P6_TA-PROV(2009)0385
Žmogaus teisių padėtis pasaulyje 2008 m
.
ir Europos Sąjungos politika šioje srityje
A6-0264/2009
2009 m. gegužės 7 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje 2008 m. ir Europos Sąjungos politikos šioje srityje ( 2008/2336(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į dešimtąją Europos Sąjungos metinę žmogaus teisių ataskaitą (2008) (Tarybos dokumentas 14146/1/08),
–
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 3, 6, 11, 13 bei 19 straipsnius ir EB sutarties 177 bei 300 straipsnius,
–
atsižvelgdamas į Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją ir visus svarbius tarptautinius žmogaus teisių dokumentus Dėl visų svarbių pagrindinių dokumentų žr. Užsienio reikalų komiteto pranešimo A6-0128/2007 III priedo lentelę.
,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Chartiją,
–
atsižvelgdamas į visas Jungtinių Tautų žmogaus teisių konvencijas ir jų fakultatyvius protokolus,
–
atsižvelgdamas į regioninius žmogaus teisių dokumentus, įskaitant visų pirma Afrikos žmogaus ir tautų teisių chartiją, Fakultatyvų protokolą dėl Afrikos moterų teisių, Amerikos žmogaus teisių konvenciją ir Arabų valstybių žmogaus teisių chartiją,
–
atsižvelgdamas į savo 2009 m. sausio 15 d. rezoliuciją dėl padėties Gazos ruože Priimti tekstai, P6_TA(2009)0025 .
ir 2009 m. sausio 27 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadas dėl Artimųjų Rytų taikos proceso,
–
atsižvelgdamas į Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) Romos statuto įsigaliojimą 2002 m. liepos 1 d. ir su TBT susijusias Parlamento rezoliucijas OL C 379, 1998 12 7, p. 265; OL C 262, 2001 9 18, p. 262; OL C 293 E, 2002 11 28, p. 88; OL C 271 E, 2003 11 12, p. 576; priimti tekstai, 2008 m. gegužės 22 d., P6_TA(2008)0238 ; priimti tekstai, 2008 m. spalio 21 d., P6_TA(2008)0496 .
,
–
atsižvelgdamas į Europos Tarybos konvenciją dėl veiksmų prieš prekybą žmonėmis ir 2005 m. Europos Sąjungos planą dėl prekybos žmonėmis prevencijai ir kovai su ja skirtų geriausios praktikos, standartų ir procedūrų OL C 311, 2005 12 9, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (EŽTK) protokolą Nr. 13 dėl mirties bausmės panaikinimo visais atvejais,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų konvenciją prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą (Konvencija prieš kankinimą),
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų konvenciją dėl visų formų moterų diskriminacijos panaikinimo ir jos fakultatyvų protokolą,
–
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją OL C 303, 2007 12 14, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į AKR ir EB partnerystės susitarimą ir jo peržiūrą OL L 317, 2000 12 15, p. 3; OL L 209, 2005 8 11, p. 27.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1889/2006, įsteigiantį demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje finansavimo priemonę OL L 386, 2006 12 29, p. 1.
(Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonė, arba EDŽTRP),
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje,
–
atsižvelgdamas į savo rezoliucijas dėl Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybos (JTŽTT) penktosios ir septintosios sesijų, priimtas atitinkamai 2007 m. birželio 7 d. OL C 125 E, 2008 5 22, p. 220.
ir 2008 m. vasario 21 d. Priimti tekstai, P6_TA(2008)0065 .
ir į derybų dėl JTŽTT rezultatus,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl žmogaus teisių ir demokratijos išlygos Europos Sąjungos susitarimuose OL C 290 E, 2006 11 29, p. 107.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2007 m. vasario 1 d. OL C 250 E, 2007 10 25, p. 91.
ir 2007 m. balandžio 26 d. OL C 74 E, 2008 3 20, p. 775.
rezoliucijas dėl visuotinio mirties bausmės moratoriumo iniciatyvos ir į 2007 m. gruodžio 18 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliuciją dėl mirties bausmės taikymo moratoriumo,
–
atsižvelgdamas į savo 2001 m. rugsėjo 20 d. rezoliuciją dėl kovos su moterų lyties organų žalojimu OL C 77 E, 2002 3 28, p. 126.
, kurioje patvirtinama, kad bet kokia tokio žalojimo forma, nepaisant jos laipsnio, yra smurtas prieš moteris ir laikoma pagrindinių jų teisių pažeidimu,
–
atsižvelgdamas į savo 2007 m. rugsėjo 6 d. rezoliuciją dėl dialogų ir konsultacijų su trečiosiomis šalimis žmogaus teisių klausimais eigos OL C 187 E, 2008 7 24, p. 214.
, įskaitant moterų teises, į kurias turi būti atkreipiamas aiškus dėmesys visuose dialoguose žmogaus teisių klausimais,
–
atsižvelgdamas į savo 2008 m. rugsėjo 4 d. rezoliuciją dėl ES sankcijų, kaip ES veiksmų ir politikos žmogaus teisių srityje, vertinimo Priimti tekstai, P6_TA(2008)0405 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2008 m. sausio 16 d. rezoliuciją dėl "ES vaiko teisių strategijos kūrimo" OL C 41 E, 2009 2 19, p. 24.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl raiškos laisvės internete OL C 303 E, 2006 12 13, p. 879.
,
–
atsižvelgdamas į visas savo neatidėliotinais atvejais priimtas rezoliucijas dėl žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principo pažeidimų,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. gruodžio mėn. Lisabonoje vykusį Europos Sąjungos NVO žmogaus teisių forumą,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų konvenciją dėl neįgaliųjų teisių, kurią Europos bendrija ir dauguma jos valstybių narių pasirašė 2007 m. kovo 30 d., ir kurioje nustatomas įpareigojimas įtraukti neįgaliųjų interesus ir jiems susirūpinimą keliančius klausimus į trečiosioms valstybėms taikomus veiksmus žmogaus teisių srityje,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų deklaraciją dėl žmogaus teisių gynėjų ir Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus specialiojo įgaliotinio veiklos žmogaus teisių gynėjų padėties srityje,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio mėn. priimtą Tarptautinę konvenciją dėl visų asmenų apsaugos nuo priverstinio dingimo,
–
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos gaires dėl skatinimo laikytis tarptautinės humanitarinės teisės (THT) OL C 327, 2005 12 23, p. 4.
, dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų bei dėl žmogaus teisių gynėjų, taip pat dėl mirties bausmės, kankinimų ir kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminančio elgesio, dialogų su trečiosioms valstybėmis žmogaus teisių klausimais ir dėl vaiko teisių propagavimo ir apsaugos bei dėl smurto prieš moteris ir visų formų moterų diskriminacijos panaikinimo,
–
atsižvelgdamas į savo 2008 m. gegužės 8 d. rezoliuciją dėl ES rinkimų stebėjimo misijų: tikslai, praktika ir ateities uždaviniai Priimti tekstai, P6_TA(2008)0194 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2009 m. sausio 14 d. rezoliuciją dėl JT Žmogaus teisių tarybos raidos ir ES vaidmens, Priimti tekstai, P6_TA(2009)0021 .
–
atsižvelgdamas į savo Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį ir 112 straipsnio 2 dalį,
–
atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ( A6-0264/2009 ),
A.
kadangi žmogaus teisės ir šių teisių apsauga grindžiami žmogaus asmens orumo pripažinimu; kadangi reikėtų priminti, kad, atsižvelgiant į tai, Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos preambulė prasideda tokiais žodžiais: "visų žmonių giminės narių prigimtinio orumo ir lygių bei neatimamų teisių pripažinimas yra laisvės, teisingumo ir taikos pasaulyje pagrindas",
B.
kadangi teisingumas, laisvė, demokratija ir teisinė valstybė gali atsirasti tik iš tiesų pripažįstant žmogaus orumą, ir kadangi toks pripažinimas yra visų žmogaus teisių pagrindas,
C.
kadangi Tarybos ir Komisijos pateiktoje dešimtojoje metinėje žmogaus teisių ataskaitoje (2008) bendrai apžvelgiama ES institucijų veikla žmogaus teisių srityje Europos Sąjungoje ir už jos ribų,
D.
kadangi šioje rezoliucijoje siekiama išnagrinėti ir įvertinti Komisijos, Tarybos ir Parlamento veiklą žmogaus teisių srityje ir konkrečiais atvejais pasiūlyti konstruktyvią šios veiklos kritiką,
E.
kadangi Europos Sąjungoje padėtis žmogaus teisių srityje daro tiesioginę įtaką jos patikimumui ir gebėjimui įgyvendinti veiksmingą išorės žmogaus teisių politiką,
F.
kadangi būtina stengtis skirti daugiau dėmesio pagrindinių žmogaus teisių, visų pirma politinių teisių, paisymui derantis dėl dvišalių ar regioninių prekybos susitarimų, net ir tų, kurie sudaryti su svarbiais prekybos partneriais, bei juos įgyvendinant,
G.
kadangi turi būti laikomasi Europos Sąjungos su jos partneriais iš trečiųjų valstybių pasirašytuose susitarimuose numatytos sąlygos dėl žmogaus teisių,
H.
kadangi žmogaus teisių rėmimo politikai įvairiuose pasaulio regionuose vis dar kyla grėsmė, nes žmogaus teisių pažeidimai neišvengiamai susiję su juos darančių asmenų pastangomis sumažinti bet kokios žmogaus teises remiančios politikos įtaką, visų pirma tose valstybėse, kur žmogaus teisių pažeidimai turi lemiamą įtaką išlaikant nedemokratinę vyriausybę valdžioje,
1.
mano, kad ES turi vykdyti darnią ir nuoseklią politiką, skirtą žmogaus teisėms pasaulyje remti ir skatinti, ir pabrėžia poreikį veiksmingiau vykdyti tokią politiką;
2.
pabrėžia savo įsitikinimą, kad, siekiant geriau skatinti žmogaus teises, reikia stiprinti ES bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP) ir kad reikia užtikrinti, jog Europos Sąjungos sutarties 11 straipsnyje nurodytas tikslas skatinti žmogaus teises, kaip pagrindinis BUSP tikslas, būtų griežtai įgyvendinamas ES vedant dialogus su visomis pasaulio valstybėmis ir palaikant su jomis institucinius santykius;
3.
ragina Tarybą ir Komisiją dėti daugiau pastangų, kad gerėtų Europos Sąjungos gebėjimas greitai reaguoti į trečiųjų valstybių žmogaus teisių pažeidimus; pažymi, kad ES atlieka svarbų vaidmenį žmogaus teisių srityje šiuolaikiniame pasaulyje ir kad šioje srityje vis auga lūkesčiai; ragina laikytis bendros pozicijos ES žmogaus teisių ir ES išorės bei vidaus politikoje;
4.
ragina atidžiai stebėti, kad Europos Sąjungos susitarimuose su trečiosiomis valstybėmis būtų laikomasi sąlygos dėl žmogaus teisių, ir kad ji būtų sistemingai įtraukiama į būsimus susitarimus; pažymi, kad žmogaus teisių sąlyga, kuri yra esminis elementas, turėtų būti įtraukta į visas susitarimo nuostatas; pakartoja savo raginimą užtikrinti, kad būtų sistemingai taikoma patikimo šios sąlygos vykdymo priemonė;
2008 m. Europos Sąjungos metinė žmogaus teisių ataskaita
5.
pabrėžia Europos Sąjungos metinės žmogaus teisių ataskaitos svarbą analizuojant ir vertinant Europos Sąjungos žmogaus teisių politiką ir pripažįsta, kad ES institucijų veikla atliko šioje srityje pozityvų vaidmenį;
6.
dar sykį prašo, kad siekiant įvertinti politikos kryptis, būtų pateikta daugiau ir geresnės kokybės informacijos bei siūlyti būdus ir gaires, kaip pagerinti bendrą požiūrį, sumažinti galimus prieštaravimus ir pritaikyti politikos prioritetus atsižvelgiant į kiekvieną konkrečią valstybę, siekiant patvirtinti valstybės žmogaus teisių strategiją ar bent jau kad valstybės strateginiuose dokumentuose būtų žmogaus teisių skyrius; dar kartą ragina reguliariai ir periodiškai vertinti Europos Sąjungos politikos krypčių, priemonių ir iniciatyvų dėl žmogaus teisių trečiosiose valstybėse naudojimą ir rezultatus; ragina Tarybą ir Komisiją plėtoti konkrečius kiekybiškai įvertinamus rodiklius ir gaires, siekiant įvertinti šių politikos krypčių veiksmingumą;
7.
džiaugiasi, kad 2008 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento Žmogaus teisių pakomitečio posėdyje Tarybos ir Komisijos viešai pristatyta 2008 m. ataskaita sutapo su 60-osiomis Žmogaus teisių deklaracijos, pasirašytos 1948 m. gruodžio 10 d., metinėmis, ir kad ji buvo pristatyta plenariniame posėdyje, o tą pačią dieną, kai Hu Jia iš Kinijos buvo įteikta metinė Sacharovo premija už minties laisvę;
8.
