P6_TA(2006)0029
Budoucnost Lisabonské strategie s ohledem na rovnost pohlaví
A6-0402/2005
Usnesení Evropského parlamentu o budoucnosti Lisabonské strategie z hlediska rovnosti žen a mužů ( 2004/2219(INI) )
Evropský parlament
, -
s ohledem na pekingské prohlášení a akční platformu přijaté dne 15. září 1995 v Pekingu 4. celosvětovou konferencí o ženách: boj za rovnost, rozvoj a mír a na svá usnesení ze dne 21. září 1995 Úř. věst. C 269, 16.10.1995, s. 146.
ve stejné věci a usnesení ze dne 18. května 2000 o opatřeních navazujících na pekingskou akční platformu Úř. věst. C 59, 23.2.2001, s. 258.
.
-
s ohledem na závěry Evropské rady konané v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000, ve Stockohlmu ve dnech 23. a 24. března 2001, v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 a v Bruselu ve dnech 20. a 21. března 2003 a 25. a 26. března 2004,
-
s ohledem na článek 2, čl. 3 odst. 2 a článek 141 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na Rámcovou strategii Společenství v oblasti rovnosti žen a mužů (2001–2005) ( KOM(2000)0335 ), pracovní programy Komise na roky 2001, 2002, 2003, 2004 a 2005 ( KOM(2001)0119 , KOM(2001)0773 , KOM(2003)0047 , SEK(2004)0911 a SEK (2005)1044) a výroční zprávy o rovnosti žen a mužů za roky 2000, 2001, 2002, 2004 a 2005 ( KOM(2001)0179 , KOM(2002)0258 , KOM(2003)0098 , KOM(2004)0115 a KOM(2005)0044 ),
-
s ohledem na sdělení Komise jarnímu zasedání Evropské rady 2005 "Společně k růstu a zaměstnanosti. Nový začátek Lisabonské strategie" ( KOM(2005)0024 ),
-
s ohledem na zprávu nazvanou "Zaměstnanost, zaměstnanost, zaměstnanost. Zajišťování vyšší zaměstnanosti v Evropě" z listopadu 2003 od task-force pro zaměstnanost, vedenou panem Wimem Kokem,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2004 o slaďování práce, rodinného a soukromého života Úř. věst. C 102 E, 28.4.2004, s. 492.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 11. února 2004 o úpravě pracovní doby Úř. věst. C 97 E, 22.4.2004, s. 566.
,
-
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2003 o integrovaném přístupu k rovnosti žen a mužů ("gender mainstreaming") v Evropském parlamentu Úř. věst. C 61 E, 10.3.2004, s. 384.
,
-
s ohledem na strukturální ukazatele,
-
s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ( A6-0402/2005 ),
A.
vzhledem k tomu, že Evropská rada v Lisabonu schválila strategické cíle, podle kterých se má Evropská unie stát nejdynamičtější a nejkonkurenceschopnější ekonomikou světa založenou na znalostech, schopnou hospodářského růstu, sociální soudržnosti a snižování chudoby; vzhledem k tomu, že Evropská rada v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 zahrnula Lisabonskou strategii do strategie udržitelného rozvoje a uznala doplňkový charakter jejích tří pilířů − hospodářského, sociálního a environmentálního,
B.
vzhledem k tomu, že Lisabon vytyčil jasný závazek dosažení plné zaměstnanosti do roku 2010 spolu se zaměstnaností vysoké kvality, s vyšší sociální soudržností a lepším sociálním začleněním,
C.
vzhledem k tomu, že sociální začlenění v rámci Lisabonské strategie se týká zejména žen a jejich potřeb účastnit se plně všech stránek života; vzhledem k tomu, že integrovaná společnost je založena na rovnosti, solidaritě, svobodě, udržitelném rozvoji a spravedlnosti s přístupem k právu, zdrojům, zboží, službám, informacím a příležitostem,
D.
vzhledem k tomu, že přehodnocení Lisabonské strategie v průběhu jejího plnění zaměřuje cíle opět na růst a zaměstnanost a předpokládá novou formu správy věcí veřejných,
E.
