P6_TA(2009)0093
Pramoniniai teršalai (integruota taršos prevencija ir kontrolė) (nauja redakcija) ***I
A6-0046/2009
2009 m. kovo 10 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl pramoninių išmetamųjų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (nauja redakcija) ( COM(2007)0844 – C6-0002/2008 – 2007/0286(COD) )
(Bendro sprendimo procedūra: nauja redakcija)
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai ( COM(2007)0844 ),
–
atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 175 straipsnio 1 dalį, kuriomis remdamasi Komisija pateikė pasiūlymą Parlamentui ( C6–0002/2008 ),
–
atsižvelgdamas į 2001 m. lapkričio 28 d. Tarpinstitucinį susitarimą dėl sistemingesnio teisės aktų pakeitimo metodo naudojimo OL C 77, 2002 3 28, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į 2008 m. rugsėjo 10 d. Teisės reikalų komiteto laišką, pagal Darbo tvarkos taisyklių 80a straipsnio 3 dalį pateiktą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 80a ir 51 straipsnius,
–
atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą ir Teisės reikalų komiteto nuomonę ( A6–0046/2009 ),
A.
kadangi, Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos teisės tarnybų konsultacinės darbo grupės nuomone, pasiūlyme be nurodytų pakeitimų kitų esminių pakeitimų nėra ir kadangi, kalbant apie nepakeistų ankstesnių aktų nuostatų ir minėtųjų pakeitimų kodifikavimą, pasiūlymu siekiama tik kodifikuoti esamus tekstus nekeičiant jų esmės,
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pataisomis, padarytomis atsižvelgus į Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos teisės tarnybų konsultacinės darbo grupės rekomendacijas (ir įtraukus technines pataisas, kurioms pritarė Teisės reikalų komitetas), ir su toliau pateikiamais pakeitimais;
2.
ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji ketina pasiūlymą keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2007)0286
Europos Parlamento pozicija priimta per pirmąjį svarstymą 2009 m. kovo 10 d., siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/.../EB dėl pramoninių išmetamųjų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (nauja redakcija)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą ║,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę
2009 m. sausio 14 d. nuomonė.
,
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę OL C
325, 2008 12 19, p. 60.
,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2009 m. kovo 10 d. Europos Parlamento pozicija.
,
kadangi: (1)
Reikia atlikti tam tikrus esminius šių direktyvų pakeitimus: 1978 m. vasario 20 d. Tarybos direktyva 78/176/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų OL L 54, 1978 2 25, p. 19. ║
, 1982 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 82/883/EEB dėl aplinkos, veikiamos titano dioksido pramonės atliekų, priežiūros ir stebėjimo tvarkos OL L 378, 1982 12 31, p. 1. ║
, 1992 m. gruodžio 15 d. Tarybos direktyva 92/112/EEB dėl titano dioksido pramonės atliekų sukeltos taršos mažinimo ir galutinio panaikinimo programų derinimo tvarkos OL L 409, 1992 12 31, p. 11.
, 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyva 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės OL L 257, 1996 10 10, p. 26. ║
, 1999 m. kovo 11 d. Tarybos direktyva 1999/13/EB dėl tam tikrų veiklos rūšių ir tam tikrų įrenginių lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius, emisijų apribojimo OL L 85, 1999 3 29, p. 1. ║
, 2000 m. gruodžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/76/EB dėl atliekų deginimo OL L 332, 2000 12 28, p. 91.
ir 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/80/EB dėl tam tikrų teršalų, išmetamų į orą iš didelių kurą deginančių įrenginių, kiekio apribojimo OL L 309, 2001 11 27, p. 1. ║
. Siekiant aiškumo, turėtų būti parengta nauja šių direktyvų redakcija.
(2)
Siekiant pagal principą "teršėjas moka" ir taršos prevencijos principą išvengti pramoninės veiklos sukeliamos taršos, ją sumažinti ir, jei įmanoma, pašalinti, būtina sukurti pagrindinių pramoninės veiklos rūšių bendrąją kontrolės sistemą, teikiant pirmenybę su taršos šaltiniu susijusioms iniciatyvoms ir užtikrinant tinkamą gamtos išteklių valdymą.
(3)
Turėtų būti laikoma, kad norint pasiekti taršos prevencijos ir sumažinimo tikslus, ir siekiant, kad būtų užtikrinta aukšto lygio aplinkos, įskaitant požeminio vandens, oro, dirvožemio ir visuomenės apsauga, būtina laikytis šioje direktyvoje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių, bet vien to neužtenka. Siekiant įgyvendinti šiuos tikslus, gali prireikti nustatyti griežtesnes šioje direktyvoje reglamentuojamų taršiųjų medžiagų ribines vertes, kitų išmetamųjų medžiagų ir aplinkos elementų išmetamųjų teršalų vertes ir kitas reikiamas sąlygas.
(4)
Skirtingai reglamentuojant teršalų išmetimą į orą, vandenį arba dirvožemį, gali būti skatinamas taršos plitimas iš vienos aplinkos terpės į kitą, o ne gerinama aplinkos apsauga. Todėl tikslinga numatyti, kad veikla tokiose srityse, kaip antai: teršalų išmetimo į orą, vandenį ir dirvožemį prevencija bei kontrolė, atliekų tvarkymas, efektyvus energijos vartojimas ir avarijų prevencija, būtų vykdoma koordinuotai.
(5)
Tikslinga peržiūrėti su pramoniniais įrenginiais susijusius teisės aktus ir supaprastinti bei aiškiau išdėstyti galiojančias nuostatas, sumažinti nepagrįstą administracinę naštą ir įgyvendinti išvadas, pateiktas Komisijos komunikatuose "Teminė oro taršos strategija" COM(2005) 446 ║.
, "Dirvožemio apsaugos teminė strategija" COM(2006) 231 ║.
, "Teminė atliekų prevencijos ir perdirbimo strategija" COM(2005) 666 ║.
, priimtuose įgyvendinant 2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1600/2002/EB, nustatantį šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą OL L 242, 2002 9 10, p. 1.
.
Šiuose komunikatuose
nustatyti tikslai apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką, o jų negalima pasiekti, jei nebus dar labiau sumažinta pramoninės veiklos sukeliama tarša.
(6)
Siekiant užtikrinti taršos prevenciją ir kontrolę, kiekvienas įrenginys turėtų būti eksploatuojamas tik turint leidimą, o kai tam tikri įrenginiai eksploatuojami ir veikla vykdoma naudojant organinius tirpiklius – tik jei įrenginiui išduotas leidimas arba jis įregistruotas.
Apskritai organinių tirpiklių naudojimas turėtų būti sumažintas
.
(7)
Siekiant palengvinti leidimų išdavimą, valstybėms narėms turėtų būti sudarytos sąlygos tam tikrų kategorijų įrenginiams nustatyti reikalavimus bendrosiose privalomose taisyklėse.
(8)
Siekiant išvengti dvigubo reguliavimo, leidime įrenginiui, kuriam taikoma
2003 m. spalio 13 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų leidimų sistemą Bendrijoje ║ OL L 275, 2003 10 25, p. 32. ║
, neturėtų būti nurodoma išmetamųjų šiltnamio efektą sukeliančių dujų ribinė vertė, išskyrus atvejus, kai būtina užtikrinti, kad vietos lygmeniu nebūtų sukelta didelė tarša, arba kai minėta sistema įrenginiui laikinai netaikoma.
(9)
Veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai turėtų pateikti prašymą išduoti leidimą, kuriame būtų nurodyta informacija, reikalinga leidimo sąlygoms nustatyti. Veiklos vykdytojams turėtų būti sudarytos sąlygos, kad teikdami prašymą leidimui gauti jie galėtų pasinaudoti informacija, gauta taikant 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvą 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo OL L 175, 1985 7 5, p. 40. ║
ir 1996 m. gruodžio 9 d. Tarybos direktyvą 96/82/EB dėl didelių, su pavojingomis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės OL L 10, 1997 1 14, p. 13. ║
.
(10)
Leidime turėtų būti numatytos visos aukštam aplinkos apsaugos lygiui užtikrinti būtinos priemonės, nurodytos išmetamųjų taršiųjų medžiagų ribinės vertės, nustatyti atitinkami dirvožemio ir požeminio vandens apsaugos
reikalavimai,
stebėsenos
reikalavimai
ir pateiktas pavojingų medžiagų arba preparatų, naudojamų kaip apibrėžta 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvoje 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo
OL 196, 1967 8 16, p. 1.
, sąrašas
. Nustatant leidimo sąlygas turėtų būti atsižvelgiama į geriausias galimas priemones.
(11)
Kad nustatytų, kas laikoma geriausiomis galimomis priemonėmis, ir sumažintų pramoninės veiklos taršos masto skirtumus Bendrijoje, Komisija, pasikeitusi informacija su suinteresuotosiomis šalimis, turėtų
paskelbti
geriausių galimų priemonių informacinius dokumentus (toliau – GGP informaciniai dokumentai). Šiais GGP informaciniais dokumentais remiamasi nustatant leidimo sąlygas.
(12)
Siekiant atsižvelgti į tam tikras ypatingas aplinkybes, kompetentingoms institucijoms turėtų būti sudarytos galimybės
nustatyti išmetamųjų teršalų ribines vertes, lygiaverčius parametrus arba technines priemones, kurias taikant išmetamųjų teršalų kiekis gali viršyti
išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu. ▌
(13)
Siekiant veiklos vykdytojams suteikti galimybę išbandyti naujas priemones, kurias taikant būtų galima užtikrinti geresnę aplinkos apsaugą, kompetentingai institucijai taip pat turėtų būti sudarytos sąlygos leisti laikinai nukrypti nuo išmetamųjų teršalų normų, susijusių su GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintų geriausių galimų priemonių taikymu.
(14)
Įrenginyje atlikus pakeitimus gali padidėti tarša. Todėl kompetentingai institucijai turėtų būti pranešama apie visus planuojamus pakeitimus, galinčius padaryti poveikį aplinkai. Prieš tai, kai įrenginiuose atliekami esminiai pakeitimai, galintys padaryti didelį neigiamą poveikį žmonėms arba aplinkai, leidimas turėtų būti persvarstomas, siekiant užtikrinti, kad tie įrenginiai ir toliau atitiktų šios direktyvos reikalavimus.
(15)
Tręšimui naudojant gyvulių mėšlą ir srutas aplinkos kokybei gali būti padarytas didelis poveikis. Siekiant užtikrinti koordinuotą šio poveikio prevenciją ir kontrolę, veiklos vykdytojas arba trečiosios šalys, tręšimui naudodami mėšlą ir srutas, susidarančius vykdant šioje direktyvoje nurodytą veiklą, turi taikyti geriausias galimas priemones. Kad valstybės narės galėtų lanksčiau laikytis šių reikalavimų, leidime arba kitose priemonėse gali būti numatyta, kad veiklos vykdytojas arba trečioji šalis tręšdami taikytų geriausias galimas priemones.
(16)
Siekiant atsižvelgti į geriausių galimų priemonių raidą arba kitus pokyčius, susijusius su įrenginio pakeitimais, leidimo sąlygos turėtų būti reguliariai persvarstomos, o prireikus atnaujinamos, ypač kai Komisija patvirtina naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą.
(17)
Būtina užtikrinti, kad eksploatuojant įrenginį
pastebimai
nepablogėtų dirvožemio arba požeminio vandens kokybė. Todėl leidimo sąlygose
, jei reikalinga ir tinkama,
turėtų būti numatytas dirvožemio ir požeminio vandens
stebėsena
, taip pat reikalavimas
galutinai
nutraukiant
veiklą
pagal atitinkamas Bendrijos teisės nuostatas ir nacionalinius teisės aktus
pašalinti eksploatavimo vietai padarytą žalą.
Kai įsigalios Bendrijos teisės aktas, iš dalies keičiantis Direktyvą 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti)
OL L 143, 2004 4 30, p. 56.
, arba nauji teisės aktai dėl dirvožemio ir požeminio vandens apsaugos, Komisija turėtų peržiūrėti šios direktyvos nuostatas dėl dirvožemio ir požeminio vandens apsaugos, kad būtų užtikrintas nuoseklumas ir išvengta pasikartojimų.
(18)
Siekiant užtikrinti veiksmingą šios direktyvos įgyvendinimą ir jo kontrolę, veiklos vykdytojai kompetentingai institucijai turėtų reguliariai pranešti apie tai, kaip laikomasi leidimo sąlygų. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad
vykdytojai laikytųsi šių sąlygų ir kad
šios direktyvos pažeidimo atvejais veiklos vykdytojas ir kompetentinga institucija imtųsi reikiamų priemonių ir numatytų aplinkosauginių tikrinimų sistemą.
Valstybės narės nustato, kokia įgyvendinimo sistema tinkamiausia, įskaitant tai, kaip turėtų būti taikomos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
(19)
Atsižvelgiant į Orhuso konvencijos
1998 m. Konvencija "Dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais".
nuostatas,
veiksmingas visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus sudaro palankias sąlygas visuomenei reikšti nuomonę, o sprendimų priėmėjams atsižvelgti į jos nuomonę ir interesus, kurie gali būti svarbūs priimant tuos sprendimus. Taip didinama atskaitomybė, sprendimų priėmimo proceso skaidrumas, visuomenė geriau informuojama aplinkosaugos klausimais, o priimti sprendimai susilaukia daugiau paramos. Suinteresuotosios visuomenės nariams turėtų būti suteikta galimybė kreiptis į teismus ir taip padėti apsaugoti teisę gyventi sveikatai nekenksmingoje ir gerovę užtikrinančioje aplinkoje.
(20)
Dideli kurą deginantys įrenginiai išmeta į orą daug taršiųjų medžiagų, kurios daro didelį poveikį žmonių sveikatai ir aplinkai. Siekiant sumažinti šį poveikį ir įgyvendinti 2001 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/81/EB dėl tam tikrų atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų OL L 309, 2001 11 27, p. 22. ║
nustatytus reikalavimus ir Komisijos komunikate "Teminė oro taršos strategija" nustatytus tikslus, tam tikrų kategorijų kurą deginantiems įrenginiams ir teršalams būtina Bendrijos lygmeniu nustatyti griežtesnes išmetamųjų teršalų ribines vertes.
(21)
Reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai dėl didelio stygiaus staiga nutraukiamas mažai sieros turinčio kuro arba dujų tiekimas, kompetentinga institucija galėtų taikyti laikinas išimtis, t. y. leistų tokį kurą deginantiems įrenginiams viršyti šioje direktyvoje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes.
(22)
Sutrikus taršos mažinimo įrangos veiklai arba šiai įrangai sugedus, atitinkamas veiklos vykdytojas neturėtų eksploatuoti kurą deginančio įrenginio ilgiau kaip 24 valandas, o bendra eksploatacijos be taršos mažinimo įrangos trukmė, siekiant sumažinti neigiamą taršos poveikį aplinkai, per
12
mėnesių neturėtų viršyti 120 valandų. Tačiau, jeigu labai svarbu išlaikyti energijos tiekimą arba būtina užtikrinti, kad nepadidėtų bendra kito kurą deginančio įrenginio keliama tarša, kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikta galimybė leisti nesilaikyti šių terminų.
(23)
Kad būtų užtikrintas aukštas aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygis, o atliekos nebūtų vežamos į kitų valstybių įrenginius, kuriuos eksploatuojant laikomasi prastesnių aplinkosaugos normų, Bendrijoje veikiantiems atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiams reikia nustatyti bei taikyti griežtas eksploatacijos sąlygas, techninius reikalavimus ir išmetamųjų teršalų ribines vertes.
(24)
Dėl organinių tirpiklių naudojimo vykdant tam tikrų rūšių veiklą ir eksploatuojant tam tikrus įrenginius į orą yra išmetami organiniai junginiai, o tai vietos ir tarpvalstybiniu lygmeniu skatina formuotis fotocheminius oksidantus, kurie yra žalingi gamtos ištekliams ir žmonių sveikatai. Todėl būtina imtis organinių tirpiklių naudojimo prevencijos ir nustatyti reikalavimą laikytis išmetamųjų organinių junginių ribinių verčių bei atitinkamų eksploatacijos sąlygų. Tais atvejais, kai tokias pačias išmetamųjų teršalų ribines vertes galima pasiekti kitais būdais, pavyzdžiui, naudojant produktus, kuriuose yra mažai tirpiklių arba jų nėra visai, arba priemones, kurias taikant naudojama mažai tirpiklių arba jų nenaudojama, reikėtų numatyti, kad veiklos vykdytojai galėtų nesilaikyti išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
(25)
Titano dioksido gamybos įrenginiai gali sukelti didelę oro ir vandens taršą
ir kelti toksikologinį pavojų
. Kad šis poveikis būtų sumažintas, būtina Bendrijos lygmeniu nustatyti griežtesnes tam tikrų išmetamų taršiųjų medžiagų ribines vertes.
(26)
Šiai direktyvai įgyvendinti reikalingos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką OL L 184, 1999 7 17, p. 23. ║
.
▌
(27)
Remiantis principu "teršėjas moka",
valstybės
narės turėtų nustatyti taisykles dėl nuobaudų taikymo pažeidus šios direktyvos nuostatas ir garantuoti, kad jos bus vykdomos. Šios nuobaudos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos.
(28)
Kad būtų suteikta pakankamai laiko esamus įrenginius techniškai pritaikyti prie naujų šios direktyvos reikalavimų, kai kurie naujieji reikalavimai tiems įrenginiams turėtų būti pradėti taikyti pasibaigus nustatytam laikotarpiui, skaičiuojamam nuo dienos, kurią ši direktyva pradedama taikyti. Reikia skirti pakankamai laiko, kad kurą deginančiuose įrenginiuose būtų galima įdiegti taršos mažinimo priemones ir taip užtikrinti, kad nebus viršijamos V priede nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
(29)
Siekiant spręsti dideles problemas, kurias kelia dioksinų, furanų ir kitų atitinkamų taršiųjų medžiagų išmetimas įrenginiuose, kuriuose gaminamas ketus ir plienas, ir ypač lydoma geležies rūda, šiems įrenginiams prioritetine tvarka ir bet kokiu atveju iki 2011 m. gruodžio 31 d. turėtų būti taikoma šioje direktyvoje nustatyta procedūra dėl minimalių reikalavimų
.
(30)
Bendrija gali priimti priemones remdamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatytu subsidiarumo principu, kadangi planuojamų veiksmų tikslo – užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos lygį ir pagerinti aplinkos kokybę – valstybės narės tinkamai pasiekti negali ir todėl, atsižvelgiant į tarpvalstybinį pramoninės taršos pobūdį, šis tikslas galėtų būti geriau įgyvendintas Bendrijos lygmeniu. Remiantis tame straipsnyje nustatytu proporcingumo principu, šioje direktyvoje nenumatoma daugiau veiksmų nei būtina šiems tikslams pasiekti.
(31)
Šioje direktyvoje atsižvelgiama į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytas pagrindines teises bei principus ir jų paisoma. Visų pirma, šia direktyva siekiama paskatinti taikyti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 37 straipsnį.
(32)
Vykdant įpareigojimą perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę turėtų būti perkeliamos tik tos nuostatos, kurios iš esmės skiriasi nuo ankstesnių direktyvų,
išdėstytų nauja redakcija šia direktyva,
nuostatų. Įpareigojimas perkelti nepakeistas nuostatas vykdomas pagal ankstesnes direktyvas.
(33)
Ši direktyva neturėtų pažeisti valstybių narių įsipareigojimų dėl direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir jų taikymo terminų, nurodytų IX priedo B dalyje
,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Dalykas
Šia direktyva nustatomos taisyklės, reglamentuojančios integruotą taršos, kurią sukelia pramoninės veiklos rūšys, prevenciją ir kontrolę.
Ja taip pat nustatomos taisyklės, skirtos užkirsti kelią teršalų išmetimui į orą, vandenį ir žemę, arba, jei tai neįgyvendinama, jam mažinti ir užkirsti kelią atliekų susidarymui, siekiant aukšto aplinkos apsaugos lygio.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1.
Ši direktyva taikoma pramoninei veiklai, sukeliančiai II–VI skyriuose nurodytą taršą.
2.
Ši direktyva netaikoma mokslinių tyrimų ir plėtros veiklai arba naujų produktų ir technologijų bandymui.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1)
medžiaga – cheminis elementas ir jo junginiai, išskyrus šias medžiagas:
a)
radioaktyviąsias medžiagas, apibrėžtas 1996 m. gegužės 13 d. Tarybos direktyvoje 96/29/Euratomas, nustatančioje pagrindinius darbuotojų ir gyventojų sveikatos apsaugos nuo jonizuojančiosios spinduliuotės saugos standartus OL L 159, 1996 6 29, p. 1.
;
b)
genetiškai modifikuotus mikroorganizmus, apibrėžtus 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyvoje 90/219/EEB ║ dėl riboto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų naudojimo OL L 117, 1990 5 8, p. 1.
;
c)
genetiškai modifikuotus organizmus, apibrėžtus 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ║ OL L 106, 2001 4 17, p. 1.
;
2)
tarša – žmonių veiklos sukeliamas tiesioginis arba netiesioginis medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo skleidimas ore, vandenyje ar žemėje, galintis kenkti žmonių sveikatai arba aplinkai, daryti žalą materialiajam turtui, aplinkos vertybėms arba trukdyti jomis naudotis ir kitaip teisėtai naudotis aplinka;
3)
įrenginys – stacionarus technikos objektas, kuriame vykdoma viena arba kelios I priede arba VII priedo I dalyje išvardytos veiklos rūšys ir bet kuri kita toje pačioje vietoje vykdoma tiesiogiai susijusi veikla, kuri techniškai susijusi su minėtuose prieduose išvardytų rūšių veikla ir gali sukelti teršalų išmetimą ir taršą;
4)
teršalų išmetimas – medžiagų, virpesių, šilumos arba triukšmo tiesioginis arba netiesioginis išleidimas iš įrenginio pavienių arba pasklidųjų šaltinių į orą, vandenį arba žemę;
5)
išmetamųjų teršalų ribinė vertė – išmetamųjų teršalų masė, išreikšta tam tikrais parametrais, koncentracija ir (arba) lygis, kurio negalima viršyti per vieną arba kelis laiko tarpus;
6)
aplinkos kokybės norma – visuma Bendrijos teisės aktuose nustatytų reikalavimų, kuriuos turi tam tikru metu atitikti tam tikra aplinka arba konkreti jos dalis;
7)
leidimas – rašytinis dokumentas, kuriuo suteikiama teisė eksploatuoti visą įrenginį, kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį, bendro atliekų deginimo įrenginį arba jų dalį;
8)
esminis pakeitimas – įrenginio, kurą deginančio įrenginio, atliekų deginimo įrenginio arba bendro atliekų deginimo įrenginio pobūdžio ar veikimo pakeitimas, arba išplėtimas, kuris gali turėti didelį neigiamą poveikį žmonėms arba aplinkai;
9)
geriausios galimos priemonės – veiksmingiausia ir pažangiausia veiklos ir jos vykdymo metodų plėtojimo pakopa, kuri rodo, ar tam tikromis priemonėmis praktiškai gali būti remiamasi nustatant išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kitas leidimo sąlygas, siekiant išvengti taršos, o jei tai neįmanoma, – mažinti teršalų išmetimą ir jų poveikį visai aplinkai:
a)
priemonės – ir naudojama technologija, ir įrenginio projektavimo, statybos, priežiūros, eksploatavimo ir uždarymo būdas;
b)
galimos priemonės – priemonės, išplėtotos taip, kad jas būtų galima taikyti atitinkamame pramonės sektoriuje, esant ekonomiškai ir techniškai tinkamoms sąlygoms, atsižvelgiant į jų sąnaudas ir pranašumą, nepaisant to, ar tos priemonės taikomos ar kuriamos konkrečioje valstybėje narėje, ir jei tik jos yra prieinamos veiklos vykdytojui;
c)
geriausios – veiksmingiausios, siekiant aukšto aplinkos apsaugos lygio.
10)
su geriausių galimų priemonių taikymu susijęs išmetamų teršalų kiekis (GGPITK) – išmetamųjų teršalų kiekis, išskiriamas normaliomis darbo sąlygomis taikant geriausių galimų priemonių (GGP) informaciniuose dokumentuose apibūdintas geriausias galimas priemones ir išreikštas vidurkiu per tam tikrą laikotarpį standartinėmis sąlygomis;
11)
veiklos vykdytojas – fizinis ar juridinis asmuo, kuris eksploatuoja arba kontroliuoja įrenginį, kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį arba bendro atliekų deginimo įrenginį, arba, jei tai numato nacionaliniai teisės aktai, kuriam suteikti ekonominiai įgaliojimai spręsti įrenginio techninius klausimus;
12)
visuomenė – vienas arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų ir pagal nacionalinės teisės aktus ar praktiką jų asociacijos, organizacijos ar grupės;
13)
suinteresuotoji visuomenė – tai visuomenė, kuriai turėjo ar gali turėti poveikį sprendimo išduoti arba atnaujinti leidimą ar leidimo sąlygas priėmimas arba kuri juo yra suinteresuota;
pagal šią apibrėžtį nevyriausybinės organizacijos, skatinančios aplinkos apsaugą ir atitinkančios reikalavimus pagal atitinkamą nacionalinę teisę, laikomos suinteresuotomis;
14)
nauja priemonė – tai pramoninei veiklai skirtas naujoviškas metodas, kurį
taikant, jei jis pasiteisintų pramonėje ir būtų komerciškai išplėtotas,
būtų
užtikrintas geresnis
aplinkos apsaugos
lygis
arba
bent jau tas pats apsaugos lygis ir sumažintos sąnaudos
labiau nei naudojant esamas geriausias galimas priemones;
15)
pavojingos medžiagos – pavojingos medžiagos arba preparatai, apibrėžti 1967 m. birželio 27 d.
Direktyvoje
67/548/EB ║ ir 1999 m. gegužės 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/45/EB dėl pavojingų preparatų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą reglamentuojančių valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų nuostatų derinimo OL L 200, 1999 7 30, p. 1.
;
16)
pagrindinė ataskaita – tai kiekybinė informacija apie dirvožemio ir požeminių vandenų užterštumą
dideliais kiekiais atitinkamų pavojingų medžiagų
;
17)
planinis tikrinimas – tai aplinkos tikrinimas pagal suplanuotą tikrinimo programą;
18)
neplaninis tikrinimas – tai aplinkos tikrinimas, atliekamas gavus skundų arba tiriant avarijas, incidentus ir pažeidimus;
19)
aplinkos apsaugos tikrinimas – bet kokia veikla, kuria tikrinama, ar įrenginys atitinka aplinkos apsaugos reikalavimus;
20)
kuras – kietoji, skystoji arba dujinė degi medžiaga, naudojama kurą deginančiam įrenginiui užkurti;
21)
kurą deginantis įrenginys – tai techninis įrenginys, kuriame kuras oksiduojamas, kad būtų galima panaudoti gautą šilumą;
22)
biomasė:
a)
produktai, kuriuos sudaro iš žemės ūkio arba miškininkystės veiklos gauta augalinė medžiaga, kuri gali būti naudojama kaip kuras, reikalingas jos sunaudojamai energijai atkurti;
b)
toliau išvardytos kaip kuras naudojamos atliekos:
i)
žemės ūkio ir miškininkystės veiklos augalinės atliekos;
ii)
maisto perdirbimo pramonės augalinės atliekos, jeigu gaunama šiluma yra panaudojama;
iii)
pluoštinės augalinės atliekos, gaunamos gaminant pirminę celiuliozę ir popierių iš medienos masės, jeigu jos yra kartu sudeginamos gamybos vietoje, o gauta šiluma panaudojama;
iv)
kamštinės medienos atliekos;
v)
medienos atliekos, išskyrus tas medienos atliekas, kuriose dėl medžiagų apdirbimo konservantais arba dengimo gali būti halogenintų organinių junginių arba sunkiųjų metalų;
23)
įvairų kurą deginantis įrenginys – kurą deginantis įrenginys, kuriame tuo pačiu metu arba pakaitomis gali būti deginamas dviejų arba kelių rūšių kuras;
24)
dujų turbina – rotacinė mašina, šilumos energiją paverčianti mechaniniu darbu ir dažniausiai susidedanti iš kompresoriaus, šiluminio įtaiso, kuriame kuras oksiduojamas, kad būtų šildoma darbinė medžiaga, ir turbinos;
25)
atliekos – atliekos, apibrėžtos
2009 m. lapkričio 19 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos
2008/98/EB
dėl atliekų OL L
312, 2008 11 22, p. 3.
3 straipsnio a punkte;
26)
pavojingos atliekos – pavojingos atliekos, apibrėžtos Direktyvos
2008/98/EB
3 straipsnio
2
punkte;
27)
įvairios komunalinės atliekos – buitinės atliekos, taip pat komercinės, pramoninės ir įstaigų atliekos, savo pobūdžiu ir sudėtimi panašios į buitines, bet išskyrus ║ Komisijos sprendimo 2000/532/EB, nustatančio Europos atliekų sąrašą
2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimas 2000/532/EB, keičiantis Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį, ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų 1 straipsnio 4 dalį (
OL L 226, 2000 9 6, p. 3
)
.
, 20 01 pozicijoje nurodytas frakcijas, kurios yra atskirai surenkamos taršos šaltinio vietoje, ir kitas to priedo 20 02 pozicijoje nurodytas atliekas;
28)
atliekų deginimo įrenginys – stacionarus arba mobilus techninis vienetas ir įrengimas, skirtas atliekoms termiškai apdoroti naudojant pagaminamą šilumą ar jos nenaudojant kai terminis apdorojimas apima deginimą oksiduojant atliekas ir kitus terminius procesus,, jei susidariusios medžiagos po to yra sudeginamos;
29)
bendro atliekų deginimo įrenginys – stacionarus arba mobilus techninis objektas, kurio pagrindinis tikslas yra energijos arba materialių produktų gamyba ir kuris naudoja atliekas kaip įprastinį arba kaip papildomą kurą, arba kuriame atliekos yra termiškai apdorojamos tam, kad būtų sunaikintos, deginant, kai oksiduojamos atliekos, ir atliekant kitus terminius procesus, jei susidariusios medžiagos po to yra sudeginamos;
30)
nominalus pajėgumas – konstruktoriaus nurodyta ir veiklos vykdytojo patvirtinta visų atliekų deginimo įrenginio arba bendro atliekų deginimo įrenginio krosnių pajėgumų suma, nustatoma atsižvelgiant į atliekų kaloringumą, kuris išreiškiamas per valandą sudegintų atliekų kiekiu;
31)
dioksinai ir furanai – visi VI priedo 2 dalyje išvardyti polichlorinuoti dibenzo-p-dioksinai ir dibenzofuranai;
32)
likučiai – skystos arba kietos atliekos, susidariusios atliekų deginimo įrenginyje arba bendro atliekų deginimo įrenginyje;
33)
organinis junginys – junginys, kuriame yra bent elementas anglies ir vienas ar keli vandenilio, halogeno, deguonies, sieros, fosforo, silicio arba azoto atomai, išskyrus anglies oksidus ir neorganinius karbonatus ir bikarbonatus;
34)
lakusis organinis junginys – organinis junginys ir kreozoto frakcija, kurių garų slėgis esant 293,15 K temperatūrai yra 0,01 kPa ar didesnis, arba kurie pasižymi atitinkamu lakumu esant konkrečioms naudojimo sąlygoms
;
35)
organinis tirpiklis – lakusis organinis junginys, naudojamas:
a)
vienas ar drauge su kitais agentais, ir be cheminių pakitimų naudojamas žaliavoms, produktams ar atliekoms tirpinti;
b)
kaip valymo medžiaga teršalams tirpinti;
c)
kaip tirpiklis;
d)
kaip dispersinė terpė;
e)
kaip klampumo koregavimo medžiaga;
f)
kaip paviršiaus įtampos koregavimo medžiaga;
g)
kaip plastifikatorius;
h)
kaip konservantas;
36)
danga – dengimo medžiaga, apibrėžta 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/42/EB dėl lakiųjų organinių junginių, susidarančių naudojant organinius tirpiklius tam tikruose dažuose, lakuose ir transporto priemonių pakartotinės apdailos produktuose, išmetamų kiekių ribojimo 2 straipsnio 8 dalyje
OJ L 143, 2004 4 30,
p
. 87.
;
37)
bendrosios privalomosios taisyklės – aplinkos apsaugos įstatymais bent jau sektoriaus lygmenyje nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės ar kitos sąlygos, kurios yra skirtos tiesioginiam naudojimui nustatant leidimo sąlygas.
4 straipsnis
Reikalavimas turėti leidimą
1.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad nė vienas įrenginys, kurą deginantis įrenginys, atliekų deginimo įrenginys arba bendro atliekų deginimo įrenginys nebūtų eksploatuojami be leidimo.
Nukrypdamos nuo pirmos pastraipos valstybės narės gali nustatyti registravimo tvarką įrenginiams, kuriems taikomas tik V skyrius.
Registravimo tvarka nustatoma privalomame teisės akte, ir joje numatoma bent jau tai, kad veiklos vykdytojas praneša kompetentingai institucijai apie ketinimus eksploatuoti įrenginį.
2.
Valstybės narės gali nustatyti, kad leidimas
gali būti taikomas dviem arba daugiau įrenginių ar jų dalių,
kurie
eksploatuojami toje pačioje vietoje arba skirtingose vietose.
