A7-0216/2010
29. 6. 2010
ZPRÁVA
o EHP–Švýcarsku: překážkách ve vztahu k plnému zavedení vnitřního trhu
(2009/2176(INI))
Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů
Zpravodaj: Rafał Trzaskowski
PE 439.874v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ................................................................................................8
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU.................................................12
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o EHP–Švýcarsku: překážkách ve vztahu k plnému zavedení vnitřního trhu
( 2009/2176(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na Dohodu o volném obchodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 22. července 1972,
– s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, zejména na přílohu I o volném pohybu osob a na přílohu III o uznávání odborných kvalifikací, ze dne 21. června 1999,
– s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží a o celně bezpečnostních opatřeních ze dne 25. června 2009,
– s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o vzájemném uznávání posuzování shody ze dne 21. června 1999,
– s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o některých aspektech zadávání veřejných zakázek ze dne 21. června 1999,
– s ohledem na Protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob týkající se účasti Bulharské republiky a Rumunska jakožto smluvních stran na základě jejich přistoupení k Evropské unii ze dne 27. května 2008,
– s ohledem na Protokol k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob týkající se účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky jakožto smluvních stran na základě jejich přistoupení k Evropské unii ze dne 26. října 2004,
– s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu („směrnice o službách“)
Úř. věst. L 376, 27.12.06, s. 36. ,
– s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací
Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22. ,
– s ohledem na usnesení Smíšeného parlamentního výboru EHP přijaté na 33. zasedání Smíšeného parlamentního výboru EHP,
– s ohledem na zprávu Smíšeného parlamentního výboru EHP o fungování Dohody o EHP v roce 2008,
– s ohledem na zprávu o švýcarské zahraniční politice ze dne 2. září 2009,
– s ohledem na 25. hodnotící zprávu o vnitřním trhu států EHP ESVO,
– s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na článek 217, který dává Unii právo uzavírat mezinárodní dohody,
– s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ( A7-0216/2010 ),
A. vzhledem k tomu, že všechny čtyři členské státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) (Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko) představují významné obchodní partnery Evropské unie (EU) a že Švýcarsko a Norsko jsou podle objemu čtvrtým a pátým nejvýznamnějším obchodním partnerem EU,
B. vzhledem k tomu, že vztahy mezi EU a třemi členskými státy ESVO (Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem) se opírají o Evropský hospodářský prostor (EHP), který zabezpečuje plnou účast na vnitřním trhu, přičemž Dohoda o EHP je spravována a sledována na základě vysoce institucionalizovaného rámce,
C. vzhledem k tomu, že účast Švýcarska na Dohodě o EHP byla v lidovém hlasování v roce 1992 zamítnuta, a že jsou proto vztahy Švýcarska a EU v současné době založeny na více než 120 dvoustranných a odvětvových dohodách, které zajišťují dalekosáhlou integraci, avšak nikoli plnou účast na vnitřním trhu,
Úvod
1. považuje Dohodu o EHP za klíčový činitel hospodářského růstu; vítá celkově dobré zkušenosti států EHP ESVO při provádění právních předpisů v oblasti vnitřního trhu, jak ukázala hodnotící zpráva o vnitřním trhu států EHP ESVO; uvádí, že vztahy mezi EU a Švýcarskem kladou mnohem více úkolů, co se týče uplatňování Dohody o volném pohybu osob;
