P6_TA(2006)0076
Tarptautinio valiutos fondo strategijos peržiūra
A6-0022/2006
Europos Parlamento rezoliucija dėl Tarptautinio valiutos fondo strategijos peržiūros ( 2005/2121(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į EB sutarties 111 straipsnio 4 punktą dėl Bendrijos atstovavimo ir pozicijos tarptautiniu lygiu ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) klausimais,
–
atsižvelgdamas į 1998 m. lapkričio 9 d. Komisijos pasiūlymą dėl Bendrijos atstovavimo ir prisiimtos pozicijos tarptautiniu lygiu ekonominės ir pinigų sąjungos klausimais ( KOM(1998)0637 )),
–
atsižvelgdamas į 1998 m. gruodžio 11–12 d. Vienos Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas,
–
atsižvelgdamas į savo 2001 m. spalio 23 d. rezoliuciją dėl tarptautinės pinigų sistemos – ką daryti, kad ji geriau veiktų, ir kaip išvengti krizių ateityje OL C 112 E, 2002 5 9, p. 140.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2003 m. liepos 3 d. rezoliuciją OL C 74 E, 2004 3 24, p. 871.
dėl euro zonos pasaulio ekonomikoje ir numatomos raidos per artimiausius metus,
–
atsižvelgdamas 2005 m. rugsėjo 15 d. į Tarptautinio valiutos fondo (TVF) generalinio direktoriaus pranešimą dėl fondo vidutinės trukmės strategijos http://www.imf.org/external/np/omd/2005/eng/091505.pdf.
,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. birželio 11 d. G8 finansų ministrų susitikimo sprendimus dėl neturtingų šalių skolų panaikinimo,
–
atsižvelgdamas į Sutarties 178 straipsnį dėl nuoseklumo tarp Europos Sąjungos įgyvendinamų politikos krypčių, kurios gali daryti įtaką besivystančioms šalims ir vystymosi bendradarbiavimo tikslams,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. birželio 16–17 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadas,
–
atsižvelgdamas į Pasaulio banko parengtą 2006 m. pasaulio vystymosi ataskaitą,
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui "Pasiūlymas dėl bendros Tarybos, Europos Parlamento ir Komisijos deklaracijos dėl Europos Sąjungos vystymosi politikos "Bendras Europos susitarimas" ( KOM(2005)0311 ),
–
atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 8 d. Jungtinių Tautų Tūkstantmečio deklaraciją, kurioje Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT) įvardijami kaip tarptautinės bendruomenės bendrai priimti skurdo panaikinimo kriterijai,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. balandžio 12 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos vaidmens įgyvendinant Tūkstantmečio plėtros tikslus OL C 33 E, 2006 2 9, p. 311.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl visuotinio raginimo imtis veiksmų, kad skurdas taptų praeitimi Priimti tekstai, P6_TA(2005)0289 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. lapkričio 17d. rezoliuciją dėl pasiūlymo dėl bendros Tarybos, Europos Parlamento ir Komisijos deklaracijos dėl Europos Sąjungos vystymosi politikos "Bendras Europos susitarimas" Priimti tekstai, P6_TA(2005)0446 .
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešimą bei Vystymosi komiteto ir Tarptautinės prekybos komiteto nuomones ( A6-0022/2006 ),
A.
atsižvelgdamas į Bretton Woods institucijų atliekamo vaidmens raidą nuo jų susikūrimo ir į jų strateginį vaidmenį augimui, vystymuisi ir finansiniam stabilumui; atsižvelgdamas į būtinybę skatinti stabilią ir solidarią tarptautinę pinigų ir finansų sistemą,
B.
kadangi skirtingų valstybių narių įtaka Bretton Woods institucijose, pasireiškianti jų balsavimo teisėmis ar jų įnašais, tiksliai neatspindi jų santykinės įtakos ir kadangi Europos Sąjungos vaidmuo tiksliai neatspindi jos įtakos pasaulio ekonomikai ir tarptautinei prekybai, nepaisant jos svaraus indėlio į šių institucijų kapitalą,
C.
