KOnečné ZNĚNÍ
A6-0415/2007
30. 10. 2007
ZPRÁVA
o úloze sportu ve vzdělávacím procesu
(2007/2086(INI))
Výbor pro kulturu a vzdělávání
Zpravodaj:
Pál Schmitt
PE 390.450v02-00
OBSAH
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU............................................................3
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ..............................................................................................12
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci .............................15
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví ...............................20
RESULT OF FINAL VOTE IN COMMITTEE........................... Error! Bookmark not defined.
NÁVRH USNESENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
o úloze sportu ve vzdělávacím procesu
(2007/2086 (INI))
Evropský parlament,
– s ohledem na články 149, 150 a 152 Smlouvy o ES,
– s ohledem na zprávu ze zasedání v Helsinkách a na niceské prohlášení o specifické podstatě sportu a jeho společenské funkci v Evropě,
– s ohledem na bílou knihu Komise o sportu ( KOM(2007)0391 ),
– s ohledem na bílou knihu Komise „Strategie pro Evropu týkající se zdravotních problémů souvisejících s výživou, nadváhou a obezitou“ ( KOM(2007)0279 ),
– s ohledem na hodnocení programu Evropského roku vzdělávání prostřednictvím sportu (EYES 2004) ze strany Komise ( KOM(2005)0680 ),
– s ohledem na doporučení Rady o rozvoji tělesné výchovy a sportu u dětí a mládeže ve všech evropských zemích (Rec(2003)6),
– s ohledem na zelenou knihu „Prosazování zdravé stravy a fyzické aktivity: evropský rozměr prevence nadváhy, obezity a chronických chorob“ ( KOM(2005)0637 ),
– s ohledem na studii zveřejněnou Evropským parlamentem „Současná situace a vyhlídky v oblasti tělesné výchovy v Evropské unii“,
– s ohledem na své usnesení ze dne 13. července 1997 o úloze Evropské unie v oblasti sportu
Úř. věst. C 200, 30.6.1997, s. 244 ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 29. března 2007 o budoucnosti evropského profesionálního fotbalu
Texty přijaté tohoto dne, P6_TA(2007)0100 ,
– s ohledem na své usnesení ze dne 14. dubna 2005 o dopingu ve sportu
Úř. věst. C 33, 9.2.2006, s.497. ,
– s ohledem na články I-17 a III-282 Smlouvy o Ústavě pro Evropu (Ústavní smlouvy),
– s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
– s ohledem na zprávu Výboru pro kulturu a vzdělávání a na stanoviska Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a Výboru pro zaměstnanost a sociální věci ( A6-0415/2007 ),
A. vzhledem k tomu, že tělesná výchova je jediný školní předmět, jehož cílem je připravit děti na zdravý životní styl a který se zaměřuje na jejich celkový tělesný a duševní rozvoj a zprostředkovává významné společenské hodnoty, jako je čestnost, sebekázeň, solidarita, týmový duch, tolerance a smysl pro fair play,
B. vzhledem k tomu, že nadváha, která je důsledkem sedavého životního stylu a nesprávné výživy, vede v některých případech ke špatnému zdravotnímu stavu, psychosociálním problémům a nemocem, jež jsou spojeny s nákladnými komplikacemi, jako jsou vysoký krevní tlak, diabetes a choroby srdce a cév, a postihuje stále větší část populace EU, včetně přibližně čtvrtiny dětí,
C. vzhledem k tomu, že tělesná výchova a sport ve školách patří mezi nejvýznamnější nástroje sociální integrace, avšak vzhledem k tomu, že do tělesné výchovy často nelze plně zapojit některé menšiny, náboženské komunity a děti s postiženími, což přináší řadu problémů, které je obtížné řešit,
D. vzhledem k tomu, že v posledních letech byl počet hodin tělesné výchovy snížen nejen na základních, ale i středních školách, a že mezi členskými státy existují mimořádně velké rozdíly, pokud jde o zajištění sportovních areálů a zařízení,
E. vzhledem k tomu, že programy připravující učitele tělesné výchovy se v jednotlivých členských státech značně liší a že je značně rozšířena praxe, kdy tělesnou výchovu ve školách vyučují učitelé bez dostatečného odborného vzdělání,
F. vzhledem k tomu, že chybí řádná koordinace usilující o vytvoření vyvážené vazby mezi školní a mimoškolní sportovní činností a o lepší využívání stávajících sportovních areálů, a vzhledem k tomu, že se tato vazba v jednotlivých členských státech liší,
G. vzhledem k tomu, že úloha rodičů v partnerských sítích a jejich podpora sportovních aktivit dětí má zásadní význam, jelikož rodiče jsou pro své děti příkladem a jelikož právě oni umožňují dětem přístup do sportovních zařízení či k programům,
H. vzhledem k tomu, že právní rámce, jimiž se řídí tělesná výchova a sport, i právní rámce pro financování těchto činností z prostředků EU jsou stejně nejisté,
I. vzhledem k tomu, že veřejné zdraví a ochrana mládeže představují priority Evropské unie, a z tohoto důvodu by měl být kladen zvláštní důraz na boj proti dopingu ve sportu,
J. vzhledem k tomu, že sport je jedním z nejúčinnějších prostředků v boji proti kouření, zejména mezi mladými lidmi,
1. znovu potvrzuje oprávněný zájem Evropské unie o sport, zejména o jeho sociální a kulturní stránku i o vzdělávací a sociální hodnoty, které sport zprostředkovává, jako je sebekázeň, překonávání sama sebe, solidarita, zdravá soutěž, ohled na soupeře, sociální začlenění, odpor vůči jakékoli formě diskriminace, týmový duch, tolerance a fair-play;
2. zdůrazňuje význam provádění amsterdamského i niceského prohlášení, a to zejména v souvislosti se specifickými charakteristikami evropského sportu a jeho společenskou funkcí, jež by měla být zohledňována při provádění společných politik;
3. zdůrazňuje, že v naší multikulturní společnosti sport může a měl by být nedílnou součástí formálního i neformálního vzdělávání a že studie ukázaly, že pravidelná tělesná aktivita zlepšuje duševní i tělesné zdraví a zároveň má kladný vliv na schopnost učit se;
4. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby zajistily, že se ve školních a předškolních pedagogických programech bude klást větší důraz na rozvoj zdraví podporováním specifických forem tělesné aktivity vhodné pro tuto věkovou skupinu a že se zvýší informovanost v rámci klubů a sdružení, aby se například zajistilo, že děti budou moci začít s tělesnou aktivitou v co nejnižším věku, což přispěje k jejich rozvoji a zdraví; vyzývá proto členské státy, aby zajistily, že tělesné výchově bude věnována pozornost, která bude odpovídat profilu vzdělávacího zařízení a úrovni studia;
5. poukazuje na to, že sport a tělesná aktivita mohou výrazně přispět k boji proti trendům negativně ovlivňujícím zdraví, například sedavému způsobu života či obezitě; odkazuje na nedávný průzkum Eurobarometru týkající se zdraví, potravin a výživy (listopad 2006), který se zabývá zdravotními a fyzickými charakteristikami Evropanů, jejich stravováním a problémy spojenými s obezitou a nedostatkem pohybu;
