4.3.2010 B7-0159/2010 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas uždavus klausimą, į kurį atsakoma žodžiu B7‑0000/2010
pagal Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį
dėl strategijos „ES 2020“. Tolesni veiksmai, susiję su neoficialiu Europos Vadovų Tarybos 2010 m. vasario 11 d. susitikimu
Rebecca Harms
,
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE frakcijos vardu
PE433.021v01-00 B7‑0159/2010 Europos Parlamento rezoliucija dėl strategijos „ES 2020“. Tolesni veiksmai, susiję su neoficialiu Europos Vadovų Tarybos 2010 m. vasario 11 d. susitikimu
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į neoficialaus Europos Vadovų Tarybos 2010 m. vasario 11 d. susitikimo išvadas,
– atsižvelgdamas į 2000 m. kovo mėn., 2001 m. kovo mėn., 2005 m. kovo mėn., 2006 m. kovo mėn., 2007 m. kovo mėn. ir 2009 m. gruodžio mėn. Europos Vadovų Tarybos susitikimams pirmininkavusių valstybių narių išvadas,
– atsižvelgdamas į Komisijos pradėtą viešąją konsultaciją dėl strategijos „ES 2020“ ir jos rezultatus (SEC(2010)116),
– atsižvelgdamas į Komisijos atliktą Lisabonos strategijos vertinimą (SEC(2010)114),
– atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Komisijai pateiktą 2010 m. vasario 23 d. klausimą dėl žemės ūkio ir būsimos strategijos „ES 2020“ ( O-0023/2010 – B7‑0000/2010),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį ir 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi Komisija dėl būsimos strategijos „ES 2020“ tinkamai nesikonsultavo su suinteresuotomis šalimis ir šiame procese nedalyvavo Europos Parlamentas,
B. kadangi nepasiekti Lisabonos strategijoje nustatyti tikslai; kadangi rengiant būsimą strategiją „ES 2020“ reikia vadovautis tinkamu ir išsamiu Lisabonos strategijos vertinimu,
C. kadangi ekonomikos ir finansų krizė parodė ES, konkrečiau – euro zonos pažeidžiamumą struktūriniu požiūriu; kadangi padėtis Graikijoje ir kitose pažeidžiamose Ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) šalyse kelia didelį susirūpinimą ir dėl šios priežasties skubiai reikia platesnės ES ekonominės integracijos,
D. kadangi dėl krizės prarandama milijonai darbo vietų, taip pat padidėjo su darbu susijęs nesaugumas ir skurdas; kadangi skurdas gresia 16 proc. ES gyventojų; kadangi 23 mln. ES gyventojų neturi darbo,
E. kadangi kreditų prieinamumas, vadovavimasis trumpalaikiais interesais, finansų sektoriaus reguliavimo panaikinimas ir pernelyg didelės rizikos prisiėmimas finansų rinkose paskatino spekuliavimą, kuris savo ruožtu lėmė kainų burbulo skatinamą ekonomikos augimą ir netvarius ES vidaus bei visuotinius pusiausvyros sutrikimus,
F. kadangi reikia skubiai imtis esminių veiksmų klimato kaitos srityje,
G. kadangi didelė priklausomybė nuo tradicinio kuro ir neefektyvus žaliavų naudojimas sukėlė grėsmę ES siekiui kurti tvarią ekonomiką,
H. kadangi, siekiant spręsti klimato kaitos ir tiekimo saugumo problemas, taip pat užtikrinti didelį užimtumą ir socialinę sanglaudą, nėra kito pasirinkimo, išskyrus spartesnį perėjimą prie ekologiško, tik atsinaujinančiais energijos ištekliais grindžiamo itin efektyvaus ekonomikos modelio,
