P6_TA(2008)0466
Zintenzivnění boje proti nehlášené práci
A6-0365/2008
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 9. října 2008 o zintenzivnění boje proti nehlášené práci ( 2008/2035(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na sdělení Komise ze dne 24. října 2007 nazvané "Zintenzivnění boje proti nehlášené práci" ( KOM(2007)0628 ),
-
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 21. září 2000 ke sdělení Komise o nehlášené práci Úř. věst. C 146, 17.5.2001, s. 102.
,
-
s ohledem na usnesení Rady a zástupců členských států sdružených v Radě přijaté na zasedání Rady dne 22. dubna 1999 o kodexu chování pro lepší spolupráci mezi orgány členských států v boji proti nadnárodním podvodům v oblasti dávek a příspěvků na sociální zabezpečení a proti nehlášené práci a o nadnárodním poskytování pracovníků Úř. věst. C 125, 6.5.1999, s. 1.
,
-
s ohledem na směrnici Rady 1999/85/ES ze dne 22. října 1999, kterou se mění směrnice 77/388/EHS, pokud jde o možnost pokusného uplatnění snížené sazby DPH na služby s vysokým podílem lidské práce Úř. věst. L 277, 28.10.1999, s.34.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. ledna 2003 nazvané "Budoucnost evropské strategie zaměstnanosti – strategie pro plnou zaměstnanost a lepší pracovní místa pro všechny" ( KOM(2003)0006 ),
-
s ohledem na rozhodnutí Rady 2003/578/ES Úř. věst. L 197, 5.8.2003, s. 13.
ze dne 22. července 2003 a 2005/600/ES Úř. věst. L 205, 6.8.2005, s. 21.
ze dne 12. července 2005 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států, zejména o hlavních zásadách č. 9 a 21,
-
s ohledem na usnesení Rady o přeměně nehlášené práce v řádné zaměstnání Úř. věst. C 260, 29.10.2003, s. 1.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 25. ledna 2006 jarnímu zasedání Evropské rady "Čas zařadit vyšší rychlost – nové partnerství pro růst a zaměstnanost" ( KOM(2006)0030 ),
-
s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/702/ES ze dne 6. října 2006 o strategických obecných zásadách Společenství pro soudržnost Úř. věst. L 291, 21.10.2006, s. 11.
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 8. února 2006 s názvem "Zpráva o fungování přechodných opatření stanovených ve Smlouvě o přistoupení z roku 2003 (v období od 1. května 2004 do 30. dubna 2006)" ( KOM(2006)0048 ),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 23. května 2007 o podpoře důstojné práce pro všechny Úř. věst. C 102 E, 24.4.2008, s. 321.
,
-
s ohledem na usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. července 2007 o modernizaci pracovního práva, jejímž cílem je řešit výzvy 21. století Úř. věst. C 175 E, 10.7.2008, s. 401.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 26. října 2006 o provádění směrnice 96/71/ES o vysílání pracovníků Úř. věst. C 313 E, 20.12.2006, s. 452.
,
-
s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví postihy proti zaměstnavatelům státních příslušníků třetích zemí s nelegálním pobytem, předložený Komisí ( KOM(2007)0249 ),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 29. listopadu 2007 o společných zásadách flexikurity Přijaté texty, P6_TA(2007)0574 .
,
-
s ohledem na sdělení Komise ze dne 24. října 2007 o výsledku veřejné konzultace o zelené knize Komise s názvem "Modernizace pracovního práva, jejímž cílem je řešit výzvy 21. století" ( KOM(2007)0627 ),
-
s ohledem na integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost (2008-2010) ( KOM(2007)0803 ),
-
s ohledem na dokumenty Mezinárodní organizace práce (MOP), týkající se důstojné práce,
-
s ohledem na základní normy MOP týkající se práce, úmluvy a doporučení MOP o správě a inspekci práce, které mají mezinárodní závaznost, pokud jde o záruku uplatnění právních ustanovení týkajících se pracovních podmínek a ochrany pracovníků,
-
s ohledem na úmluvu MOP č. 143 o migrujících pracovnících (1975) a dodatečná ustanovení MOP o migrujících pracovnících, kterými se stanoví přijetí všech nezbytných opatření, která jsou vhodná k odstranění nelegálního přistěhovalectví, jehož cílem je nalezení práce, včetně nepovolené práce přistěhovalců; také s ohledem na ustanovení, jejichž cílem je uplatnění občanských, správních a trestních sankcí v oblasti nelegálního zaměstnávání migrujících pracovníků,
-
s ohledem na doporučení Rady ze dne 22. prosince 1995 o harmonizaci prostředků boje proti nelegálnímu přistěhovalectví a nelegálnímu zaměstnávání Úř. věst. C 5, 10.1.1996, s. 1.
