13. 12. 2011 SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ předložený v souladu s čl. 110 odst. 4 jednacího řádu
a nahrazující návrhy usnesení předložené skupinami:
Verts/ALE ( B7‑0693/2011 )
S&D ( B7‑0694/2011 )
ALDE ( B7‑0695/2011 )
ECR ( B7‑0697/2011 )
PPE ( B7‑0700/2011 )
o nadcházejícím summitu EU–Rusko konaném dne 15. prosince 2011 a o výsledcích voleb do Státní dumy, které proběhly dne 4. prosince 2011
Elmar Brok
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Ria Oomen-Ruijten
,
Ioannis Kasoulides
,
Alojz Peterle
,
Elena Băsescu
,
Cristian Dan Preda
,
Lena Kolarska-Bobińska
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Inese Vaidere
,
Nadezhda Neynsky
,
Joachim Zeller
,
Mario Mauro
,
Tokia Saïfi
,
Arnaud Danjean
,
Traian Ungureanu
,
Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė
za skupinu PPE
Hannes Swoboda
,
Véronique De Keyser
,
Knut Fleckenstein
,
Kristian Vigenin
,
Boris Zala
za skupinu S&D
Kristiina Ojuland
,
Guy Verhofstadt
,
Leonidas Donskis
,
Robert Rochefort
,
Edward McMillan-Scott
,
Marietje Schaake
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Sonia Alfano
,
Izaskun Bilbao Barandica
,
Johannes Cornelis van Baalen
,
Graham Watson
,
Ivo Vajgl
za skupinu ALDE
Rebecca Harms
,
Werner Schulz
,
Raül Romeva i Rueda
,
Bart Staes
,
Barbara Lochbihler
,
Tarja Cronberg
,
Indrek Tarand
,
Rui Tavares
za skupinu Verts/ALE
Charles Tannock
,
Ryszard Antoni Legutko
,
Tomasz Piotr Poręba
,
Marek Henryk Migalski
,
Geoffrey Van Orden
,
Michał Tomasz Kamiński
,
Roberts Zīle
,
Ryszard Czarnecki
,
Janusz Wojciechowski
,
Konrad Szymański
,
Adam Bielan
za skupinu ECR
PE479.392v01-00 } PE479.393v01-00 } PE479.394v01-00 } PE479.396v01-00 } PE479.399v01-00 } RC1 Usnesení Evropského parlamentu o nadcházejícím summitu EU–Rusko konaném dne 15. prosince 2011 a o výsledcích voleb do Státní dumy, které proběhly dne 4. prosince 2011
Evropský parlament,
– s ohledem na své předchozí zprávy a usnesení o Rusku, zejména na usnesení ze dne 9. června 2011 Přijaté texty, P7_TA(2011)0268 .
o summitu EU-Rusko ve dnech 9.-10. června 2011 a na usnesení ze dne 17. června 2010 o summitu EU-Rusko,
– s ohledem na své předchozí zprávy a usnesení o vztazích mezi EU a Ruskem, včetně usnesení ze dne 7. července 2011 Přijaté texty, P7_TA(2011)0335 .
o přípravě voleb do ruské Státní dumy v prosinci 2011, ke své zprávě ze dne 16. prosince 2010 o výroční zprávě o lidských právech ve světě za rok 2009 a politice Evropské unie v této oblasti Přijaté texty, P7_TA(2010)0489
,
– s ohledem na dohodu o partnerství a spolupráci mezi EU a Ruskou federací Úř. věst. L 327, 28.11.1997, s. 1.
