak výrazně, profesní a odvětvovou segregací a sexistickými předsudky,
L. vzhledem k tomu, že rozdělení rodinných a domácích povinností mezi ženy a muže, jehož lze dosáhnout zejména prostřednictvím častějšího využívání rodičovské a otcovské dovolené, je nezbytnou podmínkou pro rozvíjení a uplatňování rovnosti žen a mužů, avšak vyjadřuje politování nad tím, že rámcová dohoda sociálních partnerů o rodičovské dovolené (červenec 2009) se nezabývá otázkou placené dovolené, která by měla rozhodující dopad na podíl mužů využívajících této dovolené a rovné rozdělení pracovních a rodinných povinností mezi ženy a muže;
M. vzhledem k tomu, že dostupnost služeb péče o děti, seniory a další závislé osoby je zásadní pro dosažení rovné účasti žen a mužů na trhu práce, na vzdělávání a odborné přípravě,
N. vzhledem k tomu, že na zasedání Evropské rady ve dnech 15. a 16. března 2002 v Barceloně byly členské státy vyzvány, aby usilovaly o to, zřídit do roku 2010 zařízení péče pro nejméně 90 % dětí ve věku od tří let do věku povinné školní docházky a alespoň pro 33 % dětí mladších tří let, avšak vzhledem k tomu, že více než polovina členských států má ke splnění těchto cílů ještě daleko,
O. vzhledem k tomu, že ženy získaly podle posledních výsledků 58,9 % vysokoškolských diplomů v EU, že jsou nadpolovičně zastoupeny ve studijních oborech ekonomie, managementu a práv, avšak vzhledem k tomu, že na odpovědných pracovních místech v podnicích, ve správních a politických orgánech je jich stále menšina; vzhledem k nízkému počtu žen, které mají vysokoškolské vzdělání v oboru informatiky, techniky nebo fyziky, což má za následek nízké zastoupení žen v soukromém sektoru, který je pro hospodářskou obnovu určující; vzhledem k tomu, že rozdíl v odměňování mužů a žen v odvětví informatiky nadále spíše roste,
P. vzhledem k tomu, že zastoupení poslankyň v Evropském parlamentu se ze 32,1 % během volebního období 2004–2009 zvýšilo po evropských volbách dne 7. června 2009 na 35 %, že poměr předsedkyň parlamentních výborů se zvýšil ze 25 % na 41 % a že poměr místopředsedkyň v Evropském parlamentu stoupl z 28,5 % na 42,8 %, avšak počet kvestorek poklesl ze tří na dvě,
Q. vzhledem k tomu, že situace určitých skupin žen, které často čelí několika problémům a rizikům současně a také dvojnásobné diskriminaci – zejména žen se zdravotním postižením, žen pečujících o závislé osoby, starších žen, žen patřících k menšinám a přistěhovalkyň –, se zřejmě zhoršuje,
R. vzhledem k tomu, že přistěhovalkyně trpí na trhu práce dvojí diskriminací, jednak proto, že jsou ženy, jednak kvůli statutu migrujících; vzhledem k tomu, že každá pátá vysoce kvalifikovaná přistěhovalkyně zastává pracovní místo vyžadující nízkou kvalifikaci, a vzhledem ke specifické zranitelnosti přistěhovalkyň, které pracují v domácnostech, hoteliérství a pohostinství a v zemědělství,
S. vzhledem k tomu, že jak u mužů, tak i u žen je míra zaměstnanosti nižší ve venkovských oblastech a že kromě toho řada žen nikdy nepracuje na oficiálním trhu práce, a z tohoto důvodu nejsou vedeny jako uchazečky o zaměstnání, ani započítány ve statistikách nezaměstnanosti, což působí specifické finanční a právní problémy, pokud jde o přístup k mateřské dovolené a k nemocenské, nabývání důchodových práv i přístup k sociálnímu zabezpečení, a rovněž problémy v případě rozvodu; vzhledem k tomu, že ve venkovských oblastech je vážný nedostatek kvalitních pracovních příležitostí,
T. vzhledem k tomu, že ženy patřící k menšinám, zejména romské ženy, jsou pravidelně různými způsoby diskriminovány na základě rasy a pohlaví; vzhledem k tomu, že příslušné vnitrostátní orgány pro prosazování rovnosti se řádně nezabývají jevy vícenásobné nebo kombinované diskriminace,
