3. 9. 2008
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 115 odst. 5 jednacího řádu předkládají
– Colm Burke, Charles Tannock, Urszula Gacek, Bernd Posselt, Eija-Riitta Korhola, Tunne Kelam, Carlos Iturgaiz, Laima Andrikiene, Iles Braghetto a Jean-Pierre Audy, za skupinu PPE-DE
– Pasqualina Napoletano, Marie-Arlette Carlotti a Alain Hutchinson, za skupinu PSE
– Marios Matsakis a Thierry Cornillet, za skupinu ALDE
– Ģirts Valdis Kristovskis, Ryszard Czarnecki, Konrad Szymanski, Ewa Tomaszewska, Hanna Foltyn-Kubicka a Adam Bielan, za skupinu UEN
– Marie Anne Isler Béguin a Hélène Flautre, za skupinu Verts/ALE
– Luisa Morgantini, za skupinu GUE/NGL
a který nahrazuje návrhy usnesení předložené níže uvedenými skupinami:
– PSE ( B6‑0386/2008 )
– PPE-DE ( B6‑0392/2008 )
– ALDE ( B6‑0397/2008 )
– GUE/NGL ( B6‑0398/2008 )
– Verts/ALE ( B6‑0408/2008 )
– UEN ( B6‑0409/2008 )
o státním převratu v Mauritánii
Usnesení Evropského parlamentu o státním převratu v Mauritánii
Evropský parlament ,
–
s ohledem na prohlášení, jež po státním převratu v Mauritánii učinili předseda Evropského parlamentu, předsednictví Evropské unie, Vysoký zástupce pro SZBP, Evropská komise, Rada bezpečnosti Organizace spojených národů, Africká unie (AU), Hospodářské společenství států západní Afriky a Mezinárodní organizace frankofonních zemí,
–
s ohledem na druhou návštěvu Mauritánie, kterou po státním převratu vykonal zvláštní zástupce generálního tajemníka Organizace spojených národů pro západní Afriku pan Saíd Džínít,
–
s ohledem na ustavující akt AU, v němž se odsuzují jakékoli pokusy o převzetí moci silou,
A.
vzhledem k tomu, že dne 6. srpna 2008 došlo v Mauritánii ke státnímu převratu, při němž byl mauritánský prezident Sídí Muhammad Uld Šajch Abdalláhi zbaven moci skupinou vysokých generálů, které předtím téhož dne odvolal z funkce,
B.
vzhledem k tomu, že parlamentní volby v listopadu a v prosinci 2006, volby do Senátu v lednu 2007 a volbu prezidenta Sídí Muhammada Ulda Šajcha Abdalláhiho v březnu 2007, uznali jako spravedlivé a transparentní zahraniční pozorovatelé, včetně pozorovatelů z Evropské unie, a zejména z mise ke sledování průběhu voleb vyslané Evropským parlamentem, jenž se tím stal garantem legality těchto voleb,
C.
vzhledem k tomu, že více než dvě třetiny poslanců mauritánského parlamentu podepsalo prohlášení, v němž vyjádřilo podporu vůdci převratu Muhammadu Uldu Abdel Azízovi a ostatním generálům, že v červnu zákonodárné shromáždění vyhlásilo nedůvěru vládě a naléhavě vyzvalo prezidenta Abdlláhiho k jmenování nové vlády, že 49 poslanců opustilo parlament poté, co prezident Abdalláhi jmenoval 12 ministrů z řad těch, kteří byli ve funkci za velmi neoblíbeného předchozího režimu;
D.
vzhledem k tomu, že rozhodnutí týkající se politické, hospodářské a sociální budoucnosti Mauritánie přísluší pouze voleným zástupcům lidu a že demokracie znamená rovnováhu pravomocí mezi mocí výkonnou a zákonodárnou, přičemž obě jsou založeny na legitimitě voleb,
E.
vzhledem k tomu, že ke státnímu převratu dochází za neuspokojivých hospodářských a sociálních podmínek a že rozvoj je nejlepší zárukou úspěchu demokracie,
F.
uznávaje pokroky uskutečněné při návratu uprchlíků do země a při přijímání zákona, který staví v zemi mimo zákon otroctví,
G.
vzhledem k podpoře, kterou EU věnuje na přechod k demokracii a k podpůrnému programu ve výši 156 milionů EUR na období 2008 až 2013 v rámci 10. ERF, který doplňuje pomoc a podporu ve výši 335 milionů EUR poskytnutou od roku 1985 až do současnosti,
H.
vzhledem k tomu, že Světová banka pozastavila pomoc Mauritánii ve výši 175 milionů USD a že pozastavení těchto plateb postihne na 17 vnitrostátních projektů v Mauritánii a její účast na regionálních projektech Světové banky, zejména projektů na podporu rozvoje venkova, zdravotnictví, vzdělávání, infrastruktury a výstavby silnic,
I.