dar kartą ragina Tarybą ir Komisiją nustatyti "ypatingą susirūpinimą keliančias valstybes", kuriose ypač sunku remti žmogaus teises, taip pat valstybes, kuriose pažeidžiamos žmogaus teisės, ir šiuo tikslu suformuluoti kriterijus, kuriais vadovaujantis būtų galima įvertinti valstybes pagal žmogaus teisių padėties jose rodiklį, taip suteikiant galimybę nustatyti konkrečius politikos prioritetus;
9.
ragina Tarybą ir Komisiją dėti daugiau pastangų platinant metinę ataskaitą dėl žmogus teisių padėties kuo didesnei visuomenės daliai; taip pat ragina rengti viešas informacines kampanijas, kurios padėtų daugiau sužinoti apie Europos Sąjungos vaidmenį šioje srityje;
10.
ragina Tarybą ir Komisiją nuolat rengti tyrimus siekiant sužinoti, kokį poveikį visuomenei daro Europos Sąjungos veikla žmogaus teisių srityje ir kiek iš viso apie ją žinoma;
11.
mano, kad ataskaitoje matyti, jog nepaisant esamų tyrimų skirtingose valstybėse narėse, Europos Sąjunga dar nepradėjo vertinti valstybių narių patirties, susijusios su Jungtinių Amerikos Valstijų vyriausybės politika kovojant su terorizmu George'o Busho prezidentavimo laikotarpiu;
12.
remdamasis Peru kongrese vienbalsiai patvirtinta 2008 m. balandžio mėn. rezoliucija, ragina Tarybą numatyti į Europos teroristų organizacijų sąrašą įtraukti Túpaco Amaru revoliucinį judėjimą (isp. "Movimiento Revolucionario Túpac Amaru" (MRTA));
13.
pažymi, kad, didelės viso pasaulio visuomenės dalies nuomone, imigracijos politika laikoma iššūkiu Europos Sąjungos išorės veiksmų patikimumui žmogaus teisių srityje;
Tarybos ir Komisijos veikla žmogaus teisių srityje tarptautiniuose forumuose
14.
mano, kad, kiekybiškai ir kokybiškai pagerinus Tarybos Žmogaus teisių sekretoriato darbą, Europos Sąjunga galėtų toliau gerinti savo įvaizdį skatindama ir užtikrindama pagarbą žmogaus teisėms išorės politikoje; tikisi, kad, ateityje paskyrus vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai, kuris taip pat būtų Komisijos pirmininko pavaduotojas, būtų gerokai padidintas ES tvarumas ir veiksmingumas, jei įsigaliotų Lisabonos sutartis;
15.
mano, kad ypač svarbu, atsižvelgiant į žmogaus teisių klausimų svarbą konfliktinėse ir pokonfliktinėse situacijose, visi specialieji Europos Sąjungos įgaliotiniai ateityje turėtų turėti įgaliojimus konkrečiai remti pagarbos žmogaus teisėms skatinimą ir užtikrinimą;
16.
dar kartą prašo Komisiją skatinti ES valstybes nares ir trečiąsias valstybes, su kuriomis vyksta derybos dėl būsimos plėtros ar dėl santykių stiprinimo, pasirašyti ir ratifikuoti visas pagrindines JT ir Europos Tarybos žmogaus teisių konvencijas ir fakultatyvinius jų protokolus ir bendradarbiauti vadovaujantis tarptautinėmis žmogaus teisių procedūromis ir priemonėmis; siekdamas paskatinti visas valstybes nares ratifikuoti ir įgyvendinti Jungtinių Tautų konvencijas, ypač ragina Europos Sąjungą ir Jungtinių Tautų vyriausiąjį komisarą pabėgėlių klausimais sudaryti pagrindų susitarimą;
17.
ragina Tarybą ir Komisiją toliau dėti dideles pastangas skatinant, kad visos valstybės ratifikuotų Romos statutą ir priimtų reikiamus įgyvendinančius nacionalinės teisės aktus laikydamosi 2003 m. birželio 16 d. Tarybos bendrosios pozicijos 2003/444/BUSP dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo OL L 150, 2003 6 18, p. 67.
ir 2004 m. veiksmų plano, skirto bendrajai pozicijai vykdyti; prašo išplėsti tokias pastangas, kad jos apimtų Susitarimo dėl TBT privilegijų ir imunitetų ratifikavimą ir įgyvendinimą, nes tai yra svarbi TBT veiklos priemonė; džiaugiasi tuo, kad 2008 m. Madagaskarui, Kuko saloms ir Surinamui ratifikavus Romos statutą, 2008 m. liepos mėn. bendras susitariančiųjų šalių skaičius padaugėjo iki 108; reikalauja, kad Čekija, kaip vienintelė Romos statuto neratifikavusi Europos Sąjungos valstybė narė, galiausiai nedelsdama jį ratifikuotų 2008 m. liepos 18 d. Romos statuto dar nebuvo ratifikavusios 85 valstybės: Alžyras, Angola, Armėnija, Azerbaidžanas, Bahamos, Bahreinas, Baltarusija, Bangladešas, Bisau Gvinėja, Brunėjus, Butanas, Čekija, Čilė, Dramblio Kaulo Krantas, Egiptas, Eritrėja, Etiopija, Filipinai, Grenada, Gvatemala, Haitis, Indija, Indonezija, Irakas, Iranas, Izraelis, Jamaika, Jemenas, Jungtinės Amerikos Valstijos, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kamerūnas, Kataras, Kazachstanas, Kinija, Kirgizstanas, Kiribatis, Korėjos Liaudies Demokratinė Respublika, Kuba, Kuveitas, Laosas, Libanas, Libija, Malaizija, Maldyvai, Marokas, Mauritanija, Mianmaras (Birma), Mikronezijos Federacinės Valstijos, Moldova, Monakas, Mozambikas, Nepalas, Nikaragva, Omanas, Pakistanas, Palau, Papua Naujoji Gvinėja, Pusiaujo Gvinėja, Ruanda, Rusijos Federacija, Saliamono Salos, Salvadoras, San Tomė ir Prinsipė, Saudo Arabija, Seišeliai, Sent Lusija, Singapūras, Sirija, Somalis, Sudanas, Svazilandas, Šri Lanka, Tailandas, Togas, Tonga, Tunisas, Turkija, Turkmėnistanas, Tuvalu, Ukraina, Uzbekistanas, Vanuatu, Vietnamas, Zimbabvė, Žaliasis Kyšulys.
; ragina Rumuniją denonsuoti dvišalį susitarimą su JAV dėl imuniteto;
18.
ragina visas ES pirmininkaujančias valstybes kelti bendradarbiavimo su TBT svarbos klausimą visuose aukščiausiojo lygio susitikimuose ir vedant dialogus su trečiosiomis valstybėmis, įskaitant ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimą bei ES ir Kinijos dialogus, taip pat ragina visas ES valstybes nares pažangiai bendradarbiauti su Teismu ir sudaryti dvišalius susitarimus dėl nuosprendžių vykdymo bei dėl liudininkų ir aukų apsaugos; taip pat pripažįsta ES ir TBT bendradarbiavimo ir pagalbos susitarimo svarbą ir tuo remdamasis ragina Europos Sąjungą bei jos valstybes nares teikti Teismui bet kokią reikalingą pagalbą, įskaitant atitinkamos srities paramą šiuo metu jo nagrinėjamose bylose; remdamasis tuo, kas išdėstyta, teigiamai vertina Belgijos ir Portugalijos pagalbą 2008 m. gegužės mėn. suimant ir TBT perduodant Jeaną-Pierre'ą Bembą;
19.
ragina Europos bendriją ir jos valstybes nares nedelsiant ratifikuoti Jungtinių Tautų konvenciją dėl neįgaliųjų teisių; primygtinai reikalauja, kad konvencijos fakultatyvus protokolas būtų laikomas jos sudedamąja dalimi, bei ragina prisijungiant prie konvencijos prisijungti ir prie protokolo Nuo 2008 m. lapkričio mėn., Austrija, Vengrija, Slovėnija ir Ispanija ratifikavo ir konvenciją, ir fakultatyvų jos protokolą.
;
20.
pabrėžia poreikį toliau sustiprinti Europos Sąjungos ir jos valstybių narių dalyvavimą žmogaus teisių ir demokratijos klausimais įvairiuose 2009 m. tarptautiniuose forumuose, įskaitant darbą JTŽTT, Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje, Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) Ministrų taryboje ir Europos Taryboje;
21.
džiaugiasi, kad 2008 m. spalio 7–8 d. Briuselyje, Europos Parlamente įvyko EDŽTRP finansuota žmogaus teisių gynėjų konferencija, kuri yra svarbi tarpinstitucinė Europos Parlamento, Komisijos ir Jungtinių Tautų iniciatyva minint Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 60-ąsias metines;
22.
palankiai vertina Europos Sąjungos ir Europos Tarybos bendradarbiavimą, vykstantį pagal 2007 m. gegužės mėn. pasirašytą susitarimo memorandumą; džiaugiasi, kad 2007 m. spalio 23 d. ir 2008 m. kovo 10 d. vyko keturšaliai ES pirmininkaujančios valstybės, Komisijos, Europos Tarybos generalinio sekretoriaus ir Europos Tarybos Ministrų Komiteto pirmininko susitikimai; dar kartą patvirtina, kaip svarbu toliau skatinti bendradarbiavimą žmogaus teisių, teisinės valstybės ir pliuralistinės demokratijos, t. y. šioms abiem organizacijoms ir visoms ES valstybėms narėms bendrų vertybių, srityse;
23.
džiaugiasi, kad 2008 m. birželio 18 d. Komisija ir Europos Taryba pasirašė susitarimą dėl bendradarbiavimo ES Pagrindinių teisių agentūroje; pažymi, kad šiame susitarime yra nuostatų dėl pastovių susitikimų rengimo, informacijos mainų ir veiklos koordinavimo;
24.
džiaugiasi, kad 2008 m. gegužės 19–30 d. vykusioje Dublino diplomatinėje konferencijoje buvo priimta Konvencija dėl kasetinių bombų; reiškia susirūpinimą dėl to, kad ne visos Europos Sąjungos valstybės narės pasirašė konvenciją 2008 m. gruodžio 3 d. Osle vykusioje pasirašymo konferencijoje, ir prašo kuo greičiau tą padaryti Iš ES valstybių narių konvencijos dar neratifikavo: Estija, Graikija, Kipras, Latvija, Lenkija, Lietuva, Rumunija, Slovakija ir Suomija.
; pažymi, kad konvencijoje įtvirtintas tiesioginis ir besąlyginis visų nepriimtiną žalą civiliams gyventojams sukeliančių kasetinių bombų draudimas;
25.
palankiai vertina Serbijos bendradarbiavimą sulaikant bei perduodant Radovaną Karadžićių Tarptautiniam baudžiamajam tribunolui buvusiajai Jugoslavijai (TBTBJ); susirūpinęs pažymi, kad Ratko Mladić ir Goran Hadžić iki šiol nerasti ir neperduoti TBTBJ; šiuo klausimu ragina Serbijos valdžios institucijas užtikrinti visišką bendradarbiavimą su TBTBJ siekiant suimti ir perduoti visus likusius kaltinamuosius, kad būtų galima ratifikuoti Stabilizacijos ir asociacijos susitarimą;
26.
ragina visas valstybes nares visapusiškai bendradarbiauti taikant tarptautinio baudžiamojo teisingumo mechanizmus, visų pirma perduodant teisėsaugai nuo teisingumo besislapstančius asmenis; su didžiuliu susirūpinimu pažymi, kad Sudanas ir toliau atsisako suimti ir perduoti TBT Ahmadą Muhammadą Haruną (Ahmadą Haruną) ir Ali Muhammadą Ali Abd-Al-Rahmaną (Ali Kushaybą), taigi ši valstybė nevykdo įsipareigojimų, prisiimtų pagal JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1593 (2005); griežtai smerkia tai, kad Sudanas grasina imtis atsakomųjų veiksmų, jeigu TBT išduotų Prezidento O. al-Bashiro arešto orderį, ir reiškia didžiulį susirūpinimą dėl griežtų priemonių, kurių pastaruoju metu imtasi prieš žmogaus teisių gynėjus, t. y. prieš Mohammedą el-Sarį, suimtą 2008 m. birželio mėn. ir nuteistą kalėti 17 metų už tai, kad bendradarbiavo su TBT; džiaugiasi, kad visai neseniai po dviejų mėnesių įkalinimo į laisvę išleistas pagrindinės opozicijos grupės Liaudies kongreso partijos (LKP) vadovo Hassano al-Turabio, kuris savo pareiškime ragino Prezidentą O. al-Bashirą prisiimti politinę atsakomybę už Darfūre įvykdytus nusikaltimus, suėmimo; galiausiai primena savo 2008 m. gegužės 22 d. rezoliuciją dėl Sudano ir Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) Priimti tekstai, P6_TA(2008)0238 .
ir dar kartą ragina ES pirmininkaujančias valstybes ir valstybes nares siekti 2008 m. kovo mėn. ES vardu paskelbtame pareiškime nurodytų tikslų ir atitinkamai veikti bei atsižvelgti į 2008 m. birželio mėn. paskelbtas Tarybos išvadas dėl Sudano, kuriose teigiama, kad ES pasirengusi svarstyti priemones, kurių būtų imamasi prieš asmenis, atsakingus už atsisakymą bendradarbiauti su TBT, jeigu ir toliau nevykdomi įsipareigojimai, išdėstyti JT Saugumo Tarybos rezoliucijoje 1593 dėl bendradarbiavimo su TBT;
27.
