15. 5. 2008
NÁVRH USNESENÍ,
který na základě prohlášení Rady a Komise
v souladu s čl. 103 odst. 2 jednacího řádu
předkládají Adam Bielan, Konrad Szymański, Inese Vaidere, Hanna Foltyn-Kubicka, Roberts Zīle, Ryszard Czarnecki a Ģirts Valdis Kristovskis,
za skupinu UEN,
o summitu EU-Rusko
Usnesení Evropského parlamentu o summitu EU-Rusko
Evropský parlament ,
–
s ohledem na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé, která vstoupila v platnost v roce 1997 a jejíž platnost skončila v roce 2007,
–
s ohledem na jednání o nové dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a Ruskem,
–
s ohledem na Evropskou úmluvu o lidských právech a základních svobodách a na jejích pět protokolů,
–
s ohledem na konzultace EU-Rusko o lidských právech,
–
s ohledem na množství věrohodných zpráv ruských a mezinárodních nevládních organizací o přetrvávajícím porušování lidských práv v Čečensku,
–
s ohledem na sdělení Komise Evropské radě a Evropskému parlamentu ze dne 10. ledna 2007 nazvané Energetická politika pro Evropu (KOM(2007)0001),
–
s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o zajištění dodávek energií v Evropské unii,
–
s ohledem na svá předchozí usnesení o Rusku, zejména na:
- usnesení ze dne 23. května 2007 o Estonsku,
- usnesení ze dne 26. dubna 2007 o Rusku,
- usnesení ze dne 13. prosince 2006 o summitu EU-Rusko, který se konal dne 24. listopadu 2006 v Helsinkách,
- usnesení ze dne 25. října 2006 o vztazích EU a Ruska po vraždě ruské novinářky Anny Politkovské,
- usnesení ze dne 15. června 2006 o summitu EU-Rusko, který se konal dne 25. května 2006 v Soči,
- usnesení ze dne 19. ledna 2006 o situaci v Čečně po volbách a o občanské společnosti v Rusku,
- usnesení ze dne 15. prosince 2005 o lidských právech v Rusku a o nových právních předpisech o nevládních organizacích,
- a na svou zprávu ze dne 26. května 2005 o vztazích EU a Ruska,
–
s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu,
A.
vzhledem k tomu, že EU opakovaně zdůraznila svůj závazek dosáhnout strategického partnerství s Ruskem založeného na demokratických hodnotách,
B.
vzhledem k tomu, že užší spolupráce a dobré sousedské vztahy mezi EU a Ruskem mají zásadní význam pro stabilitu, bezpečnost a prosperitu celé Evropy; vzhledem k tomu, že vzájemné vztahy mezi EU a Ruskem by se měly opírat o politickou, hospodářskou a energetickou spolupráci při současném dodržování zásad právního státu, demokratických principů a postupů a základních lidských práv,
C.
vzhledem k tomu, že Ruská federace je členem Rady Evropy, a přihlásila se tudíž ke společným hodnotám, cílům a závazkům, které jsou stanoveny v jejím statutu a úmluvách, a zejména k podpoře demokracie a upevňování demokratické stability v Evropě,
D.
vzhledem k tomu, že v Rusku byla demokracie oslabena, zejména podřízením všech velkých televizních stanic a většiny rozhlasových stanic vládní kontrole, rozšířením autocenzury v tisku, novými omezeními práva organizovat veřejné demonstrace a zhoršením podmínek pro existenci pro nevládních organizací,
E.
vzhledem k tomu, že v důsledku kroků, které v poslední době podnikla Ruská federace, se situace v gruzínských regionech Abcházie a Jižní Osetie zhoršuje,
F.
vzhledem k tomu, že dne 16. dubna dal ruský prezident Vladimir Putin ruské vládě pokyn, aby zahájila přímou spolupráci se zástupci Abcházie a regionu Cchinvali v Jižní Osetii, a vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí zpochybňuje mezinárodně uznávanou svrchovanost Gruzie,
G.
