3.3.2005
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas apie Tarybos ir Komisijos pareiškimus
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnį
pateikė Pirmininkų sueiga
dėl Lisabonos strategijos peržiūros įpusėjus jos įgyvendinimo laikotarpiui
Europos Parlamento rezoliucija dėl Lisabonos strategijos peržiūros įpusėjus jos įgyvendinimo laikotarpiui
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnį,
1.
yra įsitikinęs, kad siekdama bendro tikslo – kad vystymąsis būtų darnus – Europos Sąjunga pasauliui gali būti ekonomikos, socialinės ir aplinkosaugos pažangos pavyzdys; dar kartą pabrėžia, kad Lisabonoje ir Geteburge susitikinėjusios Europos Vadovų Tarybos iškelti strateginiai tikslai skatinti užimtumą, ekonomikos reformas, stiprinti konkurencingumą, suformuoti vidaus rinką, socialinę sanglaudą, aplinkos apsaugą yra tvirtos priemonės, užtikrinančios darnų ekonominį augimą; mano, kad per ateinančius penkerius metus Lisabonos strategijai turi būti teikiama pirmenybė;
2.
patvirtina, kad remia Lisabonos strategiją ir joje numatytą dinamiškos ekonomikos viziją, labiau išsivysčiusią visuomenę su geresne gyvenimo kokybe, yra įsipareigojęs skatinti augimą ir užimtumą ir sukurti socialinės sanglaudos ir aplinkosaugos politikos pamatą; mano, kad darnus augimas ir užimtumas yra skubiausi Europos tikslai ir socialinės bei aplinkosaugos pažangos pagrindas; dar kartą primena, kad gerai suplanuota socialinė ir aplinkosaugos politika yra pagrindinė Europos ekonomikos veiksmingumo stiprinimo sąlyga;
3.
pripažįsta, kad laisvas prekių judėjimas vyksta puikiai, o vidaus rinka vis dar nesukurta, todėl siekiant ją kurti reikia įdėti daugiau pastangų;
4.
mano, kad norint užtikrinti Lisabonos strategijos sėkmingą įgyvendinimą, reikia, kad valstybės narės drąsiai pradėtų vykdyti būtinas struktūrines reformas, kad būtų apsaugotas Europos socialinis modelis; mano, kad jai reikia makroekonominio pagrindo, kuris padėtų skatinti augimą, suvienytų stabilumą ir paskatas investuoti į Lisabonos tikslus;
5.
pripažįsta, pirmiausia, teigiamą aplinkosaugos politikos įtaką augimui ir užimtumui, ypač aplinkosaugos naujovių plėtros pagrindu, ir, antra, pripažįsta, kad ES turi atsiliepti į su gamtos ištekliais ir aplinkosauga (pvz., klimato kaita ir biologines įvairovės nykimu) susijusius iššūkius, dėl kurių atsiras išlaidų ir kurie turės tiesioginių padarinių Lisabonos augimo tikslams, jei į juos nebus įsigilinta iš karto; todėl tiki, kad į peržiūrėtą Lisabonos strategiją būtina įtraukti aplinkosaugos veiksnius; pabrėžia, kad darni aplinkosaugos, sveikatos ir maisto saugos politika turės teigiamos įtakos augimui ir konkurencingumui;
6.
kaip ir Komisija yra įsitikinęs, kad norint atgaivinti Lisabonos strategiją, būtina pabrėžti, jog valstybės narės neįvykdė 2000 m. kovo mėnesį numatytų tikslų Lisabonos strategiją padaryti pagrindine valstybėse narėse ir Europos mastu vykstančių diskusijų tema; mano, kad tai priklausys nuo to, jog:
- būtina veiksmingiau teikti pirmenybę ir visų trijų Lisabonos darbotvarkės sričių prioritetus, kad būtų galima aiškiau nukreipti veiklą ir sutvarkyti nevienalytį Lisabonos proceso įgyvendinimo procesą;
- reikalinga patraukli, aiškiai parodyta vizija, kuri priverstų sukrusti Europos žmones;
- politiniai sprendimai ir jų įgyvendinimas turi būti aiškesni, kad skatintų demokratinę atskaitomybę ir kad tiek valstybių narių, tiek Europos Sąjungos parlamentarai ir piliečiai jaustųsi jų šeimininkais;
- iš valstybių narių ir Europos Sąjungos biudžetų būtina skirti reikiamą kiekį lėšų tam, kad užsibrėžti tikslai būtų aiškiai pastebimi;
7.