U. vzhledem k tomu, že obchodování s lidmi je moderní formou otroctví a většinou jeho obětí jsou stále ještě ženy a dívky,
V. vzhledem k tomu, že výše uvedené usnesení ze dne 3. září 2008 vyzvalo členské státy, aby bezodkladně ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi, která je nejsilnějším evropským právním nástrojem boje proti tomuto jevu, který je považován za trestný čin a porušení lidských práv a který uráží důstojnost a integritu lidské osoby, vzhledem k tomu, že k dnešnímu dni tuto úmluvu ratifikovalo pouze 16 členských států EU,
W. vzhledem k tomu, že veškeré projevy násilí proti ženám jsou zásadní překážkou pro uplatňování rovnosti mezi ženami a muži a je jedním z nejrozšířenějších způsobů porušování lidských práv, který překračuje jakákoli omezení geografické, hospodářské, kulturní a sociální povahy; vzhledem k tomu, že násilí proti ženám je v EU významným problémem, protože přibližně 20–25 % žen v dospělosti čelí fyzickému násilí a více než 10 % žen se stává obětí sexuálního násilí; vzhledem k tomu, že španělské předsednictví Rady učinilo jednou ze svých priorit boj proti násilí páchanému na ženách;
X. vzhledem k tomu, že sexuálním a reprodukčním zdravím je míněn celkově dobrý stav určité osoby, a to jak fyzický, tak i duševní a společenský stav, pokud jde o otázky související s pohlavním ústrojím, jeho funkcí a fungováním, a nikoli pouze skutečnost, že netrpí chorobami nebo není zmrzačen, a vzhledem k tomu, že uznání plné fyzické a sexuální autonomie žen je základní podmínkou pro jakoukoli úspěšnou politiku v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví i pro politiku boje proti násilí páchanému na ženách,
Y. vzhledem k tomu, že Evropský institut pro rovnost žen a mužů byl oficiálně zřízen v roce 2006 a měl zahájit svou činnost nejpozději do 19. ledna 2008, avšak dosud v plném rozsahu nefunguje,
Z. vzhledem k tomu, že cílem Lisabonské strategie bylo začlenění 60 % práceschopných žen na trh práce, zatímco pro řešení demografických problémů je třeba podporovat zvýšení porodnosti, které by umožnilo čelit budoucím nárokům; vzhledem k tomu, že rovnost žen a mužů a rovnováha mezi pracovním a soukromým životem jsou nadále v centru debaty o demografických proměnách,
1. vítá skutečnost, že Komise ve své výše uvedené zprávě o rovnosti žen a mužů – 2009 zdůraznila nutnost posílit politiky v oblasti rovnosti žen a mužů v rychle se měnícím hospodářském prostředí, avšak zdůrazňuje, že je potřeba více konkrétních činností a nových politik,
2. vyjadřuje politování nad tím, že plány hospodářského oživení se soustřeďují zejména na zaměstnání, v nichž mají převahu muži; zdůrazňuje, že pokud budou do budoucna více podporována zaměstnání pro muže než pracovní místa žen, bude se nerovnost pohlaví zvyšovat, místo aby se snižovala; zdůrazňuje, že politiky v oblasti rovnosti žen a mužů je třeba začlenit do evropských, národních i mezinárodních plánů oživení zaměřených na boj proti krizi;
3. naléhavě vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby bránily sociální práva a zaručily, že hospodářská a finanční krize nepovede k omezování sociálních výdobytků a sociálních služeb, zejména péče o děti a seniory; zdůrazňuje, že politiky péče a poskytování služeb v oblasti péče jsou neoddělitelně propojeny s prosazováním rovnosti žen a mužů;
4. konstatuje, že hospodářská, sociální a finanční krize může být příležitostí, jak z Evropské unie díky přijetí vhodných politik a opatření učinit produktivnější a inovativnější hospodářství a společnost, která bude více dbát na rovnost žen a mužů;
