P7_TA-PROV(2011)0542
Europos ekonominės politikos koordinavimo semestras
A7-0384/2011
2011 m. gruodžio 1 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos ekonominės politikos koordinavimo semestro ( 2011/2071(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 121, 126 ir 148 straipsnius, taip pat į Protokolą Nr. 12 ir į susijusias Protokolų Nr.15 ir 16 nuostatas dėl perviršinio deficito procedūros,
–
atsižvelgdamas į Europos statistikos praktikos kodeksą, išdėstytą 2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 223/2009 dėl Europos statistikos,
–
atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 152 straipsnį ir 153 straipsnio 5 dalį,
–
atsižvelgdamas į SESV 9 straipsnį (horizontalią socialinę išlygą),
–
atsižvelgdamas į 2010 m. gegužės 12 d. Komisijos komunikatą „Ekonominės politikos koordinavimo stiprinimas“ ( COM(2010)0250 ) ir į 2010 m. birželio 30 d. komunikatą „Ekonominės politikos koordinavimo stiprinimas, siekiant stabilumo, ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo. Tvirtesnio ES ekonomikos valdymo priemonės“ ( COM(2010)0367 ),
–
atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ ( COM(2010)2020 ),
–
atsižvelgdamas į Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos (ECOFIN) 2011 vasario 15 d. ir 2010 m. rugsėjo 7 d. išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2011 m. kovo 23 ir 24 d. priimtas Europos Vadovų Tarybos išvadas,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto, Biudžeto komiteto, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto, Regioninės plėtros komiteto, Kultūros ir švietimo komiteto, Konstitucinių reikalų komiteto ir Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto nuomones ( A7-0384/2011 ),
A.
kadangi krizė ir didėjantys skirtumai bei makrofinansinis disbalansas, taip pat konkurencingumo skirtumai įvedus eurą ir finansinės sistemos veikla išryškino, kad ES reikia kovoti su makroekonominiu disbalansu prireikus vadovaujantis simetrišku metodu, kuriuo būtų šalinamas perviršinis deficitas ir per didelis perteklius, labiau koordinuojama ekonominė ir fiskalinė politika bei gerinama biudžeto priežiūra;
B.
kadangi siekiant gerinti ekonomikos valdymo sistemą reikia įgyvendinti keletą susijusių ir suderintų tvaraus augimo ir darbo vietų kūrimo politikos krypčių, ypač ES augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją (strategija „Europa 2020“), ypač pabrėžiant vidaus rinkos vystymą ir stiprinimą, tarptautinės prekybos ir konkurencingumo skatinimą, taip pat sistemą, kuri padėtų išvengti perviršinių biudžetų ir juos ištaisyti, (Stabilumo ir augimo paktas), tvirtą makroekonomikos disbalanso prevencijos ir ištaisymo priemonę, minimalius nacionalinėms biudžeto struktūroms keliamus reikalavimus, kokybiškesnę finansų rinkų reglamentavimo ir priežiūros sistemą, įskaitant makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą, kurią atlieka Europos sisteminės rizikos valdyba;
C.
kadangi per pirmąjį Ekonominės ir pinigų sąjungos veiklos dešimtmetį įgyta patirtis ir padarytos klaidos parodė, kad reikia gerinti ES ekonominį valdymą, ypač siekiant, kad šalys griežčiau laikytųsi bendrai nustatytų taisyklių ir taikytų bendrą politiką ir kad ES lygmeniu būtų griežčiau stebima nacionalinė politika;
D.
kadangi patirtis parodė, kad kai kuriose valstybėse narėse perviršinė skola ir deficitas gali daryti didelį neigiamą šalutinį poveikį kitoms valstybėms narėms ir euro zonai kaip visumai;
E.
kadangi nacionaliniai parlamentai renkami per laisvus rinkimus, todėl yra piliečių atstovai ir įgytų bei perduotų teisių garantai; kadangi diegiant Europos semestrą turėtų būti visiškai paisoma išimtinių nacionalinių parlamentų teisių;
F.
kadangi Parlamento pritarimas biudžetui yra vienas iš demokratijos pamatų;
G.
kadangi šiuo metu Europos Sąjungos valstybių narių parlamentai savo teisės aktų leidybos funkcija dalijasi su ES institucijomis ir dažnai vykdo tik ribotą atitinkamos vyriausybės su Europos politika susijusių veiksmų kontrolę,
H.
kadangi pasikeitę ir sudėtingi Europos Sąjungos teisės aktų leidybos procesai daugumai Sąjungos piliečių nepakankamai žinomi; kadangi dėl nepakankamo sprendimų priėmimo ir nuomonės formavimo procesų skaidrumo, ypač Europos Vadovų Taryboje ir Ministrų taryboje, mažėja piliečių pasitikėjimas Europos integracija ir Europos Sąjungos demokratija ir jie negali aktyviai ir konstruktyviai kontroliuoti šių procesų;
I.
kadangi socialiniai protestai prieš taupymo priemones įvairiose ES valstybėse narėse reiškia ir didėjantį nepasitenkinimą Europos integracijos demokratijos kokybe; kadangi Europos integracijos demokratijos patikimumas labai nukentėjo nuo to, kaip iki šiol buvo bandoma įveikti euro krizę;
J.
kadangi nacionalinės ekonomikos politikos veiksmingumas stiprinant koordinavimą priklauso nuo šios politikos demokratinio teisėtumo ir atskaitingumo, kurie savo ruožtu priklauso nuo parlamentų veiksmų;
K.
kadangi atsižvelgiant į Europos semestrą reikia užtikrinti, kad būtų daugiau sąsajų tarp užimtumo, socialinės ir ekonominės politikos sričių, ir kadangi tai būtina atlikti siekiant naudos visoms kartoms ir siekiant skatinti visų susijusių dalyvių demokratinę atskaitomybę, atsakomybę ir teisėtumą; kadangi esminė šio proceso dalis yra visapusiškas Europos Parlamento dalyvavimas;
L.
kadangi prie pakto „Euro plius“ prisijungusios valstybės narės 2011 m. kovo 24 d. susitarė imtis „tvirtų ekonomikos augimą skatinančių veiksmų ES lygiu stiprinant bendrąją rinką, mažinant bendrą reglamentavimo naštą ir skatinant prekybą su trečiosiomis šalimis“;
M.
kadangi Europos semestras – tai didesnio koordinavimo tarp valstybių narių įgyvendinant ES strategiją, ypač makroekonomikos srityje, institucinis procesas, kuriam vadovauja ES institucijos;
N.
kadangi pagal Sutartis dėl ES biudžeto bendrai tariasi Europos Parlamentas ir Taryba, o nacionalinės biudžeto procedūros reguliuojamos pagal kiekvienos valstybės narės konstitucinę sistemą; Kadangi vis dėlto didesnis biudžeto koordinavimas nepažeidžia subsidiarumo principo;
O.
kadangi bendrosios rinkos laimėjimą, t. y. Europos valstybių ekonomikos susiejimą, reikia suderinti su biudžeto koordinavimo sistema siekiant pasinaudoti didele sąveika,
P.
kadangi Lisabonos sutartyje nustatytas nuolatinis pirmininkavimas Europos Vadovų Tarybai pakeitė Europos Sąjungos institucijų pusiausvyrą,
Q.
kadangi išimtinai tarpvyriausybinė koordinavimo sistema būtų nepakankama siekiant patenkinti reikalavimus pagal SESV 121 straipsnį, kuriame teigiama, kad valstybės narės savo ekonominę politiką vertina kaip bendro intereso reikalą, ir negalėtų užtikrinti reikalingų Sąjungos veiksmų srityse, kuriose taikomas Bendrijos metodas;
R.
