KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0073/2006
4. 4. 2006
ZPRÁVA
o odvětvových hlediscích akčního plánu pro státní podpory: podpora na inovace
(2006/2044(INI))
Hospodářský a měnový výbor
Zpravodajka:
Sophia in 't Veld
PE 368.093v04-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................10
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ...........................14
POSTUP...................................................................................................................................18
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o odvětvových hlediscích akčního plánu pro státní podpory: podpora na inovace
( 2006/2004(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. září 2005 s názvem „Konzultační dokument o státní podpoře na inovace“ ( KOM(2005)0436 ),
– s ohledem na Akční plán pro státní podpory: Cílenější státní podpory a jejich nižší počet: plán pro reformu státní podpory v letech 2005–2009 ze dne 7. června 2005 ( KOM(2005)0107 ) předložený Komisí,
– s ohledem na své usnesení ze dne 14. února 2006 o reformě státní podpory v letech 2005–2009
Přijaté texty, P6_TA(2006)0054 . ,
– s ohledem na návrh sdělení Komise ze dne 21. prosince 2005 s názvem „Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na léta 2007–2013“
Úř. věst. C 54, 4.3.2006, s. 13. ,
– s ohledem na rámec Společenství pro státní podporu na výzkum a vývoj
Úř. věst. C 45, 17.2.1996, s. 5, naposledy pozměněný sdělením Komise týkajícím se prodloužení rámce Společenství pro poskytování státní podpory na výzkum a vývoj, Úř. věst. C 310, 8.12.2005, s. 10. ,
– s ohledem na ukazatele odvětvové investiční výkonnosti EU v oblasti výzkumu a vývoje za rok 2005 (EU Industrial R&D Investment Scoreboard)
Zveřejněno Komisí 9.12.2005. ,
– s ohledem na sdělení Komise o státní podpoře a rizikovém kapitálu
Úř. věst. C 235, 21.8.2001, s. 3. ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. října 2005 s názvem „Více výzkumu a inovací – investice do růstu a zaměstnanosti: společný přístup“
KOM(2005)0488 . ,
– s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 2204/2002 ze dne 5. prosince 2002 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory zaměstnanosti
Úř. věst. L 337, 13.12.2002, s. 3. ,
– s ohledem na cíle Lisabonské strategie,
– s ohledem na články 2, 5, 81, 82, 87, 88 a 163 Smlouvy o ES,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ( A6‑0073/2006 ),
A. vzhledem k tomu, že se EU snaží snížit celkovou výši státní podpory a přesunout ji ve prospěch horizontálních cílů,
B. vzhledem k tomu, že míra inovací v EU není optimální a EU zaostává za svými obchodními partnery jak v investicích do výzkumu a vývoje, tak v růstu produktivity; vzhledem k tomu, že by se měl zvrátit trend „úniku mozků“ a odlivu investic z EU do jiných částí světa,
C. vzhledem k tomu, že v případě inovací a výzkumu a vývoje existuje horizontální podpora v oblasti, která je životně důležitá pro evropskou konkurenceschopnost, a v oblasti, kde naši konkurenti dostávají podstatně více státních podpor, než je dovoleno v EU,
D. vzhledem k tomu, že postupy inovací vyžadují možnosti rozvoje a prostor pro experimentování,
E. vzhledem k tomu, že propast ve výkonnosti inovací mezi EU a jejími globálními konkurenty je způsobena takovými faktory, jako jsou nízké veřejné a soukromé investice do výzkumu a vývoje, nedostatečný počet kvalifikovaných pracovníků a překážky vyplývající z patentových předpisů EU,
F. vzhledem k tomu, že veřejná podpora zaujímá mezi faktory ovlivňujícími investiční rozhodnutí v oblasti výzkumu a vývoje jedno z nejnižších míst; vzhledem k tomu, že význam přímé veřejné podpory se v jednotlivých členských státech značně liší a je jedním z faktorů, které berou podniky v úvahu při svých investičních rozhodnutích v oblasti výzkumu a vývoje a jež by neměly být oddělovány od podnikatelského prostředí příznivého pro výzkum a vývoj a měly by podléhat pravidlům hospodářské soutěže ES,
G. vzhledem k tomu, že politika inovací v oblasti technologií a výzkumu a vývoje zaujímá v národních rozpočtech členských států a HDP očividně malý podíl, což je následně faktorem způsobujícím zpoždění při provádění cílů Lisabonské strategie a plnění cílů oživení zaměstnanosti a zvýšení soudržnosti,
H. vzhledem k tomu, že státní podpora by měla být poslední možností, tedy nástrojem ke korekci nerovnovah, které nelze řešit standardními nástroji politiky, a vzhledem k tomu, že nízká míra investic do výzkumu a vývoje vyžaduje komplexnější přístup,
I. vzhledem k tomu, že v souladu se závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady v Lucemburku, které se konalo ve dnech 22. a 23. března 2005, by státní pomoc měla fungovat jako páka pro rozvoj výzkumu, vzdělávání a inovací a měla by umožnit opravdový dialog mezi zainteresovanými stranami z veřejného a soukromého sektoru,
