KONEČNÉ ZNĚNÍ
A6-0131/2006
20. 4. 2006
ZPRÁVA
o transatlantických hospodářských vztazích mezi EU a USA
(2005/2082(INI))
Výbor pro mezinárodní obchod
Zpravodajka:
Erika Mann
PE 368.020v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................21
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru .........................................26
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku ...........................30
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů ................35
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch .......................................40
STANOVISKO Výboru pro kulturu a vzdělávání ..............................................43
POSTUP...................................................................................................................................46
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o transatlantických hospodářských vztazích mezi EU a USA
( 2005/2082(INI) )
Evropský parlament ,
– s ohledem na transatlantické prohlášení o vztazích EU a USA z roku 1990, Nový transatlantický program ze dne 3. prosince 1995
Podepsán na summitu EU–USA v Madridu a Transatlantické hospodářské partnerství ze dne 18. května 1998
2 Společné prohlášení přijaté na summitu EU–USA v Londýně ,
– s ohledem na sdělení Komise z 11. března 1998 s názvem „Nový transatlantický trh“,
– s ohledem na Bonnskou deklaraci ze dne 21. června 1999
Podepsána na summitu EU–USA v Bonnu a zejména na její oddíly „Podpora prosperity a rozvoje v rychle se měnícím světě“ a „Zlepšování včasného varování“,
– s ohledem na „Pozitivní hospodářský program“ ze dne 2. května 2002
Schválen na summitu EU–USA ve Washingtonu ,
– s ohledem na své usnesení o transatlantických vztazích ze dne 9. června 2005
Přijaté texty , P6_TA(2005)0238 a na svá předchozí usnesení ze dne 17. května 2001
Úř. věst. C 34 E, 7.2.2002, s. 359 , 13. prosince 2001
Úř. věst. C 177 E, 25.7.2002, s. 288 , 15. května 2002
Úř. věst. C 180 E, 31.7.2003, s. 392 a 19. června 2003
Úř. věst. C 69 E, 19.3.2004, s. 124 a na svá usnesení ze dne 22. dubna 2004
Úř. věst. C 104 E, 30.4.2004, s. 1043 a 13. ledna 2005
Úř. věst. C 247 E, 6.10.2005, s. 151 ,
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. března 2001 s názvem „Posílení transatlantických vztahů: zaměření se strategii a dosahování výsledků“ ( KOM(2001)0154 ),
– s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. května 2005 s názvem „Silnější partnerství EU a USA a otevřenější trh pro 21. století” ( KOM(2005)0196 ),
– s ohledem na prohlášení z roku 2004 s názvem „Posílení našeho hospodářského partnerství“
Podepsán na summitu EU–USA konaném v Shannonu ve dnech 25. - 26. června 2004 ,
– s ohledem na výsledky summitu mezi EU a USA ze dne 20. června 2005 ve Washingtonu a zejména s ohledem na jeho ekonomické prohlášení,
– s ohledem na společný pracovní program EU–USA pro provádění ekonomického prohlášení přijatého na schůzce ministrů hospodářství EU a USA dne 30. listopadu 2005,
– s ohledem na návrh rezoluce kongresu USA č. 77 o transatlantických vztazích předloženou dne 9. února 2005,
– s ohledem na studii OECD o přínosech uvolnění trhu s produkty a snížení překážek pro mezinárodní obchod a investování („Preferenční obchodní dohody na trzích se zemědělskými produkty a s potravinami – případ Evropské unie a Spojených států“, zveřejněnou v březnu 2005),
– s ohledem na své usnesení ze dne 1. prosince 2005 o přípravách šesté ministerské konference Světové obchodní organizace v Hongkongu
Přijaté texty, 1.12.2005, P6_TA(2005)0461 ,
– s ohledem na slyšení Výboru pro mezinárodní obchod dne 26. května 2005 týkající se transatlantických hospodářských vztahů,
– s ohledem na pracovní dokument Výboru pro mezinárodní obchod (PE 364.940),
– s ohledem na své usnesení ze dne ......... o zlepšení vzájemných vztahů mezi EU a USA v rámci Dohody o transatlantickém partnerství
Přijaté texty, .................. ,
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanoviska Hospodářského a měnového výboru, Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, Výboru pro dopravu a cestovní ruch a Výboru pro kulturu a vzdělávání ( A6‑0131/2006 ),
A. vzhledem k tomu, že se toto usnesení zaměřuje především na hospodářské vztahy mezi EU a USA, je třeba uznat, že transatlantický vztah zahrnuje všechny evropské a americké státy,
B. vzhledem k tomu, že prohlubování integrace představuje přirozený vývoj dvou ekonomik, které mají podobný základ, bohatství zdrojů a hospodářský model, které však z historických, kulturních a hospodářských důvodů nikdy nebudou stejné,
C. vzhledem k tomu, že hospodářské vazby mezi EU a USA jsou důležitým stabilizujícím faktorem transatlantických vztahů obecně a v posledních desetiletích se rozšířily tak významně, že oba partneři mají rostoucí podíl na oboustranném hospodářském rozvoji,
D. vzhledem k tomu, že pozitivní dopady pevných politických a hospodářských vztahů a rozvoje společných norem mezi EU a USA se automaticky přelévají i do zemí Severoamerické dohody o volném obchodu,
E. vzhledem k tomu, že nejvýznamnější obchodní překážky mezi EU a USA jsou v zemědělství, kde zahrnují cla, kvóty, výrobní, vývozní a daňové dotace a technické překážky, a vzhledem k tomu, že zatímco jsou postupně odbourávána cla na výrobky s výjimkou výrobků citlivých odvětví, ochrana obchodu v oblasti služeb zůstává na vysoké úrovni,
F. vzhledem k tomu, že je zapotřebí větší politické vedení a vize s cílem aktualizovat Nový transatlantický program z roku 1995 a Transatlantické hospodářské partnerství z roku 1998 s ohledem na nové skutečnosti a staré spory s cílem nadále prohlubovat transatlantické vazby,
G. vzhledem k tomu, že Evropa a Spojené státy si musejí do budoucna jasně uvědomit, že pevnější transatlantické svazky budou mít celosvětový dopad, a proto musejí patřičně zohlednit zájmy ostatních hospodářských aktérů, zemí a národů, aby docházelo ke spravedlivější dělbě prosperity a aby bylo možné úspěšně čelit globálním výzvám ve vzájemně provázaných oblastech bezpečnosti, světového řízení hospodářství, životního prostředí a snižování chudoby,
H. vzhledem k tomu, že na dvoustranné hospodářské partnerství mezi EU a USA a na multilaterální program by se mělo nahlížet s ohledem na to, že se jedná o doplňující se a vzájemně se posilující pozitivní proces, a vzhledem k tomu, že přínos ještě více integrovaného trhu přerostle v širší hospodářské partnerství Evropy a Amerik, budou-li v regionálních jednáních o integraci trhů patřičně zohledněny regionální zájmy;
I. vzhledem k tomu, že z důvodu zabránění rozkladu transatlantického trhu je třeba v rámci transatlantického hospodářského partnerství vhodně řídit použití rozdílných hospodářských a právních nástrojů a postupů na řešení stejných situací,
J. vzhledem k tomu, že z větší harmonizace regulačního prostředí pro vztahy mezi EU a USA by měly obecně prospěch všechny země a konkrétně sousední obchodní partneři a rozvojové země,
K. vzhledem k tomu, že akční plán pro finanční služby měl za podpory Parlamentu významnou úlohu při vytváření konkurenceschopnějších kapitálových trhů EU, což posílilo konkurenceschopnost Evropy;
L. vzhledem k tomu, že stále rychlejší rozvoj, který je vlastní naší technické a informační společnosti, předznamenává nutnost toho, aby EU zkvalitnila a posílila své snahy v odvětví vědecko-technického výzkumu s cílem dostatečně překonat „technologický rozdíl“, který ji odděluje od stejného odvětví v USA, a zajistila tak přiměřené podmínky pro rovnováhu dvoustranného obchodu,
M. vzhledem k tomu, že posílení transatlantických ekonomických vztahů se může stát impulzem důležitým pro plnění lisabonských cílů,
Transatlantický trh de facto
1. zdůrazňuje, že i když se v uplynulých letech mohlo zdát, že napětí ve vztazích mezi EU a USA někdy postihlo hospodářskou oblast; a i když se mohlo rovněž zdát, že přitažlivost spojená s globalizací a novými trhy, jako je Čína, Indie a Brazílie, snížila rozsah nebo význam vzájemných hospodářských vazeb mezi EU a Spojenými státy; ve skutečnosti, jak jasně ukazují nedávné práce, je pravdou opak: a) obchod mezi oběma těmito velkými trhy dosáhl nevídané úrovně, kdy pouze obchodní výměna dosahuje jedné miliardy eur denně; b) pokračuje výrazný růst obchodu se službami, kdy vývoz EU do USA činí téměř 120 mld. EUR, což tvoří třetinu celkového objemu vnějšího obchodu se službami EU a vede k přebytku obchodu se službami s USA ve výši 15 mld. EUR; c) vzájemné zahraniční přímé investice (nejhlubší forma přeshraniční integrace) přes Atlantik podstatně vzrostly a nyní dosahují přes 1,5 bilionu EUR; d) zisky evropských a amerických poboček na opačných trzích vzrostly od roku 2003 na rekordní hodnoty;
2. v této souvislosti zdůrazňuje, že odrazem těchto hospodářských vztahů mezi EU a USA je podstatný rozsah zaměstnanosti, jelikož transatlantická ekonomika již dala na obou stranách vzniknout téměř 7 milionům pracovních míst, které jsou tak i nadále závislé na jejím fungování a rozšiřování;
3. konstatuje, že i když evropská ekonomika a hospodářství Spojených států se staly natolik provázanými a integrovanými, že tvoří skutečný transatlantický trh, zůstává v důsledku přetrvávajících překážek obchodu dosud nevyužit velký potenciál pro růst a zaměstnanost;
4. konstatuje, že vztahy mezi EU a USA jsou do značné míry zastíněny politickým konflikty a velmi často charakterizovány rétorikou a obchodními spory; poznamenává, že na obou stranách Atlantiku je podceňováno, jak hluboce integrovanou se stala transatlantická ekonomika; varuje proto před riziky spojenými s tím, že se tento jedinečný vztah bude považovat za daný a bude se k němu přistupovat s lehkovážnou nedbalostí namísto potřebné míry politické angažovanosti a pozornosti;
5. obává se, že stávající rámec transatlantického vztahu neodráží dostatečně výše zmíněnou skutečnost; proto žádá o vytvoření více vizionářského a strategického přístupu, který by odpovídajícím způsobem reagoval na naléhavé ekonomické otázky ovlivňující hospodářství EU a USA, například politiky hospodářské soutěže, standardizaci řízení firem, slučitelné nebo společné normy a účinnější spolupráci při vytváření právních norem;
Cesta vpřed: pevnější transatlantické hospodářské partnerství
6. konstatuje, že výše uvedené sdělení Komise ze dne 18. května 2005 je dobrým základem pro podstatné posílení transatlantických hospodářských vztahů; zdůrazňuje, že je třeba další práce, aby se ze skutečnosti transatlantického trhu stal funkční a strategická koncepce, která bude moci získat dostatečnou veřejnou a politickou podporu;
7. doporučuje, aby se do příštího summitu v roce 2006 EU a USA dohodly na aktualizaci Nového transatlantického programu z roku 1995 a Transatlantického hospodářského partnerství z roku 1998 a navrhly novou dohodu o transatlantickém partnerství, která by pokrývala obě tyto oblasti a vedla do roku 2015 k dosažení „transatlantického trhu bez překážek“ s dřívějším cílovým datem pro finanční služby a kapitálové trhy do roku 2010; tento krok by se měl zakládat na ekonomické iniciativě přijaté na summitu EU a USA v červnu 2005 a na společném pracovním programu EU a USA, který stanovuje konkrétní úkoly pro jednotlivá odvětví s cílem zvážit pokrok dosažený v letech 2005–2006 a konkretizovat kroky, které je třeba přijmout v budoucnu;
8. zdůrazňuje, že hospodářská kapitola navrhované dohody o partnerství by měla být nově uspořádána, tak aby zahrnovala: 1) spolupráci v oblasti vytváření právních norem; 2) soubor horizontálních operačních nástrojů (včetně účinného systému včasného varování a dohodu třetí generace o používání práva hospodářské soutěže; 3) odvětvové dohody o hospodářské spolupráci založené na výše uvedeném společném pracovním programu EU a USA;
9. zdůrazňuje, že koncepce „transatlantického trhu bez překážek“ by neměla vést k harmonizaci transatlantické regulační spolupráce směrem dolů, která by dále oslabila důvěru spotřebitelů, pokud jde o zdraví a bezpečnost; naléhavě proto žádá, aby byl oživen transatlantický spotřebitelský dialog a transatlantický dialog v oblasti životního prostředí za účelem vypracování „osvědčených postupů“ pro lepší ochranu zdraví spotřebitelů, bezpečnost a ochranu životního prostředí, a tím byla umožněna existence udržitelnějšího transatlantického trhu;
