9.2.2010 BENDRAS PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 4 dalį
keičiantis šių frakcijų pasiūlymus dėl rezoliucijų:
ECR ( B7‑0078/2010 )
Verts/ALE ( B7‑0079/2010 )
PPE ( B7‑0080/2010 )
EFD ( B7‑0081/2010 )
S&D ( B7‑0082/2010 )
ALDE ( B7‑0084/2010 )
GUE/NGL ( B7‑0086/2010 )
dėl Irano
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Elmar Brok
,
Lena Kolarska-Bobińska
,
Mario Mauro
,
Michael Gahler
,
Alejo Vidal-Quadras
,
Potito Salatto
,
Tunne Kelam
,
Salvatore Tatarella
,
Monica Luisa Macovei
,
Kurt Lechner
,
Bogusław Sonik
,
Marco Scurria
PPE frakcijos vardu
Adrian Severin
,
Hannes Swoboda
,
María Muñiz De Urquiza
,
Roberto Gualtieri
,
Ana Gomes
,
Sergio Gaetano Cofferati
,
Kristian Vigenin
S&D frakcijos vardu
Marietje Schaake
,
Annemie Neyts-Uyttebroeck
,
Johannes Cornelis van Baalen
,
Frédérique Ries
,
Louis Michel
,
Marielle De Sarnez
ALDE frakcijos vardu
Barbara Lochbihler
,
Isabelle Durant
,
Ulrike Lunacek
Verts/ALE frakcijos vardu
Charles Tannock
,
Geoffrey Van Orden
,
Ashley Fox
,
Tomasz Piotr Poręba
,
Paweł Robert Kowal
,
Konrad Szymański
,
Adam Bielan
,
Ryszard Czarnecki
ECR frakcijos vardu
Cornelia Ernst
,
Helmut Scholz
GUE/NGL frakcijos vardu
Fiorello Provera
,
Bastiaan Belder
EFD frakcijos vardu
PE432.931v01-00 } PE432.932v01-00 } PE432.933v01-00 } PE432.934v01-00 } PE432.935v01-00 } PE432.937v01-00 } PE432.939v01-00 } RC1 Europos Parlamento rezoliucija dėl Irano
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Irano,
– atsižvelgdamas į Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai Catherine Ashton 2010 m. vasario 5 d. pareiškimą dėl Irane numatomų įvykdyti mirties bausmių,
– atsižvelgdamas į 2010 m. vasario 8 d. bendrą ES ir JAV pareiškimą, kuriame Irano vyriausybė raginama vykdyti savo įsipareigojimus žmogaus teisių srityje,
– atsižvelgdamas į Parlamento Pirmininko 2009 m. spalio 9 d. pareiškimą, kuriame dar kartą primenamas Parlamento įsipareigojimas siekti mirties bausmės panaikinimo visame pasaulyje ir ypač smerkiama mirties bausmė už paauglių nusikaltimus,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gruodžio 10–11 d. Tarybos pareiškimą dėl Irano,
– atsižvelgdamas į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio 2010 m. sausio 12 d. pareiškimą dėl septynių bahajų vadovų teismo Irane,
– atsižvelgdamas į Tarptautinės atominės energijos agentūros (TATENA) valdybos 2009 m. lapkričio 27 d. priimtą rezoliuciją dėl Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties (BGNS) garantijų susitarimo ir atitinkamų Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijų Nr. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) ir 1835 (2008) nuostatų vykdymo Irano Islamo Respublikoje,
– atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą (angl. ICCPR), į Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą (angl. ICESCR), į Tarptautinę konvenciją dėl visų formų rasinės diskriminacijos panaikinimo ir į Vaiko teisių konvenciją, kurias pasirašė ir Iranas,
– atsižvelgdamas į 2010 m. sausio 5 d. Irano žvalgybos ministerijos pareiškimą, kuriame teigiama, kad visi Irano piliečių kontaktai su 60 nevyriausybinių organizacijų ir daugeliu tarptautinių žiniasklaidos kompanijų, transliuojančių persų kalba, yra neteisėti,