mano, kad per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą Lisabonos strategija turi tapti viena iš pagrindinių objektų, kuria skatinamas augimas ir kuriama naujų darbo vietų žiniomis pagrįstos visuomenės remiamais veiksmais, skatinant privačias ir valstybės investicijas į Lisabonos tikslus, kuriant verslui palankią aplinką, pradedant vykdyti socialinę politiką, kuri yra pagrįsta integracija, saugumu, solidarumu ir prisitaikymu, ir sukuriant sąlygas, kad Europos aplinkosaugos politika skatintų konkurenciją;
8.
laikosi nuomonės, kad ekonominius ir socialinius uždavinius galima išspręsti tik tuo atveju, jei bus išlaikytas tarptautinis konkurencingumas, ekonomika ir svarbiausia – darbo rinka bus lanksčios, o pinigų ekonomika – stabili, vyriausybių ekonomika, viena, nekels grėsmės pinigų ekonomikos stabilumui, o kita, bus užtikrintas pensijų stabilumas, verslininkystė, bus skatinama rizikos nebijanti kultūra ir asmeninės iniciatyvos, toliau bus galima valdyti ekonomiką nesukeliant žalos ekonomikai, mokesčių sistema bus aiški ir teisinga, o mokesčiai kiek įmanoma mažesni, ir užtikrintas ekonomikos politikos nuoseklumas;
9.
pabrėžia, kad norint suburti didelę pokyčiams pritariančią koaliciją Lisabonos strategija apibendrintai turi būti suprantama kaip veiklos planas, kuris plėtojamas bendradabiaujant su socialino ir ekonomikos sektoriaus veikėjais ir iš kurio pastarieji turės naudos; strategijai reikalingos dinamiška ir saugumą užtikrinanti darbo rinka; kuri siekia modernizuoti socialinę apsaugą jos nesusilpnindama; ir kuri aukštus socialinius ir aplinkosaugos standartus laiko Europos konkurencingumo modelio dalimi;
10.
pabrėžia, kad siekiant Europos konkurencingumo svarbu sukurti bendrąją paslaugų rinką, kurioje rinkos atvėrimas, viešosios paslaugos ir socialinės vartotojų teisės yra suderintos; primena bendros svarbos paslaugų reikšmę socialinei integracijai, teritorinei sanglaudai ir veiksmingesnei vidaus rinkai; skatina per Europos Vadovų Tarybos susitikimą įsipareigoti patvirtinti Bendrijos bendros svarbos paslaugų teisinį pagrindą, kad būtų užtikrinta jų kokybė ir jos būtų prieinamos visiems europiečiams, ir kartu bendros svarbos paslaugoms taikyti subsidiarumo principą;
11.
dar kartą primena, kad aukštos kokybės, visiems prieinamos ir veiksmingos bendros svarbos paslaugos atspindi gyvenimo kokybę ir socialinę sanglaudą, o tai yra pagrindinės Lisabonos strategijos vertybės; mano, kad tikslą veiksmingai įgyvendinti viešųjų pirkimų taisykles reikėtų įtraukti į Lisabonos tikslus;
12.
mano, kad didelis MVĮ indėlis siekiant Lisabonos strategijos tikslų turi būti aiškiai pripažintas; pažymi, kad MVĮ sektorius ne tik atstovauja didžiausiam dirbančių žmonių skaičiui Europos Sąjungoje, bet ir paskutiniaisiais metais sukūrė daugiau darbo vietų negu bet kuris kitas sektorius; todėl reikalauja imtis priemonių sukurti MVĮ palankesnę aplinką, kurioje būtų vengiama nereikalingos biurokratijos ir užtikrinamos geresnės galimybės gauti piniginių išteklių investicijoms;
13.
yra įsitikinęs, kad kuriant pokyčių laukiančią visuomenę platesnis ekonominių sprendimų priėmimo būdas bus labai svarbus; primena, kad Briuselyje susirinkusi Europos Vadovų Taryba pabrėžė, kad aukšto lygio socialinė apsauga yra viena iš pagrindinių Lisabonos strategijos uždavinių; remia Briuselyje susirinkusios Europos Vadovų Tarybos raginimą sustiprinti politiką, nukreiptą prieš skurdą ir socialinę atskirtį, ir prašo per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą įsipareigoti sudaryti socialinę darbotvarkę;
14.
