Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000087/2011
Komisijai
Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnis
Erminia Mazzoni
Peticijų komiteto vadu
Malcolm Harbour
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto vadu Tema: Klaidinančios verslo telefonų knygos (peticijos 0045/2006, 1475/2006 ir kitos)
Ilgą laiką skirtingose ES valstybėse narėse veikiantys tam tikri žinynų leidėjai vykdė klaidinančią verslo praktiką. Ši praktika įrodyta dokumentais, kuriuos individualūs prekybininkai, savanoriškos organizacijos ir šeimos įmonės, nukentėjusios nuo klaidinančių žinynų leidėjų, pateikė Europos Parlamentui gausiame kiekyje peticijų.
Europos Parlamento nariai tebegauna šimtus naujų nuo tokių žinynų leidėjų nukentėjusių asmenų laiškų su skundais. Nukentėjusieji dažnai esti per maži subjektai, kad išgalėtų apmokėti teisines išlaidas, patiriamas iškeliant bylą žinynų leidėjams. Kita vertus, dėl mokesčių, kuriuos šios organizacijos turi mokėti pagal sutartis, kurias apgaulės būdu buvo priverstos pasirašyti, jos patiria didelių finansinių sunkumų.
Šis reikalas taip pat yra tarpvalstybinio pobūdžio, nes klaidinančių žinynų leidėjai aukomis dažnai pasirenka kitoje ES valstybėje narėje įsisteigusius subjektus.
Komisija aiškiai pareiškė, kad Direktyvoje dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos draudžiama klaidinanti tokių žinynų leidėjų veikla. Komisijos teigimu, ši problema gali būti susijusi su nacionalinių teisės aktų vykdymo užtikrinimu. Vis dėlto Komisija taip pat pareiškė, kad gali prireikti keisti ES teisės aktus, kad ši konkreti veikla būtų uždrausta.
Ar Komisija gali patvirtinti, kad Direktyva dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos tinkamai perkelta į nacionalinę teisę visose ES valstybėse narėse?
Ar Komisija iš esmės apsvarstys galimybę sutrumpinti laiką, per kurį ji ketina pradėti ir užbaigti dabartinės Direktyvos dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos peržiūrą arba rasti naujų teisėkūros priemonių šiai nesąžiningai veiklai sustabdyti?
Ar Direktyvos dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos perkėlimas į nacionalinę teisę valstybėje narėje buvo pakankamas piliečiams toje valstybėje narėje apsaugoti, jei su skundu kreipėsi įmonės, įsikūrusios kitoje valstybėje narėje, kuri yra arba nėra tinkamai perkėlusi minėtosios direktyvos?