– atsižvelgdamas į tai, kad Irano valdžios institucijos atidėjo 2010 m. sausio 8–10 d. turėjusį vykti Delegacijos ryšiams su Iranu vizitą į Teheraną,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 4 dalį,
Dėl demokratijos ir žmogaus teisių
A. kadangi politinė situacija Irane ir toliau blogėja, ir nematyti ženklų, kad Irano vyriausybė rengtųsi kaip nors reaguoti į pačioje šalyje ir visame pasaulyje reiškiamą susirūpinimą dėl 2009 m. birželio mėn. įvykusių rinkimų teisėtumo; kadangi esant požymiams, jog buvo masiškai sukčiaujama, kilo plataus masto protesto judėjimas (vadinamasis „Žaliasis judėjimas“) ir masinės demonstracijos tęsėsi kelis pastaruosius mėnesius,
B. kadangi politiniai įvykiai Irane po 2009 m. birželio mėn. įvykusių ginčytinų prezidento rinkimų atskleidė, kad esama daug liaudies vadovavimo, demokratinių pokyčių šalyje, inicijuotų energingos ir aktyvios pilietinės visuomenės, galimybių;
C. kadangi Irano saugumo pajėgos: Revoliucinė gvardija, „Basij“ milicija ir policija, reaguodamos į šią padėtį ėmėsi griežtų priemonių ir savavališkai sulaikė tūkstančius taikių protestuotojų ir disidentų, įskaitant studentus ir akademikus, moterų teisių gynėjus, profsąjungų narius, teisininkus, žurnalistus, interneto dienoraščių autorius, dvasininkus ir žymius žmogaus teisių gynėjus, aiškiai siekdami įbauginti kritikus ir numalšinti pasipriešinimą,
D. kadangi daugelis sulaikytųjų pranešė, kad kalėjimuose ir slaptose kalinimo įstaigose jie mušami ar kankinami, o kai kuriais atvejais seksualiai prievartaujami; kadangi 2010 m. pradžioje Irano Islamo Respublikos parlamento (medžliso) atliktu tyrimu nustatyta, kad prokuroro pavaduotojas Saeed Mortazavi buvo tiesiogiai atsakingas už bent trijų sulaikytųjų mirtį dėl kankinimų ir netinkamos priežiūros Kahrizako kalėjime, kurį jau prieš trejus metus teismo nutartimi įsakyta uždaryti,
E. kadangi vyriausybės pareigūnai patvirtino, kad nuo 2009 m. birželio mėn. per demonstracijas ar įkalinimo vietose mirė ne mažiau kaip 30 protestuotojų ir dar bent septyni žuvo per susidūrimus, vykusius 2009 m. gruodžio 27 d., šventos Ašūros dieną; kadangi manoma, kad iš tiesų dėl vyriausybės remiamo smurto žuvo kur kas daugiau žmonių,
F. kadangi, be to, saugumo pajėgos ėmė dar labiau bauginti religinėms mažumoms, pvz., bahajams (kurių visi septyni buvę aukščiausieji vadovai areštuoti ir šiuo metu teisiami), sunitams ir krikščionims (įskaitant aštuonis kunigus), priklausančius asmenis ir vykdė kurdų, azerbaidžaniečių, beludžių ir arabų pilietinės visuomenės ir politikos veikėjų savavališkų areštų ir egzekucijų kampanijas; kadangi šiuo metu konkrečiai 21 kurdas laukia mirties bausmės,
G. kadangi 2008 m. rugsėjo 9 d. Irano Parlamentas patvirtino atskilimo nuo bažnyčios įstatymą, pagal kurį už islamo religijos išsižadėjimą baudžiama mirtimi,
H. kadangi nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. teismai rengia parodomuosius daugybės garsių reformistų ir veikėjų, kaltinamų ryšiais su vadinamaisiais maištininkais, kurie bandė skatinti vadinamąją aksominę revoliuciją, teismus; kadangi per šiuos teismo procesus daugumos teisiamų disidentų atveju buvo pateikiami filmuoti prisipažinimai, kurie atrodė išgauti prievarta,
I. kadangi Irano vyriausybė toliau kaltina Europos šalis tuo, kad jos kišasi į Irano politinius įvykių raidą; kadangi dėl minėtų kaltinimų du Jungtinės Karalystės diplomatai turėjo išvykti iš šalies, keli JK ambasadoje dirbę Irano piliečiai buvo areštuoti, o vienas Švedijos ambasados ir du Vokietijos ambasados darbuotojai buvo trumpam sulaikyti apkaltinus tariamu vaidmeniu porinkiminiuose protestuose,
