13.11.2007
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Annemie Neyts-Uyttebroeck, Sajjad Karim ir Marios Matsakis
ALDE frakcijos vardu,
dėl padėties Pakistane
Europos Parlamento rezoliucija dėl padėties Pakistane
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Pakistano, ypač į savo 2007 m. liepos 12 d. ir spalio 25 d. rezoliucijas,
–
atsižvelgdamas į savo 2007 m. gegužės 24 d. rezoliuciją dėl Kašmyro,
–
atsižvelgdamas į pakartotinus raginimus Pakistane įkurti laisvą, demokratinę santvarką,
–
atsižvelgdamas į savo įsitikinimą, kad Jungtinių Tautų Žmogaus teisių chartija yra neliečiama,
–
atsižvelgdamas į savo įsitikinimą, kad būtina gerbti žodžio laisvės, pasirinkimo laisvės ir religijos išpažinimo laisvės teisę;
–
atsižvelgdamas į tai, kad nuolat skatina visų žmonių, nepaisant jų rasės, religijos ar etninės kilmės, lygybę,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi Pakistano generolas Pervez Musharraf lapkričio 3 d. sustabdė Pakistano konstitucijos ir visų demokratinių laisvių veikimą pakeisdamas juos laikinąja konstitucine tvarka (angl. PCO), pagal kurį Pakistane iš tiesų įvedama karinė padėtis,
B.
kadangi įtakingiausiems teismų sistemos nariams, t. y. Aukščiausiojo Teismo Pirmininkui Iftikarui Chaudhry, Aukščiausiojo Teismo advokatūros pirmininkui Aitzazui Aksanui ir daugeliui kitų kovotojų už žmogaus teises, įskaitant JT ypatingąją atstovę religijos laisvės klausimais Asmą Jahangir, skirtas namų areštas,
C.
kadangi užgniaužta civilizuotai politinei sistemai būdinga spaudos laisvė, teismų sistemos nepriklausomumas, žodžio ir susirinkimų laisvė ir politinės veiklos laisvė,
D.
kadangi faktas, jog Parlamente nedalyvaujant nė vienam opozicijos atstovui prezidentas Pervez Musharraf pasiekė, kad būtų dar kartą išrinktas į prezidentus, rodo, kaip Pakistano karo lyderis nepaiso demokratijos normų;
E.
kadangi nepaisant 2007 m. rugpjūčio 23 d. Pakistano Aukščiausiojo Teismo deklaracijos, kad visi Pakistano piliečiai turi „nenusavinamą teisę atvykti ir likti šalyje“, buvęs ministras pirmininkas Nawaz Sharif, teisėtas Pakistano politinis lyderis, prieš savo norą buvo ištremtas, jam neleista grįžti namo ir dalyvauti demokratiniame procese;
F.
kadangi panaudojant nacionalinio susitaikymo įsakus siekiama pradėti taikyti savavališką atleidimą nuo persekiojimo už grobstymą ir korupciją, kad tai būtų naudinga kai kuriems politikos lyderiams ir politinėms institucijoms;
G.
kadangi Pakistano karinė diktatūra, užuot ėmusis taikaus dialogo, panaudojo prieš savo žmones naikintuvus ir ginkluotus sraigtasparnius;
H.
kadangi tarptautinė bendruomenė pakartotinai ragino Pakistaną atitaisyti savo teisinę, konstitucinę ir administracinę santvarką siekiant užtikrinti visų žmonių lygybę, religijos išpažinimo laisvę, žodžio laisvę ir užtikrinti tikrą, laisvą, nediskriminuojamą parlamentinės demokratijos įgyvendinimą,
1.
labai nerimauja dėl besitęsiančios regresyvios Pakistano raidos – laikinasis konstitucinis įsakymas yra naujausias pavyzdys, rodantis, kad negerbiamos visų Pakistano žmonių pagrindinės laisvės, neužtikrinamas nešališkas teisingumas ir lygybė;
2.
smerkia tai, kad laikantis savavališkų generolo P. Musharrafo įsakų uždraudžiama nepriklausoma elektroninė žiniasklaida ir nutildoma laisva spauda;
3.
išreiškia susirūpinimą tuo, kad dėl paskutinių generolo P. Musharrafo veiksmų Pakistane atsiras dar didesnis nestabilumas, kuriam būdingas smurtas ir dėl kurio kils grėsmė Pakistano žmonių saugumui, trūkstant demokratinių laisvių bus skatinamas ekstremizmas, fanatizmas ir smurtas, taigi bus keliama grėsmė taikai ir stabilumui Pakistano kaimyninėse šalyse ir laisvoms, demokratinėms ir liberalioms pasaulio sistemoms;
4.
ragina Europos Sąjungą ir visą tarptautinę bendruomenę, tikinčią žmogaus laisvėmis ir orumu, nedelsiant pasmerkti generolo Pervezo Musharrafo veiksmus ir raginti tuoj pat atkurti liberalią, laisvą ir pliuralistinę demokratinę tvarką;
5.
palankiai vertina Prezidento P. Musharrafo pranešimą, kuriame kalbama apie ketinimą sukurti laikinąją vyriausybę ir rengti parlamento rinkimus nustatytą dieną, t. y. sausio 5 d.; primygtinai ragina leisti šiuose rinkimuose varžytis visų partijų lyderiams, įskaitant ankstesnį Ministrą Pirmininką Nawazą Sharifą;
6.
reikalauja, kad laikydamasis Pakistano žmonių noro ir savo paties teismams ir žmonėms duoto pažado generolas P. Musharraf pasitrauktų iš armijos vado posto;
7.
ragina nedelsiant susitarimo pagrindu sudaryti neutralią laikinąją vyriausybę, kuri turėtų visus administracinius ir finansinius įgaliojimus surengti laisvus ir teisingus rinkimus nesikišant prezidentui;
8.
ragina Pakistano karinius, ekonominius ir politinius partnerius, ypač Jungtines Amerikos Valstijas, nebeteikti Pakistanui karinės ir ekonominės pagalbos, išskyrus humanitarinę pagalbą, kol generolas Pervez Musharraf šalyje atkurs visiškai pavyzdinę, demokratinę politinę sistemą;
9.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir Pakistano Vyriausybei.
