GALUTINIS
A6-0271/2007
2.7.2007
PRANEŠIMAS
dėl Reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategijos
(2007/2096(INI))
Teisės reikalų komitetas
Pranešėjas:
Giuseppe Gargani
PE 388.366v03-00
TURINYS
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS Error! Bookmark not defined.
AIŠKINAMOJI DALIS............................................................... Error! Bookmark not defined.
APLINKOS, VISUOMENĖS SVEIKATOS IR MAISTO SAUGOS KOMITETO NUOMONĖ Error! Bookmark not defined.
PROCEDŪRA............................................................................. Error! Bookmark not defined.
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS
dėl Reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategijos
( 2007/2096(INI) )
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į 2003 m. gruodžio 16 d. Tarpinstitucinį susitarimą dėl geresnės teisėkūros
OL C 321, 2003 12 31, p. 1. ,
– atsižvelgdamas į į savo 2000 m. spalio 26 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimų Europos Vadovų Tarybai: „Geresnė teisėkūra 1998 m. – bendra atsakomybė“ ir „Geresnė teisėkūra 1999 m.“
OL C 197, 2001 7 12, p. 433. ,
- atsižvelgdamas į savo 2001 m. lapkričio 29 d. rezoliuciją dėl Komisijos baltosios knygos dėl Europos valdymo
OL C 153 E, 2002 6 27, p. 314. ,
- atsižvelgdamas į savo 2003 m. balandžio 8 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimų Europos Vadovų Tarybai „Geresnė teisėkūra 2000 m.“ ir „Geresnė teisėkūra 2001 m.“
OL C 64 E, 2004 3 12, p. 135. ,
- atsižvelgdamas į savo 2004 m. vasario 26 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimo „Geresnė teisėkūra 2002 m.“
OL C 98 E, 2004 4 23, p. 155. ,
- atsižvelgdamas į savo 2004 m. kovo 9 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato dėl Bendrijos reglamentavimo veiklos supaprastinimo ir gerinimo
OL C 102 E, 2004 4 28, p. 512. ,
– atsižvelgdamas į savo 2004 m. balandžio 20 d. rezoliuciją dėl Bendrijos teisėkūros ir konsultacinių procedūrų poveikio
OL C 104 E, 2004 4 30, p. 146. ,
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl reglamentavimo aplinkos supaprastinimo strategijos
OL C 297 E, 2006 12 7, p. 136. ,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl geresnės teisėkūros 2004 m.: subsidiarumo principo taikymo. 12-oji metinė ataskaita
OL C 297 E 2006, 12 7, p. 128. ,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl teisės aktų leidėjams pateiktų teisės aktų pasiūlymų atrankos rezultatų
OL C 297 E 2006 12 7, p. 140. ,
– atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 14 d. Komisijos darbo dokumentą „Pirmoji pažangos ataskaita apie reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategiją“ ( COM(2006)0690 ),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę ( A6‑0271/2007 ),
A. kadangi Europos Komisija, Taryba ir Parlamentas nuo šiol sistemingai dalyvauja nustatant, įgyvendinant ir tobulinant teisėkūros paprastinimo priemones,
B. manydamas, kad teisėkūros aplinkos paprastinimas – teisėkūros aiškumo, veiksmingumo ir kokybės garantas – yra pagrindinė sąlyga siekiant geresnės teisėkūros, kuri savo ruožtu yra prioritetinis Europos Sąjungos veiksmas, siekiant platesnio augimo ir užimtumo skatinimo tikslo,
C. pastebėdamas, kad vienas iš pagrindinių paprastinimo rezultatų yra tai, kad vis labiau užtikrinamas Europos Sąjungos dalyvavimas taikant Bendrijos teisę visose srityse,
D. atsižvelgdamas į Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisės aktų leidybos numatytus įsipareigojimus ir tikslus, ypač skirtus Bendrijos teisės aktams paprastinti ir jų apimčiai sumažinti ir susijusius su Bendrijos teisės aktų įtaka valstybėse narėse,