kadangi įdiegus Europos semestrą turėtų būti labiau ir geriau įtraukiami Europos Parlamentas ir nacionaliniai parlamentai ir turėtų pakisti jų darbas;
S.
kadangi Europos Parlamentas turi galią kartu priimti sprendimus pagal biudžeto procedūrą;
T.
kadangi SESV 148 straipsniu pagrįstoje Europos užimtumo strategijoje ir užimtumo gairėse numatomas užimtumo ir darbo rinkos politinių priemonių rinkinys, kurį reikia įgyvendinti, kad būtų pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslai;
U.
kadangi Europos Parlamentas rengiant 2010 m. integruotas gaires prisidėjo beveik tiek pat, kiek prisidėtų per bendro sprendimo procedūrą;
V.
kadangi nedarbo lygis Europoje vis dar išlieka didesnis kaip 9 proc. ir ypač jaunų žmonių nedarbas kelia didžiausias problemas; kadangi dėl šios priežasties užimtumas, darbo rinka ir socialinė politika yra būtinos reformos, kurią reikia atlikti vykdant ir makroekonominę stebėseną, ir teminį koordinavimą, numatytus strategijoje „Europa 2020“, dalys,
W.
kadangi strategija „Europa 2020“ ir naujoji valdymo struktūra, įtvirtinta Europos semestre, turėtų ES padėti susidoroti su krize ir jos priežastimis; kadangi ES aukštas socialinės apsaugos lygis padėjo sumažinti neigiamą krizės poveikį ir kadangi krizės poveikis išlieka didelis, dėl to labai sumenko ekonominės veiklos apimtys, itin padidėjo nedarbas, stipriai sumažėjo našumas ir labai nukentėjo viešieji finansai;
X.
kadangi Europos semestro tikslai yra du: tikrinti, kaip valstybės narės laikosi biudžetinės drausmės, ir kartu prižiūrėti, kad strategija „Europa 2020“ būtų gerai įgyvendinama, užtikrinant šiam įgyvendinimui reikalingas finansines priemones;
Y.
kadangi Lisabonos strategijos nesėkmė iš esmės gali būti aiškinama tuo, kad nebuvo jokios aiškios tolesnės procedūros, kurią būtų galėję taikyti visi susiję subjektai, įgyvendindami šią strategiją, ir kadangi svarbu padaryti teisingas išvadas, siekiant užtikrinti, kad strategijos „Europa 2020“ darbotvarkė būtų sėkmingai įgyvendinta;
Z.
kadangi atsižvelgdamas į patirtį, įgytą pinigų politikos dialogo metu, Europos Parlamentas turi dalyvauti užtikrinant ekonominės politikos demokratinį atskaitingumą ir biudžeto priežiūrą;
AA.
kadangi Taryba atliko esminius pakeitimus konkrečiai šaliai skirtose rekomendacijose, kurias pasiūlė Komisija, rengdama Europos semestro pirmųjų metų programą;
AB.
kadangi turi būti griežtai laikomasi socialinių partnerių autonomijos kolektyvinėse derybose ir šalyse galiojančių atlyginimų nustatymo sistemų;
AC.
atsižvelgdamas į patirtį, įgytą per tarpparlamentinius susitikimus, kuriuos kasmet rengia Europos Parlamento Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas;
Iššūkių planas
1.
mano, kad dabartiniu krizės etapu reikia imtis tvirtų, plataus užmojo atsakomųjų priemonių;
2.
pažymi, kad ne tik priimtas ekonomikos valdysenos dokumentų rinkinys, bet per 2011 m. spalio 26 d. įvykusį euro zonos aukščiausiojo lygio susitikimą taip pat nuspręsta dėl priemonių rinkinio, kuriuo keičiamas minėtasis rinkinys; mano, kad jeigu ateityje teks spręsti dėl kokių nors Sutarties pakeitimų, turėtų būti visapusiškai laikomasi Europos Sąjungos sutarties 48 straipsnio 3 dalyje numatytos procedūros ir pagal tą straipsnį sušaukto konvento įgaliojimai turėtų atitikti poreikį, kad ES būtų paremta tvirtu demokratiniu teisėtumu ir solidarumu;
3.
mano, kad, kol nepaskelbta kitaip, Europos semestras yra galiojantis ES strategijos ir veiksmingos ekonomikos valdysenos, ypač euro zonai priklausančių ir bendra atsakomybe susijusių valstybių narių ekonomikos valdysenos, įgyvendinimo pagrindas ir kad už šios formuluotės slypi procesas, kuris ES institucijoms ir valstybėms narėms bus aktualus visus metus;
4.
pabrėžia, kad sėkmingas strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimas priklauso nuo visos ES įsipareigojimo ir nuo valstybių narių, jų parlamentų, vietos ir regionų valdžios institucijų bei socialinių partnerių atsakingumo; primena, kad stipri, konkurencinga ir tinkamai veikianti socialinė rinkos ekonomika, struktūrinės reformos ir kolektyviniai susitarimai yra svarbūs įgyvendinant strategiją „Europa 2020“, taip pat kad svarbu skatinti tikrą Europos socialinį dialogą dėl makroekonominės politikos sričių ir priemonių;
5.
pakartoja, kad valstybės narės turėtų laikyti savo ekonominę ir fiskalinę politiką bendru reikalu ir todėl turi būti stiprinamas ekonominės ir pinigų sąjungos ekonominis ramstis, įskaitant jo fiskalinę plotmę – turi būti koordinuočiau tvirtinamos ir įgyvendinamos fiskalinės priemonės, veiksmingai kovojama su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių vengimu, taip pat turi būti panaikintos dabartinės kenksmingos priemonės;
6.
mano, kad įvedus Europos semestrą ir glaudesnį ekonominės ir fiskalinės politikos koordinavimą ES valstybėms narėms turėtų būti palikta pakankamai kompetencijos ir lanksčių galimybių įgyvendinti veiksmingą biudžeto, ekonomikos ir socialinių reikalų strategiją, tinkamą pagal strategiją „Europa 2020“, kuria būtų galima siekti paskirstymo ir vystymosi, o ES piliečiams užtikrinti tinkamą viešųjų paslaugų ir infrastruktūros lygį; ragina Komisiją savo augimo apžvalgoje atsižvelgti į tai, kokių veiksmų valstybės narės imasi siekdamos baigti kurti bendrąją rinką;
7.
pažymi, kad norint skatinti ekonomikos augimą, didinti konkurencingumą ir mažinti makroekonominį disbalansą, būtina plėtoti ir stiprinti bendrąją rinką ir puoselėti tarptautinės prekybos ryšius, ir ragina Komisiją savo metinėje augimo apžvalgoje atsižvelgti į tai, kokių veiksmų valstybės narės imasi siekdamos baigti kurti bendrąją rinką;
8.
pabrėžia, kad valstybių narių užimtumo politikos gairės ir bendrosios ekonominės politikos gairės yra neatsiejamos sudėtinės Europos semestro dalys ir yra vienodai svarbios siekiant pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo tikslų; ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti, kad visos politinės rekomendacijos atitiktų integruotas gaires;
9.
apgailestauja, kad trūksta įvairių priemonių ir biudžeto išlaidų kategorijų, skiriamų strategijos „Europa 2020“ tikslams siekti pasitelkiant ES biudžetą, aiškumo ir kad jos dubliuojasi; primena, kad Europos semestras suteikia gerą progą plėtoti didesnę ES ir valstybių narių biudžetų sąveiką;
10.
atkreipia dėmesį į tai, kad strategijai „Europa 2020“ reikalinga platesnė teritorinė dimensija; todėl mano, kad, atsižvelgiant į savitas Europos regionų ypatybes ir skirtingus jų išsivystymo lygius, tiesioginis vietos ir regionų valdžios institucijų ir partnerių įsitraukimas į atitinkamų programų planavimą ir įgyvendinimą lemtų visais lygmenimis stipresnį atsakomybės siekiant tikslų jausmą ir užtikrintų geresnį tikslų ir rezultatų įsisąmoninimą vietos lygmeniu;
Komisijos vaidmuo
Įžanga
11.