2. poznamenává, že dvoustranné dohody nestanoví žádný automatický mechanismus pro přizpůsobení obsahu pozdějšímu vývoji příslušného acquis ; uznává, že nezávislé přizpůsobení vnitrostátního práva právu EU v oblastech, jichž se týkají dvoustranné dohody, je výsledkem svrchovaného rozhodnutí švýcarského lidu nepřipojit se k EHP, což by mělo být plně respektováno;
Provádění pravidel vnitřního trhu: země EHP ESVO
3. vítá zahrnutí opravených údajů o zemích EHP ESVO do hodnotící zprávy o spotřebitelských trzích; podněcuje Kontrolní úřad ESVO, aby s pomocí Komise a ve spolupráci s Komisí dále rozvíjel systematické sledování provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu;
4. uvádí, že se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost existuje nejistota o tom, které právní předpisy EU jsou relevantní pro EHP; předpokládá, že by to mohlo vést k pomalejšímu provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu ve státech EHP ESVO; naléhavě vyzývá Komisi, aby posoudila situaci;
5. konstatuje, že Lisabonská smlouva posiluje úlohu parlamentů jednotlivých členských států při rozhodování o záležitostech EU; domnívá se, že parlamenty států EHP ESVO by analogicky měly být více propojeny s legislativním procesem EU, co se týče návrhů významných pro EHP; vyzývá Komisi, aby poskytovala vnitrostátním parlamentům států EHP ESVO legislativní návrhy, které jsou zasílány vnitrostátním parlamentům v členských státech EU ke konzultaci;
6. vyzývá Komisi, aby formalizovala postup oznamování nových pravidel a právních předpisů EU, které spadají do oblasti působnosti Dohody o EHP, aby se zmenšila propast mezi přijímáním nových právních předpisů a jejich možným přejímáním státy EHP ESVO;
7. vyzývá státy EHP/ESVO, aby vyčlenily odpovídající zdroje na provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu; domnívá se, že provádění směrnice o službách, především zřízení jednotlivých kontaktních míst, je v této souvislosti nesmírně důležité;
8. uznává, že provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu ve státech EHP/ESVO probíhá z institucionálních důvodů nutně pomaleji než v EU; připomíná, že přes rozdílné podmínky a celkově dobrou bilanci existuje i ve státech EHP/ESVO ještě potenciál pro další snížení deficitu v provádění;
9. uvádí, že v současné době probíhá diskuse o dalších důležitých návrzích právních předpisů z oblasti vnitřního trhu, včetně návrhu Komise týkajícího se směrnice o právech spotřebitelů; vyzývá Komisi, aby do těchto diskusí více zapojila členské státy EHP ESVO;
Provádění pravidel vnitřního trhu: Švýcarsko
10. vítá pokrok směrem k liberalizaci poskytování přeshraničních služeb mezi EU a Švýcarskem a zejména pozitivní účinky Dohody o volném pohybu osob, jak o tom svědčí neustálý nárůst počtu vysílaných pracovníků a samostatně výdělečně činných poskytovatelů služeb z EU působících ve Švýcarsku od roku 2005 do roku 2009; uvádí, že tento trend je vzájemně výhodný;
11. uvádí, že Švýcarsko přijalo řadu podpůrných opatření doprovázejících Dohodu o volném pohybu osob, jejichž cílem je ochrana pracovníků před mzdovým a sociálním dumpingem, zajištění rovného zacházení pro švýcarské poskytovatele služeb a poskytovatele služeb z EU a zachování podpory veřejnosti pro dohodu; podotýká, že tato opatření mohou být na překážku poskytování služeb podniky z EU, zejména malými a středními podniky ve Švýcarsku; uvádí, že podle judikatury Soudního dvora by řada těchto podpůrných opatření byla přijatelná pouze v případě, že by přiměřeně chránila obecný zájem, který dosud není chráněn ve státě původu poskytovatele služeb;