vzhledem ke zřejmé spojitosti mezi pekingskou akční platformou a Lisabonskou strategií, je k dosažení obecných strategických cílů jak pekingské akční platformy, tak Lisabonské strategie naprosto nezbytné společné využití výrobního potenciálu evropské pracovní síly,
F.
vzhledem k tomu, že Lisabonská strategie zavedla společné ukazatele a cíle, které vyžadují pravidelné hodnocení, aby bylo možno lépe referovat o dosaženém pokroku a o budoucích úkolech,
G.
vzhledem k tomu, že Evropská rada v Lisabonu stanovila cíl, že do roku 2010 má být dosaženo 60 % zaměstnanosti žen; že jej Evropská rada ve Stockholmu doplnila o střednědobý cíl dosáhnout do konce roku 2005 zaměstnanosti žen ve výši 57 % a připojila k němu cíl dosáhnout 55 % zaměstnanosti starších pracovníků, a to jak mužů, tak žen,
H.
vzhledem k tomu, že zaměstnanost žen se mírně zvýšila a v roce 2003 dosáhla v rozšířené Evropské unii 55,1%; že její růst je od té doby pomalejší a že zaměstnanost starších žen je stále velmi nízká, zejména proto, že velká část z nich opustila zaměstnání, aby se mohla věnovat péči o rodinu, což má negativní dopad na jejich důchodové nároky a na pojištění a vystavuje je většímu nebezpečí chudoby,
I.
vzhledem k tomu, že nová pracovní místa vytvořená pro ženy jsou zpravidla nestálá a špatně placená,
J.
vzhledem k tomu, že Komise odhaduje, že v Evropské unii rozšířené na dvacet pět členských států je třeba vytvořit 22 milionů pracovních míst, aby bylo dosaženo obecného cíle zaměstnanosti Lisabonské strategie,
K.
vzhledem k tomu, že nebezpečí chudoby a sociálního vyloučení, které narůstá zejména v případě žen, je úzce spojeno s dlouhodobou nezaměstnaností a s neplacenými pracemi, které jsou především osudem žen,
L.
zdůrazňuje, že důchodové nároky žen jsou mnohem nižší než u mužů v důsledku jejich omezeného podílu na trhu práce a že některé členské státy upravují své příslušné režimy poskytující důchodové nároky za období výchovy dětí nebo za období péče o závislé starší nebo postižené osoby,
M.
vzhledem k tomu, že zatímco účinné a odpovědné zapojení přistěhovalců do trhu práce a do společnosti je jedním z klíčových faktorů umožňujících dosažení cílů Lisabonské strategie, chybí v politikách integrace do značné míry vyhlídky pro obě pohlaví, což brání plnému využití potenciálu přistěhovalkyň na trhu práce,
N.
vzhledem k tomu, že zpomalení růstu světové ekonomiky a demografické úkoly, před kterými stojí Evropská unie, vyžadují co nejlepší využívání potenciálu ženské pracovní síly,
O.
vzhledem k tomu, že přetrvávají četné nesrovnalosti mezi muži a ženami, zejména pokud se týče platů, přístupu na trh práce a postupu na tomto trhu, postgraduálního vzdělávání a celoživotního vzdělávání i důchodových nároků,
P.
vzhledem k tomu, že v rozšířené Evropské unii je rozdíl platů 15 %, ale v jednotlivých zemích může být až 33 %, a že v praxi nebylo v průběhu posledních 30 let dosaženo žádného pokroku v uplatňování zásady "za stejnou práci stejný plat"; že snižování tohoto rozdílu je prostředkem k tomu, aby se práce pro ženy stala přitažlivější, což přispěje ke zvyšování jejich zaměstnanosti a k plnému využívání investic do lidského kapitálu,
Q.
vzhledem k tomu, že podpora podnikání a samostatné práce je středem evropské strategie zaměstnanosti a že statistiky ukazují, že samostatně pracující ženy představují 28 % z celkového počtu, zatímco žen řídících podnik se zaměstnanci je jen 2,5 % (oproti 8 % mužů),
R.