vzhledem k tomu, že demokratická Mauritánie by představovala stabilní bod ve velmi nestabilní podoblasti, kde na jedné straně na severovýchodní hranici s Alžírskem a s Mali působí GSPC (Salafistická skupina pro kázání a boj), měnící se v Al-Kájdu ve velkém islámském Maghrebu, a na druhé straně doutná povstání Tuaregů,
J.
vzhledem k tomu, že „ústavní nařízení“, jímž junta stanoví své pravomoci a jež jí umožňuje vládnout pomocí dekretů, nemá žádný právní základ,
1.
odsuzuje vojenský převrat, k němuž přistoupili mauritánští generálové a který je již druhým převratem v této zemi za poslední tři roky, neboť porušuje ústavnost a demokratické a mezinárodně uznané výsledky voleb; lituje tohoto návratu zpět s ohledem na významné pokroky, jež byly v Mauritánii v uplynulých několika letech dosaženy při rozvíjení demokracie a právního státu; vyzývá k tomu, aby bylo současné politické napětí v Mauritánii vyřešeno v institucionálním rámci zřízeném po přechodu k demokracii a k ústavnímu pořádku, a aby byl co nejdříve obnoven ústavní pořádek a civilní vláda;
2.
žádá, aby byl prezident Sídí Muhammad Uld Šajch Abdalláhi neprodleně propuštěn, stejně jako první ministr Jahjá Ahmad al-Wáqif a ostatní členové vlády, kteří jsou stále drženi v hlídaných místech pobytu v různých místech země,
3.
žádá plné respektování ústavních pravomocí prezidenta a parlamentu, což předpokládá, že mechanismy soužití mezi prezidentem a parlamentem a rovnováha mezi výkonnou a zákonodárnou mocí se upraví v souladu s ústavou, přičemž změny ústavy zaměřené na zabezpečení větší stability se mohou provádět pouze v souladu s jejími ustanoveními a po široké diskusi, do které se zapojí všechny politické síly,
4.
domnívá se, že potřebné ústavní postupy a formy pro ukončení krize musí stanovit přímá a upřímná diskuse mezi hlavními politickými silami,
5.
vítá návrat uprchlíků, přijetí zákona, který staví mimo zákon otroctví a návrh zákona na liberalizaci sdělovacích prostředků, lituje však, že nedošlo k demokratickému vyrovnání se s nehumánními postupy a násilím páchaným v roce 1990 na mauritánské černošské komunitě, i když se prezident zavázal zřídit vyšetřovací komisi,
6.
žádá, aby uprchlíci, kteří se vrátili do Mauritánie, znovu nabyli svých práv a aby jim byl vrácen majetek, o který byli připraveni,
7.
žádá, aby se mauritánský lid, který je už i tak velmi postižen ekonomickými a potravinovými krizemi, nestal rukojmím současné krize a žádá Evropskou komisi, aby zřídila příslušné projekty podpory občanské společnosti v této zemi v rámci evropského nástroje pro demokracii a lidská práva,
8.
bere na vědomí vyhlášení nových prezidentských voleb vojenskou juntou, ale lituje, že nebyl oznámen žádný harmonogram a že na rozdíl od junty, která byla u moci od roku 2005 do roku 2007, nepřijala současná junta žádný závazek zachovávat při volbách neutralitu; žádá vojenské síly, které jsou u moci, aby bezodkladně přijaly harmonogram pro obnovení demokratických institucí a aby naplánovaly vytvoření nové prozatímní vlády ve spolupráci se všemi politickými silami,
9.
podporuje úsilí AU ve prospěch řešení krize cestou rozumu,
10.
žádá Komisi, aby zahájila politický dialog v souladu s článkem 8 Dohody z Cotonou s cílem obnovit ústavní řád a dále aby informovala Parlament o výsledcích tohoto dialogu; pokud by to nevedlo k úspěchu, vyzývá k opětovnému obnovení používání článku 96 Dohody z Cotonou, které by mohlo vést ke zmražení pomoci, kromě potravinové a humanitární pomoci ,
11.
naléhavě vyzývá předsednictví Rady EU, aby pokračovalo ve sledování politické situace v této zemi, úzce spolupracovalo s Africkou unií a aby zajistilo bezpečnost státních příslušníků EU;
12.
žádá co nejrychlejší vyslání parlamentní delegace, která by se setkala se svými protějšky a navrhla by pomoc k vyřešení krize,
13.
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Komisi a Radě, a také orgánům Africké unie, Hospodářskému společenství západoafrických států, Mezinárodní organizaci frankofonních zemí a Radě bezpečnosti Organizace spojených národů.