E. konstatuodamas, kad Komisijos darbo dokumentas yra tiesioginis 2005 m. spalio 25 d. Komisijos komunikato „Įgyvendinant Bendrijos Lisabonos programą: reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategija ( COM(2005)0535 )“ pratęsimas,
F. kadangi minėtas dokumentas yra aktuali paprastinimo tęstinės programos, apimančios 2006–2009 m. laikotarpį, versija, kurioje pateikiamos paprastinimo priemonės 43 išdėstymo nauja redakcija, 12 kodifikavimo ir 8 panaikinimo forma, bei 46 kitos paprastinimo iš esmės priemonės, apibrėžiamos kaip pakeitimo atvejai,
G. kadangi prie šių paprastinimo priemonių dar pridedama 500 naujų teisėkūros iniciatyvų (iš kurių 200 vien tik 2007 m.), išvardytų atskiroje tęstinėje kodifikavimo programoje,
H. konstatuodamas, kad Komisija patikslina, jog kodifikavimo programa yra tik orientacinė, kadangi jos įgyvendinimas priklauso nuo visų atitinkamų teisės aktų, kuriuos reikia kodifikuoti, prieinamumo visomis kalbomis, ir kad, jo nuomone, kodifikavimas, be kita ko, turėtų būti atidėtas, kol bus numatyti teisės aktų pakeitimai, taip kad, priklausomai nuo šių veiksnių, pasak Komisijos, galėtų skirtis tęstinės programos veiksmų eilės tvarka,
I. pastebėdamas, kad minėtame dokumente Komisija siūlo įprasti į jos pateikiamus pasiūlymus įtraukti aiškinamąją dalį, kurioje būtų aiškiau nurodoma, kokiu tikslu buvo atliktas paprastinimas,
J. kadangi iniciatyvų paprastinimo sėkmė priklauso nuo stipraus metodologinio pamato, stiprinamo konsultavimusi su visomis suinteresuotosiomis šalimis, sektorių tyrimo plėtros ir glaudaus Europos Komisijos, Parlamento ir Tarybos bendradarbiavimo bei remiasi bendruoju ir savireglamentavimu,
K. manydamas, kad Europoje populiarinamą paprastinimą turėtų lydėti atitinkamas paprastinimas nacionaliniu lygmeniu, siekiant užtikrinti, kad ES teisės aktų paprastinimo teikiamos naudos nesumenkintų naujos nacionalinės taisyklės arba techninės kliūtys,
1. ragina Komisiją skirti daugiau dėmesio Bendrijos teisės aktų įgyvendinimui, stiprinimui ir vertinimui, kaip esminei geresnio reglamentavimo proceso daliai;
2. džiaugiasi, kad paprastinimo iniciatyvos pirmą kartą įtraukiamos į 2007 m. Komisijos teisėkūros ir darbo programą, o tai rodo, kad paprastinimo strategija yra laikoma politikos prioritetu;
3. prašo Komisijos nuo šiol į savo teisėkūros ir darbo programą sistemingai įtraukti paprastinimo iniciatyvas; be to, nurodyti, kokį prioritetą ji teiks kiekvienai iniciatyvai ir sudarant metinę politikos strategiją tiksliai nurodyti, kokie pasiūlymai dėl paprastinimo bus įtraukti į metinį teisėkūros programos sudarymo procesą; galiausiai, siekiant gauti kiek įmanoma tikslesnes nuorodas, vengti dokumentų, kuriuose yra paprastinimo iniciatyvų sąrašai, daugėjimo;
4. siūlo Parlamentui, Komisijai ir Tarybai sudaryti Tarpinstitucinį susitarimą dėl spartesnio darbo metodo siekiant supaprastinti visą priemonių sistemą, kaip tai buvo padaryta siekiant kodifikuoti Bendrijos teisyną
1994 m. gruodžio 20 d. Tarpinstitucinis susitarimas dėl spartesnio darbo metodo siekiant oficialiai kodifikuoti teisės aktų tekstus, OL C 102, 1996 4 4, p. 2. ;
5. sveikina Komisijos pastangas, siekiant stiprinti Bendrijos teisyno kodifikavimą, kuris yra elementari ir pagrindinė reglamentavimo aplinkos paprastinimo forma;