6. naléhavě žádá členské státy, aby realizovaly informační kampaně o potřebě přejít na zdravý životní styl a pravidelně provozovat sportovní aktivity a o zdravotních rizicích spojených s nezdravou výživou, které by zaměřily na děti od velmi raného věku i jejich rodiče;
7. vítá neformální pracovní skupiny vytvořené Komisí a Radou v oblasti sportu a navrhuje, aby tyto pracovní skupiny věnovaly více pozornosti posilování vazby mezi zdravím a tělesnou výchovou ve školách;
8. navrhuje, aby byla činnost skupiny odborníků zapojené do platformy EU pro stravu, fyzickou aktivitu a zdraví, která byla vytvořena Komisí, posílena prostřednictvím účasti učitelů tělesné výchovy a odborníků v oblasti sportu;
9. žádá členské státy, aby zkontrolovaly a v případě nutnosti zavedly změny v orientaci tělesné výchovy jako předmětu, a to s ohledem na potřeby a očekávání dětí v sociální oblasti a oblasti zdraví;
10. žádá členské státy, aby zavedly povinnou tělesnou výchovu na základních a středních školách a přijaly zásadu, podle níž budou v osnovách pro tělesnou výchovu vyčleněny alespoň 3 hodiny týdně, zatímco školy by měly být vyzvány, aby tento stanovený minimální počet hodin pokud možno rozšířily;
11. vyzývá členské státy a odpovědné orgány, aby podporovaly tělesné uvědomění a zdravý rozvoj pomocí větší integrace mezi sportem a akademickými předměty;
12. očekává závěry pracovní skupiny Komise pro sport a zdraví, která má určit minimální dobu doporučenou pro každodenní tělesné cvičení nebo rozhodnout o podpoře tělesných aktivit ve školách;
13. vítá bílou knihu Komise o sportu, která představuje důležitý krok pro budoucí rozvoj činnosti Společenství v oblasti sportu, a doufá, že otázka školní tělesné výchovy bude součástí akčního plánu „ Pierre de Coubertin “;
14. vítá zmíněnou bílou knihu Komise „Strategie pro Evropu týkající se zdravotních problémů souvisejících s výživou, nadváhou a obezitou“, která za prioritu označuje prevenci, a to zejména podporou cvičení a zvýšením počtu sportujících;
15. vítá výsledky dosažené v rámci Evropského roku výchovy prostřednictvím sportu (EYES 2004), který kladl důraz na úlohu sportu ve vzdělávacím procesu a upozornil na jeho mnohostrannou roli ve společnosti;
16. zdůrazňuje, že z výsledků EYES 2004 je třeba plně těžit tak, že budou zužitkovány a dále rozvíjeny osvědčené postupy prostřednictvím nových iniciativ, které jsou financovány z veřejných a soukromých zdrojů nebo podporovány v duchu sociální odpovědnosti podniků;
17. vítá rozhodnutí Mezinárodního olympijského výboru pořádat od roku 2010 olympijské hry mládeže, které přispějí k informovanosti mladých lidí o duchu olympijských her a významu sportu;
18. domnívá se, že sportovní výchova a výcvik, zejména s důrazem na olympijské ideály, jsou účinnými nástroji v oblasti sociálního začlenění znevýhodněných skupin a multikulturního dialogu, jakož i v oblasti podpory dobrovolnické práce, a hrají aktivní úlohu v boji proti diskriminaci, nesnášenlivosti, rasismu, xenofobii a násilí;
19. vybízí členské státy, aby modernizovaly a zlepšily své politiky v oblasti tělovýchovy, zejména s cílem zajistit nastolení rovnováhy mezi tělesnými a duševními činnostmi ve školách, aby investovaly do kvalitních sportovních zařízení a přijaly vhodná opatření za účelem zpřístupnění sportovních prostor a učebních plánů ve školách všem studentům, včetně studentů se zdravotním postižením; navrhuje, aby byla poskytnuta podpora pro širokou škálu sportovních aktivit, aby každý student měl opravdu možnost zapojit se do různých druhů sportu; vyzývá členské státy, aby podporovaly požadavek na zvýšení časové dotace pro tělesnou výchovou na školách a uznávání institucí a organizací, které přispívají k lepšímu začlenění sportovních aktivit do škol a předškolních zařízení; vyslovuje se pro poskytování finančních pobídek sportovním klubům, které uzavřely dohody o spolupráci se školami, vzdělávacími zařízeními, centry pro mládež a dalšími občanskými nebo dobrovolnickými organizacemi, které se podílejí na projektech celoživotního vzdělávání;
20. vyzývá členské státy, aby zajistily podmínky pro dodržení předepsaného minimálního počtu hodin tělesné výchovy s ohledem na to, že pravidelná tělesná aktivita významně přispívá ke snižování zdravotních výdajů;
21. vyzývá členské státy, aby zajistily výuku tělesné výchovy na všech úrovních, včetně základních škol, vedenou specializovanými učiteli;
22. naléhavě žádá členské státy, aby v duchu boloňského procesu urychlily sbližování programů zaměřených na přípravu učitelů tělesné výchovy pro všechny úrovně školní docházky a aby zajistily jejich trvalé odborné vzdělávání, které bude zahrnovat hledisko rovnosti mužů a žen, a aby v zájmu zajištění kvality vypracovaly nezávislý kontrolní systém;
23. naléhavě žádá členské státy, aby ve spolupráci s fakultami tělesné výchovy a sportu zajistily vysoce kvalitní všestranné vzdělání, díky němuž sportovci získají veškeré dovednosti nezbytné k tomu, aby vstoupili na trh práce nebo aby pokračovali ve svém studiu na vysokoškolských institucích i na další úrovni vzdělávání;
24. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby pro učitele tělesné výchovy zajistily školení o otázce rovnosti mužů a žen tím, že tuto problematiku zařadí do jejich studijního programu; vyzývá, aby skončilo podceňování předmětu tělesné výchovy i jejích učitelů; zdůrazňuje význam, který pro děti v mateřských a základních školách představuje možnost koedukace ve sportu, stejně jako počínaje středoškolskou úrovní možnost zvolit v rámci tělesné výchovy koedukaci, nebo vytvořit chlapecké a dívčí třídy s cílem povzbudit dívky k tomu, aby vyzkoušely sporty tradičně provozované muži; zdůrazňuje, že je zapotřebí přezkoumat alternativní formy tělesné aktivity, jež by bylo možno provozovat dobrovolně, nejlépe mimo povinné veřejné vzdělávání;
25. domnívá se, že kvalifikace získané prostřednictvím sportovní činnosti by měly být uznávány v rámci jednotného referenčního systému začleněného do budoucího evropského rámce kvalifikací; vítá návrh Komise začlenit sport do působnosti evropského systému převodu kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu; domnívá se, že zvýšená transparentnost a uznávání licencí a diplomů pro poskytování služeb v odvětví sportu v Evropské unii by přispěly k volnému pohybu osob (studentů, sportovců, pracovníků a zaměstnavatelů) a dlouhodobému přizpůsobení sportovců pracovnímu trhu, jakož i k sociální soudržnosti v Evropě a k dosažení cílů Lisabonské strategie, jelikož se jedná o oblast s velkým potenciálem pro vznik pracovních míst;