vzhledem k tomu, že ženy mívají nad muži početní převahu ve vzdělání (z celkového počtu osob s vysokoškolským vzděláním představují ženy 58 % , u doktorandského studia je to 41 %); vzhledem k tomu, že stále více žen studuje, získává diplomy, vzdělání a odbornou způsobilost, i když přístup na pracovní trh je pro ně nadále velmi obtížný a jsou diskriminovány při povyšování a odměňování za vykonanou práci,
S.
vzhledem k tomu, že vzdělání a celoživotní vzdělávání přispívají k duševnímu rozvoji žen a mužů a umožňují jim přizpůsobit se trhu práce a vyrovnat se s úkoly, které na ně klade společnost založená na znalostech,
T.
domnívá se, že systémy vzdělávání a odborné přípravy vykazují ve většině evropských zemí velmi nízkou účast žen při studiu nových technologií, informací a komunikace (méně než 20 %) a ještě nižší je účast žen při zakládání vlastních podniků a žen na odpovědných místech v této oblasti, což snižuje jejich konkurenceschopnost na trhu práce,
U.
vzhledem k tomu, že Evropská rada v Lisabonu uznala význam zvyšování rovnosti příležitostí ve všech oblastech, zejména umožněním sladění rodinného života a práce; že Evropská rada v Barceloně stanovila cíl vytvořit do roku 2010 jak ve městech, tak na venkově zařízení pro péči o děti určená nejméně pro 90 % dětí od tří let do doby povinné školní docházky a pro 33 % dětí mladších tří let,
V.
vzhledem k tomu, že nedostatek statistických údajů o zřizování zařízení pro péči o děti a pro závislé osoby v členských státech ztěžuje hodnocení zavádění příslušných opatření,
W.
vzhledem k tomu, že členské státy vykazují značné odchylky v základních otázkách slaďování pracovního a rodinného života, a právě tak v návrhu definic potřebných pro jeho provádění: rodičovská dovolená (přenositelné nebo nepřenositelné právo, délka), mateřská dovolená, placená nebo neplacená dovolená atd., což může vést k nejasnostem při evidenci obyvatelstva a studiu příslušných práv na evropské úrovni i při výměně osvědčených postupů,
X.
vzhledem k tomu, že úprava pracovní doby může přispívat k lepší kvalitě zaměstnanosti žen a usnadnit sladění pracovního a rodinného života; lituje
,
že nové a pružné formy práce, jako je např. práce z domova nebo práce na částečný úvazek, využívají hlavně ženy,
Y.
vzhledem k tomu, že práce na částečný úvazek se průměrně zvedla na 30,4 % u žen oproti necelým 6,6 % u mužů a že tento rozdíl se od roku 1998 ještě mírně zvýšil,
Z.
vzhledem k tomu, že opatření ve prospěch žen mají důsledky i pro muže; že muži mohou kladně přispět k boji s rodinnými stereotypy,
AA.
vzhledem k tomu, že až doposud probíhala spolupráce zaměřená na dosahování lisabonských cílů především mezi vládami jednotlivých států; že pro účinné zohlednění problematiky rovnosti žen a mužů se celá občanská společnost, sociální partneři, podniky i správní orgány vyzývají, aby spojili své síly,
AB.
vzhledem k tomu, že o velký počet pracovních míst v Evropské unii, zejména v oblastech péče o rodinu (péče o děti, o starší, nemocné nebo postižené osoby), v oblasti zdravotně-sociální, hoteliérské a restaurační a také v zemědělství nemají zájem žadatelé o zaměstnání pocházejících z členských států a tato místa jsou obsazována pracovníky pocházejícími ze třetích zemí, ať už z důvodů úrovně mezd, nejistého postavení nebo nízké společenské prestiže,
AC.
vzhledem k významu úlohy příslušného Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví při podpoře rovnosti mezi ženami a muži a zohledňování problematiky rovnosti žen a mužů v rámci uskutečňování lisabonských cílů,
1.
