Konečné znění
A6-0400/2007
18. 10. 2007
ZPRÁVA
o vyhodnocení sociální reality
(2007/2104(INI))
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
Zpravodajka:
Elizabeth Lynne
PE 388.570v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................16
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin 19
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ...............................24
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................28
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o vyhodnocení sociální reality
( 2007/2104(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise nazvané „Návrh Společné zprávy o sociální ochraně a sociálním začlenění“ ( KOM(2007)0013 ) a na společnou zprávu přijatou Radou ve složení pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele (EPSCO) dne 22. února 2007,
− s ohledem na sdělení Komise o vyhodnocení sociální reality − průběžnou zprávu pro zasedání Evropské rady na jaře roku 2007 ( KOM(2007)0063 ),
– s ohledem na Úmluvu OSN o právním postavení uprchlíků přijatou v roce 1951,
– s ohledem na Mezinárodní pakt OSN o hospodářských, sociálních a kulturních právech z roku 1966,
– s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte přijatou v roce 1989,
– s ohledem na Úmluvu OSN o ochraně práv migrujících pracovníků a členů jejich rodin přijatou v roce 1990,
– s ohledem na mezinárodní akční plán OSN pro problematiku stárnutí z roku 2002,
– s ohledem na Úmluvu Rady Evropy o opatření proti obchodování s lidmi přijatou v roce 2005,
– s ohledem na Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením přijatou v roce 2006,
– s ohledem na články 34, 35 a 36 Listiny základních práv Evropské unie
Úř. věst. C 364, 18.12.2000, s. 1. , které stanoví zejména právo na sociální pomoc a na pomoc v oblasti bydlení, vysoký stupeň ochrany lidského zdraví a přístup ke službám obecného hospodářského zájmu,
– s ohledem na sdělení Komise o posilování sociální dimenze Lisabonské strategie: Modernizace otevřené koordinace v oblasti sociální ochrany ( KOM(2003)0261 ),
– s ohledem na sdělení Komise o modernizaci sociální ochrany pro rozvoj vysoce kvalitní, dostupné a udržitelné zdravotní péče a dlouhodobé péče: podpora národních strategií prostřednictvím „otevřené metody koordinace“( KOM(2004)0304 ),
– s ohledem na zelenou knihu Komise nazvanou „Nová mezigenerační solidarita jako odpověď na demografické změny“ ( KOM(2005)0094 ),
– s ohledem na sdělení Komise o konzultaci ohledně opatření na úrovni EU na podporu aktivního začlenění osob nejvíce vzdálených trhu práce ( KOM(2006)0044 ) a na souhrnnou zprávu o výsledcích této konzultace,
– s ohledem na stanovisko představené v šestém akčním plánu pro životní prostředí Evropského společenství na léta 2002−2012, že čisté a zdravé životní prostředí je předpokladem pro blaho občanů,
– s ohledem na směrnici Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ
Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22. , a na usnesení Evropského parlamentu ze dne 28. dubna 2005 o situaci Romů v Evropské unii
Úř. věst. C 45 E, 23.2.2006, s. 129. ,
– s ohledem své usnesení ze dne 11. června 2002 v otázce sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Návrh společné zprávy o sociálním začlenění
Úř. věst. C 261 E, 30.10.2003, s. 136. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 5. června 2003 o uplatňování otevřené metody koordinace
Úř. věst. C 68 E, 18.3.2004, s. 604. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 24. září 2003 o společné zprávě Komise a Rady o přiměřených a udržitelných důchodech
Úř. věst. C 77 E, 26.3.2004, s. 251. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o demografických výzvách a mezigenerační solidaritě
Úř. věst. C 316 E, 22.12.2006, s. 370. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 6. září 2006 o zlepšení duševního zdraví obyvatelstva. Na cestě ke strategii duševního zdraví pro Evropskou unii
Úř. věst. C 292 E, 1.12.2006, s. 131. ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 30. listopadu 2006 o situaci zdravotně postižených osob v rozšířené Evropské unii: evropský akční plán na období 2006–2007
Úř. věst. C 305 E, 14.12.2006, s. 148. ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a stanoviska Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6‑0400/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že se Evropská rada na zasedání v Lisabonu v březnu 2000 dohodla na posílení sociální soudržnosti a boji proti sociálnímu vyloučení,
B. vzhledem k tomu, že se na zasedání Evropské rady v Nice ve dnech 7. až 9. prosince 2000 členské státy zavázaly, že do roku 2010 dosáhnou zásadního a měřitelného omezení chudoby a sociálního vyloučení; vzhledem k tomu, že pokrok učiněný k dosažení tohoto cíle je nedostatečný,
C. vzhledem k tomu, že sociální začlenění a sociální ochrana jsou základními hodnotami Evropské unie a základním právem všech osob bez ohledu na jejich etnický původ, věk, pohlaví, postižení, sexuální orientaci či náboženské přesvědčení,
D. vzhledem k tomu, že více než 50 milionů občanů a přibližně 16 % celkového počtu aktivního obyvatelstva Evropské unie tvoří zdravotně postižené osoby a že v případě těchto osob je míra nezaměstnanosti dvojnásobná ve srovnání s osobami, které zdravotně postižené nejsou,
E. vzhledem k tomu, že 78 milionů evropských občanů žije i nadále v chudobě, že chudobou trpí 8 % pracujících v Evropské unii a že se rozdíl mezi bohatými a chudými v mnoha členských státech zvětšuje,
F. vzhledem k tomu, že v dnešní Evropě žijí lidé mnoha etnik a vyznání, a členské státy tedy musí zajistit, aby jejich právní předpisy tuto rozmanitost odrážely a chránily všechny osoby před násilím, diskriminací a obtěžováním,
G. vzhledem k tomu, že důsledky nerovnosti, chudoby, sociálního vyloučení a nedostatku příležitostí jsou vzájemně spjaty, vyžadují koherentní strategii na úrovni členských států zaměřenou nejen na příjmy a bohatství, ale také na otázky, jako je přístup k zaměstnání, vzdělání, zdravotním službám, informační společnosti, kultuře a dopravě, jakož i příležitosti budoucích generací,
H. vzhledem k tomu, že chudoba a nezaměstnanost jsou spojeny se špatným zdravotním stavem a špatným přístupem ke zdravotní péči v důsledku faktorů, jako jsou špatné stravování, špatné životní podmínky ve znevýhodněných oblastech, nevhodné bydlení a stres,
I. vzhledem k tomu, že ve většině členských států jsou děti vystaveny většímu nebezpečí chudoby a sociálního vyloučení než dospělí,
J. vzhledem k tomu, že chudoba a nerovnoprávnost mnohem častěji postihují ženy; vzhledem k tomu, že průměrný příjem žen dosahuje pouze 55 % příjmu mužů a starší ženy mají ztížený přístup na trh práce,
K. vzhledem k tomu, že chudoba mnohem častěji poskytuje málo vzdělané osoby a že by Komise a členské státy měly navrhnout společnou akci pro zlepšení přístupu k celoživotnímu vzdělávání a odborné přípravy a právo na ně,
L. vzhledem k tomu, že sociální jevy, jako například obchod s lidmi, organizovaná trestná činnost, diskriminace na základě pohlaví a prostituce, jsou úzce propojené,
M. vzhledem k tomu, že úroveň nezaměstnanosti mezi postiženými osobami, k nimž patří také lidé s mentálním postižením, starší osoby a etnické menšiny, je v celé Evropské unii i nadále nepřijatelně vysoká,
N. vzhledem k tomu, že lidé, kteří pečují o postižené osoby a kteří představují největší skupinu neplacené pracovní síly v Evropské unii, si zaslouží, aby byla uznána zásadní úloha, kterou zastávají v rámci poskytování péče ve Společenství,