J. kadangi 2010 m. sausio 28 d. įvykdyta mirties bausmė Mohammadui Rezai Ali-Zamani ir Arashui Rahmanipourui – tai pirmosios įvykdytos mirties bausmės, kurias oficialūs šaltiniai sieja su protesto judėjimu, nepaisant to, kad bent vienas iš šių asmenų, o galbūt abu, buvo įkalinti jau rinkimų metu; kadangi pranešama, jog mažiausiai devyniems žmonėms skirtos mirties bausmės dėl tariamų sąsajų su „Žaliuoju judėjimu“,
K. kadangi 2009 m. gruodžio 27 d., paskutinę Ašūros šventės dieną, pagrindinio birželio mėn. vykusių prezidento rinkimų opozicijos kandidato Miro Hosseino Mousavi 35-erių metų amžiaus sūnėnas Ali Mousavi siekiant atgrasinti jo dėdę nušautas ir suvažinėtas mašina (tai yra neabejotini tyčinės žmogžudystės ženklai),
L. kadangi 2010 m. sausio 8 d. mėginta nužudyti Mehdi Karroubi, antrąjį įžymų opozicijos kandidatą prezidento rinkimuose, į kurio automobilį (laimė, automobilis buvo neperšaunamas) paleistos dvi kulkos, kai „Basij“ milicijos ir Revoliucinės gvardijos nariai susibūrė protestuoti prieš M. Karroubi atvykimą į Kazviną,
M. kadangi ir toliau vis labiau varžoma spaudos ir žodžio laisvė ir kadangi Irano valdžios institucijos pradėjo plačiu mastu ir dažnai slopinti tarptautinių radijo ir TV tinklų transliaciją bei blokuoti daugelį tarptautinių interneto svetainių, įskaitant „Facebook“ ir „Twitter“, taip pat vietos opozicijos svetaines ir judriojo ryšio telefonų paslaugas Teherane ir taip sukėlė transliacijos problemų Artimųjų Rytų šalių ir net Europos tinkluose,
N. kadangi Rusijos ir Europos bendrovės Iranui tiekė reikalingas filtravimo ir transliacijos slopinimo priemones, kurių kai kurios gali net kelti pavojų netoli įrenginių gyvenančių asmenų sveikatai,
O. kadangi Revoliucinė gvardija, jos slaptoji tarnyba ir „Basij“ milicija atlieka vis aktyvesnį vaidmenį Irano visuomenėje, imasi vis griežtesnių veiksmų prieš Irano civilius gyventojus, suiminėja žmogaus teisių gynėjus ir, atrodo, mėgina perimti valdžią,
Dėl branduolinių technologijų
P. kadangi Iranas yra pasirašęs Branduolinių ginklų neplatinimo sutartį (BGNS), ratifikuodamas BGNP pasižadėjo neįsigyti branduolinių ginklų ir teisiškai įsipareigojo deklaruoti visą branduolinę veiklą, įskaitant branduolines medžiagas, ir vykdyti ją pagal Tarptautinės atominės energijos agentūros (TATENA) saugos garantijas,
Q. kadangi Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties (BGNS) IV straipsnyje pažymima neatimama visų šios sutarties šalių teisė plėtoti mokslinius tyrimus, gaminti ir naudoti atominę energiją taikiais tikslais be diskriminacijos ir laikantis šios sutarties I ir II straipsnių nuostatų,
R. kadangi nesilaikydamas savo įsipareigojimų pagal Branduolinių ginklų neplatinimo sutartį Iranas Komo (angl. Qom ) vietovėje nelegaliai pastatė sodrinimo įrenginį ir apie jo egzistavimą organizacijai TATENA pranešė tik praėjus daug laiko po statybų pradžios; kadangi dėl šio taisyklių pažeidimo sukėlė įtarimus apie galimus kitus slaptus branduolinius įrenginius ir toliau keliamas nepasitikėjimas Irano teiginiais, kad šalies branduolinė programa yra tik civilio pobūdžio,
