17.5.2010 B7-0270/2010 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS siekiant užbaigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl naujos Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategijos „Europa 2020“
Rebecca Harms
,
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE frakcijos vardu
PE441.864v01-00 B7‑0270/2010 Europos Parlamento rezoliucija dėl naujos Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategijos „Europa 2020“
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą COM (2010) 250 dėl ekonominės politikos koordinavimo stiprinimo,
– atsižvelgdamas į Tarybos reglamentą, nustatoma Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė,
– atsižvelgdamas į 2010 m. gegužės 7 d. vykusį euro zonos valstybių ar vyriausybių vadovų susitikimą,
– atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 25 d. ir 26 d. Europos Vadovų Tarybą,
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą „2020 m. Europa – pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ ( COM(2009)2020 ),
– atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2010 m. vasario 11 d. neoficialaus susitikimo išvadas,
– atsižvelgdamas į 2000 m. kovo mėn., 2001 m. kovo mėn., 2005 m. kovo mėn., 2006 m. kovo mėn., 2007 m. kovo mėn. ir 2009 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimams pirmininkavusių valstybių narių išvadas,
– atsižvelgdamas į Komisijos pradėtą viešąją konsultaciją dėl strategijos „ES 2020“ ir jos rezultatus (SEC(2010)116),
– atsižvelgdamas į Komisijos atliktą Lisabonos strategijos vertinimą (SEC(2010)114),
– atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 ir 122 straipsnius,
– atsižvelgdamas į Europos Tarybos ir Komisijos pareiškimus dėl naujos Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategijos „Europa 2020“,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi Komisija dėl būsimos strategijos „ES 2020“ tinkamai nesikonsultavo su suinteresuotomis šalimis ir šiame procese nedalyvavo Europos Parlamentas,
B. kadangi nepasiekti Lisabonos strategijoje nustatyti tikslai, kadangi rengiant būsimą strategiją „ES 2020“ reikia vadovautis tinkamu ir išsamiu Lisabonos strategijos vertinimu,
C. kadangi dėl krizės prarandama milijonai darbo vietų, taip pat padidėjo su darbu susijęs nesaugumas ir skurdas; kadangi skurdas gresia 16 proc. ES gyventojų; kadangi 9,6 proc. ES gyventojų neturi darbo; kadangi 8 proc. dirbančių ES gyventojų yra laikomi „dirbančiais už menką atlyginimą“, kurių pajamos neviršija 60 proc. tos šalies vidurkio,
D. kadangi ekonomikos ir finansų krizė parodė ES, konkrečiau – euro zonos pažeidžiamumą struktūriniu požiūriu; kadangi padėtis Graikijoje ir kitose pažeidžiamose EPS šalyse per pastarąsias savaites pavirtusi į sisteminę euro zonos krizę yra nerimą keliantis klausimas ir skubus uždavinys platesnei ir spartesnei ES ekonominei integracijai,
E. kadangi kreditų prieinamumas, vadovavimasis trumpalaikiais interesais, finansų sektoriaus reguliavimo panaikinimas ir pernelyg didelis įsiskolinimas ir pernelyg didelės rizikos prisiėmimas finansų rinkose paskatino spekuliavimą, kuris savo ruožtu lėmė kainų burbulo skatinamą ekonomikos augimą ir netvarius ES vidaus bei visuotinius pusiausvyros sutrikimus; kadangi dėl krizės turtas masiškai perkeliamas iš viešojo į privatų sektorių,
F. kadangi reikia skubiai imtis esminių veiksmų klimato kaitos srityje,
G. kadangi didelė priklausomybė nuo tradicinio kuro ir neefektyvus žaliavų naudojimas sukėlė grėsmę ES siekiui kurti tvarią ekonomiką,
H. kadangi, siekiant spręsti klimato kaitos ir tiekimo saugumo problemas, taip pat užtikrinti didelį užimtumą ir socialinę sanglaudą, nėra kito pasirinkimo, išskyrus spartesnį perėjimą prie ekologiško, tik atsinaujinančiais energijos ištekliais grindžiamo itin efektyvaus ekonomikos modelio,
I. kadangi, siekiant užtikrinti tvarumą aplinkos požiūriu, reikia efektyviai naudoti išteklius ir mažinti bendrą sunaudojamų išteklių kiekį,
J. kadangi spartėja gyventojų senėjimo procesas, o nuo 2013–2014 m. pradės mažėti aktyvių ES gyventojų skaičius,
K. kadangi akivaizdžiai reikia užtikrinti lygesnį darbo ir priežiūros pareigų pasidalijimą tarp vyrų ir moterų, gerinti moterų padėtį darbo rinkoje ir apskritai didinti lyčių lygybę,