O. vzhledem k tomu, že se služby stávají stále méně dostupnými pro chudší vrstvy obyvatelstva,
P. vzhledem k tomu, že nerovnost v příjmech ve většině členských států stoupá,
Obecné body
1. vyzývá členské státy, aby optimálním způsobem využívaly potenciál, který jim nabízí postup otevřené metody koordinace;
2. vyzývá členské státy, aby si navzájem vyměňovaly informace o osvědčených postupech a následovaly dobré příklady v oblasti sociální ochrany a sociálního začlenění;
3. je přesvědčen, že chudobu a sociální vyloučení lze odstranit jedině tak, že budou všem zaručena sociální a hospodářská práva;
4. zdůrazňuje, že posílení sociální soudržnosti a odstranění chudoby a sociálního vyloučení se musí stát pro Evropskou unii politickou prioritou; vítá v tomto ohledu návrh, který se Komise chystá předložit a podle něhož by měl být rok 2010 vyhlášen Evropským rokem boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení; vyzývá Komisi a členské státy, aby upřesnily ambiciózní cíl snížit chudobu, obzvláště počet chudých mezi pracujícím, v Evropě a aby o dosažení tohoto cíle usilovaly;
5. vítá závěry ze zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 23. a 24. března 2006 a ve dnech 8. a 9. března 2007 uvádějící, že by členské státy měly rychle přijmout opatření pro výrazné snížení dětské chudoby, a zajistit tak všem dětem rovné příležitosti bez ohledu na jejich sociální původ;
6. vyzývá Komisi k tomu, aby usnadnila výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy v oblasti boje proti diskriminaci na trhu práce, a to včetně stáží;
7. zdůrazňuje, že zaměstnanost, která zaručuje spravedlivé a důstojné mzdy a pracovní podmínky, je třeba společně se vzděláváním a účinnými a dobře fungujícími systémy sociálního zabezpečení považovat za jednu z nejúčinnějších forem ochrany proti chudobě a sociálnímu vyčlenění, přičemž je ale nutné si uvědomit, že není schopna zajistit začlenění sociálních skupin, které jsou tradičně nejvíce znevýhodněny; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby účinně uplatňovaly směrnici 78/2000/ES
Úř. věst. L 303, 2. 12. 2000, s. 16. , která stanoví právní rámec pro rovné zacházení v zaměstnání; vítá právě probíhající přezkum provádění směrnice, který provádí Komise, a vybízí Komisi, aby přijala nezbytné kroky v případech, kdy k jejímu řádnému provedení nedošlo; vyzývá Komisi, aby se ve své zprávě, která vznikla na základě konzultace zahájené ve sdělení Komise o vyhodnocení sociální reality, věnovala problémům spojeným s „kvalitou práce”;
8. zdůrazňuje nutnost pomoci výrobním odvětvím, mikropodnikům, malým a středním podnikům, malým zemědělským podnikům, rodinným zemědělským podnikům a sociálnímu hospodářství, a to vzhledem k jejich významu pro vytváření pracovních míst a blahobytu;
9. vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření, která by všem ženám pracujícím v jiném členském státě zajistila, že budou moci plně uplatňovat svá lidská, sociální a politická práva;
10. zdůrazňuje, že přístup ke zboží a službám by měl být právem každého občana EU, a vyzývá tedy Komisi, aby předložila konkrétní směrnice pro všechny oblasti, které zatím nejsou upraveny právními nástroji přijatými na základě článku 13 Smlouvy pro boj proti diskriminaci v přístupu ke zboží a službám, včetně diskriminace z důvodu postižení, věku, náboženské příslušnosti či víry nebo sexuální orientace;
11. zdůrazňuje, že sociální odpovědnost podniků se neomezuje na vytváření a udržování pracovních míst, ale že se rovněž týká – mimo jiné – kvality zaměstnání, poskytování spravedlivých mezd a podpory celoživotního vzdělávání;
12. zdůrazňuje, že všem druhům diskriminace musí být věnována stejná pozornost;
13. zdůrazňuje významnou úlohu, kterou mají veřejné služby při podpoře sociální soudržnosti, což je uznáno ve Smlouvě, a z toho vyplývající potřebu poskytovat veřejné služby s vysokým stupněm zabezpečení a dostupnosti, rovné zacházení a podporu všeobecné dostupnosti a práv uživatelů;
14. vybízí Komisi, aby plně využila evropského rozměru a podpořila výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy, dotace, informační kampaně o výživě a tělesné aktivitě přizpůsobené potřebám různých cílových skupin, především dětí, tedy cíle stanovené Komisí v bílé knize „Strategie pro Evropu týkající se zdravotních problémů souvisejících s výživou, nadváhou a obezitou“ ( KOM(2007)0279 ), které nepřiměřeně postihující nejvíce znevýhodněné vrstvy obyvatelstva;
15. vyzývá členské státy, aby stávající právní předpisy Společenství v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky prováděly účinněji a aby při tom věnovaly zvláštní pozornost požadavkům na rovnost žen a mužů; naléhá na Radu a Komisi, aby ve společné zprávě o zaměstnanosti za období 2007–2008 přezkoumaly otázku, jakým způsobem může Evropa zajistit rovné sociální podmínky a odstranit tak na evropském vnitřním trhu nekalou soutěž;
16. lituje, že Komise ve svém sdělení o vyhodnocení sociální reality vyvolává dojem, že řada iniciativ sociální politiky je zastaralá, a naopak zdůrazňuje, že sociální zabezpečení a sociální politika posilují produktivitu a inovace a jsou zásadní pro vytvoření úspěšné a rozsáhlé ekonomiky založené na znalostech;
17. vítá úlohu, kterou v ochraně veřejného zdraví v Evropě hraje mj. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) a evropský systém včasného varování a reakce pro případ ohrožení veřejného zdraví (EWRS) při uplatňování mezinárodního zdravotního řádu;
18. zdůrazňuje význam, který musí členské státy i evropské orgány přikládat dodržování platných právních předpisů, a vyzývá proto Komisi, aby dbala na řádné uplatňování právních předpisů Společenství, nejen pokud jde o kvalitu vody, ovzduší a půdy, snižování emisí hluku, uplatňování programu REACH a posílení kontroly chemických výrobků, výroby děti i dospělé;
19. zdůrazňuje, že jak lidé, tak organizace musí být vybaveni prostřednictvím vzdělávání, celoživotního vzdělávání a celoživotní odborné přípravy k tomu, aby byli schopni přizpůsobit se změnám na trhu práce a výzvám procesu globalizace;
20. zdůrazňuje, že zánik tradičních zaměstnání v průmyslu je třeba řešit řadou dodatečných opatření, která by měla zahrnovat podporu rozvoje nových průmyslových odvětví, podporu malých a středních podniků a rozvoj sociálního hospodářství;
21. vyzývá Radu a Komisi, aby se zaměřily na všeobecně prospěšný přístup, v rámci něhož by stávající práva pracovníků byla doplněna a rozšířena o nová práva, např. právo na přístup k odbornému a celoživotnímu vzdělávání a právo na pracovní podmínky umožňující slučitelnost pracovního a rodinného života;
22. vyzývá členské státy, aby prosazovaly dodržování právních předpisů, které by umožnily sladit práci s rodinným životem, čímž by rodičům umožnily zůstat na pracovním trhu, nebo na něj snadno znovu vstoupit;
23. vyzývá Komisi a členské státy, aby v co největší míře upřednostňovaly sociální začlenění a práva žen a aby v souladu s tím odpovídajícím způsobem změnily příslušné politiky, včetně politiky rozdělení příjmů;
Sociální začlenění
24. domnívá se, že úsilí v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení musí i nadále pokračovat a musí být rozšířeno i na zlepšování situace těch osob, u nichž je riziko chudoby a vyloučení největší;