J. vzhledem k tomu, že je velmi důležité jasně definovat, co znamená výzkum a vývoj, abychom předešli zneužívání pravidel státní pomoci z tohoto důvodu,
I. ÚVOD
1. připomíná, že státní podpora musí být poslední možností, tedy nástrojem ke korekci nerovnovah, které nelze řešit standardními nástroji politiky; zdůrazňuje význam zabezpečení provázanosti mezi těmito opatřeními a opatřeními zaměřenými na snížení zbytečné regulace a provedení další deregulace, na investice do vzdělávání a odborné přípravy, na zajištění odpovídající infrastruktury, na zajištění toho, aby patentový režim napomáhal inovacím, na zajištění spravedlivé hospodářské soutěže, na usnadnění přístupu k rizikovému kapitálu, na podněcování podnikatelského ducha, na odstranění překážek volného pohybu pracovníků a výzkumných pracovníků v rámci EU a na přijetí společné politiky pro legální přistěhovalectví, která umožní EU přilákat ty nejlepší a nejschopnější;
2. zdůrazňuje, že je potřeba podrobněji objasnit, jak se budou pravidla pro poskytování státní podpory uplatňovat na mezinárodní přeshraniční ekonomické činnosti podniků, výzkumných zařízení a akademických institucí;
3. domnívá se, že státní podpora na inovace by měla doplňovat odpovídající jednotné politiky Společenství a měla by mít jasný a měřitelný přínos pro bezprostřední uživatele a rovněž by měla mít vedlejší vliv na širší místní, regionální a celostátní ekonomiku;
4. zdůrazňuje potřebu vyvodit závěry z předchozích případů, kdy byla státní podpora poskytnuta neúspěšně, a rovněž z případů, kdy byla efektivním nástrojem k dosažení stanovených cílů;
5. vítá otevřené konzultace Komise a podporuje pokračování dialogu s cílem objasnit všechny body před dokončením nového rámce, který by měl být v co nejkratší době uskutečněn; zastává názor, že vzhledem k tomu, že cíl v oblasti inovací je mnoharozměrný a komplexní, je třeba se vyhnout velmi restriktivním definicím a opatřením, a doporučuje, aby se stanovilo předběžné datum k provedení revize tohoto rámce pro případ, že by vyžadoval určitá zlepšení; poukazuje navíc na to, že by se měla brát v úvahu revize příručky z Osla, která stanoví metodologický rámec pro měření inovací;
6. žádá Komisi, aby poskytla podrobnější informace o možných rušivých účincích státní podpory a zohlednila státní podporu poskytovanou zahraničním konkurentům EU – jak na odvětvové, tak na horizontální úrovni – a její rušivé i stimulující dopady v globálním měřítku; poukazuje na to, že nejvhodnější reakcí na výzvy globální hospodářské soutěže je efektivní řízení inovační politiky, mezinárodní srovnávání, studium zahraničních politik, monitorování a posuzování dopadů;
II. Zásady, jimiž se řídí státní podpora na inovace
7. vítá přístup začleňování nových pravidel podporujících konkrétní a přesně definované inovační aktivity do stávajících právních předpisů Společenství, za předpokladu, že je uplatňován konzistentním a transparentním způsobem;
8. vítá ekonomický přístup ke státní podpoře na inovace a uvítal by případné zavedení pravidel ex-ante , budou-li transparentní a nediskriminující a zabezpečí–li právní jistotu; trvá na tom, aby Komise v úzké spolupráci s Parlamentem pravidelně kontrolovala a vyhodnocovala přiměřenost těchto pravidel; mělo by být rovněž zdůrazněno, že kritéria pro poskytování dotací na inovace by měla být podmíněna několika faktory, jako např. hlavními rysy hospodářství, strukturou trhu a postavením podniku na trhu;
9. trvá na tom, že základními prioritami státní podpory na výzkum a vývoj by měla být podpora přeshraniční spolupráce a partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a rovněž šíření výsledků výzkumu a významné výzkumné programy;
10. trvá na tom, aby státní podpora na inovace byla dočasná, poskytovaná na základě transparentních a racionálních kritérií, úměrná, přísně a účinně kontrolovaná a aby členské státy a Komise prováděly na základě analýz ex-post pravidelné hodnocení jejího dopadu; trvá rovněž na tom, že státní podpora by měla zohlednit „vzdálenost od trhu“, neboli nekomerční fázi procesu inovací; zdůrazňuje, že vzrůstající význam inovací nesmí být záminkou pro poskytování státní podpory podnikům;
11. připomíná, že inovace jsou nedílnou součástí všech činností spojených s podnikáním, a zdůrazňuje, že pravidla a kritéria musí jasně stanovit, že inovační postupy samy o sobě nemají nárok na státní podporu; zdůrazňuje, že by se státní podpora měla udělovat pouze na inovace, které nemohou být financovány normálními prostředky z podnikání a které přispívají k celkovým cílům podnikání a společnosti;