L. kadangi investicijos į švietimą, mokymą ir visą gyvenimą trunkantį mokymąsi yra esminis aspektas siekiant kurti geresnes gyvenimo sąlygas ir žiniomis bei naujovėmis grindžiamą ekonomiką,
M. kadangi Komisijos pateiktoje būsimos strategijos „ES 2020“ vizijoje neatsižvelgiama į svarbų biologinės įvairovės ir žemės ūkio vaidmenį, taip pat į bendresnį kaimo ekonomikos vaidmenį užtikrinant aprūpinimą maistu, valdant gamtos išteklius, užtikrinant užimtumą, be to, neatsižvelgiama į dideles galimybes, kurių biologinė įvairovė, žemės ūkis ir kaimo ekonomika suteikia kovojant su klimato kaita ir sprendžiant kitas svarbias problemas; kadangi biologinės įvairovės nykimas visame pasaulyje lemia aplinkos, socialines ir ekonomines sąnaudas, kurios, kaip teigiama ataskaitoje „Ekosistemų ir biologinės įvairovės ekonomika“ (angl. TEEB), 2008 m. sudarė 1,35–3,1 mlrd. eurų, o 2050 m. sudarys 7 proc. pasaulio BVP,
N. kadangi dabartinės Komisijos ir Europos Tarybos pozicijos dėl strategijos „ES 2020“ rodo esminį nesuvokimą, jog reikia iš esmės reformuoti bendrąją žemės ūkio politiką ir kaimo plėtros politiką, norint užtikrinti aprūpinimo maistu saugumą, nustatyti tvarius veiklos būdus, susijusius su vandens ir dirvožemio valdymu, mažinti priklausomybę nuo naftos, išsaugoti biologinę įvairovę, taip pat tvariai įvairinti užimtumą žemės ūkio sektoriuje ir kaimo ekonomiką,
O. kadangi ES biudžetas sudaro vos 2,5 proc. visų ES viešojo sektoriaus išlaidų ir mažiau nei 1 proc. ES BVP,
P. kadangi Europos Vadovų Taryba, 2005 m. kovo mėn. atlikdama Lisabonos strategijos laikotarpio vidurio peržiūrą, pakartojo, jog strategija turi būti suvokiama turint mintyje platesnį tvaraus vystymosi kontekstą, kadangi tvarus vystymasis laikomas esminiu principu, kuriuo grindžiama visa Sąjungos politika ir veikla,
Q. kadangi Lisabonos sutartyje aiškiai nurodoma, kad Sąjunga apibrėžia ir vykdo savo išorės veiksmus norėdama skatinti besivystančių šalių ekonominį, socialinį ir aplinkos apsaugos tvarų vystymąsi, pirmiausia siekdama panaikinti skurdą, taip pat siekdama skatinti visų valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką,
Glaudesnis ekonominis valdymas ir integracija kaip vienintelis būdas išvengti dezintegracijos ir užtikrinti ilgalaikį atsigavimą
1. pabrėžia, kad du pagrindiniai strategijos „ES 2020“ tikslai dabartinėmis gilios ekonominės ir socialinės krizės sąlygomis turi būti kuo skubiau užtikrinti socialinę apsaugą ir duoti atsaką aplinkosaugos iššūkiams;
2. laikosi nuomonės, kad Lisabonos strategija buvo nesėkmė ir kad strategijos „ES 2020“ laukia toks pat likimas, jei tarpvyriausybinio koordinavimo būdu ja nebus siekiama stipresnio, demokratiškesnio ir glaudesnio ES ekonominio valdymo;
3. mano, kad dabartinė krizė pabrėžia ES valdymo ir vystymosi modelio, taikyto pastaruosius trisdešimt metų, pažeidžiamumą ir silpnumą;
4. labai nerimauja dėl dabartinės padėties euro zonoje ir jos virsmo sistemine krize;
5. sveikina reglamentą, kuriuo 2010 m. gegužės 10 d. nustatoma laikina Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonė, bet labai apgailestauja dėl to, kad Taryba keturis mėnesius atidėliojo ir delsė pripažinti, kad padėtis kritiška, ir imtis tinkamų veiksmų; apgailestauja, kad pražūtingas Graikijos krizės valdymas pablogino padėtį; ragina sukurti nuolatinį mechanizmą valstybių skolos krizių sprendimui;
6. atkreipia dėmesį Komisijos komunikatą COM (2010) 250 kaip į svarų indėlį į esminę ES valdymo reformą; mano, kad būsimi Komisijos pasiūlymai dėl ekonominės priežiūros turi remtis 121 straipsnio 6 dalimi, siekiant priimti būsimus šios srities pasiūlymus bendru sprendimu pagal įprastą teisėkūros procedūrą;
7. mano, kad glaudesnis ES ekonominis valdymas ir integracija turi būti paremti šiais penkiais ramsčiais;
I. Fiskalinė atsakomybė, sustiprinta makroekonominių pokyčių priežiūra ir biudžeto politikos kontraciklinis koordinavimas
8. reiškia gilų susirūpinimą dėl netvaraus valstybės skolos lygio ir numatomo spartaus jos didėjimo 2010 m. ir 2011 m., kurį sukels neišvengiama ekspansyvi fiskalinė politika siekiant įveikti krizę ir dėl kurio našta bus dar didesnė, turint mintyje tai, kad ateities kartos paveldės taip pat ir didėjančias ekologines problemas bei privačiąsias finansines skolas; primena, kad daugelyje valstybių narių prieš prasidedant krizei buvo pastebimas netvarus privačiųjų skolų augimas;
