8. 3. 2005
SPOLEČNÝ NÁVRH USNESENÍ,
který v souladu s čl. 108 odst. 5 jednacího řádu předložili poslanci
– Edit Bauer, Lívia Járóka a Rodi Kratsa-Tsagaropoulou za skupinu PPE-DE
– Lissy Gröner za skupinu PSE
– Maria Carlshamre za skupinu ALDE
– Hiltrud Breyer a Monica Frassoni za skupinu Verts/ALE
– Eva-Britt Svensson za skupinu GUE/NGL
a který nahrazuje návrhy předložené níže uvedenými skupinami:
– Verts/ALE (B6‑0176/2005)
– ALDE (B6‑0177/2005)
– PSE (B6‑0178/2005)
– PPE-DE (B6‑0180/2005)
– GUE/NGL (B6‑0184/2005)
o plnění Akční platformy přijaté na 4. celosvětové konferenci o ženách v Pekingu (Peking + 10)
Usnesení Evropského parlamentu o plnění Akční platformy přijaté na 4. celosvětové konferenci o ženách v Pekingu (Peking + 10)
Evropský parlament ,
–
ohledem na oslavu Mezinárodního dne žen dne 8. března 2005,
–
s ohledem na Mezinárodní úmluvu o odstranění všech forem rasové diskriminace, která vstoupila v platnost dne 4. ledna 1969,
–
s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW) ze dne 18. prosince 1979,
–
s ohledem na Úmluvu OSN proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984,
–
s ohledem na pekingské prohlášení a akční platformu přijaté dne 15. září 1995 v Pekingu 4. celosvětovou konferencí o ženách: boj za rovnost, rozvoj a mír,
–
s ohledem na svá usnesení ze dne 15. června Úř. věst. C 166, 3.7.1995, s. 92. a 21. září 1995 Úř. věst. C 269, 16.10.1995, s. 146. o této konferenci,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 4. července 1996 o plnění závěrů káhirské konference o populaci a rozvoji, Úř. věst. C 211, 22.7.1996, s. 31.
–
s ohledem na doporučení Rady ze dne 2. prosince 1996 o vyvážené účasti mužů a žen v procesu rozhodování, Úř. věst. L 319, 10.12.1996, s. 11.
–
s ohledem na své usnesení ze dne 16. září 1997 o začlenění rovných příležitostí pro ženy a muže do všech politik a činností Společenství – „mainstreaming“, Úř. věst. C 304, 6.10.1997, s. 50.
–
s ohledem na své usnesení ze dne 19. května 2000 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvaném „K dalším krokům v boji proti obchodování se ženami“, Úř. věst. C 59, 23.2.2001, s. 307 +5a.
–
s ohledem na směrnici 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ – směrnice o rasové rovnosti, Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22.
–
s ohledem na svá legislativní usnesení ze dne 17. listopadu 1999 Úř. věst. C 189, 7.7.2000, s. 69. a 9. března 2004 Přijatý text, P5_TA(2004)0143. o přijetí akčního programu Společenství (DAPHNE) (2000–2003 a 2004–2008) o preventivních opatřeních v boji proti násilí na dětech, mladých lidech a ženách,
–
s ohledem na svá usnesení ze dne 20. září 2001 Úř. věst. C 77E, 28.3.2002, s. 134. a 25. září 2002 Úř. věst. C 31E, 5.2.2004, s. 265. o „stejném platu za práci stejné hodnoty“ pro muže a ženy a o „zastoupení žen mezi sociálními partnery Evropské unie“,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2004 o rovnováze mezi pracovním, rodinným a osobním životem, Přijatý text, P5_TA(2004)0152.
