P7_TA(2010)0468
Řádná správa s ohledem na regionální politiku EU
A7-0280/2010
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2010 o řádné správě s ohledem na regionální politiku EU: postupy podpory a kontroly ze strany Evropské komise ( 2009/2231(INI) )
Evropský parlament
, –
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a především na její články 174 až 178,
–
s ohledem na návrh Komise na revizi finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie ze dne 28. května 2010 ( KOM(2010)0260 ),
–
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25.
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 21. října 2008 o řízení a partnerství na vnitrostátní a regionální úrovni a o základně pro projekty v oblasti regionální politiky Úř. věst. C 15 E, 21.1.2010, s. 10.
,
–
s ohledem na své usnesení ze dne 15. června 2010 o transparentnosti regionální politiky a o jejím financování Přijaté texty, P7_TA(2010)0201 .
,
–
s ohledem na bílou knihu Výboru regionů o víceúrovňové správě ze dne 17.–18. června 2009 a zprávu o konzultaci,
–
s ohledem na závěry neformální schůze ministrů, která se konala ve dnech 16.–17. března 2010 v Malaze,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 6. září 2004 nazvané Odpovědnosti členských států a Komise při sdíleném řízení strukturálních fondů a Fondu soudržnosti - Současná situace a výhledy pro nové programové období po roce 2006 ( KOM(2004)0580 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 14. května 2008 o výsledcích jednání o strategiích a programech politiky soudržnosti na programové období 2007–2013 ( KOM(2008)0301 ),
–
s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtové roky 2006 a 2008,
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 19. února 2008 nazvané Akční plán na posílení kontrolní úlohy Komise v rámci sdíleného řízení strukturálních opatření ( KOM(2008)0097 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. února 2009 nazvané Zpráva o provádění akčního plánu na posílení kontrolní úlohy Komise v rámci sdíleného řízení strukturálních opatření ( KOM(2009)0042 ),
–
s ohledem na sdělení komisařů Sameckiho a Špidly ze dne 28. října 2009 Komisi obsahujícího průběžnou zprávu o sledování akčního plánu na posílení kontrolní úlohy Komise v rámci sdíleného řízení strukturálních opatření ( SEK(2009)1463 ),
–
s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. února 2010 nazvané Dopad akčního plánu na posílení kontrolní úlohy Komise v rámci sdíleného řízení strukturálních opatření ( KOM(2010)0052 ),
–
s ohledem na článek 48 jednacího řádu,
–
s ohledem na zprávu Výboru pro regionální rozvoj ( A7–0280/2010 ),
A.
vzhledem k tomu, že provádění politiky soudržnosti je převážně decentralizované a založené na orgánech nižší než celostátní úrovně, jež za ně odpovídají,
B.
vzhledem k tomu, že politika soudržnosti je první oblastí, v níž se uplatňuje víceúrovňová správa jako nástroj zlepšování kvality rozhodovacího procesu pomocí aktivního zapojení orgánů nižší než celostátní úrovně z předlegislativní fáze projednávání návrhů,
C.
vzhledem k tomu, že víceúrovňové řízení znamená koordinované kroky Unie, členských států a místních a regionálních orgánů i sociálně-ekonomických partnerů a nevládních organizací, založené na zásadách partnerství a spolufinancování, jejichž cílem je navrhování a provádění politik Evropské unie, přičemž z této definice plyne, že odpovědnost je rozdělena mezi různé správní úrovně,
D.
vzhledem k tomu, že zpráva Evropského účetního dvora za rok 2006 ukázala, že stávající kontrolní systém pro politiku soudržnosti není s 12% chybovostí u proplácených výdajů dostatečně účinný, a zpráva za rok 2008 tyto údaje potvrdila s 11 % neoprávněně proplacených prostředků,
E.
vzhledem k tomu, že Komise musí posílit svou kontrolní úlohu s cílem snížit chybovost, zlepšit kontrolní systém a zvýšit pomoc nižším správním orgánům a příjemcům, což dlouhodobě povede k uživatelsky přívětivější politice více zaměřené na výsledky,
F.
vzhledem k tomu, že příliš složité postupy podávání žádostí o financování a příliš četné kontroly jsou spojeny s rizikem, že odradí případné příjemce politiky soudržnosti,
G.
vzhledem k tomu, že praktických řešení, která naši spoluobčané očekávají v oblasti veřejných služeb (veřejná doprava, pitná voda, veřejné zdraví, sociální bydlení, veřejné vzdělávání atd.), lze dosáhnout pouze řádným řízením na úrovni dvou vzájemně se doplňujících systémů: na jedné straně institucionální systém rozdělení pravomocí a finančních prostředků mezi celostátní, místní a regionálními orgány, na straně druhé systém partnerství, který spojuje všechny veřejné a soukromé aktéry, jichž se na daném území dotýká určitá otázka,
H.