,
-
s ohledem na doporučení Rady ze dne 27. září 1996 o boji proti nelegálnímu zaměstnávání státních příslušníků třetích zemí Úř. věst. C 304, 14.10.1996, s. 1.
,
-
s ohledem na závěry neformálního setkání ministrů práce a sociálních věcí, které se konalo v Berlíně ve dnech 18.-20. ledna 2007 na téma "řádné práce";
-
s ohledem na zprávu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (EUROFOUND) o boji proti nehlášené práci v Evropské unii http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2008/13/en/1/ef0813en.pdf
,
-
s ohledem na články 136 a 145 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a na stanoviska Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6-0365/2008 ),
A.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce je složitou otázkou, která v několika členských státech stále nabývá na významu, protože ji ovlivňuje řada hospodářských, sociálních, institucionálních, regulačních a kulturních faktorů,
B.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce je na evropských trzích práce stálým a velmi znepokojivým jevem, který by mohl ohrozit hospodářství členských států a finanční udržitelnost evropského sociálního modelu omezením hospodářského růstu a rozpočtových a sociálních politik; vzhledem k tomu, že je navíc i příčinou porušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu, neboť vytváří vůči ostatním státům nebo podnikům nekalou hospodářskou soutěž,
C.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce je hlavním faktorem, který přispívá k sociálnímu dumpingu a je tak jedním z klíčových problémů modernizace pracovního práva Společenství,
D.
vzhledem k tomu, že nepojištěná práce vede k nekalé hospodářské soutěži pojištěných a nepojištěných pracovníků, což vede k dalšímu narušování práv pracovníků,
E.
vzhledem k tomu, že odvětvími, která jsou nehlášenou prací zasažena nejvíce, jsou odvětví s vysokým podílem lidské práce, např. zemědělství, stavebnictví, domácí služby, ubytovací a restaurační služby, která se vyznačují nestabilitou zaměstnanosti a nepříznivými mzdovými podmínkami,
F.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce bývá upřednostňována zejména při průmyslové reorganizaci subdodavatelských řetězců, v jejímž důsledku se zvyšuje počet nezávislých pracovníků, často i nehlášených,
G.
vzhledem k tomu, že nehlášenou práci dále podporuje vysoká míra nezaměstnanosti, chudoby a dočasné a nejisté práce, protože v takovém ovzduší jsou pracovníci nuceni vzdát se jakéhokoli pojištění či jiných nároků,
H.
vzhledem k tomu, že může existovat spojení mezi nedovoleným přistěhovalectvím a nehlášenou prací; je přesvědčen, že to je další důvod, proč musí členské státy a Komise nadále zvažovat společný přístup k imigraci a možnost otevření dalších legálnějších cest migrace do Unie pro státní příslušníky třetích zemí, kteří chtějí pracovat,
I.
vzhledem k tomu, že přistěhovalci, zejména přistěhovalci v nelegálním postavení, jsou náchylnější stát se nehlášenými pracovníky a pracovat za pochybných podmínek,
J.
vzhledem k tomu, že nelegálně zaměstnaní státní příslušníci třetích zemí jsou zranitelnější, neboť mohou být v případě odhalení vráceni do své země původu,
K.
vzhledem k tomu, že mnoho členských států čelí chronickému nedostatku pracovníků schopných a ochotných vykonávat konkrétní, často nekvalifikované práce, například v odvětví zemědělství a zahradnictví,
L.
vzhledem k tomu, že lidé vykonávající služby v domácnosti často pracují neohlášení a že velké množství těchto pracovníků tvoří migrující pracovníci, z nichž mnozí jsou v nelegální situaci a někteří z nich se stávají oběťmi lichvářského obchodování a nucené práce,
M.
vzhledem k tomu, že nehlášené práce nejsou započteny do daňového základu a že nejen podkopávají financování a rozdělování sociálního zabezpečení a veřejných služeb, ale snižují i schopnost členských států poskytovat sociální služby,
N.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce zbavuje pojistné fondy cenných zdrojů příjmů,
O.
vzhledem k tomu, že pracovníci vykonávající nehlášenou činnost nemají žádné sociální, nemocenské nebo úrazové pojištění, a tím se vystavují vysokému riziku a finančním ztrátám,
P.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce znemožňuje kontrolu dodržování předpisů o zdraví a bezpečnosti při práci, a tím vystavuje pracovníky vysokým zdravotním rizikům a umožňuje zaměstnavatelům vyhýbat se odpovědnosti,
Q.
vzhledem k tomu, že pro účinný boj proti "práci načerno" je nezbytné posílit mechanismy dohledu a sankcí zajištěním koordinovaných zásahů inspektorátů práce, daňových orgánů a sociálních partnerů,
R.
