Otázka k ústnímu zodpovězení s rozpravou O-000114/2011
Radě
článek 115 jednacího řádu
Anneli Jäätteenmäki
,
Marielle De Sarnez
,
Jelko Kacin
,
Marietje Schaake
,
Edward McMillan-Scott
, Baroness
Sarah Ludford
,
Charles Goerens
,
Stanimir Ilchev
za skupinu ALDE Předmět: Postoj EU k Libyi
Reakce EU na lidové povstání a občanskou válku v Libyi byly poněkud váhavé a liknavé. V polovině února jednala Komise s libyjskými orgány o rámcové dohodě mezi EU a Libyí a o čerpání finanční pomoci ve výši 50 milionů EUR, zatímco libyjský lid demonstroval v ulicích Tripolisu a Benghází. O týden později volala Rada po „dialogu vedeném Libyí“, který by zklidnil situaci. Den nato urazil pan Kaddáfí libyjský lid, když jej nazval „krysami“ a „šváby“.
Před hlasováním o rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1973 neměla EU k Libyi společný postoj. Německo se hlasování zdrželo, zatímco Francie, Velká Británie a Portugalsko hlasovaly pro rezoluci.
Francie a Velká Británie celý proces vedly, zatímco vysoká představitelka EU pro zahraniční politiku Catherine Ashtonová většinou pouze reagovala. EU byla na vedlejší koleji a neukázala žádnou významnou iniciativu.
1. V jaké fázi se vysoká představitelka Catherine Ashtonová pokusila dosáhnout společného postoje EU k situaci v Libyi? S jakou konkrétní iniciativou vysoká představitelka Ashtonová přišla (vzhledem ke svým povinnostem stanoveným v článku 31 Lisabonské smlouvy)? Pokusila se vysoká představitelka Ashtonová sjednotit postoj EU před hlasováním o rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1973?
2. Situace v Libyi se nyní jeví tak, že se Kaddáfího armáda a povstalci dostali do patové situace. Jaké jsou další bezprostřední kroky, které budou v Libyi podniknuty?