I. kadangi, siekiant užtikrinti tvarumą aplinkos požiūriu, reikia efektyviai naudoti išteklius ir mažinti bendrą sunaudojamų išteklių kiekį,
J. kadangi spartėja gyventojų senėjimo procesas, o nuo 2013–2014 m. pradės mažėti aktyvių ES gyventojų skaičius,
K. kadangi akivaizdžiai reikia užtikrinti lygesnį darbo ir priežiūros pareigų pasidalijimą tarp vyrų ir moterų, gerinti moterų padėtį darbo rinkoje ir apskritai didinti lyčių lygybę,
L. kadangi investicijos į švietimą, mokymą ir visą gyvenimą trunkantį mokymąsi yra esminis aspektas siekiant kurti geresnes gyvenimo sąlygas ir žiniomis bei naujovėmis grindžiamą ekonomiką,
M. kadangi Komisijos pateiktoje būsimos strategijos „ES 2020“ vizijoje neatsižvelgiama į svarbų biologinės įvairovės ir žemės ūkio vaidmenį, taip pat į bendresnį kaimo ekonomikos vaidmenį užtikrinant aprūpinimą maistu, valdant gamtos išteklius, užtikrinant užimtumą, be to, neatsižvelgiama į dideles galimybes, kurių biologinė įvairovė, žemės ūkis ir kaimo ekonomika suteikia kovojant su klimato kaita ir sprendžiant kitas svarbias problemas; kadangi biologinės įvairovės nykimas visame pasaulyje lemia aplinkos, socialines ir ekonomines sąnaudas, kurios, kaip teigiama ataskaitoje „Ekosistemų ir biologinės įvairovės ekonomika“ (angl. TEEB), 2008 m. sudarė 1,35–3,1 mlrd. eurų, o 2050 m. sudarys 7 proc. pasaulio BVP,
N. kadangi neatsižvelgus į minėtąjį aspektą rodomas esminis nesuvokimas, jog reikia iš esmės reformuoti bendrąją žemės ūkio politiką ir kaimo plėtros politiką, norint reaguoti į minėtuosius iššūkius, nustatyti tvarius veiklos būdus, susijusius su vandens ir dirvožemio valdymu, mažinti priklausomybę nuo naftos, išsaugoti biologinę įvairovę, taip pat tvariai įvairinti užimtumą žemės ūkio sektoriuje ir kaimo ekonomiką,
O. kadangi ES biudžetas sudaro vos 2,5 proc. visų ES viešojo sektoriaus išlaidų ir mažiau nei 1 proc. ES BVP,
I. Strategija „ES 2020“. Nuo pažeidžiamumo prie tvarumo: naujosios strategijos tikslai ir uždaviniai
1. pabrėžia, kad pagal strategiją „ES 2020“ Europa turi tapti 21-ojo amžiaus ekologinės revoliucijos, kuri turi padėti suderinti žmonijos raidą ir fizines planetos galimybes, lydere;
2. taigi reikalauja pakeisti bendrąjį strategijos „ES 2020“ tikslą, t. y. pareiti nuo siekio užtikrinti tik BVP augimą prie bendresnės politinės ES ateities sampratos, pagal kurią būtų numatyta socialinė ir tvari Sąjunga, kurioje priimant sprendimus didžiausias dėmesys būtų skiriamas žmonėms ir aplinkos apsaugai, taip pat būtų siekiama užtikrinti visų asmenų gerovę ir suteikti visiems jiems didžiausias galimybes; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad konkurencingumas nėra savitikslis;
3. mano, kad naujojoje strategijoje reikėtų numatyti ne tik BVP, bet ir kitus gerovės rodiklius, taip pat rodiklius, kuriais būtų atsižvelgiama į plataus pobūdžio ekonomines išorės sąnaudas ir poveikį aplinkai, o šiuos rodiklius reikėtų nustatyti, tvirtinti ir vertinti taikant demokratiškas ir naujoviškas procedūras;
