P6_TA(2008)0547
Tam tikrų tipų bendrovių įpareigojimai skelbti ir versti ***I
A6-0400/2008
2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 68/151/EEB ir 89/666/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių įpareigojimų skelbti ir versti ( COM(2008)0194 – C6-0171/2008 – 2008/0083(COD) )
(Bendro sprendimo procedūra: pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai ( COM(2008)0194 ),
–
atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 44 straipsnio 2 dalies g punktą, pagal kuriuos Komisija pateikė pasiūlymą Parlamentui ( C6-0171/2008 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ir Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonę ( A6-0400/2008 ),
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2.
ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji ketina pasiūlymą keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2008)0083
Europos Parlamento Pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą 2008 m. lapkričio 19 d., siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2008/.../EB
, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 68/151/EEB
, 77/91/EEB
ir 89/666/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių įpareigojimų skelbti ir versti
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 44 straipsnio 2 dalies g punktą,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą ║,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę OL C ...
,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento pozicija (dar neskelbta Oficialiajame leidinyje) ir ... Tarybos sprendimas
.
,
kadangi: (1)
2007 m. kovo 8–9 d. posėdyje Europos Vadovų Taryba pritarė, kad iki 2012 m. reikėtų 25 % sumažinti bendrovių administracinę naštą siekiant Bendrijoje padidinti bendrovių konkurencingumą.
(2)
Bendrovių teisė pripažinta kaip viena iš sričių, kurioje bendrovėms numatyta daug įpareigojimų teikti informaciją – kai kurie iš jų atrodo pasenę arba pernelyg dideli.
(3)
Šiuos įpareigojimus teikti informaciją reikia persvarstyti, kad bendrovių našta Bendrijoje būtų sumažinta ir minimumo, kuris būtinas kitų suinteresuotųjų šalių interesų apsaugai užtikrinti.
(4)
Pagal 1968 m. kovo 9 d. Pirmąją Tarybos direktyvą 68/151/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos suvienodinti tokias apsaugos priemones visoje Bendrijoje, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, koordinavimo OL L 65, 1968 3 14, p. 8. ║
ribotos atsakomybės bendrovės turi paskelbti ir taip atskleisti tam tikrą informaciją, kurią būtina įtraukti į valstybių narių centrinį registrą, komercinį registrą ar bendrovių registrą. Daugelyje valstybių narių ši informacija turi būti skelbiama nacionaliniame oficialiajame leidinyje arba regioniniuose laikraščiuose.
(5)
Daugeliu atvejų dėl įpareigojimų skelbti informaciją
tam tikroms
bendrovėms susidaro papildomų išlaidų, o jokios realios naudos nėra, nes informacija skelbiama bendrovių registruose internete. Atsižvelgiant į iniciatyvas
(pvz., būsimo Europos e. teisingumo portalo iniciatyvą)
, kuriomis siekiama suteikti galimybę naudotis tokiais registrais visoje Bendrijoje, poreikis šią informaciją skelbti nacionaliniame oficialiajame leidinyje ar kituose spausdintiniuose leidiniuose dar labiau sumažėja.
(6)
Kad informacijos skelbimas būtų veiksmingas ir kad taip vartotojams būtų užtikrinta galimybė nevaržomai naudotis informacija, valstybės narės turėtų nustatyti, kad centrine elektronine baze naudotis būtina.
Šioje bazėje turėtų būti pateikta visa privaloma skelbti informacija arba sudaroma galimybė naudojantis šia baze susipažinti su ta informacija, pateikiama į valstybės narės registrą įtrauktoje įmonės elektroninėje byloje. Valstybės narės
taip pat turėtų užtikrinti, kad
bet kokie įmonėms už tokį skelbimą nustatomi mokesčiai kartu su mokesčiu už įtraukimą į registrą, jei toks būtų taikomas, būtų įtraukiami į vieną bendrą mokestį. Bet kokie valstybėse narėse galiojantys įpareigojimai skelbti neturėtų lemti jokių papildomų specialių mokesčių. Vis dėlto tai neturėtų apriboti valstybių narių laisvės perkelti įmonėms išlaidų, susijusių su elektroninės bazės kūrimu ir valdymu, įskaitant dokumentų formatavimą, ir tai daryti valstybės narės galėtų arba įtraukdamos šias išlaidas į registracijos mokestį, arba reikalaudamos, kad įmonės periodiškai mokėtų privalomą įnašą.