palankiai vertina tai, kad 2009 m. sausio 26 d. TBT pradėtas pirmasis teismo procesas prieš Thomasą Lubangą iš Kongo Demokratinės Respublikos (KDR), ir pažymi, kad tai pirmasis teismo procesas tarptautinės baudžiamosios teisės istorijoje, kuriame aktyviai dalyvauja aukos; todėl primygtinai ragina TBT dėti dar didesnes pastangas siekiant įtraukti krizės apimtų valstybių bendruomenes į konstruktyvaus bendradarbiavimo su TBT procesą, skirtą skatinti supratimą apie TBT ir remti jo įgaliojimus, pateisinti lūkesčius ir sudaryti minėtosioms bendruomenėms galimybes domėtis tarptautinio baudžiamojo teisingumo procesu ir jį suprasti; palankiai vertina KDR bendradarbiavimą perduodant TBT Thomasą Lubangą, Germainą Katangą ir Mathieu Ngudjolo; vis dėlto apgailestauja, kad, nors TBT išdavė arešto orderį, iki šiol nesuimtas Bosco Ntaganda, ir ragina būsimųjų Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos posėdžių metu pareikalauti nedelsiant suimti Bosco Ntagandą ir perduoti jį TBT; su nerimu pažymi, kad ir taip nepastovią padėtį KDR pastaruoju metu toliau destabilizuoja Viešpaties pasipriešinimo armija, nuo 2008 m. gruodžio 24 d. iki 2009 m. sausio 13 d. šiaurinėje KDR dalyje brutaliai nužudžiusi mažiausiai 620 civilių ir pagrobusi daugiau kaip 160 vaikų; todėl pabrėžia būtinybę skubiai suimti Viešpaties pasipriešinimo armijos vadus, kaip buvo reikalaujama 2008 m. spalio 21 d. Parlamento rezoliucijoje dėl kaltinimų Josephui Kony ir jo teismo proceso Tarptautiniame baudžiamajame teisme Priimti tekstai, P6_TA(2008)0496 .
; susirūpinęs pažymi, kad TBT išduoti arešto orderiai keturiems Ugandos Viešpaties pasipriešinimo armijos nariams vis dar neįvykdyti;
28.
su džiaugsmu atkreipia dėmesį į pirmuosius daug žadančius naujosios JAV administracijos parengtus pareiškimus apie TBT, kuriuose pripažįstama, jog "akivaizdu, kad TBT tampa svarbia ir patikima priemone, skirta aukščiausiojo lygio vadovų, atsakingų už Konge, Ugandoje ir Darfūre įvykdytus žiaurumus, atskaitomybei užtikrinti" JAV nuolatinės atstovės, ambasadorės Susan E. Rice, pranešimas pagarbos tarptautinės humanitarinės teisės nuostatoms tema, perskaitytas 2009 m. sausio 29 d. vykusiame Saugumo Tarybos posėdyje.
, ir ragina JAV atnaujinti savo parašą susitarime dėl TBT ir toliau bendradarbiauti su TBT, ypač kiek tai susiję su TBT atliekamais tyrimais ar preliminarią analize;
29.
dar kartą su džiaugsmu pažymi, kad Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja priėmė Deklaraciją dėl čiabuvių tautų teisių, sudarančią pagrindą valstybėms apsaugoti ir remti čiabuvių tautų teises, išvengiant atskirties ir diskriminacijos; todėl ragina Komisiją imtis deklaracijos įgyvendinimo veiksmų, visų pirma pasitelkiant EDŽTRP, kartu pareikalaujant visų valstybių narių skubos tvarka ratifikuoti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) 169 konvenciją dėl čiabuvių tautų ir genčių, pagal kurią nagrinėjamoje deklaracijoje įtvirtintiems principams suteikiama privalomoji teisinė galia; vis dėlto palankiai vertina Komisijos veiklą, susijusią su čiabuvių tautomis, ir projektą "Čiabuvių tautų ir genčių teisių rėmimas teikiant teisinę pagalbą, ugdant gebėjimus ir panaudojant dialogą", inicijuotą kaip bendrą Komisijos ir TDO valdymo projektą; pažymi, kad praėjus beveik dvidešimčiai metų nuo TDO konvencijos įsigaliojimo, ją ratifikavo tik trys valstybės narės, t. y. Danija, Nyderlandai ir Ispanija; savo ruožtu, ragina imtis iniciatyvų, skirtų išsamiau informuoti apie šį svarbų teisinį dokumentą ir jo veiksmingumui pasaulyje skatinti, bei užtikrinti, kad jį ratifikuotų visos valstybės narės;
30.
pakartotinai ragina plėtoti Europos pamatinę strategiją dėl romų, atsižvelgiant į ypatingą socialinę romų bendruomenių padėtį Europos Sąjungoje, valstybėse kandidatėse ir stabilizacijos bei asociacijos procese dalyvaujančiose valstybėse; su džiaugsmu pažymi, kad 2008 m. rugsėjo mėn., bendrai globojant Komisijos pirmininkui ir ES pirmininkaujančiai Prancūzijai, įvyko pirmasis Komisijos surengtas ES ir romų aukščiausiojo lygio susitikimas, kurio tikslas – remti tvirtą įsipareigojimą įveikti konkrečius sunkumus ir kurti priemones, kurias taikant būtų užtikrintas geresnis romų padėties visoje Europoje supratimas;
31.
džiaugiasi, kad 2009 m. balandžio 21 d. Durbano peržiūros konferencijoje pasiektas susitarimas dėl išvadų dokumento, imantis tolesnių veiksmų po Pasaulinės kovos su rasizmu konferencijos, kuriame, inter alia, visapusiškai ginama teisė į saviraiškos laisvę, kaip ji apibrėžta tarptautinėje teisėje, tvirčiau ir stipriau raginama ginti migrantų teises ir pripažįstama, kad egzistuoja daugialypė ir sunkių formų diskriminacija; smerkia Prezidento Mahmoudo Ahmadinejado kalbą, kurioje prieštaraujama konferencijos esmei ir tikslui, o visų pirma – nugalėti dėl rasizmo atsiradusias nelaimes; džiaugiasi, kad 2008 m. balandžio 21 d.–gegužės 2 d. ir 2008 m. spalio 6–17 d. įvyko JTŽTT sesijos esminiais klausimais, kuriose JTŽTT veikė kaip Durbano peržiūros konferencijos parengiamasis komitetas;
32.
yra nusivylęs, kad Taryba nesiėmė vadovaujamojo vaidmens ir kad valstybės narės nesugebėjo susitarti dėl bendros strategijos 2009 m. balandžio 20–24 d. Ženevoje vykusioje Durbano peržiūros konferencijoje prieš rasizmą, rasinę diskriminaciją, ksenofobiją ir su jais susijusią netoleranciją (Durbanas II); labai apgailestauja, kad trūksta vienybės ir bendradarbiavimo, ypač atsižvelgiant į tai, kad remiantis naująja ES sutartimi tikimasi suintensyvinti ES užsienio politiką; ragina Komisiją ir visų pirma Tarybą paaiškinti Parlamentui, ar buvo numatyta ES strategija, taip pat kokių pastangų buvo imtasi siekiant rasti bendrą poziciją, ir pranešti apie konferencijos "Durbanas II" įvykius ir rezultatus;
33.
džiaugiasi, kad 2008 m. kovo mėn. Komisija surengė antrąjį Europos vaiko teisių forumą, kuriame pagrindinis dėmesys buvo skiriamas skubaus pranešimo apie dingusius vaikus mechanizmo, vaikų skurdo ir socialinės atskirties klausimams, ypatingą dėmesį skiriant romų vaikams;
34.
džiaugiasi, kad 2008 m. buvo Europos tarpkultūrinio dialogo metai, kuriuos inicijavo Komisija ir kurie buvo nustatyti Europos Parlamento ir Tarybos priimtais sprendimais; pabrėžia, kad tarpkultūrinis dialogas tampa vis svarbesnis puoselėjant Europos tapatybę ir pilietybę; ragina valstybes nares ir Komisiją kurti strategijas, skirtas puoselėti tarpkultūrinį dialogą, taip pat ragina savo kompetencijos ribose remti Civilizacijų aljanso tikslus ir toliau politiškai remti šį aljansą;
Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryba
35.
džiaugiasi JTŽTT darbu ir pabrėžia jos svarbų vaidmenį visoje JT sistemoje bei jos potencialą kurti vertingą pagrindą Europos Sąjungos daugiašalėms pastangoms žmogaus teisių srityje; pažymi, jog ši nauja institucija turi dirbti toliau, kad taptų patikimesnė;
36.
pabrėžia, jog pilietinės visuomenės organizacijų vaidmuo yra svarbus siekiant, kad JTŽTT veiktų veiksmingai;
37.
džiaugiasi, kad buvo pradėtas visuotinis periodinis vertinimas, o 2008 m. balandžio ir gegužės mėn. įvyko pirmasis vertinimo etapas, pasibaigęs baigiamųjų ataskaitų priėmimu 2008 m. birželio mėn. JTŽTT plenariniame posėdyje; pažymi, kad pirmųjų dviejų naujojo mechanizmo ciklų įgyvendinimas patvirtino visuotinio periodinio vertinimo potencialą, ir tiki, kad, diegiant visuotinio periodinio vertinimo mechanizmą, bus pasiekta daugiau konkrečių rezultatų ir padaryta kitų pagerinimų; ragina Tarybą ir Komisiją atidžiai sekti ir stebėti įsipareigojimus visuotinio periodinio vertinimo srityje ir ragina Tarybą šiuo klausimu konsultuotis su Europos Parlamentu;
38.
pažymi, kad, kaip nurodyta metinėje ataskaitoje, ES valstybės narės sudaro mažumą JTŽTT; ragina ES institucijas ir valstybes nares imtis suderintų veiksmų, kad būtų išspręsta ši problema, plėtojant atitinkamas sąjungas su valstybėmis ir nevalstybiniais dariniais, tęsiančiais kovą dėl žmogaus teisių visuotinumo ir nedalomumo;
39.
šiuo atžvilgiu ragina Tarybą ir Komisiją stiprinti savo bendradarbiavimą JTŽTT su demokratinėmis kitų regioninių grupių vyriausybėmis, kad padidėtų tikimybė, jog iniciatyvomis bus tikrai atsižvelgta į Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje įtvirtintus principus; ragina Komisiją pateikti metinę ataskaitą apie balsavimo žmogaus teisių klausimais Jungtinėse Tautose pavyzdžius, kurioje išnagrinėta, kokios įtakos šiam balsavimui turi ES ir jos valstybių narių bei kitų susijungimų politika;
40.
ragina Europos Tarybą ir Europos Sąjungą glaudžiau bendradarbiauti mažumų teisių rėmimo ir regioninių ir mažumų kalbų apsaugos srityse ir šiuo tikslu taikyti teisines nediskriminavimo priemones bei taip skatinti įvairovę ir toleranciją;
41.
dar kartą pabrėžia nepaprastą specialių procedūrų ir valstybių įgaliojimų svarbą JTŽTT; mano, kad įgaliojimų atnaujinimo procesas turi būti skaidrus; džiaugiasi naujuoju JT specialiųjų procedūrų vadovu bei primygtinai ragina ir toliau stengtis skirti nepriklausomus bei patyrusius kandidatus užtikrinant pakankamą atstovavimą ir geografiniu, bei lyčių požiūriu; atkreipia dėmesį į neseniai įvykusius pokyčius, susijusius su teminiais ir valstybių įgaliojimais; džiaugiasi dėl naujai nustatytų teminių įgaliojimų sprendžiant šiuolaikinių vergijos formų ir galimybės gauti saugaus geriamojo vandens bei saugias sanitarines paslaugas klausimus; džiaugiasi, kad specialiojo pranešėjo dėl žmogaus teisių padėties Sudane įgaliojimai pratęsti iki 2009 m. birželio mėn.;
42.
džiaugiasi, kad ES iniciatyva 2007 m. spalio mėn. Birmoje buvo surengta specialioji JTŽTT sesija, pasibaigusi 2008 m. birželio mėn. priimta rezoliucija, kurioje smerkiami Birmoje tebevykdomi sistemingi žmogaus teisių pažeidimai ir vaikų ėmimas į kariuomenę, o Birmos vyriausybė raginama be išlygų nedelsiant paleisti visus politinius kalinius;
Veiklos rezultatai, susiję su Europos Sąjungos žmogaus teisių gairėmis
43.
mano, kad, nors vėluojama galutinai ratifikuoti Lisabonos sutartį, reikėtų iš anksto rengtis kurti naująją Europos išorės veiksmų tarnybą, siekiant suderinti valstybių narių ir Komisijos atstovybių užsienyje požiūrius žmogaus teisių srityje, dalijantis struktūromis ir darbuotojais, kad būtų sukurtos tikros "Europos Sąjungos ambasados";
44.