vzhledem k tomu, že partnerství, které bere v úvahu všechna relevantní společenství a skupiny, může být prospěšné a představovat přidanou hodnotu pro realizaci politiky soudržnosti prostřednictvím posílení legitimity, zaručené transparentnosti a lepšího využití fondů a že by mělo být také posuzováno z hlediska sociální a občanské hodnoty, kterou představuje,
I.
vzhledem k tomu, že integrovaný přístup musí brát v úvahu specifické charakteristiky území (geografická a přírodní znevýhodnění, odliv obyvatelstva, velmi vzdálené oblasti apod.), aby byl schopen řešit místní a regionální problémy,
Uplatňování víceúrovňové správy
1.
vítá bílou knihu Výboru regionů o víceúrovňové správě a uznání subsidiarity na nižší než celostátní úrovni v Lisabonské smlouvě; zdůrazňuje, že víceúrovňový přístup by se měl uplatňovat nejen vertikálně, ale i horizontálně, mezi subjekty na stejné úrovni, a to ve všech politikách Unie se sdílenou pravomocí, včetně politiky soudržnosti;
2.
vítá závěry neformální schůze ministrů v Malaze v březnu 2010 a domnívá se, že víceúrovňová správa je předpokladem pro dosažení územní soudržnosti v Evropě; vyzývá k tomu, aby tato zásada byla pro členské státy povinná v oblastech politiky se silným územním vlivem, aby byl zajištěn vyrovnaný územní rozvoj v souladu se zásadou subsidiarity; zdůrazňuje, že toto opatření by v žádném případě nemělo vést k postupům představujícím větší zátěž;
3.
domnívá se, že uspokojivá víceúrovňová správa by měla být založena na přístupu zdola nahoru a měla by brát ohled na administrativní rozdíly v různých členských státech; žádá členské státy, aby stanovily nejúčinnější metody pro zavedení víceúrovňové správy a zlepšily spolupráci s regionálními a místními orgány i se správou Společenství, a to například tím, že budou zvát zástupce všech správních úrovní na pravidelné schůze pořádané spolu s Komisí, nebo že zřídí „evropské územní pakty“, které by na dobrovolném základě sdružovaly všechny dané správní úrovně;
4.
doporučuje, aby se analýzy územního dopadu staly běžnou praxí, a aby se proto do procesu zapojovaly ještě před přijetím politického rozhodnutí různé dotčené strany, aby tak byly podchyceny hospodářské, sociální a environmentální dopady legislativních a nelegislativních návrhů Společenství na jednotlivá území;
5.
zdůrazňuje, že víceúrovňová správa umožňuje lépe využít potenciál územní spolupráce díky vztahům mezi soukromými a veřejnými subjekty ze sousedících států; vyzývá ty členské státy, které tak ještě neučinily, aby co nejdříve přijaly nezbytná opatření umožňující vytvoření evropských seskupení pro územní spolupráci; doporučuje, aby Komise podporovala výměnu informací mezi již vytvořenými ESÚS a seskupeními, která se právě tvoří v rámci stávajících programů; oceňuje kvalitní práci, kterou odvedl Výbor regionů v otázce ESÚS, a vyzývá k využívání dostupných nástrojů, zejména platformy pro sledování Lisabonské strategie a sítě monitorování subsidiarity, s cílem podpořit výměnu osvědčených postupů mezi regiony a členskými státy v zájmu stanovení a společného určení cílů, dalších plánovacích kroků a nakonec provedení srovnávacího hodnocení výsledků politiky soudržnosti;
6.
vyzývá vnitrostátní, regionální a místní orgány, aby v současném programovém období intenzivněji používaly integrovaný přístup; navrhuje, aby tento přístup byl prohlášen za povinný v souvislosti s budoucí politikou soudržnosti; domnívá se, že flexibilní a integrovaný přístup musí nejen zohledňovat hospodářské, sociální a environmentální aspekty územního rozvoje, ale rovněž umožnit koordinaci zájmů různých partnerů s ohledem na územní specifika s cílem řešit příslušné místní a regionální problémy;
7.
vyzývá Komisi, aby vypracovala návod pro veřejnoprávní a soukromé subjekty, jak zavádět do praxe zásady víceúrovňové správy a integrovaný přístup; doporučuje, aby kroky směřující k podpoře těchto dvou přístupů byly financovány z technické podpory EFRR;
8.