12. poukazuje na to, že zejména následující podpůrná opatření jsou v rozporu s Dohodou o volném pohybu osob a ztěžují malým a středním podnikům poskytování služeb ve Švýcarsku: ve Švýcarsku platná povinnost oznamování předem s osmidenní čekací lhůtou, povinnost přispět na náklady třístranných komisí na vymáhání práva a nepřiměřeně přísné vymáhání práva; v této souvislosti rovněž vyzývá švýcarské orgány, aby odvolaly předpisy, podle nichž musí zahraniční podniky, které poskytují přeshraniční služby, předložit záruku finanční bezúhonnosti;
13. je znepokojen nedávnými událostmi na letišti Zürich-Kloten, kdy švýcarské orgány odmítly umožnit německým a rakouským taxikářům naložit cestující, a vyjadřuje vážné pochybnosti, zda je toto opatření v souladu s Dohodou o volném pohybu osob; naléhavě žádá Komisi, aby tuto záležitost důkladně prošetřila;
14. vyzývá Komisi, aby přezkoumala opatření, která brání fungování vnitřního trhu v rámci EU, což přináší problémy i švýcarským poskytovatelům služeb, a aby v případě potřeby přijala opatření;
15. vybízí švýcarskou vládu a kantony, aby využily zkušenosti EU a EHP s otevíráním odvětví služeb prostřednictvím provádění směrnice o službách; zdůrazňuje, že směrnice o službách již má z hospodářského hlediska zřejmý liberalizační účinek nejen napříč členskými státy, ale i v členských státech samotných prostřednictvím postupu sledování vnitrostátních právních předpisů, jehož cílem je odstranit zbytečné překážky bránící usazování, a prostřednictvím vzájemného hodnocení, v němž členské státy zdůvodňují ve veřejném zájmu jakákoli další omezení; domnívá se proto, že podobné opatření by mohlo být užitečné při přípravě rozšíření přeshraničního poskytování služeb mezi EU a Švýcarskem;
16. vítá snahy švýcarské vlády zlepšit dostupnost informací pro podniky z EU;
17. vítá rozhodnutí švýcarského parlamentu převzít směrnici 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací a vyzývá Švýcarsko a Komisi k dosažení dohody o co nejrychlejší provedení dané směrnice;
18. konstatuje, že Dohoda o volném pohybu osob obecně neobsahuje úplné dorozumění o volném pohybu služeb, který je výběrově upraven zvláštními dvoustrannými dohodami; zdůrazňuje, že komplexní dohoda o volném pohybu služeb by oběma stranám přinesla značné hospodářské výhody; vyzývá proto Komisi a Švýcarsko, aby prověřily možnost zahájit jednání s cílem uzavřít komplexní dohodu o volném pohybu služeb;
19. plně respektuje příčiny specifické povahy vztahů mezi Švýcarskem a EU, avšak má za to, že je třeba vyvinout veškeré úsilí, aby totožná nebo paralelní pravidla vnitřního trhu, mimo jiné v oblasti volného pohybu služeb, byla vykládána a uplatňována stejným způsobem v EU i ve Švýcarsku, aby byla zajištěna stejná účast Švýcarska na vnitřním trhu;
20. zdůrazňuje vzájemný zájem EU a Švýcarska na posílení jednotného uplatňování Dohody o volném pohybu osob a na včasnějším sbližování švýcarských právních předpisů a právních předpisů EU v oblasti vnitřního trhu, což by vytvořilo transparentnější a předvídatelnější prostředí pro hospodářské subjekty obou stran;
21. vítá nezávislou tendenci švýcarských orgánů brát ohled na judikaturu Soudního dvora EU, která existuje od podepsání Dohody o volném pohybu osob; vítá nedávné přijetí švýcarských právních předpisů s cílem zohlednit zásadu „Cassis de Dijon“;
22. vybízí Komisi a Švýcarsko, aby v probíhajících jednáních o dvoustranných dohodách, včetně dohody o bezpečnosti výrobků, dospěly k brzké dohodě; vyzývá Komisi a Švýcarsko, aby tyto a budoucí dohody formulovaly pokud možno jasně a předvídavě a značně tak již předem omezily možnost nejednotného uplatňování;
