P7_TA-PROV(2011)0236
Unie inovací: proměna Evropy pro svět po krizi
A7-0162/2011
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. května 2011 o Unii inovací: proměna Evropy pro svět po krizi ( 2010/2245(INI) )
Evropský parlament
, –
s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. října 2010 nazvané „Stěžejní iniciativa Evropa 2020: Unie inovací“ ( KOM(2010)0546 ),
–
s ohledem na čl. 179 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), který stanoví, že „Unie má za cíl posilovat své vědecké a technologické základy vytvořením evropského výzkumného prostoru, ve kterém se vědci, vědecké poznatky a technologie volně pohybují, a podporovat rozvoj své konkurenceschopnosti, včetně konkurenceschopnosti průmyslu, jakož i podporovat všechny výzkumné činnosti, které jsou z hlediska ostatních kapitol Smluv pokládány za nezbytné“,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 11. listopadu 2010 o evropských inovačních partnerstvích v rámci stěžejní iniciativy Unie inovací Přijaté texty, P7_TA(2010)0398 .
,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění' ( KOM(2010)2020 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. ledna 2011 nazvané „Evropa účinněji využívající zdroje – stěžejní iniciativa strategie Evropa 2020“ ( KOM(2011)0021 ),
–
s ohledem na sdělení Komise s názvem „Digitální agenda pro Evropu“ ( KOM(2010)0245 ) ze dne 19. května 2010,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 8. března 2011 nazvané „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050“ ( KOM(2011)0112 ),
–
s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2011 o průmyslové politice pro éru globalizace Přijaté texty, P7_TA(2011)0093 .
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 15. června 2010 o inovační politice Společenství v měnícím se světě Přijaté texty, P7_TA(2010)0209 .
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 16. června 2010 o strategii EU do roku 2020 Přijaté texty, P7_TA(2010)0223 .
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 11. listopadu 2010 o zjednodušení provádění rámcových výzkumných programů Přijaté texty, P7_TA(2010)0401 .
,
–
s ohledem na závěry zasedání Evropské rady ze dne 4. února 2011 o inovacích,
–
s ohledem na závěry 3049. zasedání Rady ve složení pro konkurenceschopnost, které se konalo ve dnech 25. a 26. listopadu 2010, o Unii inovací pro Evropu,
–
s ohledem na závěry 3035. zasedání Rady ve složení pro konkurenceschopnost ze dne 12. října 2010 na téma zvyšování přitažlivosti výzkumných a inovačních programů EU: potřeba zjednodušení,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. října 2010 nazvané „Integrovaná průmyslová politika pro éru globalizace: konkurenceschopnost a udržitelnost ve středu zájmu“ ( KOM(2010)0614 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. října 2010 nazvané „Příspěvek regionální politiky k inteligentnímu růstu v rámci strategie Evropa 2020“ ( KOM(2010)0553 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 30. září 2009 nazvané „Příprava na budoucnost: vývoj společné strategie pro klíčové technologie v EU“ ( KOM(2009)0512 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. března 2009 nazvané „Strategie pro výzkum a inovace v oblasti IKT v Evropě: Zvyšujeme laťku“ ( KOM(2009)0116 ),
–
s ohledem na zelenou knihu Komise s názvem „Uvolnění potenciálu kulturních a tvůrčích odvětví“,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 23. února 2011 s názvem „Revize iniciativy “Small Business Act' pro Evropu' KOM(2011)0078 ,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. února 2007 s názvem „Problematika vědeckých informací v digitálním věku: přístup, šíření a uchovávání“ ( KOM(2007)0056 ),
–
s ohledem na zprávu Evropské komise z listopadu 2008 s názvem „Podpora nových obchodních modelů s přínosem pro životní prostředí“,
–
s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
–
s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod, Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, Výboru pro regionální rozvoj, Výboru pro kulturu a vzdělávání a Výboru pro právní záležitosti ( A7-0162/2011 ),
A.
vzhledem k tomu, že podle čl. 179 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) „Unie podporuje podniky včetně malých a středních, výzkumná střediska a vysoké školy v jejich činnosti v oblasti výzkumu a technologického rozvoje vysoké úrovně; podporuje jejich snahy o vzájemnou spolupráci, zejména tím, že umožňuje vědcům svobodně spolupracovat bez ohledu na hranice a podnikům plně využívat potenciál vnitřního trhu Unie, a to zvláště zpřístupněním veřejných zakázek v jednotlivých státech, stanovením společných norem a odstraněním právních a daňových překážek této spolupráce“,
B.
vzhledem k tomu, že urychlení výzkumu a inovací má zásadní význam nejen pro dosažení udržitelného a konkurenceschopného hospodářského modelu a zajištění budoucí zaměstnanosti, ale poskytne rovněž řešení společných závažných společenských výzev, před nimiž evropská společnost stojí, kterými jsou:
–
současné demografické změny: stárnutí společnosti, rostoucí světová populace (výživa, zdraví, prevence nemocí), urbanizace, sociální soudržnost a migrace;
–
přechod k udržitelnému řízení zdrojů (biologických a nebiologických): změna klimatu, obnovitelné zdroje energie a energetická účinnost, účinné využívání zdrojů, nedostatek vody, záplavy a snaha zajistit a nahradit kritické suroviny;
–
silné, stabilní, spravedlivé a konkurenceschopné hospodářství: hospodářská obnova, využívání znalostní společnosti a posílení konkurenceschopnosti EU a zaměstnanosti,
C.
vzhledem k tomu, že klíč k podpoře inovací spočívá v těchto skutečnostech:
–
upřednostňování tvůrčího potenciálu občanů a lidského kapitálu, přizpůsobení podniků a podnikání, modelů spotřeby a reakce na nové myšlenky
–
dlouhodobý, stabilní, jednoduchý, transparentní a podpůrný regulační rámec,
–
lepší přístup k diverzifikovaným možnostem financování v různých fázích inovačního cyklu (zejména pro malé a střední podniky),
–
získávání investic ze soukromého sektoru a pobídky pro ně,
–
plodná spolupráce mezi vzdělávacími a výzkumnými institucemi, včetně výzkumných a technologických organizací, podniky, vládami a občany, mimo jiné vytvořením platforem a nástrojů pro spolupráci, jako jsou otevřené sítě, otevřené normy či skupinové přístupy ke sdílení znalostí a myšlenek,
–
jisté zapojení všech příslušných subjektů do rozhodovacích postupů,
–
poskytování účinnějších nástrojů na ochranu průmyslového vlastnictví v souvislosti s globalizací a digitalizací hospodářství,
D.
vzhledem k tomu, že ochota riskovat je nezbytným předpokladem pro úspěšné inovace;
E.
vzhledem k tomu, že je pro udržení konkurenceschopnosti Evropy potřebný kulturní přesun za účelem zlepšení evropského podnikání a potenciálu pro inovace; vzhledem k tomu, že je potřeba provést změny, a ocenit tak přijímání rizik a zlepšit podmínky pro začínající inovativní podniky a podnikatele;
F.
vzhledem k tomu, že Evropská unie musí v globálním hospodářském kontextu zaujmout dravý postoj a pevně se ujmout vůdčí úlohy, pokud jde o konkurenceschopnost, a že tudíž musí investovat do výrazného posílení inovací;
G.
vzhledem k tomu, že k tomu, aby Evropa mohla podporovat inovace a zvýšit svou konkurenceschopnost, potřebuje moderní, finančně dostupný a fungující systém ochrany práv duševního vlastnictví,
H.
vzhledem k tomu, že jedním z hlavních předpokladů kapitálově náročného výzkumu, vývoje a inovací je ochrana práv duševního vlastnictví,
I.
vzhledem k tomu, že nejlepší možností, jak docílit v Evropě rozvoje inovací s ohledem na práva duševního vlastnictví, je vytvoření patentu EU,
J.
vzhledem k tomu, že zásadní význam z hlediska ochrany hodnot, které představují investice evropských společností do designu, tvůrčí činnosti a inovací, má unijní systém ochranných známek,
K.
vzhledem k tomu, že vyčlenění 3 % HDP EU na výzkum a vývoj do roku 2020 by mohlo vytvořit 3,7 milionu pracovních míst a vést k ročnímu růstu HDP přibližně o 800 milionů eur do roku 2025,
L.
vzhledem k tomu, že podíl žen mezi evropskými výzkumnými pracovníky činí pouze 30 % a mezi vedoucími evropských výzkumných institucí pouze 13 %,
Integrovaný a interdisciplinární přístup
1.
vítá stěžejní iniciativu Unie inovací, která je zatím nejvýznamnějším a cíleným pokusem o zavedení strategické, integrované evropské inovační politiky pro doplnění úsilí členských států, jejímž prostřednictvím jsou inovace řízeny a jejich pokrok monitorován na nejvyšší politické úrovni, jejíž úspěch ovšem závisí na plné spolupráci členských států – a na tom, jak ji členské státy budou provádět, zde patří také finanční podpora, inteligentní fiskální konsolidace, upřednostňování udržitelných výdajů zaměřených na růst v oblastech jako jsou inovace, výzkum a vzdělávání, a jejímž prostřednictvím budou politiky členských států ve všech relevantních oblastech řízeny společnými cíli v oblasti inovací; vítá strategický přístup, který zvolila Evropská rada na svém zasedání konaném dne 4. února 2011;
2.
podporuje iniciativu Unie inovací jako hlavní pilíř hospodářského, sociálního a kulturního rozvoje v EU, zejména co se týče inkluzívního vzdělávání na všech úrovních, včetně odborného vzdělávání a přípravy;
3.
požaduje široký koncept inovací, který se zaměřuje na dopad na spotřebitele a jde nad rámec inovací zaměřených na technologie a výrobky, zapojuje všechny zúčastněné strany, včetně podniků, a zohledňuje různé úlohy, které mohou plnit občané, přičemž usiluje o změnu myšlení; požaduje široký koncept inovací, který jde nad rámec inovací zaměřených na technologie a výrobky, a klade důraz na rozhodující stimulační úlohu občanů; doporučuje, aby Komise stanovila definici inovací;
4.