4. primena, kad Europos Vadovų Taryba, 2005 m. kovo mėn. atlikdama Lisabonos strategijos laikotarpio vidurio peržiūrą, pakartojo, jog strategija turi būti suvokiama turint mintyje platesnį tvaraus vystymosi kontekstą, kadangi tvarus vystymasis laikomas esminiu principu, kuriuo grindžiama visa Sąjungos politika ir veikla;
5. yra sunerimęs dėl to, kad Komisija, rengdama 2020 m. strategiją, nesiekia lyderio vaidmens pasaulyje, kuriam gresia klimato kaita, kuriame labai išeikvoti gamtos ištekliai, o visuotinės ekosistemos atsidūrė ant žlugimo slenksčio;
6. yra labai susirūpinęs dėl to, kad 2020 m. strategijoje nenumatyta konkrečių tikslų ar uždavinių ir net neminimi 2020 m. biologinės įvairovės tikslai; taigi ragina patvirtinti pamatuojamus tikslus, siekiant iki 2020 m. sustabdyti biologinės įvairovės ir ekosistemų funkcijų nykimą ir, jei įmanoma, jas atkurti;
7. primena, kad bet koks vietinis tikslas mažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį mažiau nei 30 proc., palyginti su 1990 m. lygiu, neatitinka mokslo žinių ir neužkirs kelio stulbinantiems padariniams bei nevaldomai klimato kaitai; mano, kad toks tikslas taip pat rodytų, jog ES prarado lyderio vaidmenį visuotinės klimato politikos srityje; taigi primygtinai reikalauja pagal minėtąjį tikslą numatyti 40 proc. mažinimą; nepritaria tam, kad būtų skiriamos subsidijos rizikingoms technologijoms, kurias taikant išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis mažėtų ir per mažai, ir per vėlai (pvz., branduolinė energetika ir anglies dioksido surinkimo ir saugojimo technologija);
8. pabrėžia, kad tvarumą aplinkos požiūriu galima užtikrinti tik sumažinus bendrą sunaudojamų išteklių kiekį; atsižvelgdamas į tai, ragina patvirtinti tikslą kasmet padidinti išteklių naudojimo efektyvumą bent 3 proc., atsižvelgiant į BVP pokytį;
9. ragina ES, kaip pirmą žingsnį kuriant ekologišką, tik atsinaujinančiais energijos ištekliais grindžiamą itin efektyvų ekonomikos modelį, nustatyti privalomus 2020 m. tikslus sumažinti ES sunaudojamą energijos kiekį bent 20 proc., palyginti su 1990 m. lygiu, ir iki 2020 m. padidinti atsinaujinančių energijos išteklių dalį bent iki 25 proc., tuo pačiu metu šalinant technines ir netechnines kliūtis, trukdančias toliau plėtoti atsinaujinančių energijos išteklių technologijas;
10. pabrėžia, kad ES turi labiau stengtis vykdyti tikrą ryžtingą teisėmis ir kova su diskriminacija grindžiamą socialinės sanglaudos politiką, kuria būtų siekiama mažinti nelygybę ir atotrūkį tarp turtingų ir skurdžių asmenų, užtikrinti geresnius rezultatus sveikatos apsaugos ir švietimo srityse, mažinti nusikalstamumą, taip pat įtvirtinti įvairias kitas socialines teises ir gėrybes, kurių neįmanoma įtvirtinti tik kovojant su skurdu;
11. atsižvelgdamas į tai, mano, kad strategijoje „ES 2020“ reikėtų aiškiai numatyti plataus užmojo tikslus kas penkerius metus perpus sumažinti skurdą (t. y. iki 2015 m. sumažinti skurdo lygį iki 8,5 proc., o iki 2020 m. – iki 4 proc.), taip pat mažinti nelygybę, konkrečiau – atotrūkį tarp turtingų ir skurdžių asmenų; taigi mano, kad skurdu turi būti laikomas santykinis skurdas, nes tai padėtų nustatyti asmenis, kuriems gresia atskirtis, taip pat mano, jog strategijoje „ES 2020“, kaip vieną iš priemonių, reikėtų aiškiai numatyti Gini rodiklį;