S. kadangi 2009 m. lapkričio 16 d. TATENA ataskaitoje kadenciją baigiantis TATENA generalinis direktorius Dr. M. ElBaradei pažymėjo, kad jei Iranas neįgyvendins Papildomo protokolo ir neišspręs likusių klausimų taip, kad TATENA būtų patenkinta, ji negalės pateikti patikimų garantijų, kad Irane nėra nedeklaruotų branduolinių medžiagų ir nevykdoma susijusi veikla, taip pat bus teigiama, kad yra likusių neišspręstų klausimų, kurie kelia susirūpinimą, jog galbūt Irano branduolinė programa turi karinį aspektą,
T. kadangi siekdamos išspręsti Irano branduolinės programos klausimą diplomatinėmis priemonėmis ES, JAV, Kinija ir Rusija pasiūlė įtraukiant agentūrą TATENA sudaryti susitarimą, pagal kurį silpnai prisodrintas Irano uranas būtų gabenamas į Rusiją ir Prancūziją perdirbti į kuro tabletes, kad jas galima būtų panaudoti Teherano medicinos mokslinių tyrimų reaktoriui, ir kadangi Iranui atmetus šį pasiūlymą Saugumo Taryboje vyksta diskusijos dėl sugriežtintų sankcijų Iranui,
U. kadangi Iranas ir toliau vysto balistinių raketų technologijas ir stiprina pajėgumus dislokuoti tarpžemynines balistines raketas, kurios galėtų nešti branduolinio kovines galvutes,
V. kadangi Irano vyriausybė padarė prieštaringus pareiškimus savo branduolinės programos klausimu ir nurodė 2010 m. vasario 7 d. pradėti tolesnius sodrinimo darbus,
Dėl demokratijos ir žmogaus teisių
1. išreiškia rimtas abejones dėl to, ar teisingi rinkimų rezultatai, kuriais remiantis prezidentas M. Ahmedinejad buvo patvirtintas antrajai kadencijai, nepaisant aiškių požymių, kad būta didelio masto rinkimų klastojimo, ir mano, kad stipriai pakenkta Irano prezidento teisėtumui;
2. gerbia visų Irano piliečių, kurie reikalauja didesnių laisvių ir demokratiškesnių teisių ir išreikia norą gyventi visuomenėje be represijų ir bauginimo, drąsą; nori išreikšti didelę pagarbą Irano moterims, kurios atliko lemiamą vaidmenį 2009 m. birželio mėn. porinkiminėse demonstracijose;
3. iš visos širdies remia Irano žmonių demokratinius siekius ir labai apgailestauja dėl to, kad Irano vyriausybė ir Parlamentas akivaizdžiai nesugeba reaguoti į Irano piliečių, ypač jaunosios kartos, kurių ekonominio ir socialinio vystymosi viltys ilgam sunaikintos, pagrįstus reikalavimus;
4. ragina Irano vyriausybę gerbti taikaus susirinkimo ir žodžio laisvės teises, taip pat per demonstracijas, kurios, kaip paskelbta, vyks 2010 vasario 11 d.; itin smerkia tai, kad prieš demonstrantus, kurie siekia naudotis žodžio laisve ir taikaus surinkimo teise, Irano vyriausybė naudoja smurtą;
5. ragina Irano valdžios institucijas nedelsiant paleisti visus sulaikytuosius už taikų naudojimąsi savo teisėmis į žodžio ir susirinkimų laisvę arba už savo religinius įsitikinimus ar lytinę orientaciją ir ragina valdžios institucijas atlikti tyrimus bei nubausti už disidentų šeimos narių, demonstracijų dalyvių ir sulaikytųjų žmogžudystes, prievartą ir kankinimus atsakingus vyriausybės tarnautojus ir saugumo pajėgų darbuotojus;
6. griežtai smerkia Irane paskirtas ir įvykdytas mirties bausmes, ypač Mohammedo Reza Alizamani ir Arasho Rahmanipouro atvejus, ir ragina panaikinti mirties bausmę; ragina Irano valdžios institucijas baigti protestuotojus, kurie rengia taikias demonstracijas reikalaudami demokratiškesnių teisių, kaltinti „Moharabeh“ (karas prieš Dievą) veikla, už kurią skiriama mirties bausmė; ragina Iraną nedelsiant vykdyti JT mirties bausmės moratoriumą, kaip raginama JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijose Nr. 62/149 ir 63/168;