5. žádá Komisi, aby poskytla přesné statistické údaje o tom, jaký má krize dopad na ženy a muže, se zohledněním míry nezaměstnanosti, vývoje počtu pracovních míst na částečný úvazek a smluv na dobu určitou a neurčitou, jakož i dopadů protikrizových opatření na veřejné služby;
6. zdůrazňuje, že je nezbytné, aby Komise a členské státy oceňovaly, podporovaly a posilovaly úlohu žen v sociální ekonomice s ohledem na vysokou zaměstnanost žen v tomto odvětví a význam jejích služeb pro podporu slaďování pracovního a soukromého života;
7. žádá členské státy, aby předtím, než začnou uskutečňovat politiku fiskální zdrženlivosti, provedly analýzu dopadů z hlediska rovnosti žen a mužů s cílem zabránit tomu, že ženy budou touto politikou neúměrně postiženy, a žádá Komisi a členské státy, aby na základě těchto statistik a analýz dopadu připravily politiky oživení, které zohledňují potřeby a konkrétní situaci žen a mužů, zejména prostřednictvím politik integrovaného přístupu k rovnosti mužů a žen („gender mainstreaming“) a rozpočtové analýzy založené na hledisku žen a mužů a na rovnosti mužů a žen („gender budgeting“);
8. kritizuje skutečnost, že v současné Lisabonské strategii prakticky neexistuje zohledňování genderového aspektu a vyzývá Radu a Komisi, aby do své budoucí polisabonské strategie „EU v roce 2020“ začlenily kapitolu týkající se tohoto aspektu;
9. vyzývá vnitrostátní orgány pověřené otázkami rovnosti, aby uplatňovaly integrované přístupy s cílem zlepšit jejich reakci na případy vícenásobné diskriminace a jejich projednávání; trvá mimo jiné na tom, aby vnitrostátní orgány pověřené otázkami rovnosti zavedly programy odborné přípravy pro soudce, právníky a zaměstnance s cílem naučit je rozpoznávat vícenásobnou diskriminaci, předcházet jí a reagovat na ni;
10. vítá skutečnost, že bude brzy dosaženo cíle stanoveného na zasedání Evropské rady, které se konalo ve dnech 23. a 24. března 2000 v Lisabonu, aby míra zaměstnanosti žen dosáhla do roku 2010 60 %; zdůrazňuje však, že v mnoha případech se bohužel jedná o pracovní poměr na dobu určitou a o špatně placená pracovní místa; lituje rovněž skutečnosti, že mezi členskými státy existují výrazné rozdíly – míra zaměstnanosti že se pohybuje od 37,4 % na Maltě do 74,3 % v Dánsku; žádá tedy členské státy, aby přijaly nezbytná opatření k účinnému uplatňování směrnice 2006/54/ES;
11. žádá Komisi a členské státy, aby se zaměřily na situaci vypomáhajících manželů nebo manželek v odvětví řemeslné výroby, obchodu, zemědělství, rybolovu a v malých rodinných podnicích a věnovaly se jí z hlediska rovnosti pohlaví a s ohledem na skutečnost, že ženy se nacházejí ve zranitelnějším postavení než muži; vyzývá členské státy, aby vytvořily právní rámec, který by upravoval společné vlastnictví a zajistil plné uznání práv žen v zemědělství, přiměřenou ochranu v oblasti sociálního zabezpečení a uznání jejich práce;
12. vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby přijaly vhodná opatření a zavedly pozitivní akce s cílem zajistit, aby byly ženy zastoupeny v projektech a programech týkajících se ekologické transformace, např. v odvětví obnovitelných energií, na vědeckých místech a místech v oblasti špičkových technologií;
13. vyzývá členské státy, aby podporovaly podnikání žen v průmyslovém odvětví a poskytovaly finanční podporu, struktury odborného poradenství a odpovídající odbornou přípravu ženám, které zakládají firmy;
14. zdůrazňuje, že příjem a placené zaměstnání jsou klíčovým prvkem pro nezávislost žen na ekonomické úrovni a pro posílení rovnosti mezi ženami a muži ve společnosti jako celku; zdůrazňuje, že zejména s ohledem na stárnutí společnosti je potřeba jak mužů, tak i žen s cílem předejít nedostatku pracovních sil;
