6.6.2011 B7-0356/2011 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Komisijos pirmininko pavaduotojos-Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl Sudano ir Pietų Sudano: padėtis po 2011 m. referendumo
Charles Tannock
,
Ryszard Antoni Legutko
,
Ryszard Czarnecki
,
Tomasz Piotr Poręba
ECR frakcijos vardu
PE465.661v01-00 B7‑0356 Europos Parlamento rezoliucija dėl Sudano ir Pietų Sudano: padėtis po 2011 m. referendumo
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Sudano,
– atsižvelgdamas į 2005 m. sausio 9 d. Sudano šalių pasirašytą Visuotinį taikos susitarimą,
– atsižvelgdamas į 2011 m. sausio 31 d. Tarybos išvadas dėl Sudano,
– atsižvelgdamas į 2011 m. vasario 7 d. Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės Catherine Ashton pareiškimą Europos Sąjungos vardu dėl galutinių referendumo dėl Pietų Sudano apsisprendimo rezultatų,
– atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1978 (2011),
– atsižvelgdamas į Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės Catherine Ashton 2011 m. gegužės 24 d. pareiškimą dėl padėties Sudane,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi tikimasi, kad Pietų Sudanas, atsižvelgdamas į referendumo dėl apsisprendimo, surengto pagal 2005 m. Visuotinį taikos susitarimą (VTS), rezultatus, savo nepriklausomybę nuo Šiaurės Sudano oficialiai paskelbs 2011 m. liepos 9 d. – tą pačią dieną taip pat nustoja galioti VTS,
B. kadangi galutiniai 2011 m. sausio 9 d. referendumo dėl Pietų Sudano apsisprendimo rezultatai patvirtino, kad didžioji dauguma balsavusiųjų apsisprendė įsteigti nepriklausomą valstybę;
C. kadangi Pietų Sudanas išliks valstybė, kuriai kyla agresijos pavojus, ir jis toliau bus viena iš skurdžiausių ir mažiausiai išsivysčiusių pasaulio šalių, kurioje vaikų mirtingumo rodikliai bus vieni iš aukščiausių, o išsilavinimo rodikliai – žemiausi pasaulyje,
D. kadangi Pietų Sudane vienas iš dešimties vaikų miršta nesulaukęs pirmojo gimtadienio ir mažiau negu 1 proc. mergaičių pabaigia pradinę mokyklą,
E. kadangi nuo 2005 m. ES Sudanui skyrė 665 mln. eurų, kad būtų patenkinti labiausiai pažeidžiamų gyventojų poreikiai, o 45 proc. šių lėšų buvo numatyta Pietų Sudanui,
F. kadangi padėtis didelėje Pietų Sudano teritorijoje ir pasienio su Šiaurės Sudanu regionuose, kur nuolat kyla smurtiniai konfliktai ir dažnai vyksta rimtos kovos, išlieka sudėtinga; pabrėžia, kad tokia padėtis susidarė dėl masinio gyventojų perkėlimo, taip pat dėl to, kad žmonėms neužtikrinamas aprūpinimo maistu saugumas, dėl ligų protrūkių ir stichinių nelaimių, taip pat dėl to, kad stokojama prieigos prie tokių pagrindinių paslaugų, kaip sveikatos priežiūra ir švaraus geriamojo vandens tiekimas,
G. pabrėžia, kad dar neišspręsta daug svarbių klausimų ir kad reikia nedelsiant dėti daug pastangų siekiant susitarti dėl iš naftos gaunamų pajamų pasidalijimo, sienų, pilietybės ir skolų bei turto paskirstymo,
H. pabrėžia, kad svarbu užtikrinti veiksmingą ir saugų sugrįžtančiųjų į Pietų Sudaną grįžimą atsižvelgiant į tranzitą, techninius pajėgumus (miestų planavimo ir priežiūros specialistų stoka), infrastruktūrą, žemės skirstymą ir prieigą prie pagrindinių paslaugų,