Jeigu leidimas taikomas dviem arba daugiau įrenginių, kiekvienas įrenginys
atskirai
atitinka šios direktyvos reikalavimus.
5 straipsnis
Veiklos vykdytojai
Valstybės narės gali nustatyti, kad
du
arba daugiau fizinių ar juridinių asmenų
turėtų įgaliojimus
bendrai eksploatuoti įrenginį, kurą deginantį įrenginį, atliekų deginimo įrenginį arba bendro atliekų deginimo įrenginį arba eksploatuoti skirtingas įrenginio dalis.
Turi būti nustatytas vienas fizinis arba juridinis asmuo, kuris būtų atsakingas už šios direktyvos įpareigojimų vykdymą.
6 straipsnis
Leidimo išdavimas
1.
Kompetentinga institucija išduoda leidimą, jei įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus.
2.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad, kai yra kompetentingos kelios institucijos, yra keli veiklos vykdytojai arba išduodami keli leidimai, leidimų išdavimo sąlygos ir procedūros būtų visiškai koordinuojamos, siekiant garantuoti visų kompetentingų institucijų naudojamą efektyvų integruotą šios tvarkos taikymo būdą.
3.
Išduodant leidimą naujam įrenginiui arba esminiam jo pakeitimui, jeigu yra taikytinas Direktyvos 85/337/EEB 4 straipsnis, išnagrinėjama ir naudojama visa pagal tos direktyvos 5, 6, 7 ir 9 straipsnius gauta svarbi informacija arba padaryta išvada.
7 straipsnis
Bendrosios privalomos taisyklės
Nepažeisdamos reikalavimo turėti leidimą, atskiroms įrenginių, kurą deginančių įrenginių, atliekų deginimo įrenginių arba bendro atliekų deginimo įrenginių kategorijoms taikomus reikalavimus valstybės narės gali įtraukti į bendrąsias privalomas taisykles.
Jeigu bendrosios privalomos taisyklės patvirtintos, leidime gali būti tiesiog padaryta nuoroda į šias taisykles.
8 straipsnis
Atitikties ataskaitų teikimas
Valstybės narės imasi būtinų priemonių garantuoti, kad:
1)
veiklos vykdytojas ne rečiau kaip kas
24 mėnesius
kompetentingai institucijai teiktų atitikties leidimo sąlygoms
duomenis, kurie turi būti nedelsiant paskelbti internete
.
Jei tikrinant pagal 25 straipsnį nustatomas atitikties leidimo sąlygoms pažeidimas, duomenys turi būti pateikiami dažniau, bent kartą per dvylika mėnesių;
2)
veiklos vykdytojas kompetentingai institucijai nedelsdamas praneštų apie kiekvieną didelį poveikį aplinkai turintį incidentą ar avariją.
9 straipsnis
Pažeidimai
1.
Valstybės narės imasi būtinų priemonių garantuoti, kad leidimo sąlygos būtų įvykdytos.
2.
Jei nustatoma, kad šios direktyvos reikalavimai pažeisti, valstybės narės užtikrina, kad:
a)
veiklos vykdytojas nedelsdamas apie tai praneštų kompetentingai institucijai;
b)
veiklos vykdytojas ir kompetentinga institucija imtųsi priemonių, reikalingų užtikrinti, kad reikalavimų būtų vėl pradėta laikytis per trumpiausią įmanomą laikotarpį.
Tais atvejais, kai pažeidimas kelia
didelį
pavojų žmonių sveikatai arba aplinkai, kol reikalavimų vėl nepradėta laikytis, kaip numatyta pirmos pastraipos b punkte, įrenginio, kurą deginančio įrenginio, atliekų deginimo įrenginio arba bendro atliekų deginimo įrenginio eksploatavimas sustabdomas.
10 straipsnis
Išmetamosios šiltnamio efektą sukeliančios dujos
1.
Jeigu iš įrenginio, atsižvelgiant į jame vykdomą veiklą, išmetamos šiltnamio efektą sukeliančios dujos yra nurodytos Direktyvos 2003/87/EB I priede, tiesiogiai išmetamų tų dujų ribinė vertė leidime nenustatoma, jeigu nebūtina užtikrinti, kad vietos aplinkos teršimo mastas būtų nedidelis.
2.
Jei tai yra Direktyvos 2003/87/EB I priede išvardytos veiklos, valstybės narės gali nuspręsti nenustatyti reikalavimų, susijusių su deginimo įrenginių arba kitų įrenginių, išmetančių anglies dioksidą eksploatavimo vietoje, energetiniu naudingumo koeficientu.
3.
Jeigu būtina, kompetentingos institucijos tam tikrais atvejais iš dalies pakeičia leidimą.
4.
1–3 dalys netaikomos įrenginiams, kurie pagal Direktyvos 2003/87/EB 27 straipsnį laikinai neįtraukiami į šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijų leidimų sistemą Bendrijoje.
II SKYRIUS
I priede išvardytų rūšių veiklai taikomos specialiosios nuostatos
11 straipsnis
Taikymo sritis
Šis skyrius taikomas I priede išvardytų rūšių veiklai, kurią vykdant tam tikrais atvejais pasiekiamos tame priede nurodytos pajėgumo ribos.
12 straipsnis
Bendrieji principai, taikomi veiklos vykdytojo pagrindiniams įsipareigojimams
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad garantuotų įrenginių eksploatavimą pagal šiuos principus:
1)
imamasi visų atitinkamų taršos prevencijos priemonių;
2)
taikomos geriausios galimos priemonės;
3)
nesukeliama didelė tarša;
4)
vengiama atliekų susidarymo, kaip numatyta Direktyvoje
2008/98/EB
;
5)
jei atliekos susidaro, jos panaudojamos, o jei tai techniškai ir ekonomiškai neįmanoma, – šalinamos stengiantis išvengti bet kokio poveikio aplinkai arba jį mažinant;
6)
energija naudojama efektyviai;
7)
imamasi reikiamų priemonių avarijoms išvengti ir jų padariniams apriboti;
8)
galutinai nutraukiant veiklą imamasi reikiamų priemonių, kad būtų išvengta taršos grėsmės, o eksploatavimo vietos būklė atkurta
, kad būtų patenkinama, remiantis
23 straipsnio 2 ir 3 dalyse
nurodytais reikalavimais
.
13 straipsnis
Prašymai leidimams gauti
1.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad prašymuose leidimui gauti būtų nurodyta ši informacija:
a)
įrenginys ir jo veiklos rūšys;
b)
įrenginio naudojamos arba gaminamos žaliavos ir pagalbinės medžiagos, kitos medžiagos ir energija;
c)
įrenginio išmetamų teršalų šaltiniai;
d)
įrenginio eksploatavimo vietos sąlygos;
e)
jeigu veikla susijusi su dideliais kiekiais pavojingų medžiagų,
pagrindinė ataskaita
, kurioje pateikiama informacija apie tas medžiagas
;
f)
iš įrenginio į kiekvieną terpę planuojamų išmesti teršalų pobūdis ir kiekis, taip pat nustatytas pastebimas išmetamųjų teršalų poveikis aplinkai;
g)
siūloma technologija ir kiti metodai, skirti teršalų išmetimo iš įrenginio prevencijai arba, jeigu tai neįmanoma, teršalų išmetimui mažinti;
h)
jei būtina,
atliekų susidarymo įrenginyje prevencijos ir jų naudojimo priemonės;
i)
tolesnės priemonės veiklos vykdytojo pagrindinių įsipareigojimų bendriesiems principams, numatytiems 12 straipsnyje, vykdyti;
j)
planuojamos teršalų išmetimo į aplinką
stebėsenos
priemonės;
k)
pagrindinės
atitinkamos
prašymo pateikėjo trumpai apibūdintos alternatyvos siūlomai technologijai, metodams ir priemonėms.
Į prašymą išduoti leidimą taip pat įtraukiama ne techninio pobūdžio pirmoje pastraipoje nurodytos išsamios informacijos santrauka
ir, kai taikytina, pagrindinė ataskaita
.
2.
Jei informacija, pateikta pagal Direktyvoje 85/337/EEB nustatytus reikalavimus, arba saugos ataskaita, parengta pagal Direktyvą 96/82/EB, arba kokia nors kita informacija, kurios reikalaujama pagal kitus teisės aktus, atitinka kurį nors 1 dalies reikalavimą, tą informaciją galima įtraukti į prašymą arba prie jo pridėti.
14 straipsnis
GGP informaciniai dokumentai
1.
Komisija
organizuoja valstybių narių, jų atitinkamų kompetentingų institucijų atstovų, veiklos vykdytojų ir technikos tiekėjų, atstovaujančių atitinkamą pramonės šaką, nevyriausybinių organizacijų, skatinančių aplinkos apsaugą, ir Komisijos keitimąsi informacija apie
:
a)
įrenginių eksploatavimo charakteristikas, susijusias su teršalų išmetimu, tarša, žaliavų naudojimu ir jų pobūdžiu, energijos naudojimu arba atliekų susidarymu; taip pat
b)
taikomas geriausias galimas priemones, su geriausiomis turimomis priemonėmis susijusią stebėseną ir pokyčius.
Kad būtų organizuojamas šioje dalyje nurodytas keitimasis informacija Komisija įkuria keitimosi informacija forumą, apimantį pirmoje dalyje nurodytas suinteresuotas šalis
.
Komisija parengia keitimosi informacija, įskaitant duomenų rinkimą ir GPP informacinių dokumentų turinio nustatymą, rekomendacijas. Komisija paskelbia su tuo susijusią vertinimo ataskaitą. Ši ataskaita turi būti pasiekiama internete
.
2
.
Komisija paskelbia 1 straipsnyje nurodyto keitimosi informacija rezultatus, kaip naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą.
3
.
GGP informaciniuose dokumentuose apibūdinamos geriausios galimos priemonės, atitinkamų išmetamųjų teršalų kiekiai
, suvartojimo kiekiai
ir atitinkamos
stebėsenos
priemonės, dirvožemio ir požeminių vandenų
stebėsenos
priemonės, eksploatavimo vietai padarytos žalos šalinimo priemonės ir naujos priemonės, ypač atsižvelgiant į III priede išvardytus kriterijus
, ir peržiūra baigiama per aštuonis metus nuo paskutinės versijos paskelbimo
. Komisija
užtikrina, kad GGP informacinių dokumentų GGP išvados būtų prieinamos valstybių narių oficialiomis kalbomis
.
Valstybės narės prašymu Komisija atitinkama kalba turi pateikti visą GGP informacinį dokumentą.
15 straipsnis
Leidimo sąlygos
1.
Valstybės narės garantuoja, kad į leidimą būtų įtraukiamos visos priemonės, reikalingos 12 ir 19 straipsnių reikalavimams įvykdyti.
Šios priemonės – tai tokios būtiniausios priemonės:
a)
II priede išvardytų išmetamųjų taršiųjų medžiagų , ir kitų taršiųjų medžiagų, kurios gali būti dideliais kiekiais išmetamos iš atitinkamo įrenginio, ribinės vertės, nustatytos atsižvelgiant į taršiųjų medžiagų savybes ir galimybę pernešti taršą iš vienos terpės į kitą;
b)
prireikus,
atitinkami reikalavimai dirvožemio ir požeminių vandenų apsaugai užtikrinti ir įrenginyje susidarančių atliekų tvarkymo priemonės;
c)
atitinkami teršalų išmetimo
stebėsenos
reikalavimai, konkrečiai nusakantys matavimo metodologiją ir dažnumą, vertinimo tvarką ir įsipareigojimą kompetentingai institucijai reguliariai teikti teršalų išmetimo
stebėsenos
rezultatus ir kitus duomenis, reikalingus patikrinti, ar laikomasi leidimo sąlygų;
d)
reikalavimai periodiškai vykdyti
atitinkamų
pavojingų medžiagų, kurių
didelis kiekis
gali būti eksploatavimo vietoje,
stebėsenos
, atsižvelgiant į įrenginio eksploatavimo vietos dirvožemio ir požeminių vandenų užteršimo galimybę;
e)
priemonės, susijusios su eksploatavimo pradžia, nuotėkiais, gedimais, trumpais sustabdymais ir galutiniu veiklos nutraukimu.
f)
nuostatos dėl tolimosios arba tarpvalstybinės taršos sumažinimo iki minimumo.
2.
Taikant 1 dalies a punktą, išmetamųjų teršalų ribinės vertės gali būti papildytos arba pakeičiamos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis.
3.
Nustatant leidimo sąlygas remiamasi GGP informaciniais dokumentais.
4.
Jeigu įrenginiui arba jo daliai GGP informaciniai dokumentai netaikomi, arba jeigu šiuose dokumentuose nenumatytos visos galimos veiklos poveikio aplinkai rūšys, kompetentinga institucija,
tardamasi su veiklos vykdytoju ir
remdamasi III priede išvardytais kriterijais, nustato įrenginiui arba atitinkamai veiklai
taikomą išmetamųjų teršalų kiekį, atitinkantį
geriausias galimas priemones
,
ir leidimo sąlygas.
5.
I priedo 6.6 punkte nurodytiems įrenginiams 1–4 dalys taikomos nepažeidžiant gyvūnų gerovę reglamentuojančių teisės aktų.
16 straipsnis
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės, lygiaverčiai parametrai ir techninės priemonės
1.
Išmetamųjų taršiųjų medžiagų ribinės vertės nustatomos toje vietoje, kur teršalai išmetami iš įrenginio, o į jų sklaidą iki tos vietos neatsižvelgiama.
Nustatant atitinkamo įrenginio išmetamų taršiųjų medžiagų netiesioginio išleidimo į vandenį ribines vertes, gali būti atsižvelgiama į vandens valymo įrengimų veiksmingumą, jeigu garantuojamas vienodas aplinkos apsaugos lygis ir jeigu tai nesukelia didesnės aplinkos taršos.
2.
Nepažeidžiant 19 straipsnio, išmetamųjų teršalų ribinės vertės ir lygiaverčiai parametrai bei techninės priemonės, nurodyti 15 straipsnio 1 ir 2 dalyse, grindžiami geriausiomis galimomis priemonėmis, nenustatant kokio nors vieno metodo ar konkrečios technologijos.
Kompetentinga institucija nustato išmetamųjų teršalų ribines vertes
ir stebėsenos bei atitikties reikalavimus, siekiant užtikrinti, kad nebūtų viršijamas su
GGP
susijęs išmetamųjų teršalų kiekis
.
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės gali būti papildytos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis, jeigu galima pasiekti lygiavertį aplinkos apsaugos lygį.
3.
Nukrypdama nuo 2 dalies antros pastraipos, remdamasi aplinkosaugos ir ekonominių sąnaudų bei naudos vertinimu ir atsižvelgdama į atitinkamo įrenginio technines savybes, jo geografinę padėtį ir vietos aplinkos sąlygas, kompetentinga institucija
išimties
atvejais gali nustatyti išmetamųjų teršalų ribines vertes
, lygiaverčius parametrus arba technines priemones, taip pat stebėsenos ir atitikties reikalavimus taip, kad su GGP susijęs
išmetamųjų teršalų
kiekis galėtų būti viršytas
.
Tačiau ▌šios išmetamųjų teršalų ribinės vertės
, lygiaverčiai parametrai arba techninės priemonės
neviršija ▌išmetamųjų teršalų ribinių verčių
, nustatytų pagal 68 straipsnį arba, atitinkamais atvejais, V–VIII prieduose
.
Valstybės narės užtikrina, kad suinteresuotiems asmenims būtų sudarytos išankstinės ir palankios sąlygos dalyvauti sprendimų, susijusių su šioje dalyje nurodytos išimties suteikimu, priėmime.
Jei išmetamųjų teršalų ribinės vertės, lygiaverčiai parametrai ir lygiavertės techninės priemonės nustatomos pagal šią dalį, leidimo sąlygų priede turi būti nurodytos ir pagrįstos priežastys, kodėl leidžiamas išmetamųjų teršalų kiekis, nukrypstantis nuo GGP informaciniuose dokumentuose aprašyto su geriausių galimų priemonių taikymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio.
Komisija nustato šioje straipsnio dalyje numatytos išimties taikymo kriterijus.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
4.
2 ir 3 dalys taikomos gyvulių mėšlo ir srutų skleidimui už I priedo 6.6 punkte nurodyto įrenginio eksploatavimo vietos ribų,
išskyrus vietas, kurioms taikoma 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/676/EEB dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių
OL L 375, 1991 12 31, p. 1.
.
5.
Dėl naujų priemonių bandymo ir taikymo padidėjus teršalų išmetimui, kompetentinga institucija gali suteikti laikinas išimtis, leidžiančias nukrypti nuo šio straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnio ║1 ir 2 punktuose nustatytų reikalavimų, jei per 6 mėnesius nuo išimties suteikimo šių priemonių taikymas bus nutrauktas arba vykdant veiklą išmetamų teršalų kiekis bent neviršys kiekio, susijusio su geriausių galimų priemonių taikymu.
17 straipsnis
Stebėsenos
reikalavimai
1.
15 straipsnio 1 dalies c ir d punktuose minimi
stebėsenos
reikalavimai, kai taikoma, grindžiami GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintos
stebėsenos
išvadomis.
2.
15 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytos periodiškos
stebėsenos
dažnumą kompetentinga institucija nurodo kiekvienam atskiram įrenginiui išduotame leidime arba bendrosiose privalomose taisyklėse.
Nepažeidžiant pirmos pastraipos, periodiškas
požeminių vandenų
stebėsena
atliekama ne rečiau kaip kartą per
penkerius, o dirvožemio stebėsena ne rečiau kaip kartą per dešimt metų, jei ši stebėsena nėra paremta sisteminiu užteršimo grėsmių įvertinimu.
Komisija parengia periodiško
stebėsenos
dažnumo nustatymo kriterijus.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
18 straipsnis
Bendrosios privalomos taisyklės
1.
Priimdamos bendrąsias privalomas taisykles valstybės narės užtikrina integruotus tokios tvarkos taikymo būdus ir aukštą aplinkos apsaugos lygį, lygiavertį lygiui, pasiekiamam laikantis atskiro leidimo sąlygų.
2.
Bendrosios privalomos taisyklės grindžiamos geriausiomis galimomis priemonėmis, tačiau jose nenumatomas kokios nors vienos priemonės arba konkrečios technologijos taikymas
, kad būtų užtikrintas atitikimas 15 ir 16 straipsniams
.
▌
3.
Valstybės narės užtikrina, kad bendrosios privalomos taisyklės būtų atnaujinamos atsižvelgiant į geriausių galimų priemonių raidą
, kad būtų užtikrintas atitikimas 22 straipsniui
.
▌
4.
Pagal 1–3 dalis priimtose bendrosiose privalomose taisyklėse daroma nuoroda į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant.
19 straipsnis
Aplinkos kokybės normos
Jeigu aplinkos kokybės normoje numatytos griežtesnės sąlygos už tas, kurios įvykdomos taikant geriausias galimas priemones, leidime numatomos papildomos priemonės, nepažeidžiant kitų priemonių, kurių galima imtis aplinkos kokybės normoms įvykdyti.
20 straipsnis
Geriausių galimų priemonių raida
Valstybės narės užtikrina, kad kompetentinga institucija stebės geriausių galimų priemonių raidą arba kad jai bus apie tai pranešama ir kad jai bus pranešama apie naujų arba peržiūrėtų GGP informacinių dokumentų paskelbimą
, taip pat informuojant suinteresuotąją visuomenę
.
21 straipsnis
Veiklos vykdytojų daromi įrenginių pakeitimai
1.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas praneštų kompetentingai institucijai apie bet kokius planuojamus įrenginio pobūdžio arba veikimo pakeitimus ar išplėtimą, kurie gali padaryti poveikį aplinkai. Prireikus, kompetentinga institucija atnaujina leidimą.
2.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad veiklos vykdytojas nepadarytų jokio esminio pakeitimo neturėdamas pagal šią direktyvą išduoto leidimo.
Prašyme išduoti leidimą ir kompetentingos institucijos sprendime nurodomos tos įrenginio dalys ir tie 13 straipsnyje išvardyti duomenys, kuriuos gali paveikti esminis pakeitimas.
3.
Kiekvienas įrenginio pobūdžio arba veikimo pakeitimas ar išplėtimas laikomas esminiu, jei tas pakeitimas ar išplėtimas pats atitinka I priede nustatytus pajėgumo ribinius dydžius.
22 straipsnis
Kompetentingos institucijos atliekamas leidimo sąlygų persvarstymas ir atnaujinimas
1.
Valstybės narės imasi reikiamų priemonių garantuoti, kad kompetentinga institucija periodiškai persvarstytų visas leidimo sąlygas ir prireikus atnaujintų jas, kad būtų užtikrinta atitiktis šiai direktyvai.
2.
Kompetentingos institucijos prašymu veiklos vykdytojas pateikia visą informaciją, būtiną leidimo sąlygoms persvarstyti.
Persvarstydama leidimo sąlygas kompetentinga institucija naudojasi visa informacija, gauta atlikus
stebėseną
arba tikrinimus.
3.
Kai Komisija
paskelbia
naują arba atnaujintą GGP informacinį dokumentą, valstybės narės užtikrina, kad per ketverius metus nuo jo paskelbimo kompetentinga institucija ▌persvarstytų ir
prireikus
atnaujintų atitinkamiems įrenginiams išduotų leidimų sąlygas.
Pirma pastraipa taikoma kiekvienai pagal 16 straipsnio 3 dalį suteiktai išimčiai.
4.
Leidimo sąlygos persvarstomos ir prireikus atnaujinamos šiais būtiniausiais atvejais:
a)
įrenginio keliama tarša yra tokia didelė, kad leidime įrašytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės turi būti peržiūrimos, arba naujos ribinės vertės turi būti įrašomos į leidimą;
b)
dėl geriausių galimų priemonių
esminių pakeitimų
galima gerokai sumažinti teršalų išmetimą;
c)
eksploatavimo saugai užtikrinti reikia naudoti kitas technologijas;
d)
kai
reikalinga užtikrinant atitiktį Direktyvai 2001/81/EB arba
pagal 19 straipsnį ▌aplinkos kokybės normai.
23 straipsnis
Eksploatavimo vietos uždarymas ir jai padarytos žalos šalinimas
1.
Nepažeisdama 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/35/EB dėl atsakomybės už aplinkos apsaugą siekiant išvengti žalos aplinkai ir ją ištaisyti (atlyginti)
, 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/118/EB dėl požeminio vandens apsaugos nuo taršos ir jo būklės blogėjimo
OL L 372, 2006 12 27, p. 19.
, 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/99/EB dėl aplinkos apsaugos pagal baudžiamąją teisę
OL L 328, 2008 12 6, p. 28.
ir ... Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009../../EB, nustatančios dirvožemio apsaugos sistemą
OL L ...
+
OL: prašome įterpti numerį, datą ir paskelbimo nuorodą.
, nuostatų, kompetentinga institucija užtikrina, kad, galutinai nutraukiant veiklą, būtų įvykdytos leidimo sąlygos, nustatytos siekiant užtikrinti 12 straipsnio 8 punkte įtvirtinto principo taikymą.
2.
Jeigu veikla yra susijusi su
ženklių kiekių atitinkamų
pavojingų medžiagų naudojimu, gamyba arba išleidimu, atsižvelgiant į įrenginio eksploatavimo vietos dirvožemio ir požeminių vandenų užteršimo galimybę, prieš įrenginio eksploatavimo pradžią arba prieš įrenginio leidimo atnaujinimą veiklos vykdytojas parengia pagrindinę ataskaitą. Ataskaitoje pateikiama kiekybinė informacija, reikalinga dirvožemio ir požeminių vandenų pirminei būklei
, susijusiai su ženkliu atitinkamų pavojingų medžiagų kiekiu,
nustatyti.
Komisija nustato
bendrus
kriterijus, taikytinus pagrindinės ataskaitos turiniui.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
3.
Galutinai nutraukdamas veiklą, veiklos vykdytojas
informuoja kompetentingą instituciją ir
įvertina dirvožemio ir požeminių vandenų užterštumą pavojingomis medžiagomis. Jeigu dėl įrenginio eksploatavimo dirvožemis arba požeminiai vandenys užteršiami pavojingomis medžiagomis, ir jų būklė skiriasi nuo pirminės būklės, apibūdintos 2 dalyje nurodytoje pagrindinėje ataskaitoje, veiklos vykdytojas pašalina eksploatavimo vietai padarytą žalą ir atkuria jos pirminę būklę.
4.
Jeigu veiklos vykdytojas neprivalo rengti 2 dalyje nurodytos pagrindinės ataskaitos, galutinai nutraukdamas veiklą jis imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad eksploatavimo vieta nekeltų didelio pavojaus žmonių sveikatai ir aplinkai.
24 straipsnis
Išmetamųjų teršalų palyginimas su išmetamųjų teršalų kiekiu, susijusiu su geriausių galimų priemonių taikymu
8 straipsnio 1 punkte nurodytuose
atitinkamuose
atitikties leidimo sąlygoms
duomenyse
išmetamųjų teršalų kiekis ▌palyginamas su
išmetamųjų teršalų kiekiu, susijusiu su
GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintomis geriausiomis galimomis priemonėmis.
Šie atitinkami duomenys nedelsiant turi būti pasiekiami internete.
25 straipsnis
Tikrinimai
1.
Valstybės narės parengia įrenginių tikrinimo sistemą.
Šioje sistemoje numatomi tikrinimai vietoje.
Valstybės narės garantuoja, kad veiklos vykdytojai suteiktų kompetentingoms institucijoms visą reikiamą pagalbą, kad tos institucijos galėtų atlikti tikrinimus vietoje, paimti mėginius ir surinkti visą informaciją, būtiną jų pareigoms pagal šią direktyvą atlikti.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad visiems įrenginiams būtų sudarytas tikrinimų planas.
3.
Kiekviename tikrinimų plane pateikiama ši informacija:
a)
bendras svarbių aplinkosaugos klausimų, į kuriuos reikia atsižvelgti, vertinimas;
b)
geografinė vietovė, kuriai taikomas tikrinimų planas;
c)
įrenginių, kuriems taikomas tikrinimų planas, sąrašas ir bendras jų atitikties šios direktyvos reikalavimams vertinimas;
d)
tikrinimų plano persvarstymą reglamentuojančios nuostatos;
e)
pagal 5 dalį atliekamų planinių tikrinimų programų santrauka;
f)
pagal šio straipsnio 6 dalį atliekamų neplaninių tikrinimų tvarka;
g)
jei būtina, skirtingų tikrinimus atliekančių institucijų bendradarbiavimą reglamentuojančios nuostatos.
4.
Remdamasi tikrinimų planais,
kompetentingos institucijos
reguliariai rengia tikrinimų programas ir skirtingų rūšių įrenginiams nustato apsilankymų vietoje dažnumą.
Valstybės narės užtikrina, kad būtų pakankamai kvalifikuotų asmenų šiems tikrinimams atlikti.
Šiose programose
numatomas bent vienas
atsitiktinis
apsilankymas vietoje
kiekvienoje vietovėje
per
18
mėnesių.
Šis apsilankymų skaičius turi būti padidintas bent iki vieno karto per šešis mėnesius, jei tikrinimo metu buvo nustatytas leidimo sąlygų pažeidimas.
Jeigu šios programos grindžiamos sistemingu atitinkamų įrenginių pavojaus aplinkai vertinimu, apsilankymų vietoje skaičius gali būti sumažintas ne daugiau kaip iki mažiausiai vieno karto per 24 mėnesius.
Sistemingas pavojaus aplinkai vertinimas turi būti paremtas objektyviais kriterijais, pvz.:
a)
veiklos vykdytojo atitikties leidimo sąlygoms apskaita;
b)
įrenginio poveikiu aplinkai ir žmonių sveikatai;
c)
veiklos vykdytojo dalyvavimu Bendrijos aplinkosaugos vadybos ir audito sistemoje (EMAS), kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 761/2001
2001 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 761/2001 dėl organizacijų savanoriško dalyvavimo Bendrijos aplinkosaugos vadybos ir audito sistemoje (EMAS) (OL L 114, 2001 4 24, p. 1).
, arba lygiaverčių aplinkosaugos vadybos sistemų taikymu.
Komisija
gali nustatyti papildomus
pavojaus aplinkai vertinimo kriterijus.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
5.
Planinių tikrinimų atliekama tiek, kad būtų galima ištirti galimą atitinkamo įrenginio poveikį aplinkai.
Planiniais tikrinimais užtikrinama, kad veiklos vykdytojas laikytųsi leidimo sąlygų.
Planiniai tikrinimai taip pat padeda įvertinti leidimo reikalavimų veiksmingumą.
6.
Neplaniniai
atsitiktiniai
tikrinimai atliekami, kai reikia kuo skubiau ir, jei būtina, iki leidimo išdavimo, persvarstymo arba atnaujinimo ištirti svarbius
ir pagrįstus
su aplinkosauga susijusius skundus, sunkias ekologines avarijas, incidentus ir pažeidimus
arba faktus, kurie turi didelį poveikį žmogaus sveikatai
.
Atlikdamos tokius neplaninius tikrinimus kompetentingos institucijos gali pareikalauti, kad veiklos vykdytojai pateiktų informaciją, kuri reikalinga ištirti avariją, incidentą ar pažeidimą, įskaitant sveikatos statistinius duomenis.
7.
Po kiekvieno planinio ir neplaninio tikrinimo kompetentinga institucija rengia ataskaitą, kurioje išdėsto nustatytus faktus, susijusius su įrenginio atitiktimi šio direktyvos reikalavimams, ir pateikia išvadas dėl būtinybės imtis tolesnių veiksmų.
Per du mėnesius ▌ataskaita perduodama atitinkamam veiklos vykdytojui
. Ataskaita per keturis mėnesius po patikrinimo kompetentingos institucijos
paskelbiama viešai
internete
.
Kompetentinga institucija užtikrina, kad per pagrįstą laikotarpį būtų imtasi visų ataskaitoje nurodytų būtinų veiksmų.
26 straipsnis
Informacijos prieinamumas ir visuomenės dalyvavimas leidimų išdavimo procedūroje
1.
Valstybės narės užtikrina, kad suinteresuotajai visuomenei būtų sudarytos išankstinės ir veiksmingos palankios sąlygos dalyvauti šiose procedūrose:
a)
išduodant leidimą naujiems įrenginiams;
b)
išduodant leidimą kiekvienam esminiam pakeitimui;
c)
atnaujinant leidimą įrenginiui arba jo leidimo sąlygas pagal 22 straipsnio 4 dalies a punktą;
d)
atnaujinant leidimą įrenginiui arba jo leidimo sąlygas, jei turi būti taikoma išimtis pagal 16 straipsnio 3 dalį.
Tokiam dalyvavimui taikoma IV priede nustatyta procedūra.
Nevyriausybinės organizacijos, skatinančios aplinkos apsaugą ir atitinkančios reikalavimus pagal nacionalinę teisę, laikomos suinteresuotomis.
▌
2
.
Priėmusi sprendimą dėl leidimo išdavimo, persvarstymo arba atnaujinimo ▌, kompetentinga institucija
nedelsiant informuoja visuomenę ir
pasirūpina, kad visuomenei
nedelsiant
būtų pateikta ši informacija:
a)
sprendimo turinys, įskaitant leidimo bei paskesnių atnaujinimų kopiją;
b)
motyvai, kuriais grindžiamas sprendimas;
c)
prieš priimant sprendimą surengtų konsultacijų rezultatai ir paaiškinimas, kaip į juos atsižvelgta priimant tą sprendimą;
d)
su atitinkamu įrenginiu arba veikla susijusių GGP informacinių dokumentų pavadinimai;
e)
kaip, atsižvelgiant į GGP informaciniuose dokumentuose apibūdintas geriausias galimas priemones ir atitinkamus išmetamųjų teršalų kiekius, nustatytos
15 straipsnyje nurodytos leidimo sąlygos
;
f)
jeigu pagal 16 straipsnio 3 dalį suteikta išimtis, –
specialios
jos suteikimo priežastys
remiantis toje dalyje nustatytais kriterijais
ir nustatytos sąlygos;
g)
▌leidimų persvarstymo, minimo 22 straipsnio 1, 3 ir 4 dalyse, rezultatai;
h)
kompetentingos institucijos turimi teršalų išmetimo
stebėsenos
rezultatai, kurių reikalaujama pagal leidimų išdavimo sąlygas i.
Valstybės narės užtikrina, kad a–g punktuose nurodyta informacija būtų nedelsiant paskelbta internete.
3
.
Šio straipsnio 1 ║ ir
2
dalims taikomi apribojimai, nustatyti 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką
OJ L 41, 2003 2 14, p. 26.
4 straipsnio 1 ir 2 dalyse.
27 straipsnis
Teisė kreiptis į teismus
1.
Valstybės narės užtikrina, kad pagal atitinkamą nacionalinę teisinę sistemą suinteresuotosios visuomenės nariai turėtų teisę kreiptis dėl priimtų sprendimų pakartotinio nagrinėjimo teisme arba kitoje įstatymu numatytoje nepriklausomoje ir nešališkoje įstaigoje, kad užginčytų sprendimų ir veikimo arba neveikimo pagal 26 straipsnį materialinį arba procesinį teisėtumą, jei įvykdyta viena iš šių sąlygų:
a)
jie turi pakankamą interesą;
b)
jie pareiškia apie teisės pažeidimą, jei pagal valstybės narės administracinio proceso teisę tai yra būtina išankstinė sąlyga.
2.
Valstybės narės nustato, kuriame etape sprendimai, veikimas ar neveikimas gali būti užginčijami.