pažymi, kad Europos semestras sukurtas siekiant užtikrinti tvarią valstybių narių ekonominių ir fiskalinių rezultatų konvergenciją ir glaudesnį ekonominės politikos koordinavimą bei siekiant įveikti valstybės garantuotos skolos krizę; pažymi, kad metinė augimo apžvalga sukurta kaip pradinis šio ciklo pagrindinis dokumentas;
12.
dar kartą primena, kad Europos semestras neturi daryti žalos pagal SESV Europos Parlamentui suteiktoms prerogatyvoms; prašo Komisijos parengti pasiūlymus, kuriuose būtų paaiškinamas šių įvairių priemonių diferencijavimas, kuriama papildoma nauda politikos srityse ir derinimas;
Pirmojo ciklo patirtis
13.
pabrėžia, kad atsižvelgiant į pirmojo ciklo patirtį Europos semestro kodifikavimas turi palikti lankstumą, reikalingą galimai adaptacijai; mano, kad atlikdama vertinimą ir adaptavimą Komisija turėtų ypač daug dėmesio skirti poreikiui, kad sistema būtų labiau pritaikyta prie euro zonos ir jos uždavinių;
14.
pažymi, kad pirmojo Europos semestro nacionalinių reformų programų kokybė konkretumo, skaidrumo, įgyvendinimo galimybių ir išsamumo požiūriu labai skiriasi; ragina Komisiją paskatinti valstybes nares padidinti jų indėlio kokybę ir skaidrumą ir kokybiškiausias nacionalines reformų programas padaryti norma būsimiems Europos semestrams;
15.
ragina Komisiją užtikrinti, kad nacionalinėse reformų programose paskelbtos nacionalinės politikos kryptys ir tikslai būtų pakankamai plačių užmojų, kad kartu padėtų įgyvendinti pagrindinius strategijos „Europa 2020“ tikslus; reiškia susirūpinimą, kad to nebuvo pasiekta per pirmąjį Europos semestrą; ragina Komisiją užtikrinti, kad visos valstybės narės, kiek leidžia jų galimybės, prisidėtų prie pagrindinių tikslų įgyvendinimo ir pateiktų tikslų planą su reikiamų veiksmų grafiku;
Metinė augimo apžvalga
16.
Mano, kad metinė augimo apžvalga turėtų atitikti:
–
strategiją „Europa 2020“,
–
integruotas gaires (bendras ekonominės politikos gaires ir užimtumo gaires),
–
specialiuosius Tarybos susitarimus dėl euro zonos ar visos Sąjungos, pvz., paktą „Euro plius“;
17.
pažymi, kad metinė augimo apžvalga, kurią patvirtino pavasario Europos Vadovų Taryba, suteikia gaires valstybėms narėms rengiant:
–
nacionalines reformų programas (NRP),
–
stabilumo ir konvergencijos programas (SKP), kuriomis remdamasi Komisija rengia konkrečiai šaliai skirtas rekomendacijas;
18.
pažymi, kad metinė augimo apžvalga grindžiama įvairių valstybių narių ir Europos Sąjungos makroekonominėmis prognozėmis; pabrėžia, kad reikia imtis veiksmų ne tik siekiant pagerinti Europos ekonomikos valdyseną, bet ir panašių veiksmų jos teisėtumui ir atskaitomybei pagerinti; taigi įspėja dėl to, kad dabar metinė augimo apžvalga yra techninio pobūdžio dokumentas ir jame neatsižvelgiama į Europos Parlamento indėlį;
19.
ragina Komisiją rengiant gaires valstybių narių pažangai vertinti geriau apsvarstyti visapusišką daugiaaspektį (pažangų, tvarų, įtraukųjį) strategijos „Europa 2020“ metodą ir atitinkamai parengti konkrečioms šalims skirtas rekomendacijas;
20.
ragina Komisiją, atsižvelgiant į darbą, atliktą tęsiant komunikato „BVP ir kiti rodikliai“ ( COM(2009)0433 ) ir ypač efektyviai išteklius naudojančios Europos gairių koncepciją, išplėsti rodiklių, naudojamų nacionalinei raidai stebėti, ratą;
21.
prašo metinę augimo apžvalgą pakeisti į metines tvaraus augimo gaires, kuriose didžiausias dėmesys būtų skiriamas tvaraus augimo skatinimui;
22.
ragina Komisiją kasmet iki sausio 10 d. priimti metines tvaraus augimo gaires, kuriose būtų konkretus skyrius apie euro zoną;
23.
ragina Komisiją rengiant metines tvaraus augimo gaires remtis kuo daugiau mokslinių ekspertizių ir atsižvelgti į atitinkamas Europos Parlamento, valstybių narių, vietos ir regioninės valdžios rekomendacijas;
24.
prašo Komisiją metinėse tvaraus augimo gairėse aiškiai įvertinti pagrindines ES ir konkrečių valstybių narių ekonomines ir fiskalines problemas, siūlyti prioritetines priemones šioms problemoms įveikti ir nustatyti iniciatyvas, kurių imtasi ES ir valstybių narių lygmeniu, leidžiančias didinti konkurencingumą ir skatinti ilgalaikes investicijas, remti ilgalaikes investicijas, panaikinti tvaraus augimo kliūtis, pasiekti Sutartyse ir dabartinėje strategijoje „Europa 2020“ iškeltus tikslus, įgyvendinti septynias pavyzdines iniciatyvas ir sumažinti makroekonominį disbalansą;
25.
ragina Komisiją ir Tarybą užtikrinti, kad politinės fiskalinio konsolidavimo gairės ir struktūrinės reformos būtų suderinamos su darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategija „Europa 2020“; mano, kad apibrėždama ir įgyvendindama metines tvaraus augimo gaires ES turi atsižvelgti į mikrofinansų srities teisės aktų, visų pirma rizikos ribojimo reguliavimo, pokyčius ir į ilgalaikes investicijas, kuriomis skatinamas konkurencingumas, tvarus ekonomikos augimas ir darbo vietų kūrimas; mano, kad poveikio vertinimas taip pat turėtų būti atliekamas siekiant įvertinti galimas ilgalaikes sąnaudas, susidarančias dėl valstybių narių neveiklumo įgyvendinant strategijos „Europa 2020“ tikslus ir vykdant strategines reformas;
26.
mano, kad kartu su konkrečioms šalims skiriamomis rekomendacijomis turėtų būti pateikiami poveikio vertinimai, kuriuose būtų atsižvelgiama į reikalavimus, susijusius su užimtumo skatinimu, atitinkamos socialinės apsaugos garantija, kova su socialine atskirtimi ir aukšto lygio švietimo, mokymo, perkvalifikavimo skatinimu ir žmonių sveikatos apsaugos gerinimu;
27.
ragina Komisiją metinėse tvaraus augimo gairėse konkrečiai nustatyti galimą pagrindinių ekonominės politikos priemonių, įgyvendinamų ir ES lygmeniu, ir valstybėse narėse, tarpvalstybinį šalutinį poveikį;
28.
ragina Komisijos narius, atsakingus už Europos semestrą, atvykti į atsakingus Europos Parlamento komitetus dalyvauti diskusijose dėl metinių tvaraus augimo gairių iškart po jų priėmimo Komisijoje;
Konkrečioms šalims skirtos rekomendacijos
29.
ragina Komisiją ir Tarybą užtikrinti, kad būtų taikomas vienodas požiūris į strategijos „Europa 2020“ tikslus ir pavyzdines iniciatyvas gairėse ir rekomendacijose, skirtose kiekvienai valstybei narei ir ES kaip visumai, ir kad šie tikslai ir iniciatyvos būtų įgyvendinami;
30.