26. vyzývá Komisi, aby zahájila a podporovala multidisciplinární výzkum v oblasti sportu a tělesné výchovy a šířila osvědčené postupy; doporučuje, aby vypracovala základní principy celoevropského průzkumu zaměřeného na politiky a postupy v oblasti tělesné výchovy, které Evropská rada stanovila jako priority;
27. zdůrazňuje, že užívání chemických látek zvyšujících výkonnost je v rozporu s hodnotami sportu jakožto společenské, kulturní a vzdělávací činnosti; rovněž vyzývá členské státy, aby zajistily, že učitelé tělesné výchovy, ať již ve školách, nebo mimo ně, budou informovat žáky o fyzických i psychologických nebezpečích spojených s užíváním dopingových látek;
28. vyzývá členské státy, aby vypracovaly studii kvantitativní a kvalitativní účasti dívek a chlapců na sportu v rámci škol i mimo ně a aby poskytovaly zdroje nutné k dalšímu rozšíření nabídky sportů, a tím k vyšší účasti dívek na sportech; opětovně upozorňuje na potřebu sledovat a hodnotit účinnost takových veřejných výdajů formou sestavování rozpočtu s ohledem na pohlaví a formou posuzování dopadu na ženy a muže;
29. naléhavě žádá členské státy, aby při vypracovávání opatření v oblasti sportu a tělesné výchovy zohledňovaly otázku rovnosti pohlaví tím, že budou v těchto politikách systematicky zohledňovat rozdíly mezi podmínkami, situací a potřebami žen a mužů; vyzývá Eurostat, aby dále rozpracoval ukazatele a získal kvalitnější statistické údaje o účasti mužů a žen na sportu na všech úrovních;
30. vyzývá Komisi, Radu a členské státy, aby vypracovaly příslušné nástroje, které by mohly pomoci zvýšit investice do sportovní činnosti mládeže a sportovního vybavení, přičemž plně zohlední zásadu subsidiarity;
31. vyzývá členské státy a Radu, aby do znění Smlouvy zahrnuly v rámci její současné revize přímý a jednoznačný odkaz na společenskou, kulturní a hospodářskou hodnotu sportu, který bude tvořit základ právního rámce pro budoucí činnost Společenství;
32. navrhuje, aby program EU v oblasti veřejného zdraví věnoval větší pozornost zvyšování informovanosti o významné úloze, kterou v této oblasti hrají vzdělávání, tělesná výchova a sport;
33. uznává, že zdravotní důvody nestačí k podnícení pravidelné sportovní činnosti; žádá proto naléhavě členské státy, aby zvýšily podporu sportů, které souvisejí s aktivitami ve volném čase a sociálními aktivitami;
34. žádá Komisi, aby vypracovala jasné instrukce pro pravidla, jimiž se má řídit státní podpora, v nichž stanoví, jaký typ státní podpory lze považovat za přijatelný a nutný z hlediska úspěšného plnění sociální, kulturní, zdravotní a výchovné funkce sportu, včetně finanční a jiné podpory, kterou státní orgány poskytují na výstavbu a modernizaci školních sportovních zařízení a na zlepšování a diverzifikaci stávajícího vybavení a zařízení, protože v mnoha školách je sportovní náčiní po všech stránkách nepřiměřené nebo opotřebované;
35. vyzývá Komisi, aby určila oblasti, ve kterých může být činnost EU přínosem s ohledem na činnosti, které již provádějí sportovní organizace a orgány členských států; domnívá se, že otevřená metoda koordinace je vhodnou cestou, jak dosáhnout lepší spolupráce na evropské úrovni v konkrétní oblasti tělovýchovné politiky a sportu pro všechny;
36. vyzývá Komisi, aby zohlednila a formulovala politiku uplatňovanou vůči zúčastněným stranám, činitelům rozhodovacího procesu a občanům s cílem usnadnit konzultaci, pokud jde o činnost na evropské úrovni týkající se úlohy sportu ve vzdělávacím procesu;
37. doporučuje, aby byly strukturální fondy EU využity k zakládání a rozvoji školních i jiných sportovních zařízení ve znevýhodněných oblastech;
38. vyzývá Komisi, aby zajistila, že se právní předpisy použijí také pro poskytování služeb v odvětví sportu, stejně jako tomu je u jiných činností v rámci všech politik Společenství;
39. žádá členské státy, aby zajistily rovnost příležitostí tím, že přijmou kroky k ukončení veškeré diskriminace, která by mohla vznikat z důvodů pohlaví a náboženského vyznání či etnického původu, aby podporovaly kooperativnější přístup založený na informacích, větší míře porozumění a širší účasti veřejnosti, jenž zahrne rozmanitost a použije různé metody, a aby také zajistily nezbytnou a vhodnou tělesnou průpravu pro postižené děti, přístup k alespoň základní tělesné výchově a případně k dalším možnostem;
40. vyzývá všechny členské státy, aby zintenzivnily sportovní programy a tělesnou výchovu určené mladým lidem z nápravných zařízení pro mladistvé, protože sport představuje prostředek socializace, komunikace a sociální integrace a současně vyučuje týmovému duchu, čestnosti a dodržování pravidel;
41. naléhá na členské státy, aby podporovaly spolupráci a zdokonalily předávání informací a příkladů osvědčených postupů mezi školami a mimoškolními sportovními sdruženími, místními orgány, dobrovolnickými organizacemi a organizacemi občanské společnosti, které se zabývají sportovní činností;
42. naléhavě žádá členské státy, aby aktivně podporovaly ty formy sportovní činnosti, kterým se mohou věnovat rodiny, a aby prohloubily dialog mezi rodiči, učiteli tělesné výchovy a mimoškolními sportovními sdruženími;
43. zdůrazňuje, že je třeba zvýšit povědomí evropské společnosti o moderní úloze a výchovné funkci sportu tím, že budou vzdělávací a sportovní organizace podporovány ve vytváření a rozvíjení úzkých partnerství a společných cílů a že bude posilována solidarita mezi profesionálním a amatérským sportem; dále zdůrazňuje, že si pedagogové musí uvědomit potřebu řešit problémy sedavého životního stylu podporou sportu ve školách;
44. zdůrazňuje význam výchovné úlohy a sociální odpovědnosti sportovních sdružení a klubů, jak jim to přiznává niceské prohlášení;
45. uznává, že sportovní kluby a sdružení mohou hrát ve svých místních a národních komunitách nenahraditelnou sociální a kulturní úlohu; domnívá se, že by se školy, výcviková střediska, sportovní kluby a sdružení měly více podílet na různých způsobech zapojení a účasti místního obyvatelstva pomocí lepšího sociálního dialogu, který by měly nejlépe zahájit místní orgány (odbory zdravotnictví, sociálních věcí a školství); žádá, aby se pozornost soustředila na zajištění toho, že sportovní kluby nebudou podporovat fanatismus, nýbrž sportovní a společenské ideály;
46. vyzdvihuje úlohu sportovních organizací a iniciativ, jako jsou speciální olympiády, které přispívají k zapojení zdravotně postižených osob do sportu a jeho prostřednictvím i do společnosti; důrazně vyzývá členské státy a EU, aby i nadále podporovaly pokračování a rozšiřování činnosti těchto organizací a iniciativ;