12. domnívá se, že termín „neefektivnost trhu“ je vhodnější než „selhání trhu“, a požaduje přesnější a použitelnější definici pojmu „selhání trhu“; navrhuje, aby zjišťování překážek, které omezují inovace, stejně jako kvantifikace jejich skutečné hodnoty podléhaly dalšímu posouzení;
13. zdůrazňuje potřebu spolehlivých statistických údajů o neefektivnosti trhu i státní podpory v oblasti inovací a také o efektivnosti podpory na inovace;
14. uznává, že malé a střední podniky a nově založené podniky jsou nejvíce postiženy neefektivností trhu, současně poukazuje na to, že účinek státní podpory je méně rušivý, je-li podpora poskytována na činnosti od trhu vzdálené nebo je–li poskytována malým a středním podnikům a novým podnikům;
15. zdůrazňuje potřebu vytvořit pro MSP prostředí příznivé pro inovace, aby byl stimulován jejich nevyužitý inovační potenciál;
16. zdůrazňuje současný význam malých a středních podniků (MSP), které už ze své podstaty mají od počátku omezené finanční prostředky, a je proto nutné jim přidělit větší díl státní podpory; domnívá se, že je třeba za tímto účelem zesílit úlohu podpory zprostředkovatelů v oblasti inovací uvedenou v tomto dokumentu, jakmile bude podrobněji vyjasněna jejich podstata a úloha a jakmile bude rozšířena kategorie nezbytné infrastruktury, kterou mají zajišťovat, tak, aby zahrnovala infrastrukturu IT, propojování systémů do sítí a připojování k mezinárodním databázím;
17. poukazuje na to, že malé a střední podniky nejsou často ochotny podstoupit velká rizika spojená s technologickými inovacemi, přestože by to nejenom mohlo přinést jednotlivé výhody pro ně samé, ale mohlo by to potenciálně přinést užitek pro celou společnost; zdůrazňuje naléhavě potřebu zacílit státní pomoc na podpůrné akce, které motivují malé a střední podniky a zmírňují rizika spojená s procesy technologických inovací, a potřebu zlepšit celkové podmínky podnikatelského prostředí;
18. pokládá velké společnosti za zásadní složku systému inovací, a proto se domnívá, že státní podpora velkých společností je přípustná, pokud spolupracují s jinými (velkými podniky, malými podniky, vědeckými ústavy), za předpokladu, že splňují kritéria pravidel ex-ante ;
19. je si vědom toho, že státní podpora může být nezbytná k tomu, aby se rozběhly inovační projekty nebo projekty vědeckého nebo technologického výzkumu, které jsou vzdáleny od trhu;
20. poukazuje na to, že je těžké prokázat pobídkový účinek různých nástrojů státní podpory, ale lze ho usnadnit vytvořením standardizovaného souboru dotazů; domnívá se, že přímé dotace by se měly používat co nejméně;
21. zpochybňuje rozlišování mezi technologickými a netechnologickými inovacemi; poukazuje na význam netechnologických inovací, zejména při získávání výhod v hospodářské soutěži pro MSP; dává místo toho přednost definici inovace, jež odlišuje pravidelné každodenní činnosti podniků od jejich inovačních aktivit; navrhuje, aby za projekty, které splňují kritéria pro státní podporu, byly považovány ty, jež poskytují dodatečnou nebo novou užitnou hodnotu pro zákazníky, zahrnují riziko, mají pevný záměr, poskytují i jinde využitelný přínos a vytvářejí pozitivní externality;
22. domnívá se, že pokud je povolena kumulace státní podpory, jsou regionální bonusy nevhodné; domnívá se, že regionální programy podpory, pokud jsou doplňkem státní podpory na inovace, musí být slučitelné s vnitřním trhem a s pravidly pro hospodářskou soutěž; dále se domnívá, že zvláštní pozornost by měla být věnována definici státní podpory na inovace a její uznatelnosti ve vztahu k regionálním MSP, pro něž je přístup k inovacím věcí naprosto nezbytnou;
23. vyzývá Komisi, aby zvýšila perspektivnost regionálních programů podpory, a to zejména tím, že umožní podporu nehmotných investic;
24. vyzývá Komisi, aby zajistila, že prostředky ze strukturálních fondů EU nebudou považovány za nezákonnou státní podporu v případech, kdy budou čerpány souběžně s financováním z jiných zdrojů; dále žádá, aby příslušné postupy byly upraveny tak, aby se předešlo podávání dvojího oznámení Komisi o takovém financování;
III. Podpora podstupování rizik a experimentování
25. souhlasí s tím, že by státní podpora měla být přidělována na základě kritérií upřednostňujících nové inovační podnikání, a nikoli na základě uznatelných nákladů; konstatuje, že rozhodnutí o poskytování státní podpory by měla být přijímána účinným způsobem a v jasně stanovených lhůtách;
26. navrhuje prodloužit požadovanou dobu existence podniků s delším cyklem výzkumu a vývoje na 8 let;
27. podporuje návrh, aby se finanční podpora prostřednictvím rizikového kapitálu poskytovala nejen před počáteční fází a v jejím průběhu, ale také po jejím skončení; zdůrazňuje však, že toto řešení není optimální a že by jakákoli pomoc by měla být krátkodobá a doplňková k primárně soukromým investicím;
28. zdůrazňuje, že by se měly pečlivě sledovat meze nákladů na výzkum a vývoj;