6. ragina Komisiją kuo greičiau įveikti su vertimu susijusius sunkumus ir išvengti naujų pasiūlymų dėl teisės aktų neigiamo poveikio kodifikavimo iniciatyvoms bei visam paprastinimo procesui; primygtinai reikalauja, kad Komisija neprieštarautų pati sau ir į savo teisėkūros ir darbo programą neįtrauktų kodifikavimo projektų, susijusių su tais klausimais, dėl kurių ji ketina teikti teisėkūros pasiūlymus;
7. siūlo Komisijai vieną kartą iki galo pasirinkti viso teksto išdėstymą nauja redakcija kaip įprastą teisėkūros techniką, siekiant, kad kiekvienos iniciatyvos atveju, net kai kalbama apie skyrybos ženklų pakeitimus, būtų prieinamas visas tekstas, aiškiai nurodant naujas dalis ir nepakeistas dalis, kad Bendrijos teisės aktai būtų aiškesni ir skaidresni;
8. be to, ragina Komisiją, kol neįmanoma teksto išdėstyti nauja redakcija, turėti omenyje, kad atitinkamos teisėkūros srities kodifikavimas per šešis mėnesius turėtų tapti įprasta teisėkūros technika; remdamasis minėtu Tarpinstituciniu susitarimu, mano, kad Parlamentas kartu su Taryba ir Komisija, užtikrindami būtiną atitinkamų suinteresuotų šalių dalyvavimą, galėtų sukurti specialias ad hoc struktūras, kurių vienintelis tikslas būtų paprastinimo skatinimas;
9. džiaugiasi, kad Komisija įsipareigoja paprastinimą pagrįsti tvirtu metodologiniu pagrindu; todėl, ragina suinteresuotąsias šalis konsultuotis, pvz., 2005 m. spalio mėnesio iniciatyvose dėl žemės ūkio ir žuvininkystės pristatytas sritis išplečiant į kitas sritis ir sustiprinant priemones, kurių šiuo klausimu ji ketina imtis įmonių teisių ir autorių teisių srityje, skatina Komisiją atlikti išsamesnę sektorių analizę ir administracinės naštos, kylančios iš Bendrijoje galiojančių teisės aktų, ir įvertinimą;
10. pabrėžia Europos institucijų bendradarbiavimo, kuris yra pagrindinė bet kokios paprastinimo strategijos sėkmės sąlyga, svarbą; pabrėžia geros valios ženklą, kurį pats parodė, pateikdamas reglamento pakeitimus, kuriais siekiama lengviau pritaikyti kodifikavimo procedūrą ir įvesti išdėstymui nauja redakcija skirtą ad hoc teisėkūros procedūrą;
11. dar kartą pabrėžia, kad siekiant Sutartyje numatytų tikslų reikia ir toliau naudoti įprastas teisėkūros priemones; mano, kad bendrasis reglamentavimas ir savireglamentavimas yra metodai, kuriuos naudojant galima naudingai papildyti arba pakeisti teisėkūros priemones, ir kurie yra tokie pat naudingi arba dar naudingesni nei teisėkūros priemonės; pabrėžia, kad koks nors kitas reguliavimo būdas turi būti naudojamas laikantis Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros; primena, kad Komisija turi nustatyti sąlygas ir ribas, kurių turi laikytis šia praktika užsiimančios šalys, ir kad bet kuriuo atveju, jeigu Komisijai prižiūrint įmanoma jomis pasinaudoti, tai turi vykti nepažeidžiant Parlamento teisės nepritarti jų naudojimui;
12. ragina Komisiją daryti viską, kad Europoje išpopuliarintam procesui, kurį vykdant siekiama supaprastinti reglamentavimą ir iš esmės pagerinti jo kokybę, netrukdytų nacionalinės vidaus taisyklės arba neiškiltų techninių kliūčių; prašo Komisijos taip pat vadovauti nacionaliniu lygmeniu vykstančiam procesui bei jį prižiūrėti, pvz., rinkti ir skleisti Sąjungos viduje ir valstybėse narėse išplėtotą pažangiąją patirtį, ypač atsižvelgiant į suinteresuotų veikėjų pastabas;
13. pabrėžia, kad nuolatinis ir išsamus poveikio vertinimas itin svarbus įgyvendinant supaprastinimo procesą ir kad Taryba ir Parlamentas turėtų atsižvelgti į minėtuosius poveikio vertinimus tais atvejais, kai teisėkūros proceso metu pateikiami pasiūlymo pakeitimai;
14. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.