10. znovu potvrzuje, že v současném prostředí rostoucích mezinárodních tlaků na konkurenceschopnost je vize takového společného hospodářského prostoru z hlediska přijetí vyšších politických závazků k zásadnějšímu hospodářskému programu posilujícímu konkurenceschopnost ekonomik obou partnerů založených na znalostech zásadní; podporuje růst a inovace, a vytváří tak nové pracovní příležitosti a zvyšuje prosperitu;
11. konstatuje, že růstový potenciál mezinárodního obchodu je brzděn roztříštěností mezinárodního regulačního prostředí, a zdůrazňuje, že pro pokrok směrem k více harmonizovanému regulačnímu prostředí, v němž by hospodářské subjekty všech zemí obecně a rozvojových zemí konkrétně mohly svou činnost vyvíjet s nižšími náklady a větší svobodou, je nezbytná užší regulační spolupráce mezi EU a USA;
12. zdůrazňuje, že příznivý stav hospodářství Spojených států a Evropské unie a posilování jejich hospodářských vazeb, zejména na úrovni institucionálních nástrojů, se díky váze obou těchto oblastí nemalou měrou podílí na růstu a rozvoji celosvětového hospodářství;
13. vyzývá transatlantické partnerství, jež vytváří zhruba 57 % světového hrubého domácího produktu a zůstává dvojitým motorem světové ekonomiky, aby se v prostředí vyznačujícím se rostoucí vzájemnou závislostí, vznikem nových hospodářských velmocí a rostoucím počtem globálních výzev, které jdou napříč hranicemi států, chopilo globální vůdčí úlohy; v tomto ohledu doporučuje hlubší a systematičtější konzultování společných hospodářských otázek s ostatními významnými hospodářskými aktéry (včetně Indie, Japonska, Brazílie, Kanady, Mexika, Chile, Ruska a Číny);
Rozvojová agenda z Dauhá
14. zdůrazňuje, že jak EU, tak USA mají zvláštní odpovědnost a sdílejí společné cíle, a proto mají veškerý zájem na tom, aby konstruktivně spolupracovaly v rámci probíhajících mnohostranných jednání WTO; vyzývá oba partnery, aby respektovali ambiciózní a široce založený program rozvojové agendy z Dauhá s plným ohledem na dimenzi rozvoje, a tak připravily cestu pro úspěšné završení jednání v roce 2006;
15. doufá, že bez ohledu na to, zda bude úspěšně uzavřeno kolo v Dauhá, dojde k podstatnému snížení nejvyšších cel a dalších významných cel mezi EU a USA;
16. vítá dohodu v rámci WTO o konečném odstranění všech forem zemědělských vývozních dotací, včetně dotací ve formě potravinové pomoci a jiných soustav vývozních náhrad, do roku 2013 a zdůrazňuje, že srovnatelného pokroku musí být dosaženo také v oblastech domácí podpory a přístupu na trh;
17. vyzývá Spojené státy, aby odstranily celní překážky, například celní uživatelské poplatky a nadměrné fakturační požadavky na dovozce; vyjadřuje politování nad skutečností, že Úřad USA pro celní správu a ochranu hranic neuznává EU jako clení unii a jednu „zemi původu“; vyzývá vládu USA, aby zvrátila svůj nepříznivý postoj vůči členství EU ve Světové celní organizaci (WCO);
Navázání na ekonomickou iniciativu a na schůzku ministrů hospodářství EU a USA ze dne 30. listopadu 2005
18. podporuje skutečnost, že na schůzce ministrů hospodářství EU a USA byl přijat společný pracovní program pro provádění ekonomického prohlášení, které obsahuje konkrétní činnosti v 11 oblastech s cílem dosáhnout pokroku v transatlantické hospodářské integraci; vyzývá však oba partnery, aby se zapojili do opravdového provádění a prohlubování tohoto společného pracovního programu s větším a ambicióznějším smyslem pro pevné směřování, dlouhodobé strategické cíle a podrobný harmonogram pro provádění společných akcí a projektů, které berou v úvahu specifickou úlohu nezávislých regulačních agentur; poznamenává v tomto ohledu, že zúčastněné subjekty z již zavedených transatlantických dialogů, včetně skupin spotřebitelů, odborů a ekologických hnutí by měly být aktivněji zapojeny do procesu monitorování a revize ekonomické iniciativy a pracovního programu;
19. zastává názor, že ekonomická kapitola navrhované dohody o partnerství by měla v souladu s ekonomickou iniciativou obsahovat konkrétní podněty k odstranění necelních překážek v klíčových odvětvích trhu postupným sbližováním regulace a vzájemným uznáváním předpisů a norem;
I. Podpora spolupráce v oblasti regulace a norem
20. vítá skutečnost, že závazek „zřídit regulační fórum pro spolupráci na vysoké úrovni“, klíčový prvek prohlášení ze summitu v červnu 2005, se konečně začal naplňovat návrhem zorganizovat nejméně dvě schůzky v roce 2006; doporučuje rychlé a úplné provedení časového plánu na rok 2005 pro regulační spolupráci mezi EU USA; varuje, že bez dostatečného a včasného zapojení a různých zúčastněných subjektů a agentur a podpory z jejich strany nedosáhne regulační spolupráce očekávaných výsledků;
21. opakuje, že v EU i v USA čeká na vyřešení značný počet překážek obchodu a investic, a se znepokojením konstatuje rostoucí tlak na to, aby se na zahraniční konkurenci reagovalo ochrannými a nespravedlivými obchodními opatřeními; zdůrazňuje, že k odstranění většiny těchto problémů by mělo přispět obnovení závazku k dodržování zásad otevřenosti, transparentnosti a právního státu, které se odrážejí v ekonomické iniciativě a navrhované Dohodě o transatlantickém partnerství;
22. zdůrazňuje, že pozici jedné z nejzávažnějších překážek obchodu a investic mezi EU a USA zaujaly regulační překážky, a varuje zejména před zvyšováním počtu doplňkových právních úprav na úrovni států, nevyužíváním příslušných mezinárodních norem jako základu při tvorbě technických předpisů, před nadměrně zatěžujícími požadavky na označování a praxí nadměrného spoléhání na certifikaci třetích stran v USA;
23. vyjadřuje znepokojení nad nejasným vymezením „národní bezpečnosti“ v USA a jejím nadměrným využíváním k omezování obchodu a investic; zejména vyjadřuje politování nad tzv. Berryho dodatkem, který využívá ministerstvo obrany, a nad tzv. Exon-Floriovým dodatkem z roku 1988 a nad následnými předpisy omezujícími zahraniční investice do podniků, které se byť jen okrajově týkají národní bezpečnosti, a vlastnictví těchto podniků;
24. konstatuje, že rozdíly mezi soudními předpisy a praxí uznávání rozsudků mezi zeměmi EU a mezi státy USA významně ovlivňují právní spory v transatlantických transakcích; vyzývá EU a USA, aby přezkoumaly uskutečnitelnost dohody o jurisdikci, uznávání a vykonávání rozsudků v občanských a obchodních věcech;
25. konstatuje, že transatlantický telekomunikační trh stále trpí regulačními překážkami a neslučitelností norem, což vede k situaci, kdy přestože devět z deseti největších telekomunikačních společností ve světě má sídlo v EU nebo v USA, nevyvíjí žádná americká ani evropská společnost významnou činnost na obou kontinentech zároveň;
II. Podpora otevřených a konkurenceschopných kapitálových trhů
26. požaduje vzájemné uznávání účetních standardů, po němž by následovalo jejich postupné sbližování založené na spolehlivém regulačním dohledu, aby společnosti mohly používat na obou trzích jednotný standard a aby se snížily ceny kótování; žádá však Komisi, aby bedlivě sledovala scénář postupu k úplné rovnocennosti standardů Rady pro mezinárodní účetní standardy a Rady pro finanční účetní standardy s cílem zabránit protěžování Spojených států;
27. požaduje zlepšení dialogu o regulaci finančních trhů pomocí revize politiky v otázkách transatlantických finančních služeb mezi Parlamentem, Komisí, příslušnými orgány USA a hospodářskými výbory Kongresu USA, jež by se konala dvakrát ročně, a to před každým výročním summitem USA a EU a po něm; vyjadřuje spokojenost s prácí, kterou dosud vykonali členové tohoto odvětví, jako je sdružení Futures and Options Association;
28. důrazně odmítá skutečnost, že Spojené státy americké odkládají uplatňování dohody Basel II o kapitálových požadavcích, a žádá USA, aby splnily své závazky v zájmu vytvoření celosvětově rovných podmínek pro banky; je přesvědčen, že rozdílné přístupy by mohly překážet bankám z EU, které mají pobočky v USA, při vytváření integrovaného systému řízení rizik;
29. vyjadřuje nespokojenost s tím, že zajišťovatelé z EU musejí v USA poskytovat plnou záruku rizik, čelit značně diskriminačním předpisům jednotlivých států, které vyžadují nepřiměřené financování závazků udržováním přehnané výše zajištění (na zajišťovatele akreditované v USA se tyto požadavky na zajištění nevztahují); vyzývá příslušné orgány USA, aby v transatlantických ekonomických vztazích usilovaly o další vzájemné uznávání a o jednotné požadavky na solventnost a výkaznictví;
30. trvá na urychleném sblížení pravidel pro zrušení registrace na burzách s akciemi v USA, která v současné době vznáší neúnosné požadavky na podniky z EU, které si přejí zrušit registraci; vítá poslední návrh americké komise pro cenné papíry používat jako hlavní kritérium objemy obchodování a nikoli počet akcionářů; žádá Komisi, aby tyto nové změny sledovala s cílem ochránit zájmy EU;
31. věří v důsledný dialog týkající se řízení podniků a v harmonizaci požadavků na řízení podniků a dohledu nad nimi, tedy v dialog, který by se vyhnul extrateritoriálním případům jako „Sarbanes–Oxley“, například zlepšením transatlantického dialogu o řízení společností; požaduje důkladnější dohled nad světovými investičními fondy ze strany EU a USA;
32. žádá Komisi, aby aktualizovala uplatňování směrnice EU o dani z úspor, pokud jde o USA;
III. Spolupráce v boji proti praní špinavých peněz a financování terorizmu
33. konstatuje, že otevřené trhy jsou do značné míry závislé na bezpečných a spolehlivých strukturách a že pro globální obchodní vztahy je nezbytná důvěra a jistota; vyjadřuje podporu úzké spolupráci EU a USA proti podnikovým a finančním podvodům, praní špinavých peněz a financování terorizmu a aby se zároveň předešlo zbytečnému narušení normálních obchodních a soukromých transakcí;
IV. Podněcování inovací a rozvoje technologií
34. vítá cíl zvýšit synergické působení přes Atlantik ve značném počtu klíčových oblastí pro rozvoj silnějších ekonomik založených na znalostech;
35. podporuje vytváření transatlantických výzkumných partnerství s účastí malých a středních podniků ve společných výzkumných projektech a přijímání opatření na posílení návratu evropských výzkumných pracovníků do Evropy;
36. zdůrazňuje, že je pro obě strany prospěšné podporovat spolupráci v oblasti výzkumu a vývoje a věnovat se investičním programům, např. v těchto oblastech:
a) technologie pro vysokorychlostní povrchovou dopravu a zejména nové typy vysoce výkonných systémů hromadné dopravy pro městské oblastí;
b) vývoj syntetických paliv a systémů elektrického pohonu pro automobily, nákladní vozidla a autobusy, využívání palivových článků apod.;
c) vývoj nových technologií pro snižování emisí skleníkových plynů;
37. v tomto ohledu připomíná členským státům a USA závazek přijatý oběma stranami ve společném prohlášení z roku 2003 o podpoře vodíkového hospodářství a vítá dosažený pokrok, je však toho názoru, že je třeba další spolupráce;
38. domnívá se, že pro obě ekonomiky jsou velmi důležité informační a komunikační technologie; doporučuje proto přijmout soubor společných opatření s cílem
a) povzbudit nasazení klíčových technologií jako širokopásmové technologie, systémy RDIF (Radio Frequency Identification Device) a dalších inovativních technologií s ohledem na jejich interoperabilitu,
b) zabezpečit sítě a usnadnit tok informací, kdy zároveň musí být obzvláštní pozornost věnována problému nevyžádané elektronické pošty,
c) zajistit úzkou spolupráci agentur činných v oblasti kybernetické bezpečnosti,
d) zabývat se otázkou vysokých nákladů na roaming;
39. věří, že sedmý rámcový program pro výzkum a vývoj se stane jedinečnou příležitostí ke společným opatřením s cílem
a) označit prioritní oblasti výzkumné spolupráce směřující k rozvoji nových transatlantických trhů (např. technologie vodíkových palivových článků a nanotechnologie),
b) společného výzkumu v oblastech souvisejících s civilní obranou a v oblasti spolehlivosti složitých síťových systémů a informačních infrastruktur, o které se opírají technologie informační společnosti,