23. vyzývá Komisi a Švýcarsko, aby prověřily vytvoření mechanismu pro rychlejší přizpůsobování Dohody o volném pohybu osob vývoji příslušného acquis v oblastech, které spadají do její působnosti;
24. vyzývá Komisi a Švýcarsko, aby v krátkodobém výhledu prozkoumaly možnosti nalezení horizontálních řešení některých institucionálních záležitostí, zmenšily roztříštěnost systému rozhodování a posílily jeho transparentnost, posílily komunikaci mezi smíšenými výbory a posoudily zavedení účinného mechanismu řešení sporů;
25. vyzývá k posílení komunikace mezi Evropským parlamentem a Švýcarskem a k tomu, aby se zástupci Švýcarska více zapojovali do práce Evropského parlamentu a jeho příslušných orgánů;
26. konstatuje, že vzhledem k novým výzvám v nynějších a plánovaných jednáních o různých oblastech politiky, mimo jiné o ochraně spotřebitelů, je potřeba projednat možnost překročení stávajícího institucionálního rámce a případně uzavřít komplexní dvoustrannou dohodu ke vzájemnému prospěchu Švýcarska a EU;
°
° °
27. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Všechny čtyři členské státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) (Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko) představují významné obchodní partnery Evropské unie (EU) a Švýcarsko a Norsko jsou podle objemu čtvrtým a pátým nejvýznamnějším obchodním partnerem EU. Zpravodaj zastává názor, že všechny čtyři členské státy ESVO a členské státy EU náleží stejně význačně do společné kulturní oblasti, co se týče sdílení klíčových hodnot a kulturního a historického dědictví.
1. Vztahy mezi EU a členskými státy ESVO
Základem vztahů mezi EU a Islandem, Norskem a Lichtenštejnskem je Dohoda o Evropském hospodářském prostoru (EHP) uzavřená dne 1. ledna 1992 mezi Islandem, Norskem a Lichtenštejnskem, Evropským společenstvím (ES) a jeho členskými státy. Hlavním cílem této dohody je rozšířit vnitřní trh ES i na tyto tři země ESVO. Chrání stejné „čtyři svobody“ jako v Evropském společenství, ale také zemím ESVO, které jsou státy EHP, umožňuje, aby se účastnily některých doprovodných politik, jako je například politika ochrany spotřebitele a ochrany životního prostředí. Dohoda je založena na principu homogenity, což znamená, že právní předpisy EHP na území, na které se vztahuje tato dohoda, by měly být co nejblíže acquis .
Je rovněž mimořádně důležité zapojit členské státy EHP ESVO do diskusí o významných připravovaných právních předpisech EU, jako např. o návrhu směrnice o právech spotřebitelů.
Švýcarsko se účastnilo jednání vedoucích k uzavření Dohody o EHP. Účast země na dohodě však byla v lidovém hlasování v roce 1992 odmítnuta. Vztahy mezi Švýcarskem a EU se nadále řídí řadou dvoustranných dohod s ES a jeho členskými státy.
2. Institucionální rámec: dva různé modely hospodářské integrace bez přistoupení
Dohoda o EHP vytváří společné instituce tvořené zástupci smluvních stran, které dohodu spravují. Smíšený výbor odpovídá za průběžnou správu dohody a za začleňování právních předpisů Společenství do jejích ustanovení. Tvoří jej velvyslanci v EU ze států EHP/ESVO, zástupci Evropské komise a členských států EU.
Správa Dohody o EHP probíhá ve vysoce institucionalizovaném rámci. Za každodenní správu Dohody o EHP je odpovědný sekretariát ESVO. Kontrolní úřad ESVO dohlíží na provádění příslušného acquis EHP do právních předpisů členských států ESVO, které jsou státy EHP. Má rovněž pravomoc zahajovat řízení pro porušení právních předpisů u Soudního dvora ESVO, což je soudní orgán EHP.
Pro řízení vztahů EU-Švýcarsko žádný takový komplexní institucionální rámec neexistuje. Obecně je každá dvoustranná odvětvová dohoda spravována zvláštním smíšeným výborem tvořeným zástupci smluvních stran. Na straně EU sehrává klíčovou úlohu Evropská komise.
