25.9.2007
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Karl von Wogau, Stefano Zappalà, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Bogdan Klich ir Hubert Pirker
PPE-DE frakcijos vardu,
dėl Europos saugumo ir gynybos politikos (ESGP) operacijos Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje (CAR)
Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos saugumo ir gynybos politikos (ESGP) operacijos Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje (CAR)
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į konfliktą Darfūre ir jo platesnio pobūdžio poveikį regionui, ypač rytinei Čado daliai ir šiaurinei Centrinės Afrikos Respublikos (CAR) daliai,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. liepos 23–24 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadas, kuriose „Taryba prašo savo kompetentingų organų toliau planuoti veiksmus atsižvelgiant į galimą sprendimą dėl perėjimą užtikrinančios operacijos pagal Europos saugumo ir gynybos politiką, siekiant remti įvairiapusę JT pajėgų veiklą Čado rytuose ir Centrinės Afrikos Respublikos šiaurės rytuose, siekiant didesnio saugumo šiose vietovėse“,
–
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos 2007 m. liepos 31 d. Rezoliuciją 1769(2007), pagal kurią pradiniam dvylikos mėnesių laikotarpiui įsteigiama jungtinė Afrikos Sąjungos ir JT operacija Darfūre (UNAMID),
–
atsižvelgdamas į taikai Darfūre skirtą susitikimą, kuris įvyko 2007 m. rugpjūčio 3–6 d. Arušoje,
–
atsižvelgdamas į tai, kad visos Čado valdančiajai daugumai priklausančios ir opozicinės politinės partijos 2007 m. rugpjūčio 13 d. Ndžamenoje, dalyvaujant tarptautinės bendruomenės atstovams ir Čado valstybės vadovui (prezidentas Idriss Deby Itno), pasirašė politinį susitarimą, kuriuo siekiama stiprinti demokratinį procesą Čade,
–
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos pirmininko 2007 m. rugpjūčio 27 d. pareiškimą, kuriuo patvirtinamas Saugumo Tarybos pasirengimas įsteigti JT misiją Čade ir kuriame džiaugiamasi ES siekiu teikti paramą įsteigiant karinę ESGP misiją,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. liepos 12 d. savo rezoliuciją dėl padėties Darfūre,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
itin susirūpinęs prastėjančia humanitarine padėtimi Čade, kur dėl konflikto Darfūre ir tarptautinių jo pasekmių dvylikoje stovyklų, esančių prie rytinės Čado sienos su Sudanu, glaudžiasi apie 238 tūkst. pabėgėlių iš Sudano, 44,6 tūkst. pabėgėlių iš Centrinės Afrikos Respublikos ir 170 tūkst. šalies viduje perkeltųjų asmenų,
B.
susirūpinęs saugumo padėtimi rytinėje Čado dalyje, nes ši padėtis nuo 2006 m. prastėja dėl Čado saugumo pajėgų ir sukilėlių susirėmimų bei džandžavidų ir kitų ginkluotų grupuočių įsibrovimų iš Sudano, kuriuos papildo banditizmas ir išpuoliai prieš humanitarines organizacijas,
C.
džiaugdamasis JT Saugumo Tarybos Rezoliucija 1769(2007), pagal kurią Darfūre leidžiama dislokuoti 26 tūkst. Afrikos Sąjungos ir JT pajėgų karių, padėsiančių, kaip ir JT policijos pajėgų dislokavimas ir numatoma ESGP operacija rytinėje Čado dalyje bei šiaurinėje CAR dalyje, užtikrinti taiką visame regione,
D.
remdamas JT Generalinio sekretoriaus Ban Ki-Moono pastangas išspręsti konfliktą Darfūre derybų būdu, skatinant Sudano institucijų ir įvairių sukilėlių grupuočių ryšius,
E.
džiaugdamasis tuo, kad 2007 m. rugpjūčio 13 d. Ndžamenoje visos Čado politinės partijos pasirašė politinį susitarimą, kuriuo siekiama stiprinti demokratinį procesą Čade,
F.