3.
Kas yra pakankamas interesas ir teisės pažeidimas, nustato valstybės narės, deramai siekdamos suteikti suinteresuotajai visuomenei kuo daugiau galimybių kreiptis į teismus.
Šiuo tikslu, taikant 1 dalies a punktą, kiekvienos aplinkos apsaugos srityje veikiančios nevyriausybinės organizacijos, atitinkančios nacionaliniuose teisės aktuose nustatytus reikalavimus, interesas yra laikomas pakankamu.
Taikant 1 dalies b punktą, laikoma, kad tokia organizacija taip pat turi teises, kurios gali būti pažeistos.
4.
1, 2 ir 3 dalių nuostatomis nedraudžiamas preliminarus peržiūrėjimas administracinėje institucijoje ir jos neturi poveikio reikalavimui išnaudoti administracinio peržiūrėjimo procedūras prieš imantis peržiūrėjimo procedūrų teismo tvarka, jei toks reikalavimas numatytas nacionalinėje teisėje.
Bet kuri tokia procedūra turi būti sąžininga, teisinga, atliekama laiku ir ne pernelyg brangi.
5.
Valstybės narės užtikrina, kad visuomenei būtų prieinama praktinio pobūdžio informacija apie teisę į administracinio ir teisminio peržiūrėjimo procedūras.
28 straipsnis
Tarpvalstybinis poveikis
1.
Jeigu valstybė narė žino, kad kokio nors įrenginio eksploatavimas gali turėti didelį neigiamą poveikį kitos valstybės narės aplinkai, arba jeigu valstybė narė, kuri gali būti stipriai paveikta, to prašo, valstybė narė, kurios teritorijoje buvo pateiktas prašymas leidimui gauti pagal 4 straipsnį arba 21 straipsnio 2 dalį, kitai valstybei narei perduoda bet kurią pagal IV priedą reikalaujamą pateikti ar skelbti informaciją tuo pat metu, kada ji suteikia visuomenei galimybę susipažinti su šia informacija.
Tokia informacija yra pagrindas visų konsultacijų, kurios reikalingos dvišaliams valstybių narių santykiams, grindžiamiems abipusiškumu ir lygiateisiškumu, palaikyti.
2.
Palaikydamos dvišalius santykius, valstybės narės pasirūpina, kad 1 dalyje nurodytais atvejais tos valstybės narės, kuri gali būti paveikta, visuomenė taip pat galėtų per tam tikrą laikotarpį susipažinti su prašymais ir turėtų teisę pareikšti savo nuomonę prieš kompetentingai institucijai priimant savo sprendimą.
3.
Kompetentingai institucijai priimant sprendimą dėl leidimo išdavimo atsižvelgiama į konsultacijų pagal 1 ir 2 dalis rezultatus.
4.
Kompetentinga institucija kiekvienai valstybei narei, su kuria buvo konsultuotasi pagal 1 dalį, praneša apie sprendimą, priimtą dėl leidimo išdavimo, ir siunčia jai 26 straipsnio
2 dalyje
nurodytą informaciją. Ta valstybė narė imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad su ta informacija atitinkamu būdu jos teritorijoje galėtų susipažinti suinteresuotoji visuomenė.
▌
29 straipsnis
Naujos priemonės
Valstybės narės numato iniciatyvas, skirtas paskatinti veiklos vykdytojus kurti ir taikyti naujas priemones.
Įgyvendindama pirmą pastraipą, Komisija patvirtina
šiuos kriterijus
:
a)
pramoninę veiklą, kuriai pirmiausia bus kuriamos naujos priemonės ir kurią vykdant jos bus taikomos;
b)
valstybių narių orientacinius tikslus, susijusius su naujų priemonių kūrimu ir taikymu;
c)
pažangos, padarytos kuriant ir taikant naujas priemones, vertinimo priemones.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
III SKYRIUS
Specialiosios nuostatos dėl kurą deginančių įrenginių
30 straipsnis
Taikymo sritis
Šis skyrius taikomas energijai gaminti skirtiems kurą deginantiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas yra lygus arba didesnis kaip 50 MW, nepriklausomai nuo naudojamos kuro rūšies.
Šis skyrius netaikomas šiems kurą deginantiems įrenginiams:
a)
įrenginiams, kuriuose degimo produktai yra naudojami tiesioginiam šildymui, džiovinimui arba kitoms objektų arba medžiagų apdorojimo rūšims;
b)
išmetamosioms dujoms valyti jas deginant skirtiems antrinio deginimo įrenginiams, kurie nėra eksploatuojami kaip atskiri kurą deginantys įrenginiai;
c)
įrenginiams katalizinio krekingo katalizatoriams regeneruoti;
d)
įrenginiams, vandenilio sulfidą paverčiantiems siera;
e)
chemijos pramonėje naudojamiems reaktoriams;
f)
koksavimo krosnims;
g)
kauperiams;
h)
visai techninei įrangai, naudojamai kaip transporto priemonių, laivų ar lėktuvų varikliai;
i)
dujų turbinoms, naudojamoms atviroje jūroje esančiose platformose;
j)
įrenginiams, kuriuose kaip kuras naudojamos bet kokios kietos arba skystos atliekos, išskyrus
37 straipsnio
2 dalies a punkte nurodytas atliekas.
Šio skyriaus 31, 32 ir 35 straipsniai netaikomi deginimo įrenginiams, kai jiems taikomi konkrečiam sektoriui skiriami GGP informaciniai dokumentai ir kai jie neįeina į Didelių kurą deginančių įrenginių GGP informacinių dokumentų taikymo sritį.
31 straipsnis
Jungimo taisyklės
1.
Jeigu išmetamosios dujos iš dviejų arba daugiau atskirų kurą deginančių įrenginių šalinamos per bendrą kaminą, tokių įrenginių junginys laikomas vienu kurą deginančiu įrenginiu, o jų pajėgumai sudedami.
2.
Jeigu du arba daugiau kurą deginančių įrenginių, kuriems pirminis statybos arba eksploatavimo leidimas išduotas
po 72 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos
, įrengiami taip, kad, atsižvelgiant į techninius ir ekonominius veiksnius, jų išmetamos išmetamosios dujos galėtų būti išleistos per bendrą kaminą, tokių įrenginių junginys yra laikomas vienu kurą deginančiu įrenginiu, o jų pajėgumai sudedami.
32 straipsnis
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės
1.
Išmetamosios dujos iš kurą deginančių įrenginių yra išleidžiamos kontroliuojamai, per kaminą, kuris turi vieną arba kelis dūmtraukius ir kurio aukštis apskaičiuotas taip, kad būtų apsaugota žmonių sveikata ir aplinka.
2.
Į visus leidimus įrenginiams, kurių kurą deginantiems įrenginiams leidimas išduotas iki 72 straipsnio 2 dalyje nurodytos dienos arba kurių kurą deginantiems įrenginiams iki minėtos dienos pateiktas tinkamai parengtas prašymas išduoti leidimą (jei tas įrenginys pradėtas eksploatuoti ne vėliau kaip per metus nuo šios dienos), įrašomos sąlygos, užtikrinančios, kad iš tų kurą deginančių įrenginių į orą išmetamų teršalų kiekis neviršytų V priedo 1 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
3.
Į visus leidimus įrenginiams, kurių kurą deginantiems įrenginiams 2 dalis netaikoma, įrašomos sąlygos, užtikrinančios, kad iš šių įrenginių į orą išmetami teršalai neviršytų V priedo 2 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
4.
Kompetentinga institucija daugiausiai šešiems mėnesiams gali suteikti išimtį, atleisdama nuo įpareigojimo laikytis 2 ir 3 dalyse nustatytų išmetamų sieros dioksido teršalų ribinių verčių kurą deginančiame įrenginyje, kuriame tuo tikslu paprastai naudojamas mažai sieros turintis kuras, jei veiklos vykdytojas negali laikytis šių ribinių verčių dėl mažai sieros turinčio kuro tiekimo pertrūkių, atsirandančių dėl didelio tokio kuro trūkumo.
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie kiekvieną tokią pagal pirmą pastraipą suteiktą išimtį.
5.
Kompetentinga institucija gali leisti nesilaikyti šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių tais atvejais, kai kurą deginantis įrenginys, kuriame naudojamas tik dujinis kuras, turi išimtiniais atvejais pradėti naudoti kitų rūšių kurą dėl staigiai nutraukto dujų tiekimo, ir todėl jame reikia įmontuoti išmetamųjų dujų valymo įrenginį. Tokios išimties taikymo laikotarpis yra ne daugiau kaip 10 dienų, išskyrus atvejus, kai labai svarbu išlaikyti energijos tiekimą.
Veiklos vykdytojas nedelsdamas praneša kompetentingai institucijai apie kiekvieną tokį pirmoje pastraipoje nurodytą ypatingą atvejį.
Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie ║ kiekvieną tokią pagal pirmą pastraipą suteiktą išimtį.
6.
Jeigu kurą deginančio įrenginio galingumas padidinamas
bent iki 20 MW
, išmetamųjų teršalų ribinės vertės, nurodytos V priedo 2 dalyje, taikomos pakeitimo paveiktai įrenginio daliai ir nustatomos atsižvelgiant į nominalų viso kurą deginančio įrenginio šiluminį našumą.
33 straipsnis
Taršos mažinimo įrangos veiklos sutrikimas arba gedimas
1.
Valstybės narės užtikrina, kad į leidimus būtų įtrauktos nuostatos dėl tvarkos, sutrikus arba sugedus taršos mažinimo įrangos veiklai.
2.
Gedimo atveju kompetentinga institucija reikalauja, kad, nepavykus per 24 valandas atkurti normalios veiklos, veiklos vykdytojas sumažintų operacijų skaičių arba nutrauktų darbą, arba eksploatuotų įrenginį naudodamas mažai taršias kuro rūšis.
Sutrikus taršos mažinimo įrangos veiklai arba šiai įrangai sugedus, veiklos vykdytojas per 48 valandas apie tai praneša kompetentingai institucijai.
Bendra eksploatacijos be taršos mažinimo įrangos trukmė per
12
mėnesių neviršija 120 valandų.
Kompetentinga institucija gali leisti nesilaikyti pirmoje ir trečioje pastraipose nustatytų terminų vienu iš šių atvejų:
a)
yra labai svarbu palaikyti energijos tiekimą,
b)
sugedęs kurą deginantis įrenginys turėtų būti pakeistas ribotą laiką kitu įrenginiu, kuris sukeltų bendrą išmetamųjų teršalų kiekio padidėjimą.
34 straipsnis
Į orą išmetamų teršalų
stebėsena
1.
Valstybės narės užtikrina, kad orą teršiančių medžiagų
stebėsena
būtų vykdoma pagal V priedo 3 dalį.
Valstybės narės gali reikalauti, kad ši stebėsena būtų vykdoma veiklos vykdytojo sąskaita.
2.
Automatinės
stebėsenos
įrangos montavimas bei veikimas kontroliuojami, kasmet atliekami jos techniniai patikrinimai, nurodyti V priedo 3 dalyje.
3.
Kompetentinga institucija nustato, kaip turi būti išdėstyti mėginių ėmimo arba matavimo taškai, naudotini teršalų išmetimo
stebėsenai
.
4.
Visi
stebėsenos
rezultatai registruojami, apdorojami ir pateikiami taip, kad kompetentinga institucija galėtų patikrinti, ar laikomasi leidime nurodytų eksploatavimo sąlygų ir išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
35 straipsnis
Išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikymasis
Laikoma, kad į orą išmetamų teršalų ribinės vertės neviršytos, jei įvykdytos V priedo 4 dalyje nustatytos sąlygos.
36 straipsnis
Įvairų kurą deginantys įrenginiai
1.
Jeigu tai yra įvairų kurą deginantis įrenginys, kuriame vienu metu gali būti deginamas dviejų arba daugiau rūšių kuras, kompetentinga institucija nustato išmetamųjų teršalų ribines vertes tokia eiliškumo tvarka:
a)
ima kiekvienai atskirai kuro rūšiai ir išmetamąjam teršalui taikomą ribinę vertę, atitinkančią viso kurą deginančio įrenginio nominalų šiluminį našumą, kaip nurodyta V priedo 1 ir 2 dalyse;
b)
apskaičiuoja naudojamoms kuro rūšims proporcingas išmetamųjų teršalų ribines vertes, kurios gaunamos dauginant a punkte nurodytą atskirą išmetamojo teršalo ribinę vertę iš kiekvienos kuro rūšies šiluminio našumo,, ir dalijant šią sandaugą iš visų kuro rūšių šiluminių našumų sumos;
c)
sudeda naudojamoms kuro rūšims proporcingas išmetamųjų teršalų ribines vertes.
2.
Jeigu įvairų kurą deginantys įrenginiai savo reikmėms atskirai arba kartu su kitomis kuro rūšimis naudoja iš žalios naftos rafinavimo gaunamus distiliavimo ir perdirbimo likučius, Komisija gali pataisyti 1 dalį ir visiems šiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas yra 50MW arba daugiau, nustatyti išmetamo sieros dioksido vidutinę ribinę vertę.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
IV skyrius
Atliekų deginimo įrenginiams ir bendro atliekų deginimo įrenginiams taikomos specialiosios nuostatos
37 straipsnis
Taikymo sritis
1.
Šis skyrius taikomas atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiams, kurie degina arba bendrai degina kietas arba skystas atliekas.
Šiame skyriuje atliekų deginimo įrenginiai ir bendro atliekų deginimo įrenginiai apima visas deginimo linijas arba bendro deginimo linijas, atliekų priėmimo, laikymo, vietoje atliekamo pirminio apdorojimo įrenginius, atliekų kuro ir oro padavimo sistemas, katilus, išmetamųjų dujų valymo įrenginius, vietoje esančius likučių ir nuotekų valymo arba laikymo įrenginius, krovimo priemones, deginimo arba bendro deginimo operacijų tikrinimo sistemas, registruojančias ir atliekančias deginimo arba bendro deginimo sąlygų
stebėseną
.
Jei bendras atliekų deginimas atliekamas taip, kad pagrindinis įrenginio tikslas yra ne energijos arba materialių produktų gamyba, o terminis atliekų apdorojimas, įrenginys vadinamas atliekų deginimo įrenginiu.
2.
Šis skyrius netaikomas šiems įrenginiams:
a)
įrenginiams, kuriose apdorojamos tik toliau nurodytos atliekos:
i)
3 straipsnio
22 dalies
b punkte nurodytos atliekos;
ii)
radioaktyviosios atliekos;
iii)
gyvūnų skerdienos, kurių tvarkymą reglamentuoja 2002 m. spalio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1774/2002, nustatantis sveikatos taisykles gyvūninės kilmės šalutiniams produktams, neskirtiems vartoti žmonėms OL L 273, 2002 10 10, p. 1.
;
iv)
atliekos, atsiradusios žvalgant ir eksploatuojant naftos ir dujų telkinius iš atviroje jūroje esančių įrenginių ir deginamos tuose įrenginiuose;
b)
eksperimentiniai moksliniai tiriamieji ir bandymų įrenginiai, kuriuose siekiama patobulinti deginimo procesą ir kuriuose per metus apdorojama mažiau kaip 50 tonų atliekų.
38 straipsnis
Prašymai leidimams gauti
Prašyme išduoti leidimą atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiui aprašomos priemonės, kuriomis numatoma garantuoti, kad būtų įvykdyti šie reikalavimai:
a)
įrenginys suprojektuotas, įrengtas, bus prižiūrimas ir eksploatuojamas laikantis šio skyriaus reikalavimų ir atsižvelgiant į degintinų arba bendrai degintinų atliekų kategorijas;
b)
deginimo ir bendro deginimo procese gauta šiluma bus kiek įmanoma panaudota, gaminant šilumą, technologinį garą arba elektros energiją;
c)
bus kuo labiau sumažintas likučių kiekis ir kenksmingumas, o patys likučiai, jei įmanoma, perdirbti;
d)
likučiai, kurių neįmanoma išvengti, sumažinti arba perdirbti, bus šalinami laikantis nacionalinių ir Bendrijos teisės aktų.
39 straipsnis
Leidimo sąlygos
1.
Leidime pateikiama ši informacija:
a)
visų atliekų, kurios gali būti deginamos, kategorijų sąrašas, naudojant, jei įmanoma, bent Komisijos sprendimu 2000/532/EB sudarytame Europos atliekų sąraše nurodytas kategorijas ir pateikiant informaciją apie kiekvienos kategorijos atliekų kiekį;
b)
bendras įrenginio atliekų deginimo arba bendro deginimo pajėgumas;
c)
į orą ir vandenį išmetamų teršalų ribinės vertės;
d)
nuotekų pH, temperatūros ir nuotekų srauto reikalavimai
;
e)
mėginių ėmimo ir matavimo tvarka bei periodiškumas, kurie turi būti nustatyti siekiant įvykdyti teršalų išmetimo
stebėsenos
sąlygas;
f)
didžiausias leistinas valymo arba matavimo prietaisų techniškai neišvengiamo sustabdymo, sutrikimų arba gedimų laikotarpis, per kurį į orą išmetamų teršalų kiekis ir nuotekų kiekis gali viršyti nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes.
2.
Be 1 dalyje nustatytų reikalavimų, leidime išduotame pavojingas atliekas deginantiems atliekų deginimo įrenginiams arba bendro atliekų deginimo įrenginiams pateikiama ši informacija:
a)
skirtingų kategorijų atliekų, kurios gali būti deginamos, kiekių sąrašas;
b)
didžiausi ir mažiausi tų pavojingų atliekų srautai, išreikšti masės vienetais, jų didžiausias ir mažiausias kaloringumas ir didžiausias leistinas šių atliekų užterštumas PCB, PCP, chloru, fluoru, siera, sunkiaisiais metalais ir kitomis taršiosiomis medžiagomis.
3.
Valstybės narės gali sudaryti sąrašą atliekų, kurios turi būti įtrauktos į leidimą ir kurios gali būti bendrai deginamos tam tikrų kategorijų bendro atliekų deginimo įrenginiuose.
4.
Kompetentinga institucija periodiškai persvarsto ir prireikus atnaujina leidimo sąlygas.
40 straipsnis
Teršalų išmetimo kontrolė
1.
Iš atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginių išmetamos dujos šalinamos kontroliuojamai, per kaminus, kurių aukštis apskaičiuojamas atsižvelgiant į žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos reikalavimus.
2.
Iš atliekų deginimo įrenginių ir bendro atliekų deginimo įrenginių į orą išmetami teršalai neviršija VI priedo 3 ir 4 dalyse nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių arba išmetamųjų teršalų ribinių verčių, nustatytų pagal to priedo 4 dalį.
Jei bendro atliekų deginimo įrenginyje daugiau kaip 40 % šilumos išsiskiria deginant pavojingas atliekas arba įrenginys bendrai degina neapdorotas, įvairias komunalines atliekas, taikomos VI priedo 3 dalyje nurodytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
3.
Išmetamųjų dujų valymo nuotekų šalinimas į vandens telkinius kuo labiau ribojamas, o taršiųjų medžiagų koncentracija neviršija VI priedo 5 dalyje nustatytų išmetamų teršalų ribinių verčių.
4.
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės nustatomos toje vietoje, kur išmetamųjų dujų valymo nuotekos yra šalinamos iš atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginių.
Kai išmetamųjų dujų valymo nuotekos valomos ne atliekų deginimo ar bendro atliekų deginimo įrenginyje, o už jos ribų esančioje valymo įmonėje, skirtoje šios rūšies nuotekoms valyti, VI priedo 5 dalyje nurodytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės turi būti nustatomos toje vietoje, kur nuotekos šalinamos iš valymo įmonės. Jei išmetamųjų dujų valymo nuotekos eksploatavimo vietoje arba už jos ribų valomos kartu su kitomis nuotekomis, veiklos vykdytojas, naudodamasis VI priedo 6 dalies 2 punkte nurodytų matavimų rezultatais, atlieka atitinkamus masės balanso skaičiavimus, kad nustatytų išmetamųjų teršalų kiekį galutinėse šalinamose nuotekose, kurios gali būti priskiriamos išmetamųjų dujų valymo nuotekoms.
Jokiu būdu negalima skiesti nuotekų tam, kad nebūtų viršytos VI priedo 5 dalyje nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
5.
Atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginių teritorijos, įskaitant atliekų laikymui skirtus plotus, projektuojamos ir eksploatuojamos taip, kad būtų išvengta neleistino ir netikėto dirvožemio, paviršinio ir požeminio vandens užteršimo bet kokiomis taršiosiomis medžiagomis.
Numatomos talpyklos, skirtos užterštoms lietaus vandens nuotekoms iš atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginių teritorijos arba vandeniui, užterštam po išsiliejimo arba panaudoto gaisrui gesinti. Talpykla turi būti pakankamo dydžio, kad užtikrintų galimybę tokius vandenis patikrinti, o prireikus prieš šalinimą išvalyti.
6.
Nepažeidžiant
44 straipsnio
4 dalies c punkto nuostatų, jei viršijamos išmetamųjų teršalų ribinės vertės, darbas atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginyje arba atskirose atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginio krosnyse be jokių išlygų nutraukiamas ir atliekos nedeginamos daugiau kaip keturias valandas iš eilės.
Tokiomis sąlygomis per metus iš viso galima dirbti ne daugiau kaip 60 valandų.
Antroje pastraipoje nustatytas terminas taikomas toms krosnims, kurios turi vienintelę išmetamųjų dujų valymo priemonę.
41 straipsnis
Avarija
Avarijos atveju veiklos vykdytojas kuo skubiau sumažina operacijų skaičių arba nutraukia darbą, kol bus atkurtos normalios darbo sąlygos.
42 straipsnis
Teršalų išmetimo
stebėsena
1.
Valstybės narės užtikrina, kad teršalų išmetimo
stebėsena
būtų atliekama pagal VI priedo 6 ir 7 dalis.
2.
Automatinių matavimo sistemų diegimas ir darbas yra kontroliuojami, kasmet atliekami techniniai jų patikrinimai, nurodyti VI priedo 6 dalies 1 punkte.
3.
Kompetentinga institucija nustato, kaip turi būti išdėstyti mėginių ėmimo arba matavimo taškai, naudotini teršalų išmetimo
stebėsenai
.
4.
Visi
stebėsenos
rezultatai registruojami, apdorojami ir atitinkamai pateikiami, kad kompetentinga institucija galėtų patikrinti, ar laikomasi leidime nurodytų eksploatavimo sąlygų arba išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
5.
Kai Bendrijoje tampa prieinami atitinkami matavimo būdai, Komisija nustato datą, nuo kurios turi būti atliekami nuolatiniai į orą išmetamų sunkiųjų metalų, dioksinų ir furanų matavimai.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
43 straipsnis
Išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikymasis
Laikoma, kad į orą ir vandenį išmetamų teršalų ribinės vertės neviršytos, jei įvykdytos VI priedo 8 dalyje nustatytos sąlygos.
44 straipsnis
Eksploatacijos sąlygos
1.
Atliekų Deginimo įrenginiai eksploatuojami taip, kad būtų pasiektas toks deginimo lygis, kad bendras organinės anglies kiekis nuosėdose ir šlake būtų mažesnis kaip 3 %, o užsidegimo momentu medžiaga netektų mažiau kaip 5 % sausosios dalies. Prireikus taikomi išankstinio atliekų apdorojimo būdai.
2.
Atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiai projektuojami, statomi, įrengiami ir eksploatuojami taip, kad deginant ir bendrai deginant atliekas išsiskyrusių dujų temperatūra po paskutiniojo oro įpurškimo, kontroliuojamai ir tolygiai, netgi pačiomis nepalankiausiomis sąlygomis, bent dvi sekundes būtų padidinta iki ne mažiau kaip 850 °C.
Deginant arba bendrai deginant pavojingas atliekas, kuriose yra daugiau kaip 1 % halogenintų organinių medžiagų chloro pavidalu, temperatūra, reikalinga atitikčiai pirmai pastraipai užtikrinti, yra ne mažesnė kaip 1100°C.
Pirmoje ir antroje pastraipoje nurodytos temperatūros atliekų deginimo įrenginiuose matuojamos prie degimo kameros vidinės sienelės. Kompetentinga institucija gali leisti atlikti matavimus kitame tipiniame degimo kameros taške.
3.
Kiekvienoje atliekų deginimo įrenginio degimo kameroje įtaisomas bent vienas papildomas degiklis. Šis degiklis automatiškai įsijungia, kai po paskutiniojo degimo oro įpurškimo degimo dujų temperatūra nukrinta žemiau šio straipsnio 2 dalyje nustatytų temperatūrų. Jis taip pat naudojamas kiekvieną kartą pradedant arba užbaigiant deginimo operacijas, kad būtų garantuota, jog šių operacijų metu visada ir tol, kol degimo kameroje yra nesudegusių atliekų, bus palaikomos minėtos temperatūros.
Papildomam degikliui nenaudojamas kuras, kuriam degant gali būti išmetama teršalų daugiau negu deginant gazoliną, apibūdintą 1993 m. kovo 23 d. Tarybos direktyvos 93/12/EEB, susijusios su sieros kiekiu tam tikrų rūšių skystajame kure OL L 74, 1993 3 27, p. 81.
, 1 straipsnio 1 dalyje, suskystintas dujas arba gamtines dujas.
4.
Atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiai eksploatuoja automatinę sistemą, neleidžiančią paduoti atliekų šiais atvejais:
a)
įjungiant, kol temperatūra nesiekia 2 dalyje nurodytos temperatūros arba temperatūros, kuri nustatoma remiantis
45 straipsnio
1 dalies nuostatomis;
b)
kiekvieną kartą, kai nepalaikoma 2 dalyje nurodyta temperatūra arba temperatūra, nustatoma remiantis
45 straipsnio
1 dalies nuostatomis;
c)
kiekvieną kartą, kai nuolatiniai matavimai rodo, kad dėl išmetamųjų dujų valymo įrengimų sutrikimų arba gedimų viršijama kuri nors išmetamųjų teršalų ribinė vertė.
5.
Atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiuose gauta šiluma, jei tik įmanoma, panaudojama.
6.
Infekuotos atliekos iš gydymo įstaigų dedamos tiesiai į krosnį, prieš tai jų nemaišant su kitų kategorijų atliekomis ir tiesiogiai jų netvarkant.
7.
Valstybės narės užtikrina, kad atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginį eksploatuotų ir kontroliuotų fizinis asmuo, turintis tam reikalingą kompetenciją.
45 straipsnis
Leidimas pakeisti eksploatacijos sąlygas
1.
Jei kitų šio skyriaus reikalavimų yra laikomasi, kompetentinga institucija gali patvirtinti sąlygas, kurios skiriasi nuo nurodytųjų 45 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse, o kalbant apie temperatūrą – to straipsnio 4 dalyje, ir kurios nurodytos leidime tam tikrų kategorijų atliekoms arba tam tikriems šiluminiams procesams. Valstybės narės gali nustatyti ši patvirtinimą reglamentuojančias taisykles.
2.
Pakeitus atliekų deginimo įrenginių eksploatacijos sąlygas, neturi atsirasti daugiau likučių arba likučių, kuriuose yra daugiau organinių taršiųjų medžiagų negu likučiuose, kurių atsirastų
44 straipsnio
1, 2 ir 3 dalyse nurodytomis sąlygomis.
3.
Atliekų deginimo įrenginiai, kuriems leista pakeisti eksploatacijos sąlygas pagal 1 dalį, turi bent neviršyti VI priedo 3 dalyje bendrajai organinei angliai ir CO nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
Iki 2002 m. gruodžio 28 d. eksploatuoti ir leidimą turėję medienos ir popieriaus pramonėje naudojami katilai, kuriuose bendrai deginamos žievės atliekos jų susidarymo vietoje ir kuriems buvo leista pakeisti eksploatacijos sąlygas pagal 1 dalį, neviršija bent VI priedo 3 dalyje bendrajai organinei angliai nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
4.
Apie visas eksploatacijos sąlygas, patvirtintas remiantis 1, 2 ir 3 dalimis, ir atliktų patikrinimų rezultatus valstybės narės praneša Komisijai, teikdamos informaciją pagal
66 straipsnyje
nustatytus ataskaitų teikimo reikalavimus.
46 straipsnis
Atliekų pristatymas ir priėmimas
1.
Atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginio veiklos vykdytojas imasi visų būtinų atsargos priemonių, susijusių su atliekų pristatymu bei priėmimu, kad kiek įmanoma išvengtų arba apribotų oro, dirvožemio, paviršinio bei požeminio vandens taršą bei kitą neigiamą poveikį aplinkai, kvapus, triukšmą ir tiesioginį pavojų žmonių sveikatai.
2.
Prieš priimdamas atliekas į atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginį veiklos vykdytojas pagal Komisijos sprendime 2000/532/EB pateiktą Europos atliekų sąrašą nustato kiekvienos kategorijos atliekų masę.
3.
Prieš priimdamas į atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginį pavojingas atliekas, veiklos vykdytojas surenka apie tas atliekas visą įmanomą informaciją, kad įsitikintų, ar jos atitinka
39 straipsnio
2 dalyje nurodytus leidimų reikalavimus.
Informacija yra tokia:
a)
visa administracinė informacija apie atliekų susidarymo procesą, aprašytą 4 dalies a punkte nurodytuose dokumentuose;
b)
atliekų fizinė ir, jei įmanoma, cheminė sudėtis ir visa kita informacija, būtina norint įvertinti, ar jos tinka numatytam deginimo procesui;
c)
atliekų pavojingosios savybės, medžiagos, su kuriomis jos negali būti maišomos, ir atsargumo priemonės, kurių būtina imtis tvarkant atliekas.
4.
Prieš priimdamas pavojingas atliekas į atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginį veiklos vykdytojas atlieka šias būtiniausias procedūras:
a)
patikrina dokumentus, kurių reikalaujama pagal Direktyvą
2008/98/EB
, o jei įmanoma – ir tuos, kurių reikalaujama pagal 1993 m. vasario 1 d. Tarybos direktyvą (EEB) Nr. 259/93 dėl atliekų vežimo Europos bendrijos viduje, į Bendriją ir iš jos priežiūros ir kontrolės OL L 30, 1993 2 6, p. 1.
, ir teisės aktus dėl pavojingų prekių vežimo;
b)
ima tipinius mėginius, nebent tai būtų netikslinga, jei įmanoma, prieš iškraunant, kad taikant kontrolės priemones būtų patikrintas atitikimas 3 dalyje numatytai informacijai ir kad kompetentingos institucijos galėtų nustatyti apdorojamų atliekų pobūdį.
B punkte nurodyti mėginiai saugomi mažiausiai vieną mėnesį po atitinkamų atliekų sudeginimo arba bendro sudeginimo.
5.
Kompetentinga institucija atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiams, priklausantiems įrenginiui, kuriam taikomas II skyrius, ir deginantiems arba bendrai deginantiems tik tame įrenginyje susidariusias atliekas gali leisti nesilaikyti 2, 3 ir 4 dalių.
47 straipsnis
Likučiai
1.
Likučių kiekis ir kenksmingumas turi būti sumažintas. Likučiai perdirbami, jei įmanoma, tiesiogiai įmonėje arba už jos ribų.
2.
Sausieji likučiai dulkių pavidalu vežami ir laikinai sandėliuojami taip, kad nepatektų į aplink.
3.
Prieš nustatant, kur likučiai bus vežami pašalinti arba perdirbti, atliekami atitinkami bandymai likučių fizinėms bei cheminėms savybėms bei galimam taršumui nustatyti. Tiriama bendra tirpioji frakcija ir sunkiųjų metalų tirpioji frakcija.
48 straipsnis
Esminis pakeitimas
Atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginių, deginančių tik nepavojingas atliekas įrenginyje, kuriam taikomas II skyrius, eksploatacijos pakeitimas, susijęs su pavojingų medžiagų deginimu arba bendru deginimu, laikomas esminiu pakeitimu.
49 straipsnis
Ataskaitų teikimas ir visuomenės informavimas apie atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginius
1.
Prašymai dėl naujų leidimų steigti atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginius pateikiami vienoje arba keliose vietose, kuriose per tam tikrą laiką visuomenė gali , su jais susipažinti, kad prieš kompetentingai institucijai priimant sprendimą galėtų pareikšti savo pastabas apie prašymus. Tas sprendimas, įskaitant bent leidimo kopiją ir visus vėlesnius pakeitimus, taip pat pateikiamas susipažinti visuomenei.
2.
66 straipsnyje
nurodytoje ataskaitoje apie atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginius, kurių nominalus pajėgumas yra dvi arba daugiau tonų per valandą, nurodoma informacija apie įmonės veiklą ir
stebėseną
, deginimo arba bendro deginimo procesą ir duomenys apie į orą bei vandenį išmetamų teršalų kiekį, lyginant juos su išmetamųjų teršalų ribinėmis vertėmis. Ta informacija pateikiama visuomenei.
3.
Kompetentinga institucija sudaro ir pateikia visuomenei atliekų deginimo bei bendro atliekų deginimo įrenginių, kurių nominalus pajėgumas mažesnis kaip dvi tonos per valandą, sąrašą.
V skyrius
Organinius tirpiklius naudojantiems įrenginiams ir veiklai taikomos specialiosios nuostatos
50 straipsnis
Taikymo sritis
Šis skyrius taikomas VII priedo 1 dalyje išvardytų rūšių veiklai, kurią vykdant atitinkamais atvejais pasiekiamos to priedo 2 dalyje nurodytos slenkstinės suvartojimo ribos.
