P6_TA(2007)0216
Kanalo "Radio Caracas TV" Venesueloje atvejis
B6-0206 , 0223 , 0231/2007
2007 m. gegužės 24 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Venesuelos
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį,
A.
kadangi žiniasklaidos pliuralizmas ir žodžio laisvė sudaro neginčytiną demokratijos ramstį,
B.
kadangi žiniasklaidos laisvė ypač svarbi demokratijos ir pagarbos pagrindinėms teisėms požiūriu, nes ji atlieka esminį vaidmenį užtikrinant laisvą nuomonių bei minčių raišką ir skatinant žmones veiksmingai dalyvauti demokratiniuose procesuose,
C.
kadangi privačiai televizijos bendrovei
Radio Caracas Televisión
(
RCTV
) neatnaujinus transliavimo licencijos, kuri baigs galioti 2007 m. gegužės 27 d., šios žiniasklaidos priemonės, kurioje dirba 3 000 žmonių, gali nebelikti,
D.
kadangi šiai vaizdo ir garso žiniasklaidos priemonei, kuri yra viena iš seniausių ir svarbiausių Venesueloje, neatnaujinus licencijos didelė visuomenės dalis neteks pliuralistinio informacijos šaltinio ir bus pažeista žiniasklaidos teisė kritikuoti valdžią,
E.
kadangi Venesuelos prezidentas Hugas Chavezas pranešė, kad jis neketina atnaujinti RCTV transliavimo licencijos, ir kadangi ši licencija baigs galioti 2007 m. gegužės 27 d.,
F.
kadangi atsižvelgiant į Venesuelos vyriausybės pareiškimus RCTV yra vienintelė žiniasklaidos priemonė, kuriai ketinama nepratęsti licencijos,
G.
kadangi Venesuelos konstitucijos 57 ir 58 straipsniuose užtikrintos žodžio, ryšių ir informacijos laisvės,
H.
kadangi Venesuela yra pasirašiusi Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą ir Amerikos žmogaus teisių konvenciją,
I.
kadangi Venesuelos Aukščiausias Teisingumo Teismas, į kurį kreipėsi RCTV, iki teisiškai nustatyto termino sprendimo nepriėmė,
J.
kadangi – jei, valdžios institucijų nuomone, tai reikalinga – prieš RCTV vadovybę turi būti pradėtas įprastas teismo procesas dėl požiūrio, kuriuo ji kaltinama,
K.
kadangi šį sprendimo 2006 m. gruodžio 28 d. paskelbė pats prezidentas, taip sukurdamas nerimą keliantį precedentą dėl žodžio laisvės šioje šalyje,
1.
primena Venesuelos vyriausybei, kad ji turi gerbti žodžio, nuomonės raiškos bei spaudos laisves ir užtikrinti, kad jų būtų laikomasi, kaip nurodyta šios šalies konstitucijoje, Amerikos demokratijos chartijoje, Tarptautiniame pilietinių ir politinių teisių pakte ir Amerikos žmogaus teisių konvencijoje, kurią yra pasirašiusi ši šalis;
2.
reikalauja, kad Venesuelos vyriausybė, laikydamasi valstybės nešališkumo principo, užtikrintų vienodą teisinį visų žiniasklaidos priemonių – ir valstybinių, ir privačių – traktavimą, neatsižvelgdama į jokias politines ar ideologines aplinkybes;
3.
ragina Venesuelos vyriausybę ir privačias žiniasklaidos priemones pradėti dialogą, apgailestaudamas dėl to, kad Venesuelos valdžios institucijos nėra visiškai atviros dialogui apskritai ir ypač dialogui su RCTV;
4.
todėl ragina, kad atitinkamos Europos Parlamento delegacijos ir komitetai apsvarstytų šį klausimą;
5.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, Amerikos valstybių organizacijos generaliniam sekretoriui, Europos ir Lotynų Amerikos parlamentinei asamblėjai,
Mercosur
šalių parlamentui ir Venesuelos Bolivaro Respublikos vyriausybei.