15. konstatuje, že ženy jsou více vystaveny nebezpečí chudoby, protože rozdíl v odměňování žen a mužů je i nadále významný a že existují také velké odchylky mezi jednotlivými členskými státy a konkrétními odvětvími; žádá tedy naléhavě členské státy, aby začaly uplatňovat směrnici 2006/54/ES a zejména aby podporovaly uplatňování zásady „stejná odměna za stejnou práci“ nebo „rovnocenná práce“;
16. považuje za nezbytné usilovat rovněž o snižování nerovností mezi ženami a muži v oblasti důchodů, protože i dnes mají ženy na svých bedrech většinu rodinných povinností, což vede k tomu, že kariéra žen je přerušovaná a jejich pracovní zapojení je nižší než u mužů;
17. lituje, že Komise dosud nepředložila legislativní návrh na přezkum stávajících právních předpisů týkajících se uplatňování zásady rovnocenného odměňování mužů a žen, jak požadoval Parlament ve svém usnesení ze dne 18. listopadu 2008; vyzývá tedy Komisi, aby tento legislativní návrh předložila co nejdříve;
18. žádá orgány a instituce EU a členské státy, aby vyhlásily 22. únor „Mezinárodním dnem rovnosti mezd“;
19. podporuje Komisi při zahajování řízení pro nesplnění povinnosti v souvislosti s prováděním platných směrnic ve vnitrostátním právu; domnívá se, že členské státy, které tak dosud neučinily, musí ve svém vnitrostátním právu co nejdříve provést směrnice týkající se rovnosti žen a mužů a zejména dbát na jejich řádné uplatňování;
20. přeje si co nejrychlejší vytvoření evropské listiny práv žen s cílem zlepšit skutečná práva žen v celé EU a vytvořit mechanismy zajišťující rovnost žen a mužů ve všech oblastech společenského, hospodářského a politického života;
21. žádá Komisi a členské státy, aby ve školách, na pracovních místech a ve sdělovacích prostředcích zahájily informační kampaně, prostřednictvím kterých budou podporovat diverzifikaci při výběru zaměstnání zejména v případě dívek, bojovat proti přetrvávajícím sexistickým předsudkům a ponižujícím vyobrazením žen, a to zejména kampaně zdůrazňující úlohu mužů při rovnoměrném rozdělování rodinných povinností a slaďování profesního a soukromého života;
22. vyzývá členské státy, aby ocenily podniky, které přijímají opatření na podporu rovnosti mezi ženami a muži, a aby usnadnily dosažení rovnováhy mezi profesním a soukromým životem s cílem podporovat šíření osvědčených postupů v této oblasti;
23. zdůrazňuje význam, který mají zařízení péče o děti předškolního věku, služby v oblasti péče o děti a pečovatelské služby pro seniory a další závislé osoby pro lepší skloubení profesního a soukromého života; schvaluje postup Komise, která vytváří statistiky, jež jsou srovnatelné, kvalitní a v případě potřeby dostupné v reálném čase, a poskytuje každému členskému státu konkrétní doporučení; vyzývá členské státy, aby se plně zasadily o splnění výše uvedených cílů týkajících se zařízení péče o děti předškolního věku, které byly dohodnuty na zasedání Evropské rady v Barceloně ;
24. zdůrazňuje význam některých kroků Komise, zejména návrhu na přezkum směrnice 92/85/EHS týkající se mateřské dovolené a směrnice 86/613/ES týkající se samostatně výdělečně činných osob a manželů nebo manželek vypomáhajících v rodinných podnicích; domnívá se nicméně, že návrh Komise na přezkum směrnice 92/85/EHS není dostatečně ambiciózní, pokud jde o podporu slaďování profesního, rodinného a soukromého života mužů a žen;
25. zdůrazňuje, že je třeba se zabývat otázkou otcovské dovolené, a žádá Komisi, aby podpořila každé opatření směřující k zavedení otcovské dovolené na celoevropské úrovni; domnívá se, že mateřská dovolená musí být propojená s otcovskou dovolenou s cílem lépe chránit ženu na trhu práce a bojovat proti předsudkům, které ve společnosti přetrvávají, pokud jde o využívání této dovolené;
