15. 3. 2006
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 103 odst. 4 jednacího řádu předložili poslanci
– Simon Coveney a José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra za skupinu PPE-DE
– Pasqualina Napoletano, Ana Maria Gomes a Josef Pinior za skupinu PSE
– Cecilia Malmström a Alexander Lambsdorff za skupinu ALDE
– Hélène Flastre, Frithjof Schmidt a Raül Romeva i Rueda za skupinu Verts/ALE
– Inese Vaidere za skupinu UEN
a který nahrazuje návrhy předložené níže uvedenými skupinami:
– ALDE (B6‑0150/2006)
– PPE-DE (B6‑0151/2006)
– UEN (B6‑0154/2006)
– Verts/ALE (B6‑0169/2006)
– PSE (B6‑0187/2006),
o výsledku jednání o Radě pro lidská práva a o 62. zasedání UNCHR
Usnesení Evropského parlamentu o výsledku jednání o Radě pro lidská práva a o 62. zasedání UNCHR
Evropský parlament ,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o Komisi OSN pro lidská práva, která přijal od roku 1996, a na usnesení ze dne 29. ledna 2004 o vztazích mezi Evropskou unií a Organizací spojených národů P5_TA(2004)0037 . , ze dne 9. června 2005 k reformě Organizace spojených národů P6_TA(2005)0237 . a ze dne 29. září 2005 P6_TA-PROV(2005)0362 . o výsledku jednání světového summitu Organizace spojených národů ve dnech 14.–16. září 2005,
–
s ohledem na 62. zasedání Komise OSN pro lidská práva (UNCHR), jehož konání bylo plánováno na termín od 13. března do 21. dubna 2006,
–
s ohledem na zprávu pracovní skupiny na vysoké úrovni pro hrozby, výzvy a změnu „Bezpečnější svět: naše společná odpovědnost“ ze dne 1. prosince 2004,
–
s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN „Ve větší svobodě: rozvoj, bezpečnost a lidská práva pro všechny“ ze dne 21. března 2005,
–
s ohledem na závěrečný dokument ze světového summitu OSN v roce 2005 přijatý v New Yorku dne 16. září 2005, který obsahuje rozhodnutí vytvořit Radu pro lidská práva, která nahradí Komisi pro lidská práva, a pověřit předsedu Valného shromáždění OSN úkolem vést jednání s cílem vymezit její mandát a složení a ukončit tato jednání co nejdříve v průběhu 60. zasedání,
– s ohledem na návrh rezoluce o Radě pro lidská práva, který předložil předseda Valného shromáždění OSN dne 23. února 2006,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 4 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že dodržování, prosazování a ochrana univerzálního souboru lidských práv je součástí etického a právního acquis Evropské unie a jedním ze základních kamenů evropské jednoty a celistvosti,
B.
vzhledem k tomu, že Organizace spojených národů je dnes stejně jako v minulosti potenciálně jednou z organizací, které mají nejlepší předpoklady k tomu, aby se podrobně zabývaly otázkami lidských práv a výzvami, před nimiž lidstvo v současnosti stojí,
C.
vzhledem k tomu, že návrh rezoluce o Radě pro lidská práva (HRC) byl výsledkem mnohaměsíčního úsilí o dosažení shody,
D.
vzhledem k tomu, že i když se HRC nebude zabývat některými z hlavních znepokojivých skutečností, na které se upozorňovalo, mohla by se stát účinnou platformou pro posílení ochrany lidských práv a jejich prosazování v rámci OSN, která ne vždy dosáhla vytouženého úspěchu v podobě konkrétních výsledků,
E.
vzhledem k tomu, že 62. zasedání UNCHR bude jejím posledním zasedáním před vytvořením Rady OSN pro lidská práva,
F.
vzhledem k tomu, že byla vytvořena ad hoc delegace EP, která se zúčastní letošního výročního zasedání UNCHR, stejně jako tomu bylo v uplynulých sedmi letech,
Rada pro lidská práva
1.
vítá přijetí rezoluce o vytvoření HRC; bere v tomto ohledu na vědomí podíl EU na tomto výsledku jednání;
2.
vítá vytvoření méně početného, stálého orgánu OSN, jehož členy volí přímým hlasováním Valné shromáždění, jako první krok při naplňování závazku ze světového summitu v roce 2005 posílit organizační strukturu OSN pro lidská práva;
3.
vítá zejména skutečnost, že se HRC bude moci během roku pravidelně scházet, bude konat nejméně tři zasedání ročně a bude moci svolávat kromě svých pravidelných schůzek i zvláštní zasedání věnovaná prudce se stupňujícím krizím v oblasti lidských práv;
4.