atkreipia dėmesį į ES pirmininkavusių Slovėnijos ir Prancūzijos siekį baigti rengti Europos Sąjungos žmogaus teisių gaires dėl vaiko teisių; kitais metais tikisi gauti specialiųjų įgyvendinimo priemonių projektus, kuriuose pagrindinis dėmesys būtų skiriamas pagrindinėse gairėse plėtojamo pasaulinio ir išsamaus požiūrio įgyvendinimui;
45.
mano, kad būtina imtis priemonių, skirtų užtikrinti, kad ES atstovybės sistemingiau laikytųsi žmogaus teisių, pvz., steigti nacionalinius centrus ir įtraukti žmogaus teisių gaires į ES atstovybių personalo mokymo programas bei užtikrinti jų įgyvendinimą;
Moterų padėtis, smurtas prieš moteris, moterų žudymas
46.
džiaugiasi, kad 2008 m. antrąjį pusmetį pirmininkaujant Prancūzijai moterų padėties problemos tapo nauju Europos Sąjungos veiksmų žmogaus teisių srityje prioritetu; visų pirma, pabrėžia poreikį kovoti su tokiais tragiškais reiškiniais kaip smurtas prieš moteris (įskaitant moterų apipjaustymą) ir moterų žudymas (įskaitant abortų darymą tais atvejais, kai netenkina būsimo naujagimio lytis);
47.
atsižvelgiant į tai, kad tarptautinei bendruomenei nepavyko pasiekti teigiamų pokyčių Zimbabvėje, kur žmogaus teisių padėtis yra katastrofiška, ragina Tarybą ir valstybes nares įvertinti už šios nesėkmės slypinčias priežastis, parengti veiksmingesnę politiką ir informuoti Parlamentą apie veiksmus, kurių ketinama imtis atsižvelgiant į ES ir jos valstybių narių bei daugelio Afrikos valstybių, ypač Pietų Afrikos valstybių, santykių mastą;
48.
džiaugiasi, kad 2008 m. gruodžio 8 d. patvirtintos naujos gairės ir parengta išsami ES veiksmų didinant moterų saugumą, visų pirma konfliktų ištiktose valstybėse, o taip pat ir kitose valstybių, stiprinimo strategija; vis dėlto apgailestauja, kad Europos Parlamentas nebuvo labiau įtrauktas į naujųjų gairių rengimo procesą ir todėl ragina ateityje parengti konsultavimosi su Parlamentu rengiant naujas gaires bei jas peržiūrint, tvarką;
49.
vis dėlto pabrėžia, kad su moterų teisėmis susijusių Europos Sąjungos politikos krypčių ir veiklos plėtroje yra spragų; šios spragos atsispindi metinėje Tarybos ataskaitoje, kurioje vertinant įvairius teminius klausimus pateikiama tik neišsami informacija;
Mirties bausmė
50.
primena 2007 m. gruodžio 18 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos priimtą rezoliuciją dėl mirties bausmės taikymo moratoriumo (Rezoliucija 62/149) ir ragina priimti visuotinį mirties bausmės taikymo moratoriumą; pabrėžia, kad rezoliucijos pabaigoje visos Jungtinių Tautų valstybės narės raginamos nustatyti mirties bausmės vykdymo moratoriumą, siekiant panaikinti mirties bausmę;
51.
džiaugiasi priėmus Bendrąją deklaraciją prieš mirties bausmę, kurią 2008 m. spalio 10 d., "Europos dieną prieš mirties bausmę", kasmet minimą spalio 10 d., ES vardu pasirašė Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pirmininkai bei Europos Tarybos vardu – ET Parlamentinės Asamblėjos pirmininkas, ET Ministrų Komiteto pirmininkas ir ET generalinis sekretorius; pabrėžia, kad mirties bausmės uždraudimas yra viena iš svarbiausių Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos nuostatų – 2 straipsnyje aiškiai teigiama: "Niekam negali būti paskirta ar įvykdyta mirties bausmė";
52.
džiaugiasi peržiūrėta ir atnaujinta ES gairių dėl mirties bausmės redakcija; pakartoja, kad ES prieštarauja mirties bausmei visais atvejais, ir dar kartą pabrėžia, kad mirties bausmės panaikinimu yra padedama labiau gerbti žmogaus orumą ir pažangiai plėtoti žmogaus teises;
53.
ragina ES pirmininkaujančią valstybę skatinti Ispaniją, Italiją, Latviją ir Lenkiją, pasirašiusias, tačiau vis dar neratifikavusias EŽTK protokolo Nr. 13 dėl mirties bausmės panaikinimo visais atvejais, ją ratifikuoti; šiuo klausimu pripažįsta, kad gairės dėl mirties bausmės galėtų būtų įgyvendinamos nuosekliau, jeigu valstybės narės pasirašytų ir ratifikuotų tokius protokolus ir konvencijas;
54.
džiaugiasi tuo, kad mirties bausmė nebetaikoma ir 2008 m. ją už visus nusikaltimus panaikino Ruanda ir Uzbekistanas; džiaugiasi, kad Irane parengtas Baudžiamojo kodekso projektas, pagal kurį draudžiamos užmėtymo akmenimis bausmės, ir ragina Irano parlamentą galutinai priimti Baudžiamąjį kodeksą, kad būtų visiškai uždraustas užmėtymas akmenimis; smerkia tai, kad pagal Irano režimą vis dar baudžiama mirties bausme ir ši bausmė vykdoma asmenims iki 18 metų (ypač tiems, kurių vienintelis "nusikaltimas", prieštaraujantis šariato įstatymui, yra homoseksualių santykių turėjimas); pabrėžia, kad Iranas yra vienintelė valstybė, 2008 m. vykdžiusi mirties bausmę nepilnamečiams pažeidėjams; reiškia didžiulį susirūpinimą dėl to, kad mirties bausmės įvykdymo Irane laukia mažiausiai dar 130 nepilnamečių prasižengėlių; dar kartą smerkia tai, kad pagal Irano režimą vis dažniau taikoma mirties bausmė, ir dėl to Iranas atsiduria valstybių, kuriose įvykdoma daugiausia mirties bausmių, sąrašo antroje vietoje (po Kinijos); pažymi, kad Gvatemaloje nebeskiriamos mirties bausmės; tačiau reiškia susirūpinimą tuo, kad mirties bausmė vėl gali būti pradėta vykdyti; ragina Gvatemalos vyriausybę iš tikrųjų įsipareigoti priešingai – priimti visuotinį mirties bausmės moratoriumą; vis dėlto džiaugiasi 2008 m. kovo mėn. prezidento Á. Colomo priimtais sprendimais, kuriuos priėmus Gvatemaloje gali būti panaikinta mirties bausmė; reiškia susirūpinimą dėl to, kad Peru vidaus teisės aktuose mirties bausmė vis dar lieka galioti; pažymi, kad nuo 2007 m. Kinijoje visas bylas, kuriose paskirta mirties bausmė, peržiūrėjo Aukščiausiasis Teismas; vis dėlto išreiškia nerimą dėl to, kad Kinija vis dar įvykdo daugiausia mirties bausmių pasaulyje; smerkia mirties bausmės taikymo praktiką Baltarusijoje, vienintelėje Europoje tebetaikančioje mirties bausmę, vadinasi, Europos vertybėms nusižengiančioje, valstybėje;
Kankinimas ir kitoks žiaurus, nežmoniškas ar žeminantis elgesys
55.
ragina visas ES valstybes nares, kurios dar nėra pasirašiusios ir (arba) ratifikavusios Konvencijos prieš kankinimą fakultatyvaus protokolo (KPKFP), nedelsiant tai padaryti;
56.
tebėra susirūpinęs Europos Sąjungos valstybių narių, atsisakančių ratifikuoti minėtą Tarptautinę konvenciją dėl visų asmenų apsaugos nuo priverstinio dingimo, tikrais įsipareigojimais žmogaus teisių srityje; džiaugiasi, kad 2008 m. gegužės mėn. šią Konvenciją ratifikavo Argentina ir prašo visų to dar nepadariusių Europos Sąjungos valstybių narių skubiai jį pasirašyti ir ratifikuoti (2008 m. lapkričio mėn.) pasirašiusios šalys: Belgija, Danija, Vokietija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Airija, Italija, Kipras, Lietuva, Liuksemburgas, Malta, Nyderlandai, Austrija, Portugalija, Slovakija, Slovėnija, Suomija, Švedija, (konvenciją iki šiol yra ratifikavusios tik penkios valstybės: Albanija, Argentina, Prancūzija, Hondūras ir Meksika, tačiau kad konvencija įsigaliotų, ją turi ratifikuoti 20 valstybių).
;
57.
palankiai vertina peržiūrėtą ES gairių dėl kankinimo redakciją, kurias Taryba priėmė 2001 m. balandžio mėn. ir peržiūrėjo 2008 m., bei kurių tikslas – suteikti ES veiklos priemonę, naudotiną palaikant ryšius su trečiosiomis valstybėmis visais lygiais bei daugiašaliuose žmogaus teisių forumuose, siekiant remti ir stiprinti nuolatines pastangas užkirsti kelią kankinimui ir netinkamam elgesiui bei jį panaikinti visose pasaulio dalyse; pabrėžia, kad ES yra tvirtai įsipareigojusi palaikyti visišką kankinimo ir žiauraus, nežmoniško bei žeminančio elgesio draudimą;
58.
tikisi, kad Taryba ir Komisija stiprins bendradarbiavimą su Europos Taryba, siekdamos, kad visoje Europoje nebūtų kankinimų ir kitokio netinkamo elgesio, ir tai būtų aiškus ženklas, kad Europos valstybės yra tvirtai įsipareigojusios panaikinti tokią praktiką pirmiausia savo teritorijoje, teikdamos pavyzdį kitoms pasaulio valstybėmis, kuriose, deja, tokia praktika vis dar tebėra taikoma;
59.
džiaugiasi, kad buvo įvertintos ES gairės dėl kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ir žeminančio elgesio ar baudimo, į kurias įtrauktos naujos rekomendacijos bei įgyvendinimo priemonės, skirtos toliau stiprinti veiksmus šioje srityje; džiaugdamasis pažymi, kad įtrauktos 2007 m. birželio 28 d. Parlamento Žmogaus teisių pakomitečiui, o 2007 m. – Žmogaus teisių darbo grupei (angl. COHOM) pristatytame tyrime "Europos Sąjungos gairių dėl kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ir žeminančio elgesio ar baudimo įgyvendinimas" pateiktos rekomendacijos; džiaugdamasis pažymi išnagrinėjus gairių įgyvendinimą padarytas išvadas; džiaugiasi dėl įgyvendinimo priemonių, skirtų apibrėžti gaires šioje srityje ES misijoms ir Komisijos delegacijoms; šiomis aplinkybėmis džiaugiasi konkrečiais veiksmų kriterijais atskirais atvejais ir kartu apgailestauja, kad trūksta priemonių užkirsti keliui asmenis perduoti į valstybę, kur gali kilti tokio asmens kankinimo ar kitokio nežmoniško ar žeminančio baudimo pavojus; šiuo klausimu dar kartą ragina ES laikytis tarptautiniuose ir regioniniuose dokumentuose, susijusiuose su kankinimu ir netinkamu elgesiu, nustatytų normų ir standartų;
60.
palankiai vertina Rezoliucijos 62/148 dėl kankinimo ir kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminančio elgesio ar baudimo, kurią bendrai parėmė ES, o 2008 m. kovo 4 d. priėmė Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja, primindamas, kad laisvė nebūti kankinamam ir laisvė nepatirti kitokio žiauraus, nežmoniško ar žeminančio elgesio ar nebūti taip baudžiamam yra pagrindinė teisė, kurią privaloma ginti visais atvejais; pažymi, kad 2008 m. birželio 25 d. Europos Sąjungos žmogaus teisių parlamentinių komitetų tinklas Europos Parlamente surengė savo antrąjį susitikimą, kuriame ypatingą dėmesį skyrė kovai su kankinimu ir kuriame dalyvavo JT specialusis pranešėjas kankinimo klausimais Manfred Nowak;
61.
ragina Tarybą ir Komisiją toliau vykdyti demaršus visų Europos Sąjungos tarptautinių partnerių atžvilgiu dėl tarptautinių konvencijų, uždraudžiančių kankinimą ir kitokį netinkamą elgesį, ratifikavimo ir įgyvendinimo, taip pat ragina toliau teikti reabilitacinę paramą kankinimo aukoms; ragina Tarybą ir Komisiją laikyti kovą su kankinimu ir netinkamu elgesiu pagrindiniu ES žmogaus teisių politikos prioritetu, visų pirma, intensyviau įgyvendinant Europos Sąjungos gaires ir visus kitus ES dokumentus, kaip antai EDŽTRP, bei užtikrinant, kad valstybės narės nepriimtų trečiųjų valstybių, kuriose yra realus asmenų kankinimo ar netinkamo elgesio su jais pavojus, diplomatinių patikinimų;
62.
atkreipia dėmesį į 2005 m. birželio 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1236/2005 dėl prekybos tam tikromis prekėmis, kurios galėtų būti naudojamos mirties bausmei vykdyti, kankinimui ar kitokiam žiauriam, nežmoniškam ar žeminančiam elgesiui ir baudimui OL L 200, 2005 7 30, p. 1.