12. ragina skirti didelį dėmesį pastangoms užtikrinti lyčių lygybę, t. y. nustatyti tikslą, kad 60 proc. moterų dirbtų darbo vietose, kuriose mokamas darbo užmokestis užtikrina ekonominį savarankiškumą, taip pat nustatyti tikslą kas penkerius metus perpus sumažinti skirtumą pagal lytį (t. y. 2015 m. sumažinti skirtumą pagal lytį iki 8,5 proc., o 2020 m. –iki 4 proc.), sudaryti geresnes sąlygas naudotis vaikų priežiūros paslaugomis (užtikrinti bent 50 proc. jaunesnių nei 3 metų vaikų ir 100 proc. vyresnių nei 3 metų vaikų priežiūrą), įsteigti Europos smurto prieš moteris stebėjimo centrą ir nustatyti 40 proc. moterų kvotą įmonių valdybose;
13. ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją nustatyti ir priimti ryžtingą ir tinkamą darbotvarkę, kuri apimtų atlyginimo, už kurį galima pragyventi, tikslą, privalomus jaunimo užimtumo, pagal kuriuos jaunimo nedarbo lygis neturėtų būti didesnis už bendrą vidutinį nedarbo lygį, kriterijus, taip pat viso gyvenimo perspektyvos požiūrį užimtumo klausimu, kuris turėtų būti pagrįstas tinkamomis valstybinės pensijos sistemomis;
14. ragina Tarybą ir Komisiją nustatyti Europos jaunimo garantijas, pagal kurias Europos Sąjungoje kiekvienam jaunam asmeniui būtų užtikrinama teisė gauti darbo, stažuotės, papildomo mokymo arba derinamo darbo ir mokymo pasiūlymą praėjus daugiausia 6 mėn. nedarbo laikotarpiui;
15. mano, kad į strategiją „ES 2020“ turėtų būti įtrauktas tikslas pasiekti 100 proc. vidurinį išsilavinimą, taip pat aiškūs pradinio ir vidurinio išsilavinimo kokybiniai tikslai ir rodikliai;
16. ragina patvirtinti tikslą 4 proc. BVP skirti moksliniams tyrimams ir taikomajai veiklai bei inovacijoms; į tai atsižvelgdamas mano, kad turėtų būti nustatyti aiškūs tikslai, susiję su MVĮ suderinamomis finansavimo priemonėmis, taip pat su atvirųjų standartų skatinimu siekiant garantuoti skaitmeninį sąveikumą ir prieinamumą;
17. atkreipia dėmesį į būtinybę persvarstyti intelektinės nuosavybės teisių sistemą, nes pernelyg uoliai taikoma patentų ir išskirtinių teisių sistema iš tiesų gali lėtinti inovaciją ir riboti prieigą prie pagrindinių išteklių; pabrėžia, kad nereikalingos laisvo žinių judėjimo klūtys turėtų būti pašalintos, nes dalijimasis žiniomis yra esminė priemonė siekiant klestėjimo;
18. pabrėžia, kad į minėtąjį 4 proc. BVP, skiriamų moksliniams tyrimams bei taikomajai veiklai ir inovacijoms, tikslą reikėtų neįtraukti išlaidų, skirtų kariniams ir branduolinės energijos srities moksliniams tyrimams ir taikomajai veiklai;
19. ragina aiškiai įtraukti ES ekologinių inovacijų tikslus, kurie sudarytų 4 proc. BVP tikslo dalį;
20. pabrėžia, kad būtina kruopšti Komisijos Globaliosios Europos prekybos strategijos peržiūra siekiant skatinti bendradarbiavimą privalomų standartų srityje, kas prekybiniai santykiai būtų tvarūs ekonominiu ir aplinkos požiūriais; atsižvelgdamas į tai ragina sustabdyti laisvosios prekybos susitarimų (LPS) pasirašymą su Kolumbija, Peru ir Korėja ir taikyti moratoriumą vykstančioms deryboms dėl LPS su Indija, Kanada ir Persijos įlankos valstybėmis, taip pat daugeliu AKR šalių, kurioms taikomi ekonominės partnerystės susitarimai (EPS);