kadangi pirmiau minėtose Vienos Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadose, kuriose dar kartą patvirtinamas TVF kaip "tarptautinės pinigų ir finansinės sistemos ramsčio" vaidmuo, dalyje "Europa: veikėja tarptautinėje arenoje – kalbėti vienu balsu", pabrėžiama, kad "būtina, jog Bendrija visiškai atliktų savo vaidmenį tarptautinio pinigų ir ekonominio bendradarbiavimo srityje tokiose instancijose kaip G7 ir TVF", ir raginama, viena vertus, kad "Europos centriniam bankui (ECB), "kaip už Bendrijos pinigų politiką atsakingam organui, būtų suteiktas stebėtojo statusas TVF vykdomojoje valdyboje" ir, kita vertus, kad "Europos Sąjungai pirmininkaujančios valstybės narės vykdomojo direktoriaus biuro kompetentingas narys drauge su Komisijos atstovu TVF vykdomajai valdybai pateiktų Europos bendrijos arba EPS nuomones kitais klausimais, ypač svarbiais EPS", ir kadangi minėtojo 1998 m. lapkričio 9 d. Komisijos pasiūlymo 1 str. siūloma, kad "EPS klausimais Bendrijai tarptautiniu lygiu turėtų atstovauti Taryba su Komisija ir ECB",
D.
ypač atsižvelgdamas į tai, kad dėl Bendrijos ir euro zonos koordinavimo trūkumo bei dėl daugybėje valstybių grupių išsimėčiusio atstovavimo valstybės narės negali daryti įtakos TVF sprendimams proporcingai jų bendram ekonominiam svoriui,
E.
atsižvelgiant į tai, kad TVF yra atskaitingas savo dalininkams (būtent atskirų valstybių vyriausybėms), bei į tai, kad šie dalininkai savo ruožtu yra atskaitingi savo rinkėjams,
F.
kadangi TVF įgyvendintos stabilizavimo politikos kryptys yra reikalingos siekiant sukurti solidų augimo pagrindą tose šalyse, nors jos ne visada pasiekė užsibrėžtų tikslų; kadangi parengtoms derinimo programoms reikalingas visapusiškesnis išaiškinimas, kad būtų užtikrinta, jos visų nacionalinių subjektų dalyvavimas ir šių programų stebėsena būtų demokratiškai ir skaidriai prižiūrimi;
G.
kadangi, nors ir sunku derinti nacionalinę atsakomybę su kartais gausiomis sąlygomis paramos ir skolos mažinimo priemonėms, šios sąlygos, ypač tos, kurios numatytos pagerinti valdymą, yra reikalingos siekiant užtikrinti skaidrumą;
H.
kadangi TVF ima vaidinti svarbų vaidmenį besivystančiose šalyse ir turi atitinkamai prisitaikyti; tačiau kadangi skurdžiausių šalių vystymasis yra skatinamas sutelkiant naujas priemones, skirtas efektyviam susikaupusios skolos mažinimui ir ieškant pažangių priemonių, skirtų finansuoti vystymąsi ir kovą su skurdu pagal TVT; kadangi šios priemonės reikalauja aiškesnio ir efektyvesnio vaidmenų pasiskirstymo tarp TVF, Pasaulio banko ir Jungtinių Tautų institucijų bei didesnio koordinavimo ir bendradarbiavimo,
I.
kadangi pirmiau minėtose Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvadose pabrėžiama, jog svarbu "atsižvelgti į vystymosi bendradarbiavimo tikslus visose politikos srityse, kurias įgyvendina ES ir kurios gali daryti įtaką besivystančioms šalims" bei "atsižvelgti į socialinį globalizacijos aspektą įvairiose politikos srityse ir tarptautiniame bendradarbiavime",
1.
mano, kad TVF institucija ir toliau vaidina svarbų vaidmenį skatinant subalansuotą visuotinį ekonomikos augimą ir keitimo kurso stabilumą, tarptautinę prekybą ir šalių narių gebėjimą prisitaikyti globalioje rinkoje bei padedant visoms šalims narėms susidoroti su mokėjimo balanso sunkumais;
2.
palankiai vertina šiuo metu vykstančią strateginę TVF peržiūrą; remia naujai nustatytą TVF politikos kryptį – pabrėžti pagrindinį įgaliojimą stabilizuoti pasaulio valiutų kursų svyravimus ir suteikti paskutinę išeitį skolinant šalims, turinčioms rimtų mokėjimo balanso problemų;
3.
pažymi, kad nuo TVF įkūrimo stipriai pakito jo misijos ir kad buvo atlikti mažiau svarbūs pokyčiai valdymo srityje; pažymi, kad, nepaisant, jog keletą kartų buvo sėkmingai persvarstyti įnašai ir pagrindinio balso teisių paketo paskirstymo sistema, kapitalo ir balso teisių paskirstymas metams bėgant atsiliko nuo pokyčių kitose srityse; todėl ragina TVF, siekiantį įtvirtinti savo teisėtumą, apsvarstyti galimybes paskirstyti įnašus ir balso teises savo vadovaujančiose instancijose taip, kad tie įnašai ir teisės geriau atitiktų tarptautinės ekonomikos padėtį ir suteiktų atitinkamo svarumo besivystančių ir besikuriančių šalių ekonomikai;
4.