7. yra pasibaisėjęs, kad vyriausybė ir (arba) saugumo pajėgos mėgina nužudyti kandidatus į prezidentus arba jų šeimų narius, ir ragina aukščiausiąjį vadovą Khamenei užtikrinti iškilių Irano opozicijos lyderių saugumą;
8. smerkia Irano valdžios institucijų pastangas cenzūruoti spaudą, slopinti radijo ir televizijos, pvz., kanalo BBC, transliacijas ir ragina ES ir jos valstybes nares Tarptautinėje telekomunikacijų sąjungoje aptarti šių metodų tarptautines pasekmes;
9. smerkia Irano valdžios institucijų sprendimą uždrausti kontaktus su užsienio nevyriausybinėmis organizacijomis, ypač tomis, kurių tikslas – ginti pilietines laisves ir teises, ir ragina Irano valdžios institucijas nedelsiant atšaukti šį draudimą;
10. ragina Irano valdžios institucijas nedelsiant nutraukti per televiziją rodomų teismų praktiką ir ragina Irano parlamentą pakeisti tuos Irano teisės aktus, pagal kuriuos vyriausybei leidžiama neatsižvelgti į procesines teises, pvz., į teisiamųjų teisę į tinkamą teisinį atstovavimą;
11. išsako griežtą kritiką, skiriamą tarptautinėms kompanijoms, ypač kompanijoms „Nokia“ ir „Siemens“ už tai, kad jos Irano valdžios institucijoms teikia reikalingą cenzūros ir sekimo technologiją, kurią naudojant Irano disidentai persekiojami ir sulaikomi;
12. apgailestauja dėl to, kad Europos šalių ambasadų darbuotojai buvo apkaltinti kišimusi į Irano vidaus reikalus ir šiuo klausimu ragina Irano valdžios institucijas laikytis Vienos konvencijos ir gerbti diplomatines normas;
Dėl branduolinių technologijų
13. nepaisydamas to, kad Iranas turi teisę gaminti ir naudoti atominę energiją taikiais tikslais laikantis Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties reikalavimų, pakartoja savo nuomonę, kad su Irano branduolinės programos plėtimu susijęs pavojus vis dar išlieka didelis ES ir tarptautinės bendruomenės rūpestis, kaip tai labai aiškiai išdėstyta JT Saugumo Tarybos rezoliucijose 1737, 1747, 1803 ir 1835;
14. apgailestauja dėl to, kad nebuvo padaryta realios pažangos svarbiausiais klausimais, kurie kėlė daugiausiai nerimo, ir pakartoja savo raginimą Iranui atkurti branduolinės programos skaidrumą ir pateikti išsamius, aiškius ir įtikinamus atsakymus Tarptautinei atominės energijos agentūrai, išspręsti visus su šia programa susijusius likusius klausimus ir reikalus, įskaitant tuos, kurie galėtų turėti karinį aspektą, visiškai įgyvendinti Susitarimo dėl visapusiškų saugos garantijų nuostatas, įskaitant šio susitarimo papildomas priemones, ir ratifikuoti bei įgyvendinti Papildomą protokolą;
15. pritaria Europos Vadovų Tarybos dvišalių susitarimų politikai ir visoms pastangoms susitarti dėl ilgalaikio sprendimo Irano branduolinių technologijų klausimu; reikalauja, kad atsižvelgiant į branduolinę grėsmę visos tolesnės sankcijos neturėtų apimti priemonių, kurios lemtų neigiamas pasekmes Irano gyventojams apskritai;
16. apgailestauja dėl to, kad Irano vyriausybė vėl atmetė visas pastangas rasti kompromisą branduolinių technologijų klausimu ir kad Irano režimas akivaizdžiai nori pasinaudoti šia tema kaip priemone nukreipti dėmesį nuo krizės šalies viduje ir laimėti laiko bei išvengti diskusijos JT Saugumo Taryboje dėl tolesnių sankcijų, ir mano, kad pastarieji Irano prezidento Mahmoudo Ahmadinejado oficialūs pareiškimai yra tokių veiksmų dalis;
