P6_TA(2005)0236
Mobilita pacientů a vývoj zdravotní péče
A6-0129/2005
Usnesení Evropského parlamentu o pohybu pacientů a vývoji zdravotní péče v Evropské unii (2004/2148(INI))
Evropský parlament
, -
s ohledem na sdělení Komise – "Následná opatření související s reflexním procesem na vysoké úrovni v oblasti pohybu pacientů a vývoje zdravotní péče v Evropské unii" (KOM(2004)0301) ("Sdělení Komise o mobilitě pacientů"),
-
s ohledem na článek 152 a články 5, 18, 43 a 47 Smlouvy o ES,
-
s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Modernizace sociální ochrany za účelem zlepšení kvality, dostupnosti a udržitelnosti zdravotní péče a dlouhodobé péče: podpoře vnitrostátních strategií s využitím "otevřené metody koordinace" (KOM(2004)0304) ("Sdělení Komise rozšiřující metodu otevřené koordinace"),
-
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
,
-
s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů e-Zdraví – vytváření lepší zdravotní péče pro evropské občany: Akční plán pro evropskou oblast e-Zdraví (KOM(2004)0356),
-
s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů eEurope 2002: Kritéria kvality internetových stránek týkajících se zdraví (KOM(2002)0667),
-
s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství ("Evropského soudního dvora") v případech Decker (C-120/95, 28. dubna 1998), Kohll (C-158/96, 28. dubna 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12. července 2001), IKA (C-326/00, 25. února 2003) a Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13. května 2003),
-
s ohledem na návrh Komise týkající se směrnice Evropského parlamentu a Rady o uznávání odborných kvalifikací (KOM(2002)0119),
-
s ohledem na návrh Komise týkající se směrnice Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu (KOM(2004)0002),
-
s ohledem na své usnesení ze dne 15. ledna 2003 o budoucnosti zdravotní péče pro starší občany a usnesení ze dne 11. března 2004 Úř. věst. C 38 E, 12.2.2004, s. 269
o zdravotní péči a péči pro starší občany Úř. věst. C 102 E, 28.4.2004, s. 862.
,
-
s ohledem na bod 45 svého jednacího řádu,
-
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin ( A6-0129/2005 ),
A.
vzhledem k tomu, že ve zdravotní péči v EU dochází ke změnám důsledku vývoje medicíny, technologie, elektronického zdravotnictví, informovanosti pacientů a zákonů;
B.
vzhledem k tomu, že systém E111 pro neplánované lékařské ošetření při dočasném pobytu v jiném členském státě nahrazuje Evropská karta zdravotního pojištění, a vzhledem k tomu, že je třeba nahradit nebo značně změnit byrokratický a omezující systém E112 plánovaného lékařského ošetření v jiném členském státě,
C.
vzhledem k tomu, že prevence představuje klíčový prvek komplexní zdravotnické politiky a systematická preventivní opatření prodlužují pravděpodobnou délku života, snižují nesrovnalosti mezi sociálními skupinami, pokud jde o čekací lhůty v systému zdravotní péče, a zastavují šíření chronických nemocí, a umožňuje tak snížení nákladů na léčení,
D.
vzhledem k tomu, že evropskou zdravotnickou politiku řídí nesourodým způsobem rozhodnutí Evropského soudního dvora o pohybu pacientů a že rozšíření přinese ještě komplexnější případy, kterými se Evropský soudní dvůr bude muset zabývat; vzhledem k tomu, že je v zájmu pacientů i vlád, aby byly bez odkladu schváleny a zavedeny jasné pokyny týkající se politiky a postupů;
E.
vzhledem k tomu, že hlavní odpovědnost za organizaci, financování a poskytování zdravotnických služeb a lékařské péče nesou členské státy, zatímco Evropská unie je odpovědná za oblast veřejného zdraví, podpory zdraví, výzkumu a včasné zjištění a funkci přeshraničního pohybu;
F.
vzhledem k tomu, že je nezbytné další objasnění, aby pacienti, zdravotníci i správci rozpočtu a pojistitelé správně chápali poskytování přeshraniční a nadnárodní zdravotní péče a zapojili se do ní,
G.
vzhledem k tomu, že existují významné logistické, administrativní, kulturní a klinické výzvy, pokud jde o zajištění sourodého, bezpečného a dostupného rámce pohybu pacientů pro EU,
H.
vzhledem k tomu, že zdravotnické systémy v Evropské unii jsou založeny na zásadách solidarity, rovnosti a univerzálnosti, aby se zaručilo, že se všem lidem bez ohledu na jejich příjmy, majetek a věk dostane v případě nemoci odpovídající kvalitní péče,
I.