domnívá se, že inovace ve všech oblastech znalostí i hospodářské a společenské činnosti se musí řídit kritérii veřejného zájmu, zvyšování kvality života, růstu blahobytu společnosti, ochrany životního prostředí a zachování rovnováhy v přírodě;
5.
zastává názor, že vzhledem ke složitosti pojmu inovace je třeba posílit úsilí o netechnické inovace a že by v této souvislosti měly být rozšířeny nejlepší postupy týkající se tohoto typu inovací a pravidla a podmínky pro přístup k finančním prostředkům EU by měly být stanoveny na základě otevřeného a všeobecného přístupu;
6.
vyzývá k jasnému rozlišování mezi „původní inovací“ jako něčím zcela novým, co není na trhu dostupné, a obchodním vylepšením či změnou výrobku, služby, postupu či pohybů, které již na trhu existují;
7.
domnívá se, že sociálně-ekonomické inovace musí být přesně, avšak flexibilně definovány, neboť v mnohých případech nemají formu výrobku nebo aplikace technického řešení, ale souboru vzájemně propojených, dlouhodobých institucionálních a technických změn a změn řízení, jež tvoří určitý proces;
8.
poukazuje na to, že cíle, jak jsou stanoveny ve strategii Evropa 2020, akčním plánu pro energetickou účinnost do roku 2020, iniciativě „Evropa účinněji využívající zdroje“, iniciativě v oblasti surovin a energetické strategii pro Evropu 2011–2020, jež stanoví milník v plnění Plánu pro energetiku do roku 2050, a v plánu EU, aby byl do roku 2050 uskutečněn přechod na nízkouhlíkové hospodářství, musí představovat v rámci Unie inovací prioritu;
9.
poukazuje na to, že internacionalizace a inovace jsou klíčovými hnacími silami vnější konkurenceschopnosti a růstu a mají zásadní význam pro dosažení cílů strategie Evropa 2020;
10.
zdůrazňuje, že pro přechod na udržitelné světové hospodářství jsou důležité obnovitelné technologie, které jsou účinné z klimatického a energetického hlediska; přiznává EU vedoucí úlohu v mnoha klíčových odvětvích průmyslové výroby, která je přátelská k životnímu prostředí a efektivně využívá zdroje; vyzývá Komisi, aby pro tato odvětví stanovila strategie internacionalizace a inovace;
11.
uznává, že boj proti změně klimatu a úsilí o dosažení energetické účinnosti a dematerializaci průmyslové výroby předpokládá aktivní politiku šíření nových technologií v celosvětovém měřítku;
12.
zdůrazňuje, že obzvláště oblasti ochrany životního prostředí, veřejného zdraví a bezpečnosti potravin i boje proti změně klimatu nejvíce vyžadují zvýšené inovační úsilí zahrnující i posílení stávající vědecké a technologické základny; zdůrazňuje, že budoucí programy EU v oblasti výzkumu a inovací budou muset tyto oblasti vhodným způsobem zohledňovat; zdůrazňuje proto potřebu zavést napříč odvětvími přístup založený na odolnosti ekosystémů;
13.
konstatuje, že roztříštěnost trhu v kulturních a tvůrčích odvětvích je zčásti důsledkem kulturní rozmanitosti a jazykových preferencí uživatelů;
14.
vítá zaměření Komise na závažné společenské výzvy a zdůrazňuje, že inovace a výzkum jsou potřeba pro zvýšení účinnosti využití zdrojů a udržitelnému využívání a náhradě zdrojů, zatímco se budou zároveň hledat způsoby zvyšování účinnosti spotřeby zdrojů a energie;
15.
poznamenává, že stanovování prioritních inovací by nemělo být omezováno jen na některé oblasti, abychom v dlouhodobém výhledu nepřišli o cenný inovační potenciál;
16.
domnívá se, že inovace mohou hrát významnou úlohu při zlepšování sociální soudržnosti zvyšováním kvality poskytovaných služeb a že by za tímto účelem měly být zavedeny zvláštní programy odborné přípravy;
17.
zdůrazňuje, že v tržním hospodářství není jediným cílem inovací řešení zásadních společenských výzev, ale že hrají také zvlášť důležitou úlohu při výrobě atraktivních produktů vstřícných ke spotřebiteli v oblastech, jako je volný čas, technologie, průmysl, kultura a zábava; zdůrazňuje, že existuje široký mezinárodní trh s inovativními volnočasovými produkty založenými na vyspělých technologiích (inteligentní telefony, počítače tablet PC, herní konzole, přenosná zařízení pro volný čas atd.), jakož i světový trh se sociálními sítěmi a inovativními on-line službami, na němž hrají evropské podniky jen zanedbatelnou úlohu;
18.
zdůrazňuje význam stěžejní iniciativy „Evropa účinněji využívající zdroje“ a úsilí o zrušení vazby mezi hospodářským růstem a využíváním přírodních zdrojů, které se zaměřuje na podporu posunu směrem k nízkouhlíkovému hospodářství založenému na znalostech, zvyšování využití obnovitelných a udržitelných zdrojů energie, rozvoj technologií pro snižování emisí uhlíku, technologií účinněji využívajících zdrojů a rozvíjení udržitelné dopravy, přičemž se zároveň zlepšuje konkurenceschopnost evropských společností;
19.
připomíná, že digitální svět a IKT jsou motorem inovace a proto jsou vysokorychlostní širokopásmová připojení základní podmínkou také pro evropská inovační partnerství, neboť tato podporují spolupráci a zapojení občanů; v tomto ohledu vyzývá Komisi a členské státy, aby urychlily zavádění vysokorychlostního internetu a prosazovaly e-iniciativy, které zajistí rychlé provádění digitální agendy EU;
20.
vyzývá Komisi, aby náležitě zohlednila technologie, jež podporují inteligentnější udržitelné systémy, které podnikům umožní v tak rozdílných odvětvích, jako jsou doprava a logistika, výstavba a správa budov, distribuce energie, telekomunikace a finanční služby, vybudovat citlivě reagující služby v reálném čase;
21.
zdůrazňuje, že úspěch politiky v oblasti výzkumu a inovací závisí na těchto okolnostech:
–
strategickém směřování, rozvoji a navrhování a provádění všech politik a opatření s cílem přispět k inovacím v Evropě a posílit je (například prostřednictvím vzdělávání a odborné přípravy, poradenských služeb, trhu práce, jednotného trhu, řádné správy práv duševního vlastnictví, infrastruktury, nástrojů pro zdanění, průmyslové politiky, veřejných zakázek, obchodu, společných inovativních interakcí mezi podniky, které poskytují služby, a průmyslovými podniky, se zvláštním zaměřením na MSP);
–
dobře koordinované multidisciplinární spolupráci a (finanční) podpoře na úrovni EU, členských států a na úrovni regionální a místní;
–
maximálním zapojení všech příslušných subjektů na těchto úrovních, tj. malých a středních podniků, průmyslu, vysokých škol, výzkumných institucí, organizací pro výzkum a technologie, vlád občanské společnosti a sociálních partnerů, včetně potenciálních nových, produktivních forem spolupráce mezi znalostními institucemi a průmyslem;
–
koordinaci, soudržnosti a součinnosti mezi různými oblastmi politik, opatřeními a nástroji, aby se tak zabránilo tříštění a zdvojování v důsledku nekoordinovaného úsilí v oblasti výzkumu a inovací;
–
vytváření pozitivního regulačního prostředí ve prospěch inovace s cílem přizpůsobit se potřebám trhu;
–
metodikách a postupech hodnocení politik, včetně panelů vzájemného hodnocení a sdílení úspěšných experimentů;
zdůrazňuje, že hlavním cílem politiky Unie inovací by mělo být usnadnit koordinaci politik a soudržnost mezi jejich nejrůznějšími nástroji a vytvářet synergie s ohledem na inovační politiky tím, že bude přijat skutečně ucelený přístup zaměřený na závažné společenské výzvy;
22.
zdůrazňuje, že je třeba obchodní a inovační politiku EU přeměnit ve skutečný nástroj pro vytváření pracovních míst, pro vymýcení chudoby a pro udržitelný rozvoj na celém světě; je pevně přesvědčen, že je nezbytné sladit vnitřní a vnější aspekty politik EU a že nová obchodní politika musí odpovídat silné průmyslové a inovační politice zaměřené na vytváření pracovních míst, má-li být zajištěn hospodářský růst, který povede ke vzniku většího počtu kvalitnějších pracovních míst;
23.
zdůrazňuje vztah stěžejní iniciativy Unie inovací a roční analýzy růstu jakožto klíčového nástroje pro posílenou spolupráci, který ukáže pokrok v členských státech za uplynulý rok;
24.
vyzývá Komisi, aby vytvořila jednotný integrovaný ukazatel, přičemž zohlední rozmanitost stávajících ekonomických systémů v členských státech a zapojí podniky, s cílem lépe sledovat a hodnotit pokrok a měřitelný dopad inovačních politik a programů; požaduje vytvoření infrastruktury spolehlivých údajů, které pomohou sledovat vývoj ve financování výzkumu, a naléhavě žádá, aby byly v rámci mezinárodní spolupráce vytvořeny „výsledkové tabulky“ pomocí systému více založeného na ukazatelích a důkazech, který hodnotí inovační kapacitu EU v absolutních hodnotách a přitom využívá dostupných zdrojů inteligentním způsobem;
25.
zdůrazňuje, že inovace a tvořivost jsou procesy, jež je možné do určité míry rozvíjet, vyučovat a posilovat; naléhavě proto žádá, aby byly inovace a tvořivost ve větší míře začleněny do vzdělávacích systémů členských států EU; vyzývá k uznání a šíření osvědčených postupů týkající se tvůrčích a inovativních učebních osnov a školících metod používaných členskými státy;
26.