25. vyzývá Komisi, aby ještě ve větší míře začlenila otázky týkající se rovnosti a zdravotního postižení do všech příslušných politických oblastí;
26. domnívá se, že smysluplná účast osob, které se potýkají s chudobou, na rozvoji politik a praktických opatření pro řešení takové situace je zásadní pro zajištění účinnějších výsledků;
27. domnívá se, že je třeba věnovat zvláštní pozornost rodinám s jednim rodičem a osamoceným starším ženám, které představují extrémně zranitelnou skupinu a v případě hospodářské recese jsou často postiženy chudobou jako první;
28 uznává, že v mnoha členských státech mají občané k dispozici záchrannou síť zaručující důstojný minimální příjem, a domnívá se, že členské státy, v nichž taková síť nefunguje, by měla k jejímu vytvoření povzbudit výměna osvědčených postupů;
29. připomíná, že tam, kde je poskytována sociální pomoc, musí členské státy zajistit, aby občané rozuměli svým nárokům a měli k nim přístup;
30. zdůrazňuje, že nikdo z těch, kteří získávají takovou podporu, by neměl být ponechán s příjmem, který je v daném členském státě považován za příjem pod hranicí chudoby;
31. vyzývá členské státy, aby zajistily zcela rovné postavení mužů a žen ve všech státních důchodových systémech;
32. je přesvědčen, že ve spolupráci se sociálními partnery by popřípadě měla být stanovena důstojná minimální mzda na úrovni členských států, aby zaměstnání umožňovalo finanční soběstačnost; uvědomuje si však, že v mnoha členských státech je minimální mzda stanovena velmi nízko nebo dokonce pod úrovní životního minima; odmítá přitom argument, že stanovení minimální mzdy odrazuje zaměstnavatele od vytváření pracovních míst; domnívá se, že je nezbytné, aby pracovníkům byla vyplácena mzda zabezpečující životní minimum;
33. domnívá se, že členské státy by měly přizpůsobit své systémy sociálního zabezpečení tak, aby napomáhaly překonávání přechodného období mezi obdobími placené práce nebo odborného vzdělávání a nezaměstnaností, aby tím zabránily vzniku takzvané „pasti chudoby“ a rovněž aby tím odrážely měnící se povahu zaměstnání;
34. považuje za velmi důležité, aby členské státy pomáhaly lidem při návratu do zaměstnání tím, že zajistí, aby dostali personalizovanou cílenou pomoc a podporu, která jim pomůže získat sebevědomí a naučit se novým dovednostem;
35. je přesvědčen, že je nezbytné, aby členské státy pomáhaly lidem, u kterých došlo k postižení v průběhu pracovního poměru v tom, aby si své zaměstnání udrželi;
36. vyzývá členské státy, aby se zabývaly kombinovanou diskriminací, která má vážný a často přehlížený dopad na sociální začlenění;
37. zdůrazňuje význam spolupráce mezi jednotlivými úrovněmi veřejné správy, tj. místní, regionální, vnitrostátní a evropskou, v boji proti diskriminaci;
38. domnívá se, že vysoce kvalitní zdravotní a sociální péče na úrovni jednotlivých komunit vytvořená pokud možno ve spolupráci s uživateli a pacienty může hrát v boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení důležitou roli;
39. upozorňuje, že mezi chudobou a trestnou činností existuje silná a složitá vazba, že extrémní chudoba a sociální vyloučení mohou vést k trestné činnosti a že uvěznění bez dostatečné nápravy a vzdělání často vede jen k dalšímu sociálnímu vyloučení a nezaměstnanosti;
40. zdůrazňuje nutnost zajistit vzdělání, odbornou přípravu a zaměstnání v nápravných zařízeních, aby vězňové a vězenkyně vykonávali činnosti, které by je morálně a psychicky podporovaly, a aby získali užitečné dovednosti pro svůj budoucí návrat na pracovní trh;
41. domnívá se, že členské státy a Evropská unie by měly klást větší důraz na problémy spojené se závislostí na hazardních hrách; poznamenává, že rodiny, jejichž jeden nebo více členů podlehli patologickému hráčství, jsou vystaveny velkému riziku snížení životní úrovně, sociálního vyloučení a chudoby, jejichž oběťmi jsou často děti; vyzývá proto členské státy, aby přispěly k rozšiřování informací o hrozbách, příznacích a dopadech patologického hráčství; vyzývá též Komisi, aby do zprávy o vyhodnocení sociální reality zahrnula problém patologického hráčství a jeho následky pro sociální vyloučení a chudobu;
42. vyzývá členské státy, aby věnovaly pozornost rostoucímu zadlužení, které vede k většímu nebezpečí chudoby;
43. domnívá se, že nedostatek důstojného a cenově dostupného bydlení ve všech členských státech je jedním z důležitých faktorů způsobujících, že lidé upadají do chudoby a v této chudobě setrvávají; žádá Komisi, aby respektovala práva, která členským státům přísluší při vymezování a financování sociálního bydlení, neboť tento druh bydlení přispívá zásadním způsobem k politikám sociálního začleňování;
44. vyzývá všechny členské státy, aby podepsaly a ratifikovaly Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením, jakož i její dobrovolný protokol;
45. vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly vytváření vhodných pracovních příležitostí pro zdravotně postižené osoby a aby ve spolupráci se zástupci organizací zdravotně postižených vypracovaly iniciativy na vnitrostátní, regionální a místní úrovni; v této souvislosti vyzývá Komisi a členské státy, aby zlepšily metody sběru spolehlivých a srovnatelných statistických údajů o situaci zdravotně postižených osob na trhu práce;
46. vyzývá členské státy, aby splnily své povinnosti vyplývající z Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech;
47. vyzývá členské státy, aby podporovaly používání nových komunikačních a informačních technologií, které významně přispívají k zajištění rovnosti příležitostí pro zdravotně postižené osoby tím, že usnadňují jejich účast na vzdělávacím systému a zaměstnání, přičemž snižují jejich závislost na třetích osobách a napomáhají jejich samostatnosti;
48. vyzývá Komisi a členské státy, aby podpořily koncepci a vytváření inovačních forem pomoci a vybavení, které by usnadňovaly přístup zdravotně postižených a starších osob ke zboží a službám;
49. vítá deinstitucionalizaci zdravotně postižených osob, upozorňuje však, že tento proces vyžaduje dostatečnou úroveň kvalitních služeb na úrovni jednotlivých komunit, které podporují samostatné bydlení, právo na osobní asistenci, právo na ekonomickou nezávislost a plné zapojení do společnosti v rámci členských států;
50. domnívá se, že je nadále neomluvitelné, aby se za použití zdrojů z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo jiných strukturálních fondů vytvářela nová struktura, která není dostupná lidem se zdravotním postižením a starším lidem;
51. vyzývá členské státy, zejména vzhledem ke stárnutí obyvatelstva, aby řešily problémy, jimž čelí lidé pečující o zdravotně postižené, např. právo svobodně se rozhodnout, zda se o zdravotně postižené chtějí starat a v jakém rozsahu tuto péči budou poskytovat, možnost kombinovat péči o zdravotně postižené s placenou prací a zaměstnáním a přístup k systémům sociálního zabezpečení a starobním důchodům, aby se předešlo chudobě, k níž by péče o zdravotně postižené mohla vést;
52. vyzývá členské státy, aby prozkoumaly způsoby uznávání netypické kvalifikace získané při poskytování péče dětem a závislým osobám jako formy dosažené odborné přípravy a pracovních zkušeností, a to s cílem usnadnit osobám poskytujícím tyto služby přístup na trh práce;
53. vyzývá členské státy, aby zaměstnavatele ve státní správě povzbuzovaly k úsilí o dosažení toho, aby na jimi nabízených pracovních místech bylo více zástupců komunit, o jejichž potřeby se starají, avšak současně aby byli posuzováni všichni uchazeči o zaměstnání bez ohledu na pohlaví, etnický původ, náboženské vyznání, zdravotní postižení, věk nebo sexuální orientaci;