I. kadangi referendumas, kuriuo būtų nuspręsta, ar Abjėjaus regionas priklausys Šiaurės Sudanui ar Pietų Sudanui, ir kuris turėjo įvykti tuo pačiu metu kaip Pietų Sudano referendumas, neįvyko ir todėl regione labai padaugėjo smurto atvejų,
1. primena, kad visapusiškai pripažįsta referendumo rezultatus, kaip demokratinės Pietų Sudano gyventojų valios išraišką; ragina Šiaurės ir Pietų Sudaną aktyviai imtis demokratinio valdymo skatinimo ir ilgalaikės taikos, saugumo ir gerovės kūrimo abiejose šalyse;
2. palankiai vertina pastangas ir pasiryžimą, kurį VTS šalys parodė per referendumą ir paskelbus jo rezultatus; tačiau mano, kad padėtis abiejose šalyse vis dar kelia pavojų regiono stabilumui ateityje;
3. pritaria nuolatiniam ES įsipareigojimui kurti ilgalaikę taiką, saugumą ir gerovę Šiaurės ir Pietų Sudane ir teikti paramą šiems veiksmams;
4. griežtai smerkia 2011 m. gegužės 10 d. Abjėjaus regione įvykdytą tyčinį išpuolį prieš JT misiją Sudane ir vėlesnį JT lydymo konvojaus užpuolimą; išreiškia susirūpinimą dėl civilių gyventojų, iš kurių didžioji dalis buvo perkelti dėl intensyvių kovų, daugiausia moterų ir vaikų, saugumo regione;
5. pritaria JT generalinio sekretoriaus pareiškimui, kuriame itin smerkiamas tolesnis smurto eskalavimas bei Abjėjaus regiono okupacija ir Chartume esanti vyriausybė raginama nedelsiant nutraukti visas karines operacijas ir iš teritorijos išvesti kariuomenę, nes jos buvimas prieštarauja VTS nuostatoms;
6. pabrėžia, kad visų pirma svarbu Pietų Sudanui teikti išorės pagalbą, ir palankiai vertina Tarybos 2011 m. gegužės 23 d. sprendimą skirti 200 mln. eurų vystomajam bendradarbiavimui siekiant padėti Pietų Sudanui spręsti įvairias humanitarines, socialines ir ekonomines problemas atsižvelgiant į mažesnius valdymo pajėgumus ir politinį nestabilumą;
7. pritaria JT Saugumo Tarybos sprendimui pratęsti JT misijos Sudane (UNMIS) įgaliojimus ir į Sudaną išsiųsti papildomų taikos palaikymo pajėgų; mano, kad nuolatinė JT pajėgų veikla šalyje yra labai svarbi siekiant taikaus dviejų gyvybingų valstybių vystymosi;
8. pareiškia, kad yra įsipareigojęs vystyti glaudžią partnerystę su abiem VTS šalimis siekiant tvarių Šiaurės ir Pietų Sudano santykių;
9. ragina, kad Pietų Sudanas nedelsiant prisijungtų prie Kotonu susitarimo, ir ragina ES imtis visų būtinų žingsnių siekiant užtikrinti, kad kuo skubiau būtų galima pasinaudoti Europos plėtros fondo (EPF) lėšomis;
10. ragina ES valstybes nares aiškiau apibrėžti savo diplomatinių atstovybių įgaliojimus tiek Šiaurės, tiek Pietų Sudane ir skatinti glaudų ES specialiojo įgaliotinio Sudane ir ES delegacijos Šiaurės ir Pietų Sudane bendradarbiavimą;
11. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją ES Tarybai ir Komisijai, Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei-Komisijos pirmininko pavaduotojai Catherine Ashton, JT Saugumo Tarybai ir JT generaliniam sekretoriui, Afrikos Sąjungos institucijoms, AKR ir ES jungtinei parlamentinei asamblėjai ir ES valstybių narių vyriausybėms.