–
s ohledem na výsledek 49. zasedání Komise OSN pro postavení žen, které se konalo 4. března 2005,
–
s ohledem na závažné události, ke kterým došlo dne 6. března 2005 v Istanbulu během demonstrace v souvislosti s Mezinárodním dnem žen,
–
s ohledem na čl. 108 odst. 5 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že ačkoli ženy tvoří více než polovinu populace a voličů v Evropské unii, jsou nadále nedostatečně zastoupeny v orgánech, jež rozhodují v hospodářských, sociálních a politických oblastech v celé Unii; a zejména vzhledem k tomu, že v některých členských státech je podíl žen v parlamentu pod celosvětovým průměrem 15,6 %,
B.
vzhledem k tomu, že práva žen jsou ve světě i nadále porušována, přestože jsou integrální, nezcizitelnou a nedílnou součástí všeobecných lidských práv, a vzhledem k tomu, že porušování je obzvlášť otřesné ve válečných oblastech, kde jsou ženy obětmi znásilňování, nuceného těhotenství a sexuálního vykořisťování,
C.
vzhledem k tomu, že nedošlo k poklesu sexuálního vykořisťování a podle odhadů se každoročně stovky tisíc žen a dětí ze třetích zemí stanou obětmi obchodování s lidmi v Evropské unii,
D.
lituje, že zohavování genitálií, které není neznámé v zemích EU, je stále velmi rozšířené (podle údajů WHO se každoročně stane na světě obětí těchto praktik dva miliony žen),
E.
vzhledem k tomu, že posílení práv žen je zásadním faktorem při odstraňování chudoby a nezbytným předpokladem splnění cílů Lisabonské strategie a jejího plánu dosáhnout 60% zaměstnanosti žen do roku 2010,
F.
vzhledem k tomu, že rovný přístup ke zboží a službám a ekonomická nezávislost žen jsou nezbytné, má-li být dosaženo rovnosti v celé společnosti,
G.
vzhledem k tomu, že opatření pro dosažení rovnováhy mezi soukromým a pracovním životem jsou předpokladem prosazování rovnosti mužů a žen v zaměstnání a společnosti v souladu se závěry summitů v Barceloně a Lisabonu,
H.
vzhledem k tomu, že zvláštní pozornost by měla být věnována ženám z menšinových skupin,
I.
vzhledem k tomu, že mezinárodní rok malých půjček OSN 2005, který je přínosem pro mnoho žen, by měl být Unií aktivně podporován,
J.
vzhledem k tomu, že rostoucí míra nezaměstnanosti v Evropě vyžaduje podporování specifických opatření s cílem zjednodušit ženám přístup ke kvalifikovaným pracovním místům, neboť ženy jsou nezaměstnaností postiženy jako první, a vzhledem k tomu, že ačkoli mají ženy často lepší vzdělání než muži, stále nejsou v postavení, aby z této výhody měly prospěch,
K.
vzhledem k tomu, že rozdíl ve mzdách mužů a žen činí v Evropě stále v průměru 16 až 33 % a vzhledem k tomu, že nebylo dosaženo žádného skutečného pokroku v uplatňování zásady stejné odměny za práci stejné hodnoty, jež byla zavedena před třiceti lety směrnicí 75/117/ES o stejné odměně za práci pro muže a ženy, a vzhledem k tomu, že ve srovnání s 6,6 % v případě mužů je v EU na částečný pracovní úvazek zaměstnáno 30 % pracujících žen, přičemž k této volbě jsou často nuceny nedostatkem dostupné péče o děti,
L.
vzhledem k tomu, že ze zkušeností je zřejmé, že mají-li být ve společnosti plně zohledněny zájmy žen, musí ženy tvořit nejméně jednu třetinu zástupců volených do všech institucionálních orgánů, a vzhledem k tomu, že 50% zastoupení je cílem k dosažení paritní demokracie – zásady, která je v některých členských státech přijímána na stranické, místí, národní a evropské úrovni; vzhledem k tomu, že jasná politika Unie v oblasti paritní demokracie stále chybí,
M.
vzhledem k tomu, že milionům žen stále chybí informace a vzdělání o jejich zdraví a nemají přístup k nezbytným zdravotním vyšetřením a informacím a ani přístup k antikoncepčním prostředkům; a vzhledem k tomu, že v nedávno vydané zprávě Světové banky se se zvláštním odkazem na pohlavně přenosné choroby jako je HIV/AIDS odhaduje, že 201 milionů žen stále nemá přístup k antikoncepci, což vede k 23 milionům nechtěných těhotenství a 1,4 milionu úmrtí kojenců,
N.