54. zdůrazňuje význam aktivní účasti zaměstnavatelů v boji proti diskriminaci a pozitivní účinky politik rozmanitosti na pracovišti;
55. domnívá se, že diskriminace transsexuálů a transvestitů na trhu práce a v oblasti sociálního zabezpečení představuje dosud přehlížený problém a vyzývá členské státy, aby bojovaly i proti této formě diskriminace; vyzývá Komisi, aby o této problematice nechala vypracovat studii;
56. zdůrazňuje, že je třeba, aby členské státy propagovaly rozvoj a uskutečňování komplexních strategií stárnutí na místní, regionální a vnitrostátní úrovni;
57. vyzývá Komisi a členské státy, aby poskytly dostatečné zdroje pro usnadnění přístupu k programům celoživotního vzdělávání, které umožní omezit vyloučení starších lidí mimo jiné z výdělečné činnosti a podpoří jejich stálé zapojení do sociálního, kulturního a občanského života;
58. naléhavě vyzývá členské státy, které tak dosud neučinily, aby začaly poskytovat osobní péči na vysoké úrovni a za rozumnou cenu pro starší a zdravotně postižené osoby;
59. vyzývá členské státy, aby si vyměňovaly osvědčené postupy, které umožňují motivovat žáky, aby předčasně neopouštěli školu, aniž by získali dovednosti nezbytné k tomu, aby mohli vstoupit na pracovní trh nebo studovat v zařízení odborného nebo vyššího vzdělávání, a usnadňují jejich přechod ze školy do zaměstnání;
60. zdůrazňuje, že vzdělávací zařízení by měla být pružnější v případech, kdy mladí lidé předčasně ukončí studia, a pomoci těm, kteří mají kromě studia i rodinné povinnosti;
61. naléhavě vyzývá členské státy, aby zajistily, že jejich občané budou gramotní a budou mít dovednosti a znalosti nezbytné k získání užitečného zaměstnání a k tomu, aby se mohli plnoprávně zapojit do společnosti;
62. lituje, že přes vítané kroky směrem k větší účasti na vyšším vzdělávání jsou osoby z chudších poměrů na této úrovni vzdělávání velmi podprůměrně zastoupené; upozorňuje na to, že je třeba podporovat členské státy v tom, aby udržovaly, posilovaly a zaváděly odborné vzdělávání, učební obory založené na praxi a ostatní druhy odborné přípravy a aby do nich investovaly;
63. naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby odmítly zavádějící směšování ekonomické migrace s žádáním o azyl a zaměňování ekonomické migrace a žádání o azyl s nelegálním přistěhovalectvím;
Sociální ochrana
64. domnívá se, že je třeba přijmout další kroky k řešení domácího násilí a zneužívání dětí a starších osob;
65. s velkým znepokojením konstatuje, že násilí založené na pohlaví zvyšuje sociální a politické vyloučení žen, a tím jim znemožňuje využívat jejich lidská práva; vyzývá členské státy, aby v této oblasti posílily právní úpravu a sdílely osvědčené postupy;
66. naléhá na členské státy, aby zvážily, zda jsou jejich důchodové systémy odpovídající a udržitelné;
67. vyzývá členské státy, aby předložily jasnější pokyny a doporučení ohledně důchodů, které by zajistily, že obyvatelé získají potřebné informace, aby mohli plánovat svůj odchod do důchodu, a že vnitrostátní reformy budou vedeny na základě nejširší možné shody;
68. konstatuje, že nerovnosti ve výsledcích ve zdravotnictví jsou jak mezi členskými státy, tak v rámci těchto států stále značné, a naléhavě žádá členské státy, aby tyto nerovnosti řešily, zejména zajištěním skutečného přístupu ke zdravotní péči pro všechny;
69. vyzývá členské státy, aby zajistily účinnější systémy ochrany dětí, které by zahrnovaly služby včasné intervence pro řešení potřeb zranitelných dětí a poskytování terapeutických služeb na pomoc týraným dětem, které by jim umožnily překonat následky zneužívání;
70. vyzývá členské státy, aby zaujaly konstruktivnější přístup k drogové politice a zaměřily se spíše na prevenci, vzdělávání a léčbu závislostí než na trestní postihy;
71. vyzývá k účinnější výměně osvědčených postupů pro diagnostiku, prevenci a léčbu chronických onemocnění napříč Evropskou unií;
72. upozorňuje na nedostatek srovnatelných metod a údajů v oblasti dlouhodobé péče, a pokládá proto za důležité posílit cílenou výměnu zkušeností mezi členskými státy v této oblasti s cílem zlepšit informovanost o tom, jak lze nejoptimálněji organizovat, zajišťovat a za dostupné ceny poskytovat kvalitní péči a jaké metody jsou nejvhodnější pro zajištění důstojného života starších lidí, včetně vzrůstajícího počtu osob trpících demencí;
73. vyzývá členské státy, aby upřednostňovaly ta opatření týkající se veřejného zdraví, jež se pokouší přímo řešit nerovnost, která existuje v kvalitě zdravotní péče a v přístupu k ní; vyzývá rovněž členské státy, aby přijaly zvláštní opatření zaměřená na potřeby etnických menšin;
74. upozorňuje na to, že ve všech členských státech může nadměrné požívání alkoholu a drog vést ke zločinnosti, nezaměstnanosti a sociálnímu vyloučení; upozorňuje rovněž na to, že chudoba a sociální vyloučení mohou vést k nadměrnému požívání alkoholu a drog; považuje za nepřijatelné, že pro mnoho lidí představuje vězeňský systém jediný způsob, jak se dostat k léčbě a poradenství, a vyzývá členské státy, aby si vyměňovaly osvědčené postupy, které by vedly k větší účinnosti programů pro boj proti tomuto jevu a k jeho řešení;
75. zdůrazňuje, že lidé mohou trpět mnoha různými formami postižení, které zahrnují problémy související s pohyblivostí, zrakem, sluchem, duševním zdravím, chronickými chorobami a poruchami učení; poukazuje na to, že osoby s kombinovaným postižením mají obzvláště velké problémy, stejně jako lidé, kteří jsou terčem kombinované diskriminace;
76. vyzývá k tomu, aby lidé s duševním postižením a lidé s poruchami učení byli zbaveni sociálního stigmatu a aby byl zdůrazňován význam duševního zdraví a duševní pohody, dále vyzývá k prevenci duševních poruch a k navýšení prostředků určených na léčbu a zdravotní péči;
77. vítá úmysl Komise zveřejnit několik studií týkajících se potřeb zdravotně postižených osob a dětí s poruchami učení, které se budou věnovat řadě sociálních aspektů, včetně jejich vzdělávání a odborné přípravy;
78. vyzývá členské státy, aby aktivně rozvíjely politiky zaměřené na omezení zdravotních problémů způsobených alkoholem, tabákem a jinými povolenými i nepovolenými drogami;
79. je si vědom toho, že politika v oblasti boje proti alkoholu a kouření a zneužívání omamných látek a léků na předpis spadá převážně do vnitrostátní působnosti, vybízí však Komisi, aby hrála proaktivní úlohu tím, že bude shromažďovat a sdělovat veškeré zkušenosti získané v jednotlivých členských státech, jak to navrhuje ve svém sdělení o strategii EU na podporu členských států při snižování škod souvisejících s alkoholem ( KOM(2006)0625 ), a aby zahájila konzultace a otevřenou veřejnou diskusi o nejvhodnějším způsobu vedení boje proti pasivnímu kouření, jak navrhuje ve své zelené knize „K Evropě bez tabákového kouře: možnosti politiky na úrovni EU“ ( KOM(2007)0027 );
80. opakuje body z usnesení ze dne 15. prosince 2005 o legislativním a pracovním programu Komise pro rok 2006
Úř. věst. C 286 E, 23.11.2006, s. 487. , zejména co se týče ohrožení veřejného zdraví například kardiovaskulárními chorobami, diabetem, rakovinou, psychickými onemocněními a HIV/AIDS, a o vysokém zatížení škodlivými látkami ve městech a aglomeracích;