II. Geresnis valdymas dėl strategijos „ES 2020“
21. mano, kad pagal strategiją „ES 2020“ turėtų būti nustatyti privalomi tikslai ir atitikties mechanizmai, kuriems būtų būdingas didesnis suderinamumas ir lankstumas;
22. atsižvelgdamas į tai ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją patvirtinti ekonomines paskatas, pvz., papildomus ES fondus, taip pat sankcijas, pvz., papildomus mokesčius, siekiant veiksmingai remti „ES 2020“ tikslus;
23. mano, kad kiekviena valstybė narė turėtų pateikti Komisijai savo nacionalinę „2020“ programą, pagrįstą konkrečia pradine padėtimi šioje valstybėje ir derančią su „ES 2020“ tikslais;
24. ragina Europos Vadovų Tarybą ir Komisiją įtraukti į „ES 2020“ strategiją ryžtingą ekonominį valdymą ES mastu, įskaitant pagal bendrą planą kartu pradedamas įgyvendinti stabilumo ir konvergencijos programas bei nacionalines reformų programas;
25. pabrėžia, kad dėl tam tikrų EPS struktūros trūkumų ir iš dalies dėl valstybių partnerių vykdomos ekonomikos politikos valstybėms narėms sudėtinga susitvarkyti finansus; ypač apgailestauja, kad fiskalinės politikos koordinavimas grindžiamas tik Stabilumo ir augimo pakte nustatytomis taisyklėmis, susijusiomis tik su biudžeto deficitu ir valstybės skola;
26. pažymi, kad nustatytas politikos koordinavimo mechanizmas euro zonoje turi būti išplėstas siekiant susitvarkyti su dabartiniais ir būsimais ekonomikos pusiausvyros sutrikimais ir skirtumais euro zonoje; atsižvelgdamas į tai apgailestauja, kad vyriausybės nėra įsipareigojusios užtikrinti koordinavimą Europos pinigų sąjungoje (EPS) ir, platesniu mastu, Europos Sąjungoje;
27. mano, kad Komisija turėtų parengti rekomendacijas, susijusias su nacionalinių tikslų įvykdomumu, ir įvertinti, kokiu mastu pageidautina skirti papildomus fondus kas treji metai; ragina Komisiją vertinant nacionalines programas patvirtinti nurodymo ir viešo paskelbimo procedūras;
28. pabrėžia, kad Europos Parlamentas turėtų kasmet įvertinti strategijos „ES 2020“ įgyvendinimą ir, būdamas viena iš biudžeto valdymo institucijų, turėtų tiksliai susieti šiuos įvertinimus su papildomu finansavimu iš ES fondų;
29. mano, kad demokratinė parama yra būtina sėkmės sąlyga ir todėl reikia, kad nacionaliniai parlamentai aktyviai dalyvautų nustatant ir įgyvendinant „ES 2020“ strategiją; kartu mano, kad regionai, savivaldybės, socialiniai partneriai ir NVO turėtų aktyviai dalyvauti nustatant ir įgyvendinant minėtąją strategiją;
30. mano, kad reikėtų pagerinti strategijos „ES 2020“ strateginius ir veiklos ryšius su bendresne tvaraus vystymosi strategija, taip pat su energetikos ir klimato paketu, socialine darbotvarke, „ES 2020“ biologinės įvairovės strategija ir bendrąja žemės ūkio politika; atsižvelgdamas į tai ragina Komisiją pateikti metinį komunikatą dėl šių strategijų sąveikos ir darnos;