c) podporovat intenzivní spolupráci mezi Evropskou radou pro výzkum (ERV) a Národní vědeckou nadací (National Science Foundation, NSF);
40. domnívá se, že nové i stávající vesmírné programy skýtají jisté příležitosti pro společné projekty při průzkumu vesmíru, a to v těchto oblastech:
a) podpora spolupráce v klíčových oblastech jako pozorování Země, družicová navigace (např. prostřednictvím systémů Galileo a GPS), elektronická komunikace, vesmírná věda a průzkum vesmíru,
b) řešení regulačních překážek bránících vytvoření dobře fungujícího transatlantického trhu pro vesmírný průmysl,
c) odstraňování zbytečných kontrol v rámci předpisů USA týkajících se mezinárodního obchodu se zbraněmi a liberalizace mezinárodního trhu odpalovacích zařízení;
41. vyzývá Komisi, aby k doplnění stávajícího společného výzkumu pandemických onemocnění předložila návrh společného programu na výzkum malárie;
42. podporuje kroky k posílení podnikání a podstupování rizik v EU, které by se opíraly o vhodné příklady Spojených států v této oblasti;
V. Posílení obchodu, cestování a bezpečnosti
43. konstatuje, že vízová politika nyní spadá do výlučné pravomoci Společenství; vyzývá Komisi, aby bezodkladně zahájila vyjednávání s vládou USA s cílem rozšířit platnost bezvízového programu na všechny evropské občany a odstranit současnou diskriminaci, jíž trpí zejména občané nových členských států;
44. zdůrazňuje, že těžkopádné postupy pro získávání víz způsobují společnostem a občanům zvýšené náklady; vítá iniciativu „důvěryhodná osoba“, jež by měla být založena na společně vyvinutých standardech, jako prostředek k usnadnění služebních a turistických cest;
45. vyjadřuje politování nad skutečností, že většina občanů EU nadále podléhá přísným vízovým kontrolám, což brzdí volný pohyb a výměnu pracovníků a všech osob, které musejí do USA cestovat nebo tam pobývat služebně; vyzývá USA, aby v tomto ohledu prokázaly větší pružnost, zejména u těch evropských občanů, kteří do USA cestují za služebními účely pravidelně;
VI. Podpora energetické účinnosti
46. vzhledem k nezbytnosti energetické politiky pro hospodářský rozvoj a její neoddělitelnosti od klíčových geopolitických otázek a zahraniční politiky doporučuje, aby vznikla upřímnější a otevřenější výměna ohledně způsobů zvyšování otevřenosti světového obchodu s energií, celosvětové podpory obnovitelné energie, rozvoje užší spolupráce s partnery z řad dodavatelů a vymezení společné strategie na zabezpečení zásobování energií a dalších politik na podporu geopolitické a hospodářské stability v producentských a tranzitních zemích;
47. lituje skutečnosti, že vůdčí úlohu v mezinárodní politice klimatu zastává pouze Evropská unie, že USA jsou největším světovým producentem skleníkových plynů a že z toho důvodu přetrvává nutnost naléhat na USA na všech politických úrovních, aby přijaly zodpovědnost ve vztahu ke klimatickým změnám;
48. je toho názoru, že odvětví energetiky představuje společnou výzvu pro EU i pro USA a že ačkoli byly samostatně na obou stranách přijata významná opatření, vyžaduje toto odvětví vzájemně prospěšný přístup, jehož cílem je:
a) vypracovat společnou strategii, která bude řešit vysokou závislost na zdrojích fosilních paliv uplatňováním konkrétních opatření týkajících se energetické účinnosti, obnovitelné energie a zabezpečení dodávek z hlediska energie i v odvětví dopravy;
b) vyvinout čisté technologie kombinované výroby tepla a elektřiny a obnovitelné technologie (např. zachycování a uchovávání uhlíku a další technologie s nízkým obsahem uhlíku);
c) vybídnout USA a rychle se rozvíjející země jako Indii a Čínu, aby po ukončení platnosti Kjótského protokolu společně s EU vytvořily opatření s cílem dosáhnout dlouhodobého a hospodářsky přijatelného snížení emisí a reagovat na škody, které již klimatické změny způsobily, odpovídajícím způsobem z věcného hlediska a z hlediska nákladů a životního prostředí;
d) uznat významnou úlohu, kterou hraje jaderná energie v zajišťování energie bez obsahu uhlíku, a pokračovat ve společném vývoji této nezbytné technologie a způsobů, kterým může usnadnit vodíkové hospodářství;
e) následně vyvinout společnou strategii také ve vztahu k ostatním zemím s velkou či případně rychle rostoucí poptávkou po energii a k zemím vyrábějícím energii;
VII. Práva duševního vlastnictví
49. vítá dohodu dosaženou na schůzce ministrů hospodářství EU a USA vypracovat do summitu v roce 2006 strategii spolupráce v oblasti prosazování práv duševního vlastnictví, která se bude věnovat vymáhání práva ve třetích zemích, zejména v Číně a v Rusku, zlepšené spolupráci při vybírání cel a na hranicích, partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem a koordinované technické pomoci třetím zemím;
50. vyjadřuje politování nad nedostatkem vzájemného porozumění v otázce zeměpisných označení; lituje, že současná existence značně rozdílných patentových systémů (USA se drží zásady prvního vynálezce, zatímco zbytek světa zásady prvního oznamovatele) přináší společnostem EU i nadále značné potíže; vyzývá Kongres USA, aby patentový systém reformoval směrem k zásadě prvního oznamovatele;
51. vyzývá EU a USA, aby s využitím patřičných kanálů spolupracovaly v boji proti porušování práv duševního vlastnictví ve třetích zemích, zejména v Číně a Rusku;
VIII. Investice
52. doporučuje, aby na summitu v roce 2006 byl formálně přijat souhrnný seznam stanovující hlavní přetrvávající překážky pro vzájemné investice spolu se seznamem požadovaných zvláštních akcí ke snížení nebo odstranění těchto překážek;
53. podporuje opatření k usnadnění investic a postupné odstraňování všech překážek pro transatlantické investice prostřednictvím a) sladění účetních standardů, b) vytvoření rovných podmínek na finančních trzích, c) vzájemně spravedlivé politiky hospodářské soutěže a d) postupného odstraňování ochranářských opatření, jež se v určitých odvětvích stále uplatňují; zpochybňuje zbývající omezení v otázkách vlastnictví podílů v USA, zejména v oblasti obrany a letectví, a podporuje reformu výboru USA pro zahraniční investice; vyzývá Komisi, aby vypracovala studii na téma překážek v oblasti obchodního převzetí na vnitřním trhu, které znevýhodňují nabyvatele z EU oproti jejich protějškům z USA; vyzývá Komisi, aby zajistila, že omezení vlastnictví v EU nebude možno použít jako odůvodnění pro zachování omezení ze strany USA;
IX. Politika hospodářské soutěže a prosazování práva
54. požaduje vytvoření společného transatlantického rámce pro politiku hospodářské soutěže, který zlepší koordinaci činností spojených s prosazováním práva a usnadní výměnu důvěrných informací; trvá na tom, že pro vytvoření konkurenceschopného a jednotného transatlantického trhu je nezbytné stejné uplatňování pravidel hospodářské soutěže na obou stranách Atlantiku, a to bez ohledu na zemi, v níž má daný podnik sídlo;
55. podporuje cíl uzavřít se Spojenými státy další dohodu o hospodářské soutěži, která umožní výměnu důvěrných informací při vyšetřování podle příslušných právních předpisů o hospodářské soutěži;
X. Zadávání veřejných zakázek
56. doporučuje, aby byl na summitu v roce 2006 formálně přijat souhrnný seznam stanovující právní, praktické a technické překážky pro přeshraniční zadávání veřejných zakázek mezi oběma partnery spolu se seznamem opatření na řešení těchto překážek; vybízí oba partnery, aby pokročili nad rámec stávajících nebo budoucích závazků dohody o zadávání vládních zakázek, a tím umožnili na jedné straně rozšířit škálu příležitostí pro obě strany a na straně druhé posílit konkurenceschopnost Evropy a vytvořit nové trhy pro podniky EU, zejména pro MSP;
57. podporuje posilování spolupráce mezi EU a USA v rámci Světové obchodní organizace (WTO), pokud jde o otevírání trhu veřejných zakázek; zdůrazňuje, že přijetí rovných podmínek soutěže v tomto odvětví vytvoří nové příležitosti pro podniky Společenství, a zejména pro MSP;
58. lituje, že Spojené státy udržují širokou škálu diskriminačních ustanovení typu „kupujte americké zboží“, k nimž jsou přidávána další taková opatření vztahující se na programy infrastruktury financované z federálních prostředků; vyzývá Kongres USA, aby přijal realitu transatlantického hospodářství, a to i na trzích se vztahem k bezpečnosti;
XI. i. Služby / vzájemné uznávání kvalifikace
59. konstatuje, že pouze komora architektů přiměla příslušné orgány na obou stranách, aby se v rámci pracovního programu začaly zabývat vzájemným uznáváním odborné kvalifikace; uznává, že jiné profese nejspíše dávají přednost tomu, aby byly postupy uznávání kvalifikace vyřizovány v rámci partnerských sdružení v EU a USA; vyzývá Komisi, aby příslušným výborům Evropského parlamentu předložila zprávu o stávajících překážkách vzájemného uznávání odborné kvalifikace na obou stranách;
60. konstatuje, že přetrvávající hluboké rozdíly v horizontálním uznávání diplomů a odborné kvalifikace mezi jednotlivými státy USA ztěžují další rozvoj transatlantického trhu, zejména v odvětví služeb; naléhavě vyzývá Komisi, aby zahájila vyjednávání v konkrétních odvětvích, jako je letecká doprava, s cílem uzavřít dohody a aby naléhala na USA, aby vytvořily systém založený na evropském modelu, v němž jsou na vnitřním trhu EU vzájemně uznávány takřka všechny diplomy a odborné kvalifikace;
XI. ii . Služby / služby letecké dopravy
61. vítá pokrok, k němuž v poslední době došlo v jednáních o liberalizaci leteckých služeb mezi EU a USA, a zdůrazňuje, že je třeba do nejdříve dospět k úplné dohodě založené na reciprocitě, která by vyřešila problém maximální možné míry majetkové účasti v amerických leteckých společnostech;
62. trvá na tom, aby vzhledem k důležitosti obchodu a cestovního ruchu pro obě strany obsahovala dohoda o transatlantickém partnerství, jejíž uzavření se předpokládá v roce 2007, bezpodmínečně také samostatnou kapitolu týkající se dopravní politiky, jež by byla doplněna o vrcholné schůzky, setkání členů výborů Kongresu USA a Evropského parlamentu zodpovědných za dopravu, o setkání ministra dopravy Spojených států a evropského komisaře odpovědného za tuto oblast a úředníků Komise EU a dále o spolupráci agentur pro leteckou bezpečnost a příslušných federálních správních orgánů;
Urovnávání sporů mezi EU a USA v rámci WTO
63. zdůrazňuje, že i když poroty WTO (tzv. „panely“) mohou vyvolávat velké politické třenice, obchodní nebo ekonomické spory jsou přirozenou součástí transatlantických ekonomických vztahů;
64. doporučuje společnou strategii založenou na třech bodech, jak snížit počet sporů mezi největšími světovými obchodními velmocemi, které přerůstají do sporů na širší půdě WTO, kterými jsou:
a) formální závazek na nejvyšší úrovni dodržovat schválená mnohostranná obchodní pravidla a rychle a zcela realizovat rozhodnutí poroty WTO;
b) posílený politický závazek vyčerpat všechny dvoustranné diplomatické prostředky předtím, než se strany uchýlí k mechanizmu WTO pro řešení sporů, s ohledem na nutnost chránit legitimní zájem hospodářských subjektů a obchodníků;
c) oba partneři musejí uznat, že zákonodárci a vlády mají legitimní právo chránit zdraví a životní prostředí svých občanů, ale že EU a USA musejí zajistit, že jejich předpisy v této oblasti nebudou diskriminační, budou přiměřené a vědecky podložené, aby se předešlo zneužití ochranářských principů;
65. žádá Komisi, aby Evropskému parlamentu předložila zprávu hodnotící výhody a nevýhody formálnějšího mechanizmu řešení dvojstranných obchodních sporů s ohledem na stávající podobná ujednání mezi EU a jinými třetími zeměmi;
66. konstatuje, že metodika používaná orgány USA u věcí týkajících se ochrany obchodu představuje v některých případech neoprávněnou překážku obchodu, a zdůrazňuje, že toto zjevně protekcionistické uplatňování nástrojů USA na ochranu obchodu již bylo úspěšně napadeno – nejen Evropskou unií – v rámci mechanizmu řešení sporů WTO, například v případě tzv. Byrdova dodatku, neboli ochrany amerického ocelářství;