vzhledem k tomu, že Ruská federace jednostranně zvýšila počet příslušníků mírových sil v gruzínské Abcházii, aniž by si předtím od vlády Gruzie vyžádala její svolení a souhlas,
H.
vzhledem k tomu, že jednu z největších výzev a jednu z hlavních oblastí spolupráce s Ruskem představuje pro Evropu zajištění dodávek energie,
I.
vzhledem k tomu, že je důležité, aby EU vystupovala jednotně, aby vyjadřovala svou solidaritu a aby ve vztazích s Ruskou federací projevovala jednotu,
1.
znovu potvrzuje své přesvědčení, že Rusko zůstává důležitým partnerem pro pragmatickou spolupráci, který s Evropskou unií sdílí nejen hospodářské a obchodní zájmy, ale i cíl úzce spolupracovat na mezinárodní úrovni i ve společném sousedství; vítá deklarovaný závazek nově zvoleného ruského prezidenta zaručit právní stát a demokracii a doufá, že jednou z priorit prezidenta Medveděva bude prohlubování vztahů s Evropskou unií;
2.
zdůrazňuje důležitost jednoty a solidarity mezi členskými státy EU ve vztahu k Rusku a dále zdůrazňuje, že společná politika EU a dvoustranné vztahy členských států s Ruskem se musí řídit společně schválenými zásadami;
3.
opakovaně zdůrazňuje, že současná situace v Rusku nadále vyvolává vážné obavy, pokud jde o dodržování lidských práv, demokracii, svobodu projevu, situaci etnických menšin, nezávislost nevládních organizací a práva občanské společnosti a jednotlivců; lituje proto, že rozhovory mezi EU a Ruskem na téma lidských práv nepřinesly v této oblasti žádný pokrok, a vyzývá ruskou vládu, aby přispěla k zintenzivnění těchto konzultací jakožto nezbytné součásti partnerství EU-Rusko;
4.
vyjadřuje hluboké znepokojení nad pokračujícími zprávami ruských a mezinárodních organizací pro lidská práva, které vypovídají o tom, že v ruských věznicích, na policejních stanicích a v tajných vazebních centrech v Čečensku jsou zadržované osoby mučeny a že je s nimi zacházeno nelidským a ponižujícím způsobem; ostře tyto praktiky odsuzuje a vyzývá ruské úřady, aby zajistily dodržování práv, která zaručuje Evropská úmluva o lidských právech;
5.
vyzývá nově zvoleného ruského prezidenta, aby přezkoumal zacházení s vězněnými osobnostmi (mezi nimi s Michailem Chodorkovským a Platonem Lebeděvem), jejichž uvěznění hodnotí většina pozorovatelů jako politicky motivované; zdůrazňuje, že toto přezkoumání by zvýšilo věrohodnost ruských orgánů a posílilo úzké partnerství mezi Ruskou federací a Evropskou unií;
6.
vybízí Rusko, aby pamatovalo na právní povinnosti, ke kterým se zavázalo, když se v roce 1996 stalo členem Rady Evropy, a aby je plnilo;
7.
vyzývá Rusko, aby přestalo podporovat separatistické síly v Gruzii a konstruktivně se zapojilo do mírového řešení konfliktů, zejména tím, že potvrdí svůj závazek vůči územní celistvosti a svrchovanosti Gruzie a naváže s Gruzií normální vztahy, v jejichž rámci bude plně respektovat její svrchovanost a územní celistvost;
8.
vyjadřuje hluboké znepokojení nad rozhodnutím Ruské federace uzákonit bilaterální vztahy s gruzínskými regiony – Abcházií a regionem Cchinvali v Jižní Osetii;
9.
důrazně odsuzuje plíživé snahy o připojení gruzínského území, mimo jiné prostřednictvím posilování vojenské přítomnosti Ruska v Abcházii, a skutečnost, že Ruská federace jednostranně zvýšila počet svých tzv. „mírových sil“ v gruzínské Abcházii; naléhavě žádá Ruskou federaci, aby přerušila a odvolala vojenskou přítomnost separatistických jednotek a ukončila vojenskou agresi vůči Gruzii;
10.