vzhledem k tomu, že nehlášená práce má negativní dopady na všechny pilíře Lisabonské strategie: plnou zaměstnanost, kvalitu a produktivitu práce a sociální soudržnost,
1.
vítá postoj, který zaujala Komise, a vyzývá k dalšímu boji proti nehlášené práci a šedé ekonomice, která – byť v jednotlivých členských státech v různém rozsahu – poškozuje hospodářství, ponechává zaměstnance bez jakékoli ochrany, poškozuje spotřebitele, omezuje daňové příjmy a vede k nekalé soutěži mezi podniky;
2.
vyjadřuje hluboké znepokojení nad rozsahem nehlášené práce, jejíž podíl v některých členských státech dosahuje či překračuje 20 % z HDP;
3.
vyzývá členské státy, aby zvážily zlepšení pobídek k řádné práci, které mohou zahrnovat zvýšení nezdanitelného základu daně z příjmu a pro zaměstnavatele snížení nemzdových nákladů spojených se zákonným zaměstnáváním;
4.
vítá iniciativu Komise, která zařazuje nehlášenou práci mezi politické priority Unie a požaduje značné zásahy na úrovni Společenství i na vnitrostátní úrovni;
5.
vybízí členské státy, aby pokračovaly v daňových reformách a v reformách systému sociálního zabezpečení, a snižovaly tak daňové zatížení zaměstnanců;
6.
konstatuje však, že politické směry Společenství, které byly vytyčeny v oblasti nehlášené práce, lze jen stěží změnit v jasně definované právně-institucionální nástroje, které by vyústily v konkrétní opatření v každém členském státě;
7.
konstatuje, že existuje značný nesoulad mezi nástroji, které může Společenství použít pro provádění politik podporujících kvalitní práci, a nástroji pro provádění politik, jejichž cílem je záruka svobody trhu;
8.
zastává názor, že boj s nehlášenou prací vyžaduje komplexní přístup zahrnující záležitosti týkající se sledování a kontroly, hospodářského a institucionálního rámce a odvětvového a územního rozvoje a obsahuje soustředěná opatření na několika úrovních a účast všech zúčastněných subjektů (veřejných orgánů, sociálních partnerů, podniků a pracovníků);
9.
konstatuje vazbu mezi opožděným hospodářským a produktivním vývojem a rozšířením nehlášené práce; domnívá se, že opatření v rámci boje proti nehlášené práci by měla být součástí hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti prováděných v rámci Lisabonské strategie; kromě toho je toho názoru, že pro zajištění účinnosti a kladných výsledků strategie pro potírání nehlášené práce by měly být provedeny přesné studie analyzující rozhodující makroekonomické faktory a vztah mezi trhy, výrobními modely a rozšířenou nehlášenou prací;
10.
žádá tedy, aby byly aktivity Společenství v boji proti nehlášené práci operativnější a ráznější a aby se tak zabránilo tomu, že modernizace pracovního práva v Unii zůstane pouhou teoretickou frází, a aby bylo zajištěno, že v každém jednotlivém případě bude možné dosáhnout zlepšení kvality pracovního místa v zájmu "důstojné práce";
11.
zastává názor, že vymýcení nehlášené práce do velké míry závisí na účinnosti pracovních norem a předpisů v oblasti daní a sociálního zabezpečení, a z toho vyplývá nutnost podpořit zdroje a činnost jednotlivých vnitrostátních orgánů odpovědných za tyto záležitosti a nutnost zlepšit jejich koordinaci a tok mezi nimi vyměňovaných informací;
12.
žádá vytvoření strategie boje proti nehlášené práci, která by byla založena na silné a účinné koordinaci a administrativní spolupráci mezi výkonnými orgány státní správy, pracovními inspektoráty, sociálními partnery, orgány správy sociálního zabezpečení a finančními úřady;
13.
zdůrazňuje, že pro nehlášenou práci existují v jednotlivých vnitrostátních právních úpravách různé definice a že stanovení jednotné definice pro všechny členské státy by přispělo k odstranění nejistoty spojené se statistickými údaji o výskytu tohoto jevu; v této souvislosti konstatuje, že pro začátek lze použít definici uvedenou ve zprávě Komise, která rozlišuje povolené a nepovolené činnosti, a přihlédnout k tomu, že v jednotlivých státech se rozsah tohoto jevu kvalitativně i kvantitativně liší;
14.
poukazuje na to, že opatření zavedená v rámci boje proti nehlášené práci rovněž osvětlí porušení předpisů v oblasti hlášených pracovních poměrů na základě legálních smluv;
15.
naléhavě žádá členské státy o lepší vymáhání stávajících předpisů pracovního práva a pracovních norem za účelem boje s nehlášenou prací; věří, že Unie by měla hrát významnější úlohu při prosazování větší a lepší spolupráce a koordinace vnitrostátních inspektorů práce a sociálních inspektorů;
16.
konstatuje, že šedou ekonomiku nelze odstranit bez provádění vhodných pobídkových mechanismů; domnívá se, že členské státy by měly na základě lisabonských ukazatelů podávat zprávy o výsledcích dosažených při omezování rozsahu šedé ekonomiky;
17.