doporučuje, aby Výbor regionů využil dny otevřených dveří 2011, a pokud je to nyní ještě možné, dny otevřených dveří 2010 jako příležitosti k podpoře a prohloubení diskuse o tom, jak nalézt nejvhodnější prostředky na podporu víceúrovňové správy; doporučuje, aby víceúrovňová správa byla zahájena a zavedena ve všech regionech EU od roku 2011;
9.
konstatuje, že decentralizovaný mechanismus plnění je klíčovým faktorem víceúrovňové správy; s ohledem na nezbytné zjednodušení vyzývá naléhavě členské státy a regiony, aby ve vhodných případech přenášely provádění částí operačních programů na nižší úrovně, a zejména aby lépe využívaly možností celkových grantů; vybízí členské státy, aby přijaly požadovaná decentralizační opatření na legislativní i rozpočtové úrovni s cílem umožnit řádné fungování systému víceúrovňové správy za současného dodržování zásad partnerství a subsidiarity, zdůrazňuje nezbytnost většího zapojení regionálních a místních orgánů, zejména pokud mají legislativní pravomoc, protože tyto orgány nejlépe znají možnosti a potřeby svých regionů a mohou proto přispět k lepšímu provádění politiky soudržnosti;
10.
vyzývá členské státy, aby již do úvodních fází jednání o právních předpisech Unie a o programech využívajících strukturální fondy zapojily příslušné regionální a místní orgány a aktéry občanské společnosti, aby byl umožněn včasný dialog mezi různými úrovněmi správy; vyzývá tyto orgány, aby se podílely na činnosti odpovědných rozhodovacích orgánů na základě rovnoprávnosti s celostátními představiteli;
11.
zdůrazňuje, že podmínkou účinného využívání fondů a jejich co nejvyššího dopadu je dostatečná správní kapacita jak na úrovni EU, tak na regionální a místní úrovni; žádá proto Komisi, aby zlepšila svoji správní kapacitu s cílem zvýšit přidanou hodnotu politiky soudržnosti a dlouhodobý efekt prováděných činností, a vyzývá členské státy, aby vytvořily vhodné správní struktury a lidský kapitál, pokud jde o přijímání pracovníků, odměňování, vzdělávání, zdroje, postupy, transparentnost a dostupnost;
12.
vyzývá členské státy, aby tam, kde je to vhodné, rovněž posilovaly úlohu regionálních a místních orgánů při přípravě, řízení a provádění programů i zvýšily prostředky, které mají tyto orgány k dispozici; v politice soudržnosti doporučuje přijetí metodiky místního rozvoje založené na místním partnerství, zejména u projektů týkajících se otázek měst, venkova a přeshraničních záležitostí; vyzývá Komisi, aby podpořila partnerství mezi regiony s podobným specifickým potenciálem rozvoje a aby zajistila zřízení vhodného rámce na úrovni EU pro koordinaci makroregionální spolupráce;
13.
má za to, že zásady partnerství a spolufinancování posilují odpovědnost orgánů na nižší než celostátní úrovni za provádění politiky soudržnosti; připomíná, že se k těmto zásadám řádné správy hlásí, a žádá, aby byly nadále uplatňovány i navzdory omezování veřejných výdajů v důsledku hospodářské krize;
14.
doporučuje, aby byla posílena praxe partnerství, a vyzývá Komisi, aby navrhla dohodnutou definici koncepce partnerství jako podmínky pro budování skutečných partnerských vztahů s regionálními a místními orgány a aktéry občanské společnosti; žádá Komisi, aby pečlivě ověřila provádění této zásady tím, že vytvoří konkrétní hodnotící nástroje a pomocí nástrojů IKT rozšíří v této oblasti osvědčené postupy; připomíná, že toto partnerství může přispět k účinnosti, legitimnosti a transparentnosti ve všech stadiích plánování a provádění strukturálních fondů a může posílit využívání a osvojování výsledků programů; zdůrazňuje důležitou úlohu dobrovolnosti v procesu partnerství;
15.
připomíná, že je nutné konzultovat se širokou veřejností prostřednictvím organizací zastupujících občanskou společnost a nevládních organizací s cílem reagovat na jejich návrhy, a zdůrazňuje, že účast občanské společnosti zvyšuje legitimitu rozhodovacích procesů; konstatuje, že snahy o zajištění účasti veřejnosti v přípravné fázi operačních programů na období 2007–2013 nebyly tak přesvědčivé, jak se předpokládalo; vyzývá Komisi, aby stanovila osvědčené postupy a usnadnila jejich používání s cílem zvýšit zapojení veřejnosti během příštího programového období;
16.
