P6_TA(2005)0255
Bendrijos finansinių interesų apsauga ***I
A6-0156/2005
Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos (KOM(2004)0509 – C6-0125/2004 – 2004/0172(COD))
(Bendro sprendimo procedūra: pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai (KOM(2004)0509) Dar nepaskelbta OL.
,
–
atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 280 straipsnio 4 dalį, pagal kurias Komisija pateikė pasiūlymą Parlamentui ( C6-0125/2004 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ( A6-0156/2005 ),
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2.
ragina Komisiją vėl kreiptis 5 Parlamentą, jei ji ketintų iš esmės keisti pasiūlymą arba jį pakeisti kitu tekstu;
3.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2004)0172
Europos Parlamento pozicija priimta per pirmąjį svarstymą 2005 m. birželio 23 d. siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą
(EB) Nr. .../2005
dėl tarpusavio administracinės pagalbos siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veiklos
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 2
80
straipsnio
4 dalį
,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę,
atsižvelgdamai į Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno nuomonę
OL C 301, 2004 12 7, p. 4.
,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2005 m. birželio 23 d. Europos Parlamento pozicija.
,
kadangi: (1)
Bendrija ir valstybės narės teikia daug reikšmės Bendrijos finansinių interesų apsaugai ir kovai su sukčiavimu bei kitomis neteisėtomis veikomis, kenkiančiomis Bendrijos finansiniams interesams.
(2)
Bendrijos tarpusavio pagalbos struktūra turėtų sudaryti sąlygas valstybių narių tiek kompetentingoms institucijoms, tiek šioms institucijoms ir Komisijai nuolatos glaudžiai bendradarbiauti, kad Bendrijos finansiniai interesai būtų apginti visose Bendrijos finansinių išteklių ir išlaidų srityse.
(3)
Šio reglamento nuostatos neturėtų daryti įtakos Europos kovos su sukčiavimu tarnybos tyrimams remiantis tyrimo įgaliojimais ir laikantis apsaugos priemonių, numatytų 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų OL L 136, 1999 5 31, p. 1.
. Šis reglamentas turėtų būti taikomas tik tam tikroms pagalbos formoms, keitimuisi informacija ir koordinavimui prieš OLAF atliekant tyrimo veiksmus, juos atlikus arba juos papildant.
(4)
Naujų Bendrijos priemonių įvedimas neturėtų daryti įtakos nacionalinės baudžiamosios teisės ir tarpusavio pagalbos baudžiamosios teisės klausimais taisyklių taikymui arba nacionaliniam teisingumo administravimui.
(5)
Kovai su tarpvalstybiniu sukčiavimu ir kitokiomis neteisėtomis veikomis, kenkiančiomis Bendrijos finansiniams interesams, reikalingas glaudesnis koordinavimas Bendrijoje ir daugiadalykis bendradarbiavimas su valstybių narių institucijomis kovos su sukčiavimu ir kitomis neteisėtomis veikomis, kurios dažnai yra susijusios su organizuotu nusikalstamumu ir kenkia Bendrijos finansiniams interesams, srityje. Šis reglamentas turėtų ir toliau leisti bendradarbiauti visoms valstybių narių kompetentingoms institucijoms, taip pat šioms institucijoms ir Komisijai.
(6)
Šio reglamento nuostatos neturėtų turėti įtakos Bendrijos teisės aktams, kuriais numatytas konkretesnis arba platesnis valstybių narių, taip pat jų ir Komisijos bendradarbiavimas, pavyzdžiui, 1997 m. kovo 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 515/97 dėl valstybių narių administracinių institucijų tarpusavio pagalbos ir dėl pastarųjų bei Komisijos bendradarbiavimo, siekiant užtikrinti teisingą muitinės ir žemės ūkio teisės aktų taikymą OL L 82, 1997 3 22, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36).
arba 2003 m. spalio 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1798/2003 dėl administracinio bendradarbiavimo pridėtinės vertės mokesčio srityje, panaikinančiam Reglamentą (EEB) Nr. 218/92 OL L 264, 2003 10 15, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 885/2004 (OL L 168, 2004 5 1, p. 1).
.
(7)
Keitimasis informacija yra svarbi sudedamoji kovos su sukčiavimu ir kitomis neteisėtomis veikomis, kenkiančiomis Bendrijos finansiniams interesams, dalis. Valstybių narių Komisijai suteiktą informaciją Komisija turėtų naudoti, kad susidarytų išsamią nuomonę apie sukčiavimą Europos mastu ir kitas neteisėtas veikas bei perduotų šią nuomonę valstybėms narėms.