26. žádá členské státy, aby přijaly účinná opatření, především v legislativní oblasti, na podporu vyváženějšího zastoupení žen a mužů na odpovědných pracovních pozicích v podnicích, správních a politických orgánech, a žádá proto, aby byly stanoveny závazné cíle v oblasti dohledu nad rovnoměrným zastoupením žen a mužů; v tomto ohledu uvádí, že na zastoupení žen má pozitivní dopad zavedení volebních kvót;
27. vyjadřuje potěšení nad rozhodnutím norské vlády zvýšit počet žen ve správních radách soukromých společností a veřejných podniků tak, aby ženy představovaly nejméně 40 % členů, a vyzývá Komisi a členské státy, aby norskou iniciativu považovaly za kladný příklad a směřovaly stejným směrem;
28. vyzývá členské státy, aby zahájily kampaň zaměřenou na ženy se středoškolským vzděláním, prostřednictvím které by podnítily jejich zájem o technická povolání, s cílem zvýšit zastoupení žen v tradičně mužských technických oborech;
29. vítá významné zvýšení počtu předsedkyň parlamentních výborů a počtu místopředsedkyň Evropského parlamentu, jakož i sice ne tak výrazné, ale přesto důležité zvýšení počtu poslankyň Evropského parlamentu po evropských volbách v červnu 2009;
30. v tomto ohledu se domnívá, že zastoupení žen mezi navrženými členy Komise (33 % kolegia), kterého bylo dosaženo s velkými obtížemi, představuje skutečné minimum; domnívá se, že složení Komise by mělo lépe odrážet rozmanitost evropské společnosti, včetně hlediska zastoupení mužů a žen; vyzývá členské státy, aby při příštích jmenováních navrhly dva kandidáty, ženu a muže, s cílem usnadnit tak jmenování reprezentativnější Komise;
31. žádá členské státy, aby se důkladně zabývaly migračními politikami s cílem lépe využít dovedností vysoce kvalifikovaných přistěhovalkyň a aby zajistily sociální zabezpečení pracovnicím v domácnostech a v jiných odvětvích, kde toto zabezpečení není zajištěno, s cílem umožnit začlenění přistěhovalkyň a zajistit jim přístup ke vzdělávání, a to zejména k odbornému vzdělávání a výuce jazyka hostitelské země;
32. žádá Komisi a členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost a přednostně se zabývaly zranitelnějšími skupinami žen: ženami se zdravotním postižením, ženami pečujícími o závislé osoby, staršími ženami, příslušnicemi menšin a přistěhovaleckých skupin a uvězněnými ženami a aby připravily cílená opatření zaměřená na jejich potřeby;
33. vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly a uplatňovaly opatření, která pomohou ženám se zdravotním postižením zapojit se do sociálního, pracovního, kulturního a politického života, kde jsou zatím stále nedostatečně zastoupeny;
34. naléhavě žádá Českou republiku, Německo, Estonsko, Irsko, Řecko, Itálii, Litvu, Maďarsko, Nizozemsko, Finsko a Švédsko, aby bezodkladně ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi;
35. připomíná, že násilí páchané na ženách zůstává i nadále závažným problémem, který je třeba řešit všemi prostředky na úrovni Společenství i na úrovni jednotlivých členských států, a znovu žádá Komisi, aby v příštích pěti letech stanovila evropský rok proti násilí páchanému na ženách; vítá skutečnost, že španělské předsednictví Rady považuje boj proti násilí páchanému na ženách za svou prioritu, a vyzývá následující předsednictví, aby tak také učinila;
36. podporuje návrhy španělského předsednictví na zřízení Evropského střediska pro sledování násilí páchaného na základě pohlaví, vydání evropského příkazu k ochraně obětí a zřízení jednotného telefonního čísla pro celou Evropskou unii, na němž by byla obětem poskytována pomoc;