žádá Komisi, aby předložila návrhy na vypracování obecně přijatelných metod hodnocení nehlášené práce na základě soustavy údajů členěných podle pohlaví a odvětví, vzhledem k významně odlišné míře, ve které se v mnoha odvětvích účastní nehlášené práce muži a ženy, a výslednému nepřímému účinku na rozdíly odměňování mužů a žen;
18.
trvá na tom, že je nezbytné vytvořit v úzké spolupráci s členskými státy platformu na úrovni Společenství pověřenou shromažďováním potřebných informací s cílem získat spolehlivou databázi, která by mapovala nehlášenou práci v Unii a zohledňovala hledisko pohlaví, a zejména situaci žen;
19.
zdůrazňuje, že podíl žen na nehlášené práci není nadměrný, přesto však je zastoupení žen vyšší než mužů v určitých "tradičně ženských" oblastech trhu práce, jako jsou například domácí služby, hotelnictví, restaurační služby a zdravotnictví, které se vyznačují nižší kvalifikací, menší jistotou zaměstnání, nižší mzdou a méně uspokojivým nebo nedostatečným sociálním zabezpečením, v důsledku čehož se ženy velmi často ocitají v obzvláště zranitelném postavení;
20.
žádá Komisi, aby vzala v úvahu možnost vytvoření databáze o jednotlivých přístupech a metodikách používaných členskými státy k hodnocení nehlášené práce, s cílem prosazovat sdílení osvědčených postupů, předávání znalostí a hodnocení použitelnosti a přenosnosti prováděných opatření;
21.
žádá Komisi o vytvoření politik zahrnujících jak obecná, tak odvětvová opatření, jimiž je možno čelit nehlášené práci při plné účasti sociálních partnerů a se zvláštním důrazem na odvětví, která jsou nehlášenou prací nejvíce zasažena, např. hotelnictví a restaurační služby, zemědělství, domácí práce a stavebnictví; upozorňuje Komisi a členské státy na zvláštní situaci odvětví péče o domácnost, ve kterém existuje značná koncentrace žen, které jsou státními příslušnicemi třetích zemí a v mnoha případech nepobývají v Unii legálně;
22.
konstatuje, že nehlášené práci lze předcházet uznáním vnitrostátních norem a podmínek bezpečnosti práce stanovených v dvoustranných a mnohostranných smlouvách mezi členskými státy a mezi sociálními partnery, a že by tomuto úsilí napomohla spolupráce a výměna informací mezi sociálními partnery;
23.
žádá členské státy o snížení hospodářské přitažlivosti nehlášené práce prostřednictvím zajištění toho, aby jejich daňové systémy a systémy sociálního zabezpečení byly co nejvíce jednoduché, transparentní a přístupné s účinnou politikou pro vytváření většího počtu lepších pracovních míst
24.
žádá Komisi, aby členským státům předložila návrh rámcového statutu pro manželky/manžele nebo rodinné příslušníky pomáhající v rodinných firmách, který by zajistil jejich povinné přihlášení do systému sociálního zabezpečení, jak se žádá v usnesení Evropského parlamemtu ze dne 21. února 1997 o situaci manželek/manželů pomáhajících samostatně výdělečně činným osobám Úř. věst. C 85, 17.3.1997, s. 186.
;
25.
zdůrazňuje, že fungování rodiny představuje zvláštní druh rodinného podniku a že je třeba zvážit možnost uznávání netypické rodinné práce a její začlenění do systému sociálního zabezpečení;
26.
je přesvědčen, že každá reforma hospodářských politik, daňových systémů a systémů sociálního zabezpečení prováděná členskými státy v členských státech by měla být integrovaná a měla by zohledňovat hlavní příčiny nehlášené práce;
27.
žádá členské státy, aby stanovily účinné pobídky určené těm, kdo chtějí změnit nehlášenou práci ve formální ekonomiku, a je přesvědčen, že atypické smlouvy mohou v této souvislosti jednak hrát svou úlohu a pomáhat lidem vymanit se z nezákonné práce a zároveň zvyšovat stabilitu práce;
28.
