13.6.2007
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE frakcijos vardu
dėl padėties Artimuosiuose Rytuose
Europos Parlamento rezoliucija dėl padėties Artimuosiuose Rytuose
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Artimųjų Rytų, ypač 2006 m. rugsėjo 7 d. rezoliuciją dėl padėties Artimuosiuose Rytuose ir 2006 m. lapkričio 16 d. rezoliuciją dėl padėties Gazos ruože,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. balandžio 23 d. ir 2007 m. gegužės 24 d. Išorės santykių tarybos posėdžių išvadas,
–
atsižvelgdamas į Ketverto (ES, JAV, Rusijos Federacijos ir JT) 2007 m. gegužės 30 d. pareiškimą,
–
atsižvelgdamas į naujosios Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybės programą,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi humanitarinė padėtis Palestinoje, ypač Gazoje, beveik katastrofiška – paplitęs pribloškiantis skurdas, neteikiama būtiniausių paslaugų, nemokama darbo užmokesčio daugeliui valstybės tarnautojų, tarp gyventojų vyrauja pažeminimo nuotaikos,
B.
kadangi tokią padėtį daugiausia lėmė prekių ir asmenų judėjimui taikomi apribojimai, faktiškai nulėmę Gazos ruožo izoliaciją, ir finansinė krizė, į kurią pateko Palestinos savivalda ir kurią sukėlė Izraelio neteisėtas atsisakymas pervesti Palestinos savivaldai sulaikytas mokesčių ir muitų įplaukas,
C.
kadangi po didelės politinės krizės Palestinos įstatymų leidybos taryba ir prezidentūra (abi šios institucijos demokratiškai išrinktos) remdamosi Mekos deklaracija pagaliau sudarė vienybės vyriausybę,
D.
kadangi be šios vyriausybės nėra jokios kitos institucijos, kuri teisėtai atstovauja Palestinos žmonėms; kadangi šios vyriausybės žlugimas itin neigiamai paveiktų taiką ir stabilumą regione; kadangi šiuo metu teikiamos tarptautinės pagalbos ir paramos nepakanka, kad būtų galima įveikti dabartinę krizę, ir tai kelia grėsmę naujosios vyriausybės galioms ir veiksmingumui,
E.
be to, kadangi dešimtis aukų Gazos ruože pasiglemžęs smurto tarp palestiniečių grupuočių protrūkis dar labiau trukdo prezidentui M. Abbasui ir Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybei kovoti su įsigalėjusia krize ir tokia padėtis gali bet kuriuo metu peraugti į pilietinį karą,
F.
smerkia ir Sderoto vietovės Izraelyje apšaudymą raketomis, kurį įvykdė radikalios palestiniečių grupuotės ir dėl kurio žuvo du asmenys ir buvo sužeistų, ir Izraelio ginkluotųjų pajėgų atsakomuosius veiksmus, dėl kurių pastaruoju metu žuvo daugiau kaip šimtas daugiausia nekaltų asmenų,
G.
kadangi Ketvertas nurodė konkrečius bendradarbiavimui su Palestinos savivalda atnaujinti būtinus kriterijus, įskaitant Izraelio ir 1967 m. sienų pripažinimą bei atsisakymą naudoti prievartą,
H.
kadangi, pritariant kitiems Ketverto nariams, ES įgyvendino ambicingą finansinės paramos Palestinos žmonės planą pagal laikinąsias tarptautines taisykles (angl. Temporary International Mechanism), kurios būtinos, kad būtų patenkinti būtiniausi gyventojų poreikiai, tačiau silpnina teisėtas demokratiškai išrinktas institucijas ir skatina priklausomybę, o ne ekonominę veiklą,
I.
kadangi 2007 m. kovo 29 d. Rijade įvykusiame Arabų lygos aukščiausiojo lygio susitikime atnaujinus Arabų šalių taikos iniciatyvą atsirado nauja reali galimybė visapusiškai išspręsti konfliktą regione, kadangi gyvybingos Palestinos valstybės galimybes nuolat mažina kasdieniai realios padėties pokyčiai,
J.