Dohoda o EHP i dvoustranné dohody upravují zvláštní postup pro zohlednění nového acquis . Kdykoli je přijato nové opatření s významem pro EHP, vypracuje sekretariát ESVO návrh rozhodnutí smíšeného výboru o změně přílohy příslušné dohody, které je později běžně přijato smíšeným výborem. V případě, že ústavy zemí ESVO, které jsou státy EHP, vyžadují schválení parlamentem nebo souhlas prostřednictvím referenda, je vstup přílohy dohody v platnost možný pouze po splnění tohoto požadavku.
Co se týče dvoustranných smluv, odpovídající rozhodnutí učiní příslušný smíšený výbor Švýcarsko-EU po jednání mezi smluvními stranami. Smíšené výbory mohou změnit u dohod pouze přílohy nebo dodatky, které jsou technické povahy. Kromě jedné výjimky však nemohou měnit hlavní ustanovení dohod.
3. Hlavní zjištění návrhu zprávy
3.1. Dohoda o EHP a provádění pravidel vnitřního trhu
Dohoda o EHP účinně zajišťuje účast Islandu, Lichtenštejnska a Norska na vnitřním trhu. Po dobu více než 15 let existence je Dohoda o EHP klíčovým faktorem hospodářského růstu a přináší oboustranný prospěch jak zemím EHP ESVO, tak členským státům EU.
Vzhledem k širokému rozsahu Dohody o EHP zpravodaj uznává, že jeho návrh zprávy umožňoval jen celkové posouzení stavu provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu v zemích EHP ESVO bez hlubší analýzy různých oblastí politiky.
Podle názoru zpravodaje je stav provádění pravidel týkajících se vnitřního trhu v zemích EHP ESVO celkově dobrý, jak ukázala i hodnotící zpráva o vnitřním trhu států EHP ESVO z roku 2009. Schodek v provádění ve výši 0,7 % u Islandu, Lichtenštejnska a Norska je stejný jako u většiny členských států EU.
Zpravodaj považuje za důležité, aby se Evropský parlament a ostatní orgány EU zapojily do strukturované diskuse s členskými státy EHP ESVO. Vyzývá zejména Evropskou komisi, aby více zapojila členské státy EHP ESVO do probíhající diskuse o záležitostech vnitřního trhu. Podle něj by pro orgány EU a členské státy EHP ESVO bylo důležité zapojit se do výměny osvědčených postupů při provádění pravidel vnitřního trhu. V této souvislosti poznamenává, že projekt celoevropského elektronického zadávání veřejných zakázek on-line (PEPPOL) koordinovaný Norskem, který má usnadnit subjektům veřejného sektoru ve všech evropských zemích přeshraniční zadávání veřejných zakázek, je příkladem dobré spolupráce a výměny osvědčených postupů v rámci EHP. Jiným příkladem úspěšného projektu je společný dohled nad trhem a vymáhání daní, poplatků, závazků a přirážek v letecké dopravě, které se prováděly pod vedením Norska.
Zpravodaj se domnívá, že vstup Lisabonské smlouvy v platnost znamená dva nové problémy týkající se Dohody o EHP na institucionální úrovni.
Za prvé, jelikož Dohoda o EHP je založena na pilířové struktuře EU, od které bylo v Lisabonské smlouvě upuštěno, existuje nejistota, které právní předpisy EU jsou relevantní pro EHP. Tato nejistota by mohla vést k pomalejšímu provádění právních předpisů týkajících se vnitřního trhu ve státech EHP ESVO. Zpravodaj má za to, že Evropská komise by měla situaci zhodnotit.
Za druhé, Lisabonská smlouva posiluje úlohu vnitrostátních parlamentů v procesu rozhodování EU. Zpravodaj je toho názoru, že analogicky by parlamenty států EHP ESVO měly být více zapojeny do legislativního procesu EU, pokud jde o návrhy s významem pro EHP. Navrhuje, že by Evropská komise měla poskytovat vnitrostátním parlamentům států EHP ESVO legislativní návrhy, které jsou zasílány vnitrostátním parlamentům v členských státech EU ke konzultaci.