47. váží si práce dobrovolníků ve všech sportovních organizacích a uznává, že většina uvedených organizací by bez dobrovolníků nemohla existovat; doporučuje proto, aby byly na evropské úrovni zavedeny „zásluhy“ nebo jiná forma vyznamenání dobrovolnické práce s cílem vyjádřit této práci uznání a podpořit ji;
48. žádá Komisi, aby navázala na zkušenosti programu „Škola – přítel sportu“ zahájený za lucemburského předsednictví a aby ve spolupráci s členskými státy stanovila jednotná kritéria, jimiž by se řídilo udělování tohoto označení a podmínky pro udělování evropské sportovní ceny, kterou by se vyznamenávaly nové iniciativy;
49. vyzývá Komisi, aby v rámci programů pro celoživotní vzdělávání, mládež a Evropu pro občany a v návaznosti na zkušenosti s programem EYES 2004 navrhla nové iniciativy zaměřené na zlepšení profilu a zvýšení společenského povědomí o úloze, kterou hraje sport a tělesná výchova nejen z hlediska vzdělání a kultury, ale také s ohledem na sociální integraci a ochranu zdraví, zejména prostřednictvím prevence obezity a stresu ve školách; požaduje především, aby se sportovní iniciativy rozvíjely jako součást programu celoživotního vzdělávání;
50. vyzývá Komisi, aby podporovala evropskou mobilitu učitelů tělesné výchovy a trenérů jako součást programu celoživotního vzdělávání, čímž jim umožní, aby se informovali o osvědčených postupech a vyměňovali si zkušenosti;
51. vyzývá členské státy, aby zajistily, že sportovní zařízení budou umožňovat snadný přístup zdravotně postižených diváků a/nebo účastníků;
52. vyzývá členské státy, aby zajistily, že různorodá nabídka sportů bude děti povzbuzovat k zaujetí liberálního přístupu ke světu a rozvíjení hodnot, jako je sebeúcta, úcta k ostatním, solidarita, sebeuvědomění a tolerance;
53. uznává, že sport hraje významnou úlohu v celoživotním vzdělávání a že žáci a studenti každého věku by měli mít možnost se do něj zapojit;
54. vyzývá členské státy, aby zvláštní pozornost věnovaly situacím, v nichž je zneužíván dětský talent s cílem uspět ve sportovních soutěžích, a zdůrazňuje, že profesionální sportovní aktivity, jichž se účastní děti, musí respektovat jejich základní práva a nejlepší zájmy;
55. uznává význam plné účasti dívek a žen na sportovních aktivitách na všech úrovních; považuje rovnost pohlaví a nediskriminaci za cíle, které tvoří nedělitelnou součást vzdělávacích a sociálních funkcí sportu; zdůrazňuje, že je třeba zajistit ženám a mužům i dívkám a chlapcům rovný přístup ke sportu a účast na sportovních aktivitách na všech úrovních, ve všech funkcích a oblastech sportu bez ohledu na jejich sociální původ, zejména pokud jde o zdravotně postižené osoby, neboť zdravotně postižené ženy mohou čelit vícenásobné diskriminaci; zdůrazňuje navíc významnou úlohu sportu v oblasti veřejného zdraví, zejména v boji proti obezitě, která v současnosti postihuje 21 milionů dětí v EU;
56. naléhá na Komisi a členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost tělesnému a duševnímu zdraví dospívajících dívek, které soutěží na nejvyšší úrovni, a aby s maximální péčí posuzovaly, jaké účinky mohou mít některé požadavky na jejich sexuální a reprodukční zdraví a na jejich tělesný a duševní rozvoj, s cílem předcházet veškerým dopadům, které by mohly být v rozporu s významnou výchovnou úlohou sportu;
57. naléhavě žádá Komisi, aby určila osvědčené postupy v boji proti sexuálnímu obtěžování a zneužívání ve sportu; naléhavě žádá členské státy, aby přijaly opatření k prevenci a odstranění těchto problémů a aby vypracovaly informační kampaně o dostupných prostředcích nápravy soudní cestou, jež zohlední řadu usnesení o tomto tématu, zejména rezoluci Rady Evropy o předcházení sexuálnímu obtěžování a zneužívání žen, mladistvých a dětí ve sportu (bratislavská rezoluce) z března 2000 a usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. června 2003 o ženách ve sportu
Úř.věst. C 68 E, 18.3.2004, s. 605. ;
58. vyzývá členské státy, aby zajistily rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k odborné přípravě a uskutečňování sportovní kariéry;
59. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby přijaly opatření ke zvýšení povědomí všech osob pracujících ve sportu (kluby, svazy aj.) o významu otázky rovnosti mužů a žen při přijímání veškerých rozhodnutí a v rámci všech jimi zahájených činností a o tom, že je nezbytné zařadit rovnost mezi muži a ženami do jejich cílů při plánování činnosti;
60. zdůrazňuje význam tělesné aktivity v boji proti obezitě a překonávání nezdravých životních návyků, což velmi prospívá zdraví jedince; vyjadřuje však obavy, že dlouhá pracovní doba a stávající podmínky v zaměstnání obecně brání pracovníkům v pravidelné tělesné aktivitě a v pěstování sportu;
61. uznává, že sport je odvětvím, v němž vznikají pracovní místa, a že s tímto odvětvím přímo souvisí další oblasti, jako je vzdělávání, lékařství, sdělovací prostředky a výroba a prodej specializovaného vybavení a produktů;
62. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě a Komisi, vládám a parlamentům členských států, Radě Evropy a Mezinárodnímu olympijskému výboru.
VYSVĚTLUJÍCÍ PROHLÁŠENÍ
I. OBECNÉ ASPEKTY
Cílem této zprávy je zabývat se především sportem ve školách a tělesnou výchovou. Tělesná výchova je povinnou součástí školních osnov, v jejímž rámci dochází k rozvoji fyzických dovedností a sebedůvěry žáků a jejich schopností využívat tyto dovednosti v celé řadě činností. Tělesná výchova je zaměřena na výuku dovedností, rozvoj kondičních schopností přiměřených duševnímu stavu a chápání, které jsou nutné k tomu, aby se žáci zapojili do tělesné aktivity, a dále na znalost vlastního těla, rozsah pohyblivosti a na celoživotní tělesnou aktivitu přiměřenou zdravotnímu stavu.
Naproti tomu pojem „sport“ má mnohem širší význam, přičemž se jedná o velmi různorodý společenský fenomén, který zahrnuje rozličné formy tělesné aktivity od vrcholových soutěží přes školní tělesnou výchovu, programy organizované kluby a místními komunitami až po spontánní a neformální tělesnou aktivitu.
Škola je ideálním místem k podpoře tělesné aktivity a pozitivního přístupu k pravidelnému pohybu. Do školy pravidelně dochází děti a mládež z nejrůznějšího sociálního prostředí alespoň jedenáct let na začátku svého života. Škola obecně plní také klíčovou funkci jakožto místo, kde se žáci vzdělávají. Raná zkušenost s učením je velmi důležitá k tomu, aby se žáci trvale zapojili do tělesné činnosti. Značný význam mají také jejich zkušenosti se školní i mimoškolní činností v této oblasti.