51 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame skyriuje vartojamų terminų apibrėžtys:
1)
esamas įrenginys – veikiantis įrenginys, kurį eksploatuoti leidimas buvo išduotas arba tinkamai parengtas prašymas išduoti leidimą pateiktas iki 2001 m. balandžio 1 d., jei įrenginys pradėtas eksploatuoti ne vėliau kaip 2002 m. balandžio 1 d.;
2)
išmetamosios dujos – dujos, kuriose yra lakiųjų organinių junginių ar kitų teršalų, negrįžtamai išleidžiamos į orą pro kaminą ar taršos mažinimo įrangą;
3)
lakieji išmetalai – lakieji organiniai junginiai, išskyrus esančius išmetamosiose dujose, taip pat produktuose esantys tirpikliai, išleidžiami į orą, dirvožemį ir vandenį, jei VII priedo 2 dalyje nenumatyta kitaip;
4)
bendras išmetamųjų teršalų kiekis – lakiųjų išmetalų ir išmetamųjų dujų kiekio suma;
5)
mišinys – 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) OL L
396, 2006 12 30, p. 1.
3 straipsnio 2 dalyje apibrėžtas mišinys;
6)
klijai – atskiroms gaminio dalims sulipinti naudojamas mišinys, įskaitant visus organinius tirpiklius arba mišinius, kuriuose yra tinkamai jam naudoti būtinų organinių tirpiklių;
7)
rašalas – tekstui arba vaizdui ant paviršiaus atspausti naudojamas mišinys, įskaitant visus organinius tirpiklius ar mišinius, kuriuose yra tinkamai jam naudoti būtinų organinių tirpiklių;
8)
lakas – permatoma danga;
9)
suvartojimas – visos per kalendorinius metus ar bet kurį kitą 12 mėnesių laikotarpį įrenginio organinių tirpiklių sąnaudos, atėmus lakiuosius organinius junginius, regeneruotus pakartotinai naudoti;
10)
sąnaudos – organinių tirpiklių kiekis ir jų kiekis mišiniuose, kurie naudojami vykdant veiklą, tarp jų ir tirpiklių, kurie buvo perdirbti įrenginyje ar už jo ribų ir kurie apskaitomi kaskart juos naudojant tai veiklai vykdyti;
11)
pakartotinis naudojimas – iš įrenginio regeneruotų organinių tirpiklių naudojimas techniniams ar komerciniams tikslams, taip pat jų kaip kuro naudojimas, išskyrus tokio regeneruoto organinio tirpiklio, kaip atliekų, galutinį šalinimą;
12)
ribojimo sąlygos – sąlygos, kuriomis įrenginys eksploatuojamas taip, kad lakieji organiniai junginiai, išsiskiriantys dėl tokios veiklos, yra surenkami ir išleidžiami pro kaminą arba taršos mažinimo įrangą juos kontroliuojant, ir dėl to nėra vienareikšmiškai laikomi lakiaisiais išmetalais;
13)
paleidimo ir sustabdymo operacijos – operacijos, išskyrus nuolatines svyravimo fazes, per kurias veikla, įranga, įrenginio dalis ar talpykla pradedama eksploatuoti ar sustabdoma arba paleidžiama tuščiąja eiga ar grąžinama į darbo režimą.
52 straipsnis
Pavojingų medžiagų pakaitalai
Medžiagos ar mišiniai, kuriuose yra lakiųjų organinių junginių, pagal Direktyvą 67/548/EEB klasifikuojamų kaip kancerogeninių, mutageninių arba toksiškų reprodukcijai, ir kurie todėl priskiriami rizikos frazėms R45, R46, R49, R60 arba R61, ar turi būti jomis pažymėti,, jei įmanoma, keičiami mažiau kenksmingomis medžiagomis ar mišiniais.
53 straipsnis
Teršalų išmetimo kontrolė
1.
Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti atitiktį kuriai nors vienai iš šių sąlygų:
a)
iš įrenginių išmetamų lakiųjų organinių junginių kiekis neviršija išmetamųjų dujų ribinių verčių ir lakiųjų išmetalų ribinių verčių, arba bendrų išmetamųjų teršalų ribinių verčių, bei laikomasi VII priedo 2 ir 3 dalyse nustatytų kitų reikalavimų;
b)
įrenginiai atitinka VII priedo 5 dalyje išdėstytus Taršos mažinimo plano reikalavimus, jei sumažintas išmetamųjų teršalų kiekis lygiavertis kiekiui, pasiektam taikant a punkte nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes.
Valstybės narės Komisijai pagal
66 straipsnio
1 dalį praneša apie pažangą, padarytą siekiant b punkte nurodyto lygiaverčio išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimo.
2.
Nukrypstant nuo 1 dalies a punkto, jei veiklos vykdytojas kompetentingai institucijai įrodo, kad konkretaus įrenginio lakiųjų išmetalų ribinė vertė yra techniniu ir ekonominiu požiūriu neįmanoma, kompetentinga institucija gali leisti, kad išmetamųjų teršalų kiekis viršytų tą ribinę vertę, jei žmonių sveikatai ir aplinkai nenumatomas didelis pavojus ir jei veiklos vykdytojas kompetentingai institucijai įrodo, kad taikomos geriausios galimos priemonės.
3.
Nukrypstant nuo 1 dalies, vykdant VII priedo 2 dalies lentelės 8 skiltyje nurodytą dengimo veiklą, kuri negali būti vykdoma ribojimo sąlygomis, kompetentinga institucija gali leisti, kad iš įrenginio išmetamas teršalų kiekis neatitiktų toje straipsnio dalyje nustatytų reikalavimų, jei veiklos vykdytojas kompetentingai institucijai įrodo, kad ši atitiktis techniniu ir ekonominiu požiūriu neįmanoma ir kad taikomos geriausios galimos priemonės.
4.
Valstybės narės pagal
66 straipsnio
2 dalį praneša Komisijai apie 2 ir 3 dalyse nurodytas išimtis.
5.
Lakiųjų organinių junginių, kurie priskiriami rizikos frazėms R40, R45, R46, R49, R60, R61 arba R68 ar privalo būti jomis pažymėti, išmetimas, kiek tai įmanoma techniniu ir ekonominiu požiūriu, kontroliuojamas ribojimo sąlygomis,, siekiant apsaugoti visuomenės sveikatą ir aplinką, ir neviršija VII priedo 4 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
6.
Įrenginiuose, kuriuose vykdoma dviejų ar daugiau rūšių veikla, kurių kiekviena viršija VII priedo 2 dalyje nurodytas slenkstines ribas:
a)
5 dalyje nurodytų medžiagų atžvilgiu laikomasi toje dalyje kiekvienos rūšies veiklai keliamų reikalavimų;
b)
kitų medžiagų atžvilgiu:
i)
laikomasi 1 dalyje kiekvienos rūšies veiklai keliamų reikalavimų, arba
ii)
bendras išmetamų lakiųjų organinių junginių kiekis neviršija kiekio, kuris susidarytų taikant i papunktį.
7.
Imamasi visų reikiamų atsargos priemonių išmetamam lakiųjų organinių junginių kiekiui kuo labiau sumažinti per įrenginio paleidimo ir sustabdymo operacijas.
54 straipsnis
Teršalų išmetimo
stebėsena
Valstybės narės užtikrina, kad pagal VII priedo 6 dalį būtų matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis, nurodydamos tai leidimo sąlygose arba nustatydamos bendrąsias privalomas taisykles.
55 straipsnis
Atitiktis išmetamųjų teršalų ribinėms vertėms
Laikoma, kad išmetamųjų dujų kiekis atitinka ribines vertes, jei įvykdytos VII priedo 8 dalyje nustatytos sąlygos.
56 straipsnis
Atitikties ataskaitų teikimas
8 straipsnio 1 dalyje nurodytoje ataskaitoje įrodoma atitiktis kuriam nors iš šių punktų:
a)
išmetamųjų dujų ribinėms vertėms, lakiųjų išmetalų ribinėms vertėms ir bendro išmetamųjų teršalų kiekio ribinėms vertėms;
b)
VII priedo 5 dalyje nurodytiems Taršos mažinimo plano reikalavimams;
c)
išimtims, suteiktoms pagal
53 straipsnio
2 ir 3 dalis.
Atitikties ataskaitoje gali būti pateikti tirpiklių valdymo planai, parengti pagal VII priedo 7 dalį.
57 straipsnis
Esminiai esamų įrenginių pakeitimai
1.
Esamo įrenginio didžiausio per dieną vidutiniškai suvartojamų organinių tirpiklių masės pokytis, kai įrenginys eksploatuojamas pagal projektinį galingumą, išskyrus paleidimo ir sustabdymo operacijas bei įrangos remontą, laikomas esminiu, jei dėl jo išmetamų lakiųjų organinių junginių kiekis padidėja daugiau kaip:
–
25 %, jei tai įrenginys, kuriame vykdoma veikla atitinka VII priedo 2 dalies lentelės 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 arba 17 skiltyse nurodytas žemiausias slenkstines ribas, o jei tai kita VII priedo 2 dalyje nurodyta veikla, – kurią vykdant tirpiklių suvartojama mažiau nei 10 tonų per metus;
–
10 %, jei tai visi kiti įrenginiai.
2.
Jeigu esamame įrenginyje atliekamas esminis pakeitimas arba jeigu po to, kai įrenginyje buvo atliktas esminis pakeitimas, jis pirmą kartą patenka į šios direktyvos taikymo sritį, ta įrenginio dalis, kurioje buvo atliktas esminis pakeitimas, laikoma nauju įrenginiu arba esamu įrenginiu, jei viso įrenginio bendras išmetamųjų teršalų kiekis neviršija kiekio, kuris būtų apskaičiuotas, jei ta dalis, kurioje buvo atliktas esminis pakeitimas, būtų laikoma nauju įrenginiu.
3.
Jei atliekamas esminis pakeitimas, kompetentinga institucija patikrina, ar įrenginys atitinka šios direktyvos reikalavimus.
58 straipsnis
Keitimasis informacija apie organinių tirpiklių pakaitalus
Komisija organizuoja informacijos apie organinių tirpiklių naudojimą ir galimus jų pakaitalus, taip pat technologijas, kurios turi mažiausiai poveikio orui, vandeniui, dirvožemiui, ekosistemoms ir žmonių sveikatai, keitimąsi su valstybėmis narėmis, susijusiais pramonės sektoriais ir aplinkosaugos nevyriausybinėmis organizacijomis.
Organizuojamas keitimasis informacija šiais klausimais:
a)
tinkamumas naudoti;
b)
galimos pasekmės žmonių sveikatai, visų pirma poveikis profesinėje aplinkoje;
c)
galimas poveikis gamtai;
d)
pasekmės ūkiui, visų pirma galimų alternatyvų sąnaudos ir nauda.
59 straipsnis
Informacijos prieinamumas
1.
Visuomenei sudaromos sąlygos susipažinti su kompetentingos institucijos sprendimu – bent leidimo kopija bei vėlesniais jo pratęsimais.
Visuomenei sudaromos sąlygos susipažinti su įrenginiams taikomomis bendrosiomis privalomomis taisyklėmis ir įrenginių, kuriems turi būti suteiktas leidimas ir kurie turi būti registruojami, sąrašu.
2.
Visuomenei sudaromos sąlygos susipažinti su kompetentingos institucijos turimais
54 straipsnyje
numatyto teršalų išmetimo
stebėsenos
rezultatais.
3.
1 ir 2 dalys taikomos atsižvelgiant į apribojimus, numatytus Direktyvos 2003/4/EB 4 straipsnio 1 ir 2 dalyse.
VI skyrius
Titano dioksido gamybos įrenginiams taikomos specialiosios nuostatos
60 straipsnis
Taikymo sritis
Šis skyrius taikomas titano dioksido gamybos įrenginiams.
61 straipsnis
Draudimas šalinti atliekas
Valstybės narės draudžia į vandens telkinius, jūrą arba vandenyną šalinti šias atliekas:
1)
kietąsias atliekas;
2)
iš įrenginių, kuriuose taikomas sulfato metodas išleidžiamą pokristalizacinį tirpalą, gautą atliekant filtravimą po titanilo sulfato tirpalo hidrolizės; taip pat ir su tokiais tirpalais susijusias rūgščių atliekas, kuriose yra daugiau nei 0,5 % laisvos sulfato rūgšties ir įvairių sunkiųjų metalų, įskaitant rūgščių atliekas, atskiestas tiek, kad jose yra 0,5 % ar mažiau laisvos sulfato rūgšties;
3)
iš įrenginių, kuriuose taikomas chlorido metodas, išmetamas atliekas, kuriose yra daugiau kaip 0,5 % laisvos druskos rūgšties ir įvairių sunkiųjų metalų, įskaitant atliekas, atskiestas tiek, kad jose yra 0,5 % ar mažiau laisvos sulfato rūgšties;
4)
filtravimo druskas, dumblą ir skystas atliekas, susidariusias apdorojant (koncentruojant ar neutralizuojant) 2 ir 3 dalyse nurodytas atliekas, kuriose yra įvairių sunkiųjų metalų; į tokias atliekas neįeina neutralizuotos, filtruotos ar dekantuotos atliekos, kuriose yra tik sunkiųjų metalų pėdsakų ir kurių pH dydis prieš atskiedžiant yra didesnis kaip 5,5.
62 straipsnis
Į vandenį išmetamų teršalų
stebėsenos
1.
Iš įrenginių į vandenį išmetamų teršalų kiekis neviršija VIII priedo 1 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
2.
Valstybės narės imasi būtinų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad ūminio toksiškumo bandymai būtų atliekami pagal VIII priedo 2 dalies 1 punktą ir kad šių bandymų rezultatai atitiktų VIII priedo 2 dalies 2 punkte nustatytas vertes.
63 straipsnis
Teršalų išmetimo į orą prevencija ir kontrolė
1.
Užtikrinama rūgšties lašelių išmetimo iš įrenginių prevencija;
2.
Iš įrenginių į orą išmetamų teršalų kiekis neviršija VIII priedo 3 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
64 straipsnis
Teršalų išmetimo ir aplinkos
stebėsena
1.
Valstybės narės užtikrina teršalų išmetimo į vandenį
stebėseną
, kad kompetentinga institucija galėtų patikrinti, ar laikomasi leidimo sąlygų ir
62 straipsnio
.
2.
Valstybės narės užtikrina teršalų išmetimo į orą
stebėseną
, kad kompetentinga institucija galėtų patikrinti, ar laikomasi leidimo sąlygų ir
63 straipsnio
.
Tokia
stebėsena
būtinai apima VII priedo 5 dalyje numatytą teršalų išmetimo
stebėseną
.
3.
Valstybės narės pagal VIII priedo 4 dalį užtikrina aplinkos, kurią veikia iš titano dioksido gamybos įrenginių į vandenį išleidžiamos atliekos,
stebėseną
.
4.
Stebėsena
vykdoma pagal CEN standartus; jei CEN standartų nėra, taikomi ISO, nacionaliniai arba tarptautiniai standartai, kurie užtikrins lygiavertės mokslinės kokybės duomenis.
VII skyrius
Komitetas, pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
65 straipsnis
Kompetentingos institucijos
Valstybės narės paskiria kompetentingas institucijas ir įstaigas, atsakingas už šioje direktyvoje nustatytų įpareigojimų vykdymą.
66 straipsnis
Valstybių narių perduodama informacija
1.
Valstybės narės užtikrina, kad Komisija gautų informaciją apie šios direktyvos įgyvendinimą, teršalų išmetimo ir kitokio poveikio aplinkai tipinius duomenis, išmetamųjų teršalų ribines vertes ir geriausių galimų priemonių taikymą pagal 15 ir 16 straipsnius
ir apie pagal 16 straipsnio 3 dalį taikomas išimtis
.
Valstybės narės rengia ir nuolatos atnaujina nacionalines informavimo sistemas, kad pirmoje pastraipoje nurodyta informacija
Komisijai
būtų prieinama elektronine forma.
Valstybės narės pateikia visuomenei suteiktos informacijos santrauką.
2.
Komisija nustato, kokio tipo ir formato informaciją valstybės narės turi teikti pagal 1 dalį.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti ją papildant, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
3.
Per trejus metus nuo 71 straipsnio 1 dalyje nurodytos dienos, o vėliau kas trejus metus Komisija, remdamasi 1 dalyje nurodyta informacija, Europos Parlamentui ir Tarybai teikia šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą ir prireikus teisės akto pasiūlymą.
67 straipsnis
Daliniai priedų pakeitimai
1.
Remdamasi geriausiomis galimomis priemonėmis
, nurodytomis atitinkamuose GGP informaciniuose dokumentuose,
Komisija
per 12 mėnesių nuo GGP informacinio dokumento, nurodyto 14 straipsnyje, paskelbimo remiantis su GGP susijusiomis išvadomis GGP informaciniame dokumente, koreguoja V, VI, VII, VIII priedus nustatydama išmetamųjų teršalų ribines vertes kaip minimalius reikalavimus
.
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės gali būti papildytos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis ir stebėsena bei atitikties reikalavimais, su sąlyga, kad gali būti pasiektas lygiavertis aplinkos apsaugos lygis.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
2.
Prieš priimdama pirmoje dalyje nurodytas priemones Komisija konsultuojasi su atitinkamais pramonės atstovais ir nevyriausybinėmis organizacijomis, skatinančiomis aplinkos apsaugą, ir pateikia ataskaitą apie konsultacijų rezultatus ir tai, kaip į juos buvo atsižvelgta.
68 straipsnis
Minimalūs reikalavimai
1.
Nepažeidžiant 67 straipsnio Komisija per 12 mėnesių nuo GGP informacinio dokumento paskelbimo pagal 14 straipsnio nuostatas ir remiantis su GGP susijusiomis išvadomis GGP informaciniame dokumente kaip minimalius reikalavimus nustato išmetamųjų teršalų ribines vertes ir stebėsenos bei atitikties reikalavimus. Išmetamųjų teršalų ribinės vertės gali būti papildytos lygiaverčiais parametrais arba techninėmis priemonėmis, jei taikant šiuos lygiaverčius parametrus gali būti pasiektas lygiavertis aplinkos apsaugos lygis.
Šie minimalūs reikalavimai skirti dideliam susijusios veiklos ar įrangos poveikiui aplinkai ir pagrįsti GGP–ITK.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
2.
Prieš priimdama pirmoje dalyje nurodytas įgyvendinimo priemones Komisija konsultuojasi su atitinkamomis pramonės ir nevyriausybinėmis organizacijomis, skatinančiomis aplinkos apsaugą, ir pateikia ataskaitą apie konsultacijų rezultatus ir tai, kaip į juos buvo atsižvelgta.
3.
Pagal 1 ir 2 dalies nuostatas Komisija visų pirma iki 2011 m. gruodžio 31 d. nustato išmetamųjų teršalų ribines vertes ir stebėseną bei atitikties reikalavimus I priedo 2.1 ir 2.2 punktuose nurodytų įrenginių išmetamiems dioksinams ir furanams.
Valstybės narės arba jų kompetentingos institucijos dioksinų ir furanų išmetimui gali nustatyti griežtesnes išmetamųjų teršalų ribines vertes.
Tokios priemonės, skirtos šios direktyvos neesminėms nuostatoms iš dalies pakeisti, priimamos laikantis 69 straipsnio 2 dalyje nurodytos reguliavimo procedūros su tikrinimu.
69 straipsnis
Komiteto procedūra
1.
Komisijai padeda komitetas.
2.
Kai daroma nuoroda į šią straipsnio dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1–4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
70 straipsnis
Nuobaudos
Valstybės narės nustato nuobaudas, taikytinas pažeidus nacionalines nuostatas, priimtas vadovaujantis šia direktyva. Šios nuobaudos yra veiksmingos, proporcingos ir atgrasomos. Valstybės narės Komisijai praneša apie tas nuostatas ne vėliau kaip iki ..., o apie bet kokius vėlesnius jų pakeitimus – nedelsdamos.
71 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinius teisės aktus
1.
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki ... *
18 mėnesių po šios direktyvos įsigaliojimo.
, įgyvendina 2 straipsnį, 3 straipsnio 4 dalį, 3 straipsnio
15
–18 dalis,
20 straipsnį,
4 straipsnio 2 dalį, 5, 6 straipsnius, 8 straipsnio 1 dalį, 9 straipsnio 2 dalies b punktą, 12 straipsnio 8 dalį, 13 straipsnio 1 dalies e punktą, 14 straipsnį, 15 straipsnio 1 dalies d punktą, 3–5 dalis, 16 straipsnio 2–5 dalis, 17 straipsnį, 18 straipsnio 2–4 dalis, 22 straipsnio 2–3 dalis, 4 dalies b ir d punktus, 23, 24, 25 straipsnius, 26 straipsnio 1 dalies d punktą,
26 straipsnio
2 ║ dalies c–g punktus, 29
straipsnį
,
31 straipsnį, 32 straipsnio
3 dalį,
34 straipsnio
2–4 dalis,
35 straipsnį
,
36 straipsnio
2 dalį,
42 straipsnio
5 dalį,
64 straipsnio
2 ir 4 dalis,
65–66 straipsnius
, I priedo 1.1 punktą, 2.5 punkto c papunktį, 3.5, 4.7, 5.2, 5.3 punktus, 6.1 punkto c papunktį, 6.4 punkto b papunktį, 6.6, 6.9, 6.10 punktus, IV priedo 1 punkto b papunktį, V priedo 1–4 dalis, VI priedo 1 dalies b punktą, 4 dalies 2.2, 3.1 ir 3.2 punktus, 6 dalies 2.5, 2.6 punktus, VII priedo 7 dalies 3 punktą, VIII priedo 1 dalies 1 punktą, 2 punkto c papunktį, 3 dalies 2 ir 3 punktus. Jos nedelsdamos perduoda Komisijai tų nuostatų tekstą ir tų nuostatų bei šios direktyvos atitikmenų lentelę.
Jos taiko šias nuostatas nuo ...
*
. Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma oficialiai jas skelbiant. Valstybės narės nustato tokią nuorodos darymo tvarką.
2.
Valstybės narės Komisijai pateikia šios direktyvos taikymo srityje priimtų pagrindinių nacionalinių įstatymų nuostatų tekstus.
72 straipsnis
Panaikinimas
1.
Direktyvos 78/176/EEB, 82/883/EEB, 92/112/EEB, 96/61/EB, 1999/13/EB ir 2000/76/EB su pakeitimais, padarytais IX priedo A dalyje išvardytais aktais, panaikinamos nuo ... **
3 metai po šios direktyvos įsigaliojimo.
*, nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su IX priedo B dalyje nurodytais direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo terminais.
2.
Direktyva 2001/80/EB su pakeitimais, padarytais IX priedo A dalyje išvardytais teisės aktais, panaikinama, ir panaikinimas įsigalioja 2016 m. sausio 1 d., nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų, susijusių su IX priedo B dalyje nustatytais direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę ir taikymo terminais.
3.
Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir aiškinamos pagal šios direktyvos X priede pateiktą atitikmenų lentelę.
73 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1.
I priedo 1.2, 1.3, 1.4, 2.1–2.4 punktuose, 2.5 punkto a ir b papunkčiuose, 2.6, 3, 4.1–4.6, 5.1, 5.2 punktuose, 5.3 punkto a ir b papunkčiuose, 5.4 punkte, 6.1 punkto a ir b papunkčiuose, 6.2–6.5 punktuose, 6.6 punkto b ir c papunkčiuose, 6.7 ir 6.8 punktuose nurodytiems įrenginiams, taip pat 1.1 punkte nurodytiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas yra 50 MW arba didesnis, ir 6.6 punkto a papunktyje nurodytiems, daugiau kaip 40 000 vietų paukščiams turintiems įrenginiams, kurie yra eksploatuojami, kuriems išduotas leidimas arba kurie iki 71 straipsnio 1 dalyje nurodytos dienos pateikia tinkamai parengtą prašymą išduoti leidimą, su sąlyga, kad tie įrenginiai pradedami eksploatuoti ne vėliau kaip praėjus metams nuo tos dienos, valstybės narės taiko pagal 71 straipsnio 1 dalį priimtus įstatymus ir kitus teisės aktus nuo ... *
3 metai po šios direktyvos įsigaliojimo.
.
2.
I priedo 2.5 punkto c papunktyje, 5.3 punkto c, d ir e papunkčiuose, 6.1 punkto c papunktyje, 6.9 ir 6.10 punkte nurodytiems įrenginiams, taip pat 1.1 punkte nurodytiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas mažesnis nei 50 MW ir 6.6 punkto a papunktyje nurodytiems, mažiau kaip 40 000 vietų paukščiams turintiems įrenginiams, kurie eksploatuojami iki 71 straipsnio 1 dalyje nurodytos dienos, valstybės narės taiko pagal 71 straipsnio 1 dalį priimtus įstatymus ir kitus teisės aktus nuo ... **
54 mėnesiai po šios direktyvos įsigaliojimo.
*.
3.
Kurą deginantiems įrenginiams, kuriems taikomas III skyrius, valstybės narės taiko pagal 71 straipsnio 1 dalį priimtus įstatymus ir kitus teisės aktus nuo 2016 m. sausio 1 d.
4.
Kurą deginantiems įrenginiams, kurie bendrai degina atliekas, VI priedo 4 dalies 3.1 punktas taikomas iki 2015 m. gruodžio 31 d.
Tačiau nuo 2016 m. sausio 1 d. šiems įrenginiams taikomas VI priedo 4 dalies 3.2 punktas.
74 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
75 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta ║
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas Pirmininkas
I PRIEDAS
11straipsnyje nurodytų pramoninės veiklos rūšių kategorijos
Toliau nurodyti slenkstiniai dydžiai nusako gamybos pajėgumus arba našumą. Jei tame pačiame įrenginyje vykdoma viename punkte išvardytų kelių rūšių, veikla,, tokių veiklos rūšių pajėgumai sudedami.
Apskaičiuojant 1.1 punkte nurodytų įrenginių bendrą nominalų šiluminį našumą, į šiuos skaičiavimus sveikatos priežiūros įstaigose naudojamų kurą deginančių įrenginių atveju įtraukiami tik įprasti veiklos pajėgumai.
Apskaičiuojant 1.1 punkte nurodytų įrenginių bendrą nominalų šiluminį našumą, kurą deginantys įrenginiai, kurių nominalus šiluminis našumas yra mažesnis nei 3 MW, į šiuos skaičiavimus neįtraukiami.
Apskaičiuojant 1.1 punkte nurodytų įrenginių bendrą nominalų šiluminį našumą, kurą deginantys įrenginiai, kurių nominalus šiluminis našumas yra mažesnis nei 50 MW ir kurie eksploatuojami ne daugiau kaip
500
valandų per metus, į šiuos skaičiavimus neįtraukiami.
1.
Energetikos pramonė
1.1
Kuro deginimas įrenginiuose, kurių bendras nominalus šiluminis našumas yra 20 MW arba didesnis.
1.2.
Naftos ir dujų perdirbimas.
1.3.
Koksavimo krosnių gamyba.
1.4.
Kuro dujofikavimas arba suskystinimas.
2.
Metalų gamyba ir apdirbimas
2.1.
Metalo rūdos (įskaitant sulfidinę rūdą) kalcinavimas arba kaitinimas.
2.2.
Ketaus arba plieno (pirminio arba antrinio lydymo), įskaitant nepertraukiamą liejimą, gamyba, kai pajėgumas didesnis kaip 2,5 tonos per valandą.
2.3.
Juodųjų metalų apdirbimas:
a)
karšto valcavimo staklių, kurių pajėgumas didesnis kaip 20 tonų termiškai neapdoroto plieno per valandą, eksploatavimas;
b)
kalvių, turinčių kūjus, kurių kiekvieno energija didesnė kaip 50 kilodžaulių, kai kaloringumas didesnis kaip 20 MW, eksploatavimas;
c)
dengimas apsauginėmis lydyto metalo dangomis, kai apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 2 tonos termiškai neapdoroto plieno per valandą.
2.4.
Juodųjų metalų liejyklų, kurių gamybos pajėgumas didesnis kaip 20 tonų liejinių per dieną, eksploatavimas.
2.5.
Spalvotųjų metalų apdirbimas:
a)
neapdirbtų spalvotųjų metalų gamyba iš rūdos, koncentratų arba antrinių žaliavų naudojant metalurginius, cheminius arba elektrolitinius procesus;
b)
spalvotųjų metalų, įskaitant regeneruotus produktus, lydymas, įskaitant legiravimą, kai švino ir kadmio lydymo pajėgumas didesnis kaip 4 tonos per dieną, o visų kitų metalų ‐ 20 tonų per dieną, išskyrus liejyklų eksploatavimą;
c)
lydyto metalo gaminius gaminančių spalvotųjų metalų liejyklų, kurių švino ir kadmio
lydymo
pajėgumas didesnis kaip 2,4 tonos per dieną, o kitų metalų – 12 tonų per dieną, eksploatavimas.
2.6.
Metalų arba plastinių medžiagų paviršių apdorojimas elektrolizės arba cheminiais procesais, kai dengimo vonių tūris didesnis kaip 30 m3.
3.
Mineralinių medžiagų apdirbimo pramonė
3.1.
Cemento klinkerio gamyba rotacinėse krosnyse, kai gamybos pajėgumas didesnis kaip 500 tonų per dieną, arba kalkių gamyba rotacinėse krosnyse ar kitose krosnyse, kai gamybos pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną.
3.2.
Asbesto arba produktų iš asbesto gamyba.
3.3.
Stiklo, įskaitant stiklo pluoštą, gamyba, kai lydymo pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną.
3.4.
Mineralinių medžiagų lydymas, įskaitant mineralinio pluošto gamybą, kai lydymo pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną.
3.5.
Keraminių gaminių gamyba degimo būdu, visų pirma stogų čerpių, plytų, ugniai atsparių plytų, čerpių, molio dirbinių arba porceliano, kai gamybos pajėgumas didesnis kaip 75 tonos per dieną
ir
vienos krosnies džiovinimo talpa didesnė kaip 300 kg/ m3.
4.
Chemijos pramonė
Šioje dalyje gamyba pagal šioje dalyje apibrėžtų veiklos rūšių kategorijas yra medžiagų arba medžiagų grupių, išvardytų 4.1 –
4.7
punktuose, pramoninio masto gamyba chemiškai arba biologiškai jas perdirbant.
4.1.
Šių organinių cheminių medžiagų gamyba:
a)
angliavandenilių (linijinių arba ciklinių; sočiųjų arba nesočiųjų, alifatinių arba aromatinių);
b)
deguonies turinčių organinių junginių: alkoholio, aldehidų, ketonų, karboksirūgšties, esterių, acetatų, eterių, peroksidų, epoksidinių dervų;
c)
sieros turinčių organinių junginių;
d)
azoto turinčių organinių junginių: aminų, amidų, nitrozo ir nitro junginių, arba nitratų, nitrilų, cianatų, izocianatų;
e)
fosforo turinčių organinių junginių;
f)
halogenintų angliavandenilių;
g)
metalo organinių junginių;
h)
bazinių plastinių medžiagų (polimerinio sintetinio pluošto ir pluošto, turinčio celiuliozės);
i)
sintetinio kaučiuko;
j)
dažiklių ir pigmentų;
k)
paviršinio aktyvumo agentų ir medžiagų.
4.2.
Šių neorganinių cheminių medžiagų gamyba:
a)
dujų – amoniako, chloro arba vandenilio chlorido, fluoro arba vandenilio fluorido, anglies oksidų, sieros turinčių junginių, azoto oksidų, vandenilio, sieros dioksido, karbonilo chlorido (fosgeno);
b)
rūgščių – chromo rūgšties, fluoro vandenilio rūgšties, fosforo rūgšties, azoto rūgšties, druskos rūgšties, sieros rūgšties, oleumo, sulfitinių rūgščių;
c)
bazių – amonio hidroksido, kalio hidroksido, natrio hidroksido;
d)
druskų – amonio chlorido, kalio chlorato, kalio karbonato, natrio karbonato, perborato, sidabro nitrato;
e)
ne metalų, metalo oksidų arba kitų neorganinių junginių – kalcio karbido, silicio, silicio karbido.
4.3.
Fosforo, azoto arba kalio trąšų (paprastų ar kompleksinių) gamyba.
4.4.
Augalų apsaugos produktų arba biocidų gamyba.
4.5.
Farmacijos produktų įskaitant tarpinius produktus gamyba.
4.6.
Sprogmenų gamyba.
4.7.
Cheminių medžiagų, naudojamų kaip kuras arba tepalai, gamyba.
5.
Atliekų tvarkymas
5.1.
Pavojingų atliekų šalinimas arba jų panaudojimas,, kai pajėgumas didesnis kaip 10 tonų per dieną, įskaitant šią veiklą:
a)
biologinį apdirbimą;
b)
fizinį cheminį apdirbimą;
c)
deginimą atskirai arba su kitomis medžiagomis;
d)
sumaišymą arba maišymą;
e)
perpakavimą;
f)
saugojimą, kai saugojimo pajėgumas viršija 10 tonų;
g)
pirminį panaudojimą kurui arba kitiems energijos gamybos būdams;
h)
tirpiklių atnaujinimą (regeneravimą);
i)
neorganinių medžiagų, išskyrus metalus arba metalo junginius, perdirbimą arba atnaujinimą;
j)
rūgščių arba bazių regeneravimą;
k)
taršai mažinti naudojamų komponentų naudojimą;
l)
katalizatorių komponentų panaudojimą;
m)
naftos perdirbimą arba kitokį pakartotinį naftos produktų naudojimą.