(8)
Sukčiavimu ir bet kokioms kitoms neteisėtoms veikoms, kenkiančioms Bendrijos finansiniams interesams, visų pirma tarpvalstybiniais atvejais, su kuriais neretai yra susijusios organizuotos tarptautinės sukčiavimo schemos dviejose ar daugiau valstybių narių, veiksmingiausiai gali būti užkirstas kelias ir su jais kovojama, jei operatyvinio, statistinio arba bendrojo pobūdžio informacija analizuojama ir jei jos rizikos analizė atliekama Bendrijos lygmeniu, naudojantis apskritai Komisijos, ir ypač OLAF, darbo su operatyvine informacija ir rizikos analizės galimybėmis.
(9)
Kovai su sukčiavimu ir kitokiomis neteisėtomis veikomis, kenkiančiomis Bendrijos finansiniams interesams, taip pat reikalingi nuoseklūs tolesni veiksmai. Todėl Komisijos surinkta ar perduota informacija turėtų būti laikoma priimtinais įrodymais administracine ir teismine tvarka nagrinėjant bylas.
(10)
Kad valstybių narių kompetentingos institucijos ir Komisija sėkmingai bendradarbiautų, informacija turėtų būti keičiamasi vadovaujantis konfidencialumo taisyklėmis, jei informacijai taikomas reikalavimas laikytis profesinės paslapties, užtikrinant, kad apdorojant asmens duomenis vadovaujantis naujomis nuostatomis, būtų užtikrinta tinkama duomenų apsauga.
(11)
Turėtų būti tinkamai atsižvelgta į Bendrijos institucijoms taikomas duomenų apsaugos taisykles nustatytas Sutarties 286 straipsnyje ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo OL L 8, 2001 1 12, p. 1.
bei remiantis 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo OL L 281, 1995 11 23, p. 31.
Direktyva
su pakeitimais,
padarytais Reglamentu
(EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).
valstybėms narėms taikomas taisykles.
(12)
Šiam reglamentui būtinos įgyvendinti priemonės turi būti priimtos vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką OL L 184, 1999 7 17, p. 23.
.
(13)
Kadangi valstybės narės negali deramai pasiekti siūlomo veiksmo, būtent kovos su sukčiavimu ir bet kokiomis kitomis neteisėtomis veikomis, turinčių įtakos Bendrijos finansiniams interesams, tikslų ir kadangi dėl veiksmų masto ir poveikio jie būtų geriau pasiekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali imtis veiksmų pagal subsidiarumo principą, kaip nustatyta Sutarties 5 straipsnyje. Vadovaujantis proporcingumo principu, kaip nustatyta minėtame straipsnyje, šiuo reglamentu nenumatoma jokių nuostatų, kurios nėra būtinos siekiant šių tikslų.
(14)
Šiame reglamente yra gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų visų pirma Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomas tarpusavio administracinio bendradarbiavimo ir keitimosi informacija tarp valstybių narių kompetentingų institucijų bei tarp šių institucijų ir Komisijos teisinis pagrindas, siekiant užtikrinti lygiavertę ir veiksmingą Bendrijos finansinių interesų apsaugą nuo sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veikos.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1.
Šis reglamentas taikomas sukčiavimui ir kitoms neteisėtoms veikoms, kenkiantiems Bendrijos finansiniams interesams ir esantiems ypatingos svarbos Bendrijos lygmeniu.
Tai apima ir tuos atvejus, kai visa neteisėta veikla ar jos dalis vykdoma ne Bendrijos valstybėse.
Valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat gali keistis informacija ir teikti pagalbą vadovaudamosi šiuo reglamentu kitais atvejais, jei mano, kad toks keitimasis informacija ir pagalba Bendrijoje yra būtini siekiant užkirsti kelią sukčiavimui ir bet kokiai kitai neteisėtai veikai, kenkiančiai Bendrijos finansiniams interesams.
2.
Šio reglamento nuostatos netaikomos, jei Bendrijos teisės aktuose yra numatytas konkretesnis valstybių narių, taip pat jų ir Komisijos bendradarbiavimas arba jei numatyta platesnė Komisijos teisė gauti informaciją.
Visų pirma šis reglamentas neturi įtakos Reglamento (EB) Nr. 515/97 taikymui ir valstybių narių bendradarbiavimui vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1798/2003.
3.
Šis reglamentas neturi įtakos Reglamento (EB) Nr. 1073/1999 taikymui.
4.
Šis reglamentas neturi įtakos nacionalinės baudžiamosios teisės ar tarpusavio pagalbos baudžiamosios teisės klausimais taisyklių taikymui arba nacionaliniam teisingumo administravimui.