vzhledem k tomu, že pohyb pacientů je kvůli rozdílům ve zdravotnických systémech a tradicích jednotlivých států složitou otázkou; vzhledem k tomu, že tato skutečnost by však neměla bránit snaze o vyřešení problémů koordinace a efektivnosti, kterým čelí uživatelé, a snaze o zlepšení služeb,
1.
vítá sdělení Komise o pohybu pacientů a koncepce, které navrhuje pro vytvoření struktury spolupráce v oblasti zdravotní péče;
2.
s náležitým ohledem na prioritu udržení a zajištění neomezeného a všeobecného přístupu k veřejnému zdravotnictví zdůrazňuje potřebu Evropské unie bezodkladně vypracovat souvislou politiku v oblasti pohybu pacientů s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropských společenství a zprávu Skupiny na vysoké úrovni zabývající se otázkou pohybu pacientů a vývoje zdravotní péče a schválit pokyny pro její používání ze strany pacientů, zdravotníků a financujících agentur; je přesvědčen, že pacient trpící chorobou, která ohrožuje jeho život, by měl mít právo a možnost vyhledat včasné léčení v jiném členském státě, jestliže takové léčení není možné uskutečnit v jeho vlastní zemi nebo není-li jej možné uskutečnit v náležité době;
3.
je přesvědčen, že další spolupráce mezi členskými státy, v případě potřeby koordinovaná Komisí, by se měla zaměřit na konkrétní problematiku spojenou s přeshraniční zdravotní péčí; věří, že zvláštní pozornost by se měla zároveň věnovat aspektům regionální spolupráce a mělo by se odpovídajícím způsobem přihlížet ke zkušenostem získaným v příhraničních regionech; domnívá se, že tímto způsobem je možné usilovat o řešení vytvářená na míru pro konkrétní regiony tak, aby se uspokojily potřeby obyvatel a že praktické zkušenosti lze použít ve formě modelů osvědčené praxe;
4.
domnívá se, že otázka pohybu pacientů vyžaduje zvláštní návrh Komise, že směrnice o službách by se měla zaměřit spíše na pohyb služeb než na pohyb pacientů a že by tato směrnice měla zahrnovat výzvu, aby Komise předložila návrh o pohybu pacientů do šesti měsíců ode dne, kdy toto opatření vstoupí v platnost; dále se domnívá, že by tento návrh měl být založen na práci skupiny na vysoké úrovni pro otázky zdravotnictví a lékařské péče a měl by se zabývat zejména rámcem pro pokyny pro pacienty, zdravotníky a manažery zdravotnictví a návrhy týkajícími se informování pacientů, jejich bezpečností a důvěrností dat o pacientech;
5.
lituje, že sdělení Komise o pohybu pacientů neobsahuje časový harmonogram akcí a neobsahuje žádný závazek k integrované politice v oblasti pohybu pacientů;
6.
domnívá se, že otevřená metoda koordinace je vhodným rámcem pro řešení problematiky pohybu pacientů, aniž by se přitom vylučovala spolupráce mezi státy v záležitostech, které jsou odpovědností zdravotnických služeb členských států;
7.
je přesvědčen, že pokyny by měly zahrnovat postupy pro zajištění dostupnosti lékařského ošetření, zdrojů informací o zdravotnících a zdravotnických zařízeních, způsoby platby za poskytnutí zdravotní péče, opatření na podporu při cestování a jazykovou podporu, opatření na zajištění průběžné péče, následné sledování, rekonvalescenci a rehabilitaci před návratem nebo po něm, postupy při podávání stížností a další související postupy a zvláštní péči o přestárlé osoby a důchodce; zdůrazňuje, že způsob platby za péči by měl být jednotný a nestranný, aby bylo možné vyhnout se nerovnostem a znevýhodňování některých pacientů;
8.
považuje za nezbytné podporovat přeshraniční spolupráci v zájmu poskytování účinného nebo neodkladného léčení především v naléhavých případech, při chronických onemocněních a vážných chorobách nebo alergiích;
9.
vítá sdělení Komise o rozšíření "otevřené metody koordinace" na oblast zdravotní péče a dlouhodobé péče a očekává následné činnosti zaměřené na zajištění mechanismu pro strukturování spolupráce mezi členskými státy se specifickými cíli a pravidelná přezkoumání;
10.