81. zdůrazňuje význam sportu pro dobrý zdravotní stav lidí a prevenci četných nemocí ohrožujících veřejné zdraví; vyzývá členské státy, aby investovaly do zlepšování zařízení ke sportovnímu vyžití a v obytných oblastech podporovaly vytváření prostředí, které bude umožňovat aktivní a iniciativní život občanů;
82. uvědomuje si, že nadměrné pití alkoholu a užívání drog může vést k sociálnímu vyloučení, může děti a celé rodiny dostat do začarovaného kruhu chudoby a může zvýšit riziko zneužívání dětí;
83. vítá skutečnost, že dětská chudoba a sociální vyloučení se mezi členskými státy v posledních letech staly významnější politickou prioritou; vyzývá však Komisi a členské státy, aby se dohodly na měřitelných cílech pro úsilí o vymýcení složitého jevu dětské chudoby a vyčlenily dostatečné zdroje ke splnění tohoto cíle, aby se zabránilo tomu, že chudoba a sociální vyloučení budou předávány z jedné generace na druhou, a aby věnovaly zvláštní pozornost opuštěným dětem a dětem žijícím na ulici a umístěným v ústavech;
84. domnívá se, že vysoce kvalitní vzdělání, zdravotnické a sociální služby na podporu dětí a jejich rodin, včetně cenově dostupných služeb péče o dítě a přístupu k cenově přijatelnému bydlení, jsou nezbytné pro prevenci a omezení dětské chudoby, sociálního vyloučení, diskriminace a k tomu, aby se zabránilo přenášení chudoby z jedné generace na druhou;
85. vyzývá členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost sociální ochraně neúplných rodin, které jsou vystaveny většímu nebezpečí chudoby;
86. vyzývá členské státy, aby dětem zajistily přístup ke službám a příležitosti, které jim zajistí současné i budoucí vhodné životní podmínky a umožní jim dosáhnout jejich plného potenciálu; vyzývá tedy členské státy, aby do studijních osnov zahrnuly také základní finanční vzdělání;
87. vyzývá členské státy, aby zajistily sběr údajů o dětské chudobě a rozbor situace dětí, jimž hrozí chudoba, zejména dětí, které jsou velmi ohrožené, jako jsou zdravotně postižené děti, romské děti, děti umístěné v ústavech, migrující děti a děti žijící na ulici, a aby monitorovaly a vyhodnocovaly své politiky v této oblasti a zajistily systematické posuzování dopadů těchto politik;
88. vyzývá Komisi, aby vytvořila další ukazatele, které by mohly být kombinovány se současnými ukazateli nedostatečných příjmů a které by umožnily hlubší pochopení problému dětské chudoby;
89. zdůrazňuje zásadní roli zdravotních služeb a všeobecných sociálních služeb v evropském sociálním modelu; vyzývá Komisi, aby při uplatňování práva jednotného trhu a práva hospodářské soutěže uznávala jejich roli; zdůrazňuje nedostatečné financování těchto služeb, zejména v určitých východoevropských členských státech;
90. domnívá se, že liberalizace zdravotních služeb by mohla vést k nárůstu rozdílů v dostupnosti kvalitní zdravotní péče;
91. vyzývá členské státy, aby zviditelnily činnost úvěrových družstev, a nabídly tak jednotlivcům bezpečné a regulované prostředí umožňující šetřit a půjčovat si peníze, a úspěšně tak řešit narůstající problém osobního zadlužení; vyzývá členské státy, aby zajistily jednotlivcům právo na otevření bankovního účtu za rozumnou cenu, jelikož otevření účtu představuje základní prostředek účasti na hospodářských činnostech a na životě společnosti;
92. uznává, že obchod s lidmi vede k ohromnému utrpení a vyzývá členské státy, aby prosazovaly právní předpisy proti obchodu s lidmi a proti diskriminaci, aby pracovaly na znovuzačleňování obětí obchodování s lidmi do společnosti, aby zvýšily přeshraniční spolupráci a aby podepsaly, ratifikovaly a prováděly Úmluvu o opatření proti obchodování s lidmi; naléhavě žádá členské státy, aby učinily z ochrany obětí obchodu s lidmi svou prioritu, zejména pokud jde o dětské oběti a uplatňování jejich základních lidských práv;
93. vítá návrh směrnice, kterou se stanoví postihy pro zaměstnavatele státních příslušníků třetích zemí s nelegálním pobytem ( KOM(2007)0249 ), předložený Komisí a vyzývá členské státy, aby předložily legislativní návrhy a lépe prováděly stávající evropské právní předpisy v otázce vykořisťování zranitelných pracovníků ze strany vůdců gangů a aby podepsaly a ratifikovaly Úmluvu o ochraně práv migrujících pracovníků a členů jejich rodin;
94. naléhavě vyzývá členské státy, aby zajistily, že jejich azylová politika bude založena na dodržování lidských práv v souladu s Úmluvou o právním postavení uprchlíků a dalšími relevantními právními předpisy v oblasti lidských práv, a zároveň se pokusily ukončit závislost žadatelů o azyl na sociálních dávkách tím, že jim umožní pracovat, a aby zvážily vytvoření dalších forem legálního přistěhovalectví; důrazně kritizuje stávající porušování úmluvy o uprchlících a dalších právních předpisů na ochranu lidských práv, k němuž dochází ve členských státech;
95. vyzývá členské státy, aby věnovaly větší pozornost situaci bezdomovců, především v souvislosti s jejich přístupem k bydlení, zdravotní péči, vzdělání a zaměstnání;
96. vyzývá členské státy, aby odstranily nedostatky v ustanoveních pro pomoc sociálním skupinám, jež se nedokáží začlenit do pracovního trhu, jakož i nedostatky ve službách určených těmto skupinám, a aby dohlížely na to, aby tato ustanovení a tyto služby byly spravedlivé, udržitelné a dostupné všem;
o
o o
97. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Výboru pro sociální ochranu a vládám a parlamentům členských států a kandidátských zemí.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Klíčové body této zprávy
Tato zpráva podporuje obecný přístup sdělení Komise o vyhodnocení sociální reality ( KOM(2007)0063 ) a návazných dokumentů, na jejichž základě by měla proběhnout všeobecná diskuse o úloze sociální politiky v Evropské unii. Vzhledem k tomu, že je ve sdělení uvedeno, že se závěry této diskuse rovněž promítnou do průběžného hodnocení agendy sociální politiky, je třeba, aby byl Parlament informován o výsledcích těchto diskusí a o tom, jaké kroky zamýšlí Komise v souvislosti s tímto hodnocením učinit.
Zpráva připomíná, že sociální začlenění a sociální ochrana jsou základními hodnotami Evropské unie, na něž má každý člověk nezadatelné právo bez ohledu na etnický původ, věk, pohlaví, postižení, sexuální orientaci či náboženské přesvědčení.
Zpráva upozorňuje na to, že 78 milionů evropských občanů žije i nadále v chudobě a že 8 % občanů EU trpí chudobou i přesto, že jsou zaměstnaní, a že se rozdíl mezi bohatými a chudými v mnoha členských zemích EU neustále zvětšuje.
Zpráva konstatuje, že v dnešní Evropě žijí lidé mnoha etnik a náboženství a že členské státy musí zajistit, aby jejich právní předpisy tuto rozmanitost odrážely a chránily všechny osoby před násilím, diskriminací a obtěžováním.
Zpráva upozorňuje na to, že chudoba a nezaměstnanost jsou spojeny se špatným zdravotním stavem v důsledku faktorů, jako je špatné stravování, horší prostředí v chudších oblastech, nevhodné bydlení, stres a skutečnost, že chudí lidé mají v mnoha členských státech často horší přístup ke zdravotní péči.
Zpráva konstatuje, že úroveň nezaměstnanosti postižených osob, mezi něž také patří lidé s mentálním postižením, starší osoby a etnické menšiny, je v celé Evropské unii i nadále nepřijatelně vysoká.
Zpráva zdůrazňuje, že zaměstnanost musí být chápána jako jedna z nejúčinnějších forem ochrany proti chudobě a sociálnímu vyčlenění, a vyzývá proto Komisi a členské státy, aby účinně uplatňovaly směrnici o zaměstnanosti 78/2000/ES, která stanovuje právní rámec pro rovné zacházení v zaměstnání.