AIŠKINAMOJI DALIS
I. Įvadas
1. Komisija, savo 2005 m. spalio 25 d. komunikatu „Įgyvendinant Bendrijos Lisabonos programą: reglamentavimo aplinkos supaprastinimo strategija“ ( COM(2005)0535 paskatino naujus kokybiškus ir veiksmingus Bendrijos teisyno patobulinimus (žinomus „geresnės teisėkūros“ pavadinimu), visų pirma siekdama panaikinti vidaus rinkos dalyviams nereikalingą administracinę naštą.
2. Komunikate aprašyti pagrindiniai supaprastinimo technikos principai ir pristatomos 99 iniciatyvos, skirtos 2005–2008 m. teisėkūros kokybei pagerinti. Joje kalbama apie 11 pasiūlymų dėl kodifikavimo, 51 pasiūlymą dėl išdėstymo nauja redakcija, 7 pasiūlymus dėl panaikinimo ir 30 kitų pasiūlymų, nepatenkančių į šias kategorijas, tačiau skirtų reglamentavimo aplinkai iš esmės supaprastinti.
3. Primename, kad kodifikavimas yra suprantamas kaip procesas, kurio metu kodifikuotini teisės aktai atšaukiami ir pakeičiami vienu aktu, nepakeičiant atšauktų aktų turinio. Taigi suvestinis aktas pakeistas vienu teisės aktu – nuosekliu ir supaprastintu teisiniu tekstu, kuris formaliai pakeičia pradinį aktą ir visus vėlesnius jo pakeitimus
Jo veikimą užtikrina trijų institucijų teisės tarnybų konsultacinė grupė, kuri privalo atidžiai išanalizuoti Komisijos pasiūlymus ir suteikti Europos Parlamentui ir Tarybai garantiją, kad jos pateikia autentišką kodifikavimą ir kad Komisija į tuos tekstus neįtraukė esminių pakeitimų. Kodifikavimo procesas apima visų pasenusių nuostatų pašalinimą, naujame akte ir jo preambulės redakcijoje vartojamos terminologijos suderinimą. Šie mechanizmai leidžia sumažinti teisės aktų apimtį nekeičiant esmės. Šiuo metu Konstitucinių reikalų komitetas atrenka Europos Parlamento reglamento pakeitimus, kurie leis lengviau pritaikyti paprastinimo procedūras. Teisės reikalų komitetas 2006 m. gruodžio 20 d. pateikė savo nuomonę šiuo klausimu. .
4. Išdėstymas nauja redakcija – tai procesas, kai naujame teisiškai privalomame teisės akte, kuriuo panaikinami juo keičiami teisės aktai, iš dalies pakeičiamas tų teisės aktų turinys, o kita dalis, kurios nesiekiama pakeisti, kodifikuojama. Išdėstymą naujai redakcijai reglamentuoja 2001 m. lapkričio 28 d. Tarpinstitucinis susitarimas
2001 m. lapkričio 28 d. Tarpinstitucinis susitarimas dėl sistemingesnio teisės aktų pakeitimo metodo naudojimo (OL C 77, 2002 03 28, p. 1).Išdėstymas nauja redakcija ne tik leidžia iš esmės pakeiti teisės aktus, tačiau taip pat leidžia kodifikuoti išbarstytus teisės aktus ir tokiu būdu teisės aktai tampa suprantamesni ir paprastesni. .
