3.2.2010 B7-0071/2010 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas užbaigiant diskusijas dėl išrinktojo Komisijos pirmininko pristatytų Komisijos narių ir jų programos
pagal Darbo tvarkos taisyklių 106 straipsnio 4 dalį
dėl J. M. Barroso antrą kartą vadovaujamos Komisijos
Rebecca Harms
,
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE frakcijos vardu
PE432.923v01-00 B7‑0071/2010 Europos Parlamento rezoliucija dėl J. M. Barroso antrą kartą vadovaujamos Komisijos
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnį,
– atsižvelgdamas į išrinktojo Komisijos Pirmininko 2009 m. rugsėjo 15 d. pareiškimą Europos Parlamentui,
– atsižvelgdamas į kiekvieno paskirtojo Komisijos nario rašytinius ir žodinius pareiškimus, susijusius su jų klausymais ir į šių klausymų vertinimus, kaip nurodyta komitetų pirmininkų laiškuose Parlamento pirmininkui,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 106 straipsnio 4 dalį,
A. kadangi Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje teigiama, kad „Komisijos nariai parenkami pagal jų bendrą kompetenciją ir atsidavimą Europai, iš asmenų, kurių nepriklausomumas nekelia jokių abejonių“,
B. kadangi dėl paskirtųjų Komisijos narių klausymo Komisijos skyrimo procedūra yra atviresnė ir skaidresnė, taip pat parodoma, jog Europos Parlamentas tikrai prisideda prie užtikrinimo, kad paskirtieji Komisijos nariai atitiktų minėtuosius kriterijus;
1. pabrėžia, kad Europos gyventojai šiuo metu kovoja su ekonomikos, socialine ir ekologine krize ir kad esant šiai padėčiai reikalinga stipri Europos vadovybė ir naujas politinis požiūris nacionaliniu ir Europos lygmenimis;
2. mano, kad būsimos Komisijos darbas turi būti vertinamas atsižvelgiant į problemas, susijusias ir su šios trejopos krizės įveikimu, ir su tuo, kad reikia nustatyti, kokį vaidmenį turėtų atlikti ES pasaulio lygmeniu vykdydama politinę veiklą žmogaus teisių, vystymosi, prekybos ir užsienio politikos srityse, taip pat susijusias su tuo, kad ES reikia padaryti demokratiškesne erdve, prieinama savo piliečiams, kurioje būtų užtikrinamos jų pilietinės teisės, skaidrumas ir demokratinė priežiūra, taigi siekiant visų šių tikslų reikalingos naujos idėjos ir ryžtingi veiksmai;
3. pakartoja, jog norėtų tokios Komisijos, kuri tvirtai gintų Europos interesus ir vertybes ir kuri būtų motyvuota visapusiškai naudoti naujas priemones, turimas įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, įskaitant didesnį skaidrumą ir piliečių dalyvavimą priimant ES sprendimus;
4. apgailestauja dėl to, kad daugeliu šių aspektų Pirmininko J. M. Barroso darbo programa ir siūloma Komisijos narių kolegija nesuteikia įtikinamų garantijų;
5. išsako kritiką kai kurioms valstybėms narėms dėl to, kad jos savo kandidatus parenka neatsižvelgdamos į tai, ar jie tinkami, ir į tai, kaip jie įsivaizduoja tokias svarbias pareigas Europos institucijose, bet skiria juos atsižvelgdamos į savo vidaus politikos interesus ir taip menkina Europos Komisijos vaidmenį ir silpnina Bendrijos sistemą;
6. prašo nustatyti naują procedūrą, pagal kurią valstybės narės turėtų pasiūlyti du skirtingų lyčių kandidatus į Komisijos narius; vis dėlto pažymi, kad dėl vidinės Komisijos struktūros sprendžia ir už pareigų nustatymą bei paskirstymą yra atsakingas išrinktasis Komisijos pirmininkas;
7. apgailestauja dėl to, kad J. M. Barroso jau susilpnino kai kurių paskirtųjų Komisijos narių galimybes vadovaudamasis principu „skaldyk ir valdyk“, t. y. jis nustatė ir paskirstė pareigas tinkamai neatsižvelgdamas į jų kompetenciją ir bendramintiškumą ir net nušalino Komisijos narius nuo tų pareigų, kurias iki šiol eidami jie įrodė savo kompetenciją; atkreipia dėmesį į tai, kad dėl jo neapdairumo, be kita ko, buvo net atsiimta viena iš kandidatūrų;
8. atkreipia dėmesį į tai, kad J. M. Barroso pertvarkė postus Komisijoje taip, kad nėra aiškaus atsakomybės už kai kurias sritis paskirstymo, ir taip pasitvirtina Komisijos pirmininko vaidmens stiprinimo tendencijos, dėl kurių kyla pavojus, kad pavienių Komisijos narių vaidmenys gali sumažėti iki Komisijos pirmininko patarėjų, o tai prieštarauja Sutarčių dvasiai; taigi dar kartą pakartoja, jog yra nusivylęs dėl to, kad J. M. Barroso nenumatė vartotojų apsaugos srities posto;
9. laikosi nuomonės, jog siekiant, kad Komisija būtų pakankamai kompetentinga ir kad ji galėtų atlikti savo, kaip Europos integracijos proceso varomosios jėgos, užduotį, ją turi sudaryti asmenys, dėl kurių sąžiningumo ir kompetencijos nekyla jokių abejonių ir kurie taip pat nori siekti pažangos ir yra atsidavę Europos projektui;
10. teigia, kad be abejonių galima teigiamai vertinti kai kuriuos paskirtuosius Komisijos narius, kurie ne tik parodė esą kompetentingi, bet ir išsamiai apibūdino savo atitinkamus postus, išreiškė savo asmeninę nuomonę aktualiais klausimais ir įsipareigojo glaudžiai bendradarbiauti su Europos Parlamentu;
11. išreiškia nusivylimą C. Ashton, kuri per savo klausymą nepateikė aiškios savo pačios vadovavimo vizijos ar planų, reikalingų siekiant per ateinančius penkerius metus formuoti Europos užsienio ir saugumo politiką; išreiškia savo ketinimą vis dėlto remti ją, kai ji eis naujas Komisijos pirmininko pavaduotojo-vyriausiojo įgaliotinio pareigas, tuo atveju, jei Taryba imtų nederamai kištis;
12. išreiškia savo nusivylimą keliais Komisijos nariais, kurie per klausymus nesugebėjo atlikti vienos ar kelių iš šių užduočių: išreikšti savo nuomonės planuojamos politinės krypties ir tikslų klausimais; parodyti, kad jie gins savo įsitikinimus, jei kils nesutarimų su Komisijos pirmininku; parodyti, kad jie geriausiai atitinka reikalavimus, keliamus pareigoms, į kurias jie skiriami;
13. pakartoja, kad Komisijos narių skyrimo ir rinkimo procedūra tebėra netinkama: ne tik dėl to, kad nėra galimybės pasirinkti iš valstybių narių siūlomų kandidatų, bet ir dėl to, kad Parlamentas gali tik patvirtinti visą Komisiją arba ją atmesti, tačiau negali atmesti paskirtojo Komisijos nario kandidatūros atskirai balsuodamas dėl kiekvieno iš kandidatų;
14. apgailestauja dėl to, kad Sutartyse vis dar nenumatyta siūlymo pareikšti nepasitikėjimą atskirais Komisijos nariais galimybė;
15. atsižvelgdamas į šias išvadas negali patvirtinti visos Komisijos;
16. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir kitoms atitinkamoms institucijoms.
