7.3.2007
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
dėl klausimo į kurį atsakoma žodžiu B6‑0009/07
pagal Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalį
pateikė Jean-Marie Le Pen, Petre Popeangă, Dimitar Stoyanov, Luca Romagnoli ir Lydia Schenardi
ITS frakcijos vardu,
dėl galimos Europos Sąjungos prekybos politikos priemonių reformos
Europos Parlamento rezoliucija dėl galimos Europos Sąjungos prekybos politikos priemonių reformos
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 6 d. priimtą Europos Komisijos žaliąją knygą ir 32 joje esančius klausimus ir atsižvelgdamas į su tuo susijusį pradėtą konsultacijų procesą,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 108 straipsnio 5 dalį,
A.
manydamas, kad pagrindinės Europos Sąjungos prekybos gynybos priemonės (antidempingo priemonės, prieš subsidijavimą nukreiptos priemonės ir apsaugos priemonės) yra nepakankamos ar netinkamai pritaikytos prie globalizacijos reiškinių ar agresyvios tam tikrų valstybių prekybos politikos,
B.
pažymėdamas, kad verslo perkėlimas yra kasdienė realybė, kuri pradeda daryti poveikį Vidurio ir Rytų Europos valstybėms, nes jų santykinis pranašumas pradeda mažėti,
C.
pažymėdamas, kad Europa Sąjunga yra didžiausia žemės ūkio produktų importuotoja, kuri 70 proc. importuojamų produktų įveža iš besivystančių šalių, ir kad ES žemės ūkio produktų iš šių šalių importuoja daugiau nei JAV, Kanada, Australija ir Naujoji Zelandija kartu paėmus,
D.
manydamas, kad importuotojai ir platintojai neturi teisės primesti savo ekonominio mąstymo nei valstybėms narėms, nei gamintojams ir netgi vartotojams, kurie dažnai vadovaujasi trumpalaikiais skaičiavimais,
1.
mano, kad Europos Sąjungai būtina imtis tam tikro protekcionizmo, kaip daro daugelis jos konkurentų, kad apsisaugotų nuo žemės ūkio, pramonės, o ateityje ir paslaugų išnykimo ar perkėlimo kitur;
2.
pareiškia esąs nustebęs dėl to, kad Europos Komisija savo žaliąją knygą paskelbė likus keliems mėnesiams iki Kongreso prezidentui suteiktų JAV derybų įgaliojimų galiojimo pabaigos (vadinamoji skubos tvarka – angl. - „fast track“);
3.
pažymi, kad PPO derybose turi dalyvauti visos valstybės ir kad jokiu būdu negali būti priimtas susitarimas, jei sparčiai besivystančios valstybės nepadarys nuolaidų dėl pramoninių prekių ir galutinių produktų (ne žemės ūkio gaminių rinkos prieiga, angl. – NAMA);
4.
įspėja už išorės prekybą atsakingą komisijos narį P. Mandelsoną vienašališkai žemės ūkio klausimais nedaryti jokių nuolaidų, kuriomis būtų peržengti valstybių narių 2005 m. spalio 28 d. jam suteikti įgaliojimai;
5.
mano, kad vienintelis būdas išspręsti globalizacijos ir skirtingų gamybos sąnaudų problemą – tai pasaulio mastu nustatyti muito mokesčius, kurie gali būti grąžinami, atitinkamai pritaikomi ar gali būti daroma nuolaidų dėl jų dydžio;
6.
mano, kad JAV turėtų imtis iniciatyvos ir teikti konstruktyvius pasiūlymus, ypač dėl žemės ūkio, dėl JAV subsidijų mažinimo ir dėl skaidrumo teikiant įvairią pagalbą;
7.
primena, kad bendrijos lengvatos yra BŽŪP pagrindas ir kad už jas turi pasisakyti ir Komisija, ir valstybės narės;
8.
smerkia perdėtai liberalią Europos Komisijos politiką, pagal kurią, panaikinus muito mokesčius ir kitus lygiavertį poveikį turinčius mokesčius, darbo užmokesčio, socialiniam, mokesčių ir aplinkos apsaugos dempingui pasmerkiami mūsų gamintojai, mūsų įmonės ir mums teikiamos paslaugos;
9.
primena, kad abipusiškumo principas dėl mokestinių ir nemokestinių nuolaidų turėtų būti viena iš pagrindinių PPO veiklos nuostatų;
10.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Komisijai, Tarybai ir valstybėms narėms.
