4. 4. 2011 B7-0262/2011 NÁVRH USNESENÍ předložený na základě prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku
v souladu s čl. 110 odst. 2 jednacího řádu
o situaci v Pobřeží slonoviny
Charles Goerens
,
Marielle De Sarnez
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Marietje Schaake
,
Kristiina Ojuland
,
Sonia Alfano
za skupinu ALDE
PE459.799v01-00 B7‑0262/2011 Usnesení Evropského parlamentu o situaci v Pobřeží slonoviny
Evropský parlament ,
– s ohledem na předchozí usnesení Evropského parlamentu o Pobřeží slonoviny, zejména usnesení ze dne 16. prosince 2010 Přijaté texty, P7_TA (2010)0492.
,
– s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů, rozhodnutí Africké unie a Hospodářského společenství států západní Afriky,
– s ohledem na čl. 110 odst. 2 jednacího řádu,
A. vzhledem k tomu, že po měsících „doutnající“ občanské války a neměnného stavu se situace náhle změnila koncem března a že ozbrojené síly věrné Alassanemu Ouattarovi převzaly kontrolu nad téměř celou zemí a chystají se zahájit závěrečnou ofenzívu proti prezidentskému paláci v Abidžanu,
B. vzhledem k tomu, že se znásobil počet násilných činů, represí a vyřizování účtů a že tato situace představuje skutečnou hrozbu pro nadcházející týdny, zejména pokud nebude nalezeno žádné politické řešení,
C. vzhledem k tomu, že Červený kříž a Caritas informovaly o masakru nejméně 800 osob na západě země ve městě Duékoué, který mohl být namířen proti komunitě Guéré,
D. připomínaje, že mezinárodní společenství uznalo Alassaneho Ouattaru legitimním vítězem prezidentských voleb, které se konaly dne 28. listopadu 2010, a že současná situace je výsledkem odmítnutí odstupujícího prezidenta Laurenta Gbagba předat moc,
E. vzhledem k tomu, že nepokoje si od počátku vyžádaly více než pět set obětí a milion vysídlených osob,
F. vzhledem k velmi negativním hospodářským dopadům událostí posledních čtyř měsíců pro Pobřeží slonoviny a celou západní Afriku,
G. vzhledem k čl. 12 odst. 3 prohlášení předloženého vládou Pobřeží slonoviny dne 1. října 2003, kterým Pobřeží slonoviny přijímá soudní příslušnost Mezinárodního trestního soudu pro zločiny spáchané na svém území od 19. září 2002,
1. domnívá se, že ochrana civilního obyvatelstva je prvořadá s ohledem na přítomnost nedisciplinovaných milic, které by mohly jednat zcela nekontrolovatelně; žádá, aby operace Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny, která k tomu dostala mandát, jednala v tomto smyslu , a to i s použitím síly, zejména s cílem předejít „kolektivnímu potrestání“ na základě etnického původu; zdůrazňuje naléhavou výzvu generálního tajemníka Organizace spojených národů Ban Ki-Moona určenou zúčastněným stranám konfliktu, aby nepropadly „logice pomsty“;
2. žádá zákonné orgány Pobřeží slonoviny, aby se ze všech svých sil zasadily o obnovení právního státu, zejména tím, že zastaví a potrestají represe, a žádá, aby byly zavedeny sankce proti těm, kteří by páchali násilí nebo k němu podněcovali;
3. připomíná, že odsuzuje skutečnost, že dosavadní prezident Laurent Gbagbo odmítl uznat výsledky prezidentských voleb, za což lid Pobřeží slonoviny zaplatil několika sty mrtvých a statisíci vysídlenců, a naléhavě vyzývá odstupujícího prezidenta, aby okamžitě oznámil demisi a vydal se soudním orgánům;
4. žádá, aby byla v Pobřeží slonoviny obnovena demokracie a aby bylo respektováno hlasování lidu, a připomíná podporu, kterou mezinárodní společenství vyjádřilo legitimnímu vítězi prezidentských voleb konaných v listopadu 2010 panu Ouattarovi;
5. připomíná, že osoby, které porušily zákon, za své činy ponesou odpovědnost, a zdůrazňuje, že Mezinárodní trestní soud „je připraven rychle jednat proti pachatelům zločinů proti lidskosti“; připomíná, že v Pobřeží slonoviny stále probíhá předběžné šetření kanceláře prokurátora Mezinárodního trestního soudu;
6. žádá, aby se na osoby odpovědné za válečné zločiny a zločiny proti lidskosti nevztahovala beztrestnost; je potěšen rozhodnutím OSN zřídit mezinárodní vyšetřovací výbor pro porušování lidských práv, kterého se dopustily zúčastněné ozbrojené síly, a přeje si, aby Rada bezpečnosti OSN postoupila věc Mezinárodnímu trestnímu tribunálu;
7. odsuzuje zejména používání těžkých zbraní proti civilnímu obyvatelstvu, ale i útoky na ozbrojené síly OSN, mimosoudní popravy a znásilňování a všechny násilné činy spáchané všemi zúčastněnými stranami, které by mohly být považovány za zločiny proti lidskosti a spadat do příslušnosti Mezinárodního trestního soudu;
8. je potěšen rozhodnutím Rady bezpečnosti OSN ze dne 30. března 2011 uvalit sankce proti panu Gbagbovi a přijmout cílená opatření týkající se osob a subjektů, které se staví proti mírovému procesu a národnímu usmíření, a vyzývá Africkou unii, aby přijala obdobná opatření; zdůrazňuje význam rychlého a účinného uplatňování těchto opatření, a to i v případě útěku ze země;
9. domnívá se, že po skončení konfliktu je nezbytné zřídit „komisi pro pravdu a usmíření“ po vzoru komise, která kdysi existovala v Jihoafrické republice, s cílem objasnit případy porušování lidských práv a hájit práva obětí;
10. trvá na tom, že je důležité splnit sliby týkající se humanitární pomoci a pomoci při obnově, a reagovat tak na potřeby obyvatel Pobřeží slonoviny a čelit rostoucímu počtu vnitřně vysídlených osob a uprchlíků;
11. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, Radě bezpečnosti Organizace spojených národů, generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, operaci Organizace spojených národů v Pobřeží slonoviny, orgánům Africké unie, jmenovitě Panafrickému parlamentu, Hospodářskému společenství států západní Afriky, Smíšenému parlamentnímu shromáždění AKT-EU a členským státům Evropské unie.