žádá, aby zásada víceúrovňové správy byla začleněna do všech fází přípravy a provádění strategie EU2020, čímž se zajistí, že se regionální a místní orgány, které ji budou uplatňovat, budou s výsledky ztotožňovat; v této souvislosti připomíná návrh na vytvoření územního paktu místních a regionálních orgánů týkajícího se strategie Evropa 2020, který by měl za cíl pobízet regiony a města k tomu, aby přispívaly k úspěšné realizaci cílů strategie 2020;
17.
doporučuje Komisi, aby znovu posoudila možnost realizace pilotního projektu Evropského parlamentu s názvem „Erasmus pro zvolené místní a regionální zástupce“, a v zájmu zvýšení standardů navrhovaných projektů a pro dosažení cíle účinnosti vyzývá Komisi, aby v rámci rozpočtové položky EFRF na technickou podporu zřídila systém vzdělávání a mobility pro místní a regionální aktéry zapojené do nynějších programů politiky soudržnosti spolu s partnery specializovanými na provádění koncepcí integrovaného přístupu a víceúrovňové správy; vyzývá proto Komisi, aby prostředky na tyto iniciativy vynakládala účinně a aby posílila spolupráci s regionálními a místními orgány, a to rovněž prostřednictvím Výboru regionů;
18.
domnívá se, že evropské sítě regionů by měly rozšířit svou činnost v oblasti osvědčených postupů v oblasti řízení a partnerství, měly by více zdůraznit politické a strategické zkušenosti z předchozích programových cyklů a měly by zajistit veřejný přístup ke klíčovým informacím o osvědčených postupech ve všech jazycích EU, a přispět tak ke skutečnému uplatňování osvědčených postupů;
Posílení úlohy Komise při podpoře regionálních a místních orgánů
19.
je toho názoru, že silnější úloha na regionální a místní úrovni musí odpovídat posílené dozorčí úloze Komise se zaměřením na prověřování auditorských systémů, spíše než jednotlivých projektů; v této souvislosti požaduje, aby byl zřízen systém osvědčování vnitrostátních služeb, který by fungoval na evropské úrovni; vyzývá Komisi, aby dokončila schvalování zpráv o posouzení shody, aby se předešlo zpožděným platbám a ztrátám finančních prostředků v důsledku jejich rušení, a aby do roku 2012 předložila návrh na přijatelné riziko výskytu chyb;
20.
vítá zjištění zprávy Komise o akčním plánu z února 2010 a dosavadní zahájení nápravných a preventivních opatření; vyzývá GŘ REGIO, aby v této činnosti pokračovalo po celou dobu provádění, aby byl zachován impuls poskytnutý akčním plánem;
21.
zdůrazňuje, že evropské iniciativy v oblasti soudržnosti a strukturální politiky by měly být lépe koordinovány, aby neohrožovaly koherentnost regionální politiky; požaduje proto, aby byla v Komisi posílena koordinace mezi GŘ REGIO, které má v působnosti politiku soudržnosti a strukturální politiku, a generálními ředitelstvími odpovědnými za související iniciativy v jednotlivých odvětvích; s ohledem na posílení úlohy regionálních a místních samospráv díky Lisabonské smlouvě požaduje, aby byly tyto samosprávy více zapojeny do vypracovávání politik na úrovni Komise, aby se zvýšila odpovědnost na úrovni vedoucích pracovníků projektů: mimo jiné požaduje, aby Komise více kontrolovala výsledky na místě, čímž by se zkvalitnilo hodnocení účinnosti projektových struktur a toho, do jaké míry přijatá opatření dosahují stanovených cílů;
22.
vyzývá Komisi, aby posílila iniciativu „školení školitelů“ pro řídící a certifikační orgány; zdůrazňuje, že je třeba zajistit permanentní monitoring, aby obsah školení byl skutečně rovnoměrně přenášen na nižší úrovně a aby místní subjekty nebyly přehlíženy;
23.
vyzývá Komisi, aby rychle zahájila činnost nového portálu v databázi SFC 2007, který všem subjektům zabývajícím se strukturálními fondy poskytne přímý přístup k příslušným informacím; doporučuje, aby členské státy propagovaly a šířily informace o tomto nástroji mezi regionálními a místními orgány a mezi konečnými příjemci;
24.
vyzývá Komisi, aby zavedla další mechanismy technické pomoci na podporu informovanosti na regionální a místní úrovni o problémech spojených s prováděním, zejména ve členských státech, kde podle hodnocení ex post programů politiky soudržnosti na období 2000–2006 ze strany Komise přetrvávají značné problémy ohledně schopnosti správy zajistit provádění těchto programů;
25.