5.
Šiuo reglamentu numatyta pareiga teikti pagalbą neapima informacijos arba dokumentų, gautų kompetentingų administracinių institucijų, veikiančių pagal teisminės institucijos įgaliojimą ar jos prašymu, teikimo.
Tačiau jei pagalbos paprašoma, tokia informacija arba dokumentai pateikiami, jei teisminė institucija, su kuria turi būti pasitarta šiuo klausimu, neprieštarauja.
3 straipsnis
Sąvokų a
pibrėžimai
Šiame reglamente vartojami šie sąvokų apibrėžimai:
1.
1
)
"pažeidimas" – tai ypatingos svarbos Bendrijos lygmens sukčiavimas ir kitokia neteisėta veika, turinti įtakos Bendrijos finansiniams interesams, visų pirma:
a)
bet kuris Bendrijos teisės aktų nuostatų pažeidimas, susijęs su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmais ar neveikimu, įskaitant sutarčių pažeidimus pagal Bendrijos teisės nuostatas
ir pažeidimus įgyvendinant tiek tiesioginį, tiek netiesioginį Bendrijos finansavimą
, dėl kurių Bendrijos bendrajam biudžetui ar jos valdomiems biudžetams padaroma arba būtų padaryta žala sumažinant ar iš viso prarandant pajamas, gaunamas iš tiesiogiai Bendrijos vardu surinktų nuosavų išteklių arba darant nepagrįstas išlaidas;
b)
pridėtinės vertės mokestį (PVM) reglamentuojančių teisės aktų pažeidimas, kaip nurodyta Direktyvoje 77/388/EEB
1977 m. gegužės 17 d. Šeštoji Tarybos direktyva 77/388/EEB dėl valstybių narių apyvartos mokesčių įstatymų derinimo - Bendra pridėtinės vertės mokesčio sistema: vienodas vertinimo pagrindas
(OL L 145, 1977 6 13, p. 1).
Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/66/EB (OL L 168, 2004 5 1, p. 35).
, kuris turėjo arba būtų turėjęs įtakos Bendrijų nuosavų išteklių, kaip nurodyta Reglamente (EEB, Euratomas) Nr. 1553/89
1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1553/89 dėl galutinių vienodų nuosavų išteklių, kaupiamų iš pridėtinės vertės mokesčio, surinkimo priemonių
(OL L 155, 1989 6 7, p. 9)
. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 807/2003 (OL L 122, 2003 5 16, p. 36)
.
, sumažėjimui;
c)
pinigų plovimas, kaip apibrėžta Direktyvos 91/308/EEB
1991 m. birželio 10 d. Tarybos direktyva 91/308/EEB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui
(OL L 166, 1991 6 28, p. 77).
Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/97/EB (OL L 344, 2001 12 28, p. 76).
1 straipsnio c punkte, susijęs su lėšomis, gautomis padarius pažeidimą, kaip nurodyta šio punkto a ir b papunkčiuose;
2.
2
)
"ypatingos svarbos Bendrijos lygmens pažeidimai" – tai pažeidimai:
a)
kurie turi ar galėtų turėti pasekmių kitoms valstybėms narėms arba kurie akivaizdžiai siejasi su operacijomis, vykdomomis kitose valstybėse narėse
arba tais Bendrijos išlaidų (tiesioginių ir netiesioginių) atvejais, kai netaikomos jokios ypatingos tarpusavio pagalbos taisyklės
;
ir
b)
kurie buvo nustatyti per operacijas nepriklausomai nuo to, ar jie buvo pastebėti per vieną ar per kelias operacijas
ir kurių atitinkamoms valstybėms narėms padaroma apskaičiuota bendra finansinė žala PVM srityje viršija 500 000 EUR arba kurie kitais šiame reglamente numatytais atvejais padaro Bendrijos finansiniams interesams 100 000
EUR
ar daugiau žalą; pinigų plovimo atveju riba taikoma pirminiam teisės pažeidimui;
3
)
"PVM reglamentuojantys teisės aktai" – tai visos Bendrijos nuostatos, reglamentuojančios pridėtinės vertės mokestį, ir valstybių narių siekiant laikytis šių Bendrijos nuostatų priimti įstatymai ir kiti teisės aktai;
4.
4
)
"institucija pareiškėja" – tai kompetentinga institucija, kuri pateikia pagalbos prašymą;
5.
5
)
"institucija, į kurią kreipiamasi" – tai kompetentinga institucija, kuriai pateikiamas pagalbos prašymas;
6.