pažymi, kad pagrindinės priežastys, dėl kurių besivystančios šalys aktyviai nedalyvauja TVF veikloje, nors pagal savo gyventojų skaičių pasaulyje galėtų būti priešingai, yra tos, kad toms valstybėms trūksta balsų administracinėje valdyboje (t. y. Afrikos valstybės sudaro 25 proc. narių, bet turi tik 4 proc. balsų) ir kad joms trūksta kvalifikuotų žmogiškųjų išteklių, techninių ir institucinių gebėjimų, dėl kurių jos negali veiksmingai dalyvauti svarstymuose ir sprendimų priėmimo procese;
5.
pažymi, kad TVF turėjo išplėsti savo rekomendacijas, apimdamas socialinės ir ekonominės politikos sritis, kurios yra neatsiejamai susijusios su struktūrine politika; pažymi, kad makroekonominis stabilumas yra esminė tinkamo šios politikos vystymosi sąlyga; pritaria geresniam veiklos koordinavimui tarp įvairių institucijų, atsakingų už tokios politikos formavimą;
6.
mano, kad dėl savo prerogatyvų TVF turėtų paįvairinti savo darbuotojų kvalifikaciją, užtikrindamas nuolatinį meistriškumą, leidžiantį TVF ryžtingai prisidėti prie TVT įgyvendinimo;
7.
pažymi, kad dėl pažangaus kapitalo rinkų atvėrimo ir kapitalo judėjimo liberalizavimo sunku išvengti finansinių krizių; todėl pabrėžia būtinumą TVF vykdyti sisteminę visų valstybių narių priežiūrą;
8.
mano, kad besitęsiant pasauliniam disbalansui prekybos ar valiutų kursų srityje, reikia stiprinti TVF stebėjimo vaidmenį, kuris yra svarbus tiek prognozuojant, tiek padedant mažinti finansinį nestabilumą visuotiniu mastu bei atskiroms šalims teikiant patarimus politikos klausimais, susijusiais su finansiniu stabilumu, ekonominiu augimu, valiutų kursais ir rezervo kaupimu; mano, kad TVF galės vykdyti sisteminę priežiūrą ir teikti patarimus dėl galimų veiksmų, kurie padėtų išvengti finansinių krizių, jeigu valstybės narės reguliariai pateiks visą savo statistiką, susijusią, pavyzdžiui, su pinigų rezervais ir pinigų cirkuliavimo mastais;
9.
reikalauja, kad Europos pozicijos Europos Sąjungą atstovaujant TVF būtų geriau koordinuojamos; ragina valstybes nares siekti vieningo balsavimo – galbūt pradedant euro sistema, siekiant ilgalaikėje perspektyvoje užtikrinti nuoseklų Europos atstovavimą, įtraukiant ECOFIN tarybai pirmininkaujančią valstybę ir Europos Komisiją bei kontroliuojant Europos Parlamentui;
10.
pažymi, kad TVF reguliavimo politikos būdai vis dėlto neleido išvengti plintančių ir pasikartojančių krizių; apgailestauja dėl to, kad žlugo daugelis pastangų, skirtų skatinti ekonomiškai pagrįstas politikos kryptis, kurios padeda išvengti krizių; primena, kad infliacija nėra vien tik ekonominė problema daugelyje besivystančių šalių, ir kad TVF politikos kryptys turėtų būti sutelktos į makroekonominio stabilumo ir darnaus augimo tikslus; siūlo, kad sąlygiškumas būtų apibrėžtas geresnio bendradarbiavimo su specializuotomis Jungtinių Tautų institucijomis srityje ir koordinuojamas tarp tarptautinių donorų;
11.
pažymi, kad siekiant eiti darnaus augimo keliu būtina užtikrinti makroekonomikos politikos egzistavimą; tuo tikslu tvirtina, kad makroekonominis stabilumas nėra nesuderinamas su teisingu augimo pasiskirstymu;
12.
pripažįsta, kad TVF iškeltos sąlygos dažnai buvo griežtos ir jose nebuvo atsižvelgiama į konkrečias vietines aplinkybes; nepaisant to, pabrėžia poreikį naudoti paskolas tinkamai, kartu atsižvelgiant į šalies gavėjos demokratiškai išrinktų institucijų poziciją;
13.