primena, jog Tarybos direktyvoje dėl valstybių narių biudžeto sistemų reikalavimų Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.
teigiama, kad „Komisija viešai skelbia metodiką, prielaidas ir atitinkamus parametrus, kuriais grindžiamos jos makroekonominės ir biudžeto prognozės“;
31.
rekomenduoja valstybėms narėms kuo greičiau įgyvendinti šią direktyvą; ragina Komisiją užtikrinti didesnį nacionalinių reformų programų palyginamumą ir nustatyti bendrus šių programų vertinimo kriterijus;
32.
ragina Komisiją baigus stabilumo ir konvergencijos programų bei nacionalinių reformų programų analizę Europos Parlamentui laiku pateikti rekomendacijas ir pabrėžti galimą tarpvalstybinį šalutinį poveikį, ypač euro zonoje, atsižvelgiant į numatomus tarpparlamentinius forumus ir diskusijas Taryboje dėl konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų;
33.
ragina Tarybą liepos mėnesį atvykti į Parlamentą ir paaiškinti visus jos padarytus Komisijos pasiūlytų konkrečioms šalims skirtų rekomendacijų svarbius pakeitimus; prašo Komisiją dalyvauti šiame klausyme ir pateikti savo nuomonę apie susidariusią padėtį;
34.
ragina Komisiją surengti klausymą siekiant suteikti informaciją apie kasmetinius stebėsenos procedūrų, skelbiamų įvairiose pavyzdinėse iniciatyvose, rezultatus; ragina, kad šis posėdis būtų surengtas tarp pavasarį ir vasarą vyksiančių Europos Vadovų Tarybos susitikimų dalyvaujant visoms susijusioms ES, nacionalinėms ir regioninėms institucijoms ir kitoms suinteresuotosioms šalims;
35.
ragina Komisiją ir Tarybą sustiprinti makroekonominio dialogo, kuris pradėtas 1999 m. birželio mėn. Kiolne vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime, reikšmę siekiant pagerinti subjektų, atsakingų už darbo užmokesčio pokyčius, ekonominę, fiskalinę ir pinigų politiką, sąveiką;
36.
ragina atsižvelgti į šalutinį ekonominės politikos vystymo ES poveikį ne Europos šalims siekiant panaikinti pasaulinį ekonominį disbalansą; ragina Komisiją aktyviai dalyvauti palaikant kompetentingų JT institucijų dialogą dėl ekonominės politikos; taip pat nurodo, kad reikia atsižvelgti ir į tarptautiniu lygmeniu iškeltus tikslus;
Europos Parlamento vaidmuo
37.
primena, kad parlamentinės diskusijos ekonominės politikos gairių klausimais yra bet kurios demokratinės sistemos pagrindas;
38.
pažymi, kad krizė ir pastarojo meto tendencijos, ypač euro zonoje, verčia atnaujinti valstybių narių ekonominės politikos europinę plotmę, ypač euro zonoje;
39.
toliau stengsis savo sistemą ir darbo metodus pritaikyti prie naujausių su euro zonos struktūra susijusių tendencijų Taryboje ir Komisijoje; primena, kad dialogas ekonomikos klausimais bus vienas iš tokios užduoties sprendimų; mano, kad bet koks naujas ar patobulintas organizavimas ir sprendimų priėmimo procesas Taryboje ir (arba) Komisijoje turi būti suderintas su patobulintu demokratiniu teisėtumu ir atitinkamu atskaitingumu Europos Parlamentui;
40.
pabrėžia, kad reikia atnaujinti ne tik Tarybos, bet ir parlamentinę plotmę;
41.
iki pavasario Tarybos balsuos dėl metinių tvaraus augimo gairių kartu su pasiūlymais dėl pakeitimų, teiktinų Europos Vadovų Tarybai; ragina, kad metinėms tvaraus augimo gairėms būtų taikoma bendro sprendimo procedūra, kuri turėtų būti įvesta atlikus būsimus Sutarties pakeitimus; paveda Pirmininkui pavasario Europos Vadovų Tarybai pristatyti Europos Parlamento pakeistas metines tvaraus augimo gaires;
42.
yra susirūpinęs dėl Europos semestro diegimo demokratinio teisėtumo; mano, kad Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų vaidmuo yra labai svarbus siekiant sukurti būtiną demokratinį teisėtumą ir nacionalinę atsakomybę;
43.
laikosi nuomonės, kad Europos Parlamentas yra tinkama vieta vykdyti dialogą ekonomikos klausimais ir bendradarbiauti nacionaliniams parlamentams bei Europos institucijoms.
44.
ragina valstybes nares ir jų regionus labiau įtraukti nacionalinius ir regionų parlamentus, socialinius partnerius, valstybės institucijas ir pilietinę visuomenę į nacionalinių reformų, vystymosi ir sanglaudos programų rengimą ir nuolat su jais konsultuotis; todėl pabrėžia Regionų komiteto, kaip regionus koordinuojančios institucijos, įsitraukimo reikiamu laiku svarbą siekiant paskatinti regionus pranešti apie dalyvavimo vykdant Europos semestrą regionų ir vietos lygmenimis rezultatus;
45.
ragina 2012 m. surengti tarpparlamentinę konferenciją, į kurią susirinktų Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų biudžeto, užimtumo ir ekonomikos komitetų atstovai, siekdami apibrėžti daugiapakopio ir daugiaaspekčio demokratinio ekonominės politikos teisėtumo sritį, metodą ir priemones, ypač užtikrinti, kad nacionalinės politikos priemonės ir nacionalinėse reformų programose paskelbti tikslai būtų plataus užmojo, pakankamo norint pasiekti pagrindinius strategijos „Europa 2020“ tikslus; tačiau mano, kad turi būti užtikrinama, kad liktų pakankamai laiko nacionaliniams biudžetams patvirtinti;
46.
ketina nuo 2013 m. kasmet prieš pavasario Europos Vadovų Tarybą surengti parlamentinį forumą Europos Parlamente, kuriame dalyvautų nacionalinių parlamentų atsakingų komitetų atstovai, taip pat rekomenduoja šį posėdį padaryti sudedamąja Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto rengiamo kasmetinio susitikimo su nacionalinių parlamentų nariais dalimi; siūlo, kad šis forumas numatytų politinių frakcijų ir atsakingų komitetų susitikimus ir plenarinę sesiją, ir ragina Europos socialinius partnerius dalyvauti šiame posėdyje ir pasidalyti savo nuomonėmis;
47.
ketina nuo 2013 m. kasmet po pavasario Europos Vadovų Tarybos surengti antrą tarpparlamentinį susitikimą, į kurį pakvies nacionaliniuose parlamentuose ir Europos Parlamente (ECON, EMPL, BUDG, ENVI, ITRE) už Europos semestrą atsakingų komitetų pirmininkus aptarti Komisijos pasiūlytų rekomendacijų;
48.