kadangi BBC žurnalistas Alan Johnston 2007 m. kovo 12 d. grįždamas į Gazą buvo pagrobtas grasinant ginklu ir nuo to laiko jo buvimo vieta nežinoma,
Libanas
K.
pritaria JT Saugumo Tarybos rezoliucijai Nr. 1757 (2007), kuria siekiama įsteigti specialų tribunolą, skirtą Rafiko Haririo nužudymui ir kitoms politinėms žmogžudystėms Libane tirti,
L.
kadangi JT Saugumo Tarybos rezoliucijoje Nr. 1757 tarptautinei bendruomenei duodamas aiškus ženklas, kad politiniais sumetimais įvykdyti užpuolimai ir žmogžudystės Libane neturi likti nenubausti,
M.
labai susirūpinęs dėl dabartinio smurto protrūkio ir Libano ginkluotųjų pajėgų ir islamistų sukilėlių susidūrimo šiaurės ir pietų Libane esančiose palestiniečių pabėgėlių stovyklose,
1.
mano, kad nuolat blogėjanti humanitarinė, ekonominė ir socialinė padėtis Palestinoje tapo gyventojams nepakenčiama ir kad visiškas jos pablogėjimas sukeltų dar didesnį nestabilumą regione, be kita ko, paveikdamas Izraelio saugumą, ir sukeltų grėsmę demokratiniams Palestinos laimėjimams;
2.
mano, kad nacionalinės vienybės vyriausybės sudarymas yra teigiamas žingsnis, ir džiaugiasi naujosios vyriausybės viešais įsipareigojimais įvykdyti kai kuriuos Ketverto reikalavimus – pripažinti 1967 m. sienas, Izraelio teisę egzistuoti, siekti dviejų tautų ir dviejų valstybių sprendimo taikiomis priemonėmis – bei pasiūlymą susitikti ir be apribojimų arba išankstinių sąlygų aptarti bet kokius kitus Ketverto reikalavimus; apgailestauja, kad formalus Izraelio valstybės pripažinimas atidėtas iki galutinio konflikto sprendimo, ir ragina naująją vyriausybę nedvejojant įgyvendinti savo paskelbtą vidaus reformų ir taikos su Izraeliu darbotvarkę;
3.
ypač džiaugiasi naujo finansų ministro paskyrimu ir jo jau įgyvendintomis priemonėmis, kurios atgaivino pasitikėjimą Palestinos savivaldos finansų apskaita;
4.
atkreipia dėmesį į nacionalinės vienybės vyriausybės programą; ragina Tarybą ir Komisiją bendradarbiauti su Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybe įvertinant jos politiką ir veiksmus ir siūlo atnaujinti tiesioginę pagalbą Palestinos nacionalinei savivaldai;
5.
todėl ragina Tarybą ir Komisiją užmegzti ryšius su nauja vienybės vyriausybe, pamažu atnaujinti tiesioginę pagalbą Palestinos savivaldai ir atidžiai stebėti Ketverto kriterijų įgyvendinimo pažangą, nes tai būtina siekiant, kad būtų įgyvendinti Palestinos gyventojų interesai, užtikrintas demokratinių institucijų stabilumas ir Izraelio saugumas;
6.
mano, kad nuolatiniai pagrindinių Palestinos grupuočių susidūrimai iš esmės silpnina nacionalinės vienybės vyriausybės teisėtumą ir galią, ir ragina visas šalis nutraukti smurtą ir gerbti susitarimus bei įsipareigojimus, kuriais vadovaujantis ši vyriausybė buvo sudaryta;
7.
griežtai smerkia pietų Izraelio apšaudymą raketomis „Qassam“, remia Palestinos savivaldos prezidento M. Abbaso raginimą kuo greičiau nutraukti šiuos smurto veiksmus ir to siekiant ragina visas Palestinos savivaldos vyriausybės institucijas ir visas palestiniečių grupuotes bendradarbiauti su prezidentu M. Abbasu;
8.
džiaugiasi, kad ministras pirmininkas Ehud Olmert svarsto galimybes atnaujinti taikos derybas su Sirija;
9.