zdůrazňuje, že ekologické inovace budou hrát při plnění cílů strategie 2020 zásadní úlohu; vyzývá tudíž k přijetí ambiciózního akčního plánu pro ekologické inovace, který by navrhl opatření k zavedení ekologických inovací na všech stupních hodnotového řetězce, zahrnoval plán a navýšil finanční prostředky pro iniciativy v této oblasti prostřednictvím programu pro konkurenceschopnost a inovace;
27.
je přesvědčen, že vzhledem k tomu, že inovace jsou úzce spojeny s trhem a jsou rozvíjeny prostřednictvím neformálních kanálů, by EU měla upravit své metody posuzování inovací tak, aby odrážely skutečnost, že stejná kritéria nelze použít pro hodnocení každé oblasti;
28.
zdůrazňuje nebezpečí, že se z pojmu „inovace“ stane opotřebované klišé, které bude působit uspokojení již samotným opakovaným užíváním; inovace samotné nejsou všelékem pro řešení každého problému a nelze je podle libovůle používat jako zaklínadlo v dobách hospodářské a sociální krize; naopak, musí za nimi být neustálé úsilí veřejného a soukromého sektoru a musí být aktivně podporovány prostřednictvím soudržných vzdělávacích, výzkumných, průmyslových, sociálních a environmentálních strategii ze strany EU a jejích členských států;
29.
v souvislosti s inovacemi uznává význam kulturního a kreativního průmyslu, a to s ohledem na skutečnost, že podle studií podávají společnosti, které proporcionálně více využívají služeb kulturního a kreativního průmyslu, v oblasti inovací výrazně lepší výkony;
30.
potvrzuje, že zásady neutrality sítě a otevřených norem jsou hybnou silou inovací;
Inovační společnost zaměřená na občana
31.
zdůrazňuje, že požadavky občanů a aktivní zapojení podniků jsou zásadním prvkem pro rozvoj inovace; poukazuje na to, že vytváření inovační společnosti musí být proto založeno na účasti občanů tím, že budou moci formulovat své potřeby a tvůrčí potenciál přístupem zdola nahoru a budou jim nabídnuta inovační řešení, která umožňují jednotlivým občanům přispívat k účinnému využívání zdrojů;
32.
zdůrazňuje, že je nezbytné vytvářet kulturu učení, zájmu po vědomostech a riskování; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby vynaložily značné úsilí a pokusily se změnit myšlení směrem k inovačnímu a zvídavému uvažování s ochotou riskovat a k větší ochotě přijmout případný neúspěch tím, že budou podporovat udržitelné modely chování spotřebitelů a aktivně budou prosazovat zapojení občanů a podniků do inovací a systémů otevřených inovací; zdůrazňuje že inovace je proces, který nemůže a ani by neměl být zcela řízen vládami a vyžaduje příznivé podmínky, jež umožní dostatečnou flexibilitu pro podporu nepředvídaného vývoje;
33.
domnívá se, že pokrok v oblasti znalostí a jejich mnohostranné využití nezprošťují nutnosti otevřeně hodnotit etické, společenské i politické dopady jejich využití za širší účasti všech stran; upozorňuje na potřebu rozvíjet a šířit vědeckou kulturu u široké veřejnosti;
34.
domnívá se, že je třeba podniknout kroky na podporu iniciativ zaměřených na posílení dialogu mezi vědci a šíření jejich poznatků nejen ve vědecké komunitě, ale i mezi nejširším možným okruhem veřejnosti, čímž se posílí role občanské společnosti ve výzkumu;
35.
domnívá se, že prioritou by měla být pomoc rozvoji kultury inovace na regionální úrovni, a to mezi podnikateli, mladými lidmi podstupujícími odbornou přípravu a pracujícími a mezi partnery, kteří mají vliv na podnikatelské aktivity, jako jsou např. veřejné subjekty s rozhodovacími pravomocemi, výzkumná centra, obchodní seskupení a financující orgány, které si často nejsou dostatečně vědomy inovačních kapacit firem ve svých regionech, jimiž jsou zejména malé a střední podniky (včetně mikropodniků a řemeslných firem);
36.
zdůrazňuje, že náležité porozumění vědeckému pokroku a jeho důsledkům je zásadní, má-li být veřejnost zapojena do inovačního úsilí; vyzývá k posílení šíření vědeckých a technických poznatků; zdůrazňuje význam celoživotního učení i opatření zvlášť zaměřených na skupiny obyvatelstva, jež mají ztížený přístup k vědě a technologiím, zejména ve venkovských komunitách;
37.
vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly rozvoj udržitelných hospodářských modelů založených na inovacích a tvořivosti, které vytvářejí a chrání kvalifikovaná pracovní místa v Evropě;
38.
zdůrazňuje význam přístupu zdola nahoru k inovacím a podpory otevřeného prostředí pro tvůrčí myšlenky, aby byl urychlen růst produktivity, zlepšeno postavení zaměstnanců a rozvinuta řešení nevyřešených sociálních potřeb (jako je začlenění a přistěhovalectví);
39.
žádá, aby bylo doplněn systém stávajícího zálohového financování, jako jsou soutěže o udělení finančních prostředků nebo pobídkové ceny pro evropské zlepšovatele (jednotlivce nebo skupiny) s cílem podporovat předkládání nápadů a oceněné vynálezy, např. v oblastech, které mají přínos pro společnost, díky čemuž se znalosti vytváří společenské dobro; žádá Komisi, aby zvážila, zda by bylo vhodné zavést první pilotní projekt v rámci evropského inovačního partnerství v oblasti zdravého stárnutí;
40.
zdůrazňuje, že sociální inovace spočívají v nových a účinných řešeních naléhavých sociálních potřeb, s nimiž přicházejí jednotlivci či organizace a která jsou vedena sociálními, a nikoli nezbytně ekonomickými motivy; dále zdůrazňuje, že sociální inovace jsou příležitostí pro občany v jakémkoli postavení, aby zlepšili své pracovní a životní prostředí, a posílil se tak evropský sociální model;
41.
zdůrazňuje úlohu, kterou v rámci inovací v sociální oblasti hraje odvětví sociální ekonomiky (družstva, vzájemné společnosti, sdružení a nadace), neboť nachází a uplatňuje prostředky pro plnění těch potřeb, které nejsou zohledňovány trhem a běžnými formami podnikání;
42.
domnívá se, že by inovační strategie EU měla uvolnit zaměstnanecký potenciál, a to tím, že umožní také neakademickým zaměstnancům zapojit se do různých druhů systémů EU a projektů v oblasti inovací;
43.
zdůrazňuje, že strategie Unie inovací musí uznat význam myšlenek, návrhů a dovedností běžných zaměstnanců, pokud jde o inovace; řada studií poukazuje na skutečnost, že inovace vycházející ze zaměstnanců jsou nejen přínosné pro podniky, ale že také zvyšují spokojenost s pracovním místem, a jsou-li správně prováděny, mohou skutečně omezit stres;
44.
vyzývá EU, vnitrostátní a regionální a místní orgány, aby zahájily pilotní projekt a podpořily výzkum v oblasti sociálních inovací, které by se mohly stát příkladem pro další činnosti v této oblasti, a poskytly na něj veřejné prostředky a zajistily partnerství mezi veřejnými a soukromými subjekty; zdůrazňuje, že sociální inovace by měly být zahrnuty do finančních prostředků a podpory v rámci programů, jako je Evropský sociální fond, rámcové programy a rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace;
45.
zdůrazňuje význam lékařského výzkumu, který v kombinaci s inovativními aplikacemi posílí růst a blahobyt stárnoucí společnosti; podporuje úzkou spolupráci mezi výzkumnými odděleními univerzit a odvětvím medicíny v zájmu vytváření produktů a služeb, které budou občané EU v nadcházejícím desetiletí naléhavě potřebovat;
46.
vyzývá Komisi, aby poskytla prostředky ze společného strategického rámce pro financování výzkumu a inovací v EU s cílem zajistit udržitelné zavádění výzkumných infrastruktur v biologických a lékařských vědách jako veřejné služby pro výzkum a vývoj zaměřené na lepší kvalitu života obyvatel a způsob, jak pokročit směrem ke společnosti založené na vědomostech, která bude schopná řešit společenské výzvy v Evropě;
47.
domnívá se, že větší důraz na politiku inovací představuje možnost, jak modernizovat a posílit veřejné služby ve stávajících i nově vznikajících oblastech a v celé řadě aspektů hospodářského a společenského života, čímž se posílí kvalita a výkonnost, vytváření pracovních míst, boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení i sociální a územní soudržnost;
48.
domnívá se, že propojenější koordinace úsilí v oblasti STI by s sebou neměla nést zrušení investic nebo nedostatečné investice do vědeckých kapacit některých členských států či regionů oproti jiným; naopak se domnívá, že by měla přinést investice do rozvoje silného a jednotného základu v oblasti STI v různých zemích a regionech v souladu s jejich charakteristikami a mírou rozvinutosti s cílem posílit přínosnou součinnost a plodnou spolupráci;
49.
zdůrazňuje význam modernizace systémů vzdělávání; vyzývá členské státy, aby přijaly opatření zaměřená na zlepšení podnikatelských a mnohostních dovedností a odborné přípravy (mladých) Evropanů prostřednictvím začlenění podnikání, tvořivosti a inovací do všech oblastí vzdělávání a zajistily zlepšení lidského kapitálu, které jim umožní hrát aktivní úlohu v oblasti inovací, pomocí programů Komise jako je „Erasmus pro mladé podnikatele“ a zároveň aby přitom zajistili ochranu řemeslného obchodu jako zdroje inovace;
50.