Zpráva zdůrazňuje, že přístup ke zboží a službám by měl být právem každého občana EU, a vyzývá tedy Evropskou komisi, aby předložila konkrétní směrnice pro všechny oblasti, které nejsou upraveny právními předpisy v rámci článku 13 Smlouvy o ES pro boj proti diskriminaci v přístupu ke zboží a službám, včetně diskriminace z důvodu postižení, věku, náboženské příslušnosti či víry nebo sexuální orientace.
Zpráva vyzývá členské státy, aby účinněji prováděly stávající právní předpisy EU v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky.
Zpráva uznává, že v mnoha členských státech mají občané k dispozici záchrannou síť zaručující minimální příjem, a domnívá se, že členské státy, v nichž taková síť nefunguje, může k jejímu vytvoření povzbudit výměna osvědčených postupů.
Zpráva poukazuje na to, že by měla být podporována přiměřená minimální mzda stanovená na úrovni členských států, která může přispět k tomu, aby se práce stala z finančního hlediska perspektivní; uvědomuje si však, že v mnoha členských státech je tato mzda velmi nízká.
Zpráva zohledňuje dřívější zprávy Parlamentu, v nichž se klade důraz na skutečnost, že sociální politika je rovnocenná a plně v interakci s ostatními politikami trojúhelníku Společenství (hospodářská politika, politika zaměstnanosti, sociální politika).
Zpráva o sdělení Komise o agendě sociální politiky, Výbor pro zaměstnanost a sociální věci, zpravodajka Anne E.M. Van Lancker, A5-0291/2000 .
Zpráva o sociální situaci v Evropské unii, Výbor pro zaměstnanost a sociální věci, zpravodajka Ilda Figuereido, A6-0035/2005 . V této souvislosti by Komise měla posílit a vyjasnit původní lisabonský cíl vymýtit chudobu, a to přijetím jasného cíle EU snížit úroveň chudoby měřenou ve vztahu k HDP do roku 2010 a rozvinout soubor měřítek sociálního začleňování, podle kterých budou výsledky strategie sociálního začleňování posuzovány.
Zpráva o agendě sociální politiky na období let 2006–2010, Výbor pro zaměstnanost a sociální věci, Zpravodajka Ria Oomen-Ruijten, A6-0142/2005 .
Zpráva o „vyhodnocení sociální reality“ se zabývá dvěma dokumenty Komise: sdělení o sociálním začlenění a sociální ochraně (KOM(2007)013) a sdělení o vyhodnocení sociální reality (KOM(2007)063).
Shrnutí obsahu sdělení o sociálním začlenění a sociální ochraně
Otevřená metoda koordinace (OMK) zvýšila povědomí o složitých příčinách sociálního vyčlenění a chudoby a vytvořila nový společný přístup k reformám sociální ochrany založený na zásadách dostupnosti, přiměřenosti, kvality, modernizace a udržitelnosti. Také na poli zdravotní péče a dlouhodobé péče existuje vhodný prostor pro vzájemnou výměnu poznatků ohledně politik; společné úvahy nad stanovenými cíli mohou zvýšit účinnost politiky a zkvalitnit poskytování služeb v oblasti zdravotní péče na úrovni členských států.
Některé národní reformní programy jsou výrazně zaměřeny na nejvíce znevýhodněné osoby a pomáhají chudým rodinám, aby lépe využily rostoucí míru zaměstnanosti. Opatření k zajištění udržitelnosti veřejných financí jsou doprovázena opatřeními na ochranu nejzranitelnějších skupin. Na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni je nezbytné posílit a zviditelnit vzájemnou interakci.
Členské státy musí přisuzovat větší váhu boji proti dětské chudobě, poněvadž v případě znevýhodněných dětí existuje menší pravděpodobnost, že v budoucnu získají práci. Ukázalo se, že členské státy řeší tento problém zvyšováním rodinných příjmů, zlepšováním přístupu ke službám a ochranou dětských práv. Zpráva ukazuje, že v průměru opustí školu předčasně 15 % studentů, ale že v některých zemích se tento problém týká více než jedné třetiny mladých lidí. Některé členské státy si stanovily specifické cíle a za účelem řešení těchto problémů zavádějí preventivní opatření (předškolní vzdělávání, poradenská služba, doučování, granty) a kompenzační opatření (například náhradní školní vzdělání).
Také boj proti nezaměstnanosti mladých lidí zůstává z tohoto hlediska důležitým úkolem. Mnohé členské státy rozšiřují učňovské programy a nabízejí individualizovanou podporu nebo aktivní alternativy po krátkém období nezaměstnanosti, přičemž se zaměřují na sociálně znevýhodněné oblasti nebo zlepšování přístupu ke standardním opatřením.
V případě nevyváženosti v důsledku zeměpisných podmínek je zkvalitňování zdravotnické infrastruktury v nejchudší oblastech podporováno z evropských strukturálních fondů. Ke zvýšení standardu kvality usilují členské státy o lepší koordinaci všech úrovní zdravotnických služeb a o rozvoj programů prevence.
Shrnutí obsahu sdělení o vyhodnocení sociální reality
Na rozvoj evropské společnosti působí dva hlavní faktory, globalizace a demografie. Demografický vývoj přináší delší a zdravější život, ale také nové otázky, jakými jsou nové náklady na stárnutí populace, mezigenerační rovnost, zvyšující se význam péče o dítě a rovnováhy mezi pracovním a rodinným životem, vztahy mezi generacemi a nová nebezpečí chudoby. Globalizace ve spojení s novými technologiemi nabízí obrovský potenciál růstu. Aby však lidé mohli těchto příležitostí využít a byli připraveni na ztrátu tradičních průmyslových zaměstnání, musí být vybaveni prostřednictvím systému vzdělávání a odborné přípravy.
Obnovená Lisabonská strategie se zaměřuje nejen na hospodářskou výkonnost a konkurenceschopnost, ale i na vytváření větší sociální soudržnosti a na sociální rozměr udržitelnosti. V rámci této strategie se EU s členskými státy, které mají i nadále hlavní pravomoc definovat své vlastní politiky, zavázala společně určit politické přístupy, které co nejlépe zajistí prosperitu a solidaritu a podpoří jejich rozvoj. Lisabonská strategie tak podnítila společné úvahy o sociálních problémech ve velmi širokých souvislostech, které pokrývají tradiční otázky týkající se flexibility pracovního trhu a státní reformy sociálního zabezpečení, včetně důchodu, stejně jako otázky týkající se systémů vzdělávání a odborné přípravy.
Mnoho iniciativ v rámci sociální politiky bylo v minulosti formulováno pro průmyslovou společnost. Současná evropská společnost je stále více založená na znalostech a zaměřená na služby, přičemž pochopení a analýze sociální situace a sociálních problémů se věnuje méně pozornosti.
Cílem vyhodnocení sociální reality je tedy zjistit, jaké jsou skutečné sociální výzvy, a podnítit diskusi o sociální situaci v Evropě, která rovněž přispěje k průběžnému hodnocení agendy sociální politiky.