žádá členské státy, aby zavedly přísné sankce vůči zaměstnavatelům, kteří budou i přes nabízené pobídky nadále využívat nehlášené práce;
29.
vybízí členské státy, aby využily politické nástroje, které mají k dispozici, jež kombinují preventivní opatření a sankce, s cílem přeměnit nehlášenou práci v řádné zaměstnání, a aby případně koordinovaly používání těchto nástrojů k dosažení lepší soudržnosti celého vnitřního trhu;
30.
konstatuje významnou úlohu, kterou sehráli sociální partneři v mnoha členských státech v boji s nehlášenou prací, a vyzývá Komisi a členské státy, aby v tomto boji více podporovaly a povzbuzovaly organizace zaměstnavatelů a odbory; se znepokojením konstatuje, že pracovníci, kteří vykonávají nehlášenou práci, často zjišťují, že je nechrání důležité právní předpisy v oblasti zdraví a bezpečnosti, právní předpisy pro minimální mzdu, a že jim je upírána možnost vstupu do odborové organizace; zvláště žádá o lepší vymáhání stávajících právních předpisů týkajících se minimální mzdy v každém členském státě a naléhavě žádá členské státy, které v současné době nemají důstojnou minimální mzdu, aby zvážily její zavedení v koordinaci se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátní praxí;
31.
na základě zkušeností z některých členských států žádá o zhodnocení a propagaci nových opatření v oblasti řádné práce, ve shodě se sociálními partnery na příslušné úrovni, což umožní osobám vykonávajícím nehlášené činnosti, aby své postavení formalizovaly v souladu s nejlepšími současnými regulačními postupy, které se osvědčily;
32.
upozorňuje na systém poukázek na služby, který funguje v Belgii, Německu a ve Francii a jenž domácnostem umožňuje zakoupit služby pro domácnost za nižší ceny, ale zároveň zajišťuje, aby těmito poukázkami byly hrazeny příspěvky sociálního zabezpečení a daně;
33.
je přesvědčen o tom, že formalizace "práce načerno" musí vždy obsahovat závazek platit příspěvky, za předpokladu, že by členské státy mohly podniknout kroky, které usnadní nezbytné platby zaměstnavatelů;
34.
vyzývá členské státy, aby při přijímání politických kroků k legalizaci nehlášené práce zvažovaly specifické přístupy pro jednotlivá odvětví;
35.
vítá iniciativu Komise zahájit soudní řízení u Soudního dvora Evropských společenství proti těm členským státům, které dosud nezačlenily do vnitrostátního práva automatické uznávání kvalifikací získaných v nových členských státech; vyzývá členské státy, aby neprodleně dostály svým závazkům;
36.
žádá členské státy, které uplatnily přechodné režimy v oblasti volného pohybu pracovníků v Unii, aby otevřely své trhy práce pracovníkům pocházejícím z nových členských států, neboť jakákoli omezení přístupu k trhu práce, byť pouze částečná, jsou nejen v rozporu se zakládajícími zásadami Unie a s evropskou myšlenkou, ale navíc zvyšují využití nehlášené práce a způsobují tak nerovnováhu jednotlivých území; v této souvislosti považuje za nezbytné uplatňovat zásadu rovných práv pracovníků a bojovat proti nekalé hospodářské soutěži a sociálnímu dumpingu;
37.
domnívá se, že nehlášená práce pracovníků, kteří využívají práva na volný pohyb pracovníků, může být následkem neznalosti příslušných předpisů, žádá proto členské státy, aby zahájily veřejnou informační kampaň ke zvýšení povědomí o této věci mezi pracovníky a zaměstnavateli;
38.
zastává názor, že k omezení nehlášené práce a k podpoře obchodní činnosti v Unii lze dospět i zjednodušením nebo snížením administrativního břemene a postupů, zejména u malých a středních podniků;
39.
vyzývá příslušné vnitrostátní orgány, aby podněcovaly k využívání elektronického přístupu ke státní správě (e-government) a možnosti registrovat se na internetu a aby si vyměňovaly osvědčené postupy s cílem zlevnit a zjednodušit registrační a administrativní postupy pro obchod, zejména malých a středních podniků, například prostřednictvím snížení počtu daňových formulářů, stanovení pravidla, že určitý údaj je nutno uvádět pouze jednou, zavedení formulářů na jednotlivou platbu a zřízení systému jednoho správního místa (one-stop-shops);
40.
zastává názor, že musí být přímo zavedeny účinné a na místě prováděné kontroly a sankce a členské státy musí mít nutný manévrovací prostor pro úpravu objemu nehlášené práce;
41.
vyjadřuje požadavek, aby dodavatelské společnosti byly spoluodpovědné za případné porušení příspěvkových povinností ze strany subdodavatelů, s nimiž je pojí přímá subdodavatelská smlouva;
42.