vítá zachování systému nezávislých „zvláštních postupů“, který zavedla UNCHR; bere na vědomí, že tyto zvláštní postupy budou do jednoho roku přezkoumány, a vyzývá EU, aby věc stále pozorně sledovala a zajistila zachování těchto postupů;
5.
vítá zachování zvyklosti, že se diskusí účastní nevládní organizace pro lidská práva; opakuje svou výzvu k reformě Výboru OSN pro nevládní organizace s cílem zajistit efektivní zapojení nezávislých nevládních organizací;
6.
vítá vytvoření univerzálního mechanismu pravidelného přezkoumávání formou peer review jako prostředku k posílení celostního záběru a rovného zacházení s členskými státy při sledování situace v oblasti lidských práv na celém světě; bere na vědomí zásadu, že tento mechanismus by neměl zdvojovat činnost, kterou vyvíjejí orgány zřízené smlouvami OSN; vyzývá HRC, aby při vypracovávání pravidel pro toto přezkoumávání zajistila, aby této otázce bylo věnováno zvláštní zasedání, které nebude jedním z minimálního počtu tří zasedání ročně a nebude se konat v minimální době deseti týdnů trvání zasedání, které stanoví rezoluce;
7.
lituje, že nebyl přijat návrh volit členy HRC vyšší, dvoutřetinovou většinou; domnívá se však, že postup, v jehož rámci jsou členové rady voleni přímo a jednotlivě v tajném hlasování absolutní většinou Valného shromáždění a vlády musí zkoumat dosavadní aktivity kandidátů v oblasti lidských práv a jejich předpoklady, by mohl zabránit tomu, aby v radě zasedli členové, kteří závažným způsobem porušují lidská práva; vítá vytvoření mechanismu, kterým lze na základě hlasů dvou třetin členů Valného shromáždění pozastavit členská práva člena rady, který se dopustí závažného a systematického porušování lidských práv;
8.
vyzývá všechny členské státy OSN, aby se snažily zvolit kandidátské země s nejvyššími standardy dodržování lidských práv, které ratifikovaly základní smlouvy o lidských právech, splnily své povinnosti v oblasti podávání zpráv, zaslaly otevřená pozvání k provedení zvláštních postupů OSN a snažily se vyhovět jejich doporučením; vyzývá EU, aby trvala na tom, že nominace musí být předloženy nejméně třicet dnů před volbou, aby byl čas na veřejné zkoumání dosavadních aktivit kandidátů v oblasti lidských práv a jejich příslibů;
9.
znovu potvrzuje svůj názor, že schopnost HRC chránit lidská práva bude záviset na politické vůli všech stran učinit z rady silný a účinně působící orgán;
10.
vyzývá proto všechny členské státy OSN, aby naplnily mandát, který stanovily, a aby v praxi využívaly vytvořené mechanismy, a zajistily tak, že HRC bude schopna účinně chránit a prosazovat lidská práva;
11.
naléhá na EU, aby se zhostila v HRC průkopnické role a stala se příkladem společného úsilí o vytvoření silnějšího orgánu OSN pro lidská práva, který bude schopen se zabývat aktuální situací v oblasti lidských práv kdekoli na světě a reagovat na ni;
12.
znovu opakuje, že je třeba posílit konzultace, spolupráci a koordinaci mezi EU a OSN, zejména její novou HRC;
13.
znovu opakuje, že ze strany Evropské unie je zapotřebí koordinovaného, jednotného a dobře připraveného přístupu před zasedáními HRC, v jejich průběhu a po nich, aby byl zajištěn efektivní a přínosný příspěvek k jednání rady;
14.
po zkušenosti s pravidelnou účastí EP na výročních zasedáních UNCHR považuje za žádoucí i nadále vysílat delegaci na důležitá zasedání HCR;
62. zasedání UNCHR
15.
bere na vědomí rozhodnutí, že 62. zasedání UNCHR bude přechodové, věnované procesním otázkám a zkrácené;
16.
domnívá se nicméně, že tato podoba jednání by neměla bránit UNCHR v tom, aby plnila svůj ochranný mandát, a že by měly řádně proběhnout nebo být jiným způsobem projednány veškeré činnosti komise jako za normálních okolností;
17.
vyzývá proto členy komise, aby zajistili, že na tomto zasedání budou podány informace o práci na zvláštních postupech, k jejichž provedení byl dán mandát na posledním zasedání, bude se o této práci hovořit a bude plně prodiskutována – jde například o zprávu generálního tajemníka o spolupráci se zástupci orgánů OSN pro lidská práva – a že mandáty, jejichž platnost skončila, budou prodlouženy, například mandát zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN pro obhájce lidských práv; zdůrazňuje, že obhájcům lidských práv musí být ponechána možnost vystoupit před komisí a účastnit se diskusí;
* * *
18.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedovi 60. valného shromáždění OSN a Vysokému komisaři pro lidská práva.
.