37. zdůrazňuje skutečnost, že je důležité bojovat proti násilí páchanému na ženách, aby bylo dosaženo rovnosti mužů a žen; žádá proto Radu a Komisi, aby vytvořily jasný právní základ pro boj proti všem formám násilí páchaného na ženách, zejména proti obchodování se ženami;
38. zdůrazňuje skutečnost, že ženy musejí mít kontrolu nad svými sexuálními a reprodukčními právy, a to zejména prostřednictvím snadného přístupu k antikoncepci a umělému přerušení těhotenství; zdůrazňuje skutečnost, že ženy musí mít přístup k bezplatným konzultacím ohledně umělého přerušení těhotenství; podporuje proto, stejně jako ve svém výše uvedeném usnesení ze dne 3. září 2008, opatření a kroky, jež povedou k lepšímu přístupu žen ke službám v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a zvýší jejich povědomí o jejich právech a dostupných službách; vyzývá členské státy a Komisi, aby uskutečňovaly opatření a kroky s cílem zvýšit povědomí mužů o jejich povinnostech v otázkách sexuality a reprodukce;
39. připomíná, že proces vzniku Evropského institutu pro rovnost žen a mužů dosud nebyl ukončen, a očekává, že tento institut bude co nejdříve plně funkční;
40. vyzývá Evropskou komisi, aby pokračovala ve své nové strategii „Nad rámec HDP“ a aby do své činnosti zahrnula strategie umožňující změřit přínos, který má pro HDP členských států práce žen a mužů v oblasti mezigenerační solidarity;
41. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi a vládám členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Hospodářská, finanční a sociální krize, která otřásá Evropskou unií i celým světem, má prokazatelný dopad na ženy, jejich pracovní podmínky, jejich místo ve společnosti a na rovnost žen a mužů v Evropské unii. Proto je usnesení Evropského parlamentu o rovnosti mužů a žen za rok 2009, které navazuje na zprávu Evropské komise, tak významné.
Zpravodaj měl v úmyslu zdůraznit ve své zprávě různé dopady, které může mít krize na situaci žen. V oblasti zaměstnanosti je třeba se zejména zaměřit na vývoj počtu pracovních míst na částečný úvazek, na podmínky přijímání zaměstnanců a na příjmy. Ženy jsou častěji zaměstnány ve veřejných službách, školství, zdravotnictví a v oblasti sociální péče, a proto nebyly tolik zasaženy počátkem krize. Vzhledem k této profesní segregaci však existuje riziko, že budou v příštích měsících postiženy dvojnásobně: ženy zaměstnané v těchto odvětvích mohou být postiženy rušením pracovních míst a ženy, které těchto služby využívají, se budou muset vzdát vlastního zaměstnání, aby je zastaly samy (jde zejména o hlídání dětí, ale také péči o starší osoby, doučování apod.). Je tedy velmi důležité, aby vlády členských států zohlednily možné dopady, jaké mohou mít jejich úsporné politiky na ženy. Ženy nemohou být v žádném případě obětovány a v žádném případě nelze zpochybnit politiky rovnosti žen a mužů.
Krize však v sobě skrývá i obrovský potenciál: vlády a Evropská unie musí přezkoumat způsob, jakým politiky připravují. Je možné vytvořit novou společnost založenou na ideálu skutečné rovnosti. Evropská unie a vlády musí pochopit, že je napříště nutné začleňovat rovnost žen a mužů do všech jejich politik. Samy ženy musí hrát v této souvislosti rozhodující úlohu. Například islandská vláda jmenovala do čela bank, jejichž bankroty přispěly ke zhroucení hospodářství země, dvě ženy. Stejně tak studie střediska pro sledování feminizace podniků, jež je součástí Ceram Business School, ukazuje, že čím více je ve vedení určitého podniku žen, tím méně letos klesla jeho cena na burze. Cílem není nahradit muže ženami, ale umožnit ženám více se zapojit v podnicích i celé společnosti, aby se již neopakovaly chyby z minulosti.