vyzývá k celkovému vědeckému přístupu zaměřenému na co možná nejlepší strukturování procesu otevřené metody koordinace; domnívá se, že to vyžaduje jednotnost dat na evropské úrovni a také centrální rejstřík na nejvyšší úrovni a že by se mělo prozkoumat, do jaké míry lze integrovat data, která jsou již nyní k dispozici;
11.
vítá pracovní plán Generálního ředitelství EK pro zdraví a ochranu spotřebitele pro rok 2005 v rámci rámcového programu pro veřejné zdraví, který obsahuje pilotní návrhy přeshraniční spolupráce ve zdravotnických službách, jež mají pomoci rozvinout spolupráci a určit potenciální výhody a problémy spojené s takovou spoluprací;
12.
považuje nedostatečný pokrok, jehož bylo dosaženo v oblasti informací pacientů, za vážnou hrozbu pro vývoj zdravotní péče v EU a především pro celkové zajištění pohybu pacientů; vyzývá naléhavě Komisi a Radu, aby navrhly rámec pro běžné informace pacientů;
13.
kritizuje skutečnost, že ještě neproběhla koordinace názorů na práva a povinnosti pacientů, jak to doporučil reflexní proces, a vyzývá Radu a Komisi, aby tak neprodleně učinily; vyzývá členské státy, aby přijaly zákon o pacientech nebo chartu práv pacientů, které by zaručovaly mimo jiné tato práva:
-
právo na vhodnou a odbornou zdravotní péči, kterou poskytne kvalifikovaný zdravotnický personál,
-
právo na snadno srozumitelné, odborné a vhodné informace a rady lékaře,
-
právo na sebeurčení na základě úplných informací,
-
právo na zdravotní dokumentaci a na nahlédnutí do ní,
-
právo na zachování mlčenlivosti a ochranu dat,
-
právo podat stížnost,
-
záruku, že bez pacientova předchozího souhlasu se nebudou provádět žádná pozorování nebo lékařské experimenty;
14.
je přesvědčen, že i když členské státy mají lepší podmínky pro vypracování jasných vnitrostátních zásad v oblasti informací pacientů relevantních pro své systémy zdravotní péče, nemělo by to Komisi bránit v tom, aby zaváděla společné základní prvky informací pacientů; vypracovávala přehled svých zdravotnických služeb a stanovovala práva a povinnosti pacientů, hrazené léčení a údaje o refundacích;
15.
vyzývá Komisi, aby při dodržování vnitrostátních předpisů zvážila harmonizaci postupů týkajících se úhrad nákladů, jak je za účelem vytvoření právní jistoty pacientů ohledně úhrad stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 (Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1).
a také v rozsudcích Soudního dvora Evropských společenství;
16.
vyzývá Komisi, aby do 1. ledna 2007 vypracovala soubor směrnic o základních problémech pohybu pacientů; je přesvědčen, že tyto směrnice by měly být doplněny národními směrnicemi, které jednotlivé členské státy vypracují v průběhu následujících 12 měsíců;
17.
domnívá se, že v souvislosti s pohybem pacientů by se přednostně měly schválit zásady o přístupu k takovým typům léčby, které v pacientově členském státě neexistují, a takovým typům léčby, které jsou naléhavě nutné, ale nejsou v pacientově členském státě okamžitě k dispozici;
18.
považuje za nezbytné, aby členské státy v zájmu dalšího usnadnění pohybu pacientů mezi členskými státy schválily předpisy týkající se předepisování léků, uplatňování předepsané léčby a proplacení nákladů na pacientova léčiva v jiném členském státě;
19.
vyzývá Komisi, aby stanovila termíny pro shromáždění a hodnocení údajů o stávajícím přeshraničním pohybu pacientů, a vybízí Komisi, aby co nejdříve oznámila výsledky těchto studií; zdůrazňuje hodnocení a sdílení zkušeností z přeshraničních dohod, jako například projektů Euregio;
20.
požaduje, aby Komise předložila zprávu o charakteru a rozšíření zdravotní turistiky a míře, v níž je v současné době refundována statutárními institucemi a soukromým sektorem pojišťovnictví nebo placena v hotovosti;
21.
vyzývá Komisi a členské státy, aby do června 2007 vypracovaly zprávu o rozsahu pohybu pacientů a zdravotnických službách, které byly poskytnuty ve veřejném a soukromém zdravotním sektoru navštěvujícím i místním osobám;
22.
vyzývá členské státy, aby včas předložily jasné a průhledné rámce pro zajištění přeshraniční zdravotní péče, které byly pro letošní rok ohlášeny jako součást činnosti skupiny na vysoké úrovni;
23.