, na jednání zahájená v roce 2008 o nové dohodě mezi EU a Ruskem a na „partnerství pro modernizaci“ zahájené v roce 2010,
– s ohledem na společné cíle EU a Ruska, stanovené ve společném prohlášení vydaném po 11. summitu EU-Rusko, jenž se konal dne 31. května 2003 v Petrohradě, které se týkají vytvoření společného hospodářského prostoru, společného prostoru svobody, bezpečnosti a práva, společného prostoru spolupráce v oblasti vnější bezpečnosti a společného prostoru pro výzkum a vzdělávání, včetně kulturních aspektů (tzv. čtyři společné prostory spolupráce),
– s ohledem na společné závěrečné prohlášení a doporučení schůze Výboru pro parlamentní spolupráci EU-Rusko konané ve dnech 19.–20. září 2011 ve Varšavě,
– s ohledem na společné prohlášení ze schůze Stálé rady partnerství v oblasti svobody, bezpečnosti a práva mezi Ruskem a EU konané dne 11. října 2011 ve Varšavě,
– s ohledem na připomínky místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Catherine Ashtonové na 8. schůzi Stálé rady partnerství EU-Rusko dne 17. listopadu 2011 v Moskvě,
– s ohledem na nejnovější dialog o lidských právech EU-Rusko ze dne 29. listopadu 2011,
– s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Catherine Ashtonové o volbách do Dumy v Ruské federaci z 6. a 7. prosince 2011,
– s ohledem na předběžné závěry ze dne 5. prosince předložené OBSE, Úřadem pro demokratické instituce a lidská práva (OBSE/ODIHR), Parlamentním shromážděním OBSE (OBSE PA) a Parlamentním shromážděním rady Evropy (PACE) v návaznosti na mezinárodní pozorování voleb do Státní dumy, které se konaly dne 4. prosince,
– s ohledem na pořad jednání summitu EU-Rusko konaného dne 15. prosince 2011 v Bruselu,
– s ohledem na čl. 110 odst. 4 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že EU a Rusko jsou na sobě vzájemně závislé, a to hospodářsky i politicky; vzhledem k tomu, že posílená spolupráce a dobré sousedské vztahy mezi EU a Ruskem mají zásadní význam pro stabilitu, bezpečnost a prosperitu Evropy i zbytku světa; vzhledem k tomu, že Evropská unie je rozhodnuta i nadále prohlubovat a rozvíjet vztahy s Ruskem, a to na základě hluboké oddanosti demokratickým zásadám; vzhledem k tomu, že uzavření dohody o strategickém partnerství mezi EU a Ruskou federací je nanejvýš důležité pro vytvoření skutečně strategického partnerství;
B. vzhledem k tomu, že zajištění dodávek energie představuje pro EU jednou z největších výzev a jednu z hlavních oblastí spolupráce s Ruskem; vzhledem k tomu, že pro EU je nanejvýš důležité, aby postupovala jednotně a projevovala silnou vnitřní solidaritu,
C. vzhledem k tomu, že Rusko sdílí jako stálý člen Rady bezpečnosti OSN spolu s ostatními členy odpovědnost za zachování celosvětové stability; vzhledem k tomu, že výzvy na mezinárodní úrovni − zejména ve společném sousedství (jižní Kavkaz a Moldavská republika), v severní Africe, Sýrii, na Blízkém východě a v Íránu, terorismus, energetická bezpečnost, změna klimatu a finanční krize − mohou být vyřešeny pouze na základě koordinovaného přístupu za účasti Ruska;
D. vzhledem k tomu, že Ruská federace je právoplatným členem Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě, z čehož pro ni vyplývá závazek, že se bude řídit zásadami demokracie a dodržovat základní práva; vzhledem k tomu, že přetrvávají znepokojení týkající se lidských práv, právního státu, nezávislosti soudnictví a represivních opatření přijatých proti novinářům a opozici;
E. vzhledem k tomu, že v roce 2011 uplynulo 20 let od rozpadu SSSR, což byl jeden z hlavním milníků v evropských dějinách; vzhledem k tomu, že by se měl uznat příspěvek k těmto událostem ze strany těch, kdo aktivně čelili totalitnímu režimu a přispěli k osvobození od totality;