(7)
Laikantis subsidiarumo principo valstybės narės gali ir toliau įpareigoti skelbti informaciją visais kitais nacionaliniais būdais, jei jie tiksliai nustatyti ir grindžiami objektyviais kriterijais, ypač siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir informacijos saugumą, taip pat atsižvelgiant į galimybes naudoti internetą ir į nacionalinę praktiką. Valstybės narės turėtų padengti su tokiu papildomu įpareigojimu skelbti informaciją susijusias išlaidas, taikydamos vieną bendrą mokestį.
(8)
Pradedant naudoti centrinę elektroninę bazę, atitinkamai turėtų būti iš dalies pakeista 1976 m. gruodžio 13 d. Antroji Tarybos direktyva 77/91/EEB dėl apsaugos priemonių, kurių valstybės narės, siekdamos tokias priemones suvienodinti, reikalauja iš Sutarties 58 straipsnio antroje pastraipoje apibrėžtų akcinių bendrovių, jų narių ir kitų interesų apsaugai, bendroves steigiant, palaikant ir keičiant jų kapitalą, koordinavimo
OL L 26, 1977 1 31, p. 1.
.
(9)
Pagal 1989 m. gruodžio 21 d. Vienuoliktąją Tarybos direktyvą 89/666/EEB dėl atskleidimo reikalavimų filialams, įsteigtiems valstybėse narėse tam tikrų tipų bendrovių, kurioms taikomi kitos valstybės įstatymai OL L 395, 1989 12 30, p. 36.
,
reikalaujama atskleisti
tam
tikrą informaciją
apie
bendrovę
║. Valstybė narė, kurioje yra filialas (toliau – priimančioji valstybė narė), šiuo metu gali reikalauti, kad šiomis aplinkybėmis ne visi dokumentai būtų verčiami į kitą oficialią Bendrijos kalbą.
(10)
Tokia galimybė, kaip ir galimybė reikalauti, kad tam tikrais
retais
atvejais vertimas būtų tvirtinamas, turėtų būti išsaugota, nes trečiųjų šalių labui gali prireikti patvirtinti ir taip užtikrinti, kad vertimas pakankamai patikimas.
(11)
Tačiau vertimą galima laikyti pakankamai patikimu, jei jį patvirtino valstybėje narėje oficialiai paskirtas ir prisiekęs vertėjas ar kuris nors kitas asmuo, toje valstybėje narėje įgaliotas tvirtinti vertimus į reikiamą kalbą. Tokiu atveju priimančiajai valstybei narei neturėtų būti suteikta galimybė reikalauti, kad vertimas būtų papildomai patvirtintas pagal jos pačios taisykles.
(12)
Tai taikytina ir tuo atveju, kai filialui registruoti reikalingą dokumentą registras, kuriame laikoma bendrovės byla, gali pateikti priimančiosios valstybės narės reikalaujama oficialiąja Bendrijos kalba.
Šiuo
atveju papildomas patvirtinimas
taip pat
nėra
pateisinamas
.
(13)
Be to, valstybėms narėms neturėtų būti leidžiama taikyti jokio su dokumento kalba susijusio oficialaus reikalavimo, kuriuo reikalaujama daugiau nei užtikrinti patvirtinimą. Reikalavimas, kad jau patvirtintą vertimą patvirtintų notaras, nėra būtinas pakankamam vertimo patikimumui užtikrinti.