5. Galiausiai, panaikinimas reiškia nuo 1957 m. priimtų teisės aktų, kurie metams bėgant tapo nebeaktualūs arba atgyvenę dėl technikos arba technologijų pažangos, Sąjungos politikos raidos, pokyčių vykdant pagrindinius Sutarties straipsnius, nustatant tarptautines taisykles arba kuriant standartus, panaikinimą.
6. Kaip yra žinoma, paprastinimas yra 2003 m. gruodžio 16 d. pasirašyto tarptautinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros objektas 1 . Jame yra nagrinėjami įvairūs šio klausimo aspektai (nuo geresnio teisėkūros vystymo koordinavimo iki didesnio skaidrumo ir prieinamumo, nuo poveikio analizių iki Bendrijos teisės perkėlimo, nuo kodifikavimo ir paprastinimo technikos iki komitologijos, nuo perkėlimo reglamentavimo metodų iki teisėkūros apimties mažinimo).
II. Pastarojo laikotarpio plėtra
1. 2006 m. lapkričio 14 d. Komisija priėmė darbo dokumentą „Pirmoji pažangos ataskaita apie reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategiją“ ( COM(2006)0690 ), kuris yra minėto dokumento ( COM(2005)0535 ) tęsinys.
2. Šiame dokumente pabrėžiama paprastinimo tęstinės programos įgyvendinimo pažanga nuo 2005 m. spalio mėnesio ir pateikiamos kelios naujos iniciatyvos 2006–2009 m.. Vienas iš pagrindinių paprastinimo rezultatų yra tai, kad laipsniškai visoms sritims, kuriose dalyvauja Europos Sąjunga, yra taikoma Bendrijos teisė. Naujoje paprastinimo tęstinėje programoje pateikiamos paprastinimo priemonės 43 išdėstymo nauja redakcija, 12 kodifikavimo ir 8 panaikinimo bei 46 kito esminio supaprastinimo forma. Prie šių priemonių dar prisideda apie 500 naujų teisėkūros iniciatyvų (iš kurių 200 vien tik 2007 m.), išvardytų atskiroje kodifikavimo tęstinėje programoje.
3. Pirmojoje ataskaitoje taip pat kalbama apie supaprastinimo iniciatyvų sėkmę lemiančius veiksnius, minimas tvirtas metodologinis pagrindas, kuris yra tobulinamas konsultuojantis su visomis suinteresuotosiomis šalimis ir plėtojant sektorių analizes, glaudžiai bendradarbiaujant su Europos Parlamentu ir Taryba vis daugiau naudojantis bendrojo ir savireglamentavimo priemonėmis. Be kita ko, reikia pasirūpinti, kad vykdant atitinkamą paprastinimą nacionaliniu lygmeniu būtų užtikrinama, kad ES teisės aktų paprastinimo teikiamos naudos nesumenkintų naujos nacionalinės taisyklės arba techninės kliūtys.
III. Problemiški aspektai ir pranešėjo pozicija
1. Reikia pažymėti, kad 2007 m. pasiūlymai dėl paprastinimo buvo pirmą kartą įtraukti į Komisijos metinę teisėkūros ir darbo programą , o tai aiškiai rodo, kad paprastinimui suteikiamas politinis prioritetas. Be to, primenama, kad bendras tikslas 25 proc. sumažinti nacionalinės ir europinės teisėkūros apimtį turi būti pasiektas iki 2012 m.
2. Vis dėlto reiktų primygtinai prašyti, kad Komisija:
– nuo šiol į savo teisėkūros ir darbo programą sistemingai įtrauktų paprastinimo iniciatyvas,
– nurodytų, kokį prioritetą ji ketina teikti kiekvienai programai,
– vengtų platinti dokumentus, kuriuose yra paprastinimo dokumentų sąrašai, siekdama kuo tikslesnių nuorodų.