F. vzhledem k tomu, že dne 12. dubna 2011 Evropský soud pro lidská práva vyjádřil svou kritiku zdlouhavého postupu při registraci politických stran v Rusku, což není v souladu s volebními standardy stanovenými Radou Evropy a OBSE; vzhledem k tomu, že přetrvává značné znepokojení ohledně těžkostí, jimž čelí politické strany při účasti ve volbách, což účinně omezuje politickou soutěž a pluralismus v Rusku a ohrožuje legitimitu voleb;
G. vzhledem k tomu, že v den voleb byly hlášeny mnohé nesrovnalosti včetně několikanásobného hlasování, bránění stranickým pozorovatelům v činnosti a ucpávání volebních uren; vzhledem k tomu, že policie zadržela stovky aktivistů opozice, kteří se snažili v Moskvě, Petrohradu a jiných ruských městech dne 4. prosince a v následujících dnech organizovat shromáždění na protest proti průběhu voleb;
H. vzhledem k tomu, že dne 10. prosince na Bahenním náměstí v Moskvě protestovalo nejméně 50 000 osob, přičemž požadovaly zrušení výsledků voleb, které proběhly 4. prosince, uspořádání nových voleb, rezignaci předsedy volební komise, vyšetření údajné manipulace s volebními lístky a okamžité propuštění zatčených protestujících; vzhledem k tomu, že obdobné demonstrace se konaly i v jiných ruských městech;
I. vzhledem k tomu, že je tomu již rok, co Evropský parlament vyzval Radu, „aby v případě, že příslušné ruské orgány nevykročí pozitivním směrem a nezačnou spolupracovat a vyšetřovat případ Sergeje Magnického, trvala na tom, aby ruské orgány postavily odpovědné osoby před soud, a zvážila uvalení zákazu vstupu do EU pro ruské úředníky zapojené do tohoto případu“, a rovněž vyzval „úřady EU činné v trestním řízení, aby spolupracovaly s cílem obstavit bankovní účty a další majetek těchto ruských úředníků ve všech členských státech EU“ Přijaté texty, P7_TA(2010)0489
;
1. znovu vyjadřuje své přesvědčení, že Rusko zůstává jedním z nejvýznamnějších partnerů Evropské unie při budování strategické spolupráce a sdílí s ní nejen hospodářské a obchodní zájmy, ale i cíl úzce spolupracovat na celosvětové úrovni;
2. vyzývá EU a Rusko, aby využily příležitost, kterou představuje nadcházející summit, a urychlily jednání o nové dohodě o partnerství a spolupráci; opakuje svou podporu komplexní a právní závazné dohodě, která bude pokrývat veškeré politické, hospodářské a sociální otázky a zahrnovat veškeré oblasti související s demokracií, právním státem a dodržováním lidských práv; opětovně připomíná svůj názor, že demokracie a lidská práva musí tvořit nedílnou součást této dohody, zejména pokud jde o definici a začlenění účinné a fungující doložky o lidských právech;
3. vyzývá k většímu úsilí o dosažení pokroku, pokud jde o partnerství pro modernizaci EU–Rusko; zdůrazňuje, že je přesvědčen, že partnerství pro modernizaci podpoří reformu a dá nový impuls vztahům mezi EU a Ruskem, bude rozvíjet vzájemně přínosnou spolupráci v oblasti obchodu, hospodářství a zajištění energetické bezpečnosti a zároveň přispěje k celosvětové hospodářské obnově; domnívá se, že partnerství pro modernizaci musí doprovázet ambiciózní proces vnitrostátních reforem, včetně konsolidace demokratických institucí a spolehlivého právního systému; v této souvislosti vyzývá EU a ruskou vládu, aby definovaly opatření, která by měla být přijata, aby se těchto cílů dosáhlo;