zdůrazňuje, že počet případů nehlášené práce v rámci subdodavatelských řetězců by mohl poklesnout, pokud by objednavatelé a zadavatelé byli díky systému vnitrostátních předpisů povinni jednat odpovědně a spravedlivě;
43.
vyzývá členské státy, sociální partnery a ostatní hlavní subjekty trhu práce, aby povzbuzovaly využívání sociální odpovědnosti podniků a další podobné přístupy za účelem boje s nehlášenou prací;
44.
vyzývá členské státy, aby v boji proti nehlášené práci a ve snaze zamezit ztrátám daňových příjmů používaly inovativní metody, které se opírají o ukazatele a srovnávací kritéria uzpůsobená pro jednotlivá odvětví; vyzývá Komisi, aby v rámci boje proti neohlášené práci podporovala výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy;
45.
zdůrazňuje, že uplatnění výhradně represivní politiky, není-li doplněna lepší koordinací jednotlivých členských států, by mohlo vést k tomu, že nehlášená práce bude soustředěna do nejméně strukturovaných států a do nejméně regulovaných ekonomik;
46.
zásadně hájí uzavírání dohod na regionální, celostátní a místní úrovni, které zajistí progresivní a odvětvovou reakci na nezákonnou práci a podpoří opatření vedoucí k účinným řešením ve prospěch společnosti jako celku;
47.
vyzývá v této souvislosti Komisi, aby navrhla členským státům a sociálním a hospodářským partnerům zapojeným do boje proti nehlášené práci "pakt pro zveřejnění nehlášené práce", jehož účelem by bylo umožnit postupné zveřejňování nehlášených činností; věří, že takový pakt může mít význam v přechodném časově omezeném období, kdy nejsou uplatňovány sankce, po jehož skončení však začnou fungovat mechanismy ke zpřísnění režimu sankcí;
48.
vyslovuje se pro důraznější zásah proti všem podnikům zaměstnávajícím "načerno" bez ohledu na to, kde vyvíjejí činnost, a vychází z toho, že situaci by mohlo zlepšit rámcové rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut Úř. věst. L 76, 22.3.2005, s. 16.
;
49.
požaduje lepší a účinnější dodržování pracovního práva a předpisů platných v oblasti práce, jakým je například prosazování programu pro důstojnou práci a uplatňování práva Společenství, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb Úř. věst. L 18, 21.1.1997, s. 1.
od prvního dne vyslání, na základě shodného výkladu směrnice, která obrací současný trend k výkladu ve smyslu odlišovat zacházení s pracovníky směrem dolů k minimálním základním normám;
50.
vyzývá Komisi, aby přepracovala směrnici 96/71/ES, zejména aby posílila administrativní spolupráci a výměnu informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány (inspektoráty práce, daňovými orgány a subjekty sociálního zabezpečení), s cílem zabránit nehlášené práci a napravit danou situaci;
51.
podporuje užší vazby mezi vnitrostátními inspektoráty práce a opatření povzbuzující výměnu osvědčených postupů na úrovni Společenství v odezvě na nehlášenou práci;
52.
vyzývá členské státy, aby zavedly přísnější kontrolní postupy a důslednější kontroly, které se v řadě zemích uvolnily;
53.
věří, že Unie může hrát významnější úlohu při podpoře zlepšení spolupráce a koordinace mezi inspektoráty práce, a to pomocí posílení hospodářských a technologických zdrojů inspekčních služeb, zintenzivněním opatření umožňujících inspektorátům práce pracovat společně a rozvojem systémů informačních a komunikačních technologií pro jejich společné užívání v souladu s předpisy o ochraně dat; v této souvislosti vyzývá Komisi, aby provedla studii o proveditelnosti pro zavedení určité stálé struktury Společenství pro přeshraniční spolupráci, která bude spojovat úsilí členských států v jejich boji proti nehlášené práci;
54.
vyslovuje se pro zlepšení spolupráce a sdílení informací mezi členskými státy, což umožní určit, jakých výsledků bylo dosaženo a jakých nikoliv, a prostudovat tak otázku nehlášené práce;
55.
žádá Komisi, aby zvážila, zda by systémy zavedené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36.