mano, kad patenkinamas susitarimas dėl cheminių pakaitalų teisės aktų (REACH) būtų aiškus pavyzdys, kaip veikia Lisabonos strategija, kuria derinamas konkurencingumas ir su aplinkosauga, socialine politika ir visuomenės sveikata susiję tikslai;
15.
mano, kad konkurencinė energijos rinka, remianti tvarią ekonomiką, yra viena iš tvirtos konkurencinės Europos ekonomikos sąlygų, ir skatina Komisiją patvirtinti trečiąją Direktyvą dėl rinkos liberalizavimo, kad visiems veikėjams ir visų energijos rūšių tiekėjams būtų suteiktos vienodos veikimo sąlygos;
16.
mano, kad Lisabonos strategija yra svarbi turint mintyje išlaidas kaimo plėtrai, kurios itin svarbios naujosioms valstybėms narėms ir skirtos jauniems ūkininkams mokyti;
17.
mano, kad atliekant peržiūrą įpusėjus įgyvendinimo laikotarpiui turėtų būti pabrėžtas įnašas, kuris aplinkosaugos technologijų ir aukštų aplinkosaugos standartų pagrindu gali virsti konkurencijos strategija; ragina remti gamtos tausojamąsias technologijas ir aplinkosaugos požiūriu veiksmingas naujoves; apskritai pabrėžia gyvenimo kokybės svarbą investicijoms ir sprendžiant, kur kurti pramonės objektus; mano, kad klimato kaitos ir biologinės įvairovės nykimo ignoravimas gali trukdyti pasiekti šių tikslų;
18.
ragina Komisiją imtis lyderio vaidmens ir laikantis kartų solidarumo principo bei veiksmus derinant prie demografinės padėties siūlyti strategijas, kaip pasiekti, kad darbo rinka geriau veiktų, ir kaip nustatyti, kokie pokyčiai laukia mūsų jaunimo ateityje, ir kartu gerinti diplomų pripažinimo sąlygas, suteikti jaunimui geresnes galimybes mokytis užsienyje ir geresnes galimybes profesinėje plotmėje; taip pat remia daugelio valstybių narių siūlomą Europos jaunimo iniciatyvą, kuri įtraukta į pavasarį susirinksiančiai Europos Vadovų Tarybai teikiamą Komisijos komunikatą; ragina skatinti darbo rinkos lankstumą kartu stengiantis, kad kuo daugiau žmonių būtų sudarytos galimybės gauti darbą, ir ypatingą dėmesį skiriant MVĮ;
19.
ragina pirmenybę teikti priemonėms, kuriomis sudaromos geresnės sąlygos tarptautiniams mokslininkų mainams;
20.
tiki, kad Europos meistriškumas žinių ekonomikos sferoje priklauso nuo išsilavinusių profesionalių darbuotojų rengimo ir nuo akivaizdaus mokslinių tyrimų ir naujovių masto bei veiksmingumo didėjimo; primygtinai teigia, kad visiems prieinamas kokybiškas išsilavinimas yra labai svarbu kuriant stiprią ekonomiką ir sąžiningą visuomenę; ragina Komisiją ir valstybes nares aktyviai remti mokslinius tyrimus visais naujovių plėtojimo etapais – nuo idėjos užuomazgų iki jos įgyvendinimo verslo sferoje;
21.
ragina kadencijos viduryje skelbiamoje apžvalgoje švietimą ir mokymus, žmogiškojo kapitalo gerinimą ir visą gyvenimą trunkantį mokymąsi iškelti į Lisabonos strategijos centrą ir mano, kad pavasarį susirinksianti Europos Vadovų Taryba turi nustatyti plačių užmojų siekius;
22.
dar kartą primena, kad kai kuriose valstybėse narėse didžiąją dalį darbo rinkoje nedalyvaujančių darbuotojų sudaro moterys, kurių daugelis sprendžia, ar imtis mokamo darbo, atsižvelgdamos į tai, ar darbo yra ir ar jis yra patrauklus; todėl kviečia pavasarį susirinksiančią Europos Vadovų Tarybą iškelti poreikį į Lisabonos tikslus įtraukti lyčių lygybės aspektus, pvz., šeimai palankaus darbo pobūdžio ir darbo laiko skatinimo priemones, užtikrintą darbą ir vienodą tvarką, geresnes galimybes mokytis, atlyginimų skirtumo panaikinimą, geresnes vaiko priežiūros sąlygas ir paramą pagyvenusių žmonių priežiūrai;
23.