V současné době jsou však často slyšet názory, že škola nevyužívá svých možností, pokud jde o propagaci tělesné aktivity. Ústřední otázkou proto není, zda je tělesná výchova ve školách užitečná či nikoli, ale to, jaké podmínky jsou nezbytné k tomu, aby tělesná výchova přinášela pozitivní výsledky . Právě touto otázkou se zabývá předložená zpráva
Viz též: Current situation and prospects for physical education in the European Union (Současná situace a vyhlídky, pokud jde o tělesnou výchovu v Evropské unii); studie, kterou si vyžádal Evropský parlament. Autor: Ken Hartman, Univerzita ve Worcesteru, Brusel 2007. .
Zdravotní otázky
Rostoucí prevalence obezity v celé Evropě, zejména mezi mládeží, je znepokojující a představuje jeden z hlavních problémů v oblasti veřejného zdraví. Odhaduje se, že počet dětí v EU trpících nadváhou a obezitou stoupá každý rok o více než 400 000, a tak se tyto děti řadí k více než 14 milionům obyvatel EU, kteří již nadváhu mají (včetně minimálně 3 milionů obézních dětí)
KOM(2005)0637 , zelená kniha „Prosazování zdravé stravy a fyzické aktivity: evropský rozměr prevence nadváhy, obezity a chronických chorob“. ; v rámci celé EU 27 nadváhou trpí téměř jedno dítě ze čtyř. Ve Španělsku, Portugalsku a Itálii je hlášena nadváha a obezita u více než 30 % dětí ve věku od 7 do 11 let. Míra nárůstu dětské nadváhy a obezity se různí, přičemž nejstrmější nárůst byl zaznamenán v Anglii a Polsku. Celkem lze říci, že děti ve srovnání s generací 70. a 80. let 20. stol. mají horší tělesnou kondici. Nadváhu nezpůsobuje ani tak vyšší příjem kalorií, jako nedostatek tělesné aktivity, tj. děti nejedí více, ale méně se pohybují.
Existuje značná tendence, že se nadbytečná hmotnost bude hromadit od dětství až do středního věku. Je proto nezbytné udržet si ideální tělesnou hmotnost po celý život. Nehledě na lidské utrpení, které rostoucí výskyt obezity způsobuje, jsou zde i značné ekonomické důsledky. Odhaduje se, že v EU lze obezitě přičíst až 7 % nákladů na zdravotní péči, přičemž toto procento bude vzhledem ke stále rostoucímu výskytu obezity i nadále stoupat.
Kromě toho má řada nemocí v dospělosti, jako např. osteoporóza a ischemická choroba srdeční, svůj původ v dětství a pravidelná tělesná aktivita v raném období života by je mohla zmírnit.
Existují také poměrně shodné důkazy o tom, že pravidelná tělesná aktivita může mít příznivý vliv na duševní pohodu dětí a mládeže především s ohledem na dětské sebevědomí, a to zejména ve znevýhodněných skupinách dětí, jako jsou děti, které mají potíže s učením či nízké sebevědomí.
Sociální schopnosti, mravní výchova, integrace a snížení kriminality
Sport, který je založen na fair play a pocitu „svobody“, poskytuje široké možnosti dalšího sociálně-morálního rozvoje. Sport a tělesná výchova mohou nabídnout účinnou platformu k prosazování osobní a sociální odpovědnosti. Bylo prokázáno, že mezi účastí na sportu a tělesných aktivitách a společenskými vztahy a sociální integrací existuje spojitost.
V moderní společnosti má mládež menší schopnost pěstovat sociální kontakty než v minulosti. Z tohoto důvodu jsou sociální sítě – včetně školy a třídy – stále důležitější. Vyloučení ze skupiny a sociální izolace vedou k extrémnímu stresu. Platí však i obráceně, že integrace je dobrá pro sebevědomí. Na tělesnou výchovu a sport se obecně pohlíží jako na významný prostředek působící proti dezintegračním tendencím, jelikož sport dává možnost někam patřit, pocítit sounáležitost s určitou skupinou, ducha společenství a solidarity. Prostřednictvím sportu si osvojujeme normy, hodnoty a dovednosti, které mohou být při jiných příležitostech velmi užitečné. Existují dokonce pádné důkazy o tom, že sport hraje určitou roli vzhledem k omezení kriminality, a to jak z hlediska nápravy pachatelů, tak i z hlediska prevence kriminality.
To však do značné míry závisí na tom, jakým způsobem jsou sport a tělesná výchova organizovány: výsledkem sportovních aktivit může být i izolace a vyčlenění jednotlivce!
II. ZJIŠTĚNÉ PROBLÉMY
Tělesnou výchovu v EU provází celá řada problémů:
Ø Obecná orientace tělesné výchovy: stávající osnovy často neposkytují impulzy, které by měly význam pro jednotlivce či společnost, a jdou proti společenským trendům a tendencím v oblasti mimoškolní činnosti: tyto osnovy se orientují spíše na soutěživé programy činnosti, kterým dominuje sport a jež se orientují na výkon. Má-li se tělesná výchova stát nástrojem účinného boje s obezitou a nadváhou dětí, je zapotřebí podporovat součásti osnov, které by se líbily všem skupinám školáků. Vzhledem k tomu, že se počítačové hry stávají nejmilejším koníčkem dětí, existuje rostoucí potřeba podporovat mezi dětmi a mládeží aktivní, zdravý životní styl. Pro tyto skupiny mladých lidí souvisí tradiční náplň tělesné výchovy s jejich životním stylem jen minimálně.
Ø Existuje proto nebezpečí, že se tělesná výchova bude v rámci školního dne dostávat stále více na okraj . V posledních letech se čas vymezený na tělesnou výchovu v celé EU postupně zkracuje: od roku 2002 se tato doba na základních školách zkrátila ze 121 na 109 minut za týden a na středních školách ze 117 na 101 minut za týden
Viz „ Current situation and prospects for physical education in the European Union“ . , zatímco se na základě výzkumu doporučuje, aby děti a mládež provozovaly nějaký druh tělesné činnosti po dobu 60 minut každý den! Existují známky toho, že oficiálně udávané množství hodin tělesné výchovy ve školách neodpovídá skutečnosti, jelikož jejich počet neodpovídá právním požadavkům ani očekáváním. Je proto nutné zjistit, jaká je situace ve skutečnosti!
Ø S výše uvedenou problematikou se pojí nedostatečné financování sportovních zařízení: s nedostatkem financí na zařízení, vybavení, na údržbu a učební materiály se setkáváme především ve střední, východní a jižní Evropě; ještě více trpí nedostatkem finanční podpory žáci se zdravotním postižením.
Ø Je zapotřebí blíže se podívat na osnovy učitelů tělesné výchovy, aby bylo možné poskytovat kvalitní pedagogické vzdělání , školení a podporu. Musí existovat kvalifikovaný a sebejistý pedagogický sbor, který by byl schopen plánovat hodiny tělocviku tak, aby byly reakcí na zdravotní problémy a motivovaly všechny děti k účasti. Účinné a úspěšné hodiny tělocviku vyžadují kvalifikované učitele tělesné výchovy – odborníky.