výrazně podporuje snahy o zdokonalení informací a zákonů týkajících se pohybu pracovníků z oblasti zdravotní a sociální péče; připomíná Komisi, že účinné mechanismy na podporu vysoké úrovně bezpečnosti pacientů musí být začleněny do směrnice o uznávání odborných kvalifikací;
24.
bere na vědomí význam práce ve snaze vytvořit jednotný rejstřík EU lékařů a jiných pracovníků ve zdravotnictví, jimž byla pozastavena nebo doživotně zakázána činnost z důvodu nezpůsobilosti či zanedbání povinné péče; je přesvědčen, že k tomuto rejstříku by měli mít přístup pacienti i ti, kdo zajišťují zdravotní péči; a požaduje od Komise pravidelné zprávy o pokroku;
25.
zdůrazňuje možné riziko "odlivu mozků" z nových členských států do států, které nabízejí vyšší platy, následně ohrožující kapacitu a úroveň jejich systémů zdravotní péče; proto vyzývá k provedení průzkumu možného dopadu zvýšeného pohybu pacientů na přesun kvalifikovaných pracovníků a k provedení průzkumu v oblasti budoucí poptávky po pracovnících ve zdravotnictví a jejich nabídky prostřednictvím systémů vyššího vzdělávání v EU;
26.
zdůrazňuje, že volný pohyb pacientů zároveň stimuluje zdravotnické služby jednotlivých zemí k tomu, aby dosahovaly nejvyšší možné úrovně a aby poskytováním kvalitních služeb nedávaly pacientům důvod k využití stejných zdravotnických služeb v zahraničí;
27.
vítá snahy směřující k vytvoření evropských referenčních středisek a potenciální výhody, které tato střediska mohou přinést při léčbě vzácných onemocnění; je si vědom toho, že pacienti, kteří jsou postiženi nějakým vzácným onemocněním, často potřebují větší pomoc při hledání specializované péče; vyzývá k tomu, aby zřízení evropských referenčních středisek nebylo omezeno pouze na vzácná onemocnění, ale aby jejich působnost byla rozšířena na všechny choroby, u nichž je k dispozici zvláštní koncentrace zdrojů a odborných znalostí; zdůrazňuje, že kromě léčení takových chorob by evropská referenční střediska měla hrát i významnou úlohu v získávání dalších lékařských posudků a v dalším školení zdravotnických odborníků;
28.
upozorňuje, že k podpoře evropské sítě referenčních středisek budou potřebné další finanční prostředky;
29.
věří, že sdílení kapacit, především v případech specializované formy péče, může významně přispět k zvýšení efektivnosti služeb poskytovaných zdravotnictvím;
30.
bere na vědomí, že ve studii Univerzity v Yorku zaměřené na pacienty Spojeného království, kteří byli léčeni v cizině, 87 % pacientů uvedlo, že jejich motivací byla vyhlídka delší čekací doby na ošetření v Anglii; nicméně je přesvědčen, že převážná většina pacientů bude i nadále dávat přednost zdravotní péči co možná nejblíže domovu;
31.
vítá závazek Komise podporovat stávající zákon o ochraně údajů; věnuje pozornost významu zajišťování účinné a bezpečné metody výměny záznamů o pacientech mezi členskými státy;
32.
vítá sdělení Komise vytyčující akční plán elektronického zdravotnictví a uznává, že informační a komunikační technologie, zejména Internet, mohou zlepšit přístup ke zdravotnickým službám a jejich kvalitu a efektivnost, i když se mohou rovněž zvýšit nerovnosti v důsledku "digitální propasti"; zdůrazňuje potřebu uplatňování kritérií kvality pro zdravotnické internetové zdroje; je si vědom úlohy, kterou mohou telemedicína a telepsychiatrie hrát ve zlepšení možností péče o pacienty a ve snížení potřeby pohybu pacientů; domnívá se, že je také potřeba zohlednit nerovnosti, pokud jde o přestárlé a negramotné osoby;
33.
vyzývá Komisi, aby dohlížela na zavádění Evropské karty zdravotního pojištění v členských státech, aby se zajistilo, že členské státy budou poskytovat veřejnosti jasné a srozumitelné informace o tom, jak karta funguje;
34.