, včetně zřízení jednotných kontaktních míst mohly být užitečné a vhodné za účelem boje proti nehlášené práci;
56.
vítá vytvoření výboru na vysoké úrovni, který by byl pověřen pomocí členským státům při vyhledávání a výměně osvědčených postupů, pokud jde o kontroly a zlepšení právních předpisů v oblasti vysílání pracovníků;
57.
podporuje výraznější reakci na nepojištěnou práci a opatření povzbuzující spolupráci a výměnu názorů a osvědčených postupů mezi odborovými organizacemi v EU;
58.
domnívá se, že je namístě zvýšit povědomí zaměstnavatelů, pracovníků, potenciálních zájemců o využití nehlášené práce i sociálních organizací o rizicích nehlášené práce a o nákladech, které jsou s ní spojeny, a také o výhodách plynoucích z vyloučení "práce načerno" nebo ze zajištění jejího řádného charakteru;
59.
vyzývá Komisi a členské státy, aby zahájily informační kampaň zaměřenou na zaměstnavatele a pracovníky, která má upozornit na příslušná minimální pravidla a předpisy Společenství a na nepříznivý dopad nehlášené práce na veřejné finance, vnitrostátní systémy sociálního zabezpečení, spravedlivou hospodářskou soutěž, hospodářskou výkonnost a samotné pracovníky;
60.
vyslovuje se pro vedení stálých kampaní zaměřených na boj proti nehlášené práci včetně informačních a osvětových iniciativ, a to na úrovni Společenství, na úrovni celostátní i místní, v nichž budou zapojeni sociální partneři, orgány veřejné správy, obchodní komory, střediska pro zaměstnanost, školská zařízení, prefektury i různé kontrolní a represivní systémy;
61.
zastává názor, že je nutno, aby tyto dlouhodobé kampaně doplnily různá opatření, přijatá za účelem vytvoření povědomí legality a podpory kvalitní práce a legálního podnikání a vyzývá členské státy, příslušné vnitrostátní orgány a struktury občanské společnosti, aby sjednotily své úsilí a vytvořily ovzduší netolerance nehlášené práce, směřující ke změně názoru veřejnosti na ni;
62.
zdůrazňuje, že členské státy musí poskytovat více finančních prostředků z veřejných zdrojů na veřejnou osvětu, mimo jiné prostředků z Evropského sociálního fondu nebo programu Společenství pro zaměstnanost a sociální solidaritu – PROGRESS; navrhuje, aby osvětové akce zdůrazňovaly postihy, náklady a rizika nehlášené práce a výhody legálního zaměstnávání, což je v souladu s hlavními cíli Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost; vyzývá sociální partnery, aby se do tohoto procesu aktivně zapojili;
63.
žádá, aby všechny členské státy podepsaly Mezinárodní úmluvu o ochraně práv všech migrujících pracovníků a jejich rodinných příslušníků;
64.
domnívá se, že aby bylo možno bojovat proti problému nehlášené práce, je nutno zavést na místní úrovni i na úrovni Společenství programovací nástroje, které umožní současně uplatňovat politiky hospodářsko-sociální podpory a rozvoje a uplatňovat opatření pro dohled i represi;
65.
žádá Komisi, aby zvážila možnost doplnit boj proti nehlášené práci finanční politikou na podporu regionálních a místních plánů;
66.
vyzývá Komisi, aby vypracovala pilotní nástroj určený členským státům a inspirovaný osvědčenými postupy některých členských států a vzory, jakým je například projekt 2 Plus v Lucembursku (spolufinancovaný Evropským sociálním fondem v rámci programu Cíl 3), jehož cílem je omezit nehlášenou práci a učinit ji nezajímavou, a to prostřednictvím:
-
velmi podstatného zjednodušení administrativních požadavků vůči zaměstnavatelům, přičemž však bude zajištěno sociální zabezpečení pracovníků,
-
daňových opatření, která budou pro zaměstnavatele atraktivní, zejména tím, že jim poskytnou slevu na daních mimo jiné pro drobné práce,
-
daňového osvobození veškeré práce vykonávané za odměnu nižší, než je částka stanovená členským státem;
67.
domnívá se, že v případě problému nehlášené práce by bylo žádoucí studovat a posoudit možnost využití státní podpory osvobozené od povinnosti oznámení, a to díky širokému výkladu pojmu "vytváření pracovních míst" ve smyslu "vytvoření řádného pracovního místa"; vychází z toho, že nehlášená práce není rovnocenná skutečnému zaměstnání, takže v důsledku toho by pobídka k její formalizaci mohla představovat "podporu při vytváření pracovních míst";
68.
upozorňuje na skutečnost, že ženy se na trhu práce obecně nacházejí v méně výhodné pozici, což je často důsledkem rodinných povinností, které jim ztěžují přístup na regulérní trh práce a vedou je k přijímání nedostatečně hodnocené a nehlášené práce, čímž je dotčeno právo na důstojnou práci, které Mezinárodní organizace práce důrazně obhajuje, zejména pokud jde o ženy v domácnosti, nelegální přistěhovalce a ženy, které někdy spojují málo placenou práci s nehlášenou prací; zdůrazňuje nepříznivé důsledky této situace pro profesní kariéru a výhled na důchodové zabezpečení žen, ale i pro řádné fungování trhu práce a pro financování systémů sociálního zabezpečení;
69.
domnívá se, že politika umožňující započítávat mateřskou a rodičovskou dovolenou do pracovní doby a vyplácet za ni odměnu by zmírnila nepříznivé důsledky rodinných povinností a přispěje k rozvoji profesní kariéry žen, ale také k řádnému fungování trhu práce;
70.