vyzývá Komisi, aby více spolupracovala s členskými státy na vypracovávání střednědobých a dlouhodobých prognóz týkajících se kvalifikací vyžadovaných na pracovním trhu a na podpoře partnerství mezi univerzitami a podnikatelským sektorem s cílem usnadnit mladým lidem začleňování do trhu práce a napomáhat při vytváření inovativní společnosti založené na znalostech, rozvoji aplikovaného výzkumu a zlepšení perspektivy absolventů na pracovním trhu;
51 domnívá se, že v dobách krize je velmi důležité přilákat k novému typu pracovních míst mladé lidi a zajistit, aby programy zaměřené na dovednosti usnadňovaly přístup mladých na pracovní trh, a umožňovaly jim tak maximálně využít jejich pracovního potenciálu, a to za účelem boje proti vysoké nezaměstnanosti mezi osobami mladšími 25 let i za účelem zhodnocení dovedností mladé generace při používání nových technologií;
52.
vyzývá k doplnění chybějících dovedností v oblasti vědy, techniky, strojírenství a matematiky; zdůrazňuje význam zvyšování úrovně vzdělanosti, zlepšení přístupu k celoživotnímu vzdělávání a odborné přípravě, podpory neustálého vzdělávání zaměstnanců a přijímání opatření pro přístup k tomuto vzdělávání, které by bylo inkluzívní a nediskriminovalo by ženy, a k jeho organizaci; domnívá se však, že tato opatření by měla být v první řadě zaměřena na pracovníky pověřené výkonem méně kvalifikované práce než dříve, jimž hrozí ztráta zaměstnání v důsledku zavedení nových technologií a kteří byli propuštěni, neboť postrádají dovednosti potřebné z důvodu restrukturalizace a přeměny; připomíná, že je na všech úrovních vzdělávání nezbytné více rozvíjet veškerou vzdělávací činnost, tak aby vedla k větší tvořivosti, inovativnosti a podnikavosti;
53.
zdůrazňuje, že zvyšování úrovně celoživotního vzdělávání a rozvoj vzdělávací činnosti pro všechny jsou důležité z hlediska zlepšování inovativnosti a podnikavosti v oblasti ekologie a zajištění toho, aby pracovníci mohli na základě vzdělávacích modelů zaměřených na zvyšování kvalifikace přizpůsobit své dovednosti potřebám pracovního trhu v rámci udržitelného hospodářství; vyzývá členské státy, zaměstnavatele a zaměstnance, aby chápali řízení kvalifikací, odbornou přípravu a celoživotní vzdělávání s ohledem na inovace jako společnou odpovědnost, tak jak ji uznává rámcová dohoda sociálních partnerů o celoživotním vzdělávání z roku 2002;
54.
poukazuje na to, že vzhledem k nedostatku vysokoškolských studentů v oblasti přírodních věd a techniky je nezbytné přijmout opatření, která aby zajistila, aby studenti neukončovali předčasně své studium a nebyli omezováni ve volbě vzdělávacího zařízení finančními důvody, a že je proto nutné i nadále podporovat přístup k bankovním úvěrům, které mohou členské státy částečně financovat;
55.
zdůrazňuje potřebu objevit neaktivní inovátory, a to především mezi malými a středními podniky; upozorňuje na důležitou úlohu zprostředkujících organizací, které poskytují stimuly, poradenství a podporují inovace při objevování neaktivních inovátorů; zastává názor, že tyto organizace by měly být posíleny a že by pro ně měl být vyvinut program zaměřený na zlepšování odborné přípravy, kvalifikací a odborností a v budoucnu by se měl zvýšit význam modelů dvojúčelové odborné přípravy pro dvě povolání;
56.
opakuje, že je důležité získat jádro základních dovedností a dobrou úroveň obecné kultury, má-li být zajištěna větší přizpůsobivost pracovnímu prostředí; zdůrazňuje, že v této souvislosti je obzvláště důležité studium jazyků;
57.
vyzývá členské státy, aby vytvářely uskupení a podmínky podněcující urychlení inovací a podporovaly vytváření silnějších partnerství mezi vzdělávacími institucemi a světem obchodu, a to jak na vnitrostátní, tak na mezinárodní úrovni, a aby rovněž zohledňovaly potřeby podniků při sestavování studijních plánů;
58.
domnívá se, že v rámci opatření na podporu inovací ve všech oblastech je nezbytné vytvářet programy, které by konkrétně podporovaly vědeckou a technologickou kulturu;
59.
podporuje návrh Výboru regionů na vytvoření „virtuální kreativní sítě“, která by byla otevřená všem (podnikům, místním a regionálním orgánům, soukromému sektoru a občanům) a poskytovala by rady, podporu a přístup k rizikovému kapitálu a technickým službám; zdůrazňuje, že virtuální síť nabízí další výhodu tím, že obyvatelům ostrovních, odlehlých, venkovských, horských a řídce obydlených oblastí umožňuje jednodušší přístup k odbornému poradenství, vzdělávání a informacím, podpoře podnikání a finančnímu poradenství;
60.
vybízí Komisi, aby dosáhla výrazného pokroku ve zlepšování kariérních vyhlídek výzkumných pracovníků a ve zvyšování jejich mobility mezi odvětvími výzkumu a mezi členskými státy; pomohlo by to zajistit přiměřenou nabídku výzkumných pracovníků a zlepšit kvalitu výzkumu a inovací EU; výzkumní pracovníci v celé EU by měli mít možnost využít řádné odborné přípravy, atraktivních podmínek kariérního růstu a odstranění překážek mobility;
61.
připomíná, že sociální inovace jsou výzvou pro lidský kapitál a univerzity v nich musí hrát posílenou úlohu prostřednictvím vzdělávání, celoživotní odborné přípravy, výzkumu, inovací a podnikání; zdůrazňuje význam otevřenějších a modernizovaných univerzit a potřebu větší autonomie univerzit při stanovování strategických priorit a vlastních postupů v reakci na společenské priority;
62.
ve snaze zajistit větší integraci složek znalostního trojúhelníku zdůrazňuje, že je potřeba, aby byly při vytváření nových učebních osnov a doktorských programů podporovány politiky pro posílení spolupráce mezi vzdělávacími systémy a podniky;
63.
vyzývá Komisi, aby vytvořila digitální platformu „otevřených inovací“, kde by bylo možné informovat o celoevropských politických problémech a kde by občané a zúčastněné strany z celé Evropy mohli předkládat nápady a řešení;
64.
upozorňuje na stávající nedostatek dovedností na univerzitách, pokud jde o lepší a proaktivní interakci s podniky; vyzývá Komisi, aby spustila nový celoevropský program pro odbornou přípravu a vzdělávání vedoucích pracovníků univerzit, úředníků pro přesun technologií a profesionálních obchodníků s technologiemi a aby vydala pokyny pro profesionalizaci takových profesních drah na univerzitách;
Zjednodušení, zmírňování roztříštěnosti, financování a standardizace
65.
zdůrazňuje, že náklady příležitosti jsou spojeny s tradičnějšími odvětvími výdajů EU, a upozorňuje na potřebu sladit priority v rámci strategie EU 2020 s rozpočtovou politikou; vyzývá proto k vyčlenění větší části rozpočtu EU na výzkum, vývoj a inovace;
66.
zdůrazňuje množství rozpočtových prostředků EU na výzkum, vývoj a inovace ve srovnání s rozpočty členských států, jež jsou odpovědné za většinu finančních prostředků pro veřejný výzkum, je poměrně malé; vyzývá proto k většímu důrazu na nástroje financování s pákovým efektem na vnitrostátní výdaje na výzkum, na soukromé investice a na financování ze strany EIB s cílem podporovat koordinaci úsilí a stimulovat investice vedoucí ke splnění evropských cílů;
67.
vyzývá Komisi, aby sloučila stávající režimy podpor a podpůrné struktury s cílem vytvořit jednoduchý a přístupný systém, který urychlí inovace, zaměří se na závažné společenské výzvy a bude aktivně bránit roztříštěnosti a byrokracii;
68.
vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy provedla hodnocení stávajících programů pomoci a systémů podpory a aby zřídila jednotné kontaktní místo, tedy službu, kde všechny zúčastněné strany (obzvláště inovativní malé a střední firmy) – včetně orgánů místní a regionální vlády – mohou požadovat informace a žádat o finanční podporu nebo budou spojeni s možnými partnery;
69.
zdůrazňuje potřebu podporovat malé a střední podniky počínaje první fází inovace až po její dokončení, aby byly schopné inovovat a mohly se účastnit evropských stimulačních programů;
70.
je nakloněn strategiím internacionalizace klastrů směřujícím k vytvoření náležitých systémů podpory a poradenství pro malé a střední podniky;
71.
zdůrazňuje, že je potřeba, aby se evropské klastry více zviditelnily a aby účinněji prezentovaly své úspěchy a výsledky; domnívá se, že by pro inovativní malé a střední podniky měla být vytvořena platforma služeb v podobě odkazu, který by sdružoval různé klastry a technologické parky v Evropě a po celém světě (např. v oblasti Středomoří);
72.
zdůrazňuje, že v obdobích hospodářské krize dochází obvykle ke snižování investic do výzkumu a vývoje, ačkoliv bylo prokázáno, že společnosti a členské státy, které v těchto obdobích nejvíce investují, získávají největší komparativní tržní výhodu;
73.
vyzývá Komisi, aby zavedla jednotný rámec politiky podpory a financování inovace s jednotnými pravidly, vytvořila synergie a propojila případně prostředky programů na podporu výzkumu, vývoje a inovací, tam kde to bude možné, a aby směřovala více fondů do inovací a podporovala větší zapojení finančního sektoru; připomíná členským státům, aby dodržely svůj závazek vyčlenit výnosy ze systému obchodování s emisními povolenkami na financování opatření souvisejících se změnou klimatu, včetně inovačních projektů;
74.
vyzývá Komisi, aby uvažovala o programech s více fondy pro členské státy a regiony, které je chtějí využívat; domnívá se, že by to napomohlo integrovanějším a pružnějším postupům a zvýšilo by to účinnost interakce mezi různými fondy (strukturálními fondy a rámcovými programy pro výzkum a rozvoj);
75.
připojuje se k výzvě Rady, aby byla nastolena lepší rovnováha mezi důvěrou a kontrolou a mezi podstoupením rizika a jeho eliminací a aby bylo uznáno, že výzkum a inovace jsou vysoce rizikové činnosti bez zaručených výsledků;
76.
upozorňuje na skutečnost, že subjekty, jež se účastí inovačního procesu, musí absolvovat odlišné postupy a splnit odlišná kritéria způsobilosti, a to jak v rámci různých evropských programů, tak mezi evropskými programy a programy vnitrostátními; to vede k byrokracii, vysokým nákladům a plýtvání časem a příležitostmi; vyzývá Komisi a členské státy, aby se společně zavázaly k provedení zjednodušení a sblížení postupů výběru a kritérií způsobilosti, jež jsou používány v Evropském výzkumném a inovačním prostoru;
77.