3. 10. 2007
STANOVISKO Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
k vyhodnocení sociální reality
( 2007/2104(INI) )
Navrhovatel:
Miroslav Mikolášik
NÁVRHY
Výbor pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. vyjadřuje hlubokou lítost nad tím, že mezi jednotlivými členskými státy a socioekonomickými vrstvami obyvatelstva narůstají rozdíly v oblasti ochrany zdraví; zdůrazňuje, že to platí pro dospělé i pro děti, přičemž pro zdraví dětí je hlavní hrozbou chudoba;
2. zdůrazňuje především napjatou a stále se zhoršující hospodářskou a sociální situaci zejména v nejvíce znevýhodněných socioekonomických vrstvách obyvatelstva; je znepokojen nedávným rozsudkem Soudního dvora Evropských společenství, kterým dává Soudní dvůr souhlas s omezením povinností zaměstnavatele v oblasti sociálního zabezpečení; vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly a uplatňovaly opatření pro zlepšení této situace;
3. domnívá se, že vzhledem k demografickému vývoji a k postupnému prodlužování lidského života je důležité vytvářet strategie pro oblast veřejného zdraví s cílem zajistit zdravotní prevenci, účinný boj proti nemocem a kvalitní zdravotní péči pro všechny, a tak zlepšovat kvalitu života Evropanů; na základě tohoto zjištění považuje za zásadní věnovat zvláštní pozornost zdraví dětí, aby dospěly a dospělost prožily v dobrém zdraví; vybízí proto členské státy, aby přijaly opatření na podporu rodičů a rodin, například zajistily pracovní podmínky, které budou příznivé pro rodiny, pomoc pro rodiče při výchově a péči o malé děti a pružné rozvržení pracovní doby, jak je navrženo ve sdělení Komise „Podporovat solidaritu mezi generacemi“ ( KOM(2007)0244 );
4. připomíná, že zdraví je základním právem a že každému musí být v jeho blízkém okolí zajištěna prevence, kvalitní zdravotní péče a lékařské ošetření pro případ nemoci; připomíná cíl Evropské unie a členských států, jímž je zaručit při definování a provádění politiky Společenství vysokou úroveň ochrany zdraví lidí;
5. vyzývá členské státy, aby s ohledem na demografické změny více než dosud přizpůsobovaly zabezpečení ve stáří stávajícím a budoucím potřebám a aby zajistily vysokou úroveň péče o všechny starší lidi nezávisle na jejich příjmu a sociálním postavení, a tak každému umožnily důstojné stárnutí;
6. upozorňuje na nedostatek srovnatelných metod a údajů v oblasti dlouhodobé péče, a pokládá proto za důležité posílit cílenou výměnu zkušeností mezi členskými státy v této oblasti s cílem zlepšit informovanost o tom, jak lze nejoptimálněji organizovat, zajišťovat a za dostupné ceny poskytovat kvalitní péči a jaké metody jsou nejvhodnější pro zajištění důstojného života starších lidí, včetně vzrůstajícího počtu osob trpících demencí;
7. zdůrazňuje zásadní roli zdravotních služeb a všeobecných sociálních služeb v evropském sociálním modelu; vyzývá Komisi, aby při uplatňování práva jednotného trhu a práva hospodářské soutěže uznávala jejich roli; zdůrazňuje nedostatečné financování těchto služeb, zejména v určitých východoevropských státech;
8. vyzývá členské státy, aby pro všechny lidi včetně nejvíce znevýhodněných skupin, bez ohledu na jejich příjem, sociální postavení, věk a bydliště, zajistily lepší dostupnost kvalitní, cenově přijatelné a spolehlivé zdravotní péče, což je předpokladem pro aktivní začlenění těchto osob do společnosti a aby dále usilovaly o odstranění přetrvávajících značných rozdílů ve zdravotní péči a její dostupnosti
9. konstatuje však, že čím více jsou socioekonomické vrstvy obyvatelstva znevýhodněny, tím menší mají prospěch ze zlepšování jednotlivých faktorů zdravotní péče; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby při vypracování a provádění různých strategií v oblasti zdraví tuto skutečnost zohlednily;
10. vyzývá členské státy, aby rozvíjely znalosti a schopnosti především sociálně znevýhodněných občanů, aby se jim dostalo potřebných služeb, a aby hledaly i další cesty k podpoře účasti této skupiny na společenském životě;
11. domnívá se, že liberalizace zdravotních služeb by mohla vést ke zdůraznění rozdílů v dostupnosti kvalitní zdravotní péče;
12. konstatuje, že chudoba je spojena s vyšším rizikem zdravotních problémů;
13. upozorňuje na to, že sociální vyloučení a zdravotní problémy psychického původu jsou úzce propojeny a tuto oblast veřejného zdraví lze zlepšit, pouze když zamezíme sociálnímu vyloučení, a proto musí členské státy uplatňovat v tomto smyslu vhodnou politiku;
14. vzhledem k narůstajícím nákladům na zdravotnictví vyzývá členské státy, aby provedly vhodné kroky – například využívání nových technologií, cílené informační kampaně, efektivní řízení zdravotnictví, rozšiřování referenčních center či přeshraniční spolupráce – s cílem zajistit nyní i v budoucnu kvalitní zdravotní péči pro všechny a zároveň ve střednědobém horizontu dosáhnout úspory výdajů; a vybízí členské státy a Komisi, aby ve spolupráci se zdravotníky a pacienty stanovily obecné zásady s cílem zajistit stejnou dostupnost léků a zdravotnických přípravků pro všechny a dále aby vzaly v úvahu, že výdaje na zdravotnictví lze snížit nejen kroky na vládní úrovni, ale také výraznější mezigenerační solidaritou a soudržností rodin a opatřeními vzájemné pomoci na místní úrovni;
15. upozorňuje na to, že horší zdravotní stav a další negativní vlivy související se znečištěním životního prostředí (znečištění ovzduší, nebezpečné látky, hluk atd.) se dotýkají hlavně rizikových skupin, jako jsou děti, starší lidé a lidé trpící chronickým onemocněním; je znepokojen zprávami, které ukazují souvislost mezi příjmem a zatížením ze znečištěného životního prostředí a prokazují, že oblasti, v nichž žijí obyvatelé s nižším příjmem, jsou často ty nejvíce znečištěné;
16. vybízí Komisi, aby plně využila evropského rozměru a podpořila výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy, dotace, informační kampaně o výživě a tělesné aktivitě přizpůsobené potřebám různých cílových skupin, především dětí, a další prostředky, tedy cíle stanovené Komisí v bílé knize „Strategie pro Evropu týkající se zdravotních problémů souvisejících s výživou, nadváhou a obezitou“ ( KOM(2007)0279 ), které nepřiměřeně postihují nejvíce znevýhodněné vrstvy obyvatelstva;
17. je si vědom toho, že politika v oblasti boje proti alkoholu a kouření a zneužívání omamných látek a léků na předpis spadá převážně do vnitrostátní působnosti, vybízí však Komisi, aby hrála proaktivní úlohu tím, že bude shromažďovat a sdělovat veškeré zkušenosti získané v jednotlivých členských státech, jak to navrhuje ve svém sdělení o strategii Evropské unie na podporu členských států při snižování škod souvisejících s alkoholem ( KOM(2006)0625 ), a aby zahájila konzultace a otevřenou veřejnou diskusi o nejvhodnějším způsobu vedení boje proti pasivnímu kouření, jak navrhuje ve své zelené knize „K Evropě bez tabákového kouře: možnosti politiky na úrovni EU“ ( KOM(2007)0027 );
18. opakuje svá vyjádření z usnesení ze dne 15. prosince 2005 o legislativním a pracovním programu Komise pro rok 2006
Úř. věst. C 286 E, 23.11.2006, s. 487. , zejména co se týče ohrožení veřejného zdraví například kardiovaskulárními chorobami, diabetem, rakovinou, psychickými onemocněními a HIV/AIDS, a o vysokém zatížení škodlivými látkami ve městech a aglomeracích;
19. zdůrazňuje význam sportu pro dobrý zdravotní stav a prevenci četných nemocí ohrožujících veřejné zdraví; vyzývá členské státy, aby investovaly do zlepšování zařízení ke sportovnímu vyžití a v obytných oblastech podporovaly vytváření prostředí, které bude umožňovat aktivní a iniciativní život občanů;
20. vítá úlohu, kterou v ochraně veřejného zdraví v Evropě hraje mj. Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) a evropský systém včasného varování a reakce pro případ ohrožení veřejného zdraví (EWRS) při uplatňování mezinárodního zdravotního řádu;
21. potvrzuje své stanovisko představené v šestém akčním programu pro životní prostředí, že čisté a zdravé životní prostředí je předpokladem pro blaho občanů;
22. připouští, že stoupá počet sebevražd; domnívá se proto, že musí být zaručena dostupnost péče o duševní zdraví pro každého;