Ø Mezi tělesnou výchovou ve škole a mimo školu či v rámci činností po vyučování existuje nepoměr. Je možné posílit vazbu mezi školní a mimoškolní činností .
Ø Začlenění : účast národnostních menšin na sportovní činnosti je mimořádně nízká. Problém s jejich účastí se vyskytuje už na školách, přičemž obzvlášť citlivou skupinou jsou v tomto ohledu muslimské dívky. Podobně se s omezeným přístupem k hodinám tělesné výchovy setkáváme u postižené mládeže. Je velmi pravděpodobné, že mladí lidé s postižením se mimoškolní sportovní činnosti nebo činnosti nad rámec školních osnov neúčastní.
Ø V mnoha oblastech spojených se sportem, tělesnou výchovou a s jejich vlivem na zdraví a společenské trendy existuje stále velmi málo empirických údajů .
Tato zjištění jsou základem doporučení předložených zpravodajem v této zprávě s ohledem na opatření, která by měly odpovědné orgány přijmout ať už na evropské úrovni či v rámci členských států, aby bylo možné zvýšit úlohu sportu ve vzdělávacím procesu.
8. 6. 2007
STANOVISKO Výboru pro zaměstnanost a sociální věci
pro Výbor pro kulturu a vzdělávání
k úloze sportu při vzdělávání
(2007/2086 (INI))
Navrhovatelka:
Evangelia Tzampazi
NÁVRHY
Výbor pro zaměstnanost a sociální věci vyzývá Výbor pro kulturu a vzdělávání jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. opětovně potvrzuje legitimní zájem Evropské unie v oblasti sportu, zejména v souvislosti s jeho sociálními a kulturními aspekty i se vzdělávacími a sociálními hodnotami, které sport zprostředkovává, jako je sebekázeň, překonávání sama sebe, solidarita, zdravá soutěž, ohled na soupeře, sociální začlenění, odpor vůči jakékoli formě diskriminace, týmový duch, tolerance a fair-play;
2. zdůrazňuje význam provádění amsterdamského i niceského prohlášení, zejména v souvislosti se specifickými charakteristikami evropského sportu a jeho sociálními funkcemi, jež by měly být zohledňovány při provádění společných politik;
3. uznává, že sportovní kluby a sdružení mohou hrát ve svých místních a národních společenstvích nenahraditelnou sociální a kulturní úlohu; domnívá se, že by se školy, výcviková střediska, sportovní kluby a sdružení měly více podílet na různých způsobech zapojení a účasti místní populace prostřednictvím lepšího sociálního dialogu iniciovaného především orgány místní správy (odbory zdravotnictví, sociálních věcí a školství); nabádá však k ostražitosti, aby bylo zajištěno, že sportovní kluby nebudou fungovat s fanatismem, nýbrž v souladu se sportovními a sociálními ideály;
4. zdůrazňuje, že je třeba zvýšit povědomí evropské společnosti o moderní úloze a výchovné funkci sportu podporou vzdělávacích a sportovních organizací s cílem vytvořit a rozvinout úzká partnerství a společné cíle a posilováním vzájemnosti mezi profesionálním a amatérským sportem a že je třeba zvýšit vnímavost vzdělávací obce k potřebě řešit problémy sedavého životního stylu podporou sportu ve školách;
5. domnívá se, že sportovní výchova a výcvik, zejména s důrazem na olympijské ideály, jsou účinnými nástroji v oblasti sociálního začlenění znevýhodněných skupin a multikulturního dialogu, jakož i v oblasti podpory dobrovolnické práce, a hrají aktivní úlohu v boji proti diskriminaci, nesnášenlivosti, rasismu, xenofobii a násilí;
6. uznává, že sport je odvětvím, v němž vznikají pracovní místa, a že jsou s tímto odvětvím přímo spojeny další oblasti, jako je vzdělávání, lékařství, média a výroba a prodej specializovaného vybavení a výrobků;
7. vybízí členské státy, aby modernizovaly a zlepšily své politiky v oblasti tělovýchovy, zejména s cílem zajistit ve školách nastolení rovnováhy mezi tělesnými a duševními činnostmi, investovaly do kvalitních sportovních zařízení a přijaly vhodná opatření za účelem zpřístupnění sportovních prostor a učebních plánů ve školách všem studentům, včetně studentů se zdravotním postižením; navrhuje, aby byla poskytnuta podpora pro širokou škálu sportovních aktivit, aby každý student měl opravdu možnost zapojit se do různých druhů sportu; vyzývá členské státy, aby podporovaly požadavek na zvýšení časové dotace pro tělesnou výchovou na školách a uznávání institucí a organizací, které přispívají k lepšímu začlenění sportovních aktivit do škol a předškolních zařízení; vyslovuje se pro poskytování finančních výhod sportovním klubům, které uzavřely dohody o spolupráci se školami, vzdělávacími zařízeními, centry pro mládež a dalšími občanskými nebo dobrovolnickými organizacemi, které se podílejí na projektech celoživotního učení;
8. uznává, že sport má významnou úlohu v celoživotním učení a že žáci a studenti každého věku by měli mít možnost se do něj zapojit;
9. naléhavě žádá členské státy, aby ve spolupráci s fakultami tělesné výchovy a sportu zajistily vysoce kvalitní všestranné vzdělání, díky němuž sportovci získají veškeré dovednosti nezbytné k tomu, aby vstoupili na trh práce nebo aby pokračovali ve svém studiu na vysokoškolských institucích i na další úrovni vzdělávání;
10. vyzdvihuje úlohu sportovních organizací a iniciativ, jako jsou speciální olympiády, které přispívají k zapojení zdravotně postižených osob do sportu a jeho prostřednictvím i do společnosti; důrazně vyzývá členské státy a EU, aby i nadále podporovaly pokračování a rozšiřování činnosti těchto organizací a iniciativ;
11. váží si práce dobrovolníků ve veškerých sportovních organizacích a uznává, že většina uvedených organizací by nemohla existovat bez dobrovolníků; doporučuje proto, aby byly na celoevropské úrovni zavedeny „zásluhy“ nebo jiná forma vyznamenání dobrovolnické práce s cílem vyjádřit této práci uznání a podpořit ji;
12. vyzývá Komisi, aby vypracovala jasné pokyny pro uplatňování pravidel pro poskytování státní podpory veřejným sportovním zařízením, jež by stanovily, jaká forma státní podpory, jako je např. finanční nebo jiná podpora poskytovaná veřejnými orgány za účelem vybudování nebo zlepšování školních sportovních zařízení, je přijatelná a legitimní, aby byla naplněna role sportu v sociální, kulturní, zdravotní i vzdělávací oblasti;
13. zdůrazňuje význam tělesné aktivity v boji proti obezitě a překonávání škodlivých životních návyků, což velmi prospívá zdraví jedince; vyjadřuje však obavy, že dlouhá pracovní doba a stávající podmínky v zaměstnání obecně brání pracovníkům v pravidelné tělesné aktivitě a v provozování sportu;
14. uznává, že zdravotní důvody nestačí k podnícení pravidelné sportovní činnosti; žádá proto naléhavě členské státy, aby zvýšily podporu sportů, které souvisejí s aktivitami ve volném čase a sociálními aktivitami;