, kuriuo draudžiamas prekių, kurios gali būti praktiškai naudojamos tik mirties bausmei, kankinimui ir kitokiam žiauriam, nežmoniškam ar žeminančiam elgesiui ar baudimui, eksportas ir importas ir kuris įsigaliojo 2006 m. liepos 30 d., svarbą; ragina Tarybą ir Komisiją įvertinti, kaip valstybės narės įgyvendina šį reglamentą, bei išnagrinėti galimybę išplėsti reglamento taikymo sritį;
63.
apgailestauja dėl to, kad Kongo Demokratinėje Respublikoje (KDR) yra 1 350 000 perkeltųjų asmenų, įskaitant 850 000 perkeltųjų asmenų į Šiaurės Kivu; dar kartą pabrėžia, kad reikia skubiai atlikti išsamų tyrimą siekiant patraukti atsakomybėn asmenis, atsakingus už maždaug 150 žmonių nužudymą, kurį 2008 m. lapkričio mėnesį Kinvanjyje įvykdė Nacionalinis gyventojų gynybos kongresas (pranc. CNDP) ir Mai Mai kovotojai; ragina Kongo Demokratinės Respublikos ir Ruandos vyriausybes įsipareigoti teikti visapusišką pagalbą JT misijai KDR regione norint padėti jai įvykdyti savo taikos palaikymo įgaliojimus bei dirbti siekiant apsaugoti civilius regiono gyventojus nuo iki šiol patiriamo smurto ir siaubingų žiaurumų; toliau prašo Tarybą ir Komisiją paremti kasdien vykstančių sunkių tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimų, įskaitant prievartavimus, be teismo vykdomas egzekucijas ir kankinimus, tyrimus, taip pat poreikį įgyvendinti tvirtą ES strategiją
,
kurią taikant būtų lengviau pasiekti permainų regione
;
64.
vis dar labai susirūpinęs dėl pražūtingos humanitarinės krizės Zimbabvėje, choleros epidemijos ir tebesitęsiančio R. Mugabės režimo atsisakymo imtis veiksmingų priemonių krizei įveikti; toliau ragina Tarybą ir Komisiją atvirai pasmerkti R. Mugabės režimo veiksmus ir dar kartą patvirtinti savo įsipareigojimą Zimbabvės tautai vykdant ilgalaikę humanitarinės pagalbos programą; toliau smerkia R. Mugabės režimo vykdomus žmogaus teisių gynėjų ir pilietinės visuomenės narių, pvz., Jestinos Mukoko, bauginimus ir įkalinimus ir ragina patraukti atsakomybėn šių aktų vykdytojus;
Vaikų teisės
65.
dar kartą pabrėžia esminį poreikį įgyvendinti ES gaires dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų; ragina visas valstybes prisiimti 2007 m. Paryžiaus įsipareigojimus apsaugoti vaikus nuo neteisėto įdarbinimo ar jų naudojimo ginkluotosiose pajėgose ar ginkluotose grupėse;
66.
džiaugiasi, kad 2008 m. birželio 16 d. priimta peržiūrėta gairių dėl vaikų ginkluotuose konfliktuose redakcija, ir džiaugdamasis pažymi, kad ES nurodė ambasadoriams parengti individualias strategijas dėl 13 prioritetinių valstybių, skirtas įgyvendinti šešioms naujoms gairėse nustatytoms teminėms sritims: įdarbinimas, žudymas ir žalojimas, mokyklų ir ligoninių užpuolimai, prieigos prie humanitarinės pagalbos blokavimas, seksualinis smurtas ir smurtas dėl lyties ir užpuolimai;
67.
džiaugiasi, kad 2008 m. birželio mėn. Europos Taryba patvirtino išvadas dėl vaiko teisių, visų pirma per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų teisių; pažymi, kad Taryba paragino Komisiją ir valstybes nares toliau užtikrinti žmogaus teisių, saugumo ir plėtros politikos bei programų darną, papildomumą ir koordinavimą siekiant veiksmingai, tvariai ir išsamiai spręsti trumpalaikio, vidutinės trukmės ir ilgalaikio ginkluotų konfliktų poveikio vaikams klausimą;
68.
džiaugiasi, kad 2008 m. birželio mėn. ES patvirtino peržiūrėtą kontrolinį sąrašą, kuriuo siekiama įtraukti per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų apsaugą į Europos saugumo ir gynybos politiką; pažymi, kad tai apima esminį pagerinimą, visų pirma, suformuluota vaikų apsaugos apibrėžtis, numatyti specialūs mokymai dėl per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų, stebėjimas ir ataskaitų teikimas, matomumo ir informuotumo gerinimas, galimybė įgyti specialios patirties šioje srityje bei skatinti misijų ir (arba) operacijų ekspertų ir Briuselio tarpusavio ryšius;
69.
džiaugiasi pirmininkaujančios valstybės iniciatyvomis dėl per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų; atkreipia dėmesį į 2008 m. balandžio mėn. pirmininkavusios Slovakijos surengtą konferenciją "Poveikio vietoje didinimas – NVO ir ES bendradarbiavimas per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų teminėje srityje";
70.
atkreipia dėmesį į 2008 m. vasario 22 d. JT Generalinės Asamblėjos priimtą rezoliuciją dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų ir JT generalinio sekretoriaus specialiojo įgaliotinio ataskaitą; labai smerkia vaikų įdarbinimą ir naudojimą ginkluotuose konfliktuose Čade ir Irake;
71.
džiaugiasi JT Saugumo Tarybos darbo grupės dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų priimta metine ataskaita ir išvadomis; labai smerkia sunkius vaiko teisių pažeidimus ir nuolatinį vaikų išnaudojimą ginkluotuose konfliktuose Šri Lankoje, Birmoje, Filipinuose, Somalyje, Konge ir Burundyje;
72.
džiaugiasi, kad 16 ES valstybių narių Bulgarija, Vokietija, Airija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Vengrija, Nyderlandai, Austrija, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Švedija, Suomija, ir Jungtinė Karalystė.
pasirašė Ženevos deklaraciją dėl ginkluoto smurto ir plėtros ir dėl susitariančiųjų šalių skaičius padidėjo iki 97; ragina likusias 11 ES valstybių narių, dar nepasirašiusių Ženevos deklaracijos, nedelsiant ir kaip galima greičiau pasirašyti ją;
73.
ragina dar to nepadariusias valstybes nares nedelsiant pasirašyti ir ratifikuoti Vaiko teisių konvencijos fakultatyvius protokolus Vaiko teisių konvencijos fakultatyvas protokolo dėl prekybos vaikais, vaikų prostitucijos ir vaikų pornografijos (2008 m. lapkričio mėn.) neratifikavo: Čekijos Respublika, Vokietija, Airija, Liuksemburgas, Vengrija, Malta, Suomija ir Jungtinės Karalystė. Vaiko teisių konvencijos fakultatyvaus protokolo dėl vaikų dalyvavimo ginkluotuose konfliktuose (2008 m. lapkričio mėn.) neratifikavo: Estija, Nyderlandai ir Vengrija.
;
74.
džiaugiasi, kad 2008 m. Komisija pagal teminę programą "Investavimas į žmones" paskelbė kvietimą teikti pasiūlymus dėl nevyriausybinių organizacijų (NVO) vykdomų projektų, susijusių su per ginkluotą konfliktą nukentėjusiais vaikais ir prekyba vaikais; ragina Komisiją ir toliau ypatingą dėmesį skirti per ginkluotą konfliktą nukentėjusių vaikų padėčiai;
Žmogaus teisių gynėjai
75.
džiaugiasi 2008 m. spalio 7–8 d. vykusia Žmogaus teisių gynėjų konferencija; pakartoja, kad ES yra įsipareigojusi geriau apsaugoti žmogaus teisių gynėjus, jiems siekiant įgyvendinti Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje numatytą viziją;
76.
atkreipia dėmesį į tai, kad milijonai vaikų pasaulyje patiria prievartą ir seksualinį išnaudojimą; ragina Tarybą, Komisiją ir valstybes nares imtis įmanomų priemonių, kad būtų užkirstas kelias seksualiniam vaikų išnaudojimui ir jų seksualinei prievartai bei kovojama su šiais reiškiniais, apsaugotos seksualinį išnaudojimą ir seksualinę prievartą patyrusių asmenų teisės ir būtų skatinama bendradarbiauti nacionaliniu ir tarptautiniu lygiais kovojant su seksualiniu vaikų išnaudojimu bei seksualine prievarta;
77.
palankiai vertina 2008 m. vasario 6 d. Ministrų Komiteto priimtą deklaraciją dėl Europos Tarybos veiksmų gerinant žmogaus teisių gynėjų apsaugą ir remiant jų veiklą;
78.
džiaugiasi, kad 2006 m. ESBO Demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuras (angl. ODIHR) įsteigė žmogaus teisių gynėjų koordinavimo centrą, skirtą visose ESBO valstybėse stebėti žmogaus teisių padėtį; ragina ES institucijas sustiprinti žmogaus teisių gynėjams teikiamą paramą ir sukurti koordinavimo centrus Europos Parlamente, Taryboje ir Komisijoje norint pagerinti konkrečių atvejų stebėseną ir bendradarbiavimą su kitomis tarptautinėmis bei Europos organizacijomis;
79.
palankiai vertina 2008 m. peržiūrėtą ES gairių dėl žmogaus teisių gynėjų redakciją; atkreipia dėmesį į tai, kad į jas buvo įtrauktos nuostatos, kuriomis siekiama pagerinti ES misijų žmogaus teisių gynėjams teikiamą paramą ir apsaugą, pvz., gairių įgyvendinimo vietos strategijų rengimas, žmogaus teisių srityje dirbančių vietos darbo grupių steigimas ir žmogaus teisių gynėjų bei diplomatų susitikimų organizavimas bent kartą per metus; taip pat džiaugiasi tuo, kad buvo įtrauktos skubios pagalbos ir apsaugos žmogaus teisių gynėjams, kuriems trečiosiose valstybėse gresia pavojus, priemonės – galimybė išduoti skubias vizas ir palengvinti laikino prieglobsčio ES valstybėse narėse suteikimą;
80.
dar kartą ragina Tarybą ir valstybes nares konkrečiai apsvarstyti vizų žmogaus teisių gynėjams išdavimo neatidėliotinais atvejais klausimą, įtraukiant į naująjį Bendrijos vizų kodeksą aiškią nuorodą į konkrečią žmogaus teisių gynėjų padėtį ir taip nustatant specialią pagreitintą vizų išdavimo procedūrą, kurią taikant būtų galima pasinaudoti konkrečia Airijos ir Ispanijos patirtimi šioje srityje; atkreipia dėmesį į diskusijas dėl vizų išdavimo siekiant laikinai perkelti žmogaus teisių gynėjus, kuriems nedelsiant gresia pavojus arba kuriems reikalinga apsauga, bei ragina COHOM imtis daugiau veiksmų; mano, kad Sąjungos demaršų žmogaus teisių gynėjų naudai konfidencialumas kartais yra naudingas, tačiau prašo, kad, nepaisant tokio konfidencialumo, Sąjungos vietiniai darbuotojai sistemingai ir konfidencialiai teiktų visą su tokiais demaršais susijusią informaciją vietos NVO, žmogaus teisių gynėjams ir (arba) jų šeimoms;
81.
pateikia nurodą 2008 m. spalio 13 d. Tarybos išvadas dėl Baltarusijos ir 2008 m. rugsėjo 30 d. pirmininkaujančios valstybės padarytą pareiškimą dėl tą mėnesį Baltarusijoje vykusių parlamento rinkimų; apgailestauja, kad rinkimai neatitiko tarptautinių standartų ir demokratinių ESBO kriterijų; džiaugiasi, kad prieš rinkimus buvo išleistas paskutinis tarptautiniu mastu pripažintas politinis kalinys Aleksandras Kazulinas, tačiau vis dar yra susirūpinęs dėl to, kad mažiausiai 10 žmogaus teisių gynėjų atlieka "laisvę riboančią" bausmę, todėl jiems leidžiama būti tik namuose arba darbe; vis dar išlieka labai susirūpinęs dėl žmogaus teisių padėties Baltarusijoje;
82.
smerkia, kad prieš Olimpines žaidynes Kinijos vyriausybė sugriežtino žmogaus teisių gynėjams taikomus apribojimus ir uždraudė jiems naudotis telefonu bei internetu, sekė jų judėjimą ir taikė jiems įvairaus pobūdžio namų areštą ir beprecedentę priežiūrą ir kontrolę, todėl daug žmogaus teisių gynėjų atidėjo ar nutraukė savo darbą žaidynių pabaigos;
83.
ypatingą dėmesį atkreipia į tai, kokią didelę įtaką teisė laisvai reikšti savo nuomonę internetu gali daryti uždaroms bendruomenėms ir ragina ES remti kibernetinės erdvės disidentus visame pasaulyje; atsižvelgiant į tai, ragina Tarybą ir Komisiją vykdant ES išorės prekybos politiką išnagrinėti visus interneto ir informacinės visuomenės paslaugų, kurias teikia Europos įmonės trečiosiose valstybėse, apribojimus ir visus nereikalingus tokių paslaugų teikimo apribojimus laikyti prekybos kliūtimis;
84.