67. vítá Kongresem USA schválený „zákon z roku 2005 o snižování schodku“, kterým se ruší „Byrdův dodatek“, ale lituje, že v důsledku přechodného ustanovení nebude toto zrušení účinné okamžitě; vyzývá proto Kongres USA, aby neprodleně zrušil přechodné ustanovení, aby již nepokračovalo rozdělování vybraných antidumpingových a antisubvenčních cel americkým společnostem, které již řadu let narušuje soutěžní podmínky na americkém trhu na úkor dováženého zboží;
68. znovu konstatuje znepokojení nad výraznou přímou a nepřímou vládní podporou amerického průmyslu prostřednictvím přímých dotací, ochranářských právních předpisů a daňové politiky; zejména zdůrazňuje, že všechny zprávy poroty WTO a odvolacího orgánu WTO o tzv. systému zahraničních společností zabývající se prodejem dospěly k závěru, že přes některé výrazné změny příslušné právní úpravy USA stále ještě plně nedodržují dřívější rozhodnutí WTO a doporučení orgánu WTO pro řešení sporů; vyzývá proto Kongres USA, aby uvedl tzv. zákon o tvorbě amerických pracovních míst, obsahující ustanovení o ochraně předchozího stavu (tzv. „grandfathering“), plně do souladu s dřívějšími rozhodnutími WTO a doporučeními orgánu WTO pro řešení sporů;
69. lituje, že USA a EU se ve věci Airbus – Boeing zbytečně účastní právního sporu, který je pravděpodobně největší, nejsložitější a nejnákladnější v historii WTO; vyzývá obě strany, aby vystupňovaly konzultace na nejvyšší úrovni s cílem prozkoumat možnosti dosažení pragmatického řešení, aniž by bylo nutno se zbytečně uchylovat k mechanizmům WTO;
70. zdůrazňuje, že v případu geneticky modifikovaných organizmů, kterým se zabývá WTO, nejsou nijak zpochybňovány evropské předpisy o schvalování biotechnologických produktů pro trh, ale tento případ se týká zastaralých postupů hodnocení biotechnologických produktů, které od zahájení řízení před porotou WTO byly již mezitím revidovány;
71. vítá rozhodnutí ES podřídit se rozhodnutí WTO a upravit své předpisy týkající se hormonů platné od roku 2003; přeje si vyřešení přetrvávajících neshod mezi USA (a Kanadou) na jedné straně a EU na straně druhé ohledně pokračujícího uplatňování odvetných opatření a naléhavě žádá USA, aby zrušily obchodní sankce, které vůči evropským výrobkům uplatňují od roku 1999;
72. lituje toho, že USA dosud neopustily antidumpingovou metodiku známou jako tzv. „nulování“, přestože ve věci ložního prádla WTO tyto praktiky jednoznačně odsoudila;
73. zdůrazňuje, že mechanizmus WTO pro řešení sporů je ústředním prvkem zajišťujícím bezpečnost a předvídatelnost mnohostranného obchodního systému; vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že v některých případech zaujímají Spojené státy přístup neslučitelný s jejich mezinárodními závazky, když uplatňují nebo odmítají zrušit zákony, jež porušují závazky v rámci WTO a vážně poškozují hospodářská odvětví EU a třetích zemí; vyzývá proto Kongres USA, aby se do budoucna více podřizoval závěrům WTO přijatým v rámci řešení sporů;
Ostatní globální otázky
74. lituje, že součástí ekonomické iniciativy a pracovního programu není spolupráce v otázkách měnové a makroekonomické politiky; opětovně vyjadřuje znepokojení nad potenciálně nebezpečnými dopady dvojího schodku USA – federálního rozpočtu a běžného účtu – na globální ekonomiku; vyzývá proto Evropskou centrální banku a centrální banku USA k užší spolupráci v otázkách celosvětové měnové politiky a finanční stability;
75. znovu vyzývá transatlantické partnery ke společnému přehodnocení jejich strategií a nástrojů rozvojové pomoci a humanitární pomoci, včetně jejich koordinace s brettonwoodskými institucemi, s cílem zvýšit účinnost, ucelenost a vzájemné doplňování reakcí EU a USA na globální výzvy, zejména v boji proti chudobě, nakažlivým chorobám a poškozování životního prostředí;
76. vyzývá Komisi, aby vyhodnotila stávající mechanizmy financování a programy ve vztahu k financování společných programů EU a USA v třetích zemích s cílem vypracovat účinnější a produktivnější postup;
77. domnívá se, že „kulturní klíč“ může přispět k posílení transatlantických vztahů, a podpořit tak partnerství a vzájemné porozumění mezi Evropany a Američany;
78. vyzývá evropské a americké partnery, aby ve svých hospodářských vztazích vzali v úvahu úlohu a specifika v oblasti kultury a vzdělávání;
79. vyzývá proto k zahájení transatlantického dialogu v oblasti kultury (včetně audiovizuální oblasti) a vzdělávání, který přispěje k pravidelné výměně osvědčených postupů a zkušeností, týkajících se především:
- boje proti pirátství a padělání,
- zavedení dokonalejších legálních možností šíření zvukového a audiovizuálního obsahu prostřednictvím Internetu a zajištění jejich slučitelnosti s autorskými právy a odměnami,
- poznávání amerického a evropského dědictví v oblasti kinematografie, zejména znalosti evropských filmů v Americe, kde jsou promítány v užším měřítku, s cílem podporovat vzájemné porozumění;
- podpory vyrovnanějšího vztahu v oblasti distribuce filmů a prevence nekalé konkurence nebo zneužívání vedoucího postavení na některých trzích uvnitř Evropské unie, stejně jako odstranění případných právních nebo věcných překážek distribuce evropských audiovizuálních produktů ve Spojených státech,
- zavedení vhodných mechanizmů k rozvoji a posílení kulturní turistiky mezi oběma světadíly;
80. pokud jde o vzdělávání, žádá, aby byl tento dialog zaměřen především na:
- posílení vzájemného uznávání odborných kvalifikací zejména v uměleckých oborech s cílem usnadnit mobilitu „činitelů v oblasti kultury“ a výměnu umělců a herců,
- podporu výzkumu a výměny univerzitních pedagogů, výzkumných pracovníků a studentů v oblastech, které připívají k prohloubení hospodářských a vědeckých vztahů mezi Evropskou unií a Spojenými státy, zejména s ohledem na jejich program spolupráce v oblasti vysokoškolského a odborného vzdělávání
Úř. věst. L 71, 13.3.2001, s. 8 ;
- zvyšování povědomí o významu, který se přikládá společnosti založené na znalostech, a posilování celoživotního vzdělávání,
81. jsa si vědom čl. 133 odst. 5 a článku 151 Smlouvy o ES, domnívá se, že zvláštní povaha audiovizuálního odvětví vyžaduje, aby byla při transatlantických výměnách respektována kulturní a jazyková rozmanitost Evropské unie; v této souvislosti žádá zavedení vhodných opatření zaměřených na podporu kulturní rozmanitosti a na rozšíření kulturních výměn;
82. vyzývá evropské orgány, aby zvyšovaly informovanost svého amerického partnera o činnosti Evropské unie na podporu Úmluvy UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů;
83. zdůrazňuje, že je důležité zaměřit se na otázku ochrany údajů v kontextu transatlantických vztahů; poznamenává, že vzhledem k nedostatečné ochraně údajů v jistých aspektech transatlantické výměny by bylo vhodné vyhodnotit oblasti, kde se výměna informací se třetími zeměmi jeví jako dobrá (jako jsou např. Safe Harbour Privacy Principles), s cílem rozšířit úspěšná řešení do více oblastí;
84. vítá nedávnou studii Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) o makroekonomických přínosech dalšího prohlubování hospodářské integrace mezi EU a USA, která odhaduje zvýšení HDP na obyvatele, jež by přineslo podstatné omezení překážek přístupu na trh, přímých zahraničních investic a obchodu, na 2 - 3,5 % v EU a 1 - 3 % v USA;
85. žádá EU, aby provedla podrobnější a komplexnější studii, která a) označí důsledky odstranění zbývajících tarifních a netarifních překážek obchodu a investic mezi EU a USA; b) plně přezkoumá potenciál případného sblížení regulace ex ante nebo ex post; c) vyhodnotí dopady sblížení regulace EU a USA nebo sbližování s třetími zeměmi; d) přezkoumá uskutečnitelnost „regulačního mostu“, díky němuž zboží nebo služba budou po svém schválení povoleny na celém transatlantickém trhu;
Transatlantické dialogy
86. zdůrazňuje význam transatlantických dialogů při posilování vazeb mezi EU a USA; konstatuje, že se dialogy, v jejichž rámci se pracuje na důležitých otázkách v jednotlivých oblastech a vytváří cenný příspěvek k utváření transatlantického vztahu, jeho cílů a činností, úzce zapojují do transatlantického rozhodování a pomáhají zajistit, aby úsilí v jednotlivých oblastech skutečně odráželo reálné potřeby občanů;
87. konstatuje, že transatlantický dialog zákonodárců (TDZ) napomohl posílení vztahů mezi parlamenty EU a USA; opakuje, že je zapotřebí budovat synergie mezi TDZ a ostatními dialogy v rámci Nového transatlantického programu, mimo jiné zahájením nových společně financovaných programů výměny mezi zaměstnanci legislativy a založením malého sekretariátu TDZ;
88. konstatuje, že byla úspěšně změněna forma transatlantického dialogu podniků tak, aby podniky mohly účinněji přispívat k posilování hospodářského partnerství;
89. zdůrazňuje, že obě strany transatlantického pracovního dialogu by měly při formulování reakcí a doporučení ohledně společných otázek začít vystupovat více proaktivně a viditelněji; doporučuje, aby se transatlantický pracovní dialog zaměřil na kritické oblasti spolupráce pomocí přístupu, který by se více orientoval na odvětví;
90. konstatuje, že dohoda mezi EU a USA o vědě a technice představuje klíčový nástroj prohlubování vědeckých vztahů mezi EU a USA; volá po zahájení oficiálního transatlantického výzkumného dialogu, který by podporoval a koordinoval výzkumnou spolupráci a nové iniciativy ve vybraných vědeckých odvětvích nad rámec stávajících struktur;
91. konstatuje, že k upevňování vazeb mezi EU a USA přispívají i jiné transatlantické dialogy existující mimo oficiální dohody; doporučuje přezkoumání současné struktury transatlantických dialogů a prozkoumání nových slibných oblastí pro možné posílení spolupráce;
Úloha Evropského parlamentu
92. zdůrazňuje, že zatímco se úkoly vytyčené v ekonomické iniciativě týkají především regulátorů, k dosažení integrovaného transatlantického trhu bude vhodné také aktivní zapojení zákonodárců na obou stranách; zdůrazňuje, že summit EU a USA by měl zahrnovat parlamentní účast na odpovídající úrovni, aby byl zajištěn příspěvek parlamentů do tohoto administrativního procesu vedeného dvěma výkonnými orgány; žádá o to, aby byla před každým summitem svolána schůzka mezi transatlantickým dialogem zákonodárců a skupinou vyšších úředníků k výměně názorů na pokrok při plnění pracovního programu;
93. žádá o to, aby byla před každým summitem svolána schůzka transatlantického dialogu zákonodárců a skupiny vyšších úředníků k výměně názorů na příslušné hospodářské otázky a zejména na pokrok při plnění pracovního programu;
94. doporučuje, aby se příštího summitu EU a USA zúčastnili alespoň předseda Evropského parlamentu a nejvyšší představitelé Kongresu USA a aby do budoucna platilo obecné pravidlo, že se na přípravě a samotném pořádání všech summitů EU a USA budou podílet Evropský parlament a Kongres USA;
95. vítá snahu o posílení transatlantického dialogu zákonodárců mezi Evropským parlamentem a Kongresem USA, zejména o zavedení účinného mechanizmu „včasného varování“ a systému předávání zpráv mezi parlamentními výbory na obou stranách Atlantiku;
96. vyzývá Sněmovnu reprezentantů, aby k zajištění kontinuity transatlantického dialogu zákonodárců zvážila ustavení stálé delegace; kromě toho by měl být zřízen pravidelný dialog mezi Evropským parlamentem a Senátem USA;
97. vyzývá svůj příslušný výbor, aby použil rozpočet na rok 2007 na poskytnutí nezbytných prostředků pro zřízení stálého zastoupení Evropského parlamentu ve Washingtonu, které by zajistilo přímo institucionalizaci vlastní činnosti Parlamentu a umožnilo dokonalejší propojení mezi EP a Kongresem Spojených států;
98. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a prezidentovi a Kongresu Spojených států amerických.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
V uplynulých letech se mohlo zdát, že napětí v transatlantických vztazích v politické oblasti někdy zasahovaly i do oblasti ekonomické. Mohlo se také zdát, že výzvy spojené s globalizací a novými trhy, jako je Čína, Brazílie nebo Indie, omezily rozsah nebo význam transatlantických hospodářských vazeb. Ve skutečnosti, jak ukázala nedávná vědecká práce a jak je uvedeno v této zprávě, je pravdou opak. Transatlantické obchodní a investiční vazby nebyly nikdy silnější. Ze všech praktických pohledů narážíme na skutečný transatlantický trh, s velkým ekonomickým vlivem a sdíleným smyslem pro společné hodnoty a normy.