Je třeba uvítat zvýšení míry zaměstnanosti žen v Evropské unii: jsme již velmi blízko dosažení barcelonských cílů a můžeme být na tuto skutečnost hrdi. Zaměstnanost poskytuje ženám finanční nezávislost, společenské postavení a umožňuje jim účastnit se života společnosti, což jim může být jen ku prospěchu. S politováním je však třeba konstatovat, že zvýšení míry zaměstnanosti není doprovázeno lepšími pracovními podmínkami: ženy zastávají častěji pracovní místa na částečný úvazek a/nebo se smlouvami na dobu určitou a zůstávají většinou připoutány k málo výdělečným pracovním místům.
Zpravodaj by rád připomněl, že zásada „stejná odměna za stejnou práci“ je zakotvena ve smlouvách Společenství již od roku 1957. Evropská unie byla v této oblasti průkopníkem. O 52 let později však musíme bohužel konstatovat, že tato zásada stále není všude uplatňována. Rozdíly v odměňování žen a mužů navíc od roku 2000 zůstávají výrazné, a to i přes existenci různých evropských právních předpisů. Čísla hovoří jasně (v období od roku 2000 činí rozdíl v odměňování 14 % až 17,4 % v závislosti na metodách výpočtu Evropské komise), ale příklady jsou názornější: podle usnesení Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 2008 o uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy musí ženy pracovat až do 22. února (tj. 418 kalendářních dnů), aby vydělaly tolik, kolik vydělají muži za jeden rok. Pro vyřešení této nepřijatelné situace musí členské státy uplatňovat a prosazovat mnoho platných právních předpisů, zejména směrnici 2006/54/ES o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání.
Rozdíly v odměňování mužů a žen, profesní segregace a sexistické předsudky postihují také muže. Ve společnosti, která se stále vyvíjí, musí mít muži možnost nalézt své místo. Proto by vedle mnoha informačních a osvětových kampaní určených celé společnosti bylo vhodné připravit kampaně zaměřené specificky na muže, které by například ukazovaly muže pracující v oblastech tradičně vyhrazených ženám a vykonávající úkoly tradičně přisuzované ženám. Je třeba do kolektivního povědomí uvést situace, které popírají sexistické předsudky, aby se již nikdo nedivil tomu, že žena řídí autobus nebo že muž pere prádlo. Z rovnější společnosti zbavené sexistických předsudků budou mít rozhodně prospěch ženy i muži.
I přesto, že Evropská komise ve své zprávě nezmínila násilí páchané na ženách, jedná se o téma, které chtěl zpravodaj v této zprávě zdůraznit. Španělské předsednictví Rady považuje boj proti násilí páchanému na ženách za svou základní prioritu. Tento boj je mimořádně významný pro celou společnost a jeho řešením by se měla zabývat i další předsednictví.
Zvláštní pozornost je třeba věnovat také situaci migrujících žen: tyto ženy jsou diskriminovány dvojnásobně a musí při začleňování do naší společnosti čelit mnoha obtížím. Musíme se tedy snažit jejich integraci usnadnit všemi dostupnými prostředky, zvláště jasným a přesným informováním o jejich právech a zejména výukou jazyka hostitelské země. Znalost jazyka hostitelské země umožňuje otevřít se ostatním, plně se zapojit do společnosti a rozvíjet se.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
25.1.2010
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
15
5
7
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Regina Bastos, Edit Bauer, Marije Cornelissen, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Iratxe García Pérez, Zita Gurmai, Jolanta Emilia Hibner, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Astrid Lulling, Barbara Matera, Siiri Oviir, Raül Romeva i Rueda, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Eva-Britt Svensson, Marc Tarabella, Britta Thomsen, Marina Yannakoudakis, Anna Záborská
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Izaskun Bilbao Barandica, Nicole Kiil-Nielsen, Christa Klaß, Katarína Neveďalová, Chrysoula Paliadeli, Antigoni Papadopoulou
Náhradník(ci) (čl. 187 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Elisabeth Jeggle