9. primena, kad valstybės narės turi imtis tinkamų priemonių, kad valstybės skola būtų grąžinti iki tvaraus lygio, deramai atsižvelgiant į ciklo padėtį, įskaitant privačiųjų skolų lygį ir einamosios sąskaitos likutį; atkreipia dėmesį į defliacijos grėsmę, jei valstybės deficitas bus mažinamas neatsižvelgiant į bendrą finansinę situaciją valstybėje narėje ir ypač neatsižvelgiant į gamybos apimties atotrūkį;
10. pažymi, kad nustatyti politikos koordinavimo mechanizmai euro zonoje turi būti išplėsti siekiant susitvarkyti su dabartiniais ir būsimais ekonomikos pusiausvyros sutrikimais ir skirtumais euro zonoje; atsižvelgdamas į tai apgailestauja, kad vyriausybės nėra įsipareigojusios užtikrinti koordinavimą Europos pinigų sąjungoje (EPS) ir, platesniu mastu, Europos Sąjungoje;
11. ragina Europos Tarybą remiantis 121 ir 136 straipsniu kuo greičiau priimti rekomendacijas siekiant sukurti koordinuotas ir suderintas kontraciklines fiskalinės politikos kryptis ir taip pat kitus ES solidarumo mechanizmus, kuriais būtų siekiama mažinti vidaus disbalansą bei asimetrinius sukrėtimus, didinti konvergenciją ir gerinti išteklių paskirstymo veiksmingumą;
12. pabrėžia, kad dėl tam tikrų EPS struktūros trūkumų ir iš dalies dėl valstybių partnerių vykdomos ekonomikos politikos valstybėms narėms sudėtinga susitvarkyti finansus; ypač apgailestauja, kad fiskalinės politikos koordinavimas grindžiamas tik Stabilumo ir augimo pakte nustatytomis taisyklėmis, susijusiomis tik su biudžeto deficitu ir valstybės skola;
13. mano, kad būtina peržiūrėti Stabilumo ir augimo pakto (SAP) nuostatas, kadangi jos buvo rengtos neatsižvelgiant į po krizės numatomą sukauptos skolos lygį daugelyje valstybių narių, taip pat neatsižvelgiant į būtinybę stebėti privačiųjų skolų raidą;
14. pritaria Komisijos komunikatui dėl ekonominės politikos koordinavimo stiprinimo (COM (2010) 250) tuo požiūriu, kad būtina neapsiribojant Stabilumo ir augimo pakto nuostatomis plėtoti pažangos lentelę, apimančią reikalingų rodiklių rinkinį, atspindintį vidaus ir išorės pokyčius, kurie nurodys, kokių veiksmų reikia imtis, įskaitant „realius valiutų kursų pokyčius“, „darbo sąnaudų vieneto pokyčius“, „kreditavimo augimą“, „kapitalo formavimą ir įplaukas“, „našumo pokyčius“, „turto rinkų (įskaitant privačių skolų ir būsto rinkų) pokyčius“ ir „grynojo užsienio turto pozicijas“;
15. mano, kad nepaprastai svarbu užtikrinti, kad nacionaliniai duomenys, naudojami valstybių narių ekonomikos politikos veiksmų arba ES lygmeniu suderintų ekonominių rodiklių priežiūrai, būtų tikslūs, teisingi ir tarpusavyje palyginami; taip pat pritaria, kad Komisijai (Eurostat) reiktų suteikti daugiau įgaliojimų audituoti nacionalines sąskaitas;
16. ragina šalis, kuriose fiksuojamas einamosios sąskaitos perteklius, skatinti užimtumą ir vidaus paklausą, inter alia, didinant investicijas į tvarumą ir neberibojant darbo užmokesčio augimo; ragina šalis, kuriose fiksuojamas einamosios sąskaitos deficitas, stabdyti pernelyg didelį vartojimą ir didinti tvarias investicijas;
17. pabrėžia, kad mažinant darbo užmokestį taip pat stabdomas namų ūkių pajamų augimas ir tokiu būdu ribojamas privatus vartojimas; todėl įspėja siekiant kainų stabilumo neskirti iš esmės viso dėmesio pastangoms riboti darbo užmokesčio augimą; primena, kad darbo užmokestis jau mažėja dėl didesnės konkurencijos pasaulyje, o didesnės prekių kainos sumažino ES vartotojų perkamąją galią;
18. laikosi nuomonės, kad ES turi laikytis taisyklės, kad realūs atlyginimai turi augti tokiu pat tempu kaip ir našumas;
II. Esminis finansinio reguliavimo ir priežiūros sustiprinimas
19. mano, kad būtina prižiūrėti visas finansų rinkas, subjektus ir priemones, taip pat visas sistemiškai svarbias finansavimo infrastruktūras, pvz., mokėjimų, kliringo ir atsiskaitymų sistemas, mechanizmus ir platformas bei su tuo susijusias apsaugos paslaugas siekiant išsaugoti finansinį stabilumą, kuris yra itin svarbus visuomenės gerovei;
20. mano, kad norit išlaikyti finansinį stabilumą reikia pritaikyti trijų žingsnių planą, kurį sudaro:
i) griežta prevencijos sistema, paremta kova su spekuliacija ir finansų rinkų sukeltų neigiamų išorės veiksnių internacionalizacija pagal principą „teršėjas moka“, įskaitant:
- finansinių sandorių mokestį ir progresinį bankų apmokestinimą,