įspėja dėl praktikos, kuriai nesuteiktas parlamentinis patvirtinimas Europos ar nacionaliniu lygmeniu; pabrėžia, kad konkrečiai šaliai skirtos rekomendacijos turi būti pagrįstos demokratinėmis procedūromis;
49.
pabrėžia ekonominio dialogo su Europos Parlamentu, patvirtinto kartu su ekonomikos valdysenos paketu, svarbą – sudaroma galimybė vykdyti Europos institucijų tarpusavio dialogą ir dialogą su nacionalinio lygmens subjektais siekiant inicijuoti tarpvalstybines ir viešas diskusijas, didinti skaidrumą ir sudaryti sąlygas abipusiam spaudimui; pažymi, kad atitinkamas EP komitetas gali pakviesti Komisijos pirmininką, euro grupės pirmininką ir Europos Vadovų Tarybos pirmininką ir suteikti galimybę valstybei narei, kuriai turi įtakos pagal perviršinio deficito procedūrą ir (arba) perviršinio disbalanso procedūrą priimami sprendimai, dalyvauti keitimosi nuomonėmis procese;
50.
pageidauja, kad, norint pasinaudoti Europos finansinio stabilumo priemone ir mechanizmu, taip pat Europos stabilumo mechanizmu, prieš jį aktyvinant, Parlamente būtų surengtas ekonominis dialogas su valstybių narių valstybių ir vyriausybių vadovais; atsižvelgdamas į numatytą Europos finansinio stabilumo fondo (EFSF) ir Europos stabilumo mechanizmo (ESM) vaidmenį, pabrėžia, kad EP turi surengti darbuotojų, atsakingų už jų administravimą, klausymą;
51.
ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti ekonominių sąlygų ir koregavimo programų suderinamumą, įgyvendinant bet kokią gelbėjimo programą, su Europos Sąjungos socialinės ir tvarios plėtros tikslais ir ypač užimtumo ir ekonominės politikos gairėmis, taip pat su strategijos „Europa 2020“ tikslais; prašo, kad jie įtrauktų rekomendacijas pagal Europos semestro programą, skirtas valstybėms narėms, kurioms teikiama finansinė pagalba, griežtai laikytis šių suderinamumo reikalavimų;
52.
ketina rudenį atlikti Europos Sąjungos makroekonominės situacijos auditą pasitelkdamas įvairių ekspertų žinias, įskaitant ir tarptautines nepriklausomų išorės ekspertų konsultacijas, ir konsultuodamasis su susijusiais suinteresuotaisiais subjektais ir ypač su socialiniais partneriais, siekdamas paskatinti debatus ir užsitikrinti kitų ekonomikos ekspertų nuomonę, kai reikės keistis nuomonėmis su Komisija prieš rengiant metinę augimo apžvalgą;
53.
laikosi nuomonės, kad Europos Parlamentas turėtų būti pripažįstamas kaip atitinkamas Europos demokratijos forumas, kad Europos semestro pabaigoje galėtų pateikti bendrą įvertinimą;
54.
prašo tapti partneriu makroekonominiame dialoge ir jame dalyvauti, kad būtų galima pasiekti tikslus, susijusius su bendradarbiavimu pagrįstos makroekonominės politikos pozicijos kūrimu;
Tarybos vaidmuo
55.
ragina Europos Vadovų Tarybą pakviesti Europos Parlamento pirmininką dalyvauti Tarybos posėdžiuose Europos semestro tema;
56.
ragina Tarybą ir Komisiją vadovaujantis ekonomikos valdysenos paketo taisyklėmis kasmet per pirmąsias einamųjų metų savaites pateikti ataskaitą apie praėjusio Europos semestro eigą ir laimėjimus, apimančią tikslią veiksmų ir priemonių apžvalgą;
57.
pažymi, kad per pirmąjį Europos semestrą paaiškėjo, jog numatyti galutiniai terminai yra griežti ir kad todėl kyla pavojus, kad būsimais etapais nacionalinių parlamentų įsitraukimas gali neduoti laukiamų rezultatų, jei kuri nors valstybė narė turėtų pateikti taisomųjų veiksmų planą ar pakoreguoti savo stabilumo ir konvergencijos programas ar nacionalines reformų programas, kaip numatyta Tarybos rekomendacijose;
58.
ragina valstybes nares apie nacionalinėse reformų programose numatytus veiksmus ir priemones, skirtus užsibrėžtiems nacionaliniams tikslams pasiekti, pateikti kuo išsamesnę informaciją, įskaitant įgyvendinimo tvarkaraštį, tikėtiną poveikį, galimą šalutinį poveikį, nesėkmingo įgyvendinimo riziką, biudžeto išlaidas ir galimą ES struktūrinių fondų panaudojimą;
59.
ragina valstybes nares užtikrinti nacionalinių statistinės informacijos institucijų profesinę nepriklausomybę, kaip numatyta valdysenos paketo nuostatose, ir užtikrinti, kad būtų laikomasi Europos statistikos praktikos kodekso, nustatyto Reglamente (EB) Nr. 223/2009, siekiant užtikrinti, kad per Europos semestrą Komisijai įvertinti būtų pateikiami aukštos kokybės statistiniai duomenys;
60.
mano, kad sėkmingo Europos statistikos sistemos veikimo užtikrinimas labai priklauso nuo gerai veikiančių nacionalinių audito rūmų ir jų atliekamo kruopštaus bei tikslaus viešųjų finansinių duomenų kokybės tikrinimo, taip pat nuo duomenų perdavimo proceso iš viešųjų subjektų į nacionalinius statistikos biurus;
61.
ragina Tarybą sustiprinti makroekonominį dialogą, visų pirma užmezgant atitinkamus makrolygio dialogus nacionaliniu lygmeniu, atskleisti visą makroekonominio bendradarbiavimo potencialą išnaudojant užimtumo galimybes – pasinaudojant stipria, suderinta augimo dinamika;
62.
mano, jog itin svarbu, kad į nuolatinį Europos institucijų dialogą būtų įtrauktas Europos Centrinis Bankas;
Kitos nuostatos
63.
ragina plėtoti Europos iždo koncepciją siekiant sustiprinti Europos semestro ir Ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) ekonominio ramsčio įgyvendinimo pajėgumą; mano, kad būsima institucijų raida turėtų vykti atsižvelgiant į Europos finansinio stabilumo fondo (EFSF) ir Europos stabilumo mechanizmo (ESM) raidą;
64.
susirūpinęs pažymi, kad ES lygmens ekonominės politikos koordinavimą sudaro įvairios privalomos ir neprivalomos priemonės ir įsipareigojimai Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 121, 126, 148 straipsniai, prie Lisabonos sutarties pridėtas Protokolas Nr. 12, 1997 m. birželio 17 d. Europos Vadovų Tarybos rezoliucija dėl Stabilumo ir augimo pakto, 2005 m. kovo 20 d. Europos Vadovų Tarybos pirmininkavimo išvados, Reglamentas (EB) Nr. 1466/97 su pakeitimais, Reglamentas (EB) Nr. 1467/97 su pakeitimais, Elgesio kodeksas „Stabilumo ir augimo pakto įgyvendinimo sąlygos bei stabilumo ir konvergencijos programų formos ir turinio gairės“, kurį 2010 m. rugsėjo 7 d. patvirtino ECOFIN taryba, 2006 m. spalio mėn. ECOFIN tarybos išvados ir 2007 m. spalio mėn. ECOFIN tarybos išvados, paktas „Euro plius“, dėl kurio susitarė euro zonos valstybių ar vyriausybių vadovai ir prie kurio 2011 m. kovo 24–25 d. prisijungė Bulgarija, Danija, Latvija, Lietuva, Lenkija, ir Rumunija.