atsižvelgdamas į Libijos vadovų pastangas rasti vidinio konflikto Čade sprendimą įtraukiant grupuotes, kurios nepasirašė ankstesnio susitarimo,
1.
ragina Tarybą, Komisiją ir JT koordinuoti savo pastangas siekiant sudaryti sąlygas, leisiančias įvairiems konflikto didesniame regione (Darfūras, rytų Čadas ir šiaurės CAR) dalyviams rasti politinį sprendimą, kuris panaikintų nesaugumą ir dėl jo kilusią humanitarinę katastrofą bei taip palengvintų pabėgėlių ir šalies viduje perkeltųjų asmenų grįžimą į savo kaimus;
2.
pritaria vienus metus truksiančiai ESGP operacijai rytinėje Čado dalyje ir šiaurinėje CAR dalyje, tačiau nustato šias sąlygas, kurias būtina įvykdyti norint gauti Parlamento pritarimą:
a) Europos pajėgų (EUFOR) misija turi remti humanitarinę veiklą ir sudaryti sąlygas, kurios užtikrintų saugią aplinką JT policijos pajėgų veiklai, šalies viduje perkeltųjų asmenų grįžimui ir tolesniam regiono politinių jėgų dialogui,
b) nors ir manoma, kad didžiąją ES pajėgų dalį sudarys Prancūzijos pajėgos, labai svarbu, jog EUFOR būtų laikoma nešališka, o ne padedančia didinti Prancūzijos karinius pajėgumus regione,
c) tuo pat metu EUFOR turi būti neutralios, atsižvelgiant į sudėtingą politinę padėtį regione, ir nesileisti įtraukiamos į vyriausybės pajėgų bei sukilėlių grupuočių kovas, taip pat ir dėl to, kad pačios netaptų puolimo objektu,
d) EUFOR turi veikti kaip atgrasančios pajėgos, o tai reiškia, kad jos turi turėti didelius įgaliojimus pagal Jungtinių Tautų chartijos VII skyrių ir vadovautis aiškiomis kovos veiksmų pradžios taisyklėmis, kurios leistų EUFOR prireikus panaudoti jėgą, ypač išpuolių prieš civilius gyventojus, stovyklas, kaimus, humanitarinės pagalbos darbuotojus ar JT policijos pareigūnus, taip pat savigynos atvejais,
e) siekiant, kad EUFOR atbaidytų potencialius agresorius, jas turi sudaryti reikiamas skaičius karių ir jos turi būti tinkamai apginkluotos; EUFOR turi būti pajėgios apsaugoti savo tiekimo srautus ir vykdyti tolimąjį patruliavimą šarvuočiais, malūnsparniais (įskaitant transporto ir kovinius malūnsparnius) bei žvalgybiniais lėktuvais;
f) EUFOR turi būti laikomos pereinamojo laikotarpio pajėgomis, kurioms suteikti laikini įgaliojimai; taigi prieš dislokavimą turi būti nustatyta aiški pasitraukimo strategija, kurioje reikėtų numatyti EUFOR pakeitimą kitomis pajėgomis (Afrikos Sąjungos, JT ar jungtinėmis pajėgomis), siekiant užtikrinti sėkmingą EUFOR įgaliojimų įgyvendinimą bei dislokuotų karių grįžimą laiku;
3.
pabrėžia, kad galutinis Parlamento pritarimas operacijai priklausys nuo to, ar jis bus visiškai informuojamas apie įvairius pasirengimo operacijai etapus (krizės valdymo koncepcija, bendrieji veiksmai, veiksmų koncepcija, veiksmų planas ir pajėgų formavimo procesas);
4.
apgailestauja, kad dėl daugelio priežasčių ši ESGP operacija negalės būti vykdoma iš neseniai įsteigto Europos Sąjungos operacijų centro Briuselyje; tikisi, kad šią padėtį pakeis naujoji Reformų sutartis, dėl kurios ESGP turėtų tapti veiksmingesnė;
5.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Jungtinių Tautų Generaliniam sekretoriui ir Čado, CAR bei Sudano prezidentams, vyriausybėms ir parlamentams.