potvrzuje, že pro dosažení lisabonských cílů je nutno učinit naléhavá opatření na podporu zaměstnanosti, kvality pracovních míst a sociálního začlenění žen, bere přitom v úvahu velký hospodářský potenciál v případě, že do zaměstnání se zapojí více žen;
2.
vyjadřuje obavu z přetrvávajícího nepoměru mezi ženami a muži, zejména pokud se týče platových rozdílů, přístupu k zaměstnání, segregace na trhu práce, přístupu k postgraduálnímu vzdělání a celoživotnímu vzdělávání, přístupu k novým technologiím a do informační společnosti;
3.
žádá členské státy, aby podporovaly orientaci školství na různorodost výběru povolání mladých dívek, a zajistily jim tak lepší šance na trhu práce;
4.
vyzývá členské státy, aby pokračovaly ve svém úsilí zaměřeném na podporu kvalitní zaměstnanosti žen všech věkových kategorií a ve všech odvětvích tím, že učiní účinnější opatření na podporu růstu, zejména v nejchudších oblastech Evropy, což přispěje k uplatnění znalostí a schopností, které ženy získaly v průběhu svého vzdělávání, k posílení jejich účasti v ekonomice, k zajištění životaschopnosti důchodových systémů a nabídne ženám možnost finanční nezávislosti, spolu se zajištěním vlastních důchodových nároků;
5.
zdůrazňuje, že současný trend, tj. nárůst podílu žen na trhu práce, je výsledkem nárůstu nestandardních způsobů práce, jako jsou částečný pracovní úvazek, pružná pracovní doba, práce na směny a práce na dobu určitou;
6.
vyzývá členské státy, aby vzaly v úvahu otázku pohlaví v politikách integrace přistěhovalců s cílem plného využití potenciálu přistěhovalkyň na trhu práce a přispěly tak k dosažení lisabonských cílů;
7.
doporučuje lepší koordinaci mezi politikou integrovaného přístupu k rovnosti žen a mužů a Lisabonskou strategií, aby bylo při realizaci ambiciózních lisabonských cílů systematicky uplatňováno hledisko rovnosti žen a mužů, zejména pak "v základních směrech hospodářské politiky" a v "hlavních zásadách zaměstnanosti" i v politice životního prostředí nebo vnitřního trhu;
8.
lituje, že až doposud spolupráce zaměřená na dosažení lisabonských cílů probíhala především mezi vládami jednotlivých států, a trvá na tom, že je nutno přidružit orgány státní, regionální a místní správy, místní orgány
,
podniky, vzdělávací a výzkumné instituce, sociální partnery a celou občanskou společnost;
9.
zdůrazňuje důležitost plného zapojení Evropského parlamentu, a zejména jeho příslušného Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví, do hodnocení Lisabonské strategie v oblasti rovnosti žen a mužů;
10.
nadále pozorně sleduje plnění střednědobého cíle dosažení 57 % zaměstnanosti žen do konce roku 2005 a žádá o hodnocení Komise na základě budoucích statistik, a přitom podporuje přístup, který umožní ocenit ta odvětví činnosti, která k růstu zaměstnanosti žen přispěla nejvíce, stejně tak jako ke kvalitě takto vytvořených pracovních míst;
11.
trvá na tom, že členské státy musí uplatňovat jako prioritu svých politických programů a strategií hospodářského rozvoje snižování rozdílů v odměňování žen a mužů; žádá rovněž, aby se zde uplatňovaly příslušné evropské právní předpisy i podpora žen na odpovědných místech v souladu s jejich kvalifikací;
12.
vyzývá členské státy, aby vyvinuly iniciativy a opatření zaměřené na podporu a zvyšování podnikání žen, s cílem nabídnout jim možnost rozvíjet podnikání a přispět k hospodářskému rozvoji a hospodářské soutěži;
13.
opět potvrzuje, že je třeba do Lisabonské strategie začlenit vzdělávání a celoživotní vzdělávání; vyzývá členské státy, aby učinily nezbytná opatření pro společné uznávání kvalifikace ve všech členských státech a osvědčování všech typů výuky;
14.