vzhledem k tomu, že Akční platforma z roku 1995 výslovně zmiňuje svobodu rozhodování a odpovědnost v otázkách týkajících se sexuality, plné respektování integrity jednotlivce a rovnosti v otázkách sexuálních vztahů a rozmnožování,
O.
vítaje úlohu, kterou sehrálo lucemburské předsednictví a Komise při přípravě a průběhu jednání 49. zasedání Komise OSN pro postavení žen,
1.
vítá prohlášení 49. zasedání Komise OSN pro postavení žen, které znovu potvrzuje prohlášení a akční platformu přijaté v Pekingu v roce 1995;
2.
důrazně odsuzuje brutalitu turecké policie v Istanbulu během demonstrací u příležitosti Mezinárodního dne žen dne 6. března 2005 a vyzývá Komisi, aby předložila Parlamentu vyčerpávající zprávu o tom, k čemu došlo;
3.
vyzývá ty členské státy OSN, které tak ještě neučinily, aby ratifikovaly Úmluvu o odstranění všech forem diskriminace žen;
4.
připomíná, že lidská práva žen jsou nezcizitelnou, integrální a nedílnou součástí všeobecných lidských práv, a uvádí, že podpora a ochrana práv žen jsou základními předpoklady budování skutečné demokracie a že by mělo být využito všech prostředků k tomu, aby se předešlo porušování lidských práv žen, včetně porušování, ke kterému dochází v rámci Unie;
5.
požaduje, aby členské státy přijaly legislativu nebo uplatňovaly stávající zákony, a zabránily tak zohavování ženských genitálií páchanému na jejich území, a aby pomohly třetím zemím, kterých se to týká, vytvořit ve spolupráci s místními nevládními organizacemi programy boje proti těmto praktikám;
6.
vyzývá členské státy, o kterých je známo, že jsou místem nedobrovolné sterilizace, aby koordinovaly své úsilí zaměřené na dodržování zákonů a těmto praktikám zabránily;
7.
odsuzuje nucené sňatky a vyzývá členské státy a Evropskou komisi v roli koordinátora, aby přijaly všechny kroky potřebné k potrestání pachatelů, a to i pokud jde o nucené sňatky spáchané občany Unie mimo území Unie;
8.
zdůrazňuje, že situace žen v EU se od roku 1995 výrazně nezlepšila, navzdory uplatňování stávajících právních předpisů, jako např. směrnice 75/117/EHS o uplatňování zásady stejné odměny za práci pro muže a ženy a směrnice 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky; vyzývá Komisi, aby zajistila ženám v nových členských státech všechny výhody plynoucí z acquis práva žen, a navrhuje uskutečnit celoevropskou kampaň na toto téma, která by ženy informovala o jejich právech;
9.
vítá Komisí předložený návrh směrnice o uplatňování zásady rovných příležitostí a rovného zacházení s muži a ženami, pokud jde o zaměstnání a povolání (přepracovaná verze), jako důležitý krok k dosažení jistoty a jasnosti v oblasti rovnosti mužů a žen;
10.
vítá přijetí směrnice o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup ke zboží a službám a považuje tuto směrnici za velmi důležitý nástroj zajištění rovnosti mužů a žen; vyjadřuje však politování nad tím, že nebylo dosaženo dostatečného pokroku na cestě k úplnému odstranění rozlišování pohlaví jako diskriminačního faktoru určujícího odměny a výhody v souvislosti s pojištěním a dalšími finančními aktivitami;
11.
uznává, že byla v souvislosti s násilím páchaným na ženách přijata některá pozitivní opatření; upozorňuje však na nedostatek jasných politických závazků ve prospěch řešení a vymýcení domácího násilí páchaného na ženách, sexuální turistiky a obchodování se ženami, včetně legislativních opatření jako např. právo obětí na azyl;
12.