vyzývá EU k zahájení transformace operací ruských mírových sil na operace mezinárodní a civilní;
11.
domnívá se, že stávající politika Ruské federace vůči Gruzii a činnost, která ji doprovází, narušují mezinárodně uznávanou svrchovanost a územní celistvost Gruzie a svědčí o tom, že Rusko nelze považovat za neutrálního a nestranného zprostředkovatele jednání o míru v oblastech konfliktu;
12.
vyzývá EU, aby Rusku vyslala jasný signál o tom, že pokud nebude Rusko v Gruzii ani nadále respektovat mezinárodní právo, bude to mít politické důsledky pro vztahy mezi Ruskem a EU;
13.
zdůrazňuje, že je třeba, aby EU spolupracovala s Ruskem jako nepostradatelným a důležitým partnerem při zajišťování míru, stability a bezpečnosti, v boji proti mezinárodnímu terorismu a násilnému extremismu i při řešení jiných bezpečnostních problémů, jakými jsou environmentální a jaderná rizika, drogy, obchodování se zbraněmi a s lidmi a mezinárodní organizovaný zločin v sousedství Evropy;
14.
vyjadřuje své znepokojení nad tím, že se ruské státní sdělovací prostředky často zapojují do pomlouvačných kampaní proti některým členským státům ve snaze oslabit jednotu a solidaritu členských států EU;
15.
naléhavě žádá Rusko, aby upustilo od metod propagandy a politiky manipulování krajanů usídlených v zahraničí, jejichž cílem je zřízení „států dvojího společenství“ v různých zemích, např. v Lotyšsku a Estonsku, bývalých součástí SSSR; vyjadřuje hluboké politování nad tím, že Rusko obnovilo expanzi v oblasti informatiky v rámci bývalého území SSSR ve snaze vytvořit „virtuální SSSR“;
16.
zdůrazňuje, jak důležité je zlepšit investiční prostředí v Rusku a že toho lze dosáhnout pouze podporou a umožněním nediskriminačních a transparentních podmínek pro podnikání, omezením byrokracie a obousměrným investováním; je znepokojen nepředvídatelností ruských orgánů, pokud jde o uplatňování pravidel;
17.
zdůrazňuje význam posílení dialogu s Ruskem o energetických otázkách pro zabezpečení energetické nabídky i poptávky v kontextu zvýšené vzájemné energetické závislosti; zdůrazňuje, že tato spolupráce se musí zakládat na zásadách smlouvy o Energetické chartě a na recipročním přístupu k investicím, k infrastruktuře a na trh; v tomto ohledu lituje, že Ruská federace dosud tuto chartu nepodepsala; vyzývá Komisi, aby se ujala potřebné iniciativy na poli diplomacie, a vyzývá EU, aby při jednání s Ruskem o těchto citlivých otázkách vystupovala jednotně;
18.
vyjadřuje hluboké znepokojení nad stoupajícím počtem útoků na etnické, rasové a náboženské menšiny v Rusku a odsuzuje skutečnost, že ruské orgány odepřely či zrušily víza několika protestantským a římskokatolickým kněžím;
19.
vyzývá nového ruského prezidenta a ruskou vládu, aby společně s Evropskou unií vytvořili podmínky nezbytné k rychlému zahájení jednání o nové dohodě o partnerství a spolupráci mezi EU a Ruskem; v tomto ohledu znovu zdůrazňuje, že důležitou součástí jakékoli budoucí dohody s Ruskou federací musí být zásada právního státu, demokracie a lidská práva;
20.
podporuje výměnu informací o vyspělých technologiích v oblasti energetiky, kontakty mezi subjekty EU a Ruska v odvětví energetiky i snahy o zvýšení energetické účinnosti a rozvoj technologií s nulovými emisemi CO2, které nabízejí možnosti široké spolupráce, a to zejména průmyslové, s předáváním osvědčených postupů a technologií mezi společnostmi Ruska a EU;
21.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a Ruské federace a Radě Evropy.