zdůrazňuje nezbytnost posílení odborného vzdělávání žen v oblasti nových technologií a nárůst jejich účasti v programech výzkumu a technologického vývoje, což jim umožní větší konkurenceschopnost na trhu práce a částečně vyřešit současnou nerovnováhu mezi ženami a muži v oblasti technické a vědecké kvalifikace;
15.
potvrzuje, že úprava pracovní doby umožňuje vytvořit více pracovních míst a kvalitnější pracovní místa a přispívat ke slaďování práce, rodinného a soukromého života a k uskutečňování lisabonských cílů;
16.
v tomto smyslu vítá dohodu mezi evropskými sociálními partnery o práci z domova a podporuje její uvádění do každodenního života;
17.
vítá posílení účasti sociálních partnerů, včetně nevládních organizací na úrovni místní, národní a regionální, na rozvoji a provádění politik ve prospěch rovnosti mezi ženami a muži, zejména v oblastech vzdělávání, zaměstnání a důchodů;
18.
trvá na tom, že úprava pracovní doby musí být výsledkem svobodné volby žen; připomíná, že práce na částečný úvazek jako vynucené řešení může být zdrojem vyloučení ze společnosti a chudoby, zatímco její správné používání by umožnilo ženám, které si to přejí, vstoupit na trh práce a tam se rozvíjet a lépe sladit pracovní a rodinný život;
19.
doporučuje členským státům přijmout opatření, která zajistí nejvíce znevýhodněným ženám, zejména v jednočlenných rodinách, "minimální garantovaný příjem", který jim umožní důstojný život a přístup k odbornému vzdělávání v souladu s potřebami trhu práce;
20.
žádá Komisi, aby spolu s členskými státy a sociálními partnery vypracovala studii zaměřenou na lepší určení "zaměstnaneckých rezerv", zejména pro ženy, v oblastech rodinné péče, zdravotně-sociální, hoteliérsko-restaurační a v dalších oblastech, aby analyzovala důvody, které vedou k jejich zanedbávání, navrhla řešení, která by jim znovu vrátila atraktivitu, a přezkoumala vztah těchto zaměstnání a práce na černo; vyzývá členské státy k výměně osvědčených postupů v této oblasti;
21.
trvá na tom, že je nezbytné, aby členské státy do svých národních akčních plánů zařadily opatření zaměřená na vytváření zařízení pro péči o děti a ostatní závislé osoby, snadno přístupných, která by byla kvalitní a cenově dostupná; naléhavě žádá, aby členské státy do svých národních akčních plánů zařadily záruku sociální ochrany pro matky, které samy vychovávají své děti, zdůrazňuje, že tato opatření musí ženám umožnit návrat, setrvání nebo opětovný návrat na trh práce; zdůrazňuje úlohu sociálních partnerů v této oblasti, zejména pokud jde o zřizování školek v rámci podniků;
22.
vyzývá Komisi, ale rovněž členské státy, aby shromáždily dostatečné statistické informace o neplacené práci, na jejichž základě budou stanoveny politiky ve prospěch zaměstnanosti a podpora opatření zaměřených na rovnoměrnější rozdělení neplacené práce s cílem umožnit větší účast žen na trhu práce;
23.
vyzývá členské státy, aby pokračovaly v rozvoji klíčových ukazatelů pro hodnocení stavu pokroku v rovnoprávnosti mezi ženami a muži ve všech oblastech, a aby za tímto účelem pravidelně shromažďovaly příslušné ucelené a porovnatelné statistiky, rozřazené podle pohlaví a věku, a přistoupily k jejich hloubkové analýze;
24.