4. vítá uzavření jednání o přistoupení Ruska ke Světové obchodní organizaci (WTO), což přispěje k vytvoření skutečně rovných podmínek pro podnikatele na obou stranách a usnadní obchod v rámci celosvětového hospodářství a umožní jeho liberalizaci; zdůrazňuje, že přistoupením vzniká Rusku právní závazek dodržovat veškerá pravidla WTO, včetně zrušení ochranářských opatření; vyjadřuje v této souvislosti své obavy ohledně celní unie mezi Ruskem, Kazachstánem a Běloruskem, která přinesla vyšší společné celní sazby; vyjadřuje své přesvědčení, že ruské členství ve WTO se rovněž stane významným základem prohloubení dvoustranné hospodářské integrace, a to i prostřednictvím uzavření probíhajících jednání o nové dohodě;
5. zdůrazňuje význam posílení energetického partnerství s Ruskem; opětovně připomíná, že dodávky přírodních zdrojů nelze využít jako politický nástroj; zdůrazňuje, že spolupráce v energetické oblasti je pro obě strany velmi důležitá, neboť představuje příležitost pro další spolupráci v obchodní a hospodářské oblasti v rámci otevřeného a transparentního trhu, přičemž je plně zohledňována potřeba EU diversifikovat přepravní cesty a poskytovatele energie; zdůrazňuje, že základem takové spolupráce by se vedle rovného přístupu k trhům, infrastruktuře a investicím měla stát zásada vzájemné provázanosti a transparentnosti a právně závazný energetický rámec, který zaručí spolehlivé dodávky energie a jejich bezpečnost, přičemž se musí vycházet z rovnocenných standardů pro všechny členské státy EU;
6. vyzývá Radu a Komisi, aby zajistily, že do nové dohody o partnerství a spolupráci mezi EU a Ruskem budou začleněny zásady Energetické charty a její Tranzitní protokol; vítá aktualizovanou verzi mechanismu včasného varování, která byla podepsána v únoru 2011 s cílem dále zlepšit koordinaci pro případ mimořádných událostí v oblasti dodávek nebo poptávky;
7. zdůrazňuje, že EU by měla rozšířit svou spolupráci s Ruskem v oblasti energetiky na oblasti, jako je energetická účinnost a výzkum v oblasti technologií obnovitelných zdrojů energie; připomíná, že mezivládní a obchodní dohody v oblasti energie mezi Ruskem a subjekty z EU musí odpovídat právním závazkům obou stran;
8. naléhavě vyzývá Ruskou federaci, aby zvýšila svou účast při řešení problematiky změny klimatu, a to snížením tuzemských emisí skleníkových plynů a účasti na mezinárodních jednáních, jejichž cílem je vytvoření komplexního rámce politiky v oblasti změny klimatu po roce 2012 v souladu s Rámcovou úmluvu Organizace spojených národů o změně klimatu a na Kjótským protokolem; této souvislosti zdůrazňuje, že má-li být do roku 2020 dosaženo ve srovnání s rokem 1990 v zemích uvedených v příloze I nezbytných snížení, musejí se všechny průmyslové země zavázat ke splnění cílů, které představují významné snížení současné úrovně emisí a zvýšení zachytávání uhlíku v lesích;
9. vyzývá Rusko, aby okamžitě ratifikovalo a dodržovalo Úmluvu OSN/EHK (Úmluvu z Espoo) a připomíná Rusku jeho závazek rozvíjet jednotné standardy posuzování dopadů na životní prostředí u projektů přesahujících hranice států;
10. bere na vědomí společné závěry ze dne 11. října 2011, v nichž bylo vyhlášeno dokončení seznamu společných kroků vedoucích k bezvízovému režimu, a podporuje jeho oficiální schválení a následné provádění; připomíná význam, který má zajištění regionální soudržnosti v rámci přístupu, který byl přijat za účelem vízové liberalizace s Ruskem a zeměmi východního partnerství; vítá uzavření jednání o změnách stávající dohody o zjednodušení vízového režimu, kterou EU a Rusko uzavřely v roce 2006, a zahájení dialogu o migraci mezi EU a Ruskem; zdůrazňuje význam účinného provádění dohody o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob uzavřené mezi Ruskem a EU; vyzývá k další spolupráci v oblasti nelegálního přistěhovalectví, k dokonalejším kontrolám na hraničních přechodech a lepší výměně informací o terorismu a organizovaném zločinu;