reiškia didelį susirūpinimą dėl to, kad 2008 m. Iranas tebepersekiojo nepriklausomus žmogaus teisių gynėjus bei pilietinės visuomenės narius ir kad tebedaromi šiurkštūs žmogaus teisių pažeidimai; smerkia savavališką žmogaus teisių gynėjų suėmimą, kankinimą ir įkalinimą dėl jų darbo, apkaltinus "nacionaliniam saugumui prieštaraujančia veikla"; apgailestauja dėl dabartinės vyriausybės politikos, nukreiptos prieš mokytojus ir akademikus, dėl uždraudimo studentams siekti aukštojo mokslo ir smerkia studentų aktyvistų persekiojimą bei įkalinimą;
85.
išreiškia susirūpinimą dėl žmogaus teisių padėties Nikaragvoje ir Venesueloje, bei dėl išpuolių prieš įvairias šių valstybių žmogaus teisių gynimo organizacijas ir jų bauginimų; ragina Nikaragvos ir Venesuelos vyriausybes bei valdžios institucijas imtis veiksmų, kad būtų apgintos demokratinės teisės ir laisvės bei teisinė valstybė;
86.
dar kartą patvirtina savo poziciją dėl Sacharovo premijos laureatų kubiečių Oswaldo Payá Sardiñaso ir grupės "Baltus drabužius vilkinčios moterys" (isp. "Damas de Blanco"); mano, kad netoleruotina, jog valstybės, su kuria ES vėl pradėjo politinį dialogą įvairiais klausimais, įskaitant žmogaus teises, atsisako leisti Oswaldo Payá Sardiñaso ir grupei "Baltus drabužius vilkinčios moterys" (isp. "Damas de Blanco") dalyvauti premijos 20-ųjų metinių minėjimo ceremonijoje; griežtai pasisako prieš nuolatinę prievartą ir pasikartojančius bauginimus, kuriuos patiria Sacharovo premijos laureatai; atsižvelgdamas į tai, ragina Kubos vyriausybę nedelsiant paleisti visus politinius ir sąžinės kalinius bei pripažinti visų kubiečių teisę laisvai atvykti į valstybę ir iš jos išvykti;
Gairės dėl dialogų žmogaus teisių klausimais ir pripažintų konsultacijų su trečiosiomis valstybėmis
87.
atkreipia dėmesį į peržiūrėtą gairių dėl dialogų žmogaus teisių klausimais su trečiosiomis valstybėmis redakciją, patvirtintą Prancūzijos pirmininkavimo laikotarpiu; dar kartą ragina Tarybą ir Komisiją inicijuoti išsamų šių gairių įvertinimą, kuris būtų atliekamas atsižvelgus į išsamų kiekvieno dialogo vertinimą ir gautus rezultatus, bei šiuo tikslu parengti aiškius kiekvieno dialogo poveikio rodiklius bei dialogų pradėjimo, nutraukimo ir atnaujinimo kriterijus; pabrėžia, kad ir toliau prieš pradedant kiekvieną dialogą ir jį pabaigus reikia rengti neoficialius tarpinstitucinius susitikimus siekiant suaktyvinti informacijos mainus tarp institucijų ir, jei reikia, pagerinti koordinavimą; nurodo, kad atsižvelgiant į tai kiekvienos konkrečios valstybės žmogaus teisių strategijos patvirtinimas padės gerinti ES politikos žmogaus teisių klausimais nuoseklumą;
88.
šiuo klausimu, atsižvelgdamas į tai dar kartą, pabrėžia jau minėtoje 2007 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl dialogų ir konsultacijų su trečiosiomis valstybėmis žmogaus teisių klausimais eigos pateiktus pasiūlymus;
89.
apgailestauja, kad dėl Dalai Lamos apsilankymo Europoje Kinija atšaukė vienuoliktąjį jos ir Europos Sąjungos aukščiausiojo lygio susitikimą; pabrėžia poreikį radikaliai intensyvinti ir iš naujo peržvelgti Europos Sąjungos ir Kinijos dialogą žmogaus teisių klausimais; išreiškia susirūpinimą dėl šiurkščių žmogaus teisių pažeidimų Kinijoje ir pabrėžia, kad, nepaisant režimo duotų pažadų prieš 2008 m. rugpjūčio mėn. olimpines žaidynes, padėtis vietoje žmogaus teisių srityje nepagerėjo; be to, nurodo, kad asociacijų, išraiškos ir tikėjimo laisvės apribojimai buvo dar labiau sugriežtinti; griežtai smerkia pernelyg griežtas priemones, kurių buvo imtasi prieš Tibeto gyventojus po to, kai 2008 m. kovo 10 d. per Tibetą nusirito protestų banga, ir Kinijos vyriausybės represijas, kurios po to suaktyvėjo Tibete, bei ragina abi valstybes remiantis "Tibeto memorandumu dėl tikrosios Tibeto tautos autonomijos" iš naujo pradėti nuoširdų ir konstruktyvų dialogą; pažymi, kad, nepaisant pakartotinių Kinijos vyriausybės patikinimų dėl ketinimo ratifikuoti Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, jis vis dar neratifikuotas; pateikia nuorodą į Parlamento 2008 m. sausio 17 d. rezoliuciją dėl kinų disidento Hu Jia OL C 41 E, 2009 2 19, p. 82.
, kuriam buvo skirta 2008 m. Sacharovo premija už minties laisvę, sulaikymo; ragina Kinijos vyriausybę nedelsiant paleisti Hu Jia ir panaikinti namų areštą jo žmonai Zeng Jinyan bei jo dukrai; smerkia represijas prieš asmenis, pasirašiusius "Chartiją 08" – dokumentą, kuriuo raginama Kinijoje vykdyti demokratines reformas ir reikalaujama išlaisvinti nuo 2008 m. gruodžio 9 d. kalinamą disidentą Liu Xiaobo; reiškia susirūpinimą dėl to, kad teisės sistemoje tebėra silpnų vietų, dėl kurių susidaro sąlygos savavališkam ir dažnai politinį pagrindą turinčiam kišimuisi, įskaitant valstybės paslapčių sistemą, neleidžiančią užtikrinti skaidrumo, būtino išplėtoti gerą valdymą ir sukurti sistemą, kurioje vyrautų teisinės valstybės principai; tokiomis aplinkybėmis apgailestauja dėl sistemingo teisininkų, siekiančių, kad Kinijos teisės sistema veiktų pagal Kinijos įstatymus ir gerbiant jos piliečių teises, baudimo; atkreipia dėmesį į interneto laisvės Kinijoje trapumą ir, atsižvelgiant į tai, prašo Europos įmones, teikiančios interneto turinio paslaugas, jokiems užsienio pareigūnams neatskleisti jokios informacijos, pagal kurią būtų galima nustatyti konkretaus atitinkamos paslaugos vartotojo asmenybę, išskyrus informacijos atskleidimą teisėtais užsienio teisėsaugos tikslais, remiantis Visuotine žmogaus teisių deklaracija;
90.
tebėra susirūpinęs dėl to, kad 2004 m. nutrūko dialogas žmogaus teisių klausimais su Iranu, nesant jokios teigiamos pažangos gerinant žmogaus teisių padėtį ir Iranui nebendradarbiaujant; ragina Irano valdžios institucijas atkurti šį dialogą siekiant remti visus pilietinės visuomenės atstovus, įsipareigojusius gerbti demokratiją, ir taikiomis bei nesmurtinėmis priemonėmis stiprinti esamus procesus, kuriais būtų galima paskatinti demokratines, institucines ir konstitucines reformas, užtikrinti šių reformų tvarumą ir konsoliduoti visų Irano žmogaus teisių gynėjų bei pilietinės visuomenės atstovų dalyvavimą politikos formavimo procese, stiprinant jų vaidmenį bendrosios politikos diskusijose; yra labai susirūpinęs dėl to, kad 2008 m. žmogaus teisių padėtis Irane pablogėjo ir tebetaikomi saviraiškos ir susirinkimų laisvės apribojimai; tokiomis aplinkybėmis yra labai susirūpinęs žurnalistų, rašytojų, mokslininkų, moterų ir žmogaus teisių aktyvistų persekiojimu; tebėra susirūpinęs dėl represijų prieš Irano etnines ir religines mažumas; smerkia vis dažnesnį mirties bausmės taikymą Irane, įskaitant mirties bausmę nepilnamečiams;
91.
apgailestauja, kad Europos Sąjungos ir Rusijos konsultacijos žmogaus teisių klausimais yra nerezultatyvios; apgailestauja, kad Rusijos valdžios institucijos atsisakė dalyvauti bet kokiuose apskritojo stalo susitikimuose, surengtuose siekiant pasirengti konsultacijoms, kuriose dalyvautų nacionalinės ir tarptautinės NVO; pažymi, kad, vykstant konsultacijoms su Europos Sąjunga, buvo iškelti susirūpinimą žmogaus teisių srityje keliantys klausimai, ypatingą dėmesį skiriant saviraiškos laisvei ir susirinkimų laisvei, pilietinės visuomenės veikimui, mažumų teisėms, kovai su rasizmu ir ksenofobija bei vaikų ir moterų teisėms, taip pat tarptautiniams ES ir Rusijos įsipareigojimams žmogaus teisių srityje; apgailestauja, kad nepaisant to, Europos Sąjunga nesugebėjo kaip nors pakeisti Rusijos politikos, visų pirma susijusios su nebaudžiamumu ir teismų valdžios nepriklausomumu, elgesiu su žmogaus teisių gynėjais ir politiniais kaliniais, įskaitant Michailą Chodorkovskį, visuomenės informavimo priemonių nepriklausomumu ir saviraiškos laisve, elgesiu su etninėmis ir religinėmis mažumomis, teisinės valstybės principo paisymu ir žmogaus teisių apsauga ginkluotosiose pajėgose, diskriminacija dėl lytinės orientacijos bei kitais klausimais; nurodo savo 2008 m. birželio 19 d. rezoliuciją dėl 2008 m. birželio 26–27 d. Chanty Mansijske vykusio ES ir Rusijos aukščiausiojo lygio susitikimo Priimti tekstai, P6_TA(2008)0309 .
; dar kartą išreiškia susirūpinimą dėl prastėjančios žmogaus teisių gynėjų padėties ir NVO registravimo bei veiklos vykdymo sunkumų; pabrėžia susirūpinimą dėl įstatymo prieš ekstremizmą, kuris galėtų turėti neigiamos įtakos keitimuisi informacija ir galėtų leisti Rusijos valdžios institucijoms toliau riboti nepriklausomų žurnalistų bei politinių oponentų laisvę reikšti savo nuomonę; taip pat, vadovaudamasis 2008 m. Amnesty International ataskaita, išreiškia susirūpinimą dėl to, kad prokuratūra nuolat nepaiso Michailo Chodorkovskio ir jo verslo partnerio Platono Lebedevo teisių į teisingą bylos nagrinėjimą pagal tarptautinius standartus, ir labai apgailestauja dėl elgesio su buvusiu "Jukos" viceprezidentu Vasilijumi Aleksanianu, kuriam atsisakius teikti melagingus parodymus prieš Michailą Chodorkovskį, Rusijos valdžios institucijos leido jo sveikatos būklei blogėti tiek, jog iškilo grėsmė jo gyvybei, bei prisideda prie Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos raginimo Rusijos valdžios institucijoms "naudoti visas turimas teisines priemones" užtikrinant Igorio Sutiagino ir Valentino Danilovo paleidimą; džiaugiasi, kad buvo paleistas Michailas Trepaškinas; labai apgailestauja dėl to, kad DIŽTB 2008 m. kovo mėn. Rusijos prezidento rinkimus turėjusi stebėti rinkimų stebėjimo misija turėjo būti atšaukta dėl Rusijos valdžios institucijų nustatytų rinkimų stebėjimo misijos apribojimų;
92.
pažymi, kad vykdant Europos kaimynystės politiką yra įsteigti žmogaus teisių pakomitečiai, kuriuose dalyvauja Viduržemio jūros pietinės pakrantės valstybės (Marokas, Tunisas, Libanas, Jordanija, Egiptas, Izraelis ir Palestinos savivaldos administracija) ir ragina Tarybą ir Komisiją įsteigti žmogaus teisių pakomitečius su visomis kaimyninėmis valstybėmis; pakartotinai ragina parlamentarus įsitraukti į šių pakomitečių posėdžių parengiamąją veiklą ir būti informuotais apie jų rezultatus; džiaugiasi, kad prieš įsteigiant pakomitečius ir juos įsteigus Komisijos delegacija atitinkamoje valstybėje ir atitinkamas Komisijos skyrius Briuselyje konsultuojasi su pilietine visuomene; vis dėlto abejoja dėl naudojamų metodų veiksmingumo ir nuoseklumo, o ypač dėl šiuose pakomitečiuose vykstančių diskusijų vertinimo kriterijų; mano, kad šių pakomitečių veikla turėtų sudaryti galimybes ypatingai stebėti į veiksmų planą įtrauktus žmogaus teisių klausimus, tačiau pabrėžia, kad diskusijos žmogaus teisių klausimais tikrai neturėtų apsiriboti šiais pakomitečiais, ir pabrėžia koordinavimo su kitais pakomitečiais, sprendžiančiais su žmogaus teisėmis susijusius klausimus, pvz., migracijos, svarbą; pabrėžia poreikį įtraukti šiuos klausimus į aukščiausio lygmens politinį dialogą, siekiant padidinti ES politikos darną šioje srityje; yra įsitikinęs, kad vykdant taip parengtą bei tokios struktūros Europos kaimynystės politiką (veiksmų planas, tolesnės veiklos ataskaita ir pakomitečiai) galima būtų daryti realią įtaką skatinant žmogaus teises, jei Europos Sąjunga nuosekliai, sistemingai ir įvairiapusiškai išreikštų tikrą politinę valią suteikti pirmenybę žmogaus teisių laikymuisi; todėl mano, kad laikymasis žmogaus teisių ir demokratinių principų turi būti nustatyta kaip išankstinė sąlyga stiprinant Sąjungos ir trečiųjų valstybių santykius; kalbant apie pamatinio susitarimo su Libija sudarymą, ragina Tarybą bei Komisiją skirti tinkamą dėmesį dialogui ir bendradarbiavimui žmogaus teisių klausimais;
93.