vyzývá proto Komisi, aby rok 2006 prohlásila Evropským rokem boje proti násilí páchanému na ženách, a naléhá na ni dále, aby do příprav a všech akcí, programů a projektů v souvislosti s rokem proti násilí zapojila také Rumunsko, Bulharsko, Turecko a sousední země;
13.
uznává, že se během posledního desetiletí úroveň zdraví žen v EU výrazně zvýšila, ačkoli v souvislosti se zdravím existuje na cestě k dosažení rovnosti mužů a žen ještě mnoho problémů; požaduje proto, aby byly při schvalování evropských programů zohledňovány odlišné principy zdraví žen a aby byla zvláštní pozornost věnována reprodukčnímu zdraví;
14.
naléhá na členské státy a Komisi, aby dimenzi rovnosti mužů a žen prosadily na světových konferencích OSN, jako je Káhira + 10 a Světový summit o sociálním rozvoji v roce 2005, a aby zohledňovaly rozvojové cíle tisíciletí OSN;
15.
připomíná, že výchova a vzdělávání jsou klíčem k dosažení rovnosti mužů a žen, a zdůrazňuje potřebu celoživotního vzdělávání a odborného vzdělávání, aby byl podporován rovný přístup žen ke kvalifikovaným pracovním místům a ke všem rovinám profesionálního života; v této souvislosti poznamenává, že dvě třetiny z 860 milionů negramotných lidí tvoří ženy;
16.
vyzývá Radu, aby na základě návrhu Komise přijala ukazatele rozlišující pohlaví související s feminizací chudoby, za účelem dosažení harmonizované politiky v oblasti sociální ochrany, a aby se postarala o to, aby se hlavní prioritou v rámci rozvojových politik Unie stal boj proti chudobě žen;
17.
opakuje, že ženy by měly tvořit 40 % zaměstnanců ve sféře vyjednávání, zachování míru, předcházení konfliktům a humanitární pomoci v případě přírodních katastrof, a to i ve vyšetřovacích a pozorovacích misích vyslaných EU a jejími členskými státy;
18.
připomíná důležitost osobní svobody a svobody projevu, zdůrazňuje však roli, kterou hrají média, reklama a Internet při vzniku hodnot a stereotypů; vítá proto diskusi s uživateli a regulačními orgány na toto téma s cílem nalézt a dosáhnout skutečné rovnováhy mezi svobodou projevu a právem na lidskou důstojnost, a to obzvlášť v případě médií a reklamy, které mohou sledovat děti;
19.
vyzývá Komisi a Radu, aby předložily návrhy na zlepšení přístupu žen k úplnému zapojení do hospodářských, sociálních a politických rozhodovacích procesů a zdůrazňuje význam uplatňování rovnosti mužů a žen ve všech evropských politikách;
20.
vyzývá Komisi a Radu, aby zajistily, že součástí všech programů a činností financovaných z rozpočtu EU, a obzvlášť ze Strukturálních fondů, bude od roku 2006 sestavování rozpočtu na základě rovnosti mužů a žen;
21.
vyzývá politické strany na národní i evropské úrovni, aby přehodnotily svou strukturu a postupy s cílem odstranit překážky, které přímo nebo nepřímo brání účasti žen, a aby přijaly patřičné strategie s cílem dosáhnout větší rovnováhy mezi počtem mužů a žen ve volených sborech, včetně opatření pozitivní diskriminace, jako jsou např. kvóty;
22.
vyzývá Komisi, aby navrhla společnou strategii ukazatelů předložených různými předsednictvy EU;
23.
vítá právní reformy, ke kterým došlo v Turecku, opakuje však své obavy, že ženy jsou stále ještě obětí vražd ze cti (honour killings) a násilí a vyzývá proto Komisi a Radu, aby pokračovaly ve spolupráci s tureckými orgány a pečlivě sledovaly situaci v oblasti práv žen v Turecku;
24.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám členských států a generálnímu tajemníkovi OSN.