6
)
"administraciniai tyrimai" – tai visų rūšių kontrolė, patikrinimai ir kiti veiksmai, kurių vykdydamos savo pareigas imasi kompetentingos institucijos, kad nustatytų, ar buvo padaryti pažeidimai, išskyrus veiklą, vykdomą pareikalavus arba tiesiogiai įgaliojus teisminei institucijai;
7.
7
)
"finansinė informacija" – tai informacija apie įtartinus sandorius, vadovaujantis Direktyva 91/308/EEB gauta kompetentingų nacionalinių kontaktinių institucijų, ir kita informacija, kurią gauti yra tikslinga norint nustatyti finansinius sandorius, susijusius su šiuo reglamentu reglamentuojamais pažeidimais;
8.
8
)
"kompetentingos institucijos" – tai nacionalinės arba Bendrijos institucijos, kaip nurodyta 4 straipsnio 1 dalyje.
2 punkto b papunktyje nurodytos ribos gali būti padidintos
25 straipsnio
2 dalyje nurodyta tvarka.
4 straipsnis
Kompetentingos institucijos
1.
Šis reglamentas apima šių kompetentingų institucijų, veikiančių pagal atitinkamus savo įgaliojimus, bendradarbiavimą:
a)
valstybių narių institucijų, kurios:
i)
yra tiesiogiai atsakingos už finansinių lėšų, gaunamų iš Bendrijos biudžeto, valdymą ir atitinkamomis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų nuostatomis yra paskirtos būti už tai atsakingos; arba
ii)
pagal nacionalinės administracinės teisės nuostatas yra atsakingos už sukčiavimo ir kitokios neteisėtos veikos, turinčios įtakos Bendrijos finansiniams interesams, prevenciją ir kovą su jomis; arba
iii)
yra kompetentingos
valdžios
institucijos, išvardytos Reglamente (EB) Nr. 1798/2003, atitinkamos centrinės ryšių įstaigos ir ryšių skyriai, paskirti vadovaujantis šiuo reglamentu, kitos mokesčių tyrimų institucijos, kompetentingos tirti su PVM susijusį sukčiavimą, arba kompetentingos
valdžios
institucijos, nurodytos Direktyvoje 92/12/EEB
1992 m. vasario 25 d. Tarybos direktyva 92/12/EEB dėl bendros tvarkos, susijusios su akcizais apmokestinamais produktais, ir jų laikymu, judėjimu ir kontrole
(OL L 76, 1992 3 23, p. 1).
Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/106/EB (OL L 359, 2004 12 4, p. 30).
, jei renkama informacija galima įrodyti su PVM susijusį sukčiavimą –
tai netrukdo tiesiogiai kontaktuoti, keistis informacija ar bendradarbiauti atskirų valstybių narių pareigūnams ir šiame straipsnyje minimoms valdžios institucijoms;
arba
iv)
vadovaujantis Sprendimu 2000/642/TVR
2000 m. spalio 17 d. Tarybos sprendimas 2000/642/TVR dėl valstybių narių finansinės žvalgybos padalinių bendradarbiavimo susitarimų dėl keitimosi informacija
(OL L 271, 2000 10 24, p. 4).
yra valstybių narių įsteigtos kaip "finansinės žvalgybos padaliniai" informacijai, gautai vadovaujantis Direktyvos 91/308/EEB nuostatomis, rinkti ir analizuoti.
b)
Komisijos,
įskaitant OLAF
.
2.
Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad užtikrintų keitimąsi informacija tarp jų kompetentingų institucijų
,
neatsižvelgiant į jų kompetencijos sritis ir vidaus statusą, taip pat tarp jų ir Komisijos.
3.
Komisija saugo visų pagal šio reglamento nuostatas bendradarbiaujančių valdžios institucijų sąrašą, kuris yra nuolat atnaujinamas ir skelbiamas internete.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDRADARBIAVIMO PAREIGOS
1 skyrius
Tarpusavio administracinė pagalba ir keitimasis informacija
1
skirsnis
Pagalba pagal prašymą
5 straipsnis
Pagalba pagal prašymą
1.
Kompetentingos institucijos pagal prašymą padeda viena kitai užkirsti kelią pažeidimams ir juos nustatyti. Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, jei to reikia prašymui patenkinti ir vadovaudamasi šio reglamento tikslais, perduoda institucijai pareiškėjai susijusią svarbią informaciją, skirtą užkirsti kelią pažeidimams ir juos nustatyti. Perduodama informacija apima informaciją apie pažeidimą sudarančias operacijas, finansinę informaciją apie pirmines operacijas bei jose dalyvaujančius fizinius ar juridinius asmenis.