- bendrą griežtą Europos priežiūros sistemą,
- iš esmės sugriežtintas riziką ribojančias taisykles, apimančias aukštesnius ir kokybiškesnius reikalavimus kapitalui, pvz., anticiklinius kapitalo ir mokumo reikalavimus, finansinių įsipareigojimų rodiklius, taip pat progresyvius kapitalo ir mokumo reikalavimus atsižvelgiant į įmonės dydį, ir taikomus visiems finansų subjektams ir rinkoms ir ypač šešėlinei bankų sistemai, alternatyviems fondams, išvestiniams produktams ir kapitalo srautams iš ir į „mokesčių rojus“,
- struktūrines finansų rinkų reformas, kad indėliai ir santaupos būtų nukreipti į tvarias ir ekologines investicijas bei darbo vietų kūrimą;
ii) ankstyvos intervencijos mechanizmai, kuriais dėl būsimoms Europos priežiūros institucijoms suteiktų kontrolės ir intervencijos galių sustiprinimo taip pat bus galima laikinai uždrausti produktus ir apriboti galimai pavojingas praktikas;
iii) bendra Europos tarptautinių krizių įveikimo sistema, paremta sąžiningu pareigų pasidalijimu, kai su partneriais elgiamasi vienodai ir reikalaujama, kad akcininkai ir kreditoriai prisidėtų prie krizės sprendimo anksčiau už mokesčių mokėtojus;
iv) sistema, pagal kurią būtų derinama nacionalinė fiskalinė drausmė ir finansinė parama kaip blogiausiu atveju taikoma priemonė, siekiant užtikrinti, kad euro zona turėtų savo priemonių nemokumo rizikai išvengti; ragina Komisiją sukurti ilgalaikių krizių valdymo sistemą, tokią kaip Europos valiutos fondas (EVF), pagal kurią būtiniausiu atveju valstybei narei galėtų būti laikinai suteikta finansinė parama eurais;
21. ragina Tarybą ir Komisiją per ateinančias savaites parodyti, kad jos pradėjo mokytis iš per pastaruosius du padrikus metus padarytų klaidų ir iš esmės sustiprinti savo poziciją dėl priežiūros paketo taip, kaip tai numatoma ECON komiteto priimtuose pranešimuose;
22. pabrėžia, kad dėl pernelyg didelio kreditavimo didėja turto kainų burbulo rizika; atsižvelgdamas į tai, ragina ECB ir Europos Sąjungos centrinių bankų sistemą įvertinti tinkamas priemones, pvz., atitinkamai pritaikyti rezervo reikalavimus, siekiant apsaugoti finansinį stabilumą užkertant kelią pernelyg dideliam privačiųjų skolų augimui;
23. taip pat primena, kad siekiant užkirsti kelią finansinėms krizėms ateityje taip pat būtina spręsti pusiausvyros pasaulyje sutrikimų, susijusių su, inter alia, dolerio, ženminbi ir euro keitimo kursų svyravimais, problemą; ragina Eurogrupę, Tarybą ir ECB stiprinti savo veiksmų keitimo kurso politikos srityje koordinavimą;
24. pabrėžia poreikį, kad euro zona pagaliau turėtų vieną vietą susijusiose tarptautinėse finansų institucijose ir vykdytų bendrą valiutų keitimo kursų politiką;
III. Mokesčių politikos suderinimas ir nauji ištekliai atsigavimui užtikrinti
25. ragina Komisiją pasiūlyti priemonių, kurios padėtų valstybėms narėms vėl subalansuoti savo sąskaitas ir finansuoti viešojo sektoriaus investicijas šiais būdais:
(a) Euroobligacijos;
(b) pereiti nuo valstybių narių konkurencijos mokesčių srityje prie bendradarbiavimo mokesčių srityje, be kita ko, numatyti bendros konsoliduotos įmonių pelno mokesčio bazės nustatymo planą ir sistemą, pagal kurią būtų užtikrintas būtiniausias įmonių pelno mokesčio tarifų derinimas, remiantis panašiu principu, kuris šiuo metu taikomas PVM;
(c) suderinus veiksmus pradėti taikyti aplinkos mokesčius siekiant, kad našta nuo mokesčių, turinčių įtakos darbo sąnaudoms, būtų perkelta netvariai veiklai ir gaminiams;
(d) ES masto finansinių sandorių mokestis;
(e) progresinis bankų apmokestinimas, atsižvelgiant į įstaigos dydį ir į neapdraustų trumpalaikių finansinių paketų lygį;
(f) nustatyti pareigą kiekvienai šaliai teikti įmonių pajamų ir nuo šių pajamų sumokėtų mokesčių ataskaitą, taip pat automatiškai keistis informacija;
(g) panaikinti vadinamuosius mokesčių rojus, pradedant nuo esančių ES;
(h) specialieji krizės mokesčiai nuo netikėtai didelių energetikos korporacijų ir kitų labai pelningų firmų pelnų;
IV. ES biudžeto padidinimas kaip priemonė sustiprinti ekonominę integraciją
26. mano, kad Europos Sąjungos biudžeto nepakanka siekiant veiksmingai daryti poveikį tarp valstybių narių pastebimiems pusiausvyros sutrikimams, ir pasiekti pakankamą anticiklinį poveikį; taigi siūlo koreguoti šį biudžetą jį padidinant; laikosi nuomonės, kad būsimos diskusijos dėl finansinės perspektyvos – tai galimybė pradėti svarstymą dėl ES biudžeto padidinimo ir šis svarstymas turėtų būti aiškiai įtrauktas į „ES 2020“ peržiūros procesą;