, kurie gali pakenkti ES tvarkos teisiniam tikrumui ir dėl kurių, visuomenės nuomone, kyla painiava nustatant tikslią valstybių narių įsipareigojimų sritį, atsižvelgiant į jų kaip į euro zonos narių arba valstybių, nepriklausančių euro zonai, statusą;
65.
pažymi, kad valstybės narės nesilaikė bendrų taisyklių, ypač Stabilumo ir augimo pakto, kuriuo nustatoma, kad valstybių narių metinis biudžeto deficitas turi būti mažesnis nei 3 % BVP, o valstybės skola turi būti mažesnė nei 60 % BVP; ragina valstybes nares laikytis Stabilumo ir augimo pakto ir kitų taisyklių, dėl kurių bendrai susitarta;
66.
pabrėžia, kad siekiant veiksmingumo integruota ekonomikos politikos priežiūra neturi apsiriboti ES valstybių narių fiskalinės ir struktūrinės politikos vertinimu, tačiau turi būti derinama su ES lygmens tikslais ir veiksmais, taip pat su Sąjungos finansinių išteklių lygiu ir prigimtimi; pabrėžia, kad šiuo klausimu esminį vaidmenį atlieka pagal strategiją „Europa 2020“ vykdoma ES politika ir veiksmai, būtent – sanglaudos politika, moksliniai tyrimai ir naujovės;
67.
pabrėžia, kad valstybėms narėms skirtos politinės gairės iš dalies susijusios su tokiomis politikos sritimis kaip atlyginimai ir pensijos, kurios pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 153 straipsnį patenka į valstybių narių ir socialinių partnerių kompetenciją, tačiau jas turi remti ir papildyti Europos Sąjunga; pabrėžia, kad būtina užtikrinti demokratinę atskaitomybę ir laikytis subsidiarumo bei socialinio dialogo principų, jei siekiama išsaugoti nacionaliniam įgyvendinimui reikiamą politinę erdvę;
68.
primena, jog Europos Parlamento ir Tarybos reglamente dėl makroekonominio disbalanso prevencijos ir naikinimo teigiama, kad „Šio reglamento įgyvendinimui turi būti visapusiškai taikomas SESV 152 straipsnis, o rekomendacijos, pateiktos pagal šį reglamentą, paiso nacionalinių darbo užmokesčio nustatymo praktikų ir institucijų. Jame atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 28 straipsnį, ir atitinkamai jis neturi įtakos teisei derėtis dėl kolektyvinių susitarimų, juos sudaryti ir įgyvendinti, taip pat imtis kolektyvinių darbuotojų interesų gynimo veiksmų pagal nacionalinę teisę ir praktiką“;
Europos semestrui skirtas sektorių indėlis
69.
mano, kad norint įgyvendinti bendrus tikslus, strategija „Europa 2020“ ir Europos semestras yra labai svarbūs norint, jog sutvirtintas ekonominis ir socialinis valdymas galėtų padėti sustiprinti valstybių narių bendrą kovą su sunkumais, priemones ir užimtumo ir socialinės padėties vertinimą, jeigu šie ketinimai neliktų vien formalūs ir jeigu Parlamentas iš tiesų būtų įtrauktas į šį procesą, priešingai nei nutiko per pirmąjį Europos semestrą, įskaitant ir pirmosios metinės augimo apžvalgos, kuria pradedamas naujas ekonomikos valdymo ES ciklas, atvejį;
70.
ragina Tarybą ir Komisiją teikiant politinius patarimus valstybėms narėms, įskaitant švietimo, užimtumo, socialiniais, makroekonominiais ir biudžeto klausimais, atlyginimų ir pensijų srityje laikytis subsidiarumo ir socialinio dialogo principų ir, laikantis SESV 153 straipsnio 5 dalies nuostatų, nepažeisti valstybių narių ir socialinių partnerių kompetencijos šiose srityse, siekiant išlaikyti politinę erdvę, reikalingą įgyvendinimui nacionaliniu lygmeniu ir prieš pateikiant savo rekomendacijas konsultuotis su socialiniais partneriais; pabrėžia, kad visais lygmenimis būtina užtikrinti demokratinę atskaitomybę;
71.
ragina Komisiją vertinant pažangą, padarytą siekiant strategijos „Europa 2020“ ir susijusių iniciatyvų tikslų, pasinaudoti visa turima informacija ir patirtimi, įskaitant Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo informaciją ir patirtį;
72.
ragina Komisijos ir Tarybos rekomendacijose daugiausia dėmesio skirti socialinei politikai, kuria būtų skatinamas švietimas, profesinis mokymas, užimtumo galimybės, bedarbių reintegracija ir geresnis socialinės apsaugos sistemų koordinavimas valstybėse narėse, taip pat vidaus rinkos kūrimo užbaigimas ir konkurencijai trukdančių kliūčių šalinimas; ragina, kad siekiant padaryti realų poveikį sprendimams dėl nacionalinio biudžeto, rekomendacijos būtų parengtos gerokai iš anksto;
73.
teigia, kad yra nusiteikęs aktyviai prisidėti prie ES ir valstybių narių ambicingos strategijos „Europa 2020“ ir Europos semestro įgyvendinimo, įskaitant užimtumo ir socialinį aspektus, kurie yra ypač svarbūs Europos piliečiams; išreiškia savo ketinimą tai atlikti tiek specialia veikla, tiek prisidedant prie svarbių iniciatyvų, pavyzdžiui: „Europos aktyvaus senėjimo metų“; taip pat pareiškia, kad stengsis, kad per visus metus į jo politinę darbotvarkę būtų įtraukti minėtieji strategijos „Europa 2020“ aspektai ir Europos gyventojų (vyrų ir moterų) užimtumo ir socialiniai klausimai;
74.
taip pat teigia, kad norėtų išreikšti savo nuomonę apie strategijos „Europa 2020“ užimtumo ir socialinius aspektus, priimant specialią rezoliuciją, kurioje būtų atsižvelgta į pavasario Europos Vadovų Tarybą;
75.
teigia, kad yra pasiruošęs nuolatiniam politikos dialogui ir keitimuisi nuomonėmis su nacionaliniais parlamentais ir kitais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant socialinius partnerius, verslo sektorių ir NVO, apie strategijos „Europa 2020“ ir Europos semestro užimtumo ir socialinius aspektus ir atsižvelgdamas į tai:
a)
ragina Komisiją pateikti Parlamentui savo metinę augimo apžvalgą, įskatinat bendrosios užimtumo ataskaitos projektą, savo pasiūlymą dėl metinių užimtumo gairių ir pasiūlymus dėl konkrečiai šaliai skirtų rekomendacijų, parengtų pagal SESV 148 straipsnio 4 dalį,
b)
ragina įvairius Europos semestro dalyvius veikti skaidriai ir todėl ragina Užimtumo reikalų komitetą (EMCO) savo užimtumo stebėsenos rezultatais reguliariai dalytis su atsakingais Europos Parlamento komitetais,
c)
kviečia socialinius partnerius, socialines NVO ir kitus suinteresuotus asmenis dalyvauti nuolat keičiantis nuomonėmis su Parlamentu, ypač dėl užimtumo ir socialinės politikos įgyvendinimo ir dėl pažangos siekiant susijusių ES tikslų; prašo, kad prieš keičiantis nuomonėmis parengiamieji dokumentai būtų iš anksto pateikiami kompetentingo Parlamento komiteto nariams;
76.
ragina Komisiją informuoti Parlamentą apie veiklos, atliktos pagal tarpusavio mokymosi programą, ypač srityse, susijusiose su strateginėmis Europos Vadovų Tarybos gairėmis, rezultatus; pabrėžia, jog svarbu periodiškai kontroliuoti galimybes gauti tokioms programoms skiriamas lėšas ir jomis pasinaudoti siekiant realiu laiku nustatyti atliktinus taisomuosius veiksmus, kad įprastinės biurokratinės kliūtys netrukdytų įgyvendinti programų tikslų;
77.
mano, kad visoje strategijoje „Europa 2020“ ir su ja susijusiose priemonėse pagrindinis vaidmuo tenka užimtumo ir socialinei politikai; mano, kad dėl krizės šios politikos kryptys turi būti sustiprintos ir kad siekiant šio tikslo itin svarbus yra Europos semestras;
78.