pritaria šiuo metu vykstančiai TVF paskolų mažas pajamas gaunančioms šalims sąlygų peržiūrai; rekomenduoja, kad peržiūros metu kaip visų TVF paskolų, teikiamų mažas pajamas gaunančioms šalims, tikslas pirmiausia būtų pabrėžiamas skurdo mažinimas;
14.
pabrėžia, kad šalies partnerės atsakomybės principas turi būti vystymosi bendradarbiavimo pagrindas; todėl ragina TVF, svarstant skolinimui taikomas sąlygas, visokeriopai pripažinti skurdo naikinimui teikiamą pirmenybę ir jokiu būdu neapsunkinti TVT siekimo;
15.
ragina imtis laipsniško, nuoseklaus ir stabilaus besivystančių šalių finansinės sistemos liberalizavimo, pritaikyto prie institucinių galių ir leidžiančio efektyvų kapitalo judėjimo reguliavimą ir valdymą;
16.
palaiko Ekonomikos ir finansų komiteto nuomonę, kad TVF turėtų labiau sutelkti dėmesį į finansų ir kapitalo rinkos poslinkius ir padarinius tiek šalių nacionaliniam, tiek visuotiniam finansiniam saugumui;
17.
primygtinai ragina besivystančias šalis neatverti savo rinkų visiškai ir be jokių apribojimų užsienio importui ir tam tikrą laikotarpį užtikrinti kai kurių pramonės šakų apsaugą, kas leistų nenutrūkstamai vystytis; ragina TVF tarybos Europos vykdomuosius direktorius užtikrinti, kad likusios sąlygos nespaustų mažas pajamas gaunančių šalių vienpusiai atverti savo rinkų su PPO nesiderančioms šalims arba netrukdytų joms savo noru ir savo nustatytomis sąlygomis derėtis su PPO šalimis dėl rinkos atvirumo lygio, kuriam jos pasirengusios; taip pat ragina TVF užtikrinti atitinkamą lankstumo lygį nustatant su išorės prekyba susijusias sąlygas, kurios leistų šalims gavėjoms pačioms nustatyti, kiek turi būti atverta jų rinka; tačiau mano, kad visiška integracija į pasaulio rinką ilgainiui užtikrins augimo galimybes besivystančioms šalims, naujoms pramoninėms šalims ir pramoninėms šalims;
18.
ragina TVF tęsti pastangas didinti skaidrumą ir kurti institucinę struktūrą, atitinkančią jo misiją ir kintančias tarptautinės finansų politikos aplinkybes; apgailestauja dėl to, kad nevyriausybinės organizacijos ir valstybių narių parlamentai nepakankamai dalyvauja nustatant sąlygas; pabrėžia, kad valstybių narių atstovai turėtų rengti ir priimti esminius ekonominius sprendimus, pvz., dėl vystymosi arba kovos su skurdu strategijos;
19.
pabrėžia TVF vaidmenį derinant Europos ir nacionalinės vystymosi politikos kryptis, skirtas kovoti prieš skurdą, prie globalios strategijos, paremtos mintimi, kad prekybos ir pinigų politika nėra savitikslė, ji yra kovos prieš skurdą priemonė;
20.
ragina ES valstybes nares naudoti esamą pasidalijimo į grupes sistemą, kuri užtikrina, kad visose grupėse būtų griežtai skatinama vystymuisi remti skirta programa, sudaryta atsižvelgiant į TVT, kuriuos ketinama pasiekti iki 2015 m., ir kad visur besivystančių šalių techniniams ir instituciniams trūkumams būtų skiriamas tinkamas dėmesys bei suteikiama būtina techninė pagalba jiems įveikti;
21.
ragina labiau koordinuoti ir gerinti TVF, Pasaulio banko, PPO, ECB, įvairių kitų tarptautinių organizacijų ir Europos Sąjungos politikos sąryšį, ypač atsižvelgiant į įvairias rinkas tarpusavyje siejančias priemones, pavyzdžiui, integruotą sistemą, prekybos integravimo mechanizmą, skurdo mažinimo ir ekonomikos augimo priemonę (SMEAP), taip pat atsižvelgiant į neseniai patvirtintas politinės paramos priemones, kuriomis siekiama užtikrinti, kad rinkos atvėrimo politika galėtų daryti palankią įtaką skurdo mažinimui; prašo, kad TVF programos ir TVT būtų labiau susiję; todėl pabrėžia TVF padėties dvilypumą, nes jis, būdamas atsakingas tik už labai specifinę valstybės veiklą, atlieka dominuojantį vaidmenį įgyvendinant visų subjektų vykdomas strategijas;
22.