5.2.
Nepavojingų atliekų deginimas
ir bendras deginimas
, kai pajėgumas didesnis kaip 3 tonos per valandą.
5.3.
Nepavojingų atliekų šalinimas arba panaudojimas, kai pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną, įskaitant šią veiklą:
a)
biologinį apdirbimą;
b)
fizinį cheminį apdirbimą;
išskyrus veiklą, kuriai taikoma 1991 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 91/271/EEB dėl miesto nuotėkų valymo
OL L 135, 1991 5 30, p. 40.
, kurios metu gaunamas vien tik valytas dumblas, kaip nustatyta 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvoje 86/278/EEB dėl aplinkos, ypač dirvožemio, apsaugos naudojant žemės ūkyje nuotėkų dumblą
OL L 181, 1986 7 4, p. 6.
.
Ši išimtis taikoma tik tais atvejais, kai gali būti pasiektas bent jau toks pat aplinkos apsaugos lygis kaip ir taikant šią direktyvą;
c)
pirminis atliekų paruošimas bendram deginimui;
d)
šlakų ir nuosėdų apdirbimas
, kuris neįtrauktas į kitas pramonės veiklos rūšių kategorijas
;
e)
metalo likučių apdirbimas
smulkintuvuose
.
5.4
Sąvartynai, priimantys daugiau negu 10 tonų atliekų per dieną, arba kurių bendras pajėgumas didesnis kaip 25000 tonų, išskyrus inertinių atliekų sąvartynus.
6.
Kitos veiklos rūšys.
6.1.
Pramoniniuose įrenginiuose atliekama šių gaminių gamyba:
a)
celiuliozės iš medienos arba kitų pluoštinių medžiagų;
b)
popieriaus arba kartono, kai gamybos pajėgumas didesnis kaip 20 tonų per dieną;
c)
medžio plokščių (išskyrus fanerą), kai gamybos pajėgumas didesnis nei 600 m3 per dieną.
6.2.
Pirminis tekstilės pluošto arba tekstilės apdorojimas (plovimas, balinimas, merserizavimas) arba dažymas kai apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 10 tonų pluošto per dieną.
6.3.
Kailių ir odų rauginimas, kai apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 12 tonų gatavos produkcijos per dieną.
6.4.
a) skerdyklų, kurių skerdienos gamybos pajėgumas didesnis kaip 50 tonų per dieną, eksploatavimas;
b)
apdorojimo ir perdirbimo veikla (išskyrus atvejus, kai toliau nurodytos prieš tai perdirbtos arba neperdirbtos žaliavos yra tik pakuojamos), skirta maisto produktų arba gyvulių pašarų gamybai iš:
i)
gyvulinės žaliavos (išskyrus vien pieną), kai gatavos produkcijos gamybos pajėgumas didesnis kaip 75 tonos per dieną,
ii)
augalinės žaliavos, kai gatavos produkcijos gamybos pajėgumas didesnis kaip 300 tonų per dieną,
iii)
gyvulinių ir augalinių žaliavų mišinys, kai gatavos produkcijos gamybos pajėgumas tonomis didesnis nei:
75, jei A lygu 10 arba daugiau, arba
– [300 – (22,5 x A)] visais kitais atvejais,
kai "A" yra galutinės produkcijos gamybos pajėgumo gyvūninės kilmės medžiagos dalis (procentais).
Pakuotė neįtraukiama į galutinį produkto svorį.
Šis punktas netaikomas, kai žaliavą sudaro tik pienas.
c)
Tik pieno apdorojimas ir perdirbimas, kai per dieną pagaminama daugiau kaip 200 tonų pieno (metinis vidurkis).
6.5.
Gyvulių skerdenų arba gyvūninių atliekų šalinimas arba perdirbimas, kai apdorojimo pajėgumas didesnis kaip 10 tonų per dieną.
6.6.
Intensyvus paukščių arba kiaulių auginimas, kai yra daugiau kaip:
a)
40 000 vietų
naminiams paukščiams
;
b)
2000 vietų mėsinėms kiaulėms (daugiau kaip 30 kg), arba
c)
750 vietų paršavedėms.
Jei tame pačiame įrenginyje auginami a punkte nenurodytų rūšių paukščiai arba a, b ir c punktuose išvardytų skirtingų rūšių gyvūnai, slenkstinė riba apskaičiuojama remiantis pirmiau nurodytas ribas atitinkančiais azoto išskyrimo faktoriais.
Komisija parengia ribų apskaičiavimo ir atitinkamų azoto išskyrimo faktorių nustatymo rekomendacijas.
6.7.
Naudojant organinius tirpiklius atliekamas medžiagų, daiktų arba gaminių paviršiaus apdorojimas – taurinimas, šlichtinimas, dengimas, riebalų šalinimas, atspariu vandeniui darymas, klijavimas, dažymas, valymas arba impregnavimas, kai organinio tirpiklio suvartojimo pajėgumas didesnis kaip 150 kg per valandą arba didesnis kaip 200 tonų per metus.
6.8.
Anglis (perdegta anglis) arba elektografito gamyba deginimo arba grafitizacijos būdu.
6.9.
Medienos ir medienos gaminių konservavimas, kai gamybos pajėgumas didesnis nei
50
m3 per dieną.
6.10.
Nuotekų, kurioms netaikoma
Direktyva
91/271/EEB ║ ir kurios išleidžiamos iš įrenginių, kuriems taikomas I skyrius, valymas ne įrenginio teritorijoje.
II PRIEDAS
Taršiųjų medžiagų sąrašas
ORAS
1.
Sieros dioksidas ir kiti sieros turintys junginiai.
2.
Azoto oksidai ir kiti azoto turintys junginiai.
3.
Anglies monoksidas.
4.
Lakieji organiniai junginiai.
5.
Metalai ir jų junginiai.
6.
Dulkės, įskaitant smulkias kietąsias daleles.
7.
Asbestas (suspenduotos dalelės, pluoštai).
8.
Chloras ir jo junginiai.
9.
Fluoras ir jo junginiai.
10.
Arsenas ir jo junginiai.
11.
Cianidai..
12.
Medžiagos ir preparatai, kurie, kaip įrodyta, turi kancerogeninių ar mutageninių savybių arba tokių savybių, kurios gali veikti dauginimąsi per orą.
13.
Polichlorinti dibenzodioksinai ir polichlorinti dibenzofuranai.
VANDUO
1.
Halogeninti organiniai junginiai ir medžiagos, galinčios sudaryti tokius junginius vandenyje.
2.
Fosforo organiniai junginiai.
3.
Organitino junginiai.
4.
Medžiagos ir preparatai, kurie, kaip įrodyta, turi kancerogeninių ar mutageninių savybių arba tokių savybių, kurios gali veikti dauginimąsi vandenyje arba per jį.
5.
Ilgai nesuyrantys organiniai junginiai ir ilgai nesuyrančios bei bioakumuliacinių savybių turinčios organinės toksiškos medžiagos.
6.
Cianidai.
7.
Metalai ir jų junginiai.
8.
Arsenas ir jo junginiai.
9.
Biocidai ir augalų apsaugos produktai.
10.
Skendinčios medžiagos.
11.
Medžiagos, sukeliančios eutrofikacijos procesą (ypač nitratai ir fosfatai).
12.
Medžiagos, neigiamai veikiančios deguonies pusiausvyrą (kurias galima įvertinti naudojant tokius rodiklius kaip BDS, ChDS, ir t. t.).
13.
Medžiagos, išvardytos 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus OL L 327, 2000 12 11, p. 1.
, X priede.
III PRIEDAS
Geriausių galimų priemonių nustatymo kriterijai
1.
Mažaatliekės technologijos naudojimas
;
2.
Mažiau pavojingų medžiagų naudojimas
;
3.
Proceso metu susidarančių ir naudotų medžiagų bei atitinkamų atliekų panaudojimo bei perdirbimo skatinimas
;
4.
Palyginami eksploatavimo procesai, įrengimai ar metodai, sėkmingai išbandyti pramoniniu mastu
;
5.
Technikos pasiekimai ir mokslo žinių bei supratimo pokyčiai
;
6.
Atitinkamų išmetamųjų teršalų pobūdis, pasekmės ir apimtys
;
7.
Naujo ar esamo įrenginio paleidimo data
;
8.
Laikas, reikalingas geriausiai galimai priemonei įdiegti
;
9.
Procese naudojamų žaliavų (įskaitant vandenį) suvartojimas ir pobūdis bei jų energetinis efektyvumas
;
10.
Būtinybė užtikrinti taršos prevenciją arba kuo labiau sumažinti jos poveikį aplinkai ir keliamą pavojų
;
11.
Avarijų prevencijos reikalingumas ir būtinybė kuo labiau sumažinti jų pasekmes aplinkai.
IV PRIEDAS
Visuomenės dalyvavimas priimant sprendimus
1.
Pradiniame sprendimo priėmimo etape arba vėliausiai, kai toliau nurodyta informacija gali būti pagrįstai suteikta, visuomenė (viešais skelbimais arba kitomis atitinkamomis priemonėmis, pavyzdžiui, jei įmanoma, elektroninėmis informacijos perdavimo priemonėmis) informuojama apie:
a)
prašymą išduoti leidimą arba atitinkamais atvejais pasiūlymą pagal 22 straipsnį atnaujinti leidimą ar leidimo sąlygas, įskaitant 13 straipsnio 1 dalyje išvardytų elementų aprašymą;
b)
naujas arba atnaujintas bendrąsias privalomas taisykles, rengiamas pagal 18 straipsnį, įskaitant siūlomus taisyklių reikalavimus ir netechninę teisinės ir administracinės sistemos, pagal kurią bus taikomos taisyklės, santrauką;
c)
kai taikytina, tai, kad sprendimui taikomas nacionalinis ar tarpvalstybinis poveikio aplinkai vertinimas arba konsultavimasis su valstybėmis narėmis pagal 28 straipsnį;
d)
kompetentingas institucijas, atsakingas už sprendimo priėmimą, tas, iš kurių gali būti gaunama atitinkama informacija, tas, kurioms gali būti teikiamos pastabos ar klausimai, ir pastabų ar klausimų pateikimo terminus;
e)
galimų sprendimų pobūdį arba, jei jau parengtas, sprendimo projektą;
f)
kai taikytina, duomenis apie pasiūlymą atnaujinti leidimą ar leidimo sąlygas;
g)
laiką ir vietą, būdą atitinkamai informacijai gauti;
h)
duomenis apie visuomenės dalyvavimo ir konsultavimosi su ja priemones, parengtas pagal 5 punktą.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad per atitinkamus terminus suinteresuotajai visuomenei būtų pateikta:
a)
pagal nacionalinės teisės aktus – svarbiausios ataskaitos ir patarimai, pateikti kompetentingai institucijai ar institucijoms tuo metu, kai suinteresuotoji visuomenė buvo informuota pagal 1 punktą;
b)
pagal Direktyvos 2003/4/EB nuostatas – 1 punkte nenurodyta informacija, kuri yra svarbi priimant sprendimą pagal 6 straipsnį ir kuri tampa prieinama po to, kai suinteresuotoji visuomenė buvo informuota pagal 1 punktą.
3.
Kol sprendimas nepriimtas, suinteresuotoji visuomenė turi teisę, kompetentingai institucijai pareikšti pastabas ir nuomones.
4.
Priimant sprendimą turi būti atsižvelgiama į šiame priede nustatyto konsultavimosi rezultatus.
5.
Išsamias visuomenės informavimo priemones (pavyzdžiui, skelbimus tam tikru spinduliu ar skelbimus vietiniuose laikraščiuose) ir konsultavimosi su suinteresuotąja visuomene priemones (pavyzdžiui, raštu ar rengiant visuomenės apklausas) nustato valstybės narės. Kad būtų pakankamai laiko visuomenei informuoti, o suinteresuotajai visuomenei pasirengti ir veiksmingai dalyvauti priimant sprendimą aplinkos klausimais pagal šio priedo nuostatas, turi būti numatyti tinkami įvairių etapų terminai.
V PRIEDAS
Su kurą deginančiais įrenginiais susijusios techninės nuostatos 1 dalis 32 straipsnio 2 dalyje nurodytos kurą deginančių įrenginių išmetamų teršalų ribinės vertės
1.
Visos išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui, atmetus vandens garų kiekį išmetamosiose dujose, esant standartiniam O2 kiekiui: 6 % – kietojo kuro rūšims, 3 % – skystojo ir dujinio kuro katilams ir 15 % – dujų turbinoms ir dujų varikliams.
Kombinuoto ciklo dujų turbinų (KCDT) su papildomu kūrenimu standartinį O2 kiekį gali nustatyti kompetentinga institucija, atsižvelgdama į specifines to įrenginio savybes.
2.
Iš kietojo arba skystojo kuro katilų išmetamo SO2 ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
Akmens anglis ir rusvosios anglys
Biomasė
Durpės
Skystasis kuras
50–100
400
200
300
350
100–300
250
200
300
250
> 300
200
200
200
200
Skystąjį
kurą naudojantiems kurą deginantiems įrenginiams
, kurių nominalus šiluminis našumas mažesnis negu 500 MW
, kuriems leidimas buvo išduotas iki 2002 m. lapkričio 27 d., ir kurie eksploatuojami ne ilgiau kaip 1500 valandų per metus
(
svyruojantis penkerių metų vidurkis
)
, išmetamo SO2 ribinė vertė yra 800 mg/Nm3.
3.
Katilų, kuriems naudojamas dujinis kuras, išmetamo SO2 ribinės vertės, išreikštos mg/Nm3
Apskritai
35
Suskystintos dujos
5
Mažo kaloringumo dujos iš koksavimo krosnių
400
Aukštakrosnių mažo kaloringumo dujos
200
Iš katilų, kuriems naudojamas skystasis arba kietasis kuras, išmetamo NOx ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
Akmens anglis ir rusvosios anglys
Biologinė masė ir durpės
Skystasis kuras
50–100
300
450, kai deginami rusvųjų anglių milteliai
300
450
100–300
200
250
200
> 300
200
200
150
║ Kietąjį
arba skystąjį
kurą naudojantiems kurą deginantiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas neviršija
500
MW, kuriems leidimas išduotas iki 2002 m. lapkričio 27 d. ir kurie eksploatuojami ne daugiau kaip 1500 valandų per metus (svyruojantis penkerių metų vidurkis), išmetamo NO2 ribinė vertė yra 450 mg/Nm3.
Kietąjį
arba skystąjį
kurą naudojantiems kurą deginantiems įrenginiams, kurių nominalus šiluminis našumas 500 MW arba didesnis, kuriems leidimas buvo išduotas iki 1987 m. liepos 1 d. ir kurie eksploatuojami ne daugiau kaip 2000 valandų per metus (svyruojantis penkerių metų vidurkis), išmetamo NOx ribinė vertė yra 450 mg/Nm3.
5.
Iš dujinį kurą deginančių įrenginių išmetamų NOx ir CO ribinės vertės (mg/Nm3)
NOx
CO
Dujiniai katilai
100
(5)
100
Dujų turbinos (įskaitant KCDT), kuriose kaip kuras naudojamos gamtinės dujos(1)
50 (2)(3)
100
Dujų turbinos (įskaitant KCDT), kuriose naudojamas kitoks kuras nei gamtinės dujos(4)
90
100
Dujų varikliai
100
100
Pastabos:
1)
Gamtinės dujos – tai natūraliai slūgsantis metanas, kuriame yra ne daugiau kaip 20 % (tūrio) inertinių dujų ir kitų sudedamųjų dalių.
2)
75 mg/Nm3 toliau išvardytais atvejais, kai dujų turbinos naudingumo koeficientas yra nustatomas pagal ISO bazinės įkrovos sąlygas:
i)
dujų turbinos, naudojamos mišriose šilumos ir energijos sistemose, kai bendras elektros naudingumo koeficientas yra didesnis nei 75 %
,
ii)
dujų turbinos, naudojamos kombinuoto ciklo įrenginiuose, kai vidutinis bendras metinis elektros naudingumo koeficientas yra didesnis nei 55 %
,
iii)
dujų turbinos mechaninėms pavaroms.
3)
Vieno ciklo dujų turbinų, nepatenkančių į nė vieną iš 2 pastaboje išvardytų kategorijų, tačiau su didesniu nei 35 % naudingumo koeficientu (nustatomu pagal ISO bazinės įkrovos sąlygas), išmetamų NOx teršalų ribinė vertė yra 50xη/35 (čia η – tai dujų turbinos naudingumo koeficientas pagal ISO bazinės įkrovos sąlygas, išreikštas procentine dalimi).
(4)
║4) Šios išmetamųjų teršalų ribinės vertės yra taikomos ir dujų turbinoms, kuriose kaip skystasis kuras naudojami lengvieji ir vidurinieji distiliatai.
Šiame punkte esančioje lentelėje nustatytos dujų turbinų, (įskaitant KCDT), išmetamų NOx ir CO ribinės vertės taikomos, tik kai įkrova didesnė nei 70 %.
Dujų turbinoms
arba dujų varikliams
,
naudojamiems
avarijų atvejais,
kurie eksploatuojami
mažiau nei 500 valandų per metus, šiame punkte nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės netaikomos. Tokių įrenginių veiklos vykdytojas kasmet registruoja jų eksploatavimo laiką.
5)
Direktyvos 2001/80/EB 4 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnio 3 dalyje nurodytiems įrenginiams, naudojantiems aukštakrosnių ir (arba) koksavimo krosnių dujas, azoto dioksido ir azoto monoksido, matuojamo kaip azoto dioksidas, atvejais taikoma 135 mg/Nm³ išmetamųjų teršalų ribinė vertė.
6.
Iš kietojo arba skystojo kuro katilų išmetamų dulkių ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
Akmens anglis ir rusvosios anglys
Biologinė masė ir durpės
Skystasis kuras
50–100
30
30
30
100–300
25
20
25
> 300
20
20
20
7. Iš dujinio kuro katilų išmetamų dulkių ribinės vertės (mg/Nm3)
Apskritai
5
Aukštakrosnių dujos
10
Iš plieno pramonės gautos dujos, kurios gali būti naudojamos kitur
30
2 dalis 32 straipsnio 3 dalyje nurodytos kurą deginantiems įrenginiams taikomos išmetamųjų teršalų ribinės vertės
1.
Visos išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui, atmetus vandens garų kiekį išmetamosiose dujose, esant standartiniam O2 kiekiui: 6 % – kietojo kuro rūšims, 3 % – skystojo ir dujinio kuro katilams ir 15 % – dujų turbinoms ir dujų varikliams.
Kombinuoto ciklo dujų turbinų su papildomu deginimu standartinį O2 kiekį gali nustatyti kompetentinga institucija, atsižvelgdama į konkrečias atitinkamo įrenginio savybes.
2.
Iš kietojo arba skystojo kuro katilų išmetamo SO2 ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
Akmens anglis ir rusvosios anglys
Biomasė
Durpės
Skystasis kuras
50–100
400
200
300
350
100–300
200
200
300
250, kai taikomas degimas verdančiame sluoksnyje
200
> 300
150
200, kai taikomas cirkuliuojančio verdančio sluoksnio degimas arba degimas verdančiame sluoksnyje esant slėgiui
150
150
200, kai taikomas degimas verdančiame sluoksnyje
150
3. Iš dujinio kuro katilų išmetamo SO2 ribinės vertės (mg/Nm3)
Apskritai
35
Suskystintos dujos
5
Koksavimo krosnių mažo kaloringumo dujos
400
Aukštakrosnių mažo kaloringumo dujos
200
4. Iš kietojo arba skystojo kuro katilų išmetamų NOx ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
Akmens anglis ir rusvosios anglys
Biomasė ir durpės
Skystasis kuras
50–100
300
400, kai deginami rusvųjų anglių milteliai
250
300
100–300
200
200
150
> 300
150
200, kai deginami rusvųjų anglių milteliai
150
100
5.
Iš dujinį kurą deginančių įrenginių išmetamų NOx ir CO ribinės vertės (mg/Nm3)
NOx
CO
Dujiniai katilai
100
100
Dujų turbinos (įskaitant KCDT)(1
)
50
(
2
)
100
Dujų varikliai
75
100
Pastabos
(
1) Dujų turbinoms, kuriose kaip skystasis kuras deginami lengvieji ir vidurinieji distiliatai, taikomos ir šiame punkte nustatytos išmetamų NOx ir CO ribinės vertės.
(
2) Vieno ciklo dujų turbinų su didesniu nei 35 % naudingumo koeficientu (nustatomu pagal ISO bazinės įkrovos sąlygas) išmetamų teršalų ribinė vertė yra 50*η/35 (čia η – tai dujų turbinos naudingumo koeficientas pagal ISO bazinės įkrovos sąlygas, išreikštas procentine dalimi).
Dujų turbinoms, (įskaitant KCDT), šiame punkte nustatytos išmetamų NOx ir CO ribinės vertės taikomos tik jei įkrova didesnė nei 70 %.
Dujų turbinoms
arba dujų varikliams
,
naudojamiems
avarijų atvejais,
kurie
eksploatuojamos mažiau nei 500 valandų per metus, šiame punkte nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės netaikomos. Tokių įrenginių veiklos vykdytojai registruoja jų eksploatavimo laiką.
6.
Iš kietojo arba skystojo kuro katilų išmetamų dulkių ribinės vertės (mg/Nm3)
Nominalus šiluminis našumas (MWth)
50–300
20
> 300
10
20 – biomasei ir durpėms
7.
Iš dujinio kuro katilų išmetamų dulkių ribinės vertės (mg/Nm3)
Apskritai
5
Aukštakrosnių dujos
10
Iš plieno pramonės gautos dujos, kurios gali būti naudojamos kitur
30
3 dalis Teršalų išmetimo
stebėsena
1.
Iš kiekvieno kurą deginančio įrenginio, kurio nominalus šiluminis našumas yra 100 MW arba didesnis, išmetamose dujose esančių SO2, NOx
, CO
ir dulkių koncentracijos nuolat matuojamos.
▌
2.
Kompetentinga institucija gali nuspręsti nereikalauti 1 punkte minimų nuolatinių matavimų tokiais atvejais:
a)
kai visas kurą deginančių įrenginių eksploatacijos laikas yra mažesnis nei 10 000 darbo valandų
;
b)
kai SO2 ir dulkės išmetami iš gamtines dujas deginančių įrenginių
;
c)
kai SO2 išmetamas iš alyvą kurios sieros kiekis yra žinomas, deginančių įrenginių tais atvejais, kai nėra išmetamųjų dujų nusierinimo įrangos
;
d)
kai SO2 išmetamas iš biomasę deginančių įrenginių, jeigu veiklos vykdytojas gali įrodyti, kad išmetamo SO2 kiekis jokiu būdu negali būti didesnis už nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes.
3.
Jeigu nereikalaujama nuolatinių matavimų, SO2, NOx, dulkių ir iš dujomis kūrenamų įrenginių išmetamo CO matavimų reikalaujama ne rečiau kaip kas šešis mėnesius.
4.
Akmens anglį arba rusvąsias anglis deginančių įrenginių išmetamo gyvsidabrio bendras kiekis matuojamas ne rečiau kaip kartą per metus.
Kaip alternatyva 3 punkte minimiems SO2 ir NOx matavimams, išmetamų SO2 ir NOx kiekiui nustatyti gali būti taikoma kitokia kompetentingos institucijos patikrinta ir patvirtinta tvarka. Vykdant šias procedūras taikomi atitinkami CEN standartai arba, jei CEN standartų nėra, taikomi ISO, nacionaliniai arba tarptautiniai standartai, kurie užtikrins lygiavertės mokslinės kokybės duomenis.
6.
Kompetentingai institucijai pranešama apie svarbius naudojamos kuro rūšies arba įrenginio eksploatavimo būdo pakeitimus. Kompetentinga institucija nusprendžia, ar 1–4 punktuose nustatyti kontrolės reikalavimai yra vis dar pakankami, ar juos reikia pakeisti.
7.
Nuolatinius matavimus, atliekamus pagal 1 punktą, sudaro išmetamųjų dujų deguonies kiekio, temperatūros, slėgio ir vandens garų kiekio matavimai. Nebūtina nuolat matuoti vandens garų kiekio išmetamosiose dujose, jeigu mėginiams imamos išmetamosios dujos yra išdžiovinamos prieš atliekant išmetamųjų teršalų analizę.
8.
Tam tikrų taršiųjų medžiagų mėginių ėmimas bei analizė ir proceso parametrų matavimai atliekami, automatinių matavimo sistemų kokybė užtikrinama ir pamatiniai matavimo metodai toms sistemoms kalibruoti taikomi pagal CEN standartus. Jei CEN standartai nepriimti, taikomi ISO, nacionaliniai arba tarptautiniai standartai, kurie užtikrins lygiavertės mokslinės kokybės duomenis.
Automatinės matavimo sistemos kontroliuojamos atliekant lygiagrečius matavimus, remiantis pamatiniais metodais – ne rečiau kaip kartą per metus.
Veiklos vykdytojas praneša kompetentingoms institucijoms apie automatinių matavimo sistemų patikrinimo rezultatus.
9.
Nustatant išmetamųjų teršalų ribinės vertės lygį, vieno matavimo rezultatas 95 % patikimumo intervaluose neturi viršyti šių toliau nurodytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių procentinių dalių:
Anglies monoksidas
10 %
Sieros dioksidas
20 %
Azoto oksidai
20 %
Dulkės
30 %
10.
Įteisintos valandinės ir dienos vidutinės vertės yra nustatomos iš išmatuotų valandinių vidutinių verčių atėmus 9 punkte apibrėžtą pasikliautinojo paklaidos intervalo vertę.
Bet kurią dieną, kurią daugiau nei trys valandinės vidutinės vertės yra negaliojančios dėl automatinės matavimo sistemos veiklos arba jos priežiūros sutrikimo, gautos vertės yra laikomos negaliojančiomis. Jeigu per metus daugiau nei dešimties dienų parodymai yra negaliojantys dėl tokios padėties, kompetentinga institucija reikalauja, kad veiklos vykdytojas imtųsi tinkamų priemonių, kad būtų pagerintas automatinės matavimo sistemos patikimumas.
4 dalis Išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikymosi įvertinimas
1.
Atliekant nuolatinius matavimus laikoma, kad 1 ir 2 dalyse nustatytų išmetamųjų teršalų ribinės vertės neviršytos, jeigu įvertinus matavimo rezultatus matyti, kad per visą nustatytą kalendorinių metų eksploatavimo valandų skaičių buvo laikomasi šių reikalavimų:
a)
įteisintos vidutinės
dienos
vertės neviršija 1 ir 2 dalyse nustatytų atitinkamų išmetamųjų teršalų ribinių verčių;
▌
b)
95 % visų įteisintų valandinių vidutinių verčių per metus neviršija 200 % 1 ir 2 dalyse nustatytų atitinkamų išmetamųjų teršalų ribinių verčių.
▌
2.
Tais atvejais, kai nereikalaujama vykdyti nuolatinių matavimų, jeigu rezultatai, gauti atlikus tam tikrą matavimų skaičių arba kitokia tvarka, apibrėžta ir nustatyta pagal kompetentingų institucijų nustatytas taisykles, neviršija išmetamųjų teršalų ribinių verčių, laikoma, kad 1 ir 2 dalyse nustatytų išmetamųjų teršalų ribinės vertės neviršytos.
VI PRIEDAS
Su atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiais susijusios techninės nuostatos 1 dalis Apibrėžtys
Šiame priede vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
"esamas atliekų deginimo įrenginys " – tai vienas iš toliau nurodytų atliekų deginimo įrenginių:
i)
kuris veikė ir kuriam eksploatuoti leidimas buvo išduotas remiantis taikomais Bendrijos teisės aktais, iki 2002 m. gruodžio 28 d.,
ii)
kuriam buvo leista ar jis buvo įregistruotas deginti atliekas ir turėjo leidimą, išduotą iki 2002 m. gruodžio 28 d. remiantis taikomais Bendrijos teisės aktais, su sąlyga, kad įrenginys pradėjo veikti ne vėliau kaip 2003 m. gruodžio 28 d.,
iii)
dėl kurio, kompetentingos institucijos nuomone, iki 2002 m. gruodžio 28 d. buvo pateiktas tinkamai parengtas prašymas leidimui gauti, su sąlyga, kad įrenginys pradėjo veikti ne vėliau kaip 2004 m. gruodžio 28 d.;
b)
naujas atliekų deginimo įrenginys – atliekų deginimo įrenginys, kuriam netaikomas a punktas.
2 dalis Dibenzo-p-dioksinų ir dibenzofuranų ekvivalentiškumo koeficientai
Nustatant bendrą dioksinų ir furanų koncentraciją, toliau nuodytų dibenzo-p-dioksinų ir dibenzofuranų koncentracijos, išreikštos masės vienetais, prieš susumuojant dauginamos iš šių ekvivalentiškumo koeficientų:
Ekvivalentiškumo koeficientas
2,3,7,8 ‐ Tetrachlordibenzodioksinas (TCDD)
1
1,2,3,7,8 ‐ Pentachlordibenzodioksinas (PeCDD)
0,5
1,2,3,4,7,8 ‐ Heksachlordibenzodioksinas (HxCDD)
0,1
1,2,3,6,7,8 ‐ Heksachlordibenzodioksinas (HxCDD)
0,1
1,2,3,7,8,9 ‐ Heksachlordibenzodioksinas (HxCDD)
0,1
1,2,3,4,6,7,8 ‐ Heptachlordibenzodioksinas (HpCDD)
0,01
Oktachlordibenzodioksinas (OCDD)
0,001
2,3,7,8 ‐ Tetrachlordibenzofuranas (TCDF)
0,1
2,3,4,7,8 ‐ Pentachlordibenzofuranas (PeCDF)
0,5
1,2,3,7,8 ‐ Pentachlordibenzofuranas (PeCDF)
0,05
1,2,3,4,7,8 ‐ Heksachlordibenzofuranas (HxCDF)
0,1
1,2,3,6,7,8 ‐ Heksachlordibenzofuranas (HxCDF)
0,1
1,2,3,7,8,9 ‐ Heksachlordibenzofuranas (HxCDF)
0,1
2,3,4,6,7,8 ‐ Heksachlordibenzofuranas (HxCDF)
0,1
1,2,3,4,6,7,8 ‐ Heptachlordibenzofuranas (HpCDF)
0,01
1,2,3,4,7,8,9 ‐ Heptachlordibenzofuranas (HpCDF)
0,01
Oktachlordibenzofuranas (OCDF)
0,001
3 dalis Iš atliekų deginimo įrenginių į orą išmetamų teršalų ribinės vertės
1.
Visos išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai, 101,3 kPa slėgiui ir atėmus išmetamosiose dujose esantį vandens garų kiekį.
Jos apskaičiuojamos pagal standartinę išmetamosiose dujose esančio deguonies 11 % normą, išskyrus tuos atvejus, kai deginamos naudotos mineralinės alyvos, apibrėžtos Direktyvos
2008/98/EB
3 straipsnio
3 dalyje
(tais atvejais išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos pagal standartinę 3 % deguonies normą) ir
6 dalies
2.7 punkte minimus atvejus.
1.1
Toliau nurodytų taršiųjų medžiagų vidutinės dienos ribinės vertės (mg/Nm³)
Bendras dulkių kiekis
10
Dujinės ir garų pavidalo organinės medžiagos bendrosios organinės anglies pavidalu (TOC)
10
Vandenilio chloridas (HCl)
10
Vandenilio fluoridas (HF)
1
Sieros dioksidas (SO2)
50
Azoto monoksido (NO) ir azoto dioksido (NO2) NO2 pavidalu vertės, taikomos esamiems atliekų deginimo įrenginiams, kurių nominalus pajėgumas daugiau kaip 6 tonos per valandą, ir naujiems atliekų deginimo įrenginiams
200
Azoto monoksido (NO) ir azoto dioksido (NO2) NO2 pavidalu vertės, taikomos esamiems atliekų deginimo įrenginiams, kurių nominalus pajėgumas 6 tonos per valandą arba mažiau
400 mg
1.2
Toliau nurodytų taršiųjų medžiagų vidutinės pusės valandos ribinės vertės (mg/Nm³)
(100 %) A
(97 %) B
Bendras dulkių kiekis
30
10
Dujinės ir garų pavidalo organinės medžiagos bendrosios organinės anglies pavidalu (TOC)
20
10
Vandenilio chloridas (HCl)
60
10
Vandenilio fluoridas (HF)
4
2
Sieros dioksidas (SO2)
200
50
Azoto monoksido (NO) ir azoto dioksido (NO2) NO2 pavidalu vertės, taikomos esamiems atliekų deginimo įrenginiams, kurių nominalus pajėgumas daugiau kaip 6 tonos per valandą, ir naujiems atliekų deginimo įrenginiams
400 mg
200
1.3
Vidutinės toliau nurodytų sunkiųjų metalų ribinės vertės (mg/Nm³), nustatytos per mažiausiai 30 minučių ir daugiausiai 8 valandų mėginių ėmimo laikotarpį
Kadmis ir jo junginiai kadmio pavidalu (Cd)
Iš viso 0,05
Talis ir jo junginiai talio pavidalu (Tl)
Gyvsidabris ir jo junginiai gyvsidabrio pavidalu (Hg)
0,05
Stibis ir jo junginiai stibio pavidalu (Sb)
Iš viso 0,5
Arsenas ir jo junginiai arseno pavidalu (As)
Švinas ir jo junginiai švino pavidalu (Pb)
Chromas ir jo junginiai chromo pavidalu (Cr)
Kobaltas ir jo junginiai kobalto pavidalu (Co)
Varis ir jo junginiai vario pavidalu (Cu)
Manganas ir jo junginiai mangano pavidalu (Mn)
Nikelis ir jo junginiai nikelio pavidalu (Ni)
Vanadis ir jo junginiai vanadžio pavidalu (V)
Šios vidutinės vertės taip pat taikomos atitinkamų sunkiųjų metalų bei jų junginių dujoms ir garams.