mano, kad atsižvelgiant į Europos semestrą ir siekiant veiksmingai įgyvendinti 7–10 užimtumo gaires, valstybės narės turi būti paragintos skirti ypatingą svarbą tam tikriems klausimams, t. y., jaunuolių galimybių gauti išsilavinimą pagerinimui, jų orientavimui ir mokymui, bei užkirsti kelią ankstyvam mokyklos palikimui, skatinti mokymąsi visą gyvenimą, skatinti užimtumą ir mažinti nedarbą, ypač tarp jaunų žmonių, skatinti senjorų integravimą į darbo rinką, kovoti su nedeklaruotu darbu, pagerinti profesinio ir šeimos gyvenimo suderinimą bei pagerinti vaikų priežiūros sąlygas;
79.
ragina Tarybą ir Komisiją visapusiškai įvertinti, ar pasiūlytos kovos su skurdu bei socialine atskirtimi ir užimtumo didinimo priemonės nacionalinėse programose atitinka strategijos „Europa 2020“ tikslus ir pagrindines užduotis; ragina valstybes nares, kurios dar nėra nustačiusios arba nėra pakankamai įsipareigojusios iki 2020 m. pasiekti vyrų ir moterų 75 proc. užimtumą, įsipareigoti įvykdyti šį tikslą, ypač atkreipiant dėmesį į pagrindinių struktūrinių darbo rinkos trūkumų pašalinimą;
80.
pažymi, kad taikant priemones vadinamųjų Nacionalinių reformų programų, ekonominio valdymo ir Europos semestro srityje, neturėtų būti prisidedama prie socialinės krizės didinimo įvairiose silpnesnės ekonomikos valstybėse vis labiau apsunkinant šeimų, ypač moterų ir vaikų, gyvenimo sąlygas, nes būtent ši grupė yra pagrindinė didėjančio skurdo, nedarbo ir garantijų neteikiančio bei menkai apmokamo darbo auka;
81.
pabrėžia, kad reikia sustiprinti ir oficialiai įtvirtinti makroekonominį socialinį dialogą, ir mano, kad rengiant priemones, kurių Europos Komisija nori imtis Europos semestro metu, ir įgyvendinant naująjį ekonomikos valdymą, turi būti įtraukti socialiniai partneriai, kurie Komisijai pateiktų nuomonę arba, jei tinkama, rekomendaciją dėl minėtųjų veiksmų;
82.
pabrėžia, kad labai svarbu užtikrinti abipusiai tvirtas mikroekonominės ir makroekonominės politikos ir užimtumo bei socialinės politikos sąveikas, be kurių strategijos „Europa 2020“ tikslų pasiekta nebus;
83.
išlieka įsipareigojęs ypatingą dėmesį, taip pat diskusijose dėl Europos semestro, skirti užimtumo ir socialinės padėties poveikiui makroekonominei padėčiai ir atvirkščiai bei ragina Komisiją daryti tą patį;
84.
ragina Komisiją ir Tarybą užtikrinti, kad pagal Europos semestrą visuose politikos pasiūlymuose pagrindinis dėmesys būtų teikiamas tvariam ir integraciniam augimui, susijusiam su užimtumu ir darbo vietų kūrimu;
85.
primena, jog reikia užtikrinti, kad ES ir valstybių narių metiniuose biudžetuose būtų tinkamai atsižvelgiama į strategijos „Europa 2020“ tikslų finansavimą; pabrėžia, kad paprasčiausias, demokratiškiausias, europietiškiausias ir veiksmingiausias būdas pasiekti šį tikslą – kiekvieno Europos semestro pradžioje surengti tarpparlamentinį bendrų valstybių narių ir ES biudžeto gairių aptarimą; mano, kad toks aptarimas padėtų iš esmės sumažinti viena kitą dubliuojančių struktūrų skaičių ir kartu leistų valstybėms narėms labiau atsižvelgti į Europos aspektą, kai rengiamas jų biudžeto projektas, o Europos Parlamentui – geriau atsižvelgti į nacionalines problemas;
86.
primena svarbų ES biudžeto vaidmenį finansuojant strategijos „Europa 2020“ darbotvarkę – šiam biudžetui kasmet skiriama daugiau kaip pusė Sąjungos išteklių; tačiau pažymi, kad, atsižvelgiant į prioritetinių veiksmų turinį ir ES bei valstybių narių kompetencijų pasidalijimą, šiai strategijai daugiausia lėšų turėtų būti skiriama iš valstybių arba regionų biudžetų; todėl daro išvadą, kad Europos semestro procedūros dalyje, susijusioje su strategijos „Europa 2020“ darbotvarkės įgyvendinimu, turi būti atsižvelgta tiek į ES, tiek į valstybių narių biudžetą;
87.
pabrėžia lemiamą sanglaudos politikos, kaip pagrindinės strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo priemonės, vaidmenį; laikosi nuomonės, kad solidi ir gerai finansuojama sanglaudos politika yra veiksminga strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo priemonė ir nuo ekonomikos ir finansų krizių ateityje apsauganti priemonė, nes jai būdinga ilgalaikė vystymosi programa, su biudžetu susiję aspektai, decentralizuota administravimo sistema ir ES tvaraus vystymosi prioritetų įtraukimas; atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad svarbu įtraukti regionus į ES strategijos „Europa 2020“ tikslo įgyvendinimą;
88.
pabrėžia, kad dėl daugiapakopio valdymo regioninei politikai būdinga konsoliduota metodika atsižvelgiant į integruotą požiūrį ir patikima valdymo sistema, skirta investicijų mobilizavimui ir naujų vietos iniciatyvų skatinimui – tai galėtų būti tinkama parama ekonominės politikos koordinavimui ir didesnės ES ir valstybių narių biudžetų sąveikos plėtrai; todėl ragina Komisiją pateikti konkrečias rekomendacijas, kaip per veiklos programas būtų galima šiam tikslui panaudoti struktūrinius fondus;
89.
mano, kad labai svarbu pasitelkti sanglaudos politiką įveikiant struktūrinio disbalanso ir vidaus konkurencingumo skirtumų mažinimo iššūkius, ir pabrėžia programų pritaikymo regionų ypatumams ir poreikiams svarbą, siekiant išryškinti regionų potencialą ir sušvelninti jų trūkumus;
90.
primena svarbų regioninės politikos vaidmenį plėtojant nacionalines programas Europos semestro metu, ypač nustatant tikslus ir apibrėžiant veiksmus, kuriais stiprinama ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda;
91.
pažymi, jog daugelis valstybių narių turi didinti savo regionų konkurencingumą, kad būtų panaikintas makroekonominis disbalansas;
92.
todėl mano, jog būtina, kad sanglauda būtų orientuota į būtent regioninio potencialo ir suinteresuotųjų šalių (o ne tik nacionalinių) stiprinimą; laikosi nuomonės, kad stiprinant regioninį potencialą ir koordinuojant jį su nacionaliniu potencialu sanglaudos politika vėl tampa būtinu elementu siekiant reikalingos sąveikos;
93.
pabrėžia, kad Europos semestras kaip
ex-ante
ekonominės politikos koordinavimas turi atspindėti skatinimą pereiti prie aplinką tausojančios ekonomikos;
94.
teigiamai vertina dabartinėje metinėje augimo apžvalgoje pateiktą siūlymą panaikinti aplinkai kenksmingas subsidijas ir ragina per 2012 m. Europos semestrą įvertinti šios politikos įgyvendinimą.
95.
ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją Europos semestro pagrindu daugiau dėmesio skirti bendrajai rinkai, kuri yra ES ekonomikos ramstis, siekiant visapusiškai išnaudoti vidaus rinkos potencialą, pritraukti viešąjį ir privatųjį kapitalą, reikalingą infrastruktūros ir naujovių projektams finansuoti, ir skatinti veiksmingą energijos vartojimą; pabrėžia, kad bendroji rinka turi būti Europos ekonomikos valdymo, kurio svarbiausias akcentas yra siekis skatinti pažangų, tvarų ir integruotą augimą, užimtumą ir socialinę sanglaudą kovojant su vidaus pusiausvyros nebuvimu, užtikrinant ekonominę konvergenciją ir skatinant konkurenciją, kertinis akmuo;
96.
ragina dalį kiekvienos Europos Vadovų Tarybos pavasario sesijos skirti bendrosios rinkos būklei įvertinti remiantis stebėsenos procesu; ragina Europos Vadovų Tarybos Pirmininką kasmet informuoti Parlamentą apie veiksmus, kurių ketinama imtis po pavasario Europos Vadovų Tarybos susitikimo, taip pat ir bendrosios rinkos srityje;
97.
ragina Komisiją atlikti metinį bendrosios rinkos principų įgyvendinimo valstybėse narėse vertinimą atsižvelgiant į jų nacionalines reformų programas ir remiantis juo ištirti, ar šie principai pažangiai keliami į nacionalinę teisę, bei pateikti vertinimus po to, kai jie įgyvendinami;
98.
ragina Komisiją atkreipti valstybių narių, kuriose, kaip nustatyta įvertinus jų nacionalines reformų programas, ES lėšos nėra optimaliai naudojamos, dėmesį į konkrečias sritis, kuriose tebesama neišnaudoto potencialo;
99.
palankiai vertina tai, kad bendrosios rinkos potencialo išnaudojimas įtrauktas į 2011 m. metinę augimo apžvalgą, kaip vienas iš dešimties tikslų, kuriuos būtina įgyvendinti iki 2012 m.;
100.
ragina Tarybą ir Komisiją dar sistemiškiau sieti Europos semestrą ir tokias esamas ES iniciatyvas, kaip vidaus rinkos rezultatų suvestinė ir Bendrosios rinkos aktas, įgyvendinant 12 prioritetiniais vadinamų jo svertų, siekiant visapusiškai atsižvelgti į siekį baigti formuoti bendrąją rinką ir užtikrinti Europos ekonominės politikos nuoseklumą;
101.
ypač ragina Komisiją į 2012 m. metinę augimo apžvalgą įtraukti 12 prioritetinių Bendrosios rinkos akto priemonių, kurias numatyta įgyvendinti iki 2012 m. pabaigos;
102.
mano, kad bendrosios rinkos atgaivinimas ir ypač Bendrosios rinkos akto įgyvendinimas yra būtina sąlyga norint iki 2020 m. Europoje užtikrinti tvarų augimą; mano, kad norint užtikrinti Europos konkurencingumą pasauliniu mastu, būtina nedelsiant tobulinti tokias svarbias sritis, kaip paslaugų sektorius, viešieji pirkimai, moksliniai tyrimai, inovacijos, švietimas, energetika ir, be kita ko, e. prekyba;
103.
pabrėžia, kad įgyvendinant Europos semestrą būtina atsižvelgti į strategiją „Europa 2020“; atkreipia dėmesį į tai, kad iniciatyvos, kurių imtasi vadovaujantis Bendrosios rinkos aktu, turi būti nuosekliai derinamos su pastangomis pasiekti 7 pavyzdinių pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos „Europa 2020“ iniciatyvų tikslus;
104.
ragina Komisiją ir valstybes nares didinti paramą mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ), kurios yra bendrosios rinkos ekonomikos stuburas, atsižvelgiant į metinės augimo apžvalgos rezultatus – pirmiausia, visapusiškai įgyvendinti smulkiojo verslo aktą ir taikyti priemonių, skirtų kliūtims, su kuriomis siekdamos gauti finansavimą susiduria MVĮ, šalinti, rinkinį;
105.
primygtinai ragina Komisiją imtis veiksmingų priemonių siekiant užtikrinti MVĮ ir inovacinėms veiklą pradedančioms įmonėms geresnes galimybes gauti finansavimą, taip pat užtikrinti geresnę verslo aplinką ES, supaprastinti procedūras ir sumažinti administracinę naštą įmonėms bendrojoje rinkoje;
106.
ragina valstybes nares lyčių lygybės aspektą integruoti į Europos semestro procesą ir įgyvendinant Metinėje augimo apžvalgoje pateiktas politikos gaires atsižvelgti į moterų poreikius ir padėtį; giria tas valstybes nares, kurios lyčių aspektą integravo į savo nacionalines reformų programas (NRP) jau per pirmąjį Europos semestrą ir kurios, rengdamos ir stebėdamos užimtumo, kovos su skurdu ir švietimo politiką, ypač atkreipia dėmesį į moteris; nusivylęs tomis valstybėmis narėmis, kurios savo NRP lyčių aspekto net nemini;
107.
ragina Tarybą užtikrinti, kad Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetas galėtų NRP ir konkrečioms šalims skirtose politinėse rekomendacijose numatytus lyčių aspektus aptarti su atsakingu Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų tarybos pirmininko pareigas einančiu asmeniu po to, kai Komisija pateiks šalims skirtas politines rekomendacijas;
108.
ragina valstybes nares užtikrinti veiksmingą pilietinės visuomenės organizacijų, įskaitant moterų organizacijas, dalyvavimą rengiant, įgyvendinant ir vertinant NRP;
109.
ragina valstybes nares NRP nustatyti kokybinius tikslus, susijusius su moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumo panaikinimu, moterų verslumo gerinimu ir sąlygų vaikų bei senyvo amžiaus žmonių priežiūrai sudarymu;
110.
ragina valstybes nares NRP nustatyti konkrečius kiekybinius tikslus dėl moterų užimtumo apskritai, taip pat konkrečias priemones, skirtas toms moterų grupėms, kurių užimtumas itin žemas, pavyzdžiui, jaunų moterų, senyvo amžiaus moterų, imigrančių, moterų su negalia, vienišų motinų ir romų tautybės moterų;
111.
ragina Komisiją ir valstybes nares didinti pilietinės visuomenės, socialinių partnerių ir plačiosios visuomenės informuotumą apie pagrindinius strategijos „Europa 2020“ tikslus ir nacionalinius tikslus, įskaitant abiem lytims atskirus užimtumo tikslus;
112.
ragina Komisiją prašyti pilietinės visuomenės ir socialinių partnerių prisidėti rengiant šešėlinę metinę ataskaitą, kurioje būtų nurodyta valstybių narių pažanga siekiant pagrindinių tikslų ir įgyvendinant NRP numatytas priemones, panašiai, kaip rengiamos Konvencijos dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims įgyvendinimo šešėlinės ataskaitos;
113.
apgailestauja, kad daugelyje nacionalinių biudžetų, kaip pastebėta, gerokai mažinamos su švietimu susijusios švietimo srities viešosios išlaidos ir investicijos, dar kartą pabrėžia, kad reikia teikti pirmenybę viešosioms investicijoms į tvariam augimui palankias sritis, pvz., į mokslinius tyrimus, technologijų plėtrą ir švietimą, ir pažymi, jog, turint mintyje tai, kad jaunajai kartai patekus į socialinį ir su užimtumu susijusį paribį patiriama daug išlaidų, investicijos į lavinimą ir mokymą – tai ekonominės politikos priemonė; pabrėžia, kad svarbu užtikrinti reikšmingas ilgalaikes investicijas į mokytojų rengimą, mokymą ir mokymąsi visą gyvenimą, kartu išlaikant koordinuotas pastangas ES lygmeniu, skirtas kitiems švietimo tikslams pasiekti; pabrėžia esminį Mokymosi visą gyvenimą programos vaidmenį;
114.
ragina Komisiją per ekonominės politikos koordinavimo semestrą nustatyti dabartines ir būsimas užimtumo tendencijas ir atsižvelgti į jas siekiant koordinuoti mokymo strategijas kartu su aukštojo mokslo įstaigomis;
o
o o
115.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Europos Vadovų Tarybai, nacionaliniams parlamentams, ECB ir Euro grupės pirmininkui.