Dėl ES ir Irano santykių
17. pabrėžia, kad svarbu visais lygmenimis tęsti dialogą su Iranu, ypač su jo pilietine visuomene; apgailestauja dėl to, kad Iranas atšaukė numatytą Europos Parlamento delegacijos vizitą, ir išreiškia viltį, kad Irano vyriausybė ir parlamentas persvarstys savo poziciją dėl tiesioginių ryšių;
18. ragina Tarybą būti pasiruošusiai bendrauti su Iranu, kad derybų būdu, atsižvelgiant į teisėtus Irano interesus ir susirūpinimą saugumo srityje, būtų rastas sprendimas branduolinių technologijų, taip pat regioninio saugumo klausimais, įskaitant ilgalaikę zonos be branduolinių ginklų įkūrimo Artimuosiuose Rytuose perspektyvą;
19. mano, kad ES lygmeniu reikėtų pradėti rimtas diskusijas dėl galimybės pradėti plačiau taikyti sumaniai apgalvotas sankcijas, kurios nedarytų žalos visiems Irano žmonėms; ragina išplėsti esamą asmenų ir organizacijų, kurioms taikomas draudimas keliauti į ES, sąrašą, įtraukiant tuos asmenis, kurie atsakingi už represijas ir laisvės apribojimus šalyje, taip pat tuos asmenis, kurie atsakingi už Irano tarptautinių įsipareigojimų, susijusių su branduolinėmis technologijomis, nesilaikymą, ir įšaldyti šių asmenų turtą,
20. teigiamai vertina Komisijos pirmininko pavaduotojo-Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio ir kitų ES vadovų pareiškimus, kad kitas žingsnis - pradėti diskusiją JT Saugumo Taryboje, ir ragina JT Saugumo Tarybai pirmininkaujančią Prancūziją įtraukti Irano branduolinės programos klausimą į JT Saugumo Tarybos darbotvarkę 2010 m. vasario mėn.; ragina Kinijos valdžios institucijas remti tarptautines pastangas, skirtas apriboti Irano vykdomą urano sodrinimo programą;
21. primena Irano valdžios institucijoms, kad siekdamas vystyti vaisingus santykius su ES, Iranas privalo užtikrinti pagrindines žmogaus teises, gerbti demokratijos principus, žodžio laisvę ir teisės normas, kadangi tai būtina sąlyga, kurią turi vykdyti visos šalys, su ES palaikančios politinius ir ekonominius santykius; atkreipia dėmesį į tai, kad galimas būsimas ES ir Irano bendradarbiavimo ir prekybos susitarimo pasirašymas priklauso nuo to, ar Iranas gerbs šias vertybes, ar visiškai vykdys JT Saugumo Tarybos ir Tarptautinės atominės energijos agentūros rezoliucijų nuostatas ir ar pateiks objektyvių garantijų dėl savo branduolinės programos taikaus pobūdžio bei įrodys, kad nustojo remti teroristų veiklą;
22. ragina valstybes nares ir Komisiją aktyviai remti iniciatyvas, skirtas žiniasklaidos pliuralizmui didinti, ir palankiai vertina pažangą, pasiektą vykdant jau pradėtą Europos žinių transliavimo persų kalba projektą;
23. ragina Komisiją ir Tarybą nedelsiant imtis veiksmų ir uždrausti Europos bendrovių vykdomą sekimo technologijų eksportą į tokias šalis, kaip Iranas, kurių vyriausybės galėtų jas panaudoti užkirsdamos kelią žodžio laisvei;
24. ragina Komisiją įsteigti Europos Sąjungos delegaciją Teherane;
25. ragina Komisiją ir Tarybą parengti papildomų priemonių pagal Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę ir Europos imigracijos politiką siekiant aktyviai ginti Irano žmogaus teisių gynėjų saugumą;
26. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, JT Generaliniam Sekretoriui, JT Žmogaus teisių tarybai ir Irano Islamo Respublikos vyriausybei ir parlamentui.