patvirtina, kad smerkia visas civilinių gyventojų žudynes, įvykusias dėl kariškių priespaudos, teroro aktų bei neteisminių mirties bausmių, ir patvirtina, kad yra tvirtai įsitikinęs, jog smurtas tegali sukelti dar daugiau baimės ir neapykantos; taip pat smerkia apšaudymus raketomis;
10.
patvirtina, kad smerkia tolesnę gyvenviečių plėtrą, ypač rytų Jeruzalėje, ir sienos statybą už 1967 m. valstybinių sienų ribų, ir mano, kad ši veikla – nepriimtina Palestinos žmonėms taikoma kolektyvinė bausmė, kuri ne tik prieštarauja tarptautinei teisei, bet ir yra viena iš pagrindinių kliūčių taikai;
11.
ragina Izraelio ir Palestinos valdžios institucijas ir grupuotes išeiti iš dabartinės aklavietės ir imtis geranoriškų simbolinių veiksmų, pvz., išlaisvinti Palestinos įstatymų leidėjus ir ministrus bei kapralą G. Shalitą;
12.
ragina Palestinos nacionalinę savivaldą padidinti pastangas siekiant kuo greitesnio A. Johnstono išlaisvinimo, bei užtikrinti, kad žurnalistai Gazoje galėtų vykdyti savo pareigas nesibaimindami būti pagrobti ir užpulti, bei užtikrinti, kad visi žurnalistų ir civilių gyventojų užpuolimai būtų nuodugniai ištirti ir kalti asmenys būtų patraukti atsakomybėn;
13.
ragina Tarybą į kito Ketverto susitikimo darbotvarkę įtraukti tarptautinių civilinių ir karinių taikos palaikymo pajėgų dislokavimo Gazos ruože galimybės klausimą, siekiant sumažinti įtampą, skatinti dialogą tarp visų šalių, teikti pagalbą civiliams gyventojams ir juos ginti bei stebėti padėtį iš arti;
14.
patvirtina, kad Izraelio ir Palestinos konfliktas negali būti išspręstas karinėmis priemonėmis, nuolatine okupacija ar kitos šalies teisių ir gyvavimo neigimu ir kad išspręsti konfliktą galima tik pasiekus galutinį susitarimą, kuris būtų paremtas dviejų demokratinių, suverenių, gyvybingų valstybių, kurių sienos būtų abipusiai pripažintos, kartu išsprendžiant Jeruzalės statuso klausimą;
Libanas
15.
ragina visas valstybes ir suinteresuotąsias šalis Libane padėti užtikrinti, kad tarptautinis tribunolas būtų įsteigtas greitai, ir visapusiškai jam padėti;
16.
ragina visas suinteresuotąsias šalis Libane spręsti vidaus politinę krizę dialogo būdu, vadovaujantis demokratinėmis procedūromis ir gerbiant demokratiškai įteisintas šalies institucijas, pvz., Libano parlamentą;
17.
kuo griežčiausiai smerkia pastaruoju metu įvykdytus Libano saugumo pajėgų užpuolimus ir patvirtina savo visišką paramą demokratiškai išrinktai ministro pirmininko F. Sinioros vyriausybei;
18.
ragina visas suinteresuotąsias šalis Libane atsisakyti smurto ir imtis visų priemonių, kad padėtis neblogėtų;
19.
pabrėžia, kad svarbu įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas Nr. 1559 ir 1701, kuriose numatyta užtikrinti, kad Libane tik valstybė galėtų teisėtai naudoti prievartą ir nuginkluoti visas nereguliariąsias karines pajėgas, nes tai yra būtina išankstinė nuolatinio stabilumo atkūrimo šioje šalyje sąlyga;
20.
ragina Tarybą ir Komisiją dar kartą išreikšti visišką paramą teisėtai Libano vyriausybei;
21.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Palestinos savivaldai ir Palestinos įstatymų leidybos tarybai, Izraelio vyriausybei ir Knesetui, Rusijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų vyriausybėms ir parlamentams, Arabų lygos generaliniam sekretoriui, Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui bei Libano vyriausybei ir parlamentui.