žádá Komisi, aby Evropskému parlamentu předložila externí hodnocení inovačních nástrojů vytvořených v rámci 7. rámcového programu, jako jsou technologické platformy a společné technologické iniciativy, přičemž hodnocení by mělo zahrnovat činnosti, výzvy, inovační projekty a výsledky (pokud existují) a finanční příspěvek z veřejných a soukromých prostředků;
78.
znovu opakuje, že je potřeba značně navýšit investice do výzkumu, vývoje a inovací, a to jak soukromé, tak veřejné, aby si evropský průmysl nadále zachoval vedoucí technologické postavení a udržel globální konkurenceschopnost v oblastech, jako je doprava a energetická účinnost; kromě toho je navýšení veřejného financování výzkumu, vývoje a inovací nezbytné pro zapojení soukromých investic;
79.
vyzývá k tomu, aby budoucí rámcový program posílil optimální využití výsledků výzkumu tím, že je prostřednictvím rozšíření rozsahu financování projektu napojí na inovační proces tak, aby zahrnoval ukázkovou a prototypovou fázi;
80.
zdůrazňuje, že je důležité lépe podporovat provádění politik a programů, jež posilují součinnost v rámci řetězce infrastruktury pro výzkum a vývoj-inovace-vytváření pracovních míst;
81.
administrativní a finanční usnadnění postupů veřejného financování, zejména v rámcových programech EU, je předpokladem pro stabilitu, právní jistotu pro zúčastněné strany a následně pro vyšší míru zapojení průmyslu;
82.
znovu opakuje, že by rámcové programy měly nadále podporovat spolupráci ve výzkumu, pokud jde o oblast průmyslu, neboť tak dochází k zapojení finančních prostředků z průmyslu a má to pozitivní vliv na vytváření produktivních inovací na jednotném trhu;
83.
naléhavě žádá o zachování pevného základu vynikající kvality v oblasti základního výzkumu, a to na základě úspěchů Evropské rady pro výzkum a o zachování pevného základu pro aplikovaný vědecký výzkum a inovace prostřednictvím vytvoření agentury pro aplikovaný výzkum a inovace po vzoru Evropské rady pro výzkum, která by případně sloučila stávající struktury;
84.
věří, že inovace a kreativita jsou klíčem k ekonomickému oživení Unie a že by neměla být podceňována přeměna vědeckých a technologických objevů Unie v nové výrobky a služby;
85.
připomíná, že inovace jsou úspěšným uplatněním myšlenek v praxi a zdůrazňuje zásadní propojení mezi inovacemi a trhem; proto by měly být k dispozici řádné finanční nástroje, které by byly urychlily zavádění úspěšných technologií, služeb a postupů na trh EU, zejména pak těch, které napomáhají řešit závažné sociální problémy;
86.
domnívá se, že komerční využití výsledků výzkumu v EU je příliš pomalé či nedostatečné, a navrhuje vytváření „podnikatelských líhní“, které by aktivně usilovaly o inovace a zároveň by byly v kontaktu s vysokými školami a výzkumnými zařízeními a jejichž úkolem by bylo podporovat obchodní využití výsledků výzkumu, např. prostřednictvím kontaktů s podniky či poskytnutím pomoci při hledání investorů typu „business angels“ či počátečního kapitálu pro vytváření nových podniků;
87.
zdůrazňuje, že má-li být stimulována poptávka a trh s inovativními výrobky, je nutné podporovat inovace prostřednictvím vytváření nových tržních příležitostí;
88.
vyzývá Komisi a členské státy, aby definovaly a prováděly rámce politik zaměřené na podporu rychlého přístupu uživatelů k cenným inovacím napříč EU, čímž se zajistí, že nově vytvořené inovace se skutečně dostanou ke koncovým uživatelům v přiměřeném časovém rámci;
89.
zdůrazňuje důležitost rozlišovat mezi inovací a výzkumem; poukazuje na to, že inovace je komplexní průřezový socioekonomický postup, jenž zahrnuje úsilí zvýšit výdaje na výzkum a vývoj, podporu malých a středních podniků a činností v oblasti špičkových technologií a soustředí se na rozvoj integrovaných systémů na základě charakteristik a zvláštností jednotlivých území;
90.
vyzývá Komisi, aby více propojila nástroje financování s nástroji pro inovace na straně poptávky a aby směřovala svou podporu ve větší míře na SMP a začínající podniky, které potřebují rychle získat přístup na evropský či mezinárodní trh; domnívá se proto, že je nezbytné schválit jednoznačná a konkrétní „pravidla účasti“, která by stanovila povinný podíl malých podniků;
91.
zdůrazňuje význam doktorských programů pro evropské inovace a navrhuje vytvořit evropský rámec pro doktorské programy, který podpoří celoživotní učení a zapojí podniky do podpory, propagace a využití výsledků výzkumu; vyzývá členské státy, aby odstranily veškeré legislativní či administrativní překážky, jež by mohly omezit přístup zájemců k doktorským programům;
92.
vyzývá Komisi, aby uvažovala o programech s více fondy pro členské státy a regiony, které je chtějí využívat; domnívá se, že by to přispělo k integrovanějšímu a flexibilnějšímu způsobu práce a zvýšilo účinnost mezi různými fondy (strukturální fondy a rámcové programy pro výzkum a vývoj);
93.
zdůrazňuje potřebu podporovat složenou finanční architekturu a rozvoj nových finančních mechanismů, které kombinují rovněž automatické a grantové nástroje, s cílem posílit investice potřebné k dosažení strategických cílů v oblasti výzkumu a vývoje;
94.
vítá návrh Komise, aby byly do roku 2014 uvolněny prostředky na podporu zvýšení a posílení soukromého financování nezbytného pro prosazování inovací v Evropě;
95.
doporučuje změnit mandát EIB, aby umožnil financování výzkumu a inovací, jež nesou větší míru rizika a které jsou blíže trhu; v tomto ohledu naléhavě žádá Komisi, aby rozšířila úspěšný finanční nástroj na sdílení rizik Evropské investiční banky tím, že:
–
zvýší faktor záruk proti riziku,
–
zlepší dostupné záruky a úvěry pro soukromé a veřejné instituce s vyšším profilem finančního rizika a poskytne úvěry pro jejich činnost v oblasti výzkumu, vývoje a inovací,
–
poskytne dalších 500 milionů EUR v roce 2011, navýší stávající objem finančních prostředků z 1 miliardy na 5 miliard EUR po roce 2013, a
–
diverzifikuje druhy struktur sdílení rizika s cílem poskytnout lepší přístup k financování pro podniky – zejména malé a střední podniky;
96.
domnívá se, že by měl být vytvořen evropský fond pro financování investic, aby podpořil investice do inovativních malých a středních podniků, a to prostřednictvím sdílení rizika zahrnujícího využívání soukromých zdrojů;
97.
vítá návrh Komise na vymezení specifických investic určených pro začínající inovativní podniky;
98.
žádá Komisi, aby v budoucích rámcových programech přesunula větší podíl výzkumu, který je blízko trhu, mimo jiné do ukázkových projektů, do nástrojů založených na půjčkách a kapitálových nástrojů, které by mohly přilákat více soukromého kapitálu, jako je rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace, Finanční nástroj na sdílení rizik a Evropský investiční fond, a aby malým a středním podnikům poskytla přístup k těmto nástrojům po celé Evropě; zdůrazňuje potřebu zacelit mezery ve financování, pokud jde o začínající (přeshraniční) podniky;
99.
zdůrazňuje, že při utváření finančních nástrojů je nutné plně lépe pochopit specifika spojená s velikostí podniku, rozvojem, fázi vývoje a odvětvím činnosti; vyzývá k přijetí naléhavých opatření pro odstranění hlavních překážek v počátečních fázích inovace zlepšením počátečního financování, neoficiálního financování (tzv. business angels) a vyšší míry kapitálového a kvazikapitálového financování, a to jak na úrovni EU, tak i na regionální a místní úrovni;
100.
zdůrazňuje, že rozvojový potenciál fondů rizikového kapitálu v EU doposud nebyl zcela úspěšně realizován v důsledku vnitrostátních předpisů a ustanovení týkajících se daní; vítá návrh Komise, že do roku 2012 zajistí, aby fondy rizikového kapitálu zavedené v jakémkoli členském státě mohly fungovat a svobodně investovat v celé EU, čímž dojde k vytvoření skutečného „jednotného trhu EU s rizikovým kapitálem“;
101.
vyzývá k dalšímu rozvoji nástrojů a mechanismů pro zlepšení přístupu malých a středních podniků ke službám pro výzkum a inovace (jako jsou inovační poukázky) a dalším znalostním obchodním službám (modelování, hodnocení rizika atd.), jež jsou zásadní pro to, aby malé a střední podniky inovovaly a přinášely inovativní řešení na trh;
102.