29. konstatuje, že v regionech a v zemích, kde je prostředí pro inovace zvláště znevýhodněné, může vnímání vyšší míry rizika ze strany soukromých investorů a finančních institucí působit jako závažná překážka inovací;
30. uvědomuje si, že přístup inovativních malých a středních podniků k rizikovému kapitálu je v současné době značně omezen, zejména v prvních fázích jejich vývoje; podporuje proto myšlenku využití státní podpory k přilákání soukromých kapitálových investic do regionálních fondů rizikového kapitálu fungujících na bázi partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem, které mají větší flexibilitu investic pro veřejné zdroje;
IV. Podnikatelské prostředí podporující inovace
31. požaduje bližší objasnění právního postavení zprostředkovatelů s ohledem na rozsah služeb, které poskytují; podporuje systém kupónů na nákup služeb, ale navrhuje zavedení prvku spolufinancování, aby se přilákalo více soukromých investic; je přesvědčen o tom, že 100% úhrada může vést k narušení hospodářské soutěže;
32. doporučuje, aby se univerzity a jejich výzkumná centra účastnily regionálních partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem jako „zprostředkovatelé v oblasti inovací“ nebo aby s nimi úzce spolupracovaly; zastává názor, že by takový přístup měl díky lepšímu propojení mezi výzkumnými a inovačními činnostmi univerzit a potřebami jednotlivých malých a středních inovativních podniků a seskupení inovativních podniků významný synergický účinek;
33. požaduje bližší objasnění způsobu uplatnění pravidel státní podpory na vysoké školy a výzkumná zařízení, pokud provozují ekonomickou činnost;
34. zpochybňuje vhodnost povolení státní podpory malým a středním podnikům na nábor vysoce kvalifikovaných pracovníků, protože MSP mohou mít přístup k odborným poznatkům a dovednostem prostřednictvím služeb zprostředkovatelů a odborných poradců;
35. je přesvědčen o nutnosti posílení vztahů mezi podniky a univerzitami, mimo jiné prostřednictvím zvyšování mobility vysoce kvalifikovaných pracovníků ze všech oborů mezi univerzitami a podniky, zejména malými a středními podniky; domnívá se, že státní podpora musí tyto vztahy podporovat, především prostřednictvím doprovodných programů; vítá návrh Komise rozdělit práva duševního vlastnictví mezi partnery (průmyslové a veřejné výzkumné organizace) ve výzkumných a inovačních programech podle míry zapojení každého z partnerů a zastává názor, že tento přístup velkou měrou podpoří vytváření špičkových center; vyzývá proto Komisi, aby předložila konkrétní návrhy na objasnění právního statusu duševního vlastnictví za těchto okolností;
36. domnívá se, že seskupení vznikají přirozeným způsobem, a proto by měla splňovat kritéria pro poskytnutí státní podpory jen dočasně během počáteční fáze vzniku, aby se vyrovnala s administrativními problémy a překážkami týkajícími se spolupráce;
37. domnívá se, že státní podpora na infrastrukturu by měla splňovat požadavek technické neutrality a otevřeného přístupu, řešit zjištěná selhání trhu a zvyšovat inovační potenciál;
*
* *
38. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
Po balíčku komplexní reformy předpisů o státní podpoře předložila Evropská komise ke konzultaci dokument o státní podpoře na inovace. Ve sdělení se zdůrazňuje, že míra inovací v Evropě je nedostatečná často v důsledku selhání trhu, např. externalit, nedostatečného šíření informací, nedostatků na kapitálových trzích, nesouladu na trhu práce, nedostatečné koordinace politiky v oblasti výzkumu a vývoje atd. Komise proto uvažuje o povolení státní podpory pro malé a střední podniky na technologické inovace, když bude splňovat pravidla ex-ante vypracovaná na základě „obecného testu vyváženosti“: (1) existence přesně definovaného selhání trhu; (2) státní podpora bude nejvhodnějším nástrojem politiky, tj. bude splňovat požadavky doplňkovosti a proporcionality; (3) bude dosaženo rovnováhy mezi rušivým účinkem státní podpory a zabezpečením obecného zájmu.
Komise si klade za cíl začlenit do stávajících právních nástrojů státní podpory EU řadu konkrétních a cílených činností týkajících se inovací, a to:
· činnosti, které podporují podstupování rizik a experimentování a pomáhají překlenout propast mezi odbornými poznatky a trhem, např. podpora zakládání a růstu nových inovačních podniků, řešení selhání trhu s rizikovým kapitálem s cílem zvýšit rizikový kapitál v EU a podpora technologických experimentů a rizik při uvádění inovativních výrobků na trh;
· činnosti (podnikatelské služby a infrastruktura), které zlepšují celkové podnikatelské prostředí pro inovace, např. podpora zprostředkovatelů v oblasti inovací, podpora vzdělávání a mobility, podpora rozvoje špičkových center (poles of excellence) pomocí spolupráce a seskupování (clustering).