žádá Komisi, aby zvážila možnost, že by Evropská zdravotní karta tvořila základ pro prosazování společného přístupu k identifikačním údajům pacientů a vývoji nových funkcí, například ukládání údajů o zdravotním stavu pro případ nutného poskytnutí první pomoci, v souladu s akčním plánem eEurope 2005 schváleném na zasedání Evropské rady v Seville ve dnech 21. a 22. června 2002;
35.
vyzývá Komisi, aby vypracovala návrh, podle kterého by se na základě souhlasu zúčastněných stran zaznamenávaly do Evropské karty zdravotního pojištění nejen údaje o pojištění, ale také zdravotní údaje pacientů, což by usnadnilo jejich pohyb mezi členskými státy a zajistil by se odpovídající přístup k péči a léčení, které jejich zdravotní stav vyžaduje;
36.
požaduje, aby Komise zvážila, jak lze Evropskou kartu zdravotního pojištění lépe provázat s potřebami důchodců jednoho členského státu, kteří dočasně bydlí nebo pobývají v jiném členském státě;
37.
bere nicméně na vědomí, že pokud jde o nové funkce Evropské karty zdravotního pojištění, musí být zajištěna vyšší úroveň ochrany dat, a data na uložená na kartě a informace vyměňované mezi příslušnými orgány musí zohledňovat stávající předpisy pro ochranu dat;
38.
vítá skutečnost, že v Komisi došlo k vytvoření skupiny na vysoké úrovni a také že byla zřízena pracovní skupina pro zdravotnictví, která se schází na oficiální úrovni v rámci Rady; žádá, aby Evropský parlament pravidelně dostával od Komise a od Rady aktuální informace o činnostech těchto skupin; zároveň požaduje, aby Evropský parlament každého půl roku dostával od této skupiny na vysoké úrovni zprávu;
39.
je přesvědčen, že bezpečnost pacientů je mimořádně důležitá pro vývoj účinné politiky v oblasti zdravotnictví v EU; uznává potřebu úzké spolupráce se Světovou aliancí pro bezpečnost pacientů WHO; důrazně vyzývá skupinu na vysoké úrovni, aby předložila návrhy na síť bezpečnosti pacientů EU co nejdříve v roce 2005;
40.
zdůrazňuje, že k otázkám zdravotní péče a bezpečnosti pacientů se musí přihlížet při plánování a uskutečňování politiky v dalších oblastech; lituje občasného napětí mezi vnitřním trhem a cíli zdravotní péče; je přesvědčen, že zdraví občanů je předpokladem hospodářských výsledků a konkurenceschopnosti Evropy;
41.
zdůrazňuje, že středem celého systému je takový pacient, který má přirozený zájem o své zdraví a o kvalitu a přístupnost zdravotní péče, který je příjemcem péče a který za péči, jež dostává, platí buď přímo nebo prostřednictvím zdravotního pojištění nebo daní; je proto přesvědčen, že pacienti mají plné právo na úplné informace o svém léčení a zdravotním stavu a mají plné právo na účast v rozhodování o využívání zdravotní péče;
42.
je přesvědčen, že je třeba zajistit síť příslušných informací přístupných pacientům, zdravotníkům a vedoucím pracovníkům po celé EU; vítá proto skutečnost, že Komise zřídila zdravotnický portál EU, a doufá, že tento portál bude uveden do provozu do konce roku 2005, jak je plánováno;
43.
souhlasí, že je třeba poskytnout občanům právní jistotu a jasný přehled o jejich právech a povinnostech ohledně přístupu ke zdravotní péči a úhradě nákladů vzniklých v jiném členském státě;
44.
považuje za nezbytné, aby se vypracovala charta práv pacientů, která by se mimo jiné zabývala otázkami pohybu pacientů;
45.
vyzývá Komisi, aby vypracovala zásady pro jasnou definici pojmů jako například "neodkladně", "standardní praxe", "srovnatelné náklady" "nemocniční péče", "ambulantní péče většího rozsahu" a "ambulantní péče menšího rozsahu" a zajistila mezi členskými státy maximální jednotnost ohledně schválení požadavků a výkladu termínu "ze zdravotního hlediska oprávněný časový limit" předem;
46.
zdůrazňuje, že by přeshraniční zdravotní péče měla být poskytována pouze v případě nutnosti nebo z důvodu nepřijatelné prodlevy při poskytnutí lékařského ošetření; je přesvědčen, že zůstává odpovědností členských států, aby zajistily existenci veřejných zdravotnických služeb založených na principu všeobecné a neomezené dostupnosti, v důsledku čehož bude pohyb pacientů ve velkém měřítku zbytečný;
47.
obává se, aby podmínky lékařského ošetření nediskriminovaly pacienty s nízkými příjmy tím, že by například museli před proplacením výdajů zaplatit náklady na léčbu v jejich plné výši;
48.
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států.