15. domnívá se, že sporty – a nejen sporty týmové – posilují interakci mezi lidmi, kromě toho přispívají k sociální integraci a větší produktivitě práce; naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby podpořily snadný přístup ke sportu na pracovišti a zavedení pružnější pracovní doby, aby se pracovníci mohli věnovat sportovní činnosti;
16. zdůrazňuje, že v naší multikulturní společnosti může být sport nedílnou součástí formálního i neformálního vzdělávání a že studie ukázaly, že pravidelná tělesná aktivita zlepšuje duševní i tělesnou pohodu a zároveň má kladný vliv na schopnost učit se;
17. vyzývá Komisi, aby určila oblasti, ve kterých může být činnost EU přínosem s ohledem na činnosti, které již provádějí sportovní organizace a orgány členských států; domnívá se, že otevřená metoda koordinace je vhodnou cestou, jak dosáhnout lepší spolupráce na evropské úrovni v konkrétní oblasti tělovýchovné politiky a sportu pro všechny;
18. s ohledem na případnou bílou knihu Komise o sportu považuje za důležité začlenit do ní možnosti financování sportovních činností, které souvisejí s cíli uvedenými v článku 149 Smlouvy o ES;
19. vyzývá Radu, Komisi a členské státy, spolu s vnitrostátními a evropskými zastřešujícími organizacemi v oblasti sportu, aby v plném souladu se zásadou subsidiarity stanovily vhodný právní rámec a nástroje, které mohou být použity k navýšení investic do sportovní výchovy a výcviku mladých lidí v předškolních zařízeních a ve školách;
20. vyzývá Komisi, aby zajistila, že se právní předpisy použijí také pro poskytování služeb v odvětví sportu, stejně jako tomu je u jiných činností v rámci všech politik Společenství;
21. domnívá se, že dovednosti získané prostřednictvím sportovní činnosti by měly být uznávány v rámci jednotného referenčního systému začleněného do budoucího evropského rámce kvalifikací; vítá návrh Komise začlenit sport do působnosti evropského kreditního systému pro odborné vzdělávání a přípravu; domnívá se, že zvýšená transparentnost a uznávání licencí a diplomů pro poskytování služeb v odvětví sportu v Evropské unii by přispěly k volnému pohybu osob (studentů, sportovců, pracovníků a zaměstnavatelů) a dlouhodobému přizpůsobení sportovců pracovnímu trhu, jakož i k sociální soudržnosti v Evropě a k dosažení cílů Lisabonské strategie, jelikož se jedná o oblast s velkým potenciálem pro vznik pracovních míst;
22. zdůrazňuje, že výsledky Evropského roku výchovy prostřednictvím sportu (2004) je třeba řádně využít, a to shromažďováním a dalším rozvojem osvědčených postupů prostřednictvím nových iniciativ, které obdrží podporu z veřejných nebo soukromých zdrojů nebo které jsou podporovány v duchu sociální odpovědnosti podniků;
23. vyzývá Komisi, aby zohlednila a formulovala strategii uplatňovanou vůči zúčastněným subjektům, činitelům rozhodovacího procesu a občanům s cílem usnadnit konzultaci, pokud jde o činnost na evropské úrovni týkající se úlohy sportu při vzdělávání.
POSTUP
Název
Úloha sportu při vzdělávání
Číslo postupu
2007/2086(INI)
Příslušný výbor
CULT
Výbor, který vypracoval stanovisko
Datum oznámení na zasedání
EMPL 24.5.2007
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Ne
Navrhovatelka Datum jmenování
Evangelia Tzampazi 18.1.2006
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
8.5.2007
14.5.2007
5.6.2007
Datum přijetí
7.6.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
38
1
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Jan Andersson, Alexandru Athanasiu, Emine Bozkurt, Iles Braghetto, Philip Bushill-Matthews, Milan Cabrnoch, Ole Christensen, Derek Roland Clark, Luigi Cocilovo, Proinsias De Rossa, Harlem Désir, Harald Ettl, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Joel Hasse Ferreira, Stephen Hughes, Ona Juknevičienė, Jan Jerzy Kułakowski, Jean Lambert, Raymond Langendries, Elizabeth Lynne, Mary Lou McDonald, Thomas Mann, Ana Mato Adrover, Elisabeth Morin, Csaba Őry, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Kathy Sinnott, Jean Spautz, Gabriele Stauner, Anne Van Lancker, Gabriele Zimmer
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Udo Bullmann, Françoise Castex, Monica Maria Iacob-Ridzi, Sepp Kusstatscher, Mario Mantovani, Dimitrios Papadimoulis, Evangelia Tzampazi
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
27. 6. 2007
STANOVISKO Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví
pro Výbor pro kulturu a vzdělávání
k úloze sportu při vzdělávání
(2007/2086 (INI))
Navrhovatelka:
Christa Prets
NÁVRHY
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví vyzývá Výbor pro kulturu a vzdělávání jako příslušný výbor, aby do svého návrhu usnesení začlenil tyto návrhy:
1. uznává význam plné účasti dívek a žen ve sportovních aktivitách na všech úrovních; považuje rovnost pohlaví a nediskriminaci za cíle, které tvoří nedělitelnou součást vzdělávacích a sociálních funkcí sportu; zdůrazňuje potřebu zajistit ženám a mužům i chlapcům a dívkám rovný přístup ke sportu a účast v něm na všech úrovních a ve všech jeho funkcích a oblastech bez ohledu na jejich sociální původ, zejména pokud se týká zdravotně postižených osob, vzhledem k tomu, že zdravotně postižené ženy mohou čelit vícenásobné diskriminaci; zdůrazňuje navíc významnou úlohu sportu v oblasti veřejného zdraví, zejména v boji proti obezitě, která v EU v současnosti postihuje 21 milionů dětí;
2. pokud jde o vzdělávací a sociální hodnoty sportu, zdůrazňuje mimo jiné jeho účinnost při potírání rasismu a xenofobie a jeho sjednocující a zrovnoprávňující účinek, co se týče rovného zacházení a rovných příležitostí pro muže a ženy;
3. naléhavě žádá členské státy, aby při vypracovávání opatření v oblasti sportu a tělesné výchovy začlenily otázky rovnosti pohlaví tím, že budou v těchto politikách systematicky zohledňovat rozdíly mezi podmínkami, situací a potřebami žen a mužů; vyzývá Eurostat, aby dále rozpracoval ukazatele a získal kvalitnější statistické údaje o účasti mužů a žen ve sportu na všech úrovních;
4. poukazuje na to, že sport a tělesná aktivita mohou výrazně přispět k boji proti trendům negativně ovlivňujícím zdraví, například sedavému způsobu života a obezitě; odkazuje na nedávný průzkum Eurobarometru týkající se zdraví, potravin a výživy (listopad 2006), který se zabývá zdravotními a fyzickými charakteristikami Evropanů, jejich stravováním a problémy spojenými s obezitou a nedostatkem pohybu;
5. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby prostřednictvím začlenění tohoto aspektu do jejich studijního programu zajistily u učitelů tělesné výchovy školení na téma rovnosti pohlaví, a vyzývá, aby skončilo podceňování předmětu tělesné výchovy i profese jejích učitelů; zdůrazňuje význam, který pro děti v mateřských školkách a základních školách představuje možnost koedukace ve sportu, stejně jako od středoškolské úrovně výše varianta buďto koedukace ve sportu, nebo chlapeckých/dívčích tříd s cílem vybízet dívky k tomu, aby vyzkoušely sporty tradičně provozované muži; zdůrazňuje, že je zapotřebí prozkoumat alternativní formy tělesné aktivity, jež by bylo možno provozovat dobrovolně, nejlépe mimo povinné veřejné vzdělávání;
6. vyzývá členské státy, aby provedly studii kvantitativní a kvalitativní účasti dívek a chlapců na sportu v rámci škol i mimo ně a aby poskytly zdroje nutné k dalšímu rozšíření nabídky sportů, a tím vyšší účasti dívek na sportech; opětovně upozorňuje na potřebu monitorovat a hodnotit účinnost takových veřejných výdajů formou sestavování rozpočtu s ohledem na pohlaví a formou posuzování dopadu na ženy a muže;
7. naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby podporovaly začlenění zdravotně postižených žen do sportu, jelikož účast postižených žen na sportovních aktivitách je nižší než v případě postižených mužů;
8. připomíná své usnesení ze dne 5. června 2003 o ženách a sportu
Úř. věst. C 68E, 18.3.2004, s. 605. a naléhavě žádá, aby byla provedena doporučení obsažená v tomto usnesení; vyzývá Komisi, aby vypracovala rozsáhlou studii o postavení žen ve sportu, jak bylo navrženo na konferenci ministrů sportu EU konané dne 12. listopadu 2001 v Bruselu, a předložila mimo jiné statistiky o obecném postavení žen ve sportu a informace o sestavování rozpočtu s ohledem na pohlaví;
9. zdůrazňuje významnou úlohu sportu pro pozitivní osobní rozvoj a snadnější sociální začlenění; naléhavě žádá členské státy, aby podporovaly integraci dívek z různých etnických, náboženských či kulturních skupin do sportovních tříd a klubů, a to včetně mladých přistěhovalkyň bez dokladů; vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly projekty v této oblasti v rámci evropských iniciativ, jako jsou Mládež v akci, Občané pro Evropu, Evropský rok rovných příležitostí pro všechny a EYES;
10. vyzývá členské státy, aby zajistily rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k odborné přípravě a výkon zaměstnání v oblasti sportu;
11. naléhavě žádá Komisi, aby určila osvědčené postupy v boji proti sexuálnímu obtěžování a zneužívání ve sportu; naléhavě žádá členské státy, aby přijaly opatření k předcházení těmto jevům a k jejich odstranění a aby rozvinuly kampaně za účelem zvýšení informovanosti o dostupných prostředcích nápravy soudní cestou při zohlednění řady usnesení týkajících se uvedeného tématu, zejména usnesení Rady Evropy o předcházení sexuálnímu obtěžování a zneužívání žen, mladistvých a dětí ve sportu (Bratislavské usnesení) z března 2000 a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. června 2003 uvedené výše;
12. vyzývá členské státy, aby věnovaly důkladnou pozornost situacím, v nichž je vykořisťován dětský talent s cílem uspět ve sportovních soutěžích, a zdůrazňuje, že profesionální sportovní aktivity týkající se dětí musí respektovat jejich základní práva a nejlepší zájmy;
13. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby přijaly kroky ke zvýšení povědomí osob pracujících ve sportu (kluby, svazy aj.) o významu zahrnutí rovných podmínek pro muže a ženy do veškerých rozhodnutí, která činí, a do veškerých činností, které provozují, a o nezbytnosti zařadit rovnost mezi muži a ženami do svých cílů při plánování činnosti;
14. vyzývá členské státy k aktivní podpoře i implementaci tělesné výchovy a sportu jakožto povinné součásti vzdělávacího programu ve všech institucích základního a sekundárního;
15. vyzývá členské státy a příslušné orgány, aby zajistily rovnoměrné zastoupení žen a mužů ve všech rozhodovacích orgánech sportovních svazů a dalších příslušných orgánech a aby podpořily účast žen ve vedoucích pozicích prostřednictvím pozitivní diskriminace, při zohlednění řady usnesení týkajících se uvedeného tématu;
16. vybízí členské státy, aby podporovaly zastoupení ženských sportů v médiích s cílem zlepšit veřejné mínění, které o nich panuje, a přispět k šíření zásady rovnosti ve sportu;
17. naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby věnovaly důkladnou pozornost tělesnému a duševnímu zdraví dospívajících dívek, které soutěží na nejvyšší úrovni, a aby s maximální péčí posuzovaly, jaké účinky na jejich sexuální a reprodukční zdraví a na jejich tělesný a duševní rozvoj mohou mít některé požadavky, s cílem předcházet veškerým dopadům, které by mohly být v rozporu s významnou výchovnou úlohou sportu;
18. vyzývá členské státy, aby prostřednictvím cílených aktivit vybízely média k tomu, aby stejným způsobem oceňovala úspěchy atletů obou pohlaví.
POSTUP
Název
Úloha sportu při vzdělávání
Číslo postupu
2007/2086(INI)
Příslušný výbor
CULT
Výbor, který vypracoval stanovisko Datum oznámení na zasedání
FEMM 26.4.2007
Užší spolupráce – datum oznámení na zasedání
Navrhovatel Datum jmenování
Christa Prets 27.4.2007
Předchozí navrhovatel
Projednání ve výboru
4.6.2007
25.6.2007
Datum přijetí
25.6.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
22
0
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Edit Bauer, Emine Bozkurt, Esther De Lange, Edite Estrela, Věra Flasarová, Esther Herranz García, Urszula Krupa, Pia Elda Locatelli, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Zita Pleštinská, Christa Prets, Raül Romeva i Rueda, Amalia Sartori, Eva-Britt Svensson, Anna Záborská
Náhradník(ci) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Gabriela Creţu, Anna Hedh, Mary Honeyball, Elisabeth Jeggle, Maria Petre, Feleknas Uca, Corien Wortmann-Kool
Náhradník(ci) (čl. 178 odst. 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Poznámky (údaje, které jsou k dispozici jen v jednom jazyce)
...
VÝSLEDEK ZÁVĚREČNÉHO HLASOVÁNÍ VE VÝBORU
Datum přijetí
10.9.2007
Výsledek závěrečného hlasování
+:
–:
0:
19
1
0
Členové přítomní při závěrečném hlasování
Ivo Belet, Giovanni Berlinguer, Marie-Hélène Descamps, Milan Gaľa, Ovidiu Victor Ganţ, Vasco Graça Moura, Luis Herrero-Tejedor, Ruth Hieronymi, Manolis Mavrommatis, Ljudmila Novak, Doris Pack, Pál Schmitt, Hannu Takkula, Helga Trüpel, Henri Weber, Thomas Wise, Tomáš Zatloukal
Náhradník(ci) přítomný(í) přítomný(í) při závěrečném hlasování
Erna Hennicot-Schoepges, Elisabeth Morin, Christel Schaldemose
Náhradník(ci) (čl. 178 odst 2) přítomný(í) při závěrečném hlasování