žádá o financování výzkumných projektů v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti při práci a propagačních kampaní týkajících se prevence a šíření myšlenky zdraví a bezpečnosti na pracovištích, se zvláštním důrazem na odvětví, v nichž jsou rizika úrazu nejvyšší a v nichž se soustřeďuje nehlášená práce;je toho názoru, že by měl být vyšetřen vztah mezi úrazy na pracovišti a nezákonnou prací na základě údajů o smrtelných úrazech;
71.
domnívá se, že průpravou k boji proti nehlášené práci je vhodná politika zaměřená na podporu odborné přípravy;
72.
doporučuje, aby bylo dosaženo dohody na celostátní, regionální i místní úrovni za účasti sociálních institucí a organizací zaměstnavatelů s cílem dosáhnout všeobecného závazku nenahlášenou práci sledovat a postupně tento jev odstraňovat;
73.
vítá úsilí, které Komise vyvinula ke stanovení sankcí vůči zaměstnavatelům státních příslušníků třetích zemí bez povolení k pobytu, nicméně lituje, že neexistují opatření na boj proti vykořisťování státních příslušníků třetích zemí, kteří povolení k pobytu v Unii mají;
74.
zdůrazňuje významný dopad, který na nehlášenou práci měl návrh Komise na směrnici Evropského parlamentu a Rady, který zavádí sankce pro zaměstnavatele státních příslušníků třetích zemí nelegálně pobývajících v Evropské unii, a vyjadřuje své obavy z toho, že před stanovením společného rámce pravidel a politik o zákonném přístupu k trhu práce jsou zaváděna represivní opatření;
75.
konstatuje pokrok obsažený v návrhu směrnice Rady o sjednoceném postupu vyřizování žádostí státních příslušníků třetích zemí o jediné povolení k pobytu a výkonu práce na území členského státu a o společném souboru práv pro pracovníky z třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě ( KOM(2007)0638 ), nicméně vyjadřuje politování nad tím, že pro zaručení práv zakotvených ve článcích 27 až 34 Listiny základních práv Evropské unie bude nutné ještě vynaložit značné úsilí;
76.
vyzývá členské státy, aby přijaly opatření ke snížení zvláštního ohrožení přistěhovalců, kteří přijmou nehlášenou práci;
77.
domnívá se, že otázka zaměstnávání přistěhovalců v nelegální situaci je složitým problémem, který nelze řešit pouhým uložením sankcí zaměstnavatelům, nýbrž širokým uplatněním průřezových opatření; zejména se domnívá, že je nutné zajistit soulad s pokyny MOP ohledně podpory migrujících pracovníků ve snaze zajistit dodržování jejich práv;
78.
domnívá se, že boj proti nehlášené práci vyžaduje komplexní přístup, který musí zohledňovat potřebu ochraňovat a podporovat práva pracujících přistěhovalců, ať už s povolením k pobytu nebo bez něj, kteří jsou vykořisťováni zaměstnavateli;
79.
domnívá se, že boj proti výkonu nehlášené práce přistěhovalců, kteří nemají povolení k pobytu, nemůže být účinný, aniž by byly otevřeny cesty pro legální přistěhovalectví s cílem zaručit Unii pracovní sílu ze třetích zemí, kterou potřebuje, ať již vysoce nebo méně kvalifikovanou;
80.
domnívá se, že boj proti růstu neformální ekonomiky a zejména proti vykořisťování migrujících pracovníků v nelegálním postavení lze opírat nejen o politiku navracení, ale i o nástroje a mechanismy zaměřené na prevenci a na boj proti vykořisťování migrujících pracovníků, které předpokládají uznání a dodržování základních lidských práv;
81.
vyzývá všechny členské státy, aby urychleně podepsaly a ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o opatřeních proti obchodování s lidmi;
82.
vyzývá členské státy, aby stanovily nebo posílily přiměřená legislativní opatření, která by pobídla oběti vykořisťování z řad přistěhovalců, aby informovaly o své situaci, což by usnadnilo zejména účinnější boj proti nehlášené práci;
83.
obhajuje kombinaci finančních a daňových postupů a postupů inspekce práce v boji s nehlášenou prací;
84.
vyzývá Komisi, aby v rámci boje proti šedé ekonomice na úrovni Společenství podporovala administrativní spolupráci a výměnu osvědčených postupů.
85.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