11. vítá návrh na zjednodušení malého pohraničního styku v kaliningradské oblasti a uvádí, že to přispěje k další podpoře strategického partnerství mezi EU a Ruskem, a to v souladu s prioritami stanovenými v plánu pro společný prostor svobody, bezpečnosti a práva;
12. bere na vědomí výsledky voleb do Státní dumy, které proběhly dne 4. prosince 2011; zdůrazňuje, že průběh voleb ukázal, že Rusko nedodržuje volební standardy, jak je definuje OBSE; vyjadřuje vážné obavy v souvislosti se zprávami o podvodech a s předběžnými zjištěními obsaženými ve zprávě OBSE/ODIHR ohledně porušení postupů, chybějící nestrannosti sdělovacích prostředků, obtěžování nezávislých pozorovatelů a nedostatečného oddělení strany a státu;
13. znovu opakuje, že zdlouhavý proces registrace vedl k tomu, že bylo několik opozičních stran vyloučeno z účasti, a závažně omezil svobodu sdružování, politickou soutěž a pluralismus již v samotném počátku;
14. odsuzuje kroky, které ruské orgány podnikly vůči ruské skupině pro sledování voleb Golos poté, co vytvořila speciální internetovou stránku pro zaznamenávání volebních podvodů a porušení řádného průběhu voleb;
15. vítá demonstrace v Rusku jako výraz touhy ruských občanů po větší demokracii; odsuzuje tvrdé zákroky policie na pokojných demonstracích proti porušením řádného průběhu voleb a podvodům, o nichž informovali mezinárodní pozorovatelé; naléhavě vyzývá ruské orgány, aby respektovaly svobodu shromažďování a projevu a fyzicky nezakročovaly vůči pokojným demonstrantům a aby okamžitě a bezpodmínečně propustily veškeré pokojné demonstranty, kteří byli zatčeni v souvislosti s volbami; žádá o okamžité a důkladné prošetření všech zpráv o podvodech a zastrašování a o potrestání osob, které budou shledány odpovědnými za tyto činy, a věří, že příkaz prezidenta Medveděva k prošetření těchto událostí se ukáže jako zásadní a transparentní;
16. bere na vědomí nedávné výzvy k tomu, aby byly volby do Státní dumy, které se konaly dne 4. prosince 2011, prohlášeny za neplatné; vyzývá ruské orgány, aby podrobně řešily všechny případy volebních přestupků s cílem uvalit sankce na zúčastněné úředníky a zopakovat hlasování tam, kde k nesrovnalostem došlo;
17. vyzývá předsedu Evropské rady, předsedu Komise a VP, MK, aby na summitu rozhodně vznesli otázku voleb 4. prosince a aby Rusko vyzvali k dodržování mezinárodních závazků vyplývajících zejména z členství Ruska v Radě Evropy a OBSE; vyzývá Radu Evropy a OBSE, aby posoudily, jak Rusko dodržuje své závazky vyplývající z členství v těchto organizacích;
18. naléhavě vyzývá ruské orgány, aby se zabývaly zjištěními zprávy, kterou v rámci pozorování voleb vypracovala OBSE/ODIHR, reformovaly volební zákony v souladu se standardy Rady Evropy a OBSE a aby tyto standardy dodržovaly v praxi, čímž se v roce 2012 zajistí svobodné a demokratické prezidentské volby, v nichž budou mít kandidáti opozice rovnocenné podmínky; vyzývá Rusko, aby zajistilo podmínky umožňující dostatečné a účinné pozorování voleb v souladu se standardy organizace OBSE/ODIHR a Rady Evropy;
19. opětovně připomíná, že je znepokojen situací v oblasti lidských práv v Rusku a nedostatky, pokud jde o právní stát a nezávislé soudnictví; vyjadřuje své obavy zejména v souvislosti s případem Sergeje Magnického a se skutečností, že nebyly potrestány osoby, jimž byl prokázán podíl na jeho smrti; bere na vědomí zprávu vydanou v červenci 2011 radou pro lidská práva prezidenta Medveděva, která prokázala, že zatčení Sergeje Magnického bylo nezákonné a že byl během věznění bit a mučen, aby přiznal vinu; bere na vědomí, že se ministerstva zahraničí USA a Spojeného království a dánský parlament v roce 2011 rozhodly nepovolit udělení víz přibližně 60 ruským úředníkům, o nichž se domnívají, že jsou spojeni se smrtí Sergeje Magnického v důsledku nečinnosti ruských orgánů;