remia integruotų mokslinių tyrimų ir pramonės politikos idėją, kur pagrindinis dėmesys skiriamas MVĮ, ir finansines šios idėjos įgyvendinimo galimybes; taip pat mano, kad Europai reikia tvirto pramonės pagrindo ir kad jos konkurencingumą reikia stiprinti kuriant didžiules technologijų iniciatyvas, grindžiamas privačiomis iniciatyvomis ir (arba) viešojo ir privataus sektoriaus partneryste;
24.
ragina valstybes nares per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą įsipareigoti imtis reikiamų priemonių, kad moksliniams tyrimams ir plėtrai skiriamos lėšos būtų padidintos bent iki 3 proc. nacionalinių pajamų (2 proc. privataus ir 1 proc. viešojo sektoriaus lėšų), ir užtikrinti, kad būtų patikrinta, jog visos skatinimo priemonės yra suderintos su Lisabonos tikslais; pabrėžia, kad atsižvelgiant į Lisabonos strategijos nuostatas moksliniams tyrimams ir plėtrai reikia numatyti skirti dvigubai daugiau Europos Sąjungos lėšų, taip pat reikia pritarti nuostatai įkurti Europos Mokslinių Tyrimų Tarybą – nepriklausomą patariamąją instituciją mokslinių tyrimų klausimais;
25.
prašo Tarybą ir Komisiją dėti daugiau pastangų ir pateikti pasiūlymą dėl ekonomiškai produktyvaus, kuo mažiau biurokratiško ir gerai veikiančio ES patento, kuriuo būtų sukurtas teisinis tikrumas, sustiprinamos MVĮ galimybės ir gerokai skatinami Europos moksliniai tyrimai ir plėtra;
26.
remia Komisiją, kartu su Parlamentu apibrėžiančią patikimas gaires, į kurias nepažeidžiant Lisabonos strategijos nuostatų įtraukiami aiškūs su trimis ramsčiais susiję teisėkūros ir biudžeto prioritetai; primygtinai reikalauja nuodugniai konsultuotis su Parlamentu dėl šių gairių turinio ir dėl veiksmingo mechanizmo, kuriuos naudodamasi Komisija ir Parlamentas rengtų bendrus planus, sukūrimo;
27.
prašo Komisiją nuosekliau naudotis poveikio ekonomikai, visuomenei, sveikatai ir aplinkos apsaugai įvertinimais, bendradarbiauti su Europos Parlamentu stebint ir tobulinant dabartinius teisės aktus bei kaip vieną iš prioritetinių priemonių veiksmingai įgyvendinti tarpinstitucinį susitarimą dėl geresnės teisės aktų leidybos, būtent atitinkamas veiksmingų konsultacijų su visomis atitinkamomis šalimis priemones; tačiau reikalauja, kad vertinant poveikį visada būtų atsižvelgiama į išlaidas, kurių randasi dėl to, kad nesiimama veiksmų, ir į ilgalaikes išlaidas bei naudą įvertinant jas piniginiu ir kokybiniu aspektu; taip pat reikalauja geriau ex-post įvertinti priimtas ir įgyvendintas priemones;
28.
prašo Komisiją patikrinti, ar visi teisės aktų pasiūlymai atitinka Lisabonos strategijos tikslus, kad būtų užtikrinta, jog ateityje teisės aktai (net priimami pagal komitologijos procedūrą) bus visiškai suderinti su būtinomis demokratinėmis procedūromis, ir griežčiau įgyvendinti savo planus supaprastinti bei atnaujinti dabartinį acquis kartu mažinant jo įgyvendinimo išlaidas ir nevaržyti išteklių, skirtų naujovėms skatinti ir naujoms darbo vietoms kurti;
29.
pritaria idėjai, kad reikia rengti atskirų šalių veiksmų planus, skirtus Lisabonos strategijai įgyvendinti, ir tam, kad kiekviena vyriausybė paskirtų šiuos veiksmus koordinuoti įgaliotą ministrą;
30.
džiaugiasi jungtiniu pranešimu ir reikalauja pateikti mažiau, bet geresnių rodiklių, kuriais vadovaujantis būtų galima aiškiau nustatyti su ekonomika, visuomene ir aplinkos apsauga susijusių Lisabonos strategijos elementų pažangą, sukurti viešą duomenų bazę, kurioje būtų pateikiami duomenys, apie tai, kaip valstybės narės įtraukia Lisabonos tikslus į savo teisę, bei parengti bendrai finansuojamų programų gaires ir išnagrinėti su šiomis programomis susijusią geriausią patirtį; ragina Europos Komisiją ir Europos Parlamentui, ir valstybių narių parlamentams reguliariai teikti komunikatą, kuriame būtų įvertinta, kaip Lisabonos strategija įgyvendinama valstybėse narėse;
31.