31. ragina Komisiją įtraukti bendrosios žemės ūkio politikos ir kaimo plėtros politikos reformą į strategiją „ES 2020“, kad sanglaudos, konkurencingumo ir tvarumo tikslai būtų laikomi trimis neatskiriamais tikslais, kaip jau numatyta pagal Sąjungos Lisabonos ir Geteborgo darbotvarkes;
III. Pagrindinių priemonių užtikrinimas, kad naujoji strategija būtų sėkminga
32. ragina šalis, kuriose fiksuojamas einamosios sąskaitos perteklius, skatinti užimtumą ir vidaus paklausą, inter alia , neberiboti darbo užmokesčio augimo, nustatyti minimalų darbo užmokestį, kur jis dar nenustatytas, ir padidinti investicijas tvarumui, atsižvelgiant į SAP nuostatas; ragina šalis, kuriose fiksuojamas einamosios sąskaitos deficitas, stabdyti pernelyg didelį vartojimą ir didinti tvarias investicijas;
33. pabrėžia, kad mažinant darbo užmokestį taip pat stabdomas namų ūkių pajamų augimas ir tokiu būdu ribojamas privatus vartojimas; todėl įspėja siekiant kainų stabilumo neskirti iš esmės viso dėmesio pastangoms riboti darbo užmokesčio augimą; primena, kad darbo užmokestis jau mažėja dėl didesnės konkurencijos pasaulyje, o didesnės prekių kainos sumažino ES vartotojų perkamąją galią;
34. mano, kad Europos Sąjungos biudžeto nepakankama siekiant veiksmingai mažinti tarp valstybių narių pastebimus pusiausvyros sutrikimus, ir pasiekti pakankamą anticiklinį poveikį; taigi siūlo koreguoti šį biudžetą jį padidinant; mano, kad būsimos diskusijos dėl finansinės perpektyvos – tai galimybė pradėti svarstymą dėl ES biudžeto padidinimo ir šis svarstymas turėtų būti aiškiai įtrauktas į „ES 2020“ peržiūros procesą;
35. mano, kad, siekiant įveikti asimetrinius ekonomikos sukrėtimus, būtina tobulinti ES vidaus solidarumo mechanizmus; ragina Komisiją išnagrinėti, ar vertėtų steigti solidarumo fondą, į kurį šalys mokėtų įnašus gerovės laikotarpiu, siekiant geriau spręsti asimetrinių ekonomikos sukrėtimų problemą;
36. pritaria Komisijai, kad finansų rinkų priežiūra ir reguliavimas, siekiant išlaikyti finansinį stabilumą, išvengti spekuliacinių kainų burbulų bei mažinti vidinius ir išorinius pusiausvyros sutrikimus, būtini, kad ES sėkmingai vystytųsi;
37. mano, kad būtinas vienodas tarpvalstybinis pagrindas visoms (Europos ir ne Europos) tarptautinėms ir kelis sektorius apimančioms firmoms ir subjektams, vaikiantiems ES;
38. mano, kad būtina reguliuoti visas finansų rinkas, subjektus ir priemones, taip pat visas sistemiškai svarbias finansavimo infrastruktūras, pvz., mokėjimų, kliringo ir astiskaitymų sistemas, mechanizmus ir platformas bei su tuo susijusias apsaugos paslaugas;
39. mano, kad veiksmingas ir didesnis finansinis reguliavimas būtinas siekiant, kad indėliai ir santaupos būtų nukreipti į tvarias ir ekologines investicijas bei darbo vietų kūrimą; pabrėžia, kad būtina viena Europos priežiūros institucija, kuri prižiūrėtų visas tarptautines ir keletą sektorių apimančias institucijas; reikalauja tinkamų priemonių, skirtų kovoti su spekuliacija aktyvais ir prekėmis bei kontroliuoti finansines inovacijas;