itin smerkia neseniai įvykusį karo veiksmų paaštrėjimą ir tolesnį humanitarinės padėties blogėjimą Gazoje ir reiškia besąlyginę užuojautą pietų Izraelio civiliams gyventojams; siekdamas užtikrinti nuolatinį ugnies nutraukimą ragina visas valstybes visiškai įgyvendinti 2009 m. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1860; pabrėžia, kad skubiai reikia užtikrinti veiksmingą atsakomybę tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimų atvejais; atsižvelgdamas į tai, džiaugiasi JTŽTT sprendimu paskirti nepriklausomą faktų nustatymo misiją siekiant ištirti visų valstybių įvykdytus karo nusikaltimus ir sunkius žmogaus teisių pažeidimus neseniai įvykusiame Gazos konflikte; ragina visas valstybes bendradarbiauti su JT žmogaus teisių tyrėjais; atkreipia dėmesį į 2009 m. sausio 27 d. Išorės santykių tarybos įsipareigojimą atidžiai stebėti šiuos tyrimus ir prašo Komisijos, glaudžiai pasikonsultavus su valstybėmis narėmis, nuspręsti dėl tolesnių veiksmų, kai bus žinomi rezultatai;
94.
pripažįsta antrąjį ES ir Uzbekistano dialogo žmogaus teisių klausimais raundą, vykusį 2008 m. birželio 5 d.; atkreipia dėmesį į 2008 m. spalio 2 ir 3 d. Taškente vykusį seminarą dėl visuomenės informavimo priemonių laisvės; vis dėlto mano, kad seminaro tikslas pradėti atvirą diskusiją dėl žmogaus teisių pažeidimų ir visuomenės informavimo priemonių laisvės Uzbekistane nebuvo pasiektas, kaip planuota iš pradžių; pažymi, kad vis dar nėra atliktas nepriklausomas tarptautinis žudynių Andižane tyrimas, o žmogaus teisių padėtis Uzbekistane negerėja; džiaugiasi, kad buvo paleisti du žmogaus teisių gynėjai – Dilmurodas Mukhiddinovas ir Mamarajabas Nazarovas; smerkia tai, kad žmogaus teisių gynėjai ir nepriklausomi žurnalistai laikomi kalėjime remiantis politiškai motyvuotais kaltinimais ir ragina Uzbekistano valdžios institucijas paleisti visus žmogaus teisių gynėjus ir kitus politinius kalinius; pabrėžia savo didelį susirūpinimą dėl nepriklausomo žurnalisto Salijono Abdurakhmanovo ir žmogaus teisių aktyvisto Agzamo Turgunovo įkalinimo; atkreipia dėmesį į 2008 m. spalio 13 d. Tarybos išvadas dėl Uzbekistano; ragina Uzbekistano valdžios institucijas pripažinti naujojo
Human Rights Watch
vadovo Uzbekistane akreditaciją ir leisti šiai organizacijai ir kitoms tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms nekliudomai veikti; prašo Uzbekistano visapusiškai ir veiksmingai bendradarbiauti su JT specialiaisiais pranešėjais dėl kankinimų ir saviraiškos laisvės bei panaikinti NVO registravimo ir veiklos apribojimus Uzbekistane; pažymi, kad Taryba nusprendė neatnaujinti kelionės apribojimų, taikomų tam tikriems asmenims, nurodytiems Bendrojoje pozicijoje 2007/734/BUSP 2007 m. lapkričio 13 d. Tarybos bendroji pozicija 2007/734/BUSP dėl ribojančių priemonių Uzbekistanui (OL L 295, 2007 11 14, p. 34).
, kurios galiojimas buvo sustabdytas pagal 2007 m. spalio 15–16 d. ir 2008 m. balandžio 29 d. Tarybos išvadas; džiaugiasi, kad Taryba vis dėlto nusprendė 12 mėnesių laikotarpiui pratęsti toje bendrojoje pozicijoje BUSP nustatytą ginklų embargą; ragina Tarybą ir Komisiją persvarstyti žmogaus teisių padėtį Uzbekistane; pabrėžia savo raginimą nedelsiant paleisti politinius kalinius; atkreipia dėmesį į 2008 m. gruodžio 17 d. ES pirmininkaujančios valstybės deklaraciją dėl konkrečių atvejų;
95.
džiaugiasi, kad 2008 m. liepos mėn. Europos Sąjunga ir Turkmėnistanas surengė pirmąjį susitikimą vykdant dialogą žmogaus teisių klausimais; džiaugiasi, kad buvo susirūpinta žmogaus teisių padėtimi Turkmėnistane, visų pirma dėl nuomonės reiškimo ir susirinkimų laisvės, teismų valdžios nepriklausomumo ir pilietinės visuomenės veikimo; nurodo savo 2008 m. vasario 20 d. rezoliuciją dėl ES strategijos Centrinės Azijos atžvilgiu Priimti tekstai, P6_TA(2008)0059 .
ir pakartoja, jog Turkmėnistanas privalo padaryti pažangą pagrindinėse srityse, kad ES sudarytų laikinąjį susitarimą, be kita ko, suteikiant tarptautiniam Raudonojo Kryžiaus komitetui laisvą ir nekliudomą prieigą, reformuojant švietimo sistemą pagal tarptautinius standartus, be išlygų paleidžiant visus politinius kalinius ir dėl įsitikinimų įkalintus asmenis, panaikinant visas valdžios sudaromas kliūtis keliauti ir leidžiant visoms NVO ir žmogaus teisių organizacijoms nevaržomai veikti valstybėje; ragina Tarybą ir Komisiją, prieš pasirašant laikinąjį susitarimą, aiškiai nurodyti, kokią konkrečią pažangą reikia pasiekti žmogaus teisių klausimu, ir šiuo tikslu patvirtinti tvarkaraštį, kuriame būtų nurodyti aiškūs įgyvendinimo terminai;
96.
remia Tarybos norą pradėti dialogus žmogaus teisių klausimais su kiekviena iš likusių Centrinės Azijos valstybių; ragina, kad dialogai būtų orientuoti į rezultatus ir visiškai atitiktų Europos Sąjungos gaires dėl dialogų su trečiosiomis valstybėmis žmogaus teisių klausimais, užtikrinant pilietinės visuomenės ir Europos Parlamento dalyvavimą; ragina, kad dialogams pradėti Tarybos ir Komisijos sekretoriatuose būtų numatyta pakankamai išteklių;
97.
atkreipia dėmesį ir į Turkijos, ir į ES įsipareigojimo dėl Turkijos stojimo proceso svarbą Turkijoje tebevykstančioms žmogaus teisių reformoms; mano, kad vyriausybės sprendimas leisti transliuoti kurdų televizijos laidas yra svarbus žingsnis siekiant žodžio laisvės Turkijoje; vis dėlto apgailestauja dėl to, kad vis dar uždrausta vartoti kurdų kalbą parlamente ir politinių kampanijų metu; dar kartą primena, kad reikia tolesnių teisinių reformų siekiant ir teisės aktais, ir praktikoje užtikrinti pagarbą tautinėms mažumoms, jų apsaugą ir visišką jų išraiškos laisvę, laikantis EŽTK ir Europos žmogaus teisių teismo praktikos; susirūpinęs pažymi, kad nepadaryta jokios pažangos ratifikuojant žmogaus teisių dokumentus, ypač Konvencijos prieš kankinimą fakultatyvų protokolą, JT konvenciją dėl neįgalių asmenų teisių ir EŽTK konvencijos papildomus protokolus Nr. 4, 7 ir 12;
98.
ragina naująją Pakistano vyriausybę imtis atitinkamų veiksmų gerinant žmogaus teisių padėtį Pakistane; nurodo
Amnesty International
prašymą, kuriuo Pakistano vyriausybė raginama priimti atgal į darbą ankstesnio prezidento Pervezo Musharrafo 2007 m. neteisėtai nuo pareigų nušalintus teisėjus; džiaugiasi, kad 2008 m. vasario mėn. ES pasiuntė nepriklausomą rinkimų stebėjimo misiją stebėti bendruosius parlamento rinkimus; su džiaugsmu pažymi, kad rinkimai buvo konkurencingi ir dėl to padidėjo visuomenės pasitikėjimas demokratiniu procesu; pažymi, kad ES yra įsipareigojusi remti demokratinių institucijų stiprinimą, ir ragina Tarybą bei Komisiją remti teismų ir advokatūros pradėtą demokratijos judėjimą, visų pirma pateikiant raginimus kai kuriems savo atstovams, įskaitant S. H. Choudhry; pabrėžia, kad žmogaus teisių poreikis yra vienas svarbiausių ES prioritetų vykstant nuolatiniam dialogui su Pakistanu;
99.
džiaugiasi Tarybos pasiūlymais pradėti vesti dialogus dėl žmogaus teisių su įvairiomis Lotynų Amerikos valstybėmis; pabrėžia, kad šie dialogai turi būti suderinti su pateiktais tvirtais, konkrečiais ir apčiuopiamais reikalavimais žmogaus teisių klausimais, taip pat nustatant pareigas ES institucijoms joms palaikant santykius su atitinkamomis valstybėmis; pabrėžia, kad būtų naudinga į juos įtraukti Centrinės Amerikos valstybes; atkreipia dėmesį į tai, kad 2008 m. vasario mėn. Kubos vyriausybė pasirašė Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą ir Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą; ragina be jokių išlygų ratifikuoti šiuos paktus; ragina Kubos vyriausybę išlaisvinti visus politinius kalinius ir gerbti pagal pasirašytas sutartis saugomas teises; atkreipia dėmesį į Tarybos 2008 m. birželio 20 d. sprendimą panaikinti Kubai taikomas neoficialias sankcijas; pažymi, kad 2009 m. Taryba, atsižvelgdama į tai, ar buvo padaryta didelė pažanga žmogaus teisių srityje, priims sprendimą dėl tolesnio politinio dialogo su Kuba;
100.
ragina Rusiją, kaip okupuojančią jėgą Gruzijoje, gerbti žmogaus teises Abchazijoje ir Pietų Osetijoje, įskaitant piliečių teisę grįžti į savo namus; ragina visas valstybes toliau įgyvendinti įsipareigojimus pagal 2008 m. rugpjūčio 12 d. ir rugsėjo 8 d. susitarimus; prašo visas susijusias vyriausybes toliau teikti detalius žemėlapius ir išsamią informaciją apie visas konflikto apimtas vietoves, kur buvo paleistos kasetinės bombos, kad būtų galima lengviau jas pašalinti ir padaryti tokias vietoves saugias civiliams gyventojams; mano, jog abi vyriausybės, rengdamos visuomenės informavimo kampanijas, taip pat turėtų užtikrinti visuomenės informavimą apie nesprogusių medžiagų keliamą pavojų; ragina visas atsakingas administracijas susitarti dėl tarptautinių žmogaus teisių stebėtojų skyrimo į Pietų Osetiją ir Abchaziją;
101.
reiškia susirūpinimą dėl to, kad žmogaus teisių padėtis Birmoje negerėja, ypač atsižvelgus į artėjančius 2010 m. numatytus rinkimus; smerkia tai, kad neseniai daugiau kaip šimtas Birmos opozicijos narių buvo suimti ir nuteisti per "parodomąjį" teismo procesą, ir jiems paskirtas žiaurias bausmes; ragina Birmos vyriausybę nedelsiant paleisti visus politinius kalinius; mano, kad Parlamentas, matydamas, jog nepaisant visų Birmos režimui taikomų sankcijų dabartinė žmogaus teisių padėtis negerėja, turėtų nusiųsti į Birmą įtakingą delegaciją, ir padidinti Birmai daromą tarptautinį spaudimą;
Bendroji Tarybos ir Komisijos veiklos apžvalga, įskaitant abiejų ES pirmininkavusių valstybių veiklos rezultatus
102.
ragina Tarybai pirmininkaujančią valstybę narę pagrindinį dėmesį skirti ypatingą susirūpinimą žmogaus teisių srityje keliančioms valstybėms;
103.
džiaugiasi įvykiais ir diskusijomis, vykstančiomis 2008 m. Europos tarpkultūrinio dialogo metais, ir su džiaugsmu atkreipia dėmesį į iniciatyvas, kurių buvo imtasi pirmininkaujant abiem valstybėms;
104.