yra tvirtai įsitikinęs, kad TVF skaidrumas ir jo lėšų paskirstymas turėtų būti didinamas TVF valstybėms narėms stiprinant parlamentinę kontrolę;
23.
džiaugiasi TVF dėmesiu gerinant besivystančių šalių švietimo ir sveikatos lygį; pabrėžia, kad valdymo gerinimas, kova su korupcija ir efektyvus išteklių naudojimas išlieka patikimiausiais būdais mažinti nelygias galimybes naudotis turtu ir pagrindinėmis teisėmis, pavyzdžiui, teisėmis į švietimą ir sveikatos apsaugą;
24.
tvirtina, kad tarptautinis finansinis stabilumas gali būti pasiektas tik tuomet, jei TVF reforma vyks koja kojon su tvaria biudžeto politika ir gerai suderintu mokėjimų balansu kiekvienoje valstybėje narėje;
25.
pastebi ryškų skirtumą tarp spaudimo priemonių masto besivystančioms ar pereinamąjį laikotarpį išgyvenančioms šalims ir TVF nesugebėjimo daryti ženklią įtaką pramoninių šalių, kurių biudžeto politika ir mokėjimų balansas iš dalies neatitinka kriterijų, nustatytų TVF, politikai, kuris gali kelti grėsmę tarptautiniam finansiniam stabilumui;
26.
džiaugiasi TVF ir Pasaulio banko priimtu sprendimu pratęsti neturtingų smarkiai įsiskolinusių šalių (NSĮŠ) iniciatyvos eksperimentą; pažymi skirtingą NSĮŠ programų poveikį ir skolų restruktūrizavimo bei nutraukimo istorinę patirtį; siūlo, kad TVF numatytų politikos kryptis, kurios leistų išvengti skolų krizių ateityje;
27.
pažymi 2005 m. balandžio mėn. TVF ir Pasaulio banko nustatytą naują skolų tvarumo sistemą mažas pajamas turinčioms šalims (MPŠ); džiaugiasi, kad nauja sistema skirta skolų klausimą iškelti į tarptautinių finansinių institucijų sprendimų priėmimo proceso centrą; apgailestauja, kad pasiūlymo visuma neliečia ilgalaikio tikro tvarumo problemos požiūriu, reikalaujančiu sudaryti sąlygas mažas pajamas turinčioms šalims pasiekti TVT;
28.
apskritai sveikina TVF SMEAP;
29.
remia JT Generalinio Sekretoriaus raginimą, išreikštą per aukščiausio lygio dialogą dėl finansavimo, skiriamo vystymuisi, "performuluoti skolos tvarumo sąvoką taip, kad šalis galėtų pasiekti TVT iki 2015 m. ir kad tuo pat metu nepadidėtų skolos koeficientas"; dėl šio tikslo būtina didesnė atitiktis tarp skolos sumažinimo ir neišspręsto finansavimo reikalavimų nustatymo; apgailestauja, kad naujojoje 2005 m. balandžio mėnesį patvirtintoje Skolos tvarumo sistemoje, skirtoje mažas pajamas gaunančioms šalims, TVF ir toliau apibrėžia skolos tvarumą remdamasis eksporto koeficientų terminais (bet tai nėra tinkamas kriterijus skolos tvarumui numatyti tose valstybėse, kurios ypač jautrios staigiems eksporto pajamų pokyčiams ir svyravimams), be to, Fondui trūksta realaus šalių jautrumo minėtiesiems pokyčiams įvertinimo bei nuoseklios analizės, skirtos įvertinti NSĮŠ iniciatyvos naudą ir pasiekti papildomą finansavimą TVT;
30.
džiaugiasi daugiašalių institucijų pastangomis prisidėti prie skolos mažinimo finansavimo pagal G8 sudarytą susitarimą, pripažindamas, kad šis būtinas dalyvavimas neturi pačių institucijų įstumti į sunkią finansinę padėtį;
31.
skatina geresnį TVF, Europos Parlamento ir valstybių narių parlamentų bendradarbiavimą, ypač besivystančiose šalyse, siekiant padidinti skaidrumą, demokratinę atsakomybę ir TVF bei jo politikos legitimumą, ir prašo, kad TVF vykdomoji valdyba skelbtų išsamesnius savo posėdžių protokolus;
32.
pabrėžia, kad nuolatinis ryšys tarp TVF vykdomosios valdybos ir jų kilmės šalių nacionalinių atstovų yra svarbus;
33.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, taip TVF, Jungtinių Tautų institucijoms, ECB ir TVF valdytojams, atstovaujantiems ES valstybes nares.