20. vyzývá vyšetřovací komisi, aby vedla komplexní a důkladné vyšetřování bez jakýchkoli omezení, předložila bezodkladně konkrétní závěry a aby přijala veškerá nutná opatření, díky nimž budou odpovědné osoby postaveny před soud; vyzývá Radu k tomu, aby v případě trvající nečinnosti ruských orgánů zvážila zavedení opatření, jako je zákaz vstupu do EU osobám, které byly uznány vinnými z mučení a vraždy Sergeje Magnického, nebo osobám, které se snažily vyšetření případu ututlat, a obstavení veškerých finančních prostředků všech těchto osob;
21. zdůrazňuje význam pokračující výměny názorů na otázku lidských práv s Ruskem v rámci konzultací mezi EU a Ruskem o lidských právech jako možnosti, jak upevnit interoperabilitu obou stran ve všech oblastech spolupráce, a požaduje lepší uspořádání těchto schůzek s cílem zajistit jejich účinnost, se zvláštním zřetelem na společné akce zaměřené proti rasismu a xenofobii, a otevřít Evropskému parlamentu, Státní dumě a nevládním organizacím na ochranu lidských práv možnost efektivně se do procesu zapojit, a to bez ohledu na to, zda se dialog koná v Rusku nebo v členských státech EU;
22. odsuzuje nedávné návrhy na kriminalizaci zveřejnění informací o sexuální orientaci a genderové identitě, jež byly předloženy v různých ruských regionech i na federální úrovni;
23. vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Komisi, aby s ruskou vládou prováděly společné kroky zaměřené na posílení bezpečnosti a stability ve společném sousedství; vyzývá Rusko, aby aktivně přispívalo k řešení přetrvávajících konfliktů v jeho sousedství a respektovalo suverenitu a územní celistvost veškerých států zapojených do těchto konfliktů;
24. opětovně připomíná povinnost Ruska plně provést šestibodovou dohodu o příměří, včetně respektování suverenity a územní celistvosti Gruzie; vítá, že je Rusko připraveno postoupit dále v jednání o rámcové dohodě v oblasti operací zaměřených na řešení konfliktů; v této souvislosti vyzývá ruské orgány k tomu, aby jednaly konzistentně a umožnily tak v souladu s dohodou o příměří z roku 2008 pozorovatelské misi EU v Gruzii přístup na okupovaná území Abcházie a Jižní Osetie;
25. podporuje Minskou skupinu OBSE a jejího místopředsedu, pokud jde o její pokrok v souvislosti s vyřešením konfliktu v Náhorním Karabachu;
26. vítá opětovné otevření jednání v rámci složení 5+2 týkajícího se podněsterského konfliktu a bere na vědomí první oficiální setkání konané dne 1. prosince 2011 a vyjadřuje naději, že bude počátkem řešení tohoto konfliktu;
27. prohlašuje, že Rusko, které má v Radě bezpečnosti OSN právo veta, musí dostát svým povinnostem v mezinárodních krizích; zdůrazňuje, že mezinárodní problémy, zejména pokud jde o Sýrii a Irán, nelze vyřešit bez koordinovaného přístupu zahrnujícího Rusko; vyzývá Rusko, aby zaujalo konstruktivnější přístup, zejména pokud jde o rezoluce Rady bezpečnosti OSN; vyzývá Rusko, aby se zapojilo do celosvětového úsilí o zastavení iránských pokusů o obohacování uranu a dalších aktivit v jaderné oblasti, jejichž cílem je vyvíjení jaderných zbraní; vyzývá ruské orgány, aby se připojily k mezinárodním sankcím vůči iránským subjektům v reakci na útok na britské velvyslanectví v Teheránu;
28. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, vládě a parlamentu Ruské federace, Radě Evropy a Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě.