Zpravodaj uvádí, že státy EHP ESVO v současné době provádějí směrnici o službách. Doporučuje státům EHP ESVO, aby vyčlenily odpovídající zdroje na provádění směrnice o službách a aby především zřídily jednotlivá kontaktní místa. Dále doporučuje státům EHP ESVO, aby využily provádění směrnice o službách jako možnosti pro rozvoj svých služeb elektronické správy.
3.2. Dohoda o volném pohybu osob / vztahy mezi EU a Švýcarskem
Zpravodaj uvádí, že Švýcarsko přispívá k rozvoji vnitřního trhu svým vlastním způsobem.
EU uzavřela se Švýcarskem více než 120 dvoustranných a odvětvových dohod, z nichž nejdůležitější jsou Dohoda o volném obchodu podepsaná v roce 1972, sedm dohod zvaných „Bilaterální dohody I“ (o volném pohybu osob, o pozemní a letecké dopravě, o technických překážkách obchodu, o zadávání veřejných zakázek, o výzkumu, o zemědělství) uzavřených v roce 1999 a „Bilaterální dohody II“ uzavřené v roce 2004 (o smlouvách Schengen-Dublin, o boji proti padělkům, o zdanění úspor, o statistikách, o zpracovaných zemědělských produktech, o důchodech, o životním prostředí, o médiích a společné prohlášení záměru týkající se přidružení k vzdělávacím programům).
Návrh zprávy se zaměřuje na fungování Dohody o volném pohybu osob mezi EU, jejími členskými státy a Švýcarskem, která byla uzavřena jako součást „Bilaterálních dohod I“.
Zpravodaj v první řadě poznamenává, že Dohoda o volném pohybu osob má významný pozitivní účinek, jak o tom svědčí neustále rostoucí počet vysílaných pracovníků a samostatně výdělečně činných poskytovatelů služeb z EU působících ve Švýcarsku od roku 2005 do roku 2009, což přispělo k dalšímu prohloubení hospodářských vazeb mezi EU a Švýcarskem. Přibližně 200 000 osob ze zemí EU nebo ESVO každodenně dojíždí do Švýcarska pracovat.
Bez ohledu na tento pozitivní vývoj je zpravodaj toho názoru, že pokud jde o provádění Dohody o volném pohybu osob, existuje i řada záležitostí, jimž je třeba věnovat pozornost. Tyto záležitosti uvádějí jak poskytovatelé služeb z EU, tak švýcarské orgány.
Podniky z EU zdůrazňují několik překážek při provádění dohody o volném pohybu osob, mezi nimi zejména osmidenní ohlašovací povinnost pro podniky z EU, které chtějí poskytovat služby ve Švýcarsku, a povinnost přispívat na mechanismus vymáhání, který provádějí třístranné komise. V reakci na kritiku švýcarská vláda zlepšila dostupnost příslušných informací pro podniky, zejména prostřednictvím internetových stránek, které poskytují informace o mzdových a pracovních podmínkách ve Švýcarsku. Podniky však také upozornily zpravodaje na předpis, podle kterého musí zahraniční podniky, které poskytují přeshraniční služby, předložit záruku finanční bezúhonnosti. Tato ustanovení se z hlediska Dohody o volném pohybu osob jeví jako nepřiměřená, jelikož značný počet podniků nemůže uvolnit takovou částku, aby vstoupily na švýcarský trh. Zpravodaj s velkou lítostí bere na vědomí, že nedávné rozhodnutí švýcarského federálního soudu zamítající toto opatření bylo zpochybněno basilejským kantonem, který podal proti tomuto rozhodnutí odvolání. I když zpravodaj tyto pochybnosti chápe, opět si klade otázku, zda jsou taková opatření přiměřená.