požaduje standardizované používání jednotného informačního modelu a modelu jednotného auditu (SISA) na všech úrovních, aby nedocházelo ke zdvojování auditů a nadměrné kontrole; naléhavě vyzývá Komisi, aby vydala příručku k jednotnému auditu včetně všech pokynů, které byly až dosud vypracovány;
26.
vyzývá členské státy, aby nadále používaly nástroje finančního inženýrství ke zvýšení kvality projektů a účasti soukromých subjektů, zejména malých a středních podniků, v evropských projektech; vyzývá Komisi, aby zjednodušila pravidla pro fungování těchto nástrojů, jejichž nynější složitost omezuje jejich používání;
27.
je přesvědčen, že dodržení postupů nemůže být na úkor kvality zásahů; žádá Komisi, aby se její politika napříště více orientovala na výsledky a zaměřovala se spíše na kvalitu provádění a strategický rozvoj projektu než na kontrolu; žádá proto Komisi, aby v zájmu zlepšení systémů sledování a hodnocení vypracovala objektivní a měřitelné ukazatele, které by byly srovnatelné v rámci celé Unie, a aby dále zvážila, zda jsou v případě hospodářských krizí zapotřebí pružná pravidla;
28.
poukazuje na skutečnost, že jedním z faktorů řádné správy je uplatňování jasných a transparentních postupů; vítá probíhající zjednodušování finančního nařízení a předpisů pro strukturální fondy a vyzývá členské státy, aby plně dodržovaly všechny požadavky revidovaného finančního nařízení a podávaly informace o konečných příjemcích strukturálních fondů; naléhavě vyzývá Komisi, aby navrhla srozumitelná pravidla, která nebudou muset být často upravována; požaduje, aby se struktura fondů po roce 2013 zjednodušila, a to nikoli jako důsledek hospodářské krize, ale jako obecná zásada budoucí politiky soudržnosti, s cílem usnadnit absopci prostředků, a doporučuje větší transparentnost a pružnost při využívání fondů EU, aby se zabránilo nadměrné administrativní zátěži a případní partneři nebyli odrazováni od účasti na projektech;
29.
vítá strategickou zprávu Komise o provádění programů politiky soudržnosti na rok 2010, neboť tato zpráva může poskytnout důležité informace pro proces politického rozhodování; domnívá se, že tyto údaje by měly být rovněž zohledněny při vypracovávání návrhů a zlepšování skutečného provádění programů politiky soudržnosti;
30.
připomíná, že podporuje silnou a dobře financovanou politiku soudržnosti zajištující harmonický rozvoj všech regionů Evropské unie; žádá, aby po roce 2013 byly zachovány finanční prostředky na tuto politiku a aby byly odmítnuty všechny pokusy převést ji znovu na vnitrostátní úroveň;
31.
vyzývá Komisi, aby se zabývala zásadami diferenciace a proporcionality v budoucích nařízeních a aby přizpůsobila požadavky rozsahu programů a povaze partnerů, zejména v případech, kdy jsou zapojeny místní orgány veřejné moci; u všech fondů požaduje širší využívání paušálních částek a pevných sazeb, zejména pro režijní náklady a technickou pomoc; navrhuje, aby byla vypracována opatření pro pružná hodnotící kritéria u inovativních projektů s cílem tyto projekty povzbudit a mírnější požadavky na kontrolu u pilotních projektů; vybízí Komisi, aby rozvíjela zásadu „smlouvy důvěry“ se členskými státy usilujícími o dobré využívání fondů a dosahujícími tohoto dobrého využívání;
32.
s ohledem na vytváření uživatelsky přívětivější politiky v budoucnosti vyzývá k hlubší harmonizaci a integraci pravidel strukturálních fondů, aby nedocházelo k rozpadu projektu na různé části, pro něž se použijí různé fondy; doporučuje zaměřit se nejen na řádnost výdajů, ale i na kvalitu zásahů a na to, aby zdroje byly soustředěny tak, že na straně řízení bude pomoc znásobena;
33.
vyzývá Komisi, aby co nejdříve představila návrhy předpisů pro příští programovací období, aby přijala prováděcí nařízení, vypracovala potřebné pokyny a zajistila odbornou přípravu v řádném termínu a aby usnadnila proces jednání a schvalování operačních programů s cílem zamezit jakémukoli zpoždění při provádění politiky soudržnosti a při využívání prostředků po roce 2013;
o
o o
34.
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a členským státům.