zdůrazňuje přínosy systémů služeb spojených s výrobky a funkčně orientovaných obchodních modelů z obchodního hlediska a z hlediska ekologické účinnosti a vyzývá Komisi, aby v této oblasti vypracovala strategii;
103.
vyzývá Komisi a členské státy, aby znovu posoudily celý systém inovací v zájmu odstranění zbytečných finančních a administrativních překážek, například s ohledem na:
–
přístup k úvěrům a dalším možnostem a nástrojům finanční podpory určeným pro univerzity a organizace pro výzkum a technologie,
–
rozvoj činnosti směřující k transferu technologií na základě valorizace duševního vlastnictví;
104.
vyjadřuje politování nad skutečností, že protokoly o inovacích jsou podrobovány dlouhým administrativním postupům schvalování, které zpomalují inovace, omezují konkurenceschopnost trhu EU a brzdí rozvoj vědeckých poznatků v lékařské komunitě, čímž se oddaluje jejich přínos pro pacienty;
105.
zdůrazňuje, že je důležité, aby do dialogu v rámci revize směrnice o klinických hodnoceních byli zapojeni výzkumní pracovníci, a to s cílem zajistit lepší právní rámec pro vývoj léčiv a porovnávání alternativních léčebných postupů s léčivy v rámci klinického výzkumu (jak stanovují závěry Rady o inovacích a solidaritě, pokud jde o léčiva, přijaté v Bruselu dne 6. prosince 2010);
106.
zdůrazňuje, že je důležité využívat nových poznatků s cílem vytvářet nové a lepší způsoby, jak předcházet rakovině, diagnostikovat ji a léčit ji, a posílit rychlé mechanismy, aby tyto poznatky byly k dispozici pacientům;
107.
zdůrazňuje význam inovací v rámci znalostního trojúhelníku a trvá na potřebě vytvořit novou kulturu inovací ve stávajícím finančním výhledu i ve výhledech po roce 2013;
108.
vyzývá členské státy, aby v úzké spolupráci s regiony co nejlépe využívaly v současném období financování strukturální fondy pro výzkum, vývoj a inovace a zaměřovaly se přitom na závažné společenské výzvy, usilovaly o dosažení soudržnosti v inovacích a výzkumu a o uvedení priorit strukturálních fondů do souladu s cíli strategie EU 2020; vyzývá Komisi a členské státy, aby zabránily nákladnému zdvojování tím, že budou podporovat strategie inteligentní a lépe zacílené specializace; domnívá se, že regiony by měly být pobízeny k tomu, aby prosazovaly tento koncept evropské specializace;
109.
zdůrazňuje, že finanční prostředky vyčleněné na inovace z Fondu soudržnosti zůstávají z velké části nevyužity z důvodu nepřiměřených administrativních požadavků a potřeby prostředků na spolufinancování, jež v době finančních omezení nejsou k dispozici; připomíná, že tato skutečnost přispívá k prohlubování hospodářských nerovností mezi členskými státy, které jsou příčinou stávající krize eurozóny; vyzývá k reformě a zefektivnění strukturálních fondů tak, aby byly zpřístupněny pro restrukturalizaci zúčastněných hospodářských subjektů, zejména malých a středních podniků;
110.
je přesvědčen, že stanovení kritérií a norem je prokazatelnou výraznou hnací silou na podporu inovací a udržitelné konkurenceschopnosti v několika průmyslových odvětvích; připojuje se k požadavku Rady, která vyzvala Komisi, aby předložila návrh na urychlení, zjednodušení, snížení nákladů a modernizaci činností standardizace prostřednictvím větší transparentnosti a zapojení zúčastněných stran, což zajistí rychlejší evropskou odpověď na vývoj inovací na globálním trhu; žádá Komisi, aby se vážně zabývala úspěšnými inovativními mechanismy, jako je vytvoření otevřených norem zapojujících zúčastněné strany do celého hodnotového řetězce;
111.
zdůrazňuje, že normalizace může zlepšit inovaci a konkurenceschopnost tím, že zjednoduší přístup na trhy a umožní interoperabilitu; vybízí Komisi, aby ve větší míře prosazovala začleňování evropských norem, zejména v sociální a environmentální oblasti, do budoucích dohod o volném obchodu;
112.
zdůrazňuje proto, že všechny strategie, které se týkají proměny Evropy pro svět po krizi, musí mít na zřeteli tvorbu trvalých pracovních míst;
113.
naléhá na Evropskou komisi, aby pokud jde o její žádost o zvážení moratoria na nové nástroje, dokud nebudou ty stávající dostatečně rozvinuty a náležitě vyhodnoceny, následovala doporučení průběžného hodnocení 7. rámcového programu (skupiny expertů); vyzývá proto ke zvláštní opatrnosti s cílem zabránit nedorozumění v důsledku překrývání nástrojů;
114.
žádá Evropskou komisi, aby předložila Evropskému parlamentu externí hodnocení nástrojů na podporu inovací vytvořených na základě sedmého rámcového programu, jako jsou např. technické platformy a společné evropské technické iniciativy (JETIs), přičemž toto hodnocení by se mělo zabývat aktivitami, výzvami k předkládání projektů, inovačními projekty a případnými výsledky a finančním příspěvkem z veřejných a soukromých prostředků.
115.
vyzývá Komisi, aby s ohledem na finanční cíl v oblasti výzkumu a technologického rozvoje pro rok 2020, který činí 3 % HDP, a na uznání, že výzkum a inovace jsou jediným zaručeným způsobem, jak dosáhnout hospodářského oživení v EU, zvážila možnost stanovit pro členské státy prozatímní závaznou minimální úroveň financování výzkumu a technologického rozvoje ve výši přibližně 1 % HDP do roku 2015;
116.
upozorňuje na to, že inovace jsou pro hospodářský rozvoj zásadní a že Evropská unie potřebuje získat přibližně jeden milion dalších výzkumných pracovníků, aby dosáhla svého cíle vydat na výzkum a vývoj 3 % HDP, jak je stanoveno ve strategii Evropa 2020; domnívá se, že tohoto cíle lze dosáhnout snáze, pokud se podstatně zvýší počet žen pracujících ve výzkumu, které tvoří pouze 39 % výzkumných pracovníků zaměstnaných ve veřejném sektoru a ve vyšším školství a 19 % výzkumných pracovníků v soukromém sektoru Tiskové prohlášení nazvané „She Figures 2009 – major findings and trends“, Evropská komise, 2009, http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=MEMO/09/519&format=HTML&aged=0&language=EN&guiLanguage=en.
;
117.
podporuje cíl zvýšit do roku 2020 počet výzkumných pracovníků v EU o jeden milion osob a konstatuje, že taková obrovská investice by měla výrazný multiplikační účinek v oblasti zaměstnanosti, ale současně se domnívá, že se jedná o velmi ambiciózní cíl, který si vyžádá stanovení cílů pro každou jednotlivou zemi a cílevědomé úsilí; podotýká, že veřejný sektor nemusí nutně mít dostatečné finanční prostředky, takže ačkoliv je naléhavě nutné zvýšit počet míst pro výzkumné pracovníky ve vysokoškolských zařízeních a ve veřejných výzkumných ústavech, bude převážná část těchto nových výzkumných pracovníků zaměstnána v soukromém sektoru; zdůrazňuje, že místo počtu výzkumných pracovníků je třeba věnovat pozornost spíše jejich inovativnosti, kvalitě vzdělání, evropskému rozdělení práce v oblasti výzkumu, zdrojům věnovaným na výzkum a kvalitě výzkumu;
118.
vítá skutečnost, že Komise vyjádřila podporu otevřeným a společně vytvářeným inovacím, jež budou zdrojem dlouhodobých sociálních a ekonomických přínosů; v této souvislosti schvaluje závazek Komise, kterým je šíření, předávání a využívání výsledků výzkumu, a to včetně otevřeného přístupu k publikacím a údajům pocházejícím z výzkumu financovaného z veřejných zdrojů; vybízí Komisi, aby nalezla prostředky nezbytné k dosažení těchto cílů, a upozorňuje na úlohu, kterou v této oblasti může hrát Europeana;
Jednotný trh a oblast duševního vlastnictví
119.
zdůrazňuje, že je třeba evropský jednotný trh bezodkladně dokončit pro všechny produkty a služby, včetně inovačních zdravotnických přípravků, a zajistit tak přístup 500 milionům spotřebitelů; znovu opakuje, že velkou výzvou pro evropský jednotný trh je roztříštěnost právních úprav a validačních postupů;
120.
zdůrazňuje, že v některých oblastech, jako je zdraví, vedly výsledky výzkumu k inovacím, kdykoli to bylo možné, a proto se domnívá, že pesimismus Komise ve vztahu k inovacím je v mnoha případech nepodložený;
121.
zdůrazňuje, že stávající postupy udělování licencí přispívají k roztříštěnosti vnitřního trhu EU; konstatuje, že ačkoli bylo dosaženo určitého pokroku, nebyla dosud uspokojivě vyřešena otázka poptávky uživatelů po licencích pokrývajících více teritorií a více repertoárů pro přeshraniční a on-line použití;
122.
připomíná, že úkolem EU je podporovat kulturní a tvůrčí odvětví v internetovém prostředí i mimo něj, a domnívá se, že cílem by mělo být rozsáhlé využívání celoevropských licencí v souladu s požadavky trhu a spotřebitelů a pokud tohoto cíle nebude možné v krátkém časovém rámci dosáhnout, mělo by se provést komplexní posouzení nezbytných právních předpisů týkajících se odstranění všech případných překážek, které brání vytvoření účinného vnitřního trhu EU, včetně zásady teritoriality;
123.
vítá přehodnocení unijního systému ochranných známek, které provedla Komise, a doporučuje jí, aby zajistila, že budou přijata příslušná opatření, která by zabezpečila, že se ochranné známky budou moci těšit stejné úrovni ochrany v internetovém prostředí i mimo něj;
124.