(14)
Kadangi šios direktyvos
tikslo
, t. y. sumažinti administracinę naštą, susijusią su tam tikro tipo bendrovių Bendrijoje įpareigojimais skelbti ir versti, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl
jo
masto bei poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina
nurodytam tikslui
pasiekti.
(15)
Todėl direktyvos 68/151/EEB
, 77/91/EEB
ir 89/666/EEB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Direktyvos 68/151/EEB pakeitimas
Direktyvos 68/151/EEB 3 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip: 4.
2 straipsnyje nurodyti dokumentai ir informacija atskleidžiami paskelbiant juos centrinėje elektroninėje bazėje, kuri suteikia galimybę naudotis chronologine tvarka pateikta informacija.
Valstybės narės užtikrina, kad bendrovėms nebūtų nustatytas specialus mokestis, susijęs su valstybių narių nustatytu įpareigojimu minėtus dokumentus ir informaciją skelbti centrinėje elektroninėje bazėje arba įpareigojimu juos skelbti papildomai.
Ši nuostata neturi įtakos valstybių narių galimybei perkelti įmonėms išlaidų, susijusių su centrine elektronine baze.
2 straipsnis
Direktyvos 77/91/EEB pakeitimas
Direktyvos 77/91/EEB 29 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
Visi pasiūlymai pasirašyti akcijas pasinaudojant pirmumo teise ir laikotarpis, per kurį šia teise būtina pasinaudoti, skelbiami nacionaliniame oficialiajame leidinyje. Tačiau valstybės narės įstatymuose neprivaloma numatyti tokio skelbimo, jeigu visos bendrovės akcijos yra vardinės. Tokiu atveju visi bendrovės akcininkai turi būti apie tai informuoti raštu. Galimybės pasinaudoti pirmumo teise laikotarpis negali būti trumpesnis kaip 14 dienų nuo pasiūlymo paskelbimo dienos arba nuo laiškų akcininkams išsiuntimo dienos.
3 straipsnis
Direktyvos 89/666/EEB pakeitimas
Direktyvos 89/666/EEB 4 straipsnis pakeičiamas taip:
4 straipsnis
1.
Valstybė narė, kurioje įsteigtas filialas, gali nustatyti, kad 2 straipsnio 2 dalies b
punkte
ir 3 straipsnyje nurodyti dokumentai būtų paskelbti viena iš oficialiųjų Bendrijos kalbų, kuri nėra 2 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyto registro oficialioji kalba, ir kad tokių dokumentų vertimas būtų patvirtintas.
Jei valstybė narė reikalauja patvirtinimo, vertimą patvirtina bet kurioje valstybėje narėje reikiamą kvalifikaciją turintis asmuo.
2.
2 straipsnio 2 dalies c punkte
nurodytam liudijimui 1 dalis taikoma mutatis mutandis, nebent liudijimą 2 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas registras išdavė valstybės narės, kurioje įsteigtas filialas, reikalaujama oficialia kalba
.
3.
Valstybės narės netaiko jokių
papildomų
oficialių reikalavimų, susijusių su ▌ dokumentų vertimu, išskyrus 1 ir 2 dalyse nurodytus reikalavimus.
4 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1.
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ║ iki 2010 m.
gegužės 1 d.
, įgyvendina šią direktyvą.
Valstybės narės gali ir toliau įpareigoti skelbti informaciją visais kitais nacionaliniais būdais, jei jie tiksliai nustatyti ir grindžiami objektyviais kriterijais, ypač siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir informacijos saugumą, taip pat atsižvelgiant į galimybes naudoti internetą ir į nacionalinę praktiką. Valstybės narės padengia su tokiu papildomu įpareigojimu skelbti informaciją susijusias išlaidas, taikydamos vieną bendrą mokestį.
Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų
įstatymų ir kitų teisės aktų
tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos atitikmenų lentelę.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2.
Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinių teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus
, kartu su jų ir šios direktyvos atitikmenų lentele
.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną
po
jos paskelbimo Europos
Sąjungos
oficialiajame leidinyje.
6 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta ║ ...,
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas Pirmininkas