3. Kalbant apie pasiūlymus dėl kodifikavimo , Komisijos dokumente nurodoma, kad buvo imtasi priemonių, siekiant pagreitinti susikaupusių teisės aktų sudarymą naujomis Europos Sąjungos kalbomis. Teisės aktų prisikaupė dėl vėlavimo išversti šiomis kalbomis kodifikuotus tekstus. Vis dėlto pažymima, kad kodifikavimo programa išlieka orientacinio pobūdžio tada, kai ji priklauso nuo kodifikuojamų teisės aktų prieinamumo visomis kalbomis, įskaitant bulgarų ir rumunų kalbas. Be to, kodifikavimas turi būti atidėtas kai yra numatyti nauji teisės aktų pakeitimai. Komisija patikslina, kad programos veiksmų eilės tvarka šioje programoje priklausys nuo šių dviejų veiksnių.
4. Be sunkumų, susijusių su vertimu, kurie yra priimtini, net jei Komisija turės juos kuo greičiau spręsti, naujų teisės aktų dėl kodifikavimo procedūrų mažėjimas neturi pakenkti visam paprastinimo procesui. Kadangi, kalbant apie pirmą klausimą, teisėkūros iniciatyvos monopolis priklauso Komisijai ir yra aišku, kad ji turi susilaikyti, jei nori pateikti naujų teisėkūros pasiūlymų (įprastų), į savo teisėkūros ir darbo programą įtraukti su šiuo klausimu susijusius kodifikavimo projektus. Dar kartą Komisijai keliamas jos pačios nustatytas suderinamumo paprastinimo tikslo atžvilgiu reikalavimas.
5. Todėl būtina reikalauti vieną kartą iki galo pasirinkti viso teksto išdėstymą nauja redakcija kaip įprastą teisėkūros techniką .Tokiu atveju, net kai kalbama apie skyrybos ženklų pakeitimus, būtų prieinamas visas tekstas, aiškiai nurodant naujas dalis ir nepakeistas dalis, kad Bendrijos teisės aktai būtų aiškesni ir skaidresni.
6. Reikia pasidžiaugti Komisijos įsipareigojimu supaprastinimą grįsti tvirtu metodologiniu pagrindu . Ataskaitoje suinteresuotosios šalys yra raginamos konsultuotis, pvz., 2005 m. spalio mėnesio iniciatyvose dėl žemės ūkio ir žuvininkystės pristatytas sritis išplečiant į kitas sritis ir sustiprinant priemones, kurių šiuo klausimu ji ketina imtis įmonių teisių ir autorių teisių srityje. Todėl tikrai naudinga atlikti sektorių analizę ir administracinės naštos, kylančios iš Bendrijoje galiojančių teisės aktų, įvertinimą.
7. Kalbant apie Europos institucijų bendradarbiavimą , pranešime siekiama pabrėžti aiškų geros valios ženklą, matomą iš Europos Parlamento pakeitimų , siekiant lengviau pritaikyti kodifikavimo procedūrą (80 straipsnis) ir įvesti išdėstymui nauja redakcija skirtą teisėkūros procedūrą ad hoc (80 a straipsnis). Šie pakeitimai, kuriuos šiuo metu nagrinėja Konstitucinių reikalų komitetas, turėtų greitai įsigalioti.
8. Kalbant apie bendrąjį reglamentavimą ir savireglamentavimą
Bendras reglamentavimas, apibūdintas Tarpinstituciniame susitarime dėl geresnės teisėkūros (18 punktas), – tai mechanizmas, pagal kurį įstatymus leidžiančios valdžios institucijos nustatytus tikslus siekti patikima toje srityje pripažintoms suinteresuotoms šalims (pvz., ūkiniams subjektams, socialiniams partneriams, nevyriausybinėms organizacijoms arba asociacijoms. Savireglamentavimas, priešingai, reiškia ūkinių subjektų, socialinių partnerių, nevyriausybinių organizacijų arba asociacijų galimybę priimti tarpusavyje ir savo reikmėms bendrąsias gaires Europos lygiu (ypač praktikos kodeksus ir sektorinius susitarimus) (minėto Tarpinstitucinio susitarimo 22 punktas). , galima tik pakartoti, kad Parlamentas neseniai, savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliucijoje dėl reglamentavimo aplinkos supaprastinimo ( 2006/2006(INI) ) teigė, kad: „tradicinės teisinės priemonės turi būti toliau naudojamos sutartyse numatytiems tikslams pasiekti; (…) kad alternatyvių reglamentavimo metodų, pvz., bendrojo reglamentavimo ir savireguliacijos, naudojimas galėtų būti naudinga papildoma teisinė priemonė, jei šiais metodais būtų pasiekta tokių pačių ar geresnių rezultatų už pasiekiamus teisės aktais, (…) kad naudojant alternatyvius reglamentavimo metodus turi būti laikomasi Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos; (…) kad Komisija turi nustatyti sąlygas ir ribas, kurių, taikydamos tokius reglamentavimo metodus, privalo laikytis suinteresuotos šalys ir kurios taikymą turėtų prižiūrėti Komisija nepažeisdama Parlamento teisės nesutikti su jos taikymu “ (23 punktas).