I. Úvod
Zpravodaj vítá přístup Komise spočívající v „menší a lépe cílené státní podpoře“ a podporuje snahu přesunout podporu ve prospěch horizontálních cílů, např. na výzkum, inovace a optimalizaci lidského kapitálu. V každém případě, i při řešení problému nedostatečné inovace v Evropě by mělo být prvořadou prioritou zlepšení hospodářské soutěže a státní podpora by měla být až poslední možností.
Sdělení Komise „Proaktivní politika hospodářské soutěže pro Evropu“ upozorňuje na to, že členské státy často neúčinně dotují průmyslová odvětví a nedostatečně řeší selhání inovačních trhů. Pravidla státní podpory by proto měla zabezpečit, aby státní podpora nebyla pro členské státy ztrátová, protože je vždy financována daňovými poplatníky a musí být vynakládána odpovědně a náklady na ni musí být přiměřené jejímu užitku.
Mnoho problémů v oblasti inovací skutečně vyžaduje komplexní přístup týkající se optimalizace podnikatelského prostředí pomocí takových opatření, jako je odstranění byrokracie, investování do vzdělání a odborné přípravy, vysoká kvalita infrastruktury, patentový režim napomáhající inovacím, přístup k rizikovému kapitálu, podpora podnikatelského ducha, odstranění překážek volného pohybu pracovníků a vědeckovýzkumných pracovníků v rámci EU a přijetí společné politiky legálního přistěhovalectví, která Evropě umožní přilákat ty nejlepší a nejschopnější. Kromě toho musí členské státy v souladu s lisabonskými cíli zvýšit své úsilí ke splnění cíle 3 % investic do výzkumu a vývoje.
Pravidla státní pomoci EU by měla nepochybně zohlednit mezinárodní kontext a skutečnost, že EU zaostává za svými globálními konkurenty jak v investicích do výzkumu a vývoje, tak v růstu produktivity (viz obr.1).
Zpravodaj se domnívá, že správnou odpovědí na výzvy globální konkurence v oblasti inovací není poskytování větší státní podpory, ale vytvoření rovných šancí efektivním řízením inovační politiky, porovnáváním s úspěšnou zahraniční konkurencí a studiem zahraničních politik.
V tomto ohledu by měly členské státy vypracovat celkovou strategii s měřitelnými cíly jejich inovační politiky, která by měla obsahovat systematické provádění mezinárodního srovnávání, posuzování dopadu a hodnocení efektivity řídících metod.
Obrázek 1: Zaostávání EU v inovacích za USA a Japonskem
Zaostávání v inovacích EU 25 za USA, Japonskem a EU15
EU25 se rovná 0,00
Na základě srovnatelných údajů 16 ukazatelů
1 mají USA a Japonsko stále velký náskok před EU25. Rozdíl v inovacích mezi EU25 a USA je téměř stabilní.
Zdroj:TrendChart - Innovation Policy in Europe.
II. Principy, kterými se řídí kontrola státní podpory na inovace
Zpravodaj souhlasí s přístupem Komise nevytvářet samostatný rámec pro inovace a omezit změny na stávající právní nástroje, aby se omezilo riziko právní nejistoty a byrokracie.
Uplatnění ekonomického přístupu ke státní podpoře na inovace založeného na pravidlech ex-ante lze považovat za vhodné, budou–li transparentní, nediskriminující a zabezpečí–li právní jistotu. Komise by v těsné spolupráci s Evropským parlamentem měla provádět periodické revize, kontroly a hodnocení účinnosti těchto pravidel.
Státní podpora na inovace, bude-li přípustná, by měla mít dočasný charakter, měla by být úměrná, přísně a účinně kontrolovaná a měla by podléhat periodickému hodnocení dopadů pomocí ex-post analýz prováděných členskými státy a Komisí.
Zpravodaj doporučuje nahradit termín „selhání trhu“ termínem „neefektivnost trhu“. Komise by měla uvažovat o vypracování kvalitní metodiky pro stanovení neefektivnosti trhu inovací, která by byla založena na souboru jasných a použitelných ukazatelů. Kromě toho by se měla neefektivnost trhu inovací analyzovat v širším kontextu článků 81 a 82 Smlouvy o ES.
Za účelem vypracování kvalitní metodiky pro posouzení adekvátnosti pravidel ex-ante by měly členské státy poskytnout spolehlivé statistické údaje jak o neefektivnosti trhu, tak o neefektivnosti státní podpory.