Přestože došlo k poklesu úzkých politických vztahů v souvislosti se spory v otázce Iráku a přestože banány, vývozní úvěry a subvence do letectví poutají pozornost médií, pravda je taková, že hospodářské vazby mezi EU a USA se staly důležitým stabilizujícím pilířem pro širší transatlantické vazby.
Tato zpráva odráží ekonomickou dimenzi vzájemných vztahů mezi EU a USA. Je vypracována souběžně a synchronně se zprávou pana Broka ve Výboru pro zahraniční věci, která se soustřeďuje na problematiku politiky a zahraničních věcí.
Zpravodaj se na základě velmi dobré parlamentní spolupráce soustředil na zastřešující rámec a hlavní prvky externí dimenze vzájemných hospodářských vztahů mezi EU a USA, přičemž ostatní parlamentní výbory se ve svých stanoviscích k této zprávě zaměřují na specifická témata spadající do jejich oblastí působnosti. Celkovým výsledkem by měla být souhrnná, strukturovaná a vyvážená zpráva pokrývající hlavní oblasti spolupráce a přinášející návrhy ke klíčovým tématům.
Zpráva je strukturována do čtyř hlavních oddílů. První oddíl nazvaný „Transatlantický trh de facto “ analyzuje rozsah vzájemné provázanosti ekonomik EU a USA. V druhém oddíle nazvaném „Cesta vpřed: pevnější transatlantické partnerství“ se navrhuje nová dohoda o transatlantickém partnerství, která povede k dosažení „transatlantického trhu bez překážek“ do roku 2015. S ohledem na nadcházející summit v roce 2006 se třetí část zabývá výsledky ministerské konference EU-USA z listopadu 2005. Pokrývá 11 oblastí společného pracovního programu EU-USA s cílem posunout dále transatlantickou hospodářskou integraci. Příspěvky dalších výborů jsou zde zvláště relevantní. Druhá část tohoto oddílu se zabývá problémy, které jdou nad rámec pracovního programu, ale vyžadují zvláštní pozornost (tj. urovnávání sporů v rámci WTO nebo DDA?). Poslední důležitá část zprávy je věnována úloze Evropského parlamentu.
I. Transatlantický trh de facto
Přestože se hodně píše a mluví o transatlantickém rozdělení, málo pozornosti bylo věnováno analýze nebo uvědomění si míry transatlantické ekonomické integrace a vzájemné závislosti.
Obchod
Obchod mezi oběma velkými trhy dosáhl bezprecedentní úrovně, kdy EU a USA jsou si navzájem daleko největšími obchodními partnery s obchodní výměnou ve výši jedné miliardy eur denně.
Investice
Vzájemné zahraniční přímé investice (nejhlubší forma přeshraniční integrace) přes Atlantik dosáhly nyní výše pře 1,5 bilionu EUR a podstatně vzrostly i po politickém rozkolu v otázce Iráku. Více než polovina zahraničních přímých investic EU směřuje do USA, zatímco téměř dvě třetiny zahraničních investic do EU přicházejí z USA.
Zisky afilací
Činnosti evropských a amerických zahraničních afilací na vzájemných trzích rovněž dosáhly rekordní výše transatlantických zisků, měřeno v příjmu zahraničních společností v posledních letech. Zahraniční afilace firem z USA v Evropě dosáhly rekordních zisků (101 miliard dolarů v Evropě v roce 2004) a přes posílení eura dosáhly afilace evropských společností v USA rekordních zisků 66 mld. dolarů v roce 2004, což překonalo významně rekordní zisky ve výši 47 mld. v roce 2003.
Všechna tato čísla jasně ukazují, do jaké míry jsou ekonomiky USA a EU vzájemně provázané, pokud jde o růst a zaměstnanost. Nedávná studie OECD
OECD Economics Department: Working Paper "The Benefits Of Liberalising Product Markets And Reducing Barriers To International Trade and Investment : The Case of The United States and the European Union" . May 2005 zabývající se tímto jevem dospívá k závěru, že plně integrovaná transatlantická ekonomika, která odstraní všechny zbývající mimocelní překážky, by přinesla růst hrubého domácího produktu až o 3 % jak v USA, tak v Evropě. Vzájemné hospodářské vazby mezi EU a USA přinášejí významné množství pracovních příležitostí, neboť translantická ekonomika již vytvořila na obou stranách téměř 7 milionů pracovních míst a tato místa i nadále závisejí na jejím fungování a rozšiřování.
S ohledem na tato fakta a čísla dospěl zpravodaj ke dvěma hlavním závěrům: za prvé je zde významný potenciál pro růst a zaměstnanost na transatlantickém trhu, který zůstává nevyužit v důsledku přetrvávajících překážek, a za druhé tento jedinečný vztah nesmí být považován za samozřejmost a nemělo by se k němu přistupovat s lehkovážnou nedbalostí namísto potřebné míry politické angažovanosti a pozornosti.
II. Cesta vpřed: pevnější transatlantické hospodářské partnerství
Klíčovou otázkou s ohledem na tato fakta a čísla tedy je, kam se mají dále ubírat vzájemné vztahy EU- USA.
Odpovědí není zachování současného stavu. Jak se zdůrazňuje v usnesení Evropského parlamentu o zajištění úspěchu nadcházejícího summitu EU-USA v hlavním měst Washingtonu přijatém dne 9. června 2005, zachování současného stavu nestačí: „nastala tedy chvíle, kdy je naléhavě třeba Nový transatlantický program z prosince 1995 přepracovat, aby byla zohledněna současná situace a dále se prohloubily transatlantické vztahy za jasného předpokladu, že spolupráce přináší každému z partnerů větší výhody než činnost směřující jiným nebo dokonce opačným směrem“.
Zpravodaj se totiž domnívá, že nové výzvy, jimž jsou nová bezpečnostní rizika a to, jak využít nových geopolitických a ekonomických možností nového století, vyžadují obnovení transatlantického partnerství.
Nastala tedy chvíle pro větší politické vedení a vize obou partnerů s cílem vymezit společné pojetí strategického poslání a organizačních cílů. Po desetiletí, ve kterém se vzájemné vztahy EU a USA řídily Novým transatlantickým programem, by mělo být zahájeno nové ambiciózní a jinak směrované transatlantické partnerství, jež by učinilo vztahy s USA méně rétorickými a více nasměrovanými k vytváření hospodářského růstu a nových pracovních příležitostí. Skutečnost transatlantického trhu by se měla stát operativním a strategickým pojmem, který získá dostatečnou veřejnou a politickou podporu. Z tohoto důvodu zpravodaj doporučuje, aby se do příštího summitu v roce 2006 EU a USA dohodly na aktualizaci Nového transatlantického programu (NTA) z roku 1995 a Transatlantického hospodářského partnerství (TEP), které vede k diosažení „transatlantického trhu bez překážek“ do roku 2015 s dřívějším cílovým datem pro finanční služby a kapitálové trhy do roku 2010.
Zpravodaj se domnívá, že ekonomická kapitola takového nové dohody o partnerství by měla vést k novému uspořádání založeném na třech hlavních pilířích: 1) spolupráce v regulační oblasti; ; 2) soubor horizontálních operačních nástrojů (včetně účinného systému včasného varování, dvoustranného mechanismu pro urovnávání obchodních sporů a dohoda třetí generace o uplatňování práva hospodářské soutěže; 3) odvětvové dohody o hospodářské spolupráci založené na výše uvedeném společném pracovním programu EU-USA;
Tato nová ekonomická kapitola navrhované dohody o partnerství by měla v souladu s ekonomickou iniciativou stanovit zvláštní program pro odstranění mimocelních překážek na klíčových trzích, hlavně prostřednictvím procesu postupného slaďování právních předpisů a vzájemného uznávání předpisů a norem.
III. Návázání na ekonomickou iniciativu a na schůzku ministrů hospodářství EU-USA dne 30. listopadu 2005
„Iniciativa k urychlení transatlantické ekonomické integrace a růstu“ zahájená na summitu ve Washingtonu DC v červnu 2005 přináší ambiciózní program k prohloubení hospodářských vztahů. Nejvýznamnějším krokem od tohoto summitu byla první schůze na úrovni minstrů EU-USA, která se konala v Bruselu 30. listopadu, a na níž byla přijata tři důležitá rozhodnutí:
- společný pracovní program pro provádění ekonomické iniciativy ze summitu EU-USA v roce 2005.
- rozběhnutí strategie spolupráce při vymáhání práv duševního vlastnictví dohodnutá na summitu v roce 2006 a vytvoření pracovní skupiny pro práva duševního vlastnictví.
- zřízení fóra na vysoké úrovni pro spolupráci při regulaci se dvěma setkáními v první polovině roku 2006.
Společný pracovní program EU-USA obsahuje konkrétní aktivity v 11 oblastech s cílem dále posunout transatlantickou hospodářskou integraci. Tato zpráva zdůrazňuje 11 oblastí a v některých z nich klade specifické požadavky v souladu s předchozím oddílem na oba partnery, aby se zapojily do ambicióznějšího procesu s větším důrazem na řízení, dlouhodobé strategické cíle a podrobný harmonogram pro provádění společných akcí a projektů. Zpravodaj se domnívá, že je zásadní, aby tento proces bral v úvahu specifickou úlohu zákonodárců a nezávislých regulačních agentur, které přeměňují právo v předpisy, tyto předpisy provádějí a dohlížejí na jejich dodržování. Agentury jako FDA nebo SEC se neřídí prioritami výkonné moci, nýbrž získávají svůj mandát od zákonodárců.
Rozdíly v názorech nerozlučně patří k partnerství
Nikoho nepřekvapí, že rozdíly v názorech a obchodní nebo ekonomické spory jsou přirozenou součástí širokého a hlubokého transatlantického partnerství. Řešením není vyhýbat se těmto rozdílným pohledům, ale naučit se je správně zvládat a nedopustit, aby malé nebo i velké konflikty ovlivňovaly širší transatlantický program. Mimo jiné, i když panel WTO může vyvolat nemalé politické tření, obchodní nebo ekonomické spory se týkají nanejvýš 2 % obchodních výměn.
Urovnávání sporů
Zpravodaj rovněž zdůrazňuje, že zvýšené množství obchodních sporů se týká zdraví, životního prostředí nebo bezpečnostních požadavků. Některé z těchto sporů jsou totiž hluboce zakořeněny v rozdílných kolektivních preferencích a kulturních zvláštnostech, které se rozvíjely po dvě stolení a stěží mohou být zrušeny shora. I když jak EU, tak USA musí zajistit, aby taková regulační opatření nebyla diskriminační a byla přiměřená a vědecky podložená, aby se předešlo nekalým ochranářským praktikám, musí obě strany uznat, že vlády mají legitimní právo chránit zdraví a životní prostředí svých občanů. Proaktivnější dialog o regulaci by měl být jediným způsobem, jak zajistit, že předpisy EU i USA – které často sledují podobné cíle ochrany zdraví a životního prostředí – budou také podporovat vzájemný obchod.
V rámci ekonomické kapitoly navrhované dohody o transatlantickém partnerství a s cílem omezit počet bilaterálních sporů, které by se přelily na širší půdu WTO, doporučuje zpravodaj vytvoření formálnějšího předběžného mechanismu urovnávání dvoustranných obchodních sporů, který zajistí kontakty a pevný politický závazek na vyčerpání všech diplomatických prostředků předtím, než se strany uchýlí k mechanismu WTO pro urovnávání sporů.
Systém včasného varování
Ve světě, kde je stále obtížnější provádět regulaci na vlastním území a nedotknout se regulace prováděné jinými, by měly být dále zkoumány prostředky k posílení systémů včasného varování, jak na úrovni regulátorů, tak na úrovni zákonodárců. Je třeba jak přístupu ex- ante (slaďování budoucích předpisů), tak přístupu ex-post (vzájemné uznávání stávajících předpisů). Systém včasného varování by tedy mít ve stále větší míře potřebné nástroje k odhalování potenciálních obchodních sporů již v časném stadiu.
IV. Úloha Evropského parlamentu
Zatímco úkoly, jež vytyčuje iniciativa přijatá na summitu, se týkají především regulačních orgánů, dosažení plně integrovaného transatlantického trhu vyžaduje aktivní zapojení zákonodárců na obou stranách.