Galiausiai galima tik pritarti Komisijai, kad Europoje išpopuliarintam supaprastinimo procesui netrukdytų jam prieštaraujančios nacionalinės taisyklės ir jis būtų visą laiką lydimas supaprastinimo nacionaliniu lygmeniu . Pranešime pabrėžiama, kad Komisija taip pat turi vadovauti nacionaliniu lygmeniu vykstančiam procesui bei jį prižiūrėti, pvz., rinkti ir skleisti Sąjungos viduje ir valstybėse narėse išplėtotą gerąją patirtį .
6.6.2007
APLINKOS, VISUOMENĖS SVEIKATOS IR MAISTO SAUGOS KOMITETONUOMONĖ
pateikta Teisės reikalų komitetui
dėl reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategijos
( 2007/2096(INI) )
Nuomonės referentas:
Miroslav Ouzký
PASIŪLYMAI
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas ragina atsakingą Teisės reikalų komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. aktyviai remia Bendrijos teisės aktų paprastinimo procesą siekiant padidinti ES teisės veiksmingumą, efektyvumą, nuoseklumą, atskaitomybę ir skaidrumą; tačiau pabrėžia, kad šis procesas turi būti grindžiamas kai kuriomis prielaidomis:
(i) visapusišku Europos Parlamento dalyvavimu;
(ii) plataus pobūdžio ir skaidriu konsultavimusi su visomis suinteresuotomis šalimis, įskaitant nevyriausybines organizacijas;
(iii) bendro reglamentavimo proceso skaidrumo didinimu;
(iv) vertinant kiekvieną teisės aktą prieš jį supaprastinant, turi būti vienodai atsižvelgiama į ekonominius, socialinius, aplinkos ir sveikatos apsaugos aspektus ir neapsiribojama trumpalaikiais sumetimais;
(v) paprastinimo proceso standartai jokiu būdu neturėtų būti sušvelninti, palyginti su nustatytais dabartiniuose teisės aktuose;
2. pabrėžia, kad tradicinės teisinės priemonės turi būti toliau naudojamos kaip įprastos priemonės siekiant sutartyse numatytų politinių tikslų; mano, kad alternatyvių reglamentavimo metodų, pvz., bendrojo reglamentavimo, naudojimas gali veiksmingai papildyti teisines priemones, jei jais galima pasiekti tokios pačios ar platesnio masto pažangos, palyginti su teisės aktais; pabrėžia, kad naudojant alternatyvius reglamentavimo metodus turi būti laikomasi Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnio reglamentavimo
OL C 321, 2003 12 31, p.1. ;
3. ragina Komisiją, bendradarbiaujant su Taryba ir Europos Parlamentu, sudaryti kontrolinį sąrašą, kuris gali palengvinti institucijų darbą užtikrinant geresnį arba griežtesnį reglamentavimą;
4. ragina Komisiją skirti daugiau dėmesio Bendrijos teisės aktų įgyvendinimui, stiprinimui ir vertinimui, kaip esminei geresnio reglamentavimo proceso daliai;
5. ragina Komisiją toliau siekiant geresnio reglamentavimo atsižvelgti į tyrimo „ES aplinkos politikos supaprastinimas“
1P/A/ENVI/ST/2006-45. , kurį užsakė Europos Parlamento Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas, rezultatus.