Zpravodaj souhlasí se závěrem Komise, že malé a střední podniky a nově založené firmy jsou nejvíce postiženy neefektivností trhu a že státní podpora méně narušuje trh, je-li poskytnuta na činnosti od trhu vzdálené, malým a středním podnikům nebo začínajícím firmám. Nicméně pravidla ex-ante se mohou vztahovat i na velké podniky, ale pouze v případě spolupráce s malými a středními podniky v seskupeních firem (clusters) a ve špičkových inovačních centrech (poles of excellence) a jsou-li splněna stanovená kriteria ex-ante .
Vzhledem k různým možnostem finanční podpory inovačních aktivit na evropské, národní a regionální úrovni a mnoha různým nástrojům, které mají členské státy k dispozici na podněcování inovací, se zpravodaj domnívá, že přímým dotacím je třeba se pokud možno vyhnout.
Zpravodaj by chtěl zdůraznit, že rozlišování mezi technologickými a netechnologickými činnostmi nemůže být pro definování inovací vhodné, protože na jedné straně nemusí technologie vždy nutně znamenat efektivní inovaci, a na druhé straně by netechnologický přístup mohl být rovněž inovativní. Proto by měla Komise vypracovat definici založenou na kritériích, která odliší pravidelnou každodenní činnost podniků od jejich inovačních činností. Inovačním projekty by splňovaly podmínky pro podporu, když:
ü vytvoří pro klienta další nebo novou užitnou hodnotu;
ü musí podstoupit riziko, protože skutečná inovace je obvykle spojena s určitým stupněm nejistoty investice;
ü inovace, kterou vytvoří, je přenositelná (tj. je standardizována licencí, autorským právem atd.);
ü vytvoří pozitivní externality;
Komise zvažuje, zda pokračovat v používání současných regionálních bonusů, vzhledem k tomu, že státní podpora na inovace může být běžně kumulována s regionální pomocí, protože každá se vztahuje na jiné uznatelné výdaje. Zpravodaj souhlasí s tím, že nedostatek inovací, výzkumu a vývoje je jedním z hlavních charakteristických rysů regionů, které potřebují finanční podporu z fondu soudržnosti. Avšak pokud bude možná kumulace státní podpory, nejsou regionální bonusy vhodné.
III. P odpora podstupování rizik a experimentování
Zpravodaj vítá opatření, která Komise navrhuje na podporu podstupování rizik a experimentování, přičemž trvá na tom, aby byla upřednostněna tržní řešení a použití soukromého kapitálu.
Nahrazení definice uznatelných nákladů definicí nových inovačních podniků jako základu pro přidělování státní podpory na inovace je v souladu s celkovou strategií lépe cílené státní podpory a zpravodaj ji podporuje. U podniků s delším cyklem výzkumu a vývoje by se však požadovaná doba existence měla prodloužit na 8 let.
Poskytování finanční podpory prostřednictvím rizikového kapitálu i v době po skončení počáteční fáze je pro malé a střední podniky mimořádně důležité. Nicméně tato pomoc by měla mít krátkodobý charakter a měla by doplňovat primárně soukromé investice.
IV. Podnikatelské prostředí podporující inovace
Bližší objasnění právního postavení inovativních zprostředkovatelů je nutné především z hlediska rozsahu služeb, které poskytují (tržně/netržně orientované činnosti), protože dokument ke konzultaci je z velké části mlhavý a nejasný, co se týče jejich definice a postavení.
Univerzity mají potenciál stát se jedním z klíčových propagátorů podnikatelské kultury a podnikatelského ducha. Tradiční kulturní rozdíly mezi podniky a vysokými školami by se měly snížit, aby se vytvořilo prostředí, které bude příznivé pro inovace a atraktivní pro vědeckovýzkumné pracovníky. Aby se zvýšily pobídky ke spolupráci, měla by Komise blíže vysvětlit uplatňování pravidel státní podpory na vysoké školy a výzkumné ústavy, které vyvíjejí ekonomickou činnost jako součást seskupení nebo špičkových inovačních center.
Zpravodaj je skeptický, pokud jde o to, zda je vhodné povolit státní podpory malým a středním podnikům na nábor vysoce kvalifikovaných pracovníků, protože MSP mohou mít přístup k odborným poznatkům a dovednostem prostřednictvím služeb zprostředkovatelů.
Mnohé příklady ukazují, že úspěšná seskupení se vytváří jen v životaschopném prostředí. Proto by tato seskupení měla splňovat kritéria pro poskytnutí státní podpory jen dočasně, během počáteční fáze, aby se vyrovnala s překážkami administrativní zátěže a spolupráce. Budou-li seskupení a špičková inovační centra dotována, měla by se pravidelně provádět kontrola jejich kvality a přínosu k inovacím.
Vysoce kvalitní infrastruktura je nezbytným předpokladem pro inovace a vytváření seskupení. Její podpora by však měla být vázána na určité podmínky a na splnění požadavku technické neutrality a otevřeného přístupu s cílem řešit zjištěné selhání trhu a zvýšit inovační potenciál.