Švýcarští poskytovatelé služeb si stěžují mimo jiné na požadavek německých právních předpisů týkajících se vysílání pracovníků k výkonu činnosti v Německu, kdy jsou švýcarské stavební společnosti povinny přispívat do německého fondu pro dovolené, dokonce i pokud již musí hradit placenou dovolenou ve Švýcarsku. Další otázka, která byla zmíněna švýcarskými společnostmi, souvisí s povinností desetileté záruky na všechny práce při stavbách budov ve Francii. Všichni stavitelé musí uzavřít příslušné pojištění s francouzskou pojišťovací společností. Švýcarské orgány si stěžují, že pro švýcarské společnosti je velmi obtížné toto pojištění získat.
Zpravodaj konstatuje, že jak povinnost přispívat do německého fondu pro dovolené, tak povinná desetiletá záruka, mohou být považovány za překážky volného pohybu služeb, avšak jeví se jako nediskriminační vůči Švýcarsku, neboť stejným způsobem platí i v rámci EU. Soudní dvůr již navíc prohlásil, že povinnost přispívat do německého fondu pro dovolené může být za určitých okolností považována za slučitelnou s volným pohybem služeb, který zaručuje Smlouva.
Viz spojené věci C-49/98, C-50/98, C-52/98 až C-54/98 a C-68/98 až C-71/98 (Finalarte a ostatní).
Zpravodaj má za to, že by měly být prověřeny všechny možnosti s cílem zlepšit provádění Dohody o volném pohybu osob tak, aby totožná nebo paralelní pravidla vnitřního trhu byla vykládána a uplatňována stejným způsobem v EU i ve Švýcarsku, a byla tak zajištěna smysluplná účast Švýcarska na vnitřním trhu. Posílení jednotného uplatňování Dohody o volném pohybu osob a dřívější sblížení švýcarských právních předpisů a právních předpisů EU v oblasti vnitřního trhu by vytvořilo transparentnější a předvídatelnější prostředí pro hospodářské subjekty obou stran k vzájemnému prospěchu Švýcarska i EU. Zároveň uznává snahu švýcarských soudů brát ohled na judikaturu Soudního dvora Evropské unie, která existuje od podepsání Dohody o volném pohybu osob.
Zpravodaj bere na vědomí, že díky švýcarskému ústavnímu pořádku by automatické přebírání acquis nebylo slučitelné se švýcarským politickým systémem a tradicemi. Je si rovněž vědom problémů, jaké může mít švýcarská vláda se zajišťováním přijetí Dohody o volném pohybu osob mezi švýcarskými občany, zejména proto, že každá změna nebo rozšíření dohody může být předmětem lidového hlasování.
Zpravodaj nicméně vybízí Evropskou komisi a Švýcarsko ke spolupráci na lepším provádění Dohody o volném pohybu osob a dalších dvoustranných dohod, které se týkají provádění pravidel vnitřního trhu. Zpravodaj vyzývá Komisi a Švýcarsko, aby posoudily možnost přijetí jedné všezahrnující dvoustranné dohody, která by posílila jednotné uplatňování acquis spadajícího do oblasti působnosti těchto dohod na vnitřním trhu a ve Švýcarsku, včetně nového acquis , a aby nalezly horizontální řešení některých institucionálních záležitostí.
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
24.6.2010
Výsledek konečného hlasování
+:
–:
0:
32
2
0
Členové přítomní při konečném hlasování
Pablo Arias Echeverría, Lara Comi, Anna Maria Corazza Bildt, António Fernando Correia De Campos, Jürgen Creutzmann, Christian Engström, Evelyne Gebhardt, Louis Grech, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Philippe Juvin, Sandra Kalniete, Eija-Riitta Korhola, Edvard Kožušník, Kurt Lechner, Toine Manders, Hans-Peter Mayer, Gianni Pittella, Mitro Repo, Robert Rochefort, Zuzana Roithová, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Laurence J.A.J. Stassen, Róża Gräfin von Thun und Hohenstein, Kyriacos Triantaphyllides, Emilie Turunen, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler
Náhradník(ci) přítomný(í) při konečném hlasování
Cornelis de Jong, Emma McClarkin, Rafał Trzaskowski, Wim van de Camp