2.
Siekdama gauti norimą informaciją, institucija, į kurią kreipiamasi, arba administracinė institucija, į kurią ji kreipiasi pagalbos, imasi priemonių patenkinti prašymą taip, lyg ji tai darytų savo iniciatyva arba paprašius kitai jos valstybės narės institucijai.
3.
Institucija, į kurią kreipiamasi, suteikia galimybę naudotis bet kuria jos turima ar gauta informacija apie operacijas ar sandorius, nustatytus ar planuojamus, kurie sudaro pažeidimą arba kurie institucijos pareiškėjos nuomone gali sudaryti pažeidimą, arba tam tikrais atvejais vadovaujantis 6 straipsniu atlikto specialaus stebėjimo išvadomis.
Ji institucijai pareiškėjai pateikia patvirtinimus, jos turimus ar gautus dokumentus arba patvirtintas tikras dokumentų kopijas. Tačiau dokumentų ir daiktų originalai pateikiami tik tuomet, kai tai neprieštarauja valstybėje narėje, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, galiojantiems teisės aktams.
4.
Prie prašymų suteikti pagalbą ir keistis informacija pridedamas trumpas institucijai pareiškėjai žinomų faktų aprašymas.
5.
Jei institucija pareiškėja su savo prašymu kreipiasi į instituciją, kuri nėra kompetentinga suteikti prašomą pagalbą, ši institucija nedelsiant perduoda prašymą kompetentingai institucijai.
6 straipsnis
Specialus stebėjimas
Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, kiek įmanoma vykdo specialų stebėjimą arba organizuoja, kad jos veiklos srityje būtų vykdomas specialus stebėjimas:
a)
pažeidimų darymu pagrįstai įtariamų asmenų ir ypač jų judėjimo;
b)
vietų, kur prekės saugomos taip, kad galima įtarti, kad jos skirtos tiekti operacijoms, kurios sudaro pažeidimą;
c)
prekių, kurios nurodomos kaip galimų pažeidimų objektas, judėjimo;
d)
transporto priemonių ir finansinių sandorių, kai galima pagrįstai manyti, kad jais naudojamasi pažeidimams daryti.
7 straipsnis
Administraciniai tyrimai pagal prašymą
1.
Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi, atlieka administracinius operacijų, kurios sudaro pažeidimą arba kurios institucijos pareiškėjos nuomone gali sudaryti pažeidimą, tyrimus arba pasirūpina, kad tokie tyrimai būtų atlikti.
Institucija, į kurią kreipiamasi, arba administracinė institucija, į kurią ji kreipėsi pagalbos, atlieka šiuos administracinius tyrimus taip, tarsi tai darytų savo iniciatyva arba kitos savo valstybės narės institucijos prašymu. Tyrimo rezultatus ji praneša institucijai pareiškėjai.
2.
Institucijos pareiškėjos ir institucijos, į kurią kreipiamasi, susitarimu institucijos pareiškėjos paskirti pareigūnai gali dalyvauti atliekant 1 dalyje nurodytus administracinius tyrimus. Tyrimus visuomet atlieka institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnai.
Institucijos pareiškėjos pareigūnai savo iniciatyva negali naudotis tyrimo įgaliojimais, suteiktais institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnams; tačiau jiems leidžiama patekti į tas pačias patalpas ir gauti tuos pačius dokumentus, kaip ir pastariesiems, per valstybės narės, į kurią kreipiamasi pareigūnus, kurie veikia kaip tarpininkai, ir tik atliekamiems administraciniams tyrimams.
3.
Vykdant tam tikrus veiksmus, kuriuos pagal nacionalinių teisės aktų nuostatas baudžiamosiose bylose vykdo tik pareigūnai, konkrečiai paskirti nacionalinės teisės aktais, institucijos pareiškėjos pareigūnai nedalyvauja. Jie jokiomis aplinkybėmis nedalyvauja atliekant patalpų kratas arba formaliose asmenų apklausose pagal baudžiamąją teisę.
8 straipsnis
Pareigūnų veikla kitoje valstybėje narėje arba vykstant į komandiruotę valstybėje narėje
Institucijos pareiškėjos ir institucijos, į kurią kreipiamasi, susitarimu ir vadovaujantis šios nustatyta tvarka institucijos pareiškėjos deramai įgaliotiems pareigūnams gali būti leidžiama informaciją apie pažeidimus gauti iš biurų, kuriuose valstybės narės, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, administracinės institucijos vykdo savo funkcijas.
Tokia informacija turi būti reikalinga institucijai pareiškėjai ir gaunama iš dokumentų, kuriais gali naudotis šių biurų pareigūnai.