džiaugiasi, kad 2008 m. gruodžio 10 d. pirmininkaujanti Prancūzija bei Komisija surengė Dešimtąjį Europos Sąjungos NVO žmogaus teisių forumą Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos 60-ųjų metinių tema, pagrindinį dėmesį visų pirma skirdamos moterų diskriminacijai;
105.
ragina Europos Sąjungą sutelkti didesnes pastangas ir imtis ryžtingesnių veiksmų padedant siekti politinio susitarimo dėl Darfūro konflikto ir įgyvendinant visuotinį taikos susitarimą; pabrėžia būtinybę nutraukti nebaudžiamumą ir įgyvendinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos sankcijas; džiaugiasi Europos Sąjungos parama, TBT išduodant nedelsiant vykdytinus arešto orderius Darfūro atžvilgiu;
106.
džiaugiasi priėmus 2008 m. rugsėjo 24 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1834, kuria iki 2009 m. gegužės mėn. pratęsiami JT misijos Centrinės Afrikos Respublikoje įgaliojimai, kartu su Jungtinių Tautų ketinimu įgalioti leisti dislokuoti JT karinį dalinį, imantis tolesnių įgyvendinimo veiksmų po EUFOR Tchad/RCA tiek Čade, tiek Centrinės Afrikos Respublikoje;
107.
džiaugiasi, kad Taryba sudarė ir nuolatos atnaujina valstybių, dėl kurių imamasi papildomų suderintų pastangų siekiant įgyvendinti Europos Sąjungos gaires dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų, dėl mirties bausmės (vadinamosios persitvarkančios valstybės, angl. "countries on the cusp") ir dėl žmogaus teisių gynėjų sąrašus;
108.
pakartoja savo prašymą, kad visose diskusijose su trečiosiomis valstybėmis žmogaus teisių ir demokratijos tema, priemonėse, dokumentuose ir ataskaitose, įskaitant metines žmogaus teisių ataskaitas, būtų aiškiai aptariami diskriminacijos klausimai, įskaitant etninių, nacionalinių ir kalbinių mažumų klausimus, religines laisves, taip pat netoleranciją bet kokiai religijai ir diskriminacinę praktiką, nukreiptą prieš religines mažumas, kastomis pagrįstą diskriminaciją, čiabuvių tautų teisių apsaugą ir rėmimą, moterų žmogaus teises, vaikų teises, neįgaliųjų teises, įskaitant žmones su protine negalia, taip pat bet kokios lytinės orientacijos ir lytinės tapatybės asmenis, prireikus visiškai integruojant jų organizacijas ir Europos Sąjungoje, ir trečiosiose valstybėse;
109.
atkreipia dėmesį į pirmininkaujančios Prancūzijos pradėtą Europos Sąjungos iniciatyvą dėl Viduržemio jūros regiono, kaip naują iššūkį, siekiant skatinti demokratiją ir pagarbą žmogaus teisėms Viduržemio jūros regione; pabrėžia, kad dėl naujų Europos Sąjungos iniciatyvų plėtros Viduržemio jūros regione negali susilpnėti jokia kita veikla ir pirmenybė diegti atitinkamas reformas tame regione demokratijos ir žmogaus teisių požiūriu;
Komisijos išorinės pagalbos programos ir EDŽTRP
110.
džiaugiasi, kad 2007 ir 2008 m. EDŽTRP programavimo dokumentuose buvo atsižvelgta į Europos Parlamento prioritetus;
111.
ragina atnaujinti elektroninius sąvadus, turinčius apimti visus geografiniu ir teminiu pagrindu rengiamus EDŽTRP projektus;
112.
džiaugdamasis pažymi išreikštą suinteresuotumą pateikti projektus laikantis naujo tikslo - teikti paramą žmogaus teisių gynėjams ir suteiktos galimybės imtis neatidėliotinų jų apsaugos veiksmų; pažymi, kad Komisija atrinko 11 paramos gavėjų įgyvendinti šiuos projektus, ir tikisi, kad reali veikla prasidės 2009 m. pradžioje;
113.
dar kartą ragina Komisiją atitinkamai pritaikyti darbuotojų, skiriamų įgyvendinti EDŽTRP, skaičių tiek būstinėse, tiek delegacijose, kad būtų atsižvelgta į šios naujos priemonės ypatumus ir problemas;
114.
ragina Komisiją užtikrinti Europos Sąjungos politinių prioritetų ir jos remiamų projektų bei programų suderinamumą, visų pirma susijusių su jos dvišaliu programavimu su trečiosiomis valstybėmis;
Parama rinkimams ir rinkimų stebėjimas
115.
džiaugdamasis pažymi, kad ES vis dažniau suteikia paramą rinkimams ir stebi rinkimus siekdama skatinti demokratiją trečiosiose valstybėse, taip didindama pagarbą žmogaus teisėms, pagrindinėms laisvėms ir teisinės valstybės principui, ir kad plačiai pripažįstama šių misijų kokybė ir nepriklausomumas;
116.
pabrėžia, kad išsami ES metodika, apimanti visą rinkimų ciklą, taip pat paramą per rinkimus ir rinkimų stebėjimą, ES atveju buvo labai sėkminga ir dėl to ES tapo pirmaujančia tarptautine rinkimų stebėjimo organizacija;
117.
džiaugiasi, kad 2008 m. balandžio mėn. buvo išleistas pirmasis ES rinkimų stebėjimo vadovas; ypač atkreipia dėmesį į specialų lyties klausimams skirtą skyrių; pažymi, kad naujajame vadove išsamiai apžvelgiama ES rinkimų stebėjimo misijos metodika ir aprašoma, kaip misijos planuojamos, dislokuojamos bei įgyvendinamos, o taip pat tai, kaip atliekant vertinimus ir teikiant ataskaitas naudojami tarptautiniai standartai;
118.
ragina būti budresniems nustatant kriterijus, pagal kuriuos atrenkamos valstybės, kuriose turi būti teikiama parama rinkimams ir (arba) stebimi rinkimai, taip pat laikantis tarptautiniu lygmeniu nustatytos metodikos ir taisyklių, visų pirma susijusių su misijos nepriklausomumu;
119.
pabrėžia savo raginimą, kad rinkimų procesai, įskaitant etapus iki rinkimų ir po jų, būtų įtraukti į įvairaus lygmens politinį dialogą su atitinkamomis trečiosiomis valstybėmis siekiant užtikrinti ES politikos krypčių darną ir dar kartą patvirtinti, kad žmogaus teisės ir demokratija yra labai svarbios;
Žmogaus teisių aspekto integravimas
120.
ragina Komisiją toliau atidžiai stebėti paramos pagal "Apibendrintą svarbesnių prioritetų sistemą" (angl. GSP+) teikimą valstybėms, kuriose pastebėta rimtų pažeidimų įgyvendinant aštuonias TDO konvencijas, susijusias su pagrindiniais darbo standartais, atsižvelgiant į pilietinių ir politinių teisių pažeidimus ar priverstinį darbą; prašo Komisijos išplėtoti kriterijus, pagal kuriuos būtų nustatoma, kada GSP turėtų būti atšaukiama dėl su žmogaus teisėmis susijusių priežasčių;
Ekonominės, socialinės ir kultūrinės (ESK) teisės
121.
pabrėžia, kad ekonominės, socialinės ir kultūrinės teisės yra tiek pat svarbios, kiek ir pilietinės bei politinės teisės; pabrėžia ES įsipareigojimą remti 2007 m. gruodžio mėn. ir 2008 m. birželio mėn. įvykusių Europos Vadovų Tarybos susitikimų išvadose pateiktus Tūkstantmečio plėtros tikslų pasiekimus;
122.
ragina ES įtraukti ESK teisių apsaugą į savo išorės santykius su trečiosiomis valstybėmis ir nuolatos įtraukti juos į darbotvarkę, susijusią su dialogais žmogaus teisių klausimais bei konsultacijomis su trečiosiomis valstybėmis be daryti spaudimą dėl Tarptautinio ekonominių, pilietinių ir politinių teisių pakto fakultatyvaus protokolo įgyvendinimo, visų pirma, siekiant, kad veiksmingai veiktų jame nustatyta individualių skundų procedūra;
123.
ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti ESK teisių darną įgyvendinant ES plėtros, išorės prekybos ir žmogaus teisių politiką, ir sudaryti šiuo tikslu tarpžinybinę darbo grupę dėl ESK teisių;
124.
pabrėžia, kad žmogaus teisės taip pat apima teisę į maistą, tinkamą būstą, švietimą, vandenį, žemę, orų darbą, socialinę apsaugą ir teisę steigti profesinę sąjungą ir kad ypač svarbu užtikrinti, jog šiomis teisėmis galėtų naudotis ypač pažeidžiamų asmenų grupės, pvz., mažiausiai išsivysčiusių, pokonfliktinių ar naujai atsiradusių valstybių gyventojai, čiabuvių tautos, pabėgėliai dėl klimato kaitos, migrantai ir kt.;
125.
ragina Komisiją dėti ypatingas pastangas siekiant užtikrinti teisę į maistą esant dabartinei maisto ir, bendrai, ekonominei krizei;
126.
pabrėžia poreikį skatinti įmonių socialinę atsakomybę ir įpareigoti tarptautines bendroves, turinčias buveines ES valstybėse narėse, vykdant veiklą trečiosiose valstybėse paisyti atitinkamų TDO taisyklių;
127.
džiaugdamasis pažymi, kad GSP+ sistema, susiejanti žmogaus teises ir tarptautinę prekybą, skatina darnų vystymąsi bei gerą valdymą ir ragina veiksmingai stebėti, kaip laikomasi "pagrindinio elemento" sąlygos;
128.
dar kartą ragina Tarybą ir Komisiją imtis ES iniciatyvų tarptautiniu lygmeniu siekiant kovoti su persekiojimu ir diskriminacija dėl lytinės orientacijos ir lyčių tapatybės, pvz., raginant priimti rezoliuciją šiuo klausimu Jungtinių Tautų lygiu ir teikiant paramą NVO bei asmenims, skatinantiems lygybę ir nediskriminavimą;
Europos Parlamento veiksmų su žmogaus teisėmis susijusiais atvejais veiksmingumas
129.
tikisi, kad rezoliucijos ir kiti svarbūs dokumentai žmogaus teisių klausimais bus išversti į tikslinėse vietovėse vartojamas kalbas;
130.
džiaugiasi 2008 m. gruodžio 18 d. JT Generalinėje Asamblėjoje pateiktu novatorišku pareiškimu, kuriam pritarė 66 valstybės, įskaitant visas ES valstybes nares, kuriame patvirtinama, kad tarptautinė žmogaus teisių apsauga apima lytinės orientacijos ir lytinės tapatybės aspektus, bei dar kartą patvirtinamas nediskriminavimo principas, t. y. kad žmogaus teisėmis gali vienodai naudotis bet kuris asmuo, neatsižvelgiant į jo lytinę orientaciją ar lytinę tapatybę;
131.
ragina Tarybą iš esmės reaguoti į oficialiuose Parlamento pranešimuose išdėstytus pageidavimus ir išreikštą susirūpinimą bei ypač atsižvelgti į skubias rezoliucijas;
132.
trečiosiose valstybėse besilankančioms Europos Parlamento delegacijoms primena, kad jos turėtų sistemingai į savo vizitų į trečiąsias valstybes darbotvarkes įtraukti tarpparlamentinius debatus apie žmogaus teisių padėtį, taip pat susitikimus su žmogaus teisių gynėjais, siekdamos tiesiogiai sužinoti apie žmogaus teisių padėtį atitinkamoje valstybėje ir prireikus pasirūpinti jų tarptautine apsauga ir viešumu;
133.
yra įsitikinęs, kad tik stipri Europos Parlamento žmogaus teisių institucija galėtų skatinti nuoseklią, veiksmingą, sistemingą ir daug sričių apimančią žmogaus teisių politiką ir Parlamente, ir palaikant santykius su Taryba bei Komisija, visų pirma, atsižvelgiant į Lisabonos sutarties nuostatas užsienio politikos klausimais;
134.
džiaugiasi Sacharovo tinklo įsteigimu, apie kurį minint Sacharovo premijos 20-ąsias metines; mano, kad turėtų būti greitai nuspręsta dėl tinklo veiklos nuostatų ir numatytos jo tikslams siekti reikalingos priemonės; pakartoja savo reikalavimą užtikrinti, kad visi Sacharovo premijos laimėtojai ir, visų pirma, Aung San Suu Kyi, Oswaldo José Payá Sardiñas, Kubos grupė "Baltus drabužius vilkinčios moterys" (isp. "Damas de Blanco") ir Hu Jia galėtų patekti į Europos institucijas; smerkia tai, kad nebuvo jokio rimto atsako į ES raginimus Kinijos, Birmos ir Kubos institucijoms gerbti žmogaus teises, ypač saviraiškos laisvę ir laisvę jungtis į politines asociacijas;
°
° °
135.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, valstybių narių bei valstybių kandidačių vyriausybėms ir parlamentams, Jungtinėms Tautoms, Europos Tarybai ir Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijai, taip pat šioje rezoliucijoje paminėtų valstybių ir teritorijų vyriausybėms.