zdůrazňuje, že silný, vyvážený a náležitě uplatňovaný systém práv duševního vlastnictví přispívající k větší transparentnosti a k zabránění jakémukoli tříštění trhů v oblasti práv duševního vlastnictví je jednou z rozhodujících rámcových podmínek pro inovace; vítá úsilí Komise zabránit tomu, aby práva duševního vlastnictví představovala překážku hospodářské soutěži a inovacím; vyzývá dále Komisi, aby vypracovala komplexní strategii v oblasti duševního vlastnictví – a případně předložila legislativní návrhy–, která vytvoří rovnováhu mezi právy vynálezců a podporou širokého užívání a přístupu ke znalostem a vynálezům;
125.
naléhavě žádá Komisi, aby se zaměřila na to, aby malé a střední podniky mohly účinně využívat práv duševního a průmyslového vlastnictví;
126.
domnívá se, že by Komise měla zohlednit specifické problémy, s nimiž se potýkají malé a střední podniky, pokud jde o uplatňování práv duševního vlastnictví podle zásady „mysli nejdříve v malém“, která byla zavedena na základě zákona o drobném podnikání pro Evropu, mimo jiné uplatňováním zásady zákazu diskriminace malých a středních podniků;
127.
zastává názor, že fungující systém zaměřený na prosazování práv duševního vlastnictví více motivuje firmy k vývoji inovativních výrobků, a zvyšuje tak nabídku zboží a služeb pro spotřebitele;
128.
požaduje zavedení vyváženého jednotného evropského patentu; vítá přitom širokou podporu Rady pro postup posílené spolupráce, pokud jde o jednotný patent EU a jeho spuštění v roce 2011;
129.
upozorňuje, že je třeba přijmout jednotný evropský patent a statut evropské společnosti, aby byl usnadněn přechod k obchodu mimo trh Společenství; zdůrazňuje, že je třeba snížit náklady spojené s evropským patentem a právy duševního vlastnictví a přitom zohlednit stávající hospodářské rozdíly mezi členskými státy EU, aby se zvýšila jejich konkurenceschopnost vůči americkým a japonským cenám;
130.
požaduje dokončení Evropského výzkumného prostoru – závazku vyplývajícího ze Smlouvy – do roku 2014 tak, aby si EU mohla udržet a přilákat největší talenty a aby mohla zajistit maximální svobodu pohybu výzkumných pracovníků a podporovat přeshraniční činnost výzkumných a technologických institucí a šíření, přenos a využívání výsledků výzkumu; zdůrazňuje, že bude mít tudíž zásadní význam vytvoření vhodného mechanismu financování;
131.
zdůrazňuje, že je nutné prosazovat politiky, které podporou atraktivních pracovních podmínek ve veřejných výzkumných ústavech motivují výzkumné pracovníky k tomu, aby neopouštěli členské státy EU;
132.
domnívá se, že efektivní politika v oblasti inovací a růstu musí nevyhnutelně investovat do výzkumných programů, jež usnadňují mobilitu a výměnné stáže výzkumných pracovníků na mezinárodní úrovni a posilují spolupráci mezi vědou a hospodářstvím (akce Marie Curie);
133.
zdůrazňuje, že je důležité vytvořit na evropské i vnitrostátní úrovni příznivé podmínky a podněty, které by podpořily zájem o doktorské studium a o výzkum v oblasti inovací, aby se zabránilo odlivu mozků a aby EU mohla těžit z významných výhod a zvýšila tím svou konkurenceschopnost prostřednictvím vyspělého výzkumu a studií v oblasti inovací;
134.
vyzývá k urychlené revizi právních předpisů týkajících se ochranné známky Společenství a v této souvislosti vyzývá rovněž k přijetí vhodných opatření pro zajištění toho, aby byl ochranným známkám přiznáván stejný stupeň ochrany v on-line prostředí i v prostředí tradičním;
135.
vítá návrh Komise vytvořit do konce roku 2011 evropský znalostní trh pro práva duševního vlastnictví a udělování licencí, včetně usnadnění přístupu k nevyužitým duševním právům, mimo jiné prostřednictvím podpory vytváření společných patentových platforem a patentových poolů;
136.
naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila legislativní návrhy pro vytvoření plně fungujícího jednotného digitálního trhu do roku 2015, neboť by se tak výrazně zlepšily rámcové podmínky pro inovace; zdůrazňuje, že tyto iniciativy musí být ambiciózní především v klíčových oblastech, jako je například autorské právo, elektronický obchod a s ním související spotřebitelská politika a používání informací z veřejného sektoru;
137.
vyzývá Komisi a členské státy, aby dokončení jednotného trhu, včetně opatření podporujících jednotný digitální trh, bylo prioritou inovační politiky, neboť tak bude dosaženo lepších cen a vyšší kvality pro spotřebitele, podpoří se tím rozvoj inovačních výrobků, napomůže se tak vytváření pracovních míst v EU a vzniknou nové možnosti růstu EU na hlavních trzích;
138.
zdůrazňuje, že máme-li směřovat k jednotnému trhu inovací, je nutné dohodnout způsoby hodnocení přímých a nepřímých, krátkodobých a dlouhodobých a hospodářských a sociálních přínosů;
Zadávání veřejných zakázek
139.
připomíná, že veřejné zakázky, které představují 17 % ročního HDP EU, sehrávají důležitou úlohu na evropském jednotném trhu a podněcují inovace;
140.
naléhavě žádá členské státy, aby strategicky používaly veřejné zakázky, jež řeší společenské výzvy, ke stimulaci inovací a směrovaly své veřejné zakázky do inovativních výrobků, postupů a služeb a zohlednily přitom skutečnost, že nejlevnější nabídka nemusí být vždy nejvíce ekonomicky životaschopná; vyzývá proto Komisi, aby:
–
v rámci svých legislativních návrhů napomáhala využití veřejných zakázek, které umožňují inovaci, včetně přezkumu možností zadávání veřejných zakázek ve fázi před uzavřením smlouvy;
–
vytvářela možnosti pro využití spolufinancování EU prostřednictvím strukturálních fondů jako pobídku pro regionální a místní subjekty veřejného sektoru,
–
aby pro zadavatele veřejných zakázek vydala pokyny a programy odborné přípravy na úrovni členských států s cílem vybudovat dovednosti v oblasti komplexního zadávání inovativních veřejných zakázek ve fázi před uzavřením smlouvy,
141.
zdůrazňuje, že v takových oblastech, jako je životní prostředí, vodní zdroje, energie, doprava, telekomunikace, zdravotnictví a vzdělávání, musí být inovace klíčovou složkou veřejné politiky; zdůrazňuje, že je potřeba podporovat plošné šíření a přijímání inovací ve veřejném sektoru, soukromých firmách a obzvláště pak v malých a středních podnicích;
142.
naléhá na Komisi a členské státy, aby podpořily snahy veřejného sektoru o přijetí inovativních přístupů a zahájily nový výzkumný program inovací ve veřejném sektoru, například v oblasti elektronické správy, elektronického zdravotnictví a elektronického zadávání veřejných zakázek, a rozšířily ve veřejné správě osvědčené postupy, jež sníží míru byrokracie a budou zahrnovat politiky zaměřené na občany; zdůrazňuje roli veřejného sektoru v posilování důvěry veřejnosti ve vnitřní digitální trh;
143.
vyzývá Komisi, členské státy a místní a regionální úřady, aby podpořily využívání elektronické zadávání veřejných zakázek, a to zejména využívání veřejných zakázek v předobchodní fázi, včetně společného a elektronického zadávání veřejných zakázek, a věnovaly přitom příslušnou pozornost dodržování předpisů o ochraně údajů, které jsou nedílnou součástí inovativní strategie EU; obrací se především na Komisi, aby v rámci všeobecného přezkumu právního rámce zadávání veřejných zakázek objasnila a zjednodušila relevantní pravidla a umožnila zadavatelům transparentnější využívání veřejných zakázek v předobchodní fázi; zároveň vyzývá Komisi a členské státy, aby u veřejných zakázek podporovaly jasné stanovení specifických a skutečných kritérií týkajících se sociální oblasti, životního prostředí, spravedlivého obchodování a inovací, aniž by tak narušily aktivní zapojení MSP do procesu hledání nových a inovativních řešení a dodržování platných pravidel hospodářské soutěže;
144.
připomíná, že inovativní malé a střední podniky čelí, mimo jiné překážky, problémům při hodnocení financování pro účely internacionalizace a mezinárodního úvěrového obchodního pojištění, a zdůrazňuje potřebu provést nová opatření na podporu malých a středních podniků v rámci revidované iniciativy Small Business Act a očekávaného sdělení o politice mezinárodního obchodu a malých a středních podnicích;
145.
zdůrazňuje, že přístup k trhu veřejných zakázek je třeba založit na mezinárodní reciprocitě a umožnit tím podnikům EU soupeřit na mezinárodní úrovni za spravedlivých podmínek;
146.
zdůrazňuje potřebu zaměřit se na netarifní překážky, které se při postupném snižování nebo odstraňování tarifní zátěže stávají hlavními překážkami mezinárodního obchodu; považuje za neoprávněné veškeré překážky vyplývající z nejednotného uplatňování dvoustranných a mnohostranných obchodních pravidel; za oprávněné naopak považuje všechny překážky vzniklé v důsledku legitimní zákonodárné a správní činnosti veřejných orgánů a mající původ v neobchodních oblastech, avšak s neplánovanými důsledky pro obchod, a domnívá se, že jejich odstranění musí být předmětem veřejných konzultací a diskusí;
147.
uznává, že transfer technologií v zájmu rozvoje a plnění rozvojových cílů tisíciletí jsou důležitými aspekty evropské obchodní politiky, ale domnívá se, že by Komise měla sledovat transfer znalostí EU v oblasti špičkových technologií do třetích zemí, aby tak získala lepší informace o inovačních modelech a dalším vývoji a zamezila nekalé hospodářské soutěži;
148.