žádá Komisi, aby jednou z jejích priorit v cestovní mapě k dosažení rovnosti žen a mužů, která je v současné době předmětem diskuse, bylo sladění pracovního a rodinného života, a aby ve spolupráci s členskými státy, sociálními partnery a ostatními účastníky revidovala směrnici 96/34/ES z hlediska její přiměřenosti a účinnosti; domnívá se, že revize by se měla zaměřit na způsob, jak zlepšit situaci žen a mužů, aby se zajistilo sladění pracovního a rodinného života jak v případě mužů, tak v případě žen, což by mohlo být základním faktorem pro dosažení rovnosti pohlaví ve všech aspektech života;
25.
vytýká členským státům, že řádně nesledovaly stanovené kvantifikované cíle v oblasti budování zařízení péče o děti, jak bylo dohodnuto na jednání Evropské rady v Barceloně; naléhá na členské státy, aby poskytovaly zařízení péče o dítě pro nejméně 90 % dětí od 3 let do věku začátku povinné školní docházky a pro nejméně 33 % dětí do tří let v oblasti jak měst, tak i venkova;
26.
považuje za nezbytné, aby členské státy systematicky shromažďovaly a vytvářely statistiky i budování zařízení péče o děti a ostatní závislé osoby;
27.
zneklidňuje jej nedostatek prostředků na živobytí starších žen, náležejících k etnickým menšinám nebo postižených žen, který je nutí hledat si zaměstnání za situace, kdy přetrvává vysoká nezaměstnanost, a vyzývá členské státy, aby ve svých národních akčních plánech jejich situaci zohlednily a považovaly všechna právní ustanovení připouštějící věkovou diskriminaci za neplatná;
28.
vyzývá členské státy, aby nepolevovaly ve svém úsilí o modernizaci těch systémů sociální ochrany, které vyplývá z národních zpráv z roku 2002 o důchodových systémech, s ohledem na jejich úpravu v takovému rozsahu, v němž budou ženy zaměstnávány na stejné úrovni jako muži a budou požívat stejných důchodových nároků;
29.
nabádá členské státy a Komisi k úzké spolupráci s budoucím Evropským ústavem pro rovnost mužů a žen za účelem zajištění rozvoje relevantních a srovnatelných ukazatelů i při jejich pozorování a účinných nástrojů rovnoprávnosti (například prováděním testů), a to pro potírání diskriminace žen a k podpoře jejich přístupu na trh práce, přičemž jim bude současně umožněno sladit pracovní a rodinný život, a to v souladu s různými možnostmi, které členské státy nabízejí na místní úrovni;
30.
vyzývá Komisi, aby přezkoumala problémy vyplývající z rozdílných definic a metod výpočtů týkajících se pracovních sil a nezaměstnanosti (sezónní nezaměstnanost, dlouhodobá nezaměstnanost, netypická nezaměstnanost atd.) platných v různých členských státech a usilovala o jejich řešení, což je situace, která komplikuje evidenci a hodnocení skutečného postavení žen na trhu práce, formulování srovnatelných závěrů a vypracování návrhů a směrných hodnot s cílem vyřešit problémy;
31.
vyzývá členské státy, aby učinily účinná opatření ve prospěch mužů, jako je podpora vhodného systému rodičovských dovolených a pořádání osvětových kampaní, jejichž cílem je větší účast mužů na spravedlivém rozdělení rodinných povinností; proto se domnívá, že je potřeba využívat pružnou pracovní dobu a nové formy zaměstnání, které umožňují sladit pracovní, rodinný a soukromý život;
32.
lituje, že muži dostatečně nevyužívají úpravu pracovní doby a nové formy práce, které umožňují sladění pracovního, rodinného a soukromého života;
33.
prohlašuje, že podporuje zahájení pravidelného monitorování pod záštitou příslušného Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a ve spolupráci s parlamenty jednotlivých zemí, aby bylo možno referovat o dosaženém pokroku a o budoucích úkolech;
34.
zdůrazňuje nutnost přeměny Lisabonské strategie na skutečnou strategii solidarity a udržitelného rozvoje, která bude založena na vytváření nových směrů zahrnujících hospodářské politiky, politiky životního prostředí a zaměstnanosti a zároveň stanoví cíle a lhůty pro Evropskou unii a členské státy; domnívá se, že budoucí finanční výhled na léta 2007−2013 by měl tyto strategické cíle odrážet;
35.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