1.4
Vidutinės išmetamų dioksinų ir furanų ribinės vertės (ng/Nm³) mažiausiai 6 valandų ir daugiausiai 8 valandų mėginių ėmimo laikotarpiais. Išmetamų dioksinų ir furanų ribinės vertės atitinka bendrą jų koncentraciją ir apskaičiuojamos pagal 2 dalį.
Dioksinai ir furanai
0,1
1.5
Išmetamosiose dujose esančio anglies monoksido (CO) ribinės vertės (mg/Nm³):
a)
50 – vidutinė dienos vertė,
b)
100 – pusės valandos vidutinė vertė
c)
150 – vidutinė 10 minučių vertė.
Kompetentinga institucija gali leisti atliekų deginimo įrenginiams, naudojantiems verdančio sluoksnio technologiją, taikyti išlygas, jei leidime nustatyta išmetamo anglies monoksido (CO) ribinė vertė yra ne didesnė kaip 100 mg/Nm3, išreikšta vidutine valandos verte.
2.
Kurą deginančių įrenginių, minėtų
40 straipsnio
5 dalyje ir
41 straipsnyje
, išmetamų teršalų ribinės vertės
Bendra atliekų deginimo įrenginio į orą išmetamų dulkių koncentracija jokiomis aplinkybėmis neturi viršyti 150 mg/Nm3 (pusės valandos vidutinė vertė). Neturi būti viršijamos 1.2 punkte ir 1.5 punkto b papunktyje nustatytos į orą išmetamų TOC ir CO ribinės vertės.
3.
Valstybės narės gali nustatyti taisykles, reglamentuojančias šiame priede numatytas išlygas.
4 dalis Į orą išmetamų teršalų, susidariusių deginant atliekas bendro atliekų deginimo įrenginiuose, ribinių verčių nustatymas
1.
Kai šios dalies lentelėje nenurodyta konkreti visų išmetamųjų teršalų ribinė vertė "C", taikytina ši formulė (maišymo taisyklė).
Kiekvienos atitinkamos taršiosios medžiagos ir CO išmetamosiose dujose, išsiskiriančiose deginant atliekas bendro atliekų deginimo įrenginiuose, ribinė vertė apskaičiuojama taip:
Vatliekos
:
deginant atliekas susidariusių išmetamųjų dujų tūris, nustatomas pagal mažiausią leidime nurodytą atliekų kaloringumą ir perskaičiuotas taikant šioje direktyvoje nurodytas standartines sąlygas.
Jei šiluma, išsiskyrusi deginant pavojingas atliekas, sudaro mažiau kaip 10 % visos įrenginyje išsiskyrusios šilumos, Vatliekos turi būti apskaičiuojamas pagal tokį (teorišką) atliekų kiekį, kuris, sudeginus atliekas, sudarytų 10 % šilumos, kai bendras išskiriamos šilumos kiekis yra fiksuotas.
Catliekos
:
3 dalyje atliekų deginimo įrenginiams nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės.
Vproc
:
išmetamųjų dujų tūris, išsiskyręs įrenginyje vykstančių procesų metu, įskaitant patvirtintų kuro rūšių, kurios dažniausiai naudojamos įrenginyje (išskyrus atliekas), deginimą, nustatomas pagal deguonies kiekį, kuris, turi būti standartinis, kaip nustatyta Bendrijos arba nacionaliniuose teisės aktuose,. Jei nėra teisės aktų, skirtų šios rūšies įrenginiams, turi būti naudojamas tikrasis deguonies kiekis išmetamosiose dujose, nepraretinant jo papildomu oru, kuris procesui nebūtinas.
Cproc
:
išmetamųjų teršalų ribinės vertės, nustatytos šioje dalyje ir skirtos tam tikrai pramonės veiklai, o jei tokių verčių nėra – iš įrenginių, atitinkančių nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, taikomus tokiems įrenginiams, deginantiems įprastu būdu patvirtintas kuro rūšis (išskyrus atliekas), išmetamų teršalų ribinės vertės. Jei ir šių verčių nėra, naudojamos leidime nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės. Jei nėra leidimuose nurodytų ribinių verčių – naudojamos tikrosios masės koncentracijos.
C
:
bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės esant tam tikram deguonies kiekiui, nurodytos šioje dalyje tam tikrai pramonės veiklai ir tam tikroms taršiosioms medžiagoms, o jei tokių verčių nėra – bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės, pakeičiančios išmetamųjų teršalų ribines vertes, nustatytas atskiruose šios direktyvos prieduose. Bendras deguonies kiekis, pakeičiantis standartinį deguonies kiekį, apskaičiuojamas atsižvelgiant į pirmiau minėtą kiekį ir į dalinius kiekius.
Visos išmetamųjų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui, atėmus vandens garų kiekį išmetamosiose dujose.
Valstybės narės gali nustatyti taisykles, reglamentuojančias šioje dalyje numatytas išlygas.
2.
Specialios nuostatos, taikomos cemento degimo krosnims, kuriose bendrai deginamos atliekos.
2.1
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės, nustatytos 2.2 ir 2.3 punktuose, taikomos kaip vidutinės bendro dulkių kiekio, HCI, HF, NOx, SO2 ir TOC dienos vertės (atliekant nuolatinius matavimus), kaip vidutinės mažiausiai 30 minučių, o daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų sunkiųjų metalų mėginių vertės ir kaip vidutinės mažiausiai 6 valandų, o daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų dioksinų ir furanų mėginių vertės.
Visos vertės perskaičiuojamos esant standartiniam 10 % deguonies kiekiui.
Vidutinės pusės valandos vertės reikalingos tik apskaičiuojant vidutines dienos vertes.
2.2
C – toliau nurodytų taršiųjų medžiagų (išskyrus dioksinų ir furanų) bendros ribinės vertės (mg/Nm3)
Taršioji medžiaga
C
Bendras dulkių kiekis
30
HCl
10
HF
1
NOx
500
Cd + Tl
0,05
Hg
0,05
Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V
0,5
Dioksinai ir furanai (ng/Nm³)
0,1
2.3
C – bendros SO2 ir TOC ribinės vertės (mg/Nm³)
Teršalas
C
SO2
50
TOC
10
Kompetentinga institucija gali leisti nukrypti nuo šiame punkte nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių tuomet, kai TOC ir SO2 susidaro ne deginant atliekas.
3.
Specialiosios nuostatos, skirtos bendro atliekų deginimo įrenginiams
3.1.
Cproc, išreikšta vidutine dienos verte (mg/Nm³), galiojančia iki 2015 m. gruodžio 31 d.
Nustatant nominalų šiluminį atliekų deginimo įrenginių našumą taikomos
31 straipsnyje
apibrėžtos jungimo taisyklės.
Vidutinės pusės valandos vertės reikalingos tik apskaičiuojant vidutines dienos vertes.
Kietojo kuro, išskyrus biomasę, Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršiosios medžiagos
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
-
850
200
200
NOx
-
400
200
200
Dulkės
50
50
30
30
Biomasės Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršiosios medžiagos
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
-
200
200
200
NOx
-
350
300
200
Dulkės
50
50
30
30
Skystojo kuro Cproc (O2 kiekis – 3 %):
Taršiosios medžiagos
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
-
850
400 –200
(tiesinis sumažėjimas nuo 100 iki 300 MWth)
200
NOx
-
400
200
200
Dulkės
50
50
30
30
3.2
Cproc, išreikšta vidutine dienos verte (mg/Nm³), galiojančia nuo 2016 m. sausio 1 d.
Nustatant nominalų šiluminį kurą deginančių įrenginių našumą taikomos
31 straipsnyje
apibrėžtos jungimo taisyklės. Vidutinės pusės valandos vertės reikalingos tik apskaičiuojant vidutines dienos vertes.
3.2.1
32 straipsnio
2 dalyje nurodytų kurą deginančių įrenginių Cproc
Kietojo kuro, išskyrus biomasės, Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
400
durpėms – 300
200
200
NOx
–
300
rusvųjų anglių milteliams – 400
200
200
Dulkės
50
30
25
durpėms – 20
20
Biomasės Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
200
200
200
NOx
–
300
250
200
Dulkės
50
30
20
20
Skystojo kuro Cproc (O2 kiekis – 3 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
350
250
200
NOx
–
400
200
150
Dulkės
50
30
25
20
3.2.2
32 straipsnio
3 dalyje nurodytų kurą deginančių įrenginių Cproc
Kietojo kuro, išskyrus biomasės, Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
400
durpėms – 300
200
durpėms – 300, o jei taikomas degimas verdančiame sluoksnyje – 250
150
, kai taikomas cirkuliuojančio verdančio sluoksnio degimas arba degimas verdančiame sluoksnyje esant slėgiui; kai deginamos durpės – visų rūšių degimui verdančiame sluoksnyje – 200
NOx
–
300
durpėms – 250
200
150
deginant rusvųjų anglių miltelius – 200
Dulkės
50
20
20
10
durpėms – 20
Biomasės Cproc (O2 kiekis – 6 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
200
200
150
kai taikomas degimas verdančiame sluoksnyje – 200
NOx
–
250
200
150
Dulkės
50
20
20
20
Skystojo kuro Cproc (O2 kiekis – 3 %):
Taršioji medžiaga
< 50 MWth
50–100 MWth
100–300 MWth
> 300 MWth
SO2
–
350
200
150
NOx
–
300
150
100
Dulkės
50
30
25
20
3.3.
C – bendros išmetamų sunkiųjų metalų ribinės vertės (mg/Nm³),
išreikštos mažiausiai 30 minučių, o daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų mėginių vidutinėmis vertėmis (kietojo kuro O2 kiekis – 6 %, o skystojo kuro – 3%).
Taršiosios medžiagos
C
Cd + Tl
0,05
Hg
0,05
Sb + As + Pb + Cr + Co + Cu + Mn + Ni + V
0,5
3.4
C – bendra dioksinų ir furanų ribinė vertė (mg/Nm3),
išreikšta mažiausiai 6 valandų, o daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų mėginių vidutine verte (kietojo kuro O2 kiekis – 6 %, o skystojo kuro – 3%).
Taršioji medžiaga
C
Dioksinai ir furanai
0,1
4.
Specialiosios nuostatos, taikomos pramonės sektorių,, kuriems netaikomi šios dalies 2 ir 3 punktai bendro deginimo įrenginiams
4.1.
C – bendra išmetamų dioksinų ir furanų, išreikštų mažiausiai 6 valandų, o
daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų mėginių vidutine verte, ribinė vertė (mg/Nm³):
Taršioji medžiaga
C
Dioksinai ir furanai
0,1
4.2
C – bendros išmetamų sunkiųjų metalų ribinės vertės (mg/Nm³),
išreikštos mažiausiai 30 minučių, o daugiausiai – 8 valandų laikotarpiu paimtų mėginių vidutinėmis vertėmis:
Taršioji medžiaga
C
Cd + Tl
0,05
Hg
0,05
5 dalis Išmetamųjų dujų valymo nuotekose esančių teršalų ribinės vertės
Taršiosios medžiagos
Nefiltruotų mėginių teršalų ribinės vertės (mg/l, išskyrus dioksinus ir furanus)
1. Bendras suspenduotų kietųjų dalelių, apibūdintų Direktyvos 91/271/EEB I priede, kiekis
(95 %)
30
(100 %)
45
2. Gyvsidabris ir jo junginiai gyvsidabrio pavidalu (Hg)
0,03
3. Kadmis ir jo junginiai kadmio pavidalu (Cd)
0,05
4. Talis ir jo junginiai talio pavidalu (Tl)
0,05
5. Arsenas ir jo junginiai arseno pavidalu (As)
0,15 mg/l
6. Švinas ir jo junginiai švino pavidalu (Pb)
0,2
7. Chromas ir jo junginiai chromo pavidalu (Cr)
0,5
8. Varis ir jo junginiai vario pavidalu (Cu)
0,5
9. Nikelis ir jo junginiai nikelio pavidalu (Ni)
0,5
10. Cinkas ir jo junginiai cinko pavidalu (Zn)
1,5
11. Dioksinai ir furanai
0,3 ng/l
6 dalis Teršalų išmetimo
stebėsena
1.
Matavimo būdai
1.1
Norint nustatyti oro ir vandens teršalų koncentracijas atliekami tipiniai matavimai.
1.2
Visų taršiųjų medžiagų, įskaitant dioksinus ir furanus, mėginių ėmimo ir analizės metodai, taip pat automatinių matavimo sistemų kokybės užtikrinimas ir pamatiniai matavimo metodai, taikomi kalibruojant tas sistemas, atliekami pagal CEN standartus. Jei CEN standartai nėra, taikomi ISO, nacionaliniai arba tarptautiniai standartai, kurie užtikrins lygiavertės mokslinės kokybės duomenis. Automatinės matavimo sistemos turi būti kontroliuojamos atliekant lygiagrečius matavimus remiantis pamatiniais metodais ne rečiau kaip kartą per metus.
1.3
Nustatant išmetamųjų teršalų dienos ribinės vertės lygį, vieno matavimo rezultatas 95 % patikimumo intervaluose neturi viršyti šių toliau nurodytų išmetamųjų teršalų verčių procentinių dalių:
Anglies monoksidas:
10 %
Sieros dioksidas:
20 %
Azoto dioksidas:
20 %
Bendras dulkių kiekis:
30 %
Bendras organinės anglies kiekis:
30 %
Vandenilio chloridas:
40 %
Vandenilio fluoridas:
40 %.
Periodiški į orą bei vandenį išmetamų teršalų matavimai atliekami taip, kaip nurodyta 1.1 ir 1.2 punktuose.
2.
Su orą teršiančiomis medžiagomis susiję matavimai
2.1
Atliekami šie su orą teršiančiomis medžiagomis susiję matavimai:
a)
nuolatiniai šių medžiagų matavimai: NOx, jei yra nustatytos jų ribinės vertės, CO, dulkių (bendras kiekis), TOC, HCl, HF, SO2;
b)
nuolatiniai šių proceso eksploatacijos parametrų matavimai: temperatūra prie degimo kameros vidinės sienos arba kitame kompetentingos institucijos patvirtintame tipiniame taške, išmetamųjų dujų deguonies koncentracija, slėgis, temperatūra ir vandens garų kiekis;
c)
ne mažiau kaip du sunkiųjų metalų, dioksinų ir furanų matavimai per metus; tačiau per pirmuosius dvylika įrenginio darbo mėnesių kas tris mėnesius atliekamas ne mažiau kaip vienas matavimas.
2.2.
Išmetamųjų dujų sėdimo laikas, minimali temperatūra ir jose esantis deguonies kiekis atitinkamai tikrinami mažiausiai vieną kartą po to, kai atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginys pradedamas eksploatuoti, numatomomis pačiomis nepalankiausiomis eksploatavimo sąlygomis.
2.3.
Nebūtina atlikti nuolatinius HF matavimus, jei HCl yra valomas etapais ir tai užtikrina, kad nebus viršytos išmetamo HCl ribinės vertės. Tuo atveju išmetamas HF matuojamas periodiškai, kaip nustatyta 2.1 punkto c papunktyje.
2.4.
Nereikalaujama nuolatos matuoti vandens garų kiekio išmetamosiose dujose, jei jų mėginys yra išdžiovinamas iki išmetamųjų teršalų analizės.
2.5.
Kompetentinga institucija gali nuspręsti nereikalauti nuolatinių HCl, HF ir SO2 matavimų atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiuose ir reikalauti 2.1 punkto c papunktyje nustatytų nuolatinių matavimų ▌, jei veiklos vykdytojas gali įrodyti, kad išmetamas šių teršalų kiekis jokiu būdu negali būti didesnis už nurodytas jų ribines vertes.
Ši nukrypti leidžianti nuostata netaikoma deginant sumaišytas atliekas iš įvairių šaltinių.
▌
2.6.
Kompetentinga institucija gali nuspręsti reikalauti atlikti
tik vieną
sunkiųjų metalų ir dioksinų bei furanų
matavimą
per metus ▌šiais atvejais:
a)
jei deginant atliekas arba deginant atliekas bendro deginimo įrenginiuose išsiskiriančių išmetamųjų teršalų kiekis bet kokiomis aplinkybėmis sudaro mažiau kaip 50 % jų ribinių verčių;
b)
jei atliekas, kurias reikia deginti atskirai ar bendrai, sudaro tik nepavojingų atliekų tam tikros išrūšiuotos degios frakcijos, netinkančios perdirbti, turinčios atitinkamas savybes, ir kurios yra smulkiau apibūdinamos atsižvelgiant į c punkte minimą įvertinimą;
c)
jei veiklos vykdytojas gali įrodyti, remdamasis informacija apie minėtų atliekų kokybę ir teršalų išmetimo
stebėsenos
duomenimis, kad išmetamų sunkiųjų metalų, dioksinų ir furanų vertės bet kokiomis aplinkybėmis yra daug mažesnės už ribines vertes;
d)
jei veiklos vykdytojas gali įrodyti, kad neapdorojamos elektros arba elektroninės įrangos atliekos ir atliekos, kuriose yra chlorintų junginių.
2.7.
Matavimų rezultatai perskaičiuojami taikant standartinę deguonies koncentraciją, minimą 3 dalyje, arba pagal 4 dalį, taikant 7 dalyje nurodytą formulę.
Kai atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginiuose atliekos yra deginamos esant deguonies pertekliui, matavimų rezultatai gali būti perskaičiuojami taikant standartinį deguonies kiekį, kurį nustatė kompetentinga institucija atsižvelgdama į ypatingas kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes.
Kai išmetamų taršiųjų medžiagų kiekis yra sumažinamas valant išmetamąsias dujas atliekų deginimo ir bendro atliekų deginimo įrenginiuose, apdorojančiuose pavojingas atliekas, pirmojoje pastraipoje minėtas perskaičiavimas taikant standartinį deguonies kiekį atliekamas tik tada, jei deguonies kiekis, išmatuotas per tą patį laiką, kai buvo matuojamas taršiosios medžiagos kiekis, viršija atitinkamą standartinį deguonies kiekį.
3.
Su vandenį teršiančiomis medžiagomis susiję matavimai
3.1
Nuotekų šalinimo vietoje atliekami šie matavimai:
a)
Nuolatiniai pH, temperatūros ir srauto matavimai;
b)
suspenduotų kietųjų dalelių bendro kiekio matavimai arba srautui proporcingo tipinio mėginio matavimas 24 valandas, kasdien imant taškinius mėginius
c)
ne rečiau kaip kas mėnesį atliekami išmetamų Hg, Cd, TI, As, Pb, Cr, Ni and Zn matavimai tipiniame, srautui proporcingame mėginyje, trunkantys 24 valandas;
d)
ne rečiau kaip kas šešis mėnesius atliekami dioksinų ir furanų matavimai; tačiau pirmuosius dvylika eksploatacijos mėnesių matavimai turi būti atliekami ne rečiau kaip kas tris mėnesius.
3.2
Kai išmetamųjų dujų valymo nuotekos yra valomos vietoje kartu su kitomis vietinėmis nuotekomis, veiklos vykdytojas atlieka šiuos matavimus:
a)
išmetamųjų dujų valymo nuotekų srauto, prieš jam patenkant į bendrus nuotekų valymo įrenginius;
b)
kito nuotekų srauto arba srautų, prieš patenkant į bendrus nuotekų valymo įrenginius;
c)
galutiniame nuotekų šalinimo iš atliekų deginimo arba bendro atliekų deginimo įrenginio taške, po išvalymo.
7 dalis
Išmetamųjų teršalų koncentracijos apskaičiavimo formulė, kai nustatytas standartinis deguonies koncentracijos procentas
ES
=
apskaičiuota išmetamųjų teršalų koncentracija, kai deguonies koncentracijos procentas yra standartinis
EM
=
išmatuota išmetamųjų teršalų koncentracija
OS
=
standartinė deguonies koncentracija
OM
=
išmatuota deguonies koncentracija
8 dalis Išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikymosi įvertinimas
1.
Į orą išmetamų teršalų ribinės vertės
1.1.
Laikoma, kad į orą išmetamų teršalų ribinės vertės neviršytos, kai:
a)
nė viena vidutinė dienos vertė neviršija nė vienos 3 dalies 1.1 punkte arba 4 dalyje nustatytos arba pagal 4 dalį apskaičiuotos išmetamųjų teršalų ribinės vertės;
b)
nė viena pusės valandos vidutinė vertė neviršija nė vienos 3 dalies 1.2 punkto lentelės A skiltyje nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės arba atitinkamais atvejais 97 % pusės valandos vidutinių verčių per metus neviršija nė vienos 3 dalies 1.2 punkto lentelės B skiltyje nustatytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės;
c)
sunkiųjų metalų, dioksinų ir furanų mėginių ėmimo laikotarpiu nė viena vidutinė vertė neviršija nė vienos 3 dalies 1.3 ir 1.4 punktuose arba 4 dalyje nustatytų arba pagal 4 dalį apskaičiuotų išmetamųjų teršalų ribinių verčių;
d)
anglies monoksidas (CO):
i)
atliekų deginimo įrenginiuose:
–
ne mažiau kaip 97 % visų dienos vidutinių verčių per metus neviršija atitinkamos išmetamųjų teršalų ribinės vertės, nustatytos 3 dalies 1.5 punkto a papunktyje;
ir
–
ne mažiau kaip 95 % 10 minučių vidutinių verčių per 24 valandas arba visos pusės valandos vidutinės vertės tuo pačiu laikotarpiu neviršija išmetamųjų teršalų ribinių verčių, nustatytų 3 dalies 1.5 punkto b ir c papunkčiuose;
ii)
bendro atliekų deginimo įrenginiuose: laikomasi 4 dalies nuostatų.
1.2.
Vidutinės pusės valandos vertės ir 10 minučių vidurkiai nustatomi pagal veiksminguoju eksploatacijos laiku (išskyrus eksploatavimo pradžios ir pabaigos laiką, jei atliekos nedeginamos) išmatuotas vertes prieš tai iš jų atėmus 6 dalies 1.3 punkte nurodytą patikimumo intervalo vertę.
Norint gauti patikimą vidutinę dienos vertę, dėl nuolatinio matavimo sistemos gedimų arba eksploatacijos atmetamos ne daugiau kaip penkios bet kurios dienos vidutinės pusės valandos vertės. Dėl minėtos priežasties per metus atmetama ne daugiau kaip dešimt vidutinių dienos verčių.
1.3.
Mėginių ėmimo laikotarpio vidutinės vertės ir periodiškų HF, HCl ir SO2 matavimų vidutinės vertės nustatomos laikantis
39 straipsnio
1 dalies e punkto ir
42 straipsnio 3 dalies ir
6 dalies 1 punkto reikalavimų.
2.
Į vandenį išleidžiamų teršalų ribinės vertės.
Laikoma, kad į vandenį išmetamų teršalų ribinės vertės neviršytos, kai:
a)
95 % ir 100 % visų suspenduotų kietųjų dalelių išmatuotų verčių neviršija atitinkamų 5 dalyje nustatytų išmetamųjų teršalų ribinių verčių;
b)
5 dalyje nustatytos sunkiųjų metalų (Hg, Cd, TI, As, Pb, Cr, Cu, Ni ir Zn), – ribinės vertės viršijamos tik kartą per metus; arba jeigu valstybė narė per metus pateikia daugiau kaip 20 mėginių, 5 dalyje nustatytas ribines vertes viršija tik 5 % šių mėginių;
c)
dioksinų ir furanų matavimų rezultatai neviršija 5 dalyje nustatytų ribinių verčių.
VII PRIEDAS
1 dalis Veikla
1.
Visuose toliau nurodytuose punktuose į tokią veiklą įeina įrangos valymas, bet ne produktų valymas, jeigu neapibrėžta kitaip.
2.
Lipniosios dangos
Bet kuri veikla, kurios metu bet kokie klijai dedami ant paviršiaus, išskyrus lipniąsias dangas ir laminavimą, susijusį su spausdinimo procesu.
3.
Dengimas
Bet kuri veikla, kurios metu ištisine dangos plėvele yra vieną arba daug kartų dengiami:
a)
toliau nurodytos transporto priemonės:
i)
nauji automobiliai, kurie
2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2007/46/EEB, nustatančioje motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus ("Pagrindų direktyva")
OL L
263, 2007 10 9, p. 1
.
, suderinimo apibrėžti kaip M1 kategorijos transporto priemonės, ir N1 kategorijos transporto priemonės, kai jos yra dengiamos tokiame pat įrenginyje kaip M1 transporto priemonės ║
;
ii)
sunkvežimių kabinos, apibrėžtos kaip vairuotojo buvimo vieta, ir visi N2 ir N3 kategorijų transporto priemonių, apibrėžtų Direktyvoje
2007/46/EB
, integruoti korpusai techninei įrangai sudėti
;
iii)
furgonai ir sunkvežimiai, kurie Direktyvoje
2007/46/EB
apibrėžti kaip N1, N2 ir N3 kategorijų transporto priemonės, išskyrus sunkvežimių kabinas
;
iv)
autobusai, kurie Direktyvoje
2007/46/EB
apibrėžti kaip M2 ir M3 kategorijų transporto priemonės
;
v)
sunkiasvorės priekabos, kurios Direktyvoje
2007/46/EB
apibrėžtos O1, O2, O3 ir O4 kategorijose;
b)
metalo ir plastmasės paviršiai, taip pat lėktuvų, laivų, traukinių ir pan. paviršiai;
c)
medžio paviršiai;
d)
tekstilės dirbinių, audinių, plėvelių ir popieriniai paviršiai,
e)
oda.
Į dengimo veiklą neįeina pagrindo dengimas metalais taikant elektroforezės ir cheminio purškimo būdus. Jeigu dengimui priskiriama veikla, kai ant to paties gaminio spausdinama naudojant bet kokią techniką, toks spausdinimas yra laikomas dengimo dalimi. Tačiau atskirai atliekamas spausdinimas nėra įtraukiamas kaip atskira veiklos rūšis, bet jam gali būti taikomas šios direktyvos V skyrius, jeigu ši spausdinimo veiklos rūšis priskiriama jos taikymo sričiai.
4.
Ričių dengimas
Bet kuri veikla, kai ritėms naudojamas plienas, nerūdijantis plienas, dengtas plienas, vario lydiniai arba aliuminio juosta nepertraukiamo proceso metu yra padengiama plėvelę sudarančia danga arba laminuota danga.
5.
Sausasis valymas
Bet kuri pramoninė arba komercinė veikla, kurią vykdant lakieji organiniai junginiai naudojami drabužių, baldų ir panašių plataus vartojimo prekių valymo įrenginiuose, išskyrus dėmių pašalinimą rankiniu būdu tekstilės ir drabužių pramonėje.
6.
Avalynės gamyba
Visa veikla iki galo pagaminant avalynę arba jos dalis.
7.
Dengimo mišinių, lako, rašalo ir klijų gamyba
Galutinių pirmiau išvardytų produktų ir tarpinių produktų gamyba, kai tai atliekama toje pačioje vietoje, sumaišant pigmentus, dervas ir lipnias medžiagas su organiniais tirpikliais ar kitu nešikliu, taip pat dispergavimo ir išankstinio dispergavimo veikla, klampumo ir spalvų suderinimas bei galutinio produkto patalpinimo konteineryje veikla.
8.
Farmacinių produktų gamyba
Farmacinių produktų cheminė sintezė, fermentacija, ekstrahavimas, receptūros sudarymas ir baigiamieji darbai, o jeigu atliekama vienoje vietoje – tarpinių produktų gamyba.
9.
Spausdinimas
Teksto ir (arba) vaizdo atgaminimo veikla, kai naudojant spausdinimo formą rašalas perkeliamas ant bet kokios rūšies paviršiaus. Ją sudaro su tuo susijusi lakavimo, dengimo ir laminavimo technika. Tačiau V skyrius taikomas tik toliau išvardytiems papildomiems procesams:
a)
fleksografija – spausdinimas naudojant spausdinimo formą iš gumos arba elastingų fotopolimerų, kuriuose spausdinimo intervalas yra aukščiau nespausdinamo intervalo, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta garuodamas;
b)
termostabilizacinė ruloninė ofsetinė spauda – ruloninis spausdinimas naudojant spausdinimo formą, kurioje spausdinimo intervalas ir nespausdinamas intervalas yra toje pačioje plokštumoje; ruloninis reiškia, kad medžiaga, ant kurios turi būti spausdinama, yra paduodama į mašiną iš rulono, o ne atskirais lapais. Nespausdinamas intervalas apdorojamas taip, kad sugertų vandenį ir nesugertų rašalo. Spausdinimo intervalas yra apdorojamas taip, kad sugertų rašalą ir perkeltų jį ant spausdinamo paviršiaus. Garinama krosnyje, kurioje karštas oras naudojamas spausdinamai medžiagai įkaitinti;
c)
su spausdinimu susijęs laminavimas – dviejų arba kelių lanksčių medžiagų sulipinimas kartu sluoksniuotoms medžiagoms gauti;
d)
leidybinė giliaspaudė – rotacinės giliosios spaudos veikla, naudojama spausdinti ant laikraščiams, brošiūroms, katalogams ar panašiems leidiniams skirto popieriaus, naudojant tolueninį rašalą;
e)
rotacinė giliaspaudė – spausdinimo veikla, naudojant cilindrinę spausdinimo formą, kurioje spausdinimo intervalas yra žemiau nespausdinamo intervalo, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta garuodamas. Grioveliai pripildomi rašalo, o perteklius nuo nespausdinamo intervalo nuvalomas prieš tai, kai paviršius, ant kurio turi būti spausdinama, susiliečia su cilindru ir pakelia rašalą iš griovelių;
f)
rotacinė trafaretinė spauda – ruloninis spausdinimas, kai rašalas patenka ant spausdinamo paviršiaus išspaudžiant jį per akytą spausdinimo formą, kurioje spausdinamas intervalas yra atviras, o nespausdinamas intervalas ‐ užsandarintas, naudojant skystą rašalą, kuris išdžiūsta tik garuodamas. Ruloninis reiškia, kad medžiaga, kuri turi būti spausdinama, paduodama į mašiną iš rulono, o ne atskirais lapais;
g)
dengimas laku – veikla, kurios metu bet kokiu laku arba lipnia danga, reikalinga paskesniam pakavimo medžiagos užsandarinimui, yra padengiama lanksti medžiaga.
10.
Gumos perdirbimas
Bet koks natūralios arba sintetinės gumos maišymas, smulkinimas, sumaišymas, kalandravimas, karštasis štampavimas bei vulkanizavimas ir visos papildomos operacijos, naudojamos natūralią arba sintetinę gumą paverčiant galutiniu produktu.
11.
Paviršiaus valymas
Bet kuri veikla, išskyrus sausąjį valymą, kur naudojami organiniai tirpikliai užteršimui nuo medžiagos paviršiaus pašalinti, taip pat ir riebalų šalinimas. Valymas, kurį sudaro daugiau negu viena pakopa prieš bet kokią kitą veiklą arba po jos, yra laikomas viena paviršiaus valymo veikla. Ši veikla susijusi ne su įrangos valymo veikla, bet su produktų paviršiaus valymu.
12.
Augalinio aliejaus ir gyvulinių riebalų gavybos ir augalinio aliejaus rafinavimo veiklos rūšys
Bet kuri veikla augaliniam aliejui gauti iš sėklų ir kitų augalinių medžiagų, sausų liekanų perdirbimas gyvulių ėdalui gaminti, riebalų ir augalinių aliejų, gautų iš sėklų, augalinių medžiagų ir (arba) gyvulinės kilmės medžiagų, rektifikacija.
13.
Transporto priemonių pakartotinė apdaila
Bet kuri pramoninė arba komercinė padengimo veikla bei su tuo susijusios riebalų pašalinimo veiklos rūšys, kai atliekama viena iš šių padengimo veiklos rūšių:
a)
pirminis kelių transporto priemonių arba jų dalies padengimas danga, kaip apibrėžta Direktyvoje
2007/46/EB
, naudojant pakartotinės apdailos medžiagas, kai tai atliekama ne pirminėje gamybos linijoje;
b)
sunkiasvorių priekabų padengimas danga (taip pat ir sunkiasvorių puspriekabių) (Direktyvoje
2007/46/EB
nurodyta O kategorija).
14.
Apvijos laidų dengimas
Bet kuri metalinių laidininkų, naudojamų transformatorių, variklių ir panašioms ritėms vynioti, veikla.
15.
Medienos impregnavimas
Bet kuri veikla, kai į medieną pridedama konservantų.
16.
Medžio ir plastmasės laminavimas
Bet kokia veikla, kai kartu sulipinamas medis ir (arba) plastmasė sluoksniuotiems produktams gauti.
2 dalis Slenkstinės ribos ir išmetamųjų teršalų ribinės vertės
Išmetamųjų dujų teršalų ribinės vertės apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai, 101,3 kPa slėgiui, atėmus išmetamųjų dujų vandens garų kiekį.