zdůrazňuje, že malé a střední podniky by mohly hrát významnou úlohu, pokud by pravidla o zadávání veřejných zakázek byla navržena tak, aby obsahovala flexibilní požadavky (včetně požadavků na kapitál a velikost zakázek) podle velikosti zúčastněných podniků;
149.
zdůrazňuje význam zapojení EU a jejích členských států do vědecké spolupráce se třetími zeměmi; domnívá se, že podnikům EU musí být zaručen lepší přístup k programům výzkumu a vývoje v třetích zemích;
150.
zdůrazňuje, že EU a členské státy by měly vzájemně spolupracovat na dohodách a opatřeních v oblasti vědy a technologií týkajících se třetích zemí; domnívá se, že by měl být zvážen potenciál pro rámcové dohody EU a jejích členských států se třetími zeměmi;
Evropská inovační partnerství (EIP):
151.
připomíná své usnesení ze dne 11. listopadu 2010 o evropských inovačních partnerstvích, v němž:
–
uvádí zastřešující zásadu porozumění zdrojům ve všech evropských inovačních partnerstvích, čímž by se podpořilo účinné využívání zdrojů; inteligentní spotřeba a účinná výroba prostřednictvím celého dodavatelského řetězce,
–
vítá pilotní projekt v oblasti aktivního a zdravého stárnutí;
152.
zdůrazňuje, že evropská inovační partnerství musí:
–
nepřesahovat omezený počet závažných společenských výzev a být v souladu s nimi,
–
vyzývat k novému přístupu pomocí ambiciózních, ale proveditelných cílů typu „člověk na měsíci“, které jsou zaměřeny na dopady a jasné výsledky a převedeny na konkrétní cíle,
–
vytvářet synergie a naplňovat zásady SMART,
–
být společná a koordinovaná pro nejméně dvě oblasti politiky (GŘ) v rámci Komise,
–
integrovat a lépe koordinovat stávající nástroje a iniciativy v oblasti výzkumu, vývoje a inovací, a to včetně znalostních a inovačních společenství Evropského technologického institutu, přičemž by se mělo zabránit zdvojování,
–
zajistit účast všech relevantních veřejných a soukromých partnerů, včetně MSP a organizací občanských společností, v celém logistickém řetězci do výběru, rozvoje a uskutečňování budoucích partnerství,
žádá proto Evropskou komisi, aby propagovala a podporovala další iniciativy založené na zásadě evropského inovačního partnerství;
153.
považuje cíl pilotního partnerství zaměřeného na aktivní a zdravé stárnutí, tj. prodloužit do roku 2020 zdravý život o dva roky, za příkladný a domnívá se, že u všech inovativních partnerství je třeba stanovit jasné cíle, bez nichž by inovační opatření postrádalo vizi a motivaci, takže by bylo obtížnější stanovit měřitelné předběžné a částečné cíle;
154.
vítá program „evropských inovačních partnerství“, který si klade za cíl zvýšit a lépe koordinovat investice do výzkumu a rozvoje a lépe koordinovat zadávání veřejných zakázek tak, aby se urychlilo zavádění inovací na trh; zdůrazňuje však, že politiky zadávání veřejných zakázek je třeba navrhnout tak, aby nenahrazovaly soukromé trhy či nenarušovaly hospodářskou soutěž, ale aby podněcovaly šíření inovací a zároveň dovolovaly trhům, aby se ubíraly novými směry;
155.
vyzývá Komisi, aby předložila návrhy v rámci nařízení pro různé fondy v období 2014–2020 s cílem konkrétním způsobem usnadnit evropské inovační partnerství;
156.
vyzývá Komisi, aby každoročně informovala Parlament o všech evropských inovačních partnerstvích a dvakrát ročně o prvním pilotním projektu, a žádá o zapojení Evropského parlamentu do všech fází provádění evropského inovačního partnerství;
157.
vyzývá Komisi, aby vytvořila inovační partnerství pro suroviny;
Region jako významný partner
158.
zdůrazňuje, že pro dosažení cílů Unie inovací je klíčové plné zapojení regionálních a místních orgánů, neboť tyto orgány mají významnou úlohu pro setkávání podniků, znalostních institucí, veřejných orgánů a občanů v duchu konceptu „diamant 4“, neboť slouží jako prostředník mezi těmito různými subjekty, členskými státy a EU; vyzývá proto Komisi, aby navrhla oblasti pro diskusi a provozní uspořádání, aby se regiony mohly zapojit do poskytování co nejvhodnějších reakcí na závažné výzvy společnosti, a to plně v souladu se zásadou subsidiarity a při zohlednění konkrétních potřeb jednotlivých regionů;
159.
bere na vědomí závěry Evropské skupiny pro inovace z roku 2009, v nichž se konstatuje, že hospodářská a finanční krize má nepoměrné důsledky v různých zemích a oblastech, které narušují plnění cíle konvergence; obává se, že současná rozpočtová omezení nařízená členským státům mohou vést k dalšímu omezování investic do STI, což by potenciálně mohlo mít škodlivé důsledky; souhlasí, že iniciativa „Unie inovací“ by měla zahrnovat všechny členské státy a regiony a že je nezbytné zamezit vzniku „inovační propasti“ mezi regiony více a naopak méně zaměřenými na inovace;
160.
vyzývá jednotlivé regiony, aby investovaly do inovací a upravily své inovační strategie tak, aby se zvýšila jejich účinnost, dále aby zmodernizovaly svůj lidský kapitál a zlepšily schopnost a ochotu svých podniků provádět inovace a být konkurenceschopnými v mezinárodním měřítku;
161.
poukazuje na to, že rozhodovací orgány na regionální úrovni si musí plně uvědomovat potenciál hospodářského růstu, jenž ve všech regionech nabízejí činnosti v oblasti výzkumu a inovací, poněvadž většina inovací vzniká na praktickém rozhraní (inovace na základě poptávky a uživatelů) a je financována Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR); v této souvislosti poznamenává, že vzhledem k tomu, že inovační činnosti bezpodmínečně ani zásadně nevyžadují existenci zařízení vysokoškolského vzdělávání, i regiony bez vysokých škol a výzkumných středisek by měly být schopny rozvíjet vlastní inovační možnosti a, pokud jde o inovační potenciál, čerpat maximální prospěch z regionálních a místních zdrojů a aktiv;
162.
poznamenává, že podpora inovací na regionální úrovni může pomoci omezit nerovnosti mezi regiony; podporuje nicméně různé úrovně (regionální, národní a EU) v účinnější koordinaci jejich úsilí v rámci celoevropského plánování aktivit v oblasti výzkumu a vývoje;
163.
poukazuje na to, že inovace – v tvorbě politik i v činnostech podniků a výzkumných center – má zásadní význam pro naplnění politiky územní soudržnosti EU a že svou podstatou může rozhodující měrou přispět k naplnění cílů soudržnosti a k překonání překážek, které těmto cílům stojí v cestě v oblastech se specifickými zeměpisnými a demografickými rysy;
164.
upozorňuje na přínos kulturní rozmanitosti k inovaci; v této souvislosti se domnívá, že v politice inovací by mělo hrát hlavní úlohu opatření na ochranu a podporu regionální kulturní různorodosti;
165.
zdůrazňuje klíčovou roli regionů při vypracovávání politik s cílem povzbudit inovace na vnitrostátní úrovni; poukazuje však na to, že regionální a místní rozpočty v mnoha členských státech jsou nedostačující a vnitrostátní rozpočty pro inovace mají nízký objem prostředků;
166.
zdůrazňuje, že je nutné zmobilizovat plný potenciál regionů EU v oblasti inovací s cílem splnit cíl strategie Evropa 2020, jímž je inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, a poukazuje na to, že budoucí regionální politika musí k této výzvě přistupovat jako k významné prioritě; vyjadřuje přesvědčení, že tento prioritní přístup se týká všech cílů regionální politiky, a zdůrazňuje, že je třeba zabezpečit, aby byla konkurenceschopnost Evropy zaručena světovými normami; vyzývá k zapojení průmyslu do ekologických inovací, neboť podnikatelé hrají velmi důležitou roli při jejich dalším šíření na regionální úrovni; konstatuje v tomto ohledu, že informování podnikatelů formou prezentace nových obchodních příležitostí bude zásadní pro úspěch strategie zaměřené na rozvoj hospodářství, které bude efektivní z hlediska zdrojů, a na udržitelná průmyslová odvětví;
167.
zdůrazňuje úlohu inovačního potenciálu států, které nejsou členy EU, ale které s EU spolupracují v rámci Východního partnerství, a vyzývá k tomu, aby byly tyto státy zařazeny do iniciativy Unie inovací;
168.
zdůrazňuje velký potenciál měst při provádění výzkumu a inovací; je přesvědčen, že inteligentnější městská politika a iniciativa „inteligentní města“ v oblasti energie, založená na technologickém pokroku a zohledňující skutečnost, že 80 % obyvatelstva Evropy žije ve městech, kde se také vyskytují největší sociální nerovnosti, by přispěly k udržitelným hospodářským inovacím;
Provádění strategie
169.
vyzývá Evropskou komisi, aby stávající strategické dokumenty „Unie inovací“ zpracovala do akčního plánu s konkrétními, měřitelnými a do časového rámce začleněnými cíli; vyzývá Komisi, aby pravidelně sledovala pokrok a hodnotila při tom překážky, navrhovala mechanismy umožňující zlepšení a pravidelně informovala Evropský parlament a Radu;
170.
vyzývá Evropskou komisi, aby posoudila specifické nástroje evropské inovační politiky vůči našim hlavním vnějším konkurentům (USA, Japonsko a země BRIC) a informovala o jejich poměrné výkonnosti, pokud jde o inovace;
o
o o
171.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a členským státům.