S ohledem na pravidelné hodnocení iniciativy, které proběhne na summitu EU-USA, se zdá být samozřejmé, že i by se do této činnostitvůrci měli více zapojit i zákonodárci. Aby byla dosažena dostatečná úroveň zapojení parlamentů na summitu EU-USA, je nezbytné svolat před každým summitem schůzku TLD a skupiny vyšších úředníků k výměně názorů o pokroku při plnění pracovního programu.
21. 2. 2006
STANOVISKO Hospodářského a měnového výboru
pro Výbor pro mezinárodní obchod
k transatlantickým hospodářským vztahům
( 2005/2082(INI) )
Navrhovatel:
Gunnar Hökmark
NÁVRHY
Hospodářský a měnový výbor vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že akční plán pro finanční služby měl, za podpory Parlamentu, významnou úlohu při vytváření konkurenceschopnějších kapitálových trhů EU, což posílilo konkurenceschopnost Evropy;
B. vzhledem k tomu, že velké množství zahraničních přímých investic a početné pobočky zahraničních společností v EU i v USA představují těžiště transatlantické ekonomiky; vzhledem komu, že křížové vlastnictví aktiv (aktiva EU v USA dosahují hodnoty přes 3 biliony amerických dolarů) spojuje oba bloky prostřednictvím investic
Téměř 75 % všech zahraničních investic v USA pochází z EU a 60 % zahraničních podnikových aktiv původem z USA se nachází v EU. ; představují 80 % celkového transatlantického obchodu a zajišťují pracovní místa pro 14 milionů pracovníků; vzhledem k tomu, že odbyt poboček společností z USA a z EU
Prodeje poboček společností z EU v USA dosáhly 1 bilionu eur a odbytu poboček společností z USA v EU dosáhly 1,2 miliardy eur. převyšuje dovoz/vývoz a tvoří jednotný trh, na němž mohou přední světové společnosti vzkvétat,
1. je toho názoru, že tyto dvě ekonomiky jsou pro sebe navzájem zdaleka nejdůležitější a že jak USA, tak EU čelí srovnatelným úkolům, pokud jde o finanční situaci a hospodářský vývoj; domnívá se, že toto spojení posiluje naši globální konkurenceschopnost v otevřené světové ekonomice; žádá Komisi, aby považovala transatlantická ekonomická spojení za rozhodující pro Lisabonský proces;
2. vítá nedávné snahy o posílení ekonomické integrace a vyzývá přední činitele, aby zasedání Evropské rady v červnu roku 2006 považovali za počáteční bod nové ekonomické éry a aby se zavázali k vytvoření skutečného transatlantického kapitálového trhu nejpozději do roku 2010; vítá zprávy OECD z května roku 2005 a závěry Evropské rady z června 2005, které poukazují na to, jakým ekonomickým přínosem bude omezení překážek v oblasti finančních služeb
Obě strany dohromady mají dvoutřetinový podíl na světovém trhu s obligacemi a na kapitalizaci trhu s akciemi. Spojené státy americké jsou hlavním trhem pro vývoz finančních služeb z Evropské unie a naopak; v letech 2003-2004 dosáhly transakce provedené investory z EU v USA 85 miliard eur; (transakce investorů ze Spojených států amerických do EU dosáhly za stejné období 40 miliard eur.) , jako je například vyšší likvidita a nižší cena kapitálu
Podle Komise by bylo možno dosáhnout 9% poklesu nákladů na kmenový kapitál s následným 50% zvýšením objemů obchodu. ; požaduje jasné společné vedení, které bude usilovat o otevření dalších trhů finančních služeb při obchodních jednáních v Dauhá;
3. doporučuje posílení dialogu a spolupráce mezi orgány finančního dohledu s cílem přijmout předpisy, které budou prospěšné při zlepšování transatlantických trhů na jedné straně, a při nižování rozdílů v oblasti finančního dohledu na straně druhé;
4. podporuje opatření k usnadnění investic a postupnému odstraňování všech překážek pro transatlantické investice prostřednictvím a) sladění účetních standardů, b) vytvoření rovných podmínek na finančních trzích, c) vzájemně spravedlivé politiky hospodářské soutěže a d) postupného odstraňování ochranářských opatření, jež se v určitých odvětvích stále uplatňují; zpochybňuje zbývající omezení v otázkách vlastnictví podílů v USA, zejména v oblasti obrany a letectví, a podporuje reformu výboru USA pro zahraniční investice; vyzývá Komisi, aby vypracovala studii na téma překážek v oblastí obchodního převzetí na vnitřním trhu, které znevýhodňují nabyvatele z EU oproti jejich protějškům z USA; vyzývá Komisi, aby zajistila, že omezení vlastnictví v EU nebude možno použít jako odůvodnění pro zachování omezení ze strany USA;
5. požaduje vzájemné uznávání účetních standardů, po němž by následovalo postupné sbližování založené na spolehlivém regulačním dohledu, aby společnosti mohly používat na obou trzích jednotný standard a aby se snížily ceny kótování; žádá však Komisi, aby bedlivě sledovala scénář postupu k úplné rovnocennosti Rady mezinárodních účetních standardů/Rady pro finanční účetní standardy, s cílem zabránit protěžování USA;
6. požaduje vytvoření společného transatlantického rámce pro politiku hospodářské soutěže, který zlepší koordinaci činností spojených s vymáháním práva a usnadní výměnu důvěrných informací; trvá na tom, že pro vytvoření konkurenceschopného a jednotného transatlantického trhu je nezbytné stejné uplatňování pravidel hospodářské soutěže na obou stranách Atlantiku, a to bez ohledu na zemi původu daného podniku;
7. podporuje posilování spolupráce mezi EU a USA v rámci Světové obchodní organizace (WTO), pokud jde o otevírání trhu veřejných zakázek; zdůrazňuje, že přijetí rovných podmínek soutěže v tomto odvětví vytvoří nové příležitosti pro podniky Společenství, a zejména pro MSP;
8. požaduje zlepšení dialogu o regulaci finančních trhů pomocí revize politiky v otázkách transatlantických finančních služeb mezi Parlamentem, Komisí, příslušnými orgány USA a hospodářskými výbory Kongresu USA, jenž by se konal dvakrát ročně, a to před každým výročním summitem USA a EU a po něm; vyjadřuje spokojenost s prácí, kterou dosud vykonali členové tohoto odvětví, jako je sdružení Futures and Options Association;
9. důrazně odmítá skutečnost, že Spojené státy americké odkládají uplatňování dohody Basel II o kapitálových požadavcích, a žádá USA, aby splnily své závazky v zájmu vytvoření celosvětově rovných podmínek pro banky; je přesvědčen, že rozdílné přístupy by mohly překážet bankám z EU, které mají pobočky v USA, při vytváření integrovaného systému řízení rizik;
10. vyjadřuje nespokojenost s tím, že zajišťovatelé z EU musí v USA poskytovat plnou záruku rizik, čelit značně diskriminačním předpisům jednotlivých států, které vyžadují nepřiměřené financování závazků udržováním přehnané výše zajištění (na zajišťovatele akreditované v USA se tyto požadavky na zajištění nevztahují); vyzývá příslušné orgány USA, aby v transatlantických ekonomických vztazích usilovaly o další vzájemné uznávání a o jednotné požadavky na solventnost a výkaznictví;
11. trvá na urychleném sblížení pravidel pro zrušení registrace na burzách s akciemi v USA, která v současné době vznášení neúnosné požadavky na podniky z EU, které si přejí zrušit registraci; vítá poslední návrh americké komise pro cenné papíry používat jako hlavní kritérium objemy obchodování a nikoli počet akcionářů; žádá Komisi, aby tyto nové změny sledovala s cílem ochránit zájmy EU;
12. žádá užší dialog mezi ECB a federální reservou USA o světových měnových otázkách a o finanční stabilitě, která by vyhověla potřebám jak hospodářských bloků, tak světového hospodářství;
13. podporuje kroky k posílení podnikání a přijímání rizik v EU, které se opírají o vhodné příklady Spojených států v této oblasti;
14. věří v souvislejší dialog týkající se řízení podniků a v harmonizaci požadavků týkajících se řízení podniků a dohledu nad nimi, tedy v dialog, který se vyhýbá extraterritoriálním případům jako „Sarbanes–Oxley“, například zlepšením transatlantického dialogu o řízení společností; požaduje důkladnější dohled světových investičních fondů, které by proběhlo za spolupráce EU a USA;
15. vyjadřuje podporu úzké spolupráci EU a USA v rámci pracovní skupiny pro tvorbu norem proti praní špinavých peněz a financování terorizmu (Financial Action Task Force), aby boj proti podnikovým a finančním podvodům, praní špinavých peněž a financování terorismu pokračoval a aby se zároveň předešlo zbytečnému narušení normálních obchodních a soukromých transakcí; požaduje další právní ochranu bank Evropské unie proti extrateritorálním účinkům zákona USA zvaného Patriot Act;
16. žádá Komisi, aby aktualizovala uplatňování směrnice EU o dani z úspor, pokud jde o USA; opakovaně odmítá daň „Foreign Sales Corporation Tax“, která nadále platí i přes zamítavé rozhodnutí odvolacího orgánu Světové obchodní organizace.
POSTUP
Název
Transatlantické hospodářské vztahy
Číslo postupu
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
ECON
9.6.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Gunnar Hökmark
4.7.2005
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
10.10.2005
22.11.2005
23.1.2006
Datum přijetí
20.2.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
27
2
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Jonathan Evans, José Manuel García-Margallo y Marfil, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Wolf Klinz, Guntars Krasts, Astrid Lulling, Cristobal Montoro Romero, Joseph Muscat, John Purvis, Karin Riis-Jørgensen, Dariusz Rosati, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Sahra Wagenknecht
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Harald Ettl, Klaus-Heiner Lehne, Thomas Mann, Diamanto Manolakou, Corien Wortmann-Kool
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomni při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
21. 2. 2006
STANOVISKO Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku
pro Výbor pro mezinárodní obchod
k transatlantickým hospodářským vztahům
( 2005/2082(INI) )
Navrhovatelka:
Lena Ek
NÁVRHY
Výbor pro průmysl, výzkum a energetiku vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. navrhuje dvě kritéria posílení transatlantického hospodářského partnerství: index vzájemné závislosti při posuzování účinnosti prováděných politik a nástroje politik umožňující vyrovnat se s důsledky globalizace;
2. je toho názoru, že přístup k partnerství založený na pravidlech zvyšuje prosperitu a měl by být použit k odstraňování zbytečných necelních zábran omezujících transatlantický obchod, investice a přesuny technologií;
3. podporuje prohloubenou transatlantickou hospodářskou integraci založenou na třech pilířích Lisabonské strategie: hospodářském růstu a vytváření pracovních míst, sociální soudržnosti a zohledňování životního prostředí. Přitom je třeba věnovat zvláštní pozornost spolupráci při výzkumu a vývoji i spolupráci v energetické politice;
4. trvá na nutnosti předejít poklesu harmonizace v transatlantické spolupráci v oblasti regulace, který dále oslabuje důvěru spotřebitelů, pokud jde o na zdraví a bezpečnost; naléhavě proto žádá, aby byl oživen transatlantický spotřebitelský dialog a transatlantický dialog v oblasti životního prostředí za účelem vývoje osvědčených postupů podporujících zdraví spotřebitelů, bezpečnost a ochranu životního prostředí, a tím byla umožněna existence udržitelnějšího transatlantického trhu;
5. má za to, že o navrhovaný index, tři lisabonské pilíře a přístup založený na pravidlech by se měla opírat všechna opatření, která mají být přijata v těchto oblastech:
a) právní předpisy ES pro průmyslová odvětví, která jsou vzájemně závislá na týchž odvětvích v USA, by měly být posuzovány s cílem vytvořit společné celní postupy a vyvinout vzájemně přijatelné bezpečnostní postupy a technologické standardy;
b) administrativní spolupráce ve vysoce regulovaných odvětvích by měla být rozšířena;
c) problém padělání a pirátství v oblasti duševního vlastnictví by měl být naléhavě řešen harmonizací příslušných právních předpisů v obou regionech a posílenou spoluprací při prosazování práva k duševnímu vlastnictví ve třetích státech;
d) sociální odpovědnost podniků a odpovědnost vůči životnímu prostřední by měla být v souladu s normami a postupy, jejichž cílem je zlepšení průhlednosti podniků;
6. domnívá se, že informační a komunikační technologie (ICT) představují technologický průlom; vyzývá proto k přijetí souboru opatření s cílem:
a) podpořit využití klíčových technologií, jako jsou širokopásmové technologie, zařízení pro identifikaci radiových frekvencí a další inovativní technologie, a zohlednit přitom jejich vzájemnou kompatibilitu;
b) zabezpečit sítě a umožnit tok informací a současně věnovat zvláštní pozornost problému nevyžádané pošty;
c) zajistit úzkou spolupráci agentur činných v oblasti kybernetické bezpečnosti;
d) zabývat se otázkou vysokých nákladů na roaming;
7. podporuje vytváření transatlantických výzkumných partnerství s účastí mj. i MSP ve společných výzkumných projektech a přijímání opatření pro posílení návratu evropských výzkumných pracovníků do Evropy;
8. je přesvědčen, že sedmý rámcový program pro výzkum a rozvoj nabídne jedinečnou příležitost poskytnout aktivní podporu založenou na transparentnosti, aby bylo možné využít přínosu:
a) určení prioritních oblastí spolupráce při výzkumu s cílem vyvinout nové transatlantické trhy (např. technologie vodíkových palivových článků a nanotechnologie);
b) společného výzkumu v oblastech souvisejících s občanskou bezpečností a v oblasti spolehlivosti komplexních síťových systémů a informačních infrastruktur, o které se opírají technologie informační společnosti (IST);
9. zdůrazňuje, že je pro obě strany prospěšné podporovat spolupráci v oblasti výzkumu a vývoje a věnovat se investičním programům, např. v těchto oblastech:
a) technologie pro vysokorychlostní povrchovou dopravu a zejména nové typy vysoce výkonných systémů hromadné dopravy pro rozvoj městských oblastí;
b) vývoj syntetických paliv a systémů elektrického pohonu pro automobily, nákladní vozidla a autobusy a využívání palivových článků apod.;
c) vývoj nových technologií pro snižování emisí skleníkových plynů;
10. v tomto ohledu připomíná členským státům a USA závazek přijatý oběma stranami ve společném prohlášení z roku 2003 o podpoře vodíkového hospodářství a vítá dosažený pokrok, avšak je toho názoru, že je třeba další spolupráce;
11. domnívá se, že evropský vesmírný program nabízí příležitost ke společné činnosti EU a USA při zkoumání vesmíru, a to:
a) podporou spolupráce v klíčových oblastech, jako jsou pozorování Země, satelitní navigace (kterou zajišťují systémy Galileo a GPS), elektronická komunikace, věda a výzkum vesmíru;
b) odstraňováním regulačních překážek bránících vytvoření dobře fungujícího transatlantického trhu pro vesmírný průmysl;
c) odstraňováním zbytečných kontrol v rámci předpisů USA pro mezinárodní obchod se zbraněmi a liberalizací mezinárodního trhu odpalovacích zařízení;
12. je toho názoru, že odvětví energetiky představuje společnou výzvu pro EU i pro USA a že ačkoli byly samostatně na obou stranách přijata významná opatření, vyžaduje toto odvětví vzájemně prospěšný přístup, jehož cílem je:
a) vyvinout společnou strategii, která bude řešit vysokou závislost na zdrojích pevných paliv uplatňováním konkrétních opatření týkajících se energetické účinnosti, obnovitelné energie a zabezpečení dodávek z hlediska energie i v odvětví dopravy;
b) vyvinout čisté technologie kombinované výroby tepla a elektřiny a obnovitelné technologie (např. zachycování a uchovávání uhlíku a další technologie s nízkým obsahem uhlíku);
c) vybídnout USA a průmyslově se rozvíjející země jako Indii a Čínu, aby společně s EU v souladu se závěry Kjótského protokolu vytvořily opatření s cílem dosáhnout dlouhodobého a hospodářsky přijatelného snížení emisí a reagovat na škody, které již změna klimatu způsobila, odpovídajícím způsobem z věcného hlediska a z hlediska nákladů a životního prostředí;
d) uznat významnou úlohu, kterou hraje jaderná energie v zajišťování energie bez obsahu uhlíku, a pokračovat ve společném vývoji této nezbytné technologie a způsobů, kterým může usnadnit vodíkové hospodářství;
e) následně vyvinout společnou strategii také ve vztahu k ostatním zemím s velkou či případně rychle rostoucí poptávkou po energii a k zemím vyrábějícím energii a v tomto rámci navrhnout smírčí postup pro případ konfliktů v oblasti zásobování energií;
13. vítá společný pracovní program EU a USA, který provádí ekonomickou iniciativu ze společného summitu EU-USA v červnu 2005;
14. domnívá se, že transatlantické hospodářské partnerství – které bylo sjednáno na londýnském summitu EU–USA dne 18. května 1998 – je neúplné z důvodu chybějící institucionální struktury; navrhuje proto zřízení nezávislého arbitrážního orgánu EU a USA, jehož úkolem by bylo řešení obchodních sporů, aniž by ohrozil pravomoc WTO v tomto ohledu, a řízení mechanismu kompenzací určeného k řešení otázek odpovědnosti.
POSTUP
Název
Transatlantické hospodářské vztahy
Číslo postupu
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
TRADE
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
ITRE 9.6.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Lena Ek 14.7.2005
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
11.10.2005
29.11.2005
24.1.2006
21.2.2006
Datum přijetí
21.2.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
41
3
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Šarūnas Birutis, Jan Březina, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Adam Gierek, Norbert Glante, Umberto Guidoni, András Gyürk, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Vincenzo Lavarra, Pia Elda Locatelli, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca
Náhradník( ci ) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Jean-Pierre Audy, María del Pilar Ayuso González, Ivo Belet, Dorette Corbey, Françoise Grossetête, Matthias Groote, Edit Herczog, Mieczysław Edmund Janowski, Lambert van Nistelrooij, Vittorio Prodi, Peter Skinner
Náhradník( ci ) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
24.3.2006
STANOVISKO Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů
pro Výbor pro mezinárodní obchod
k transatlantickým hospodářským vztahům
( 2005/2082(INI) )
Navrhovatel:
Bill Newton Dunn
NÁVRHY
Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
A. vzhledem k tomu, že Evropská unie a Spojené státy představují největší bilaterální partnerství pro obchod se zbožím a službami na světě, jehož hodnota v roce 2003 přesahovala 600 miliard EUR, a vzhledem k tomu, že zaměstnání 14 milionů pracovníků v Evropské unii a Spojených státech závisí na transatlantických obchodních vazbách,
B. vzhledem k tomu, že více než polovina přímých zahraničních investic Evropské unie směřuje do Spojených států, přičemž většina zahraničních investic Spojených států plyne do Evropské unie; vzhledem k tomu, že investiční tok mezi Spojenými státy a Evropskou unií je mnohem větší než invetiční tok na trhy s nižšími mzdami,
C. s ohledem na důležitost dceřiných společností na transatlantickém trhu, pokud jde o společné využívání celosvětového trhu a místního trhu, jakož i na mnohé výhody, které z toho plynou,
D. vzhledem k tomu, že plně integrované transatlantické hospodářství s nižšími celními bariérami by mohlo vytvářet vyšší růst HDP jak ve Spojených státech, tak v Evropě a mohlo by pomoci zvýšit zaměstnanost,
E. vzhledem k tomu, že ekonomiky na obou stranách Atlantického oceánu, dvě nejsilnější hospodářství světa, mají rovněž specifické povinnosti vůči potřebám jiných zemí, zejména nejchudších zemí, a měly by proto spolupracovat v přátelském duchu nejen v zájmu svých dvoustranných vztahů, ale rovněž s cílem uspokojit potřeby ostatních národů a společností mezinárodního společenství,
F. vzhledem k tomu, že stále rychlejší rozvoj, který je vlastní naší technické a informační společnosti, předznamenává nutnost toho, aby EU zkvalitnila a posílila své snahy v odvětví vědecko-technického výzkumu, s cílem dostatečně překonat „technologický rozdíl“, který ji odděluje od stejného odvětví v USA, a zajistila tak přiměřené podmínky pro rovnováhu dvoustranného obchodu,
G. vzhledem k tomu, že transatlantické hospodářské vztahy znatelně ovlivňují vytváření hospodářských politik a socioekonomické modely, které uplatňuje EU, a mají tedy následně vliv i na fungování vnitřního trhu,
H. vzhledem k tomu, že posílení transatlantických ekonomických vztahů se může stát impulsem důležitým pro plnění lisabonských cílů,
I. vzhledem k tomu, že mají-li být dosaženy cíle vyššího hospodářského růstu a tvorby pracovních míst, je nezbytné odstranit stávající bariéry, které jsou v mnoha případech důsledkem nadměrné regulace,
J. vzhledem k tomu, že se rozdílné názory o sporných otázkách týkají méně než 2 % celkového transatlantického obchodu,
K. vzhledem k tomu, že hlavní překážky transatlantických obchodních vztahů vznikají v oblasti regulace,
L. vzhledem k totožným zájmům a starostem spotřebitelů na obou březích Atlantiku o výrobky bezpečné a neohrožující zdraví, o spravedlivá a průhledná obchodní pravidla a konkurenční prostředí zajišťující protihodnotu za jejich peníze,
M. vzhledem k tomu, že hospodářské vztahy mezi Evropskou unií a Spojenými státy jsou omezovány existencí rozdílných předpisů, které v praxi brání oběma stranám vyvážet své průmyslové výrobky,
1. naléhá na Komisi a Radu, aby neslevily ze svého úsilí zlepšit ekonomické vztahy mezi Evropskou unií a Spojenými státy a prozkoumaly prostředky, které by vedly ke snížení regulačních, obchodních a investičních bariér, zajistily však zároveň, že tato opatření nebudou v rozporu s některými základními úspěchy v oblasti sociálního „acquis“, pracovněprávních vztahů a rovnováhy životního prostředí, ani je nebudou podkopávat;
2. vyzývá Komisi, aby úzce spolupracovala s americkými partnery za účelem vytvoření rovných podmínek na transatlantickém trhu zejména v oblasti služeb;
3. vyzývá Komisi ke zvýšení spolupráce mezi orgány vytvářejícími předpisy, jak stanovuje plán na rok 2004 pro spolupráci a transparentnost mezi EU a USA v oblasti přijímání právních předpisů, a aby navrhla přesný harmonogram projektů a společných akcí;
4. zastává přesvědčení, že existence klauzule o vzájemném uznávání je nezbytná pro usnadnění hospodářských vztahů mezi Evropskou unií a Spojenými státy,
5. zdůrazňuje, že je důležité zaměřit se na otázku ochrany údajů v kontextu transatlantických vztahů. Vzhledem k nedostatečné ochraně údajů v jistých aspektech transatlantické výměny by bylo vhodné vyhodnotit oblasti, kde se výměna informací se třetími zeměmi jeví jako dobrá (jako jsou např. Safe Harbour Privacy Principles), s cílem rozšířit úspěšná řešení do více oblastí;
6. zdůrazňuje důležitost zavedení vzájemného uznávání odborných kvalifikací a zároveň vyzývá Komisi, aby pokračovala v jednáních o dohodě o uznávání odborných kvalifikací v úzké koordinaci s příslušnými úřady a odbornými organizacemi a asociacemi; navrhuje, aby se zvážila možnost poskytování nezbytných informací prostřednictvím těchto institucí jak odborníkům v Evropské unii, kteří chtějí pracovat ve Spojených státech, tak odborníkům ze Spojených států, kteří přicházejí pracovat do Evropské unie;
7. vyzývá zainteresované strany na obou březích Atlantiku, aby znásobily své úsilí o tom, aby byla jednání o zadávání veřejných zakázek v rámci dohody GATS dotažena ke zdárnému cíli tím, že postupně dojde k otevření trhu veřejných zakázek na základě vzájemně vymezených podmínek, čímž dojde k posílení hospodářské konkurence a vytvoření nových podnikatelských příležitostí; rovněž požaduje, aby byla navržena dodatečná opatření ke zlepšení oboustranného přístupu k nabídkovým řízením, včetně elektronického přístupu;
8. vyzývá ke koordinaci v jednotném uplatňování norem hospodářské soutěže na obou stranách s cílem usnadnit vytvoření transatlantického trhu;
9. vyzývá zákonodárce Evropské unie a Spojených států na všech úrovních, aby zesílili výměnu svých zkušeností v oblasti ochrany spotřebitele a sladili svou činnost prostřednictvím stávajících operativních nástrojů jakým je např. Transatlantický dialog spotřebitelů;
10. zdůrazňuje důležitost stanovení společných celních postupů v souladu se vzájemně uznávanými normami a bezpečnostními postupy a úzké spolupráce v boji proti pirátství v oblasti duševního vlastnictví a padělání;
11. zdůrazňuje, že existují odlišné podmínky pro vstup pro občany Spojených států a občany různých členských států, a vyzývá k přijetí nezbytných opatření zajišťujících rozšíření výhodnějších podmínek, jako jsou výjimky pro krátkodobá víza, na občany všech členských států EU;
12. podporuje návrh Komise, aby oba partneři zvážili možnost zavedení statutu „důvěryhodného cestujícího“, který by při dodržení bezpečnostních postupů usnadnil cestování mezi oběma stranami;
13. vyzývá Komisi a členské státy, aby definovaly přesný program za účelem otevření transatlantického trhu (zóny volného obchodu) a aby více využívaly konzultačního fóra transatlantického obchodního dialogu;
14. vyzývá obě strany k ustavení rámce pro liberalizaci a k odstranění necelních bariér, zejména těch, které jsou založeny na regulaci, s cílem vytvářet volný transatlantický trh bez překážek;
15. vyzývá zákonodárce a regulační orgány z obou břehů Atlantiku k vypracování lepších koordinačních režimů s cílem vytvořit „mechanizmus včasného varování“ k rozpoznání potenciálních obchodních konfliktů a jejich co nejrychlejšímu řešení a umožnit urovnání ekonomických a environmentálních rozporů v raném stádiu;
16. v zájmu vytvoření tohoto integrovaného transatlantického trhu vyzývá k posílení parlamentního rozměru transatlantického partnerství s cílem transformovat transatlantický dialog zákonodárců do probíhajícího dialogu, který bude zahrnut a plně začleněn do rozhovorů každoročních summitů EU–USA za účelem vytvoření pevnějších vazeb mezi zákonodárci na obou stranách Atlantiku;
17. domnívá se, že otevření stálé kanceláře Evropského parlamentu ve Washingtonu je potřebné již dlouho a bude výsadním prostředkem k upevňování kontaktů mezi EP a transatlantickým dialogem zákonodárců (TLD), na jedné straně, a Kongresem, na straně druhé.