27. pabrėžia, kad Europos biudžeto ateičiai labai svarbu, kad jis būtų pakankamai didelis ir galėtų užtikrinti tinkamą valstybių narių ilgalaikės ekonominės veiklos konvergenciją; laikosi nuomonės, kad būsimos diskusijos dėl finansinės perspektyvos – tai galimybė pradėti politinį procesą dėl ES biudžeto padidinimo; prašo Komisijos pateikti pasiūlymą išleisti obligacijas su numatytais specialiais finansavimo tikslais, neskaitant Tarybos nustatytos finansinės padėties stabilizavimo priemonės;
V. Strategija „ES 2020“ – pirmas žingsnis Naujo žaliojo sandorio Europai link
28. yra itin nusivylęs, kad strategija „ES 2020“ stokoja įžvalgos kaip buvo sutarta 2010 m. kovo 25–26 d. Europos Vadovų Taryboje;
29. pabrėžia, kad pagal strategiją „ES 2020“ Europa turi tapti XXI-ojo amžiaus ekologinės revoliucijos, kuri turi padėti suderinti žmonijos raidą ir fizines planetos galimybes, lydere;
30. taigi reikalauja pakeisti bendrąjį strategijos „ES 2020“ tikslą, t. y. pareiti nuo siekio užtikrinti tik BVP augimą prie bendresnės politinės ES ateities sampratos, pagal kurią būtų numatyta socialinė ir tvari Sąjunga, kurioje priimant sprendimus didžiausias dėmesys būtų skiriamas žmonėms ir aplinkos apsaugai, taip pat būtų siekiama užtikrinti visų asmenų gerovę ir suteikti visiems jiems didžiausias galimybes; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad konkurencingumas nėra savitikslis;
31. mano, kad naujojoje strategijoje reikėtų numatyti ne tik BVP, bet ir kitus gerovės rodiklius, taip pat rodiklius, kuriais būtų atsižvelgiama į plataus pobūdžio ekonomines išorės sąnaudas ir poveikį aplinkai, o šiuos rodiklius reikėtų nustatyti, tvirtinti ir vertinti taikant demokratiškas ir naujoviškas procedūras;
32. atkreipia dėmesį į pagrindinius tikslus, sutartus Europos Vadovų Taryboje; apgailestauja, kad dauguma tų tikslų stokoja užmojo ir kad kai kurie išvis neturi specifinių rodiklių, o tai suteikia galimybę žengti žingsnį atgal sprendžiant svarbiausius klausimus, kaip antai socialinė įtrauktis, švietimas ir kova su skurdu; nerimauja, kad tikimasi, jog valstybės narės iki 2010 m. birželio turi apsibrėžti savo tikslus pagal pagrindinius ES tikslus ir rodiklius, nors dauguma jų dar nėra patvirtinti;
33. atkreipia dėmesį į pagrindinius tikslus dėl vyrų ir moterų užimtumo lygio; tačiau apgailestauja, kad tiksle neatsižvelgiama į darbo kokybę; mano, kad aukštas užimtumo lygis ir aukšta darbo kokybė turi būti pagrindiniai strategijos momentai ir kad didesnis susitelkimas į gerai veikiančias darbo rinkas – tiek nacionalines, tiek Europos – ir į socialines sąlygas turi būti prioritetas; taip pat mano, kad naujoje strategijoje turi būti dar labiau akcentuojama darbo kokybė ir padorus darbas, įskaitant kovą su laikinu ir nelegaliu darbu ir sąlygų darbo ir asmeninio gyvenimo suderinimo sudarymą, ir taip pat užtikrinant, kad tie, kurie dabar nepatenka į darbo rinką, o ypač jaunimas, neįgalūs ir vyresni žmonės, mažumų atstovai, migrantai ir ilgalaikiai bedarbiai, galėtų vėl į ją patekti;
34. dėl to ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją nustatyti ir patvirtinti plataus užmojo padoraus darbo darbotvarkę, kurioje būtų numatytas tikslas nustatyti atlyginimą, už kurį galima pragyventi; prašo socialinių partnerių bendradarbiaujant su Komisija pateikti bendras Europos iniciatyvas siekiant kovoti su socialiniu dempingu ir mažinti skurstančių darbuotojų skaičių; primygtinai ragina Komisiją kasmet skelbti darbo kokybės rodiklius, kaip buvo susitarta Taryboje;
35. kviečia Tarybą ir Komisiją nustatyti Europos jaunimo garantijas, pagal kurias Europos Sąjungoje kiekvienam jaunam asmeniui būtų užtikrinama teisė gauti darbo, stažuotės, papildomo mokymo arba derinamo darbo ir mokymo pasiūlymą praėjus daugiausia 4 mėn. nedarbo laikotarpiui; ragina nustatyti privalomus jaunimo užimtumo, pagal kuriuos jaunimo nedarbo lygis neturėtų būti didesnis už bendrą vidutinį nedarbo lygį, kriterijus, taip pat viso gyvenimo perspektyvos požiūrį užimtumo ir mokymų klausimu, kuris turėtų būti pagrįstas tinkamomis valstybinės pensijos sistemomis;