Institucijos pareiškėjos pareigūnams leidžiama daryti šių dokumentų kopijas.
9 straipsnis
Raštiškas pareigūnų įgaliojimas
Vadovaujantis 7 ir 8 straipsniais kitoje valstybėje narėje esantys arba vykstantys į komandiruotę valstybėje narėje institucijos pareiškėjos pareigūnai turi visuomet galėti pateikti raštišką įgaliojimą, kuriame nurodoma jų tapatybė ir oficialios pareigos.
10 straipsnis
Pagalbos ir informacijos suteikimo terminai
1.
Institucija, į kurią kreipiamasi, 5 ir 7 straipsniuose nurodytą pagalbą ir informaciją suteikia kaip įmanoma greičiau, bet ne vėliau negu per šešias savaites nuo prašymo gavimo. Tačiau jei institucija, į kurią kreipiamasi, jau turi tokią informaciją, terminas jai pateikti yra keturios savaitės.
2.
Tam tikrais atvejais institucija, į kurią kreipiamasi, ir institucija pareiškėja gali susitarti dėl kitokio termino negu numatyta 1 dalyje.
3.
Jei institucija, į kurią kreipiamasi, negali atsakyti į prašymą iki nustatyto termino, ji institucijai pareiškėjai nedelsiant praneša priežastis, dėl kurių negalėjo to padaryti, ir nurodo, kada galės pateikti atsakymą.
11 straipsnis
Su
pridėtinės vertės mokesčiu susiję duomenys
1.
Kad būtų suteikta operatyvinė ir techninė pagalba ir kai valstybių narių kompetentingoms
valdžios
institucijoms būtina padėti nustatyti ir ištirti pažeidimus, kaip apibrėžta šio reglamento 3 straipsnio
pirmosios
pastraipos 1 punkto b papunktyje,
valstybės narės nedelsiant pateikia Komisijai šią informaciją iš savo
įrašų, saugomų nacionalinėse duomenų bazėse, kaip nurodyta
Reglamente
(EB) Nr.
1798/2003
:
-
PVM mokėtojų kodus, kuriuos suteikė informaciją gaunančios valstybės narės;
-
visų Bendrijos vidaus prekių, kurias informaciją pateikiančioje valstybėje narėje PVM kodą gavę verslo dalyviai pardavė PVM kodo turėtojams, bendrąją vertę
.
Išsamios tokio naudojimosi taisyklės, įskaitant konfidencialumo ir duomenų apsaugos bei naudojimosi informacija, gauta iš valstybių narių įrašų, taisykles, nustatomos
25 straipsnio
2 dalyje nurodyta tvarka.
2.
Valstybių narių institucijos praneša Komisijai informaciją, surinktą remiantis Direktyva 92/12/EEB, jei ja galima įrodyti pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio
pirmosios
pastraipos 1 punkto b papunktyje.
2 SKIRSNIS
Pagalba savo iniciatyva
12 straipsnis
Informacijos apie operacijas ar sandorius teikimas
1.
Valstybių narių kompetentingos institucijos Komisijai be išankstinio prašymo pateikia visą svarbią informaciją apie operacijas ar sandorius, kurie sudaro pažeidimus arba kurie atrodo tokie esą.
2.
Naudodamasi tinkamomis technologinėmis priemonėmis, Komisija analizuoja pateiktą informaciją ir pateikia valstybėms narėms atitinkamus analizės rezultatus, kad suteiktų techninę ir operatyvinę pagalbą nustatant ir tiriant pažeidimus. Jei Komisija mano, kad pažeidimai padaryti vienoje ar keliose valstybėse narėse, ji tai praneša atitinkamoms valstybėms narėms.
3.
Valstybių narių ir Komisijos pareiga savo iniciatyva keistis finansine informacija taikoma neatsižvelgiant į tai, ar sandoris vykdomas viena operacija, ar keliomis operacijoms, kurios atrodo susijusios.
4.
Konfidencialumo ir duomenų apsaugos taisyklės tvirtinamos
25 straipsnio
2 dalyje nurodyta tvarka.
13 straipsnis
Specialus stebėjimas be prašymo
Valstybių narių kompetentingos institucijos, jei mano, kad tai naudinga siekiant apsaugoti Bendrijos finansinius interesus nuo pažeidimų:
a)
vykdo specialų stebėjimą, kaip numatyta 6 straipsnyje, arba jį organizuoja;
b)
Komisijai ir tam tikrais atvejais – atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms praneša turimą informaciją, visų pirma pateikia ataskaitas ir kitus dokumentus arba patvirtintas tikras jų kopijas ar ištraukas, apie operacijas, kurios laikomos kenkiančiomis Bendrijos finansiniams interesams veiksmais arba kurios joms atrodo tokios esančios.