POSTUP
Název
Transatlantické hospodářské vztahy
Číslo postup
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
IMCO 9.6.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
ne
Navrhovatel Datum jmenování
Bill Newton Dunn 11.7.2005
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
21.11.2005.
30.0.2006
21.0.2006
Datum přijetí
21.3.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
27
3
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Charlotte Cederschiöld, Mia De Vits, Janelly Fourtou, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Anna Hedh, Edit Herczog, Pierre Jonckheer, Henrik Dam Kristensen, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Arlene McCarthy, Toine Manders, Manuel Medina Ortega, Bill Newton Dunn, Zita Pleštinská, Giovanni Rivera, Zuzana Roithová, Heide Rühle, Leopold Józef Rutowicz, Andreas Schwab, Eva-Britt Svensson, József Szájer, Marianne Thyssen, Jacques Toubon, Bernadette Vergnaud, Barbara Weiler, Glenis Willmott
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Šarūnas Birutis, Joel Hasse Ferreira, Gisela Kallenbach, Joseph Muscat
Náhradník( ci ) (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
31. 1. 2006
STANOVISKO Výboru pro dopravu a cestovní ruch
pro Výbor pro mezinárodní obchod
k transatlantickým vztahům
( 2005/2082(INI)
Navrhovatel:
Stanisław Jałowiecki
NÁVRHY
Výbor pro dopravu a cestovní ruch vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
- s ohledem na usnesení ze dne 13. ledna 2005 o transatlantických vztazích
P6_TA(2005)0007 . a ze dne 9. června 2005 o zajištění úspěchu schůzky na nejvyšší úrovni UE-USA ve Washingtonu DC dne 20. června 2005
P6_TA(2005)0238 . ,
- s ohledem na dosavadní výsledky spolupráce Spojených států a Evropské unie, kterým se věnovala zejména nezávislá zpráva při příležitosti 10. výročí Nového transatlantického programu,
A. bera v úvahu, že náplní tohoto stanoviska není pouze provedení analýzy a zhodnocení oblastí spolupráce mezi USA a EU, ale také zhodnocení úspěšnosti forem a způsobů této spolupráce,
B. vzhledem k tomu, že v předchozích usneseních týkajících se transatlantických vztahů se již opakovaně – naposledy v usnesení ze dne 9. června 2005 – poukazovalo na nutnost jedné konkrétní dohody o transatlantickém letovém provozu
1. konstatuje, že globální výzvy, kterým čelí EU a USA, potvrzují nezbytnost dalšího posílení vzájemné spolupráce a soustředění se na oblasti, které posílí vedoucí roli EU a USA ve světě;
2. trvá na tom, aby dohoda o transatlantickém partnerství, jejíž uzavření se předpokládá v roce 2007, vzhledem k důležitosti obchodu a cestovního ruchu pro obě strany, bezpodmínečně obsahovala také samostatnou kapitolu týkající se dopravní politiky a že by měla být co nejdříve uzavřena komplexní dohoda o transatlantickém letovém provozu;
3. domnívá se, že v oblasti dopravy lze spolupráci prostřednictvím tradičních vztahů v dopravě nejlépe rozvíjet v nových oblastech, které nejsou omezovány stávajícími právními předpisy (jako Galileo);
4. uznává nutnost podpořit cestovní ruch mezi EU a USA, což může, mimo jiné, sblížit občany Evropy a Spojených států;
5. zdůrazňuje, že i přes některé návrhy, které se v poslední době objevily, transatlantické vztahy nepotřebují nový revoluční zásah v podobě transatlantické smlouvy a že mohou být rozvíjeny v rámci stávajících, i když pozměněných, nástrojů. Patří zde především 10 let používaný Nový transatlantický program, který by měl být nahrazen dohodou o transatlantickém partnerství se samostatnou kapitolou o dopravě, jež by se doplnila o vrcholné schůzky, setkání členů výborů Kongresu USA a Evropského parlamentu zodpovědných za dopravu, setkání ministra dopravy Spojených států a evropského komisaře odpovědného za tuto oblast a úředníků Komise EU a spolupráci agentur, zejména agentur pro leteckou bezpečnost a příslušných federálních správních orgánů;
6. zdůrazňuje, že v dlouhodobém měřítku by měla být posílena spolupráce Kongresu USA a Evropského parlamentu a měla by mít podobu stálého dialogu v rámci transatlantického shromáždění.
7. domnívá se, že přestože část viny za nesnáze při vyjednávání konečné podoby dohody o řízení „otevřeného nebe“ mezi EU a USA, je možné připsat americké vládě, která i přesto usiluje o vyřešení vysoce důležitých otázek pomocí vzájemného styku, je podobný přístup možno pozorovat u některých členských států; věří, že je proto nutné sjednotit akce v rámci EU, neboť úspěch zahraniční politiky je svou podstatou závislý na harmonizaci, která sjednotí naše různé postoje (jak dokazují například Galileo a GSM).
POSTUP
Název
Transatlantické vztahy
Číslo postupu
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
TRAN 9.6.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Stanisław Jałowiecki 1.7.2005
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
11.10.2005
23.1.2006
Datum přijetí
24.1.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
34
1
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Inés Ayala Sender, Etelka Barsi-Pataky, Philip Bradbourn, Paolo Costa, Michael Cramer, Luis de Grandes Pascual, Christine De Veyrac, Arūnas Degutis, Armando Dionisi, Saïd El Khadraoui, Emanuel Jardim Fernandes, Roland Gewalt, Mathieu Grosch, Ewa Hedkvist Petersen, Jeanine Hennis-Plasschaert, Georg Jarzembowski, Dieter-Lebrecht Koch, Eva Lichtenberger, Erik Meijer, Michael Henry Nattrass, Seán Ó Neachtain, Janusz Onyszkiewicz, Josu Ortuondo Larrea, Willi Piecyk, Reinhard Rack, Renate Sommer, Marta Vincenzi, Corien Wortmann-Kool, Roberts Zīle
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Guy Bono, Elisabeth Jeggle, Anne E. Jensen, Rosa Miguélez Ramos, Jan Marinus Wiersma
Náhradník (čl. 178 odst. 2) přítomný při závěrečném hlasování
Zbigniew Zaleski
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce
...
26. 1. 2006
STANOVISKO Výboru pro kulturu a vzdělávání
pro Výbor pro mezinárodní obchod
k transatlantickým hospodářským vztahům
( 2005/2082(INI) )
Navrhovatelka:
Marie-Hélène Descamps
NÁVRHY
Výbor pro kulturu a vzdělávání vyzývá Výbor pro mezinárodní obchod jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. domnívá se, že „kulturní klíč“ může přispět k posílení transatlantických vztahů a podpořit partnerství a vzájemné porozumění mezi Evropany a Američany;
2. vyzývá evropské a americké partnery, aby ve svých hospodářských vztazích vzali v úvahu úlohu a specifický ráz oblasti kultury a vzdělávání;
3. vřele doporučuje, aby byl neprodleně zahájen transatlantický dialog v oblasti kultury (zejména v audiovizuální oblasti) a vzdělávání, který ve svém rámci přispěje k pravidelné výměně osvědčených postupů a zkušeností, týkajících se především:
– boje proti pirátství a padělání,
– zlepšení právních systémů v oblasti šíření zvukových a audiovizuálních obsahů prostřednictvím internetu a jejich slučitelnosti s autorskými právy a s autorskými odměnami,
– poznávání amerického a evropského dědictví, zejména evropské kinematografie v Americe, kde je méně rozšířená, s cílem podnítit vzájemné porozumění;
– podpory vyrovnanějšího vztahu v oblasti distribuce kinematografie, která by měla umožnit prevenci možných praktik nekalé konkurence nebo zneužívání vedoucí pozice na některých trzích uvnitř Evropské unie, stejně jako odstranění případných právních nebo věcných překážek distribuce evropských audiovizuálních produktů ve Spojených státech,
– zavedení vhodných mechanismů k rozvoji a posílení kulturní turistiky mezi oběma světadíly;
4. pokud jde o vzdělávání, žádá, aby byl tento dialog zaměřen především na:
– posílení vzájemného uznávání odborných kvalifikací zejména v uměleckých oborech s cílem usnadnit mobilitu „činitelů v oblasti kultury“ a výměnu umělců,
– podporu výzkumu a výměny univerzitních pedagogů, výzkumných pracovníků a studentů v oblastech, které připívají k prohloubení hospodářských a vědeckých vztahů mezi Evropskou unií a Spojenými státy, s ohledem zejména na jejich program spolupráce v oblasti vysokoškolského a odborného vzdělávání
Úř. věst. L 71, 13.3.2001, s. 8. ;
– zvyšování povědomí o významu, který se přikládá společnosti založené na znalostech, a posilování celoživotního učení,
5. připomínaje čl. 133 odst. 5 a článek 151 Smlouvy o ES domnívá se, že specifický ráz audiovizuálního odvětví vyžaduje, aby byla při transatlantických výměnách respektována kulturní a jazyková rozmanitost Evropské unie;
6. žádá, aby byly provedeny vhodné činnosti na podporu rozmanitosti kulturních projevů a rozšíření výměn v souladu s čl. 133 odst. 6 a čl. 151 odst. 4 Smlouvy o ES;
7. vyzývá evropské orgány, aby zvyšovaly povědomí svého amerického partnera o činnosti Unie na podporu Úmluvy UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů.
POSTUP
Název
Transatlantické hospodářské vztahy
Číslo postupu
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
INTA
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
CULT 9.6.2005
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatelka Datum jmenování
Marie-Hélène Descamps 16.6.2005
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
23.11.2005
29.11.2005
Datum přijetí
23.1.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
25
0
2
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Christopher Beazley, Ivo Belet, Giovanni Berlinguer, Guy Bono, Marie-Hélène Descamps, Jolanta Dičkutė, Milan Gaľa, Claire Gibault, Vasco Graça Moura, Luis Herrero-Tejedor, Bernat Joan i Marí, Manolis Mavrommatis, Doris Pack, Zdzisław Zbigniew Podkański, Christa Prets, Matteo Salvini, Pál Schmitt, Nikolaos Sifunakis, Hannu Takkula, Henri Weber, Thomas Wise, Tomáš Zatloukal
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Emine Bozkurt, Alejandro Cercas, Erna Hennicot-Schoepges, Catherine Trautmann, Jaroslav Zvěřina
Náhradníci (čl. 178 odst. 2) přítomní při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
POSTUP
Název
EU-US transatlantické hospodářské vztahy
Číslo postupu
2005/2082(INI)
Příslušný výbor
Datum, kdy bylo na zasedání oznámeno udělení svolení
INTA 9.6.2005
Výbory požádanýé o stanovisko
Datum oznámení na zasedání
ECON 9.6.2005
AFET
9.6.2005
ITRE 9.6.2005
LIBE
9.6.2005
IMCO 9.6.2005
TRAN 9.6.2005
CULT 9.6.2005
Nezaujaté stanovisko
Datum rozhodnutí
AFET 28.6.2005
LIBE 7.7.2005
Užší spolupráce
Datum oznámení na zasedání
Zpravodajka
Datum jmenování
Erika Mann 13.6.2005
Předchozí zpravodaj( ové )
Projednání ve výboru
12.9.2005
23.11.2005
21.2.2006
Datum přijetí
18.4.2006
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
15 4 0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Kader Arif, Jean-Pierre Audy, Enrique Barón Crespo, Daniel Caspary, Christofer Fjellner, Jacky Henin, Syed Kamall, Alain Lipietz, Erika Mann, Helmuth Markov, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Tokia Saïfi, Zbigniew Zaleski
Náhradníci přítomní při závěrečném hlasování
Panagiotis Beglitis, Margrietus van den Berg, Albert Deß, Pierre Jonckheer
Náhradník (čl. 178 odst. 2) přítomný při závěrečném hlasování
Paul Rübig
Datum předložení
20.4.2006
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