36. pabrėžia, kad ES turi labiau stengtis vykdyti ryžtingą teisėmis ir kova su diskriminacija grindžiamą tikros socialinės sanglaudos politiką, kuria būtų siekiama mažinti nelygybę ir atotrūkį tarp turtingų ir skurdžių asmenų, užtikrinti geresnius rezultatus sveikatos apsaugos ir švietimo srityse, mažinti nusikalstamumą, taip pat įtvirtinti įvairias kitas socialines teises ir gėrybes, kurių neįmanoma įtvirtinti tik kovojant su skurdu;
37. atkreipia dėmesį, kad socialinė įtrauktis, ypač mažinant skurdą, yra vienas iš Europos Vadovų Tarybos nustatytų prioritetų; tačiau itin nerimauja, kad šiuo klausimu nėra aiškių tikslų; atsižvelgdamas į tai, mano, kad strategijoje „ES 2020“ reikėtų aiškiai numatyti plataus užmojo tikslus, kaip kas penkerius metus perpus sumažinti skurdą (t. y. iki 2015 m. sumažinti skurdo lygį iki 8,5 proc., o iki 2020 m. – iki 4 proc.), taip pat mažinti nelygybę, konkrečiau – atotrūkį tarp turtingų ir skurdžių asmenų; taigi mano, kad skurdu turi būti laikomas santykinis skurdas, nes tai padėtų nustatyti asmenis, kuriems gresia atskirtis, ir taip pat mano, jog strategijoje „ES 2020“, kaip vieną iš priemonių, reikėtų aiškiai numatyti Gini rodiklį;
38. ragina skirti didelį dėmesį pastangoms užtikrinti lyčių lygybę, t. y. nustatyti tikslą, kad 60 proc. moterų dirbtų darbo vietose, kuriose mokamas darbo užmokestis užtikrina ekonominį savarankiškumą, taip pat nustatyti tikslą kas penkerius metus perpus sumažinti skirtumą pagal lytį (t. y. 2015 m. sumažinti skirtumą pagal lytį iki 8,5 proc., o 2020 m. – iki 4 proc.), sudaryti geresnes sąlygas naudotis vaikų priežiūros paslaugomis (užtikrinti bent 50 proc. jaunesnių nei 3 metų vaikų ir 100 proc. vyresnių nei 3 metų vaikų priežiūrą), įsteigti Europos smurto prieš moteris stebėjimo centrą ir nustatyti 40 proc. moterų kvotą įmonių valdybose;
39. atkreipia dėmesį į pagrindinį švietimo gerinimo tikslą; apgailestauja, kad tikslai nėra išreikšti skaičiais ir primygtinai prašo Tarybą įtraukti tikslą pasiekti 100 proc. vidurinį išsilavinimą ir taip pat nustatyti aiškius pradinio ir vidurinio išsilavinimo kokybinius tikslus ir rodiklius;
40. apgailestauja, kad Europos Vadovų Tarybos pagrindiniai tikslai dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų, atsinaujinančios energijos ir energijos efektyvumo stokoja užmojo ir šiuo požiūriu nėra nukreipti būti pirmaujančiais pasaulyje, kuriam gresia klimato kaita, kuriame labai išeikvoti gamtos ištekliai, o visuotinės ekosistemos atsidūrė ant žlugimo slenksčio;
41. primena, kad bet koks vietinis tikslas mažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį mažiau nei 30 proc., palyginti su 1990 m. lygiu, neatitinka mokslo žinių ir neužkirs kelio esminiams padariniams bei nevaldomai klimato kaitai; mano, kad toks tikslas taip pat rodytų, jog ES prarado lyderio vaidmenį visuotinės klimato politikos srityje; taigi primygtinai reikalauja pagal minėtąjį tikslą numatyti 40 proc. mažinimą iki 2020 m. ir 95 proc. mažinimą iki 2050 m.;
42. pabrėžia, kad tvarumą aplinkos požiūriu galima užtikrinti tik sumažinus bendrą sunaudojamų išteklių kiekį; atsižvelgdamas į tai, ragina patvirtinti tikslą kasmet padidinti išteklių naudojimo efektyvumą bent 3 proc., atsižvelgiant į BVP pokytį; labai apgailestauja, kad Europos Vadovų Taryba priėmė poziciją tik dėl energijos efektyvumo nė neužsimindama apie išteklių efektyvumą;
43. ragina ES, kaip pirmą žingsnį kuriant ekologišką, tik atsinaujinančiais energijos ištekliais grindžiamą itin efektyvų ekonomikos modelį, nustatyti privalomus 2020 m. tikslus sumažinti ES sunaudojamą energijos kiekį bent 20 proc., palyginti su 1990 m. lygiu, ir iki 2020 m. padidinti atsinaujinančių energijos išteklių dalį bent iki 25 proc., tuo pačiu metu šalinant technines ir netechnines kliūtis, trukdančias toliau plėtoti atsinaujinančių energijos išteklių technologijas; nepritaria tam, kad būtų skiriamos subsidijos rizikingoms technologijoms, kurias taikant išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis mažėtų ir per mažai, ir per vėlai (pvz., branduolinė energetika ir anglies dioksido surinkimo ir saugojimo technologija);
44. yra labai susirūpinęs dėl to, kad 2020 m. strategijoje nenumatyta konkrečių tikslų ar uždavinių ir net neminimi 2020 m. biologinės įvairovės tikslai; taigi ragina patvirtinti pamatuojamus tikslus, siekiant iki 2020 m. sustabdyti biologinės įvairovės ir ekosistemų funkcijų nykimą ir, jei įmanoma, jas atkurti; ragina toje pačioje dvasioje nustatyti privalomus kriterijus žemės naudojimo veikloms;