23. zdůrazňuje význam, který musí členské státy i evropské orgány přikládat dodržování platných právních předpisů, a vyzývá proto Komisi, aby dbala na řádné uplatňování evropské legislativy, nejen pokud jde o kvalitu vody, ovzduší a půdy, snižování emisí hluku, uplatňování programu REACH a posílení kontroly chemických výrobků, výroby potravin atd., ale také zákaz klamavé reklamy či reklamy na potravinářské výrobky pro děti i dospělé.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
2.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
39
0
1
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Liam Aylward, Pilar Ayuso, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Jill Evans, Anne Ferreira, Matthias Groote, Gyula Hegyi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Eija-Riitta Korhola, Urszula Krupa, Peter Liese, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Vittorio Prodi, Guido Sacconi, Karin Scheele, Richard Seeber, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Náhradník(ci) přítomní při závěrečném hlasování
Rebecca Harms, Karin Jöns, Caroline Lucas, Miroslav Mikolášik, Bart Staes
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Pier Antonio Panzeri
2. 10. 2007
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro Výbor pro zaměstnanost a sociální věci
k vyhodnocení sociální reality
( 2007/2104(INI) )
Navrhovatelka:
Ilda Figueiredo
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro zaměstnanost a sociální věci jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že v řadě členských států existuje značný rozpor mezi ustanoveními právních předpisů a jejich efektivností při změnách sociálních podmínek a vztahů mezi pohlavími,
B. vzhledem k tomu, že nejčastějším trestným činem v Evropské unii, který není postihován, je násilí vůči ženám,
C. vzhledem k tomu, že sociální jevy, jako například obchod s lidmi, organizovaná trestná činnost, diskriminace na základě pohlaví a prostituce, jsou úzce propojené,
1. vítá rozsáhlou konzultaci o sociálních problémech a výzvách, kterým Evropa čelí, a to včetně jejich důsledků, pokud jde o rovné příležitosti;
2. vítá iniciativu, jejímž cílem je vyhodnotit sociální realitu v EU, a očekává, že poskytne zejména jasnější představu o sociální situaci žen;
3. zdůrazňuje, že ženy a děti jsou hlavními oběťmi chudoby a sociálního vyloučení v situaci, kdy je 16 % populace ohroženo chudobou i poté, co obdrží sociální dávky; upozorňuje na to, že uvedené riziko se ještě zvyšuje v případě přistěhovalců, starších osob, osob se zdravotním postižením a členů domácností rodiče samoživitele;
4. vyzývá Komisi a členské státy, aby stávající právní předpisy EU v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky prováděly bezodkladně a účinněji a aby při tom věnovaly zvláštní pozornost požadavkům na rovnost žen a mužů;
5. konstatuje, že děti jsou ve většině členských států vystaveny zvýšenému riziku chudoby a že v některých případech se téměř každé třetí dítě nachází v takové situaci a tato pravděpodobnost se ještě zvyšuje, pokud děti žijí v početných domácnostech rodiče samoživitele, jímž jsou většinou ženy, a to často ženy bez zaměstnání;
6. zdůrazňuje zvyšující se význam povinnosti pečovat o dítě a rovnováhy mezi pracovním a rodinným životem;
7. vyzývá členské státy, aby prosazovaly dodržování právních předpisů, které by umožnily sladit práci s rodinným životem, čímž by rodičům umožnily zůstat na pracovním trhu, nebo na něj snadno znovu vstoupit;
8. vyzývá k podpoře politik, které by se více zabývaly dětmi, včetně lepšího využívání veřejných zdrojů pro řešení problému investic do dětí a mladých lidí, a to i v případě, že by to mělo vést k přesunům finančních zdrojů z jiných oblastí politik;
9. konstatuje, že v průměru nedokončí školní docházku 15 % žáků, ale že v některých zemích, například v Portugalsku, je tato míra přibližně 40 %, což je důvodem ke znepokojení, pokud jde o vzdělávání a odbornou přípravu mladých dívek;
10. zdůrazňuje, že chudoba a sociální vyloučení jsou jevem s mnoha různými aspekty, z nichž nicméně vystupují do popředí ekonomická situace rodin, podmínky bydlení a přístup ke vzdělání a zdravotní a dlouhodobé péči;
11. s velkým znepokojením konstatuje, že násilí založené na pohlaví zhoršuje sociální a politické vyloučení žen, a tím jim znemožňuje využívat jejich lidská práva; vyzývá členské státy, aby posílily právní úpravu a aby v této oblasti sdílely osvědčené postupy;
12. vyzývá Komisi, aby provedla šetření, jež by se zabývalo otázkou lidských a sociálních důsledků hospodářské mobility ve vztahu k sociálnímu postavení žen;
13. vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření, která by všem ženám pracujícím v jiném členském státě zajistila, že budou moci plně uplatňovat svá lidská, sociální a politická práva;
14. vyzývá Komisi, aby na evropské úrovni zahájila diskusi o vhodných opatřeních, která by zajistila sociální začlenění prostitutek jakožto lidských bytostí a která by zároveň prostituci zrušila jako nepřijatelné porušování lidských práv v Evropské unii;
15. zdůrazňuje, že je důležité zachovat kvalitní veřejné služby, pevně ukotvený všeobecný systém veřejného sociálního a zabezpečení, vysokou úroveň sociální ochrany a kvalitní zaměstnání s příslušnými právy a zajistit, aby při formulaci a provádění těchto veřejných politik byla účinným způsobem zohledněna rovnost žen a mužů;
16. zdůrazňuje, že je třeba podpořit výrobní odvětví, mikropodniky, malé a střední podniky, malé zemědělské podniky, rodinná zemědělská hospodářství a sociální hospodářství, vzhledem k tomu, jaký mají význam pro vytváření pracovních míst pro ženy a zvyšování jejich blahobytu;
17. domnívá se, že politiky Společenství by měly upřednostňovat vytváření pracovních míst se zaručenými právy pracovníků, zejména pro ty části obyvatelstva, které jsou nezaměstnaností dotčeny nejvíce, a především pro mladé lidi, v jejichž případě míra nezaměstnanosti v řadě zemí trvale přesahuje 20 % a v průměru je dvakrát vyšší než celková nezaměstnanost, s tím, že nejvyšší míra nezaměstnanosti postihuje mladé dívky;
18. vyzývá Komisi a členské státy, aby v co největší míře upřednostňovaly sociální začlenění a práva žen a aby v souladu s tím změnily příslušné politiky, včetně politiky rozdělení příjmů;
19. zdůrazňuje, že je za účelem posílení hospodářské a sociální soudržnosti a sociálního začlenění žen nezbytné podporovat zejména nejvíce znevýhodněné regiony, oblasti, které jsou trvale strukturálně znevýhodněné, nejvzdálenější regiony a oblasti v nedávné době postižené omezováním průmyslové výroby, změnou průmyslové orientace nebo uzavíráním dolů.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
2.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
22
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Katerina Batzeli, Edit Bauer, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Claire Gibault, Lissy Gröner, Esther Herranz García, Lívia Járóka, Piia-Noora Kauppi, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Urszula Krupa, Esther De Lange, Roselyne Lefrancois, Siiri Oviir, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Anne Van Lancker, Anna Záborská
Náhradník(ci) přítomní při závěrečném hlasování
Gabriela Creţu, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Kartika Tamara Liotard
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
9.10.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
32
1
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Alexandru Athanasiu, Jean-Luc Bennahmias, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Jean Louis Cottigny, Harald Ettl, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Roger Helmer, Stephen Hughes, Karin Jöns, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Jean Lambert, Raymond Langendries, Bernard Lehideux, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Jan Tadeusz Masiel, Maria Matsouka, Elisabeth Morin, Csaba Őry, José Albino Silva Peneda, Kathy Sinnott, Jean Spautz, Ewa Tomaszewska, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Náhradník(ci) přítomní při závěrečném hlasování
Françoise Castex, Richard Howitt, Rumiana Jeleva, Dieter-Lebrecht Koch, Jamila Madeira, Mario Mantovani, Tatjana Ždanoka
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