Veiklos rūšis
(tirpiklio suvartojimo slenkstinė riba tonomis per metus)
Slenkstinė riba
(tirpiklio suvartojimo slenkstinė riba tonomis per metus)
išmetamųjų dujų ribinės vertės (mg C/Nm3)
Lakiųjų išmetalų ribinės vertės (tirpiklio sąnaudų procentinė dalis )
Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės
Specialiosios nuostatos
Nauji įrenginiai
Esami įrenginiai
Nauji įrenginiai
Esami įrenginiai
1
Termostabilizacinė ruloninė ofsetinė spauda
(> 15)
15–25
> 25
100
20
30 (1)
30 (1)
(1) Tirpiklio likučiai galutiniame produkte neturi būti laikomi lakiųjų išmetalų dalimi.
2
Leidybinė giliaspaudė
(> 25)
75
10
15
3
Kita, rotacinė trafaretinė spauda, laminavimo arba lakavimo vienetai (> 15) rotacinis trafaretinis spausdinimas ant tekstilės dirbinių/ kartono (> 30)
15–25
> 25
> 30 (1)
100
100
100
25
20
20
(1) Slenkstinė riba rotaciniam trafaretiniam spausdinimui ant tekstilės gaminių ir ant kartono.
4
Paviršiaus valymas naudojant
53 straipsnio
5 dalyje apibrėžtus junginius
(> 1)
1–5
> 5
20 (1)
20 (1)
15
10
(1) Ribinė vertė, nustatyta junginių masei mg/Nm3, o ne bendram anglies kiekiui.
5
Kitų paviršių valymas
(> 2)
2–10
> 10
75 (1)
75 (1)
20 (1)
15 (1)
(1) Šios vertės netaikomos įrenginiams, kai kompetentingai institucijai įrodoma, kad visos sunaudojamos valymo medžiagos vidutinis organinio tirpiklio kiekis neviršija 30 % jos svorio,.
6
Transporto priemonių padengimas dangomis (> 15) ir transporto priemonių pakartotinė apdaila
> 0,5
50 (1)
25
(1) Atitiktis 8 dalies 2 punkto reikalavimams įrodoma remiantis 15 minučių matavimo vidurkiu.
7
Ričių dengimas
(> 25)
50 (1)
5
10
(1) Įrenginių, kuriuose naudojama technika, leidžianti pakartotinai naudoti regeneruotus tirpiklius, išmetamų teršalų ribinė vertė turi būti 150.
8
Kitų rūšių dengimas, taip pat metalo, plastmasės, tekstilės dirbinių(5), audinių, plėvelių ir popieriaus dengimas
(> 5)
5–15
> 15
100 (1) (4)
50/75 (2) (3) (4)
25 (4)
20 (4)
(1) Išmetamųjų teršalų ribinė vertė taikoma dangų padengimo ir džiovinimo procesams, kurie atliekami ribojimo sąlygomis.
(2) Pirmoji išmetamųjų teršalų ribinė vertė taikoma džiovinimo procesams, antroji – dangų padengimo procesams.
(3) Tekstilės dirbinių dengimo įrenginių, kuriuose naudojama technika, leidžianti pakartotinai naudoti regeneruotus tirpiklius, išmetamų teršalų ribinė vertė, taikoma dangų padengimo ir džiovinimo procesams, kartu sudėjus, turi būti 150.
(4) Dengimo veiklos rūšims, kurių negalima atlikti ribojimo sąlygomis (pavyzdžiui, laivų statyba, lėktuvų dažymas), šios vertės gali būti netaikomos pagal
53 straipsnio
3 dalį.
(5) Rotacinė trafaretinė spauda ant tekstilės dirbinių pateikta kaip veikla Nr. 3.
9
Apvijos laidų dengimas
(> 5)
10 g/kg (1)
5 g/kg (2)
(1) Taikoma įrenginiams, kurių vidutinis laido skersmuo ≤ 0,1 mm.
(2) Taikoma visiems kitiems įrenginiams.
10
Medžio paviršių dengimas
(> 15)
15–25
> 25
100 (1)
50/75 (2)
25
20
(1) Išmetamųjų teršalų ribinė vertė taikoma dangų padengimo ir džiovinimo procesams, kurie atliekami ribojimo sąlygomis.
(2) Pirmoji ribinė vertė taikoma džiovinimo procesams, antroji – dangų padengimo procesams.
11
Sausasis valymas
20 g/kg (1) (2)
(1) Išreiškiama išsiskyrusio tirpiklio mase kilogramui išvalyto ir išdžiovinto produkto.
(2) Išmetamųjų teršalų ribinė vertė pagal 4 dalies 2 punktą šiai veiklos rūšiai netaikoma.
12
Medienos impregnavimas
(> 25)
100 (1)
45
11 kg/m3
(1) Išmetamųjų teršalų ribinė vertė netaikoma impregnuojant kreozotu.
13
Odos dengimas
(> 10)
10–25
> 25
> 10 (1)
85 g/m2
75 g/m2
150 g/m2
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės išreiškiamos išsiskyrusio tirpiklio gramais vienam m2 pagaminto produkto.
(1) Odos dengimo veiklos rūšims atliekant jos apdailą ir tam tikrų odos gaminių, naudojamų kaip nedidelės plataus vartojimo prekės, pavyzdžiui, krepšiai, diržai, piniginės ir pan., dengimas.
14
Avalynės gamyba
(> 5)
25 g vienai porai
Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė yra išreiškiama išsiskyrusio tirpiklio gramais vienai iki galo pagamintai avalynės porai.
15
Medžio ir plastmasės laminavimas
(> 5)
30 g/m2
16
Lipniosios dangos
(> 5)
5–15
> 15
50 (1)
50 (1)
25
20
(1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai naudoti regeneruotus tirpiklius, išmetamųjų dujų ribinė vertė turi būti 150.
17
Dengimo mišinių, lako, rašalo ir klijų gamyba
(> 100)
100–1 000
> 1 000
150
150
5
3
5 % sunaudojamo tirpiklio
3 % sunaudojamo tirpiklio
Į lakiųjų išmetalų ribinę vertę neįeina tirpiklis, parduotas hermetiškame konteineryje kaip dengimo mišinių dalis.
18
Gumos perdirbimas
(> 15)
20 (1)
25 (2)
25 % sunaudojamo tirpiklio
(1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai naudoti regeneruotus tirpiklius, išmetamųjų dujų ribinė vertė turi būti 150.
(2) Į lakiųjų išmetalų ribinę vertę neįeina tirpiklis, parduodamas hermetiškame konteineryje kaip dengimo mišinių arba produktų dalis.
19
Augalinio aliejaus ir gyvulinių riebalų gavybos ir augalinio aliejaus rafinavimo veiklos rūšys
(> 10)
Gyvuliniai riebalai:
1,5 kg/t
Kastoras:
3 kg/t
Rapsų sėklos:
1 kg/t
Saulėgrąžų sėklos:
1 kg/t
Sojos pupelės (vidutiniškai smulkintos):
0,8 kg/t
Sojos pupelės (baltieji dribsniai): 1,2 kg/t
Kitos sėklos ir kitos augalinės medžiagos:
3 kg/t (1)
1,5 kg/t (2)
4 kg/t (3)
(1) Iš atskiras sėklų ir kitos augalinės medžiagos partijas perdirbančių įrenginių išmetamų teršalų bendras ribines vertes turėtų nustatyti kompetentinga institucija kiekvienu atveju atskirai, taikydama geriausias galimas priemones..
(2) Taikoma visiems frakcionavimo procesams, išskyrus gumos pašalinimą (gumos pašalinimas iš aliejaus).
(3) Taikoma gumos pašalinimo procesui.
20
Farmacinių produktų gamyba
(> 50)
20 (1)
5 (2)
15 (2)
5 % sunaudojamo tirpiklio
15 % sunaudojamo tirpiklio
(1) Jeigu naudojama technika, leidžianti pakartotinai naudoti regeneruotus tirpiklius, išmetamųjų dujų ribinė vertė turi būti 150.
(2) Į lakiųjų išmetalų ribinę vertę neįeina tirpiklis, parduodamas hermetiškame konteineryje kaip dengimo mišinių dalis.
3 dalis Transporto priemonių dengimo dangomis pramonės įrenginių išmetamų teršalų ribinės vertės
1.
Bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės yra išreiškiamos išsiskyrusio organinio tirpiklio gramais produkto paviršiaus plotui kvadratiniais metrais ir išsiskyrusio organinio tirpiklio kilogramais automobilio korpuso atžvilgiu.
2.
Bet kokio produkto, nagrinėjamo toliau esančioje 3 punkto lentelėje, paviršiaus plotas yra apibrėžiamas taip:
–
paviršiaus plotas, apskaičiuotas pagal bendrą elektroforezinės dangos plotą, ir bet kurios dalies paviršiaus plotą, kuris gali būti pridėtas vienas po kito einančiais dengimo proceso etapais, kurie yra padengiami tomis pat dangomis kaip ir naudotosios nagrinėjamam produktui, arba tame įrenginyje padengto produkto bendras paviršiaus plotas.
Elektroforezinės dangos ploto paviršius apskaičiuojamas pagal šią formulę:
2 x bendras produkto karkaso svoris
Vidutinis metalo lakšto storis x metalo lakšto tankis
Šis metodas taip pat taikomas kitoms iš lakštų padarytoms dengiamoms dalims.
Projektavimas kompiuteriu arba kiti lygiaverčiai metodai yra naudojami apskaičiuojant kitų pridedamų dalių paviršiaus plotą arba bendrą įrenginyje padengto paviršiaus plotą.
3.
Toliau lentelėje pateiktos bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės, susijusios su visais proceso etapais, atliekamais tame pačiame įrenginyje, nuo elektroforezinio dengimo, arba bet kokios kitos rūšies dengimo iki pat viršutinio sluoksnio galutinio vaškavimo ir poliravimo, taip pat ir tirpiklio, naudoto gamybos įrangai valyti, įskaitant purškimo kabinoms bei kitiems stacionariems įrenginiams valyti tiek gamybos metu, tiek po to.
Veiklos rūšis
(tirpiklio suvartojimo slenkstinė riba tonomis per metus)
Gamybos slenkstinė riba
(padengto vieneto metinės gamybos)
Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė
Nauji įrenginiai
Esami įrenginiai
Naujų automobilių danga (> 15)
> 5 000
45 g/m2 arba 1,3 kg/kėbulo + 33 g/m2
60 g/m2 arba 1,9 kg/kėbulo + 41 g/m2
5000 monokokų arba >3500 sumontuoto karkaso
90 g/m2 arba 1,5 kg/kėbulo + 70 g/m2
90 g/m2 arba 1,5 kg/kėbulo + 70 g/m2
Bendra išmetamųjų teršalų ribinė vertė (g/m2)
Naujų sunkvežimių kabinų dengimas (> 15)
≤ 5 000
65
85
> 5 000
55
75
Naujų furgonų ir sunkvežimių dengimas (> 15)
≤ 2 500
90
120
> 2 500
70
90
Naujų autobusų dengimas (> 15)
≤ 2 000
210
290
> 2 000
150
225
4.
Transporto priemonių padengimo dangomis įrenginiai, kurių slenkstinės ribos yra žemesnės už 3 punkto lentelėje pateiktas tirpiklių sunaudojimo slenkstines ribas, turi atitikti 2 dalyje nustatytus transporto priemonių pakartotinės apdailos reikalavimus.
4 dalis Išmetamųjų teršalų ribinės vertės, susijusios su ypatingą pavojų keliančiais lakiaisiais organiniais junginiais
1.
52 straipsnyje
nurodytų lakiųjų organinių junginių išmetimo atveju, kai junginių, dėl kurių taikomas tame straipsnyje nurodytas ženklinimas, debito masės suma yra didesnė arba lygi 10g/h, laikomasi išmetamųjų teršalų ribinės vertės, kuri lygi 2 mg/Nm3. Išmetamųjų teršalų ribinė vertė taikoma atskirų junginių masių sumai.
2.
Halogenintų lakiųjų organinių junginių, kuriems priskiriama rizikos frazė R40 arba R68, išmetimo atvejais, kai junginių, dėl kurių taikomas ženklinimas R40 arba R68, debito masės suma yra didesnė arba lygi 100 g/h, laikomasi išmetamųjų teršalų ribinės vertės, kuri lygi 20 mg/Nm3. Išmetamųjų teršalų ribinė vertė taikoma atskirų junginių masių sumai.
5 dalis Taršos mažinimo planas
1.
Tais atvejais, kai dedamos dangos, lakas, klijai arba rašalas, gali būti naudojamas toliau pateiktas planas. Jeigu šis metodas netinka, kompetentinga institucija gali leisti veiklos vykdytojui naudoti bet kokį kitą planą, kurį taikant išmetamųjų teršalų kiekį galima sumažinti tiek pat, kiek jis būtų sumažintas taikant 2 ir 3 dalyse nurodytas išmetamųjų teršalų ribines vertes. Plano projekte turi būti atsižvelgiama į tokius duomenis:
a)
jeigu pakaitalai, su nedideliu tirpiklio kiekiu arba be jo, vis dar tobulinami, veiklos vykdytojui pratęsiamas laikas, kad jis galėtų įgyvendinti savo planus taršai mažinti;
b)
išmetamųjų teršalų sumažinimo pradinis atskaitos taškas turėtų kiek įmanoma labiau atitikti tokį išmetamųjų teršalų kiekį, kuris būtų, jeigu nebūtų imtasi sumažinimo veiksmų.
2.
Toliau pateiktas planas yra taikomas įrenginiams, kuriems gali būti nustatytas pastovus kietųjų medžiagų kiekis produkte:
a)
Metinė pamatinė išmetamųjų teršalų vertė apskaičiuojama taip:
i)
nustatoma bendroji kietųjų medžiagų masė tam tikrame dangos ir (arba) rašalo, lako arba klijų kiekyje, sunaudojamame per metus. Kietosios medžiagos – tai visos medžiagos, esančios dangose, rašale, lakuose ir klijuose, kurios tampa kietos, kai tik išgarinamas vanduo ar lakieji organiniai junginiai;
ii)
metinė pamatinė išmetamųjų teršalų vertė apskaičiuojama šios dalies i punkte nustatytą masę dauginant iš atitinkamo koeficiento, pateikto toliau esančioje lentelėje. Kompetentingos institucijos gali atskiriems įrenginiams pakoreguoti šiuos koeficientus, kad būtų parodomas užregistruotas padidėjęs efektyvumas naudojant kietąsias medžiagas.
Veiklos rūšis
Dauginimo koeficientas, naudojamas taikant a punkto ii papunktį
Rotacinė giliaspaudė; fleksografinis spausdinimas; laminavimas kaip spausdinimo veiklos dalis; lakavimas kaip spausdinimo veiklos dalis; medienos dengimas; tekstilės dirbinių, medžiaginių plėvelių arba popieriaus dengimas; lipniosios dangos
4
Ričių dengimas, transporto priemonių pakartotinė apdaila
3
Dangos, besiliečiančios su maistu, aviacinės kosminės dangos
2,33
Kitos dangos ir rotacinė trafaretinė spauda
1,5
b)
Planinė išmetamųjų teršalų vertė yra lygi metinei pamatinei išmetamųjų teršalų vertei, padaugintai iš procentinės dalies, kuri lygi:
1)
lakiųjų išmetalų ribinei vertei + 15 (įrenginiams, nagrinėjamiems 2 dalies 6 punkte, ir turintiems žemesnę slenkstinę ribą įrenginiams, nagrinėjamiems 8 ir 10 punkte),
2)
lakiųjų išmetalų ribinei vertei + 5 (visiems kitiems įrenginiams).
c)
Atitinka reikalavimus, jeigu faktinis tirpiklio išsiskyrimas, nustatytas pagal tirpiklių valdymo planą, yra mažesnis arba lygus planinei išmetamųjų teršalų vertei.
6 dalis Teršalų išmetimo
stebėsena
1.
Kanalų, sujungtų su taršos mažinimo įranga, kurie galutinėje teršalų išleidimo vietoje iš viso pašalina daugiau nei vidutiniškai 10 kg/h organinės anglies,
stebėsena
siekiant nustatyti, ar laikomasi reikalavimų, vykdomas nuolat.
2.
Kitais atvejais valstybės narės užtikrina, kad būtų matuojama nuolat arba periodiškai. Matuojant periodiškai, kiekvieną kartą imami bent trys matavimo duomenys.
3.
Matuoti nereikia, jeigu vamzdyno gale taršos mažinimo įranga neturi atitikti šios direktyvos reikalavimų.
7 dalis Tirpiklių valdymo planas
1.
Principai
Tirpiklių valdymo planas naudojamas:
a)
tikrinti, kaip laikomasi reikalavimų, apibrėžtų
56 straipsnyje
;
b)
būsimo sumažinimo galimybėms arba būdams nustatyti;
c)
teikti visuomenei informaciją apie tirpiklio sunaudojimą, tirpiklio išsiskyrimą ir V skyriaus reikalavimų laikymąsi.
2.
Apibrėžtys
Šios apibrėžtys sudaro bendrą masės balanso naudojimo struktūrą.
Organinių tirpiklių sąnaudos (I):
I1 Organinių tirpiklių kiekis ar jų kiekis įsigytuose mišiniuose, kurie naudojami kaip proceso sąnaudos per laiko intervalą, per kurį apskaičiuojamas masės balansas.
I2 Organinių tirpiklių kiekis arba jų kiekis regeneruotuose ir pakartotinai panaudotuose mišiniuose kaip tirpiklio sąnaudos tame procese. Pakartotinai panaudotas tirpiklis yra apskaičiuojamas kiekvieną kartą, kai jis naudojamas tai veiklai vykdyti.
Organinių tirpiklių išeiga (O):
O1 Išmetamosios dujos.
O2 Organiniai tirpikliai, ištirpę vandenyje, jeigu apskaičiuojant O5 atsižvelgiama į nuotekų valymą.
O3 Organinių tirpiklių kiekis, kuris po tokio proceso produkcijoje lieka kaip tarša arba likutis.
O4 Neorganizuotas organinių tirpiklių išmetimas į orą. Jis susidaro ir dėl bendros kambarių ventiliacijos, kai oras išleidžiamas į aplinką per langus, duris, orlaides ir panašias angas.
O5 Organiniai tirpikliai ir (arba) organiniai junginiai, kurių netenkama dėl cheminių ar fizikinių reakcijų (įskaitant tuos, kurie sunaikinami deginant ar kitaip perdirbant išmetamuosius dujinius teršalus arba nuotekas arba surenkami, jeigu jie nepriklauso O6, O7 arba O8).
O6 Organiniai tirpikliai, esantys surenkamose atliekose.
O7 Organiniai tirpikliai arba mišiniuose esantys organiniai tirpikliai, kurie parduodami arba juos ketinama parduoti kaip komerciniu požiūriu vertingą produktą.
O8 Organiniai tirpikliai, esantys mišiniuose, regeneruotuose pakartotiniam naudojimui, bet ne kaip proceso sąnaudos, jeigu jie nepriklauso O7.
O9 Organiniai tirpikliai, išskirti kitokiais būdais.
3.
Naudojimasis tirpiklių valdymo planu tikrinant reikalavimų atitikimą
Tirpiklių valdymo plano nauda nustatoma specialiu reikalavimu, kuris tikrinamas taip:
a)
Patikrinimas, kaip laikomasi 5 dalyje numatyto Taršos mažinimo plano, kai bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės išreiškiamos produkto vienetui sunaudoto tirpiklio kiekiu, arba kaip kitaip nustatyta 2 ir 3 dalyse.
i)
visoms veiklos rūšims, kurioms taikomas 5 dalyje nustatytas Taršos mažinimo planas, tirpiklių valdymo planas sudaromas kasmet suvartojimui (C) nustatyti. Suvartojimas apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
C = I1 – O8
Taip pat lygiagrečiai nustatomos kietosios medžiagos, naudojamos dangoms dengti, kad būtų gaunama metinė pamatinė išmetamųjų teršalų vertė ir planinė išmetamųjų teršalų vertė kiekvienais metais.
ii)
įvertinant, kaip laikomasi bendros išmetamųjų teršalų ribinės vertės, išreikštos produkto vienetui sunaudoto tirpiklio kiekiu, arba kaip kitaip nustatyta 2 ir 3 dalyse, tirpiklių valdymo planas sudaromas kasmet išmetamųjų teršalų vertei (E) nustatyti. Ši vertė apskaičiuojama pagal tokią lygtį:
E = F + O1║
Čia F ‐ tai lakieji išmetalai, kaip apibrėžta šio priedo b punkto i papunktyje. Jų dydis dalijamas iš atitinkamo produkto parametro.
iii)
vertinant atitiktį
53 straipsnio
6 dalies b punkto ii papunkčio reikalavimams, tirpiklių valdymo planas sudaromas kasmet, kad būtų nustatomas visų nagrinėjamų veiklos rūšių bendras išmetamųjų teršalų kiekis, ir gautas skaičius palyginamas su bendru išmetamųjų teršalų kiekiu, kuris susidarytų, jeigu 2, 3 ir 5 dalių reikalavimai būtų įgyvendinti kiekvienai veiklos rūšiai atskirai.
b)
Lakiųjų išmetalų nustatymas, kad būtų galima palyginti su 2 dalies lakiųjų išmetalų ribinėmis vertėmis:
i)
Lakieji išmetalai apskaičiuojami pagal vieną iš šių lygčių:
F = I1‐ O1‐ O5‐ O6‐ O7‐ O8
arba
F = O2 + O3 + O4 + O9
F nustatomas tiesioginiais kiekio matavimais arba naudojant lygiavertį metodą ar apskaičiavimo būdą, pavyzdžiui, taikant proceso sugauties koeficientą.
Lakiųjų išmetalų ribinė vertė išreiškiama kaip sąnaudų dalis, kuri apskaičiuojama pagal šią lygtį:
I = I1 + I2
ii)
Lakieji išmetalai nustatomi atliekant keletą trumpų, bet išsamių matavimų Ir tai neturi būti daroma pakartotinai, kol įrenginiai nebus modifikuoti.
8 dalis Išmetamųjų dujų ribinių verčių laikymosi įvertinimas
1.
Matuojant nuolat, tariama, kad išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikomasi, jei:
a)
nė vienas visų galiojančių rodmenų per 24 valandų normalios įrenginio eksploatacijos arba veiklos, išskyrus paleidimo bei sustabdymo operacijas ir įrangos remontą, vykdymo laikotarpį aritmetinis vidurkis neviršija išmetamųjų teršalų ribinių verčių,
b)
nė vienas valandos vidurkis neviršija išmetamųjų teršalų ribinių verčių daugiau kaip 1,5 karto.
2.
Matuojant periodiškai, tariama, kad išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikomasi, jei vienos
stebėsenos
metu:
a)
visų matavimo duomenų vidurkis neviršija išmetamųjų teršalų ribinių verčių,
b)
nė vienas valandos vidurkis neviršija išmetamųjų teršalų ribinės vertės daugiau kaip 1,5 karto.
3.
4 dalies nuostatų laikymasis tikrinamas remiantis atskirų nagrinėjamų lakiųjų organinių junginių masės koncentracijų suma. Visais kitais atvejais išmetamųjų teršalų ribinių verčių laikymasis tikrinamas pagal bendrą išsiskyrusios organinės anglies masę, išskyrus atvejus, kai 2 dalyje numatyta kitaip.
4.
Dujų tūrį galima pridėti prie išmetamųjų dujų norint atšaldyti arba atskiesti, jei tai tikslinga techniniu požiūriu, tačiau į jį neatsižvelgiama nustatant išmetamosiose dujose esančių teršalų masės koncentraciją.
VIII PRIEDAS
Su titano dioksido gamybos įrenginiais susijusios techninės nuostatos 1 dalis Į vandenį išleidžiamų teršalų ribinės vertės
1.
Kai įrenginiuose taikomas sulfato metodas (metinis vidurkis):
550 kg sulfato vienai pagamintai titano dioksido tonai;
2.
Kai įrenginiuose taikomas chlorido metodas (metinis vidurkis):
a)
130 kg chlorido vienai pagamintai titano dioksido tonai naudojant neutralų rutilą,
b)
228 kg chlorido vienai pagamintai titano dioksido tonai naudojant sintetinį rutilą,
c)
330 kg chlorido vienai pagamintai titano dioksido tonai naudojant šlaką.
3.
Įrenginiams, kuriuose naudojamas chlorido metodas ir daugiau nei vienos rūšies rūda, 2 punkte nurodytos išmetamųjų teršalų ribinės vertės taikomos proporcingai naudojamų rūdos rūšių kiekiams.
2 dalis Ūmaus toksiškumo bandymai
1.
Ūmaus toksiškumo bandymai atliekami tiriant poveikį tam tikroms moliuskų, vėžiagyvių, žuvų ir planktono rūšims, kurios aptinkamos atliekų išleidimo vietose. Be to, atliekami bandymai su sūriavandenių krevečių rūšimis (Artemia salina).
2.
Didžiausias mirtingumas, nustatytas atlikus 1 punkte nurodytus bandymus, nuotekas praskiedus 1/5 000, po 36 valandų:
a)
tikrintų rūšių suaugusių formų mirtingumas: 20 %,
b)
tikrintų rūšių lervų mirtingumas: didesnis už kontrolinės grupės mirtingumą.
3 dalis Į orą išmetamų teršalų ribinės vertės
1.
Išmetamųjų teršalų ribinės vertės, išreikštos masės koncentracija kubiniame metre (Nm3), apskaičiuojamos esant 273,15 K temperatūrai, 101,3 kPa slėgiui, atėmus vandens garų kiekį išmetamosiose dujose.
2.
Dulkės: 50 mg/Nm3, (valandos vidurkis)
3.
Dujų sieros dioksidas ar trioksidas, įskaitant rūgšties lašelius, apskaičiuojamas kaip SO2 ekvivalentas
a)
6 kg vienai pagamintai titano dioksido tonai (metinis vidurkis);
b)
500 mg/Nm3 (valandos vidurkis);
4.
Iš įrenginių, taikančių chlorido metodą, išmetamas chloras:
a)
5 mg/Nm3 – dienos vidutinė koncentracija
b)
ne daugiau kaip 40 mg/Nm3 bet kuriuo metu.
4 dalis Aplinkos, veikiamos iš titano dioksidą gaminančių įrenginių į vandenį išleidžiamų atliekų,
stebėsena
1.
Vandens stulpelis stebimas ne mažiau kaip tris kartus per metus, stebint nefiltruotą arba filtruotą vandenį, ir nustatomi šie parametrai:
a)
kai stebimas nefiltruotas vanduo: temperatūra, druskingumas, laidumas esant 20 °C temperatūrai, pH, ištirpęs O2, drumstumas, suspenduotos medžiagos, ištirpusi Fe ir jos suspensija, Ti;
b)
kai stebimas filtruotas vanduo:
i)
vanduo, filtruotas pro plėvelinį filtrą su 0,45 μm skylutėmis: ištirpusi Fe;
ii)
plėveliniame filtre su 0,45 μm skylutėmis likusiose kietosiosiose medžiagose: Fe, geležies hidratuoti oksidai ir hidroksidai.
2.
Nuosėdos stebimos bent vieną kartą per metus imant mėginius iš viršutinio nuosėdų sluoksnio kuo arčiau paviršiaus ir nustatant šiuos mėginių parametrus: Ti, Fe, geležies hidratuotus oksidus ir hidroksidus.
3.
Gyvi organizmai stebimi bent vieną kartą per metus nustatant teršalų išleidimo vietai būdingose rūšyse esančių medžiagų – Ti, Cr, Fe, Ni, Zn, Pb – koncentraciją ir nustatant bioįvairovę bei santykinę dugno gyvūnijos gausą ir charakteringus anatominius žuvų pakitimus.
4.
Per visą mėginių ėmimo ciklą mėginiai imami iš tos pačios vietos, to paties gylio ir tokiomis pačiomis sąlygomis.
5 dalis Teršalų išmetimo
stebėsena
Į orą išmetamų teršalų
stebėseną
sudaro bent nuolatinis toliau išvardytų medžiagų kiekio
stebėsena
:
a)
iš naudotas rūgštis koncentruojančių įrenginių, kuriuose taikomas sulfato metodas, išmetamo SO2 kiekis,
b)
iš įrenginių, kuriuose taikomas chloro metodas, išmetamo chloro kiekis,
c)
iš stambių šaltinių išmetamų dulkių kiekis.
IX PRIEDAS
A dalis Panaikintos direktyvos ir jų vėlesni daliniai pakeitimai (minėti 72 straipsnyje)
Tarybos direktyva 78/176/EEB
(OL L 54, 1978 2 25, p. 19)
Tarybos direktyva 83/29/EEB
(OL L 32, 1983 2 3, p. 28)
Tarybos direktyva 91/692/EEB
(OL L 377, 1991 12 31, p. 48)
tik I priedo b punktas
Tarybos direktyva 82/883/EEB
(OL L 378, 1982 12 31, p. 1)
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 807/2003
(OL L 122, 2003 5 16, p. 36)
tik III priedo 34 punktas
Tarybos direktyva 92/112/EEB
(OL L 409, 1992 12 31, p. 11).
Tarybos direktyva 96/61/EB
(OL L 257, 1996 10 10, p. 26)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/35/EB
(OL L 156, 2003 6 25, p. 17)
tik 4 straipsnis ir II priedas
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB
(OL L 275, 2003 10 25, p. 32)
tik 26 straipsnis
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1882/2003
(OL L 284, 2003 10 31, p. 1)
tik III priedo 61 punktas
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 166/2006
(OL L 33, 2006 2 4, p. 1)
tik 21 straipsnio 2 dalis
Tarybos direktyva 1999/13/EB
(OL L 85, 1999 3 29, p. 1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1882/2003
(OL L 284, 2003 10 31, p. 1)
tik I priedo 17 punktas
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/42/EB
(OL L 143, 2004 4 30, p. 87)
tik 13 straipsnio 1 dalis
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/76/EB
(OL L 332, 2000 12 28, p. 91)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/80/EB
(OL L 309, 2001 11 27, p. 1)
Tarybos direktyva 2006/105/EB
(OL L 363, 2006 12 20, p. 368)
tik priedo B dalies 2 punktas
B dalis Perkėlimo į nacionalinę teisę terminų sąrašas (nurodytas 72 straipsnyje)
Direktyva
Perkėlimo terminai
Taikymo terminai
78/176/EEB
1979 m. vasario 25 d.
82/883/EEB
1984 m. gruodžio 31 d.
92/112/EEB
1993 m. birželio 15 d.
96/61/EB
1999 m. spalio 30 d.
1999/13/EB
2001 m. balandžio 1 d.
2000/76/EB
2000 m. gruodžio 28 d.
2002 m. gruodžio 28 d.
2005 m. gruodžio 28 d.
2001/80/EB
2002 m. lapkričio 27 d.
2004 m. lapkričio 27 d.
2003/35/EB
2005 m. birželio 25 d.
2003/87/EB
2003 m. gruodžio 31 d.