45. atkreipia dėmesį į pagrindinį 3 proc. BVP moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai tikslą; ragina patvirtinti tikslą 4 proc. BVP skirti moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai bei inovacijoms; į tai atsižvelgdamas mano, kad turėtų būti nustatyti aiškūs tikslai, susiję su MVĮ suderinamomis finansavimo priemonėmis, taip pat su atvirųjų standartų skatinimu siekiant garantuoti skaitmeninį sąveikumą ir prieinamumą;
46. pabrėžia, kad į minėtąjį 4 proc. BVP moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai bei inovacijoms tikslą neturėtų būti įtrauktos išlaidos kariniams ir branduolinės energijos srities moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai;
47. ragina aiškiai įtraukti ES ekologinių inovacijų tikslus, kurie sudarytų 4 proc. BVP tikslo dalį;
48. atkreipia dėmesį į būtinybę persvarstyti intelektinės nuosavybės teisių sistemą, nes pernelyg uoliai taikoma patentų ir išskirtinių teisių sistema iš tiesų gali lėtinti inovaciją ir riboti prieigą prie svarbiausių išteklių ir kliudyti pagrindinėms teisėms; pabrėžia, kad nereikalingos laisvo žinių judėjimo kliūtys turėtų būti pašalintos, nes dalijimasis žiniomis yra esminė priemonė siekiant klestėjimo;
49. ragina skatinti inovacijas kuriant patentų susivienijimus, patentų platformas, skatinamąsias inovacijų diegimo premijas, visišką teisių licencijavimą, žinių branduolius, privalomas licencijas, taip pat kitas intelektinės nuosavybės priemones siekiant palengvinti prieigą prie inovacijų;
50. ragina kurti integruotą ir tvarią pramonės politiką, orientuotą į aplinką tausojančių darbo vietų kūrimą, į išteklių efektyvumo gerinimą ir išteklių naudojimą; pabrėžia, kad iš jos gauta nauda turėtų būti sąžiningai padalinta ir paskirstyta, ir nukreipta visų gyvenimo kokybės gerinimui;
51. ragina glaudžiai susieti strategiją „ES 2020“ su būsima Europos Sąjungos prekybos strategija ir su jos veiksmų planu, siekiant Tūkstantmečio tikslų įgyvendinimo;
52. pabrėžia, kad būtina kruopšti Komisijos Globaliosios Europos prekybos strategijos peržiūra siekiant skatinti bendradarbiavimą privalomų standartų srityje, kas prekybiniai santykiai būtų tvarūs ekonominiu ir aplinkos požiūriais; atsižvelgdamas į tai ragina sustabdyti laisvosios prekybos susitarimų (LPS) pasirašymą su Kolumbija, Peru ir Korėja ir taikyti moratoriumą vykstančioms deryboms dėl LPS su Indija, Kanada ir Persijos įlankos valstybėmis, taip pat daugeliu AKR šalių, kurioms taikomi ekonominės partnerystės susitarimai (EPS);
53. mano, kad pagal strategiją „ES 2020“ turėtų būti nustatyti privalomi tikslai ir atitikties mechanizmai, kuriems būtų būdingas didesnis suderinamumas ir lankstumas;
54. atsižvelgdamas į tai ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją patvirtinti ekonomines paskatas, pvz., papildomus ES fondus, taip pat sankcijas, pvz., papildomus mokesčius, siekiant veiksmingai remti „ES 2020“ tikslus; ragina ES ir valstybių narių lygmeniu pradėti tinkamus parlamentinius debatus dėl paskatų ir sankcijų;
55. mano, kad demokratinė parama yra būtina sėkmės sąlyga ir todėl reikia, kad nacionaliniai parlamentai aktyviai dalyvautų nustatant ir įgyvendinant „ES 2020“ strategiją; taip pat laikosi nuomonės, kad regionai, savivaldybės, socialiniai partneriai ir NVO turėtų aktyviai dalyvauti nustatant ir įgyvendinant minėtąją strategiją;
56. mano, kad reikėtų pagerinti strategijos „ES 2020“ strateginius ir veiklos ryšius su bendresne tvaraus vystymosi strategija, taip pat su energetikos ir klimato paketu, socialine darbotvarke, „ES 2020“ biologinės įvairovės strategija ir bendrąja žemės ūkio politika; atsižvelgdamas į tai ragina Komisiją pateikti metinį komunikatą dėl šių strategijų sąveikos ir darnos;
57. ragina Komisiją įtraukti bendrosios žemės ūkio politikos ir kaimo plėtros politikos reformą į strategiją „ES 2020“, kad sanglaudos, konkurencingumo ir tvarumo tikslai būtų laikomi trimis neatskiriamais tikslais, kaip jau numatyta pagal Sąjungos Lisabonos ir Geteborgo darbotvarkes;
58. ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją įtraukti į „ES 2020“ strategiją ryžtingą ekonominį valdymą ES mastu, įskaitant pagal bendrą planą kartu pradedamas įgyvendinti stabilumo ir konvergencijos programas bei nacionalines reformų programas;
59. mano, kad Komisija turėtų parengti rekomendacijas, susijusias su nacionalinių tikslų įvykdomumu, ir įvertinti, kokiu mastu pageidautina skirti papildomus fondus kas treji metai; ragina Komisiją vertinant nacionalines programas patvirtinti nurodymo ir viešo paskelbimo procedūras;
60. pabrėžia, kad Europos Parlamentas turėtų kasmet įvertinti strategijos „ES 2020“ įgyvendinimą ir, būdamas viena iš biudžeto valdymo institucijų, turėtų tiksliai susieti šiuos įvertinimus su papildomu finansavimu iš ES fondų;
61. ragina Komisiją ateityje laikytis bendrai taikomų nuostatų, įtvirtintų Lisabonos sutartimi, pvz., naujosios horizontaliosios socialinės išlygos (9 str.), nuostatų dėl nediskriminavimo (8 ir 10 str.), dėl tvarios plėtros (11 str.) ir vartotojų apsaugos (12 str.); mano, kad poveikio vertinimo procedūra turėtų būti atitinkamai patikslinta;
62. mano, kad siekiant įgyvendinti socialinės įtraukties tikslą pagal ES pagrindų direktyvą, kurią įgyvendintų ir taikytų visos valstybės narės, turėtų būti užtikrintos deramos bazinės pajamos ir tvirtesni valstybės finansai, pagrįsti progresyviu apmokestinimu ir veiksmingu mokesčių surinkimu;
63. primygtinai ragina Komisiją pateikti išsamią aktualaus liberalizavimo poveikio analizę ir apžvelgti pažangą, pasiektą taikant naująjį Protokolą dėl bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų;
64. primena, kad būtina užtikrinti galimybę visiems naudotis prieinamomis aukštos kokybės paslaugomis, ir ragina priimti ES pagrindų direktyvą, kurioje būtų pripažintas ypatingas visuotinės svarbos paslaugų vaidmuo, taip pat ES direktyvą dėl socialinių ir sveikatos apsaugos paslaugų; taip pat ragina peržiūrėti ir pagerinti darbo laiko direktyvą ir komandiruojamų darbuotojų direktyvą, siekiant geriau užtikrinti darbuotojų teises;
65. mano, kad norint kurti pažangesnę, tvaresnę ir visą apimančią ekonomiką ES būtina ekologiška darbo strategija, pagal kurią būtų užtikrintas įgūdžių ugdymas, darbo vietos pritaikymas ir visuomenės pertvarka; mano, kad pagal šią strategiją taip pat turėtų būti numatytos pažangios investicijos siekiant kurti naujas ekologiškas darbo vietas; paskatos dabartines darbo vietas paversti ekologiškomis darbo vietomis; investicijos, skirtos profesiniam mokymui ir visą gyvenimą trunkančiam mokymuisi siekiant skatinti darbuotojus tobulėti ir sudaryti jiems sąlygas prireikus pakeisti darbo pobūdį; taip pat turėtų būti įtrauktas pagrindų susitarimas dėl saugumo pereinamuoju laikotarpiu, įskaitant teisę į mokymą ir pakankamą socialinę apsaugą darbo persikvalifikavimo laikotarpiu; socialinių partnerių susitarimas dėl teisės į visą gyvenimą trunkantį mokymąsi ir profesinį mokymą darbo vietoje; bei numatyta parama siekiant ugdyti atitinkamus įgūdžius ir užtikrinti darbo vietų organizavimą visose srityse;
66. pabrėžia, kad į strategiją „ES 2020“ turėtų būti įtraukta veiksminga Socialinės politikos darbotvarkė, įskaitant Europos socialinio fondo ir programos PROGRESS lėšų panaudojimą tinkamiems tikslams, aktyvios įtraukties darbotvarkę, kuri turi būti grindžiama finansavimo ir valdymo priemonėmis, taip pat turėtų būti skiriamas ypatingas dėmesys žmonių apsaugai visose gyvenimo situacijose, įskaitant netekus darbo (ES pagrindų susitarimas dėl saugumo pereinamuoju laikotarpiu), ir valstybėms narėms numatyti su finansinėmis iniciatyvomis susiję tikslai;
67. ragina visiškai pripažinti ir skatinti socialinę ekonomiką kaip alternatyvų ekonomikos modelį, susiejant ekonominę veiklą su socialinių, sveikatos apsaugos, užimtumo ir aprūpinimo būstu politikos tikslų įgyvendinimu, atsižvelgiant į reikmes vietos lygmeniu ir tikslą kurti darbo vietas;
68. ragina Komisiją užtikrinti, kad ES struktūrinių fondų lėšų panaudojimas būtų susietas su griežtomis socialinėmis ir aplinkosauginėmis sąlygomis ir turėtų prisidėti prie ES klimato tikslų įgyvendinimo, vykdant vadinamąją klimato kontrolę visais atvejais, kai panaudojamos struktūrinių fondų lėšos, ir tai reikėtų pradėti daryti nedelsiant, visų pirma patikrinant didžiausius projektus;
69. paveda Pirmininkui perduoti šia rezoliuciją Europos Vadovų Tarybai ir Komisijai.