6. pritaria tyrimo „ES aplinkos politikos supaprastinimas“ išvadai, kad poveikio vertinimai gali atlikti esminį vaidmenį užtikrinant geresnį reglamentavimą ir kad kai kurių minėtųjų vertinimų kokybę reikėtų pagerinti. Ragina Komisiją užtikrinti:
- kad šiems vertinimams būtų skirta pakankamai laiko ir lėšų;
- kad būtų vertinamas trumpalaikis ir ilgalaikis poveikis, vienodai atsižvelgiant į ekonominius, socialinius, aplinkos ir sveikatos aspektus;
- kad vertinant poveikį būtų atsižvelgiama ne tik į priemonių kainą, bet ir į išlaidas, susijusias su aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto klausimų nesprendimu;
- skaidrumą ir visų susijusių suinteresuotų šalių indėlį;
- kad poveikio vertinimai būtų gana plačios apimties ir juos atliekant būtų atsižvelgiama į valstybių narių skirtingas nacionalines aplinkybes.
Pripažįsta, kad poveikio vertinimai kartu galėtų atlikti esminį vaidmenį Europos Parlamento arba Tarybos siūlomų pakeitimų, potencialiai turėsiančių reikšmingą poveikį, atveju;
7. ragina Komisiją toliau skatinti keitimąsi informacija, susijusia su ES aplinkos politikos paprastinimo valstybėse narėse pažangiąja patirtimi, pvz.:
- informacinių technologijų naudojimu siekiant palengvinti administracinę naštą,
- leidimų sistemos ir licencijavimo paprastinimu ir integravimu, tuo pat metu išlaikant aplinkos ir sveikatos standartus,
- stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų paprastinimu ir integravimu, įskaitant rizika pagrįstą metodą, kartu užtikrinant skaidrumą, veiksmingą įgyvendinimą ir vykdymą.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategija
Procedūros numeris
2007/2096(INI)
Atsakingas komitetas
JURI
Nuomonę pateikė Paskelbimo plenariniame posėdyje data
ENVI 26.4.2007
Glaudesnis bendradarbiavimas – pranešimo plenarinėje sesijoje data
Nuomonės referentas Paskyrimo data
Miroslav Ouzký 27 .3.2007
Pakeistas nuomonės referentas
Svarstymas komitete
7.5.2007
5.6.2007
Priėmimo data
5.6.2006
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
52
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Jens Holm, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Alexandru-Ioan Morţun, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Antonyia Parvanova, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Karin Scheele, Carl Schlyter, Richard Seeber, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Alfonso Andria, Iles Braghetto, Kathalijne Maria Buitenweg, Umberto Guidoni, Erna Hennicot-Schoepges, Miroslav Mikolášik, Alojz Peterle
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Reglamentavimo aplinkos paprastinimo strategija
Nuorodos
2007/2096(INI)
Atsakingas komitetas
JURI
Nuomonė pareikšta Paskelbimo plenariniame posėdyje data
ENVI 26.4.2007
Glaudesnis bendradarbiavimas -paskelbimo plenariniame posėdyje data
Nuomonės pranešėjas (-a) Nomina
Miroslav Ouzký 27 .3.2007
Pakeistas (-a) nuomonės pranešėjas (-a)
Svarstymas komitete
7.5.2007
5.6.2007
Priėmimo data
5.6.2006
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
52
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Liam Aylward, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Jens Holm, Caroline Jackson, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Alexandru-Ioan Morţun, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Antonyia Parvanova, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Guido Sacconi, Daciana Octavia Sârbu, Karin Scheele, Carl Schlyter, Richard Seeber, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Glenis Willmott
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę pavaduojantys nariai
Alfonso Andria, Iles Braghetto, Kathalijne Maria Buitenweg, Umberto Guidoni, Erna Hennicot-Schoepges, Miroslav Mikolášik, Alojz Peterle
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę pavaduojantys nariai ( pagal 178 str. 2 dalį)
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