14 straipsnis
Bendros informacijos pranešimas
1.
Valstybių narių kompetentingos institucijos, gavusios bendrą informaciją apie naujus pažeidimų vykdymo būdus, priemones, metodus ir praktiką bei apie pažeidimus, kuriems buvo užkirstas kelias ir kurie buvo nustatyti, galinčius padėti atitinkamuose teisės aktuose panaikinti galimybes sukčiauti, iškart ją praneša Komisijai.
2.
Gavusi informaciją, kuri leistų valstybės narės kompetentingoms institucijoms užkirsti kelią pažeidimams ir vykdyti atitinkamus teisės aktus, Komisija iškart ją praneša kiekvienos valstybės narės kompetentingoms institucijoms.
2 skyrius
Informacijos naudojimas
15 straipsnis
Naudojimas įrodymams
Kompetentingai institucijai teikiant 5, 6, 7 ir 12 straipsniuose numatytą pagalbą pateiktos išvados, pažymėjimai, informacija, dokumentai, patvirtintos tikros kopijos ir bet kokia operatyvinė informacija yra priimtini įrodymai administracine ir teismine tvarka nagrinėjant bylas bet kurioje valstybėje narėje, tuo pačiu būdu, jei jie būtų gauti valstybėje narėje, kurioje šie procesai vyksta.
16 straipsnis
Keitimasis informacija
Komisija keičiasi vadovaujantis šiuo reglamentu bei kitomis Bendrijos nuostatomis gauta informacija su kitomis kompetentingomis institucijomis, vadovaudamasi šiuo reglamentu ir juo numatytu tikslu, jei toks keitimasis atitinka Bendrijos nuostatas, kuriomis remiantis informacija buvo gauta.
17 straipsnis
Tolesni veiksmai
Valstybių narių kompetentingos institucijos
Komisijai
praneša
atnaujintą atitinkamą informaciją apie anksčiau praneštą informaciją ir apie vadovaujantis šiuo reglamentu atliktus administracinius tyrimus, ypač apie pradėtas
administracine ir teismine tvarka nagrinėjamas bylas
, jei tai atitinka nacionalinę baudžiamąją teisę.
18 straipsnis
Konfidencialumo taisyklės
ir duomenų apsaug
a
1.
Bet kokia forma remiantis šiuo reglamentu praneštai ar gautai informacijai taikomas reikalavimas laikytis profesinės paslapties ir ji yra saugoma taip pat, kaip panaši informacija saugoma pagal ją gavusios valstybės narės nacionalinius teisės aktus ir atitinkamoms Bendrijos institucijoms ir organams taikomas nuostatas.
Tokia informacija negali būti pranešama kitiems asmenims ar institucijoms, išskyrus Bendrijos institucijų ir organų arba valstybių narių asmenis arba institucijas, kurie vykdydami savo funkcijas turi ją žinoti, ir negali būti naudojama kitiems tikslams, išskyrus veiksmingos Bendrijos finansinių interesų apsaugos užtikrinimą.
2.
Komisija ir valstybės narės užtikrina, kad vadovaujantis šiuo reglamentu apdorojant asmens duomenis būtų laikomasi Bendrijos ir nacionalinių teisės aktų nuostatų dėl duomenų apsaugos, visų pirma Direktyvos 95/46/EB ir kur taikoma – Reglamento (EB) Nr. 45/2001 nuostatų.
Prieš priimant įgyvendinimo taisykles, numatytas 11 straipsnio 1 dalies
antrojoje pastraipoje
, 12 straipsnio 4 dalyje ir
24 straipsnyje
, pasitariama su Europos duomenų apsaugos prižiūrėtoju.
19 straipsnis
Santykiai su trečiosiomis šalimis
1.
Valstybės narės arba Komisijos iš trečiosios šalies gauta informacija, kuri patenka į šio reglamento taikymo sritį, pranešama valstybės narės kompetentingoms institucijoms arba Komisijai, jei ja remdamosi jos galėtų užkirsti kelią pažeidimams arba jiems pasipriešinti.
2.