20. 3. 2006
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro Hospodářský a měnový výbor
o odvětvových hlediscích akčního plánu pro státní podpory: podpora na inovace
( 2006/2044(INI) )
Navrhovatel:
Pier Antonio Panzeri
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Hospodářský a měnový výbor jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. zdůrazňuje stávající význam malých a středních podniků (MSP), jež už ze své podstaty mají od počátku omezené finanční prostředky, a je proto nutné jim poskytnout větší díl státní podpory; domnívá se, že je třeba za tímto účelem posílit úlohu zprostředkovatelů v oblasti inovací uvedenou v tomto dokumentu, jakmile bude podrobněji vyjasněn jejich charakter a úloha a jakmile bude rozšířena nezbytná infrastruktura, kterou mají poskytovat, i na informatickou infrastrukturu, propojování systémů do sítí a připojování k mezinárodním databázím;
2. připouští technické potíže spojené s předběžným odhadem rozsahu, v jakém jsou jiné než technologické inovace ovlivněny nedostatky trhu; zastává však názor, že by vzhledem k tomu, jak významně tyto jiné inovace – zejména inovace ve službách a podnikání – přispívají ke konkurenceschopnosti Evropy, neměly být za žádných okolností vyloučeny z rámce pravidel pro poskytování státní podpory na inovace;
3. vyzdvihuje potřebu vytvořit síť regionálních zprostředkovatelů v oblasti inovací, vymezit jejich právní postavení a objasnit podmínky pro získání státní podpory; navrhuje, aby na základě jasných kritérií týkajících se nabídky komplexních služeb pro inovační podniky vnitrostátní orgán udělil stávajícím organizacím na podporu podnikání, jako jsou podnikatelská a inovační centra (BIC), technologická inkubační centra, high-tech centra atd., licenci zprostředkovatele v oblasti inovací;
4. navrhuje, aby zprostředkovatelé v oblasti inovací tam, kde jednají ve veřejném zájmu a zabývají se případy selhání trhu bránícími rozvoji technologických inovací, mohli být oprávněni k získání až 100 % státních dotací prostřednictvím určitého druhu kupónu na služby v oblasti inovací, zejména v oblastech, kde obvykle mají malé a střední inovační podniky omezený přístup ke státní podpoře;
5. je přesvědčen o nutnosti posílení vztahů mezi podniky a univerzitami, mimo jiné prostřednictvím zvyšování mobility vysoce kvalifikovaných kádrů ze všech oborů mezi univerzitami a podniky, zejména malými a středními podniky; domnívá se, že státní podpora musí tyto vztahy podporovat, především prostřednictvím doprovodných programů; vítá návrh Komise rozdělit práva duševního vlastnictví mezi partnery (průmyslové podniky a veřejné výzkumné organizace) ve výzkumných a inovačních programech podle míry zapojení každého z partnerů a zastává názor, že tento přístup velkou měrou podpoří vytváření špičkových inovačních center; vyzývá proto Komisi, aby předložila konkrétní návrhy na objasnění právního statusu duševního vlastnictví za těchto okolností;
6. doporučuje, aby se univerzity a jejich výzkumná centra účastnily regionálních partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem jako zprostředkovatelé v oblasti inovací nebo aby s nimi úzce spolupracovaly; zastává názor, že by takový přístup měl díky lepšímu propojení mezi výzkumnými a inovačními činnostmi univerzit a potřebami jednotlivých malých a středních inovačních podniků a seskupení inovačních podniků významný synergický účinek;
7. zdůrazňuje, že je potřeba podrobněji objasnit, jak se budou pravidla pro poskytování státní podpory uplatňovat na mezinárodní přeshraniční ekonomické činnosti podniků, výzkumných organizací a akademických institucí;
8. vyzývá Komisi, aby zajistila, že prostředky ze strukturálních fondů EU nebudou považovány za nezákonnou státní podporu v případech, kdy budou kombinovány se spolufinancováním z jiných zdrojů; dále žádá, aby příslušné postupy byly upraveny tak, aby se předešlo podávání dvojího oznámení Komisi o takovém financování;
9. uznává že regionální seskupení podniků a špičková inovační centradynamicky přispívají ke zvyšující se konkurenceschopnosti Evropy; proto zastává názor, že státní podpora je důležitá pro vytváření regionálních a národních špičkových center a jejich propojování do sítí s odpovídajícími centry v jiných členských zemích; má za to, že by příslušné definice měly být objasněny, aby se umožnilo hladké provádění pravidel pro poskytování státní podpory na inovace; zastává názor, že by se vzhledem k regionální a národní povaze špičkových center měly při určování počtu a obecného cíle těch z nich, které přijímají schválenou státní podporu, brát v úvahu konkrétní parametry a komparativní výhody daného regionu nebo země;
10. poukazuje na to, že malé a střední podniky nejsou často ochotny podstoupit velká rizika spojená s technologickými inovacemi, přestože by jim to mohlo přinést nejenom jednotlivé výhody, ale mohly by potenciálně přinést užitek pro celou společnost; zdůrazňuje potřebu naléhavě zacílit státní pomoc na podpůrné akce, které motivují malé a střední podniky a zmírňují rizika spojená s procesy technologických inovací, a potřebu zlepšit celkové podmínky podnikatelského prostředí;
11. zdůrazňuje, že státní podpora poskytovaná jiným než malým a středním podnikům může být přiměřená – zejména pokud jde o podporu menšího rozsahu – v případech, kdy je poskytována s cílem podnítit sdružování velkých podniků okolo špičkových inovačních center, spolupráci s jinými podniky, s malými a středními podniky, akademickými institucemi v otevřených inovačních a jiných seskupeních a se špičkovými centry, a kdy podporuje za účelem spolupráce vytvářené výzkumné a rozvojové programy, a to za předpokladu, že taková státní podpora splňuje kritéria pravidel ex-ante.