reikalauja, kad prieš perduodant Tarybai Komisijos metinis pranešimas apie pažangą ir ekonominės strategijos gairės būtų nusiųstos Europos Parlamentui, kad jis galėtų pateikti savo nuomonę;
32.
reikalauja, kad pavasarį susirinksianti Europos Vadovų Taryba sukurtų paprastesnes ir suprantamesnes valdymo sistemas, kad Parlamento ir visuomenės kontrolė būtų vienodos;
33.
siūlo surengti trišalį posėdį, per kurį dar prieš metinį pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą trys institucijos nustatytų svarbiausius politikos punktus;
34.
primygtinai reikalauja plėtoti tikrą dialogo su Parlamentu kultūrą, kad atsirastų bendras atsakomybės jausmas, ir primena, kad bendradarbiavimas ir tikslus įgyvendinimas yra Parlamentui labai svarbūs klausimai; todėl tiki, kad geriausias būdas sulaukti sėkmės – tai glaudi Parlamento ir Komisijos bei Parlamento ir valstybių narių parlamentų partnerystė ir kuo aktyvesnis regioninių ir vietinių valdžios institucijų dalyvavimas;
35.
reikalauja atkreipti dėmesį į 2005 m. kovo 16–17 d. Briuselyje rengiamą tarpparlamentinę konferenciją dėl tokio valstybių narių ir Europos Parlamento bendradarbiavimo skatinimo; ragina per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą pateikti pasiūlymų, kaip stiprinti parlamentinį aspektą ir diskusijų su visuomene vaidmenį Lisabonos strategijoje;
36.
reikalauja, kad valstybių narių ir Europos Sąjungos biudžetuose, įskaitant būsimas 2007–2013 m. finansines perspektyvas, būtų atspindimi Lisabonos proceso metu užsibrėžti tikslai;
37.
pripažįsta nepaprastą regionų politikos naudą įgyvendinant Lisabonos tikslus ir dar kartą primena, kad norint veiksmingai ir darniai įveikti šiuos sunkumus reikia atitinkamų finansinių išteklių; prašo atkreipti dėmesį į tai, kad pertvarkytuose struktūriniuose fonduose dabar ypatingas dėmesys skiriamas Lisabonos tikslams, ir primygtinai reikalauja, kad šis aspektas būtų atspindimas finansinėse perspektyvose;
38.
pripažįsta Transeuropinių tinklų projektų svarbą ir tai, kad svarbu skubiai juos nutiesti norint kuo greičiau pasiekti Lisabonos tikslus, todėl remia Komisijos pastangas įtikinti valstybes nares, kad minėtus projektus reikia planuoti ir finansuoti iš ES biudžeto bei viešojo ir privataus sektorių partnerystės pagrindu;
39.
tiki, kad būtina parengti naują informacinės visuomenės iniciatyvą, kuri būtų nukreipta į sunkumus, iškilsiančius iki 2010 m., ir kad ši iniciatyva padėtų sukurti pastovias elektroninių ryšių technologijų ir skaitmeninių paslaugų plėtotės sąlygas ir pagrindinis dėmesys būtų skiriamas ES mokslinių tyrimų, naujovių ir ryšių technologijų plėtrai;
40.
prašo per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą pripažinti, kad investicijos bus labai svarbus Europos modernizavimo veiksnys, ir sutarti dėl bendrų veiksmų, kuriais būtų stiprinamos viešojo ir privataus sektoriaus investicijos ypatingą dėmesį teikiant toms investicijų formoms, kurios yra svarbiausios Lisabonos strategijai;
41.
prašo per pavasarį vyksiantį Europos Vadovų Tarybos susitikimą sustiprinti Europos investicijų banko vaidmenį ypatingą dėmesį atkreipiant į tai, kad teikiant paskolas būtų labiau koncentruojamasi ties prie Lisabonos strategiją įgyvendinti prisidedančiomis investicijomis ir daugiau paskolų teikiama rizikos kapitalui bei MVĮ, ypač neveikiančiomis kapitalo rinkoje;
42.
įpareigoja savo Pirmininką perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.