Jei atitinkama trečioji šalis teisiškai įsipareigojo teikti pagalbą, reikalingą norint surinkti neteisėtų operacijų, kurios atrodo sudarančios pažeidimą, pobūdžio įrodymus, vykdant bendrus veiksmus remiantis šiuo reglamentu gauta informacija gali būti pranešama tai trečiajai šaliai, atsižvelgiant į informaciją teikiančių kompetentingų institucijų susitarimą, vadovaujantis jų nacionalinių teisės aktų nuostatomis dėl asmens duomenų apsaugos, Direktyvos 95/46/EB 25 ir 26 straipsniais ir, kai taikoma – Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsniu.
3.
Šiuo atžvilgiu OLAF atlieka koordinatoriaus vaidmenį.
20 straipsnis
Komisijos atliekama
rizikos
analizė
Komisija gali naudoti valstybių narių remiantis šiuo reglamentu praneštą bendro arba operatyvinio pobūdžio informaciją strateginiams ir taktiniams rizikos vertinimams atlikti, taikydama tinkamas informacijos technologijų priemones, kuriomis parengiamos operatyvine informacija grindžiamos ataskaitos ir įspėjimai, siekiant geriau informuoti apie nustatytas grėsmes ir taip padidinti kompetentingų nacionalinės valdžios institucijų ir Komisijos, atsižvelgiant į šios kompetencijos ribas, tinkamų operatyvinių atsakomųjų veiksmų veiksmingumą.
21 straipsnis
Esamų teisės nuostatų pakeitimas
Komisija pateikia pasiūlymus, kurių reikia iš dalies keisti Reglamentą (EB) Nr. 1798/2003 ir Sprendimą 2000/642/TVR.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
IŠIEŠKOJIMAS
22 straipsnis
Neteisėtai gautų pajamų išieškojimo galimybių stiprinimas ir pareiga teikti informaciją
1.
Siekiant palengvinti pajamų, kylančių dėl 3 straipsnio
pirmosios pastraipos
1 punkte nurodytų pažeidimų, išieškojimą, Direktyvos 91/308/EEB 2a straipsnyje nurodytos institucijos ir asmenys, paprašius ir remiantis 2 straipsniu, pateikia valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms visą atitinkamą finansinę informaciją, kuri padėtų šioms valdžios institucijoms taikyti 23 straipsnyje nurodytas priemones.
2.
1 dalyje nurodyti prašymai pateikiami kartu su pranešimu, kuriame išdėstomi susiję faktai, žinomi prašymą teikiančiai valdžios institucijai ar Komisijai, ir rimtą įtarimą sukėlę pagrindai. Atitinkamos kredito įstaigos ir (arba) finansinės įstaigos užtikrina, kad informacija išliks konfidenciali.
23 straipsnis
Išieškojimo priemonės
1.
Siekdamos užtikrinti veiksmingą išieškojimą, valstybės narės areštuoja ir įšaldo - reikalui esant, gavusios teismo leidimą - neteisėtai gautą naudą, turinčią įtakos Bendrijos finansiniams interesams. Ši nuostata taikoma pažeidimams, kurie atnešė daugiau kaip 50 000 EUR arba atitinkamos vertės turto pajamų, kaip nurodyta Direktyvos 91/308/EEB 1 straipsnio D punkte.
2.
Priemonės, nurodytos 1 dalyje, gali būti taikomos visiems fiziniams ir juridiniams asmenims, kurie padarė ar yra įtariami padarę pažeidimą arba kurie prisidėjo arba yra įtariami prisidėję prie pažeidimo įvykdymo. Šios priemonės taip pat gali būti taikomos fiziniams arba juridiniams asmenims, kurie gauna naudos iš pažeidimo metu gautų pajamų.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
24 straipsnis
Įgyvendinimo taisyklės
Išsamios įgyvendinimo taisyklės dėl II antraštinės dalies 1 skyriuje numatytos tarpusavio pagalbos ir keitimosi informacija priimamos laikantis
25 straipsnio
2 dalyje numatytos tvarkos.
Be 11 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 12 straipsnio 4 dalyje nurodytų sričių šios taisyklės visų pirma gali apimti:
a)
pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio pirmos pastraipos 1 punkto b papunktyje;
b)
pažeidimus, kaip apibrėžta 3 straipsnio pirmos pastraipos 1 punkto c papunktyje;
c)
pažeidimus struktūrinių fondų sektoriuje.
25 straipsnis
Komitetas
1.
Komisijai padeda
Komitetas, įsteigtas
Reglamento (EB) Nr. 515/97 43 straipsniu.
2.
Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nurodytas laikotarpis yra trys
mėnesiai
.
26 straipsnis
Vertinimo ataskaita
Kas trejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo Komisija Europos Parlamentui, Audito Rūmams ir Tarybai pateikia šio reglamento taikymo ataskaitą.
27 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta,
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas
Pirmininkas