12. zastává názor, že by inovace měly být jedním z významných zájmů stávajících regionálních sítí a středisek a měly by se odrážet ve všech strategiích regionálního rozvoje jako nástroj pro vyvážení nerovnováh regionálního rázu;
13. souhlasí s tím, že technologické inovace a jejich inovační potenciál jsou často soustředěny do určitého regionu; proto považuje za nezbytné podporovat potenciální autory inovačních myšlenek a také nově založené podniky a posilovat a povzbuzovat malé a střední inovační podniky prostřednictvím diferencované státní podpory na základě využití regionálních prémií a bonusů, včetně bonusů zohledňujících zeměpisná kritéria; domnívá se, že taková akce podpory v rámci regionu je rozhodující, a to zejména v méně rozvinutých regionech, kde je selhání trhu často příčinou nízkého hospodářského růstu a odlivu kvalifikovaných pracovníků;
14. uvědomuje si, že přístup malých a středních inovačních podniků k rizikovému kapitálu je v současné době značně omezen, zejména v prvních fázích jejich vývoje; podporuje proto myšlenku využití státní podpory k přilákání soukromých kapitálových investic do regionálních fondů rizikového kapitálu pracujících na základě partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem s větší flexibilitou investic pro veřejné zdroje;
15. vítá otevřené konzultace Komise a podporuje pokračování dialogu s cílem objasnit všechny body před dokončením nového rámce, který by měl být v co nejkratší době prováděn; zastává názor, že vzhledem k tomu, že cíl v oblasti inovací má řadu hledisek a je komplexní, je třeba se vyhnout velmi restriktivním definicím a opatřením a doporučuje, aby se stanovilo předběžné datum k provedení revize tohoto rámce pro případ, že by vyžadoval zlepšení; poukazuje navíc na to, že by se měla brát v úvahu revize příručky z Osla, která stanovuje metodologický rámec pro měření inovací.
POSTUP
Název
Státní podpora na inovace
Číslo postupu
2006/2044(INI)
Příslušný výbor
ECON
Výbor požádaný o stanovisko Datum oznámení na zasedání
ITRE 16.2.2006
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
ne
Zpravodaj Datum jmenování
Pier Antonio Panzeri 26.1.2006
Předchozí zpravodaj(ka)
Projednání ve výboru
21.2.2006
20.3.2006
Datum přijetí
20.3.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+ :
– :
0 :
27 0 0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
John Attard-Montalto, Philippe Busquin, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Giles Chichester, Lena Ek, Norbert Glante, Fiona Hall, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Anne Laperrouze, Reino Paasilinna, Umberto Pirilli, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Paul Rübig, Britta Thomsen, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
María del Pilar Ayuso González, Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Lambert van Nistelrooij, Josu Ortuondo Larrea, Esko Seppänen, Alyn Smith
Náhradník(ci) (čl.178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky ( údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
POSTUP
Název
Státní podpora na inovace
Číslo postupu
2006/2044(INI)
Příslušný výbor Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
ECON 16.2.2006
Výbory požádané o stanovisko Datum oznámení na zasedání
EMPL 16.2.2006
ITRE
16.2.2006
IMCO
16.2.2006
TRAN
16.2.2006
REGI
16.2.2006
Nezaujaté stanovisko Datum rozhodnutí
EMPL 18.1.2006
IMCO
21.2.2006
TRAN
11.10.2005
REGI
22.2.2006
Užší spolupráce Datum oznámení na zasedání
Zpravodajka Datum jmenování
Sophia in 't Veld 15.11.2005
Předchozí zpravodaj(ové)
Projednání ve výboru
24.1.2006
21.2.2006
20.3.2006
Datum přijetí
21.3.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+
-
0
28
2
13
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Jan Christian Ehler, Jonathan Evans, Elisa Ferreira, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Bernhard Rapkay, Dariusz Rosati, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Margarita Starkevičiūtė, Ivo Strejček.
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Katerina Batzeli, Jorgo Chatzimarkakis, Harald Ettl, Ján Hudacký, Alain Lipietz, Jules Maaten, Vladimír Maňka, Giovanni Pittella, Gilles Savary, Corien Wortmann-Kool.
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Datum předložení
4.4.2006
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