X PRIEDAS
Atitikmenų lentelė
Direktyva 78/176/EEB
Direktyva 82/883/EEB
Direktyva 92/112/EEB
Direktyva 96/61/EB
Direktyva 1999/13/EB
Direktyva 2000/76/EB
Direktyva 2001/80/EB
Ši direktyva
1 straipsnio 1 dalis
1 straipsnis
1 straipsnis
1 straipsnis
1 straipsnis
1 straipsnio pirma dalis
1 straipsnis
1 straipsnio 2 dalies a punktas
2 straipsnio 2 dalis
3 straipsnio 2 dalis
1 straipsnio 2 dalies b punktas
3 straipsnio 1 dalis
3 straipsnio
25 dalis
1 straipsnio 2 dalies c, d ir e punktai
---
2 straipsnis
61 straipsnis
3 straipsnis
12 straipsnio 4 ir 5 punktai
4 straipsnis
4 straipsnis
3 straipsnio įvadinė dalis ir 1 dalis
4 straipsnio 1 dalis
4 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
5 straipsnis
5 straipsnis
12 straipsnio 4 ir 5 punktai
6 straipsnis
12 straipsnio 4 ir 5 punktai
7 straipsnio 1 dalis
64 straipsnio
1 dalis ir 2 dalies pirma pastraipa
7 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
---
---
---
---
---
---
---
64 straipsnio
2 dalies antra pastraipa
8 straipsnio 1 dalis
62 straipsnio
2 dalis
8 straipsnio 2 dalis
28 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
9 straipsnis
---
10 straipsnis
---
11 straipsnis
13 straipsnis
12 straipsnis
---
13 straipsnio 1 dalis
66 straipsnis
13 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys
---
14 straipsnis
---
15 straipsnis
14 straipsnis
12 straipsnis
21 straipsnis
15 straipsnis
21 straipsnis
18 straipsnio 1 ir 3 dalys
71 straipsnis
16 straipsnis
15 straipsnis
13 straipsnis
23 straipsnis
17 straipsnis
23 straipsnis
20 straipsnis
75 straipsnis
I priedas
---
IIA priedo įvadinė dalis ir 1 punktas
---
IIA priedo 2 punktas
VIII priedo 2 dalis
IIB priedas
---
2 straipsnis
---
3 straipsnis
---
4 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies pirma pastraipa
64 straipsnio
3 dalis
4 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
VIII priedo 4 dalis
4 straipsnio 3 ir 4 dalys
---
---
---
---
---
---
---
64 straipsnio
4 dalis
5 straipsnis
---
6 straipsnis
---
7 straipsnis
---
8 straipsnis
---
9 straipsnis
---
10 straipsnis
69 straipsnis
11 straipsnio 1 dalis
19 straipsnio 1 dalis
13 straipsnio 1 dalis
17 straipsnio 1 dalis
69 straipsnio 1 dalis
---
---
---
---
---
---
---
69 straipsnio 2 dalis
11 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
12 straipsnis
---
13 straipsnis
---
I priedas
---
II priedas
VIII priedo 4 dalis
III priedas
VIII priedo 4 dalis
IV priedas
---
V priedas
---
2 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
---
2 straipsnio 1 dalies a punkto įvadinė pastraipa ir pirma įtrauka
---
2 straipsnio 1 dalies a punkto antra įtrauka
61 straipsnio
2 dalis
2 straipsnio 1 dalies a punkto trečia įtrauka 2 straipsnio 1 dalies b punkto trečia įtrauka
61 straipsnio
4 dalis
2 straipsnio 1 dalies a punkto ketvirta, penkta, šešta ir septinta įtraukos
---
2 straipsnio 1 dalies b punkto pirma, ketvirta, penkta, šešta ir septinta įtraukos
---
2 straipsnio 1 dalies b punkto antra įtrauka
61 straipsnio
3 dalis
2 straipsnio 1 dalies c punktas
---
2 straipsnio 2 dalis
---
3 straipsnis
61 straipsnis
4 straipsnis
61 straipsnis
5 straipsnis
---
6 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
62 straipsnio
1 dalis
6 straipsnio 1 dalies a punktas
VIII priedo 1 dalies 1 punktas
6 straipsnio 1 dalies b punktas
VIII priedo 1 dalies 2 punktas
6 straipsnio antra dalis
VIII priedo 1 dalies 3 punktas
7 straipsnis
---
8 straipsnis
---
9 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
63 straipsnio
2 dalis
9 straipsnio 1 dalies a punkto įvadinė pastraipa
---
9 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktis
VIII priedo 3 dalies 2 punktas
9 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktis
VIII priedo 3 dalies 3 punkto įvadinė pastraipa ir 3 punkto a papunktis
9 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktis
63 straipsnio
1 dalis
9 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktis
VIII priedo 3 dalies 3 punkto b papunktis
9 straipsnio 1 dalies a punkto v papunktis
---
9 straipsnio 1 dalies b punktas
VIII priedo 3 dalies 4 punktas
9 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
10 straipsnis
64 straipsnis
11 straipsnis
12 straipsnio 4 ir 5 punktai
Priedas
---
2 straipsnio įvadinė pastraipa
3 straipsnio įvadinė pastraipa
2 straipsnio 1 dalis
2 straipsnio 14 dalis
3 straipsnio 1 dalis
2 straipsnio 3 dalis
2 straipsnio 1 dalis
3 straipsnio 3 dalis
2 straipsnio 4 dalis
---
2 straipsnio 5 dalis
2 straipsnio 9 dalis
3 straipsnio 8 dalis
2 straipsnio 1 dalis
3 straipsnio 4 dalis
2 straipsnio 6 dalis
2 straipsnio 13 dalis
3 straipsnio 9 dalis
2 straipsnio 3 dalies pirma dalis
3 straipsnio 5 dalis
2 straipsnio 7 dalis
3 straipsnio 6 dalis
2 straipsnio 8 dalis
2 straipsnio 5 dalis
65 straipsnis
2 straipsnio 9 dalies pirmas sakinys
2 straipsnio 7 dalis
3 straipsnio 12 dalis
3 straipsnio 7 dalis
2 straipsnio 9 dalies antras sakinys
4 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
4 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
2 straipsnio 10 dalies a punktas
---
2 straipsnio 10 dalies b punkto pirma pastraipa
3 straipsnio 8 dalis
2 straipsnio 10 dalies b punkto antra pastraipa
21 straipsnio 3 dalis
2 straipsnio 11 dalies pirma pastraipa ir pirma, antra ir trečia įtraukos
3 straipsnio 9 dalis
2 straipsnio 11 dalies antra pastraipa
14 straipsnio 2 dalis ir 15 straipsnio 4 dalis
2 straipsnio 12 dalis
2 straipsnio 6 dalis
3 straipsnio 11 dalis
2 straipsnio 5 dalis
3 straipsnio
11 dalis
2 straipsnio 13 dalis
3 straipsnio
12 dalis
2 straipsnio 14 dalis
3 straipsnio
13 dalis
---
---
---
---
---
---
---
3 straipsnio
14, 15, 16, 17 ir 18 dalys
3 straipsnio 1 pastraipos įvadinė dalis
12 straipsnio įvadinė pastraipa
3 straipsnio 1 dalies a punktas
12 straipsnio 1 ir 2 dalys
3 straipsnio 1 dalies b punktas
12 straipsnio 3 dalis
3 straipsnio 1 dalies c punktas
12 straipsnio 4 ir 5 dalys
3 straipsnio 1 dalies d punktas
12 straipsnio 6 dalis
3 straipsnio 1 dalies e punktas
12 straipsnio 7 dalis
3 straipsnio 1 dalies f punktas
12 straipsnio 8 dalis
3 straipsnio antra pastraipa
---
5 straipsnio 1 dalis
73 straipsnio 1 ir 2 dalys
---
---
---
---
---
---
---
73 straipsnio 3 ir 4 dalys
5 straipsnio 2 dalis
71 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
6 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
13 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka
13 straipsnio 1 dalies a punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka
13 straipsnio 1 dalies b punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos trečia įtrauka
13 straipsnio 1 dalies c punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos ketvirta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies d punktas
---
---
---
---
---
---
---
13 straipsnio 1 dalies e punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos penkta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies f punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos šešta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies g punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos septinta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies h punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos aštunta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies i punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos devinta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies j punktas
6 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos dešimta įtrauka
13 straipsnio 1 dalies k punktas
6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
13 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
6 straipsnio 2 dalis
13 straipsnio 2 dalis
---
---
---
---
---
---
---
14 straipsnis
7 straipsnis
6 straipsnio 2 dalis
8 straipsnio pirma dalis
4 straipsnio 3 dalis
6 straipsnio 1 dalis
8 straipsnio antra dalis
---
9 straipsnio 1 dalies pirma sakinio dalis
15 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
9 straipsnio 1 dalies antra sakinio dalis
---
9 straipsnio 2 dalis
6 straipsnio 3 dalis
9 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos pirmas ir antras sakiniai
15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos įvadinė dalis ir a bei b punktai
9 straipsnio 3 dalies pirmos pastraipos trečias sakinys
15 straipsnio 2 dalis
---
---
---
---
---
---
---
15 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys
9 straipsnio 3 dalies antra pastraipa
---
9 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa
10 straipsnio 1 dalis
9 straipsnio 3 dalies ketvirta pastraipa
10 straipsnio 2 dalis
9 straipsnio 3 dalies penkta pastraipa
10 straipsnio 3 dalis
9 straipsnio 3 dalies šešta pastraipa
10 straipsnio 4 dalis
9 straipsnio 4 dalies pirmo sakinio pirma dalis
16 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
9 straipsnio 4 dalies pirmo sakinio antra dalis
16 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa
9 straipsnio 4 dalies antras sakinys
15 straipsnio 1 dalies f punktas
---
---
---
---
---
---
---
16 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
16 straipsnio 3 dalies antra pastraipa ir 4 bei 5 dalys
---
---
---
---
---
---
---
17 straipsnis
9 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa
15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos c punktas
---
---
---
---
---
---
---
15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos d punktas
9 straipsnio 5 dalies antra pastraipa
---
9 straipsnio 6 dalies pirma pastraipa
15 straipsnio 1 dalies antros pastraipos e punktas
9 straipsnio 6 dalies antra pastraipa
---
9 straipsnio 7 dalis
---
9 straipsnio 8 dalis
7 straipsnis ir 18 straipsnio 1 dalis
---
---
---
---
---
---
---
18 straipsnio 2, 3 ir 4 dalys
10 straipsnis
19 straipsnis
11 straipsnis
20 straipsnis
12 straipsnio 1 dalis
21 straipsnio 1 dalis
12 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys
21 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
12 straipsnio 2 dalies antras sakinys
21 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
12 straipsnio 2 dalies trečias sakinys
---
13 straipsnio 1 dalis
22 straipsnio 1 dalis
---
---
---
---
---
---
---
22 straipsnio 2 ir 3 dalys
13 straipsnio 2 dalies įvadinė pastraipa
22 straipsnio 4 dalies įvadinė pastraipa
13 straipsnio 2 dalies pirma įtrauka
22 straipsnio 4 dalies a punktas
13 straipsnio 2 dalies antra įtrauka
22 straipsnio 4 dalies b punktas
13 straipsnio 2 dalies trečia įtrauka
22 straipsnio 4 dalies c punktas
13 straipsnio 2 dalies ketvirta įtrauka
---
---
---
---
---
---
---
---
22 straipsnio 4 dalies d punktas
---
---
---
---
---
---
---
23 straipsnis
---
---
---
---
---
---
---
24 straipsnis
---
---
---
---
---
---
---
25 straipsnio 1 dalies pirma ir antra pastraipos
14 straipsnio įvadinė pastraipa
9 straipsnio pirma sakinio dalis ir 25 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos įvadinė dalis
14 straipsnio pirma įtrauka
9 straipsnio 1 dalies antra sakinio dalis
14 straipsnio antra įtrauka
8 straipsnio 2 punktas ir 15 straipsnio 1 dalies c punktas
14 straipsnio trečia įtrauka
25 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
25 straipsnio 2–7 dalys
15 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa ir pirma bei antra įtraukos
12 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
26 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa ir a bei b punktai
15 straipsnio 1 dalies trečia įtrauka
26 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punktas
---
---
---
---
---
---
---
26 straipsnio 1 dalies d punktas
15 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
26 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
---
15 straipsnio 2 dalis
26 straipsnio
2 dalies
h punktas
15 straipsnio 4 dalis
26 straipsnio
3 dalis
15 straipsnio 5 dalis
26 straipsnio
2 dalies
įvadinė pastraipa ir a bei b punktai
---
---
---
---
---
---
---
26 straipsnio
2 dalies
c–g punktai
15a straipsnio pirma dalis
27 straipsnio 1 dalis
15a straipsnio antra dalis
27 straipsnio 2 dalis
15a straipsnio trečia dalis
27 straipsnio 3 dalis
15a straipsnio ketvirta ir penkta dalys
27 straipsnio 4 dalis
15a straipsnio šešta dalis
27 straipsnio 5 dalis
16 straipsnio 1 dalis
11 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys ir 11 straipsnio 2 dalis
66 straipsnio
1 dalies pirma pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
67 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
16 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys
29 straipsnio įvadinė pastraipa
16 straipsnio 2 dalies antras sakinys
---
16 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys
11 straipsnio 1 dalies antras sakinys
66 straipsnio
2 dalis
16 straipsnio 3 dalies antras sakinys
---
16 straipsnio 3 dalies trečias sakinys
11 straipsnio 3 dalis
66 straipsnio
3 dalis
16 straipsnio 4 dalis
---
---
---
---
---
---
---
---
67 straipsnis
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
---
29 straipsnis
17 straipsnis
11 straipsnis
28 straipsnis
18 straipsnio 1 dalis
---
18 straipsnio 2 dalis
16 straipsnio 3 dalies antra pastraipa
19 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
20 straipsnio 1 ir 2 dalys
---
20 straipsnio 3 dalis
18 straipsnis
17 straipsnis
72 straipsnis
22 straipsnis
16 straipsnis
22 straipsnis
19 straipsnis
74 straipsnis
---
---
---
---
---
---
---
2 straipsnio 1 dalis
I priedo įvadinės dalies pirma dalis
2 straipsnio 2 dalis
I priedo įvadinės dalies antra dalis
I priedo įvadinės dalies pirma pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
I priedo įvadinės dalies antra ir trečia pastraipos
I priedo 1 punktas
I priedo 1 punktas
Nuo I priedo 2.1 punkto iki 2.5 punkto b papunkčio
Nuo I priedo 2.1 punkto iki 2.5 punkto b papunkčio
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 2.5 punkto c papunktis
I priedo 2.6 punktas
I priedo 2.6 punktas
I priedo 3 punktas
I priedo 3 punktas
I priedo nuo 4.1–4.6 punktai
I priedo nuo 4.1–4.6 punktai
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 4.7 punktas
I priedo 5 punkto įvadinė dalis
---
Nuo I priedo 5.1 punkto iki 5.3 punkto b papunkčio
Nuo I priedo 5.1 punkto iki 5.3 punkto b papunkčio
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 5.3 punkto c–e papunkčiai
I priedo 5.4 punktas
I priedo 5.4 punktas
I priedo 6.1 punkto a ir b papunkčiai
I priedo 6.1 punkto a ir b papunkčiai
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 6.1 punkto c papunktis
Nuo I priedo 6.2 punkto iki 6.4 punkto b papunkčio
Nuo I priedo 6.2 punkto iki 6.4 punkto b dalies ii papunkčio
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 6.4 punkto b dalies iii papunktis
Nuo I priedo 6.4 punkto c papunkčio iki 6.6 c papunkčio
Nuo I priedo 6.4 punkto c papunkčio iki 6.6 punkto c papunkčio
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 6.6 punkto c papunkčio paskutinis sakinys
I priedo 6.7–6.8 punktai
I priedo 6.7–6.8 punktai
---
---
---
---
---
---
---
I priedo 6.9 ir 6.10 punktai
II priedas
---
III priedas
II priedas
---
---
---
---
---
---
---
II priedo 13 punktas
IV priedo įvadinė dalis
3 straipsnio 9 dalis
IV priedo 1–11 punktai
III priedas
IV priedo 12 punktas
---
V priedo 1 dalies a punktas
IV priedo 1 dalies a punktas
---
---
---
---
---
---
---
IV priedo 1 dalies b punktas
V priedo 1 dalies b–g punktai
IV priedo 1 dalies c–h punktai
V priedo 2–5 punktai
IV priedo 2–5 punktai
2 straipsnio 2 dalis
51 straipsnio
1 dalis
2 straipsnio 3 dalis
---
2 straipsnio 4 dalis
57 straipsnio
1 dalis
2 straipsnio 8 dalis
4 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
2 straipsnio 10 dalis
51 straipsnio
3 dalis
2 straipsnio 11 dalis
51 straipsnio
2 dalis
2 straipsnio 12 dalis
51 straipsnio
4 dalis
2 straipsnio 15 dalis
51 straipsnio
5 dalis
2 straipsnio 16 dalis
3 straipsnio
33 dalis
2 straipsnio 17 dalis
3 straipsnio
34 dalis
2 straipsnio 18 dalis
3 straipsnio
35 dalis
2 straipsnio 19 dalis
---
2 straipsnio 20 dalis
3 straipsnio
36 dalis
2 straipsnio 21 dalis
51 straipsnio
6 dalis
2 straipsnio 22 dalis
51 straipsnio
7 dalis
2 straipsnio 23 dalis
51 straipsnio
8 dalis
2 straipsnio 24 dalis
51 straipsnio
9 dalis
2 straipsnio 25 dalis
51 straipsnio
10 dalis
2 straipsnio 26 dalis
51 straipsnio
11 dalis
2 straipsnio 27 dalis
---
2 straipsnio 28 dalis
57 straipsnio
1 dalis
2 straipsnio 29 dalis
---
2 straipsnio 30 dalis
51 straipsnio
12 dalis
2 straipsnio 31 dalis
VII priedo 2 dalies pirmas sakinys
VIII priedo 3 dalies 1 punktas
2 straipsnio 32 dalis
---
2 straipsnio 33 dalis
51 straipsnio
13 dalis
3 straipsnio 2 dalis
4 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
4 straipsnio 1–3 dalys
4 straipsnio 1 dalies pirma ir antra pastraipos
4 straipsnio 4 dalis
57 straipsnio
2 dalis
5 straipsnio 1 dalis
53 straipsnio
1 dalies pirma pastraipa
5 straipsnio 2 dalis
53 straipsnio
1 dalies a ir b punktai
5 straipsnio 3 dalies a punktas
53 straipsnio
2 dalis
5 straipsnio 3 dalies b punktas
53 straipsnio
3 dalis
5 straipsnio 3 dalies trečia pastraipa
53 straipsnio
4 dalis
5 straipsnio 4 dalis
---
5 straipsnio 5 dalis
53 straipsnio
6 dalis
5 straipsnio 6 dalis
52 straipsnis
5 straipsnio 7 dalis
VII priedo 4 dalies 1 punktas
5 straipsnio 8 dalies pirma pastraipa
VII priedo 4 dalies 2 punktas
5 straipsnio 8 dalies antra pastraipa
53 straipsnio
5 dalis
5 straipsnio 9 dalis
---
5 straipsnio 10 dalis
53 straipsnio
7 dalis
5 straipsnio 11, 12 ir 13 dalys
---
6 straipsnis
---
7 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa ir pirma, antra, trečia ir ketvirta įtraukos
58 straipsnis
7 straipsnio 1 dalies antra dalis
---
7 straipsnio 2 dalis
---
8 straipsnio 1 dalis
8 straipsnio įvadinė dalis ir 1 punktas
8 straipsnio 2 dalis
VII priedo 6 dalies 1 punktas
8 straipsnio 3 dalis
VII priedo 6 dalies 2 punktas
8 straipsnio 4 dalis
VII priedo 6 dalies 3 punktas
8 straipsnio 5 dalis
---
9 straipsnio 1 dalies įvadinė pastraipa
56 straipsnio
1 dalies įvadinė pastraipa
9 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa ir pirma, antra ir trečia įtraukos
56 straipsnio
pirmos pastraipos a, b ir c punktai
9 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
56 straipsnio
antra pastraipa
9 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
VII priedo 8 dalies 4 punktas
9 straipsnio 2 dalis
57 straipsnio
3 dalis
9 straipsnio 3 dalis
VII priedo 8 dalies 1 punktas
9 straipsnio 4 dalis
VII priedo 8 dalies 2 punktas
9 straipsnio 5 dalis
VII priedo 8 dalies 3 punktas
10 straipsnis
4 straipsnio 9 dalis
9 straipsnio 2 dalis
11 straipsnio 1 dalies trečias–šeštas sakiniai
---
12 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
59 straipsnio
1 dalies pirma pastraipa
12 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
59 straipsnio
1 dalies antra pastraipa
12 straipsnio 2 dalis
59 straipsnio
2 dalis
12 straipsnio 3 dalis
59 straipsnio
3 dalis
13 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
14 straipsnis
19 straipsnis
16 straipsnis
70 straipsnis
I priedo įvadinės dalies pirmas ir antras sakiniai
50 straipsnis
I priedo įvadinės dalies trečias sakinys ir veiklos rūšių sąrašas
VII priedo 1 dalis
IIA priedo I dalis
VII priedo 2 dalis
IIA priedo 2 dalis
VII priedo 3 dalis
IIA priedo II dalies 6 pastraipos paskutinis sakinys
---
IIB priedo 1 punkto pirmas ir antras sakiniai
53 straipsnio
1 dalies b punktas
IIB priedo 1 punkto trečias sakinys
53 straipsnio
1 dalies antra pastraipa
IIB priedo 2 punktas
VII priedo 5 dalis
IIB priedo 2 punkto antros pastraipos i punktas ir lentelė
---
III priedo 1 punktas
---
III priedo 2 punktas
VII priedo 7 dalies 1 punktas
III priedo 3 punktas
VII priedo 7 dalies 2 punktas
III priedo 4 punktas
VII priedo 7 dalies 3 punktas
1 straipsnio antra dalis
---
2 straipsnio 1 dalis
37 straipsnio
1 dalies pirma pastraipa
2 straipsnio 2 dalies įvadinė pastraipa
37 straipsnio
2 dalies įvadinė pastraipa
2 straipsnio 2 dalies a punkto įvadinė pastraipa
37 straipsnio
2 dalies a punkto įvadinė pastraipa
2 straipsnio 2 dalies a punkto i–v papunkčiai
37 straipsnio
2 dalies a punkto i papunktis
2 straipsnio 2 dalies a punkto vi papunktis
37 straipsnio
2 dalies a punkto ii papunktis
2 straipsnio 2 dalies a punkto vii papunktis
37 straipsnio
2 dalies a punkto iii papunktis
2 straipsnio 2 dalies a punkto viii papunktis
37 straipsnio
2 dalies a punkto iv papunktis
2 straipsnio 2 dalies b punktas
37 straipsnio
2 dalies b punktas
3 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
3 straipsnio
26 dalis
3 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
---
3 straipsnio 3 dalis
3 straipsnio
27 dalis
3 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
3 straipsnio
28 dalis
3 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
37 straipsnio
1 dalies antra pastraipa
3 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa
3 straipsnio
29 dalis
3 straipsnio 5 dalies antra pastraipa
37 straipsnio
1 dalies trečia pastraipa
3 straipsnio 5 dalies trečia pastraipa
37 straipsnio
1 dalies antra pastraipa
3 straipsnio 6 dalis
VI priedo 1 dalies a punktas
3 straipsnio 7 dalis
3 straipsnio
30 dalis
---
---
---
---
---
---
---
VI priedo 1 dalies b punktas
3 straipsnio 10 dalis
3 straipsnio
31 dalis
3 straipsnio 13 dalis
3 straipsnio
32 dalis
4 straipsnio 2 dalis
38 straipsnis
4 straipsnio 4 dalies įvadinė pastraipa ir a bei b punktai
39 straipsnio
1 dalies įvadinė pastraipa ir a bei b punktai
4 straipsnio 4 dalies c punktas
39 straipsni
1 dalies e punktas
4 straipsnio 5 dalis
39 straipsnio
2 dalis
4 straipsnio 6 dalis
39 straipsnio
3 dalis
4 straipsnio 7 dalis
39 straipsnio
4 dalis
4 straipsnio 8 dalis
48 straipsnis
5 straipsnis
46 straipsnis
6 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
44 straipsnio
1 dalis
6 straipsnio 1 dalies antra pastraipa ir 6 dalies 2 pastraipa
44 straipsnio
2 dalis
6 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa
44 straipsnio
3 dalies pirma pastraipa
6 straipsnio 1 dalies ketvirta pastraipa
44 straipsnio
3 dalies antra pastraipa
6 straipsnio 3 dalis
44 straipsnio
4 dalis
6 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos pirmas ir antras sakiniai ir 6 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
45 straipsnio
1 dalis
6 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos trečias sakinys
45 straipsnio
2 dalis
6 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa
45 straipsnio
3 dalies antra pastraipa
6 straipsnio 4 dalies ketvirta pastraipa
45 straipsnio
4 dalis
6 straipsnio 5 dalis
40 straipsnio
1 dalis
6 straipsnio 6 dalis
44 straipsnio
5 dalis
6 straipsnio 7 dalis
44 straipsnio
6 dalis
6 straipsnio 8 dalis
44 straipsnio
7 dalis
7 straipsnio 1 dalis ir 2 dalies pirma pastraipa
40 straipsnio
2 dalies pirma pastraipa
7 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
40 straipsnio
2 dalies antra pastraipa
7 straipsnio 3 dalis ir 11 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos įvadinė dalis
VI priedo 6 dalies 2.7 punkto pirma dalis
7 straipsnio 4 dalis
40 straipsnio
2 dalies antra pastraipa
7 straipsnio 5 dalis
---
8 straipsnio 1 dalis
39 straipsnio
1 dalies c punktas
8 straipsnio 2 dalis
40 straipsnio
3 dalis
8 straipsnio 3 dalis
---
8 straipsnio 4 dalies pirma pastraipa
40 straipsnio
4 dalies pirma pastraipa
8 straipsnio 4 dalies antra pastraipa
VI priedo 6 dalies 3,2 punkto pirma dalis
8 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa
VI priedo 6 dalies 3.2 punkto antra dalis
8 straipsnio 4 dalies ketvirta pastraipa
---
8 straipsnio 5 dalis
40 straipsnio
4 dalies antra ir trečia pastraipos
8 straipsnio 6 dalis
39 straipsnio
1 dalies c ir d punktai
8 straipsnio 7 dalis
40 straipsnio
4 dalis
8 straipsnio 8 dalis
---
9 straipsnio pirma pastraipa
47 straipsnio
1 dalis
9 straipsnio antra pastraipa
47 straipsnio
2 dalis
9 straipsnio trečia pastraipa
47 straipsnio
3 dalis
10 straipsnio 1 ir 2 dalys
---
10 straipsnio 3 dalies pirmas sakinys
42 straipsnio
2 dalis
10 straipsnio 3 dalies antras sakinys
---
10 straipsnio 4 dalis
42 straipsnio
3 dalis
10 straipsnio 5 dalis
VI priedo 6 dalies 1.3 punkto antra dalis
11 straipsnio 1 dalis
42 straipsnio
1 dalis
11 straipsnio 2 dalis
VI priedo 6 dalies 2.1 punktas
11 straipsnio 3 dalis
VI priedo 6 dalies 2,2 punktas
11 straipsnio 4 dalis
VI priedo 6 dalies 2.3 punktas
11 straipsnio 5 dalis
VI priedo 6 dalies 2.4 punktas
11 straipsnio 6 dalis
VI priedo 6 dalies 2.5 punktas
11 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos pirmo sakinio pirmoji dalis
VI priedo 6 dalies 2.6 punkto pirma dalis
11 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos pirmo sakinio antroji dalis
VI priedo 6 dalies 2.6 punkto a papunktis
11 straipsnio 7 dalies pirmos pastraipos antras sakinys
---
11 straipsnio 7 dalies antra pastraipa
---
11 straipsnio 7 dalies a punktas
VI priedo 6 dalies 2.6 punkto b papunktis
11 straipsnio 7 dalies b ir c punktai
---
11 straipsnio 7 dalies d punktas
VI priedo 6 dalies 2.6 punkto c papunktis
11 straipsnio 7 dalies e ir f punktai
---
11 straipsnio 8 dalies pirmos pastraipos a ir b punktai
VI priedo 3 dalies 1 punkto pirma ir antra pastraipos
11 straipsnio 8 dalies c punktas
VI priedo 6 dalies 2.7 punkto antra dalis
11 straipsnio 8 dalies d punktas
VI priedo 4 dalies 2.1 punkto antra pastraipa
11 straipsnio 8 dalies antra pastraipa
VI priedo 6 dalies 2.7 punkto trečia dalis
11 straipsnio 9 dalis
42 straipsnio
4 dalis
11 straipsnio 10 dalies a, b ir c punktai
VI priedo 8 dalies 1.1 punkto a, b ir c papunkčiai
11 straipsnio 10 dalies d punktas
VI priedo 8 dalies 1.1 punkto d papunktis
11 straipsnio 11 dalis
VI priedo 8 dalies 1.2 punktas
11 straipsnio 12 dalis
VI priedo 8 dalies 1.3 punktas
11 straipsnio 13 dalis
42 straipsnio
5 dalies pirma pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
42 straipsnio
5 dalies antra pastraipa
11 straipsnio 14 dalis
VI priedo 6 dalies 3,1 punktas
11 straipsnio 15 dalis
39 straipsnio
1 dalies e punktas
11 straipsnio 16 dalis
VI priedo 8 dalies 2 punktas
11 straipsnio 17 dalis
9 straipsnio 2 dalies a punktas
12 straipsnio 1 dalis
49 straipsnio
1 dalis
12 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys
49 straipsnio
2 dalis
12 straipsnio 2 dalies antras sakinys
---
12 straipsnio 2 dalies trečias sakinys
49 straipsnio
3 dalis
13 straipsnio 1 dalis
39 straipsnio
1 dalies f punktas
13 straipsnio 2 dalis
41 straipsnis
13 straipsnio 3 dalis
40 straipsnio
5 dalis
13 straipsnio 4 dalis
VI priedo 3 dalies 2 punktas
14 straipsnis
---
15 straipsnis
---
16 straipsnis
---
17 straipsnio 2 ir 3 dalys
---
20 straipsnis
---
I priedas
VI priedo 2 dalis
II priedo pirma dalis (be numeracijos)
VI priedo 4 dalies 1 punktas
II priedo 1 punkto įvadinė dalis
VI priedo 4 dalies 2.1 punktas
II priedo 1.1–1.2 punktai
VI priedo 4 dalies 2.2–2.3 punktai
II priedo 1.3 punktas
---
II priedo 2.1 punktas
VI priedo 4 dalies 3.1 punktas
---
---
---
---
---
---
---
VI priedo 4 dalies 3.2 punktas
II priedo 2.2 punktas
VI priedo 4 dalies 3.3 punktas
II priedo 3 punktas
VI priedo 4 dalies 4 punktas
III priedas
VI priedo 6 dalies 1 punktas
IV priedo lentelė
VI priedo 5 dalis
IV priedo paskutinis sakinys
---
V priedo a punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 1.1 punktas
V priedo a punkto paskutiniai sakiniai
---
V priedo b punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 1.2 punktas
V priedo b punkto paskutinis sakinys
---
V priedo c punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 1.3 punktas
V priedo d punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 1.4 punktas
V priedo e punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 1.5 punktas
V priedo f punkto lentelė
VI priedo 3 dalies 3 punktas
VI priedas
VI priedo 7 dalis
1 straipsnis
30 straipsnis
2 straipsnio 2 dalis
V priedo 1 dalies 1 punktas ir 2 dalies 1 punktas
2 straipsnio 3 dalies antra dalis
V priedo 1 dalies 1 punktas ir 2 dalies 1 punktas
---
---
---
---
---
---
---
V priedo 1 dalies 1 punkto paskutinis sakinys
2 straipsnio 4 dalis
---
2 straipsnio 6 dalis
3 straipsnio
20 dalis
2 straipsnio 7 dalies pirma pastraipa
3 straipsnio
21 dalis
2 straipsnio 7 dalies antra pastraipa ir a–i punktai
30 straipsnio
antra pastraipa
2 straipsnio 7 dalies j punktas
---
2 straipsnio 7 dalies trečia pastraipa
---
---
---
---
---
---
---
---
31 straipsnio
1 dalis
2 straipsnio 7 dalies ketvirta pastraipa
31 straipsnio
2 dalis
2 straipsnio 8 dalis
3 straipsnio
23 dalis
2 straipsnio 9 dalis
31 straipsnio
2 dalis
2 straipsnio 10 dalis
---
2 straipsnio 11 dalis
3 straipsnio
22 dalis
2 straipsnio 12 dalis
3 straipsnio
24 dalis
2 straipsnio 13 dalis
---
3 straipsnis
---
4 straipsnio 1 dalis
---
4 straipsnio 2 dalis
32 straipsnio
2 dalis
4 straipsnio 3–8 dalys
---
5 straipsnio 1 dalis
V priedo 1 dalies 2 punkto paskutinis sakinys
5 straipsnio 2 dalis
---
6 straipsnis
---
7 straipsnio 1 dalis
33 straipsnis
7 straipsnio 2 dalis
32 straipsnio
4 dalis
7 straipsnio 3 dalis
32 straipsnio
5 dalis
8 straipsnio 1 dalis
36 straipsnio
1 dalis
8 straipsnio 2 dalies pirmo sakinio pirma dalis
36 straipsnio
2 dalies pirmo sakinio pirma dalis
8 straipsnio 2 dalies pirmo sakinio antra dalis
---
---
---
---
---
---
---
---
36 straipsnio
2 dalies pirmo sakinio antra dalis
---
---
---
---
---
---
---
36 straipsnio
2 dalies antra pastraipa
8 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
---
8 straipsnio 2 dalies a–d punktai
---
8 straipsnio 3 ir 4 dalys
---
9 straipsnis
32 straipsnio
1 dalis
10 straipsnio 1 dalies pirmas sakinys
32 straipsnio
6 dalis
10 straipsnio 1 dalies antras sakinys
---
10 straipsnio 2 dalis
---
12 straipsnis
34 straipsnio
1 dalis
---
---
---
---
---
---
---
34 straipsnio
2.3 ir 4 dalys
13 straipsnis
V priedo 3 dalies 8 punkto trečia dalis
14 straipsnis
V priedo 4 dalis
15 straipsnis
---
18 straipsnio 2 dalis
---
I priedas
---
II priedas
---
III ir IV priedai
V priedo 1 dalies 2 punktas ir 2 dalis
V A priedas
V priedo 1 dalies 3 punktas
V B priedas
V priedo 2 dalies 3 punktas
VI A priedas
V priedo 1 dalies 4 ir 5 punktai
VI B priedas
V priedo 2 dalies 4 ir 5 punktai
VII A priedas
V priedo 1 dalies 6 ir 7 punktai
VII B priedas
V priedo 2 dalies 6 ir 7 punktai
VIII A priedo 1 punktas
---
VIII A priedo 2 punktas
V priedo 3 dalies 1 punkto pirma dalis ir 2. 3 ir 5 punktai
---
---
---
---
---
---
---
V priedo 3 dalies 1 punkto antra dalis
---
---
---
---
---
---
---
V priedo 3 dalies 4 punktas
VIII A priedo 3 punktas
---
VIII A priedo 4 punktas
V priedo 3 dalies 6 punktas
VIII A priedo 5 punktas
V priedo 3 dalies 7 ir 8 punktai
VIII A priedo 6 punktas
V priedo 3 dalies 9 ir 10 punktai
---
---
---
---
---
---
---
V priedo 4 dalis
VIII B priedas
---
VIII C priedas
---
IX priedas
IX priedas
X priedas
X priedas