40. mano, kad reikia iš esmės sustiprinti rizikos ribojamąjį reguliavimą ir kad šis reguliavimas turėtų apimti griežtesnius ir kokybiškesnius kapitalo reikalavimus, pvz., anticiklinius kapitalo ir mokumo reikalavimus, finansinių įsipareigojimų rodiklius, taip pat progresyvius kapitalo ir mokumo reikalavimus atsižvelgiant į įmonės dydį;
41. mano, kad bankų veikla turėtų vėl orientuotis į tradicinę komercinę bankininkystę (indėlių priėmimas ir paskolų teikimas), kad jų veikla turėtų būti griežtai reglamentuojama ir atidžiai prižiūrima, mainais suteikiant paramą kaip paskutinis skolinimosi šaltinis ir rinkos formuotojas kraštutiniu atveju; vis dėlto mano, kad kitokia bankų veikla turėtų būti reguliuojama ir prižiūrima remiantis kitu pagrindu ir vadovaujantis tais pačias principais, kurie taikomi kitoms sisteminiu požiūriu svarbioms rinkoms ir daug skolintų lėšų naudojančioms nebankinėms institucijoms, pvz., rizikos draudimo ir privataus kapitalo fondams;
42. reiškia gilų susirūpinimą dėl netvaraus valstybės skolos lygio ir numatomo spartaus jos didėjimo 2010 m. ir 2011 m., kurį sukels neišvengiama ekspansyvi fiskalinė politika siekiant įveikti krizę ir dėl kurio našta bus dar didesnė, turint mintyje tai, kad ateities kartos paveldės taip pat ir didėjančias ekologines problemas bei privačiąsias finansines skolas; primena, kad daugelyje valstybių narių prieš prasidedant krizei buvo pastebimas netvarus privačiųjų skolų augimas;
43. pabrėžia, kad dėl pernelyg didelio kreditavimo didėja turto kainų burbulo rizika; atsižvelgdamas į tai, ragina ECB ir Europos Sąjungos centrinių bankų sistemą įvertinti tinkamas priemones, pvz., atitinkamai pritaikyti rezervo reikalavimus, siekiant apsaugoti finansinį stabilumą užkertant kelią pernelyg dideliam privačiųjų skolų augimui;
44. mano, kad būtina peržiūrėti Stabilumo ir augimo pakto (SAP) nuostatas, kadangi jos buvo rengtos neatsižvelgiant į po krizės numatomą sukauptos skolos lygį daugelyje valstybių narių, taip pat neatsižvelgiant į būtinybę stebėti privačiųjų skolų raidą; atsižvelgdamas į šią perspektyvą, siūlo išplėsti nustatytą SAP numatyto perviršinio deficito procedūrą ir taikyti ją valstybėms narėms, turinčioms pernelyg didelį einamosios sąskaitos perteklių, taip pat pernelyg didelių privačiųjų skolų atveju;
45. primena, kad valstybės deficito atvejai kelia didelį susirūpinimą ir kad valstybės narės turi imtis tinkamų priemonių, kad šis deficitas būtų sumažintas atsižvelgiant į ciklo padėtį, įskaitant privačiųjų skolų lygį ir einamosios sąskaitos likutį; atkreipia dėmesį į defliacijos grėsmę, jei valstybės deficitas bus mažinamas neatsižvelgiant į bendrą finansinę situaciją valstybėje narėje ir ypač neatsižvelgiant į gamybos apimties atotrūkį;
46. atsižvelgdamas į tai, mano, kad atlyginimai turi augti bent jau tokiu pat tempu kaip našumas, atsižvelgiant taip pat ir į tikslinį infliacijos rodiklį;
47. ragina Komisiją pasiūlyti priemonių, kurios padėtų valstybėms narėms vėl subalansuoti savo sąskaitas ir finansuoti viešojo sektoriaus investicijas šiais būdais:
a) euroobligacijomis ar panašiomis priemonėmis, siekiant sumažinti su valstybės skolos tvarkymu susijusias išlaidas palūkanoms, turint mintyje tai, kad tarp valstybių narių pastebimi palūkanų normų skirtumai nesumažėjo, palyginti su pieš krizę buvusiu lygiu;
b) pereiti nuo valstybių narių konkurencijos mokesčių srityje prie bendradarbiavimo mokesčių srityje, be kita ko, numatyti bendros konsoliduotos įmonių pelno mokesčio bazės nustatymo planą ir sistemą, pagal kurią būtų užtikrintas būtiniausias įmonių pelno mokesčio tarifų derinimas, remiantis panašiu principu, kuris šiuo metu taikomas PVM;
c) suderinus veiksmus pradėti taikyti aplinkos mokesčius siekiant, kad našta nuo mokesčių, turinčių įtakos darbo sąnaudoms, būtų perkelta netvariai veiklai ir gaminiams;
d) nustatyti ES lygmens finansinių operacijų mokesčius, pvz., vadinamąjį Tobino ir Spahno mokestį;
e) nustatyti pareigą kiekvienai šaliai teikti įmonių pajamų ir nuo šių pajamų sumokėtų mokesčių ataskaitą, taip pat automatiškai keistis informacija;
f) panaikinti vadinamuosius mokesčių rojus, pradedant nuo esančių ES;
48. ragina Komisiją, Eurostatą ir valstybes nares stengtis nustatyti priemones, kurios sudarytų sąlygas lengviau palyginti nacionalinius biudžetus skirtingų išlaidų kategorijų požiūriu, suteikiant Komisijai teisę viešai tikrinti nacionalinę statistiką;
49. taip pat primena, kad siekiant užkirsti kelią finansinėms krizėms ateityje taip pat būtina spręsti pusiausvyros pasaulyje sutrikimų, susijusių su, inter alia , dolerio, ženminbi ir euro keitimo kursų svyravimais, problemą; ragina Eurogrupę, Tarybą ir ECB stiprinti savo veiksmų keitimo kurso politikos srityje koordinavimą;
50. pabrėžia poreikį, kad euro zona pagaliau turėtų vieną vietą susijusiose tarptautinėse finansų institucijose ir vykdytų bendrą valiutų keitimo kursų politiką;
51. ragina Komisiją ateityje laikytis bendrai taikomų nuostatų, įtvirtintų Lisabonos sutartimi, pvz., naujosios horizontaliosios socialinės išlygos (9 str.), nuostatų dėl nediskriminavimo (8 ir 10 str.), dėl tvarios plėtros (11 str.) ir vartotojų apsaugos (12 str.); mano, kad poveikio vertinimo procedūra turėtų būti atitinkamai patikslinta;
52. mano, kad siekiant įgyvendinti socialinės įtraukties tikslą pagal ES pagrindų direktyvą, kurią įgyvendintų ir taiko visos valstybės narės, turėtų būti užtikrintos deramos bazinės pajamos ir tvirtesni valstybės finansai, pagrįsti progresyviu apmokestinimu ir veiksmingu mokesčių surinkimu;
53. primygtinai ragina Komisiją pateikti išsamią aktualaus liberalizavimo poveikio analizę ir apžvelgti pažangą, pasiektą taikant naująjį Protokolą dėl bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų;
54. primena, kad būtina užtikrinti galimybę visiems naudotis prieinamomis aukštos kokybės paslaugomis, ir ragina priimti ES pagrindų direktyvą, kurioje būtų pripažintas ypatingas visuotinės svarbos paslaugų vaidmuo, taip pat ES direktyvą dėl socialinių ir sveikatos apsaugos paslaugų;
55. prašo socialinių partnerių bendradarbiaujant su Komisija pateikti bendras Europos iniciatyvas siekiant kovoti su socialiniu dempingu ir mažinti skurstančių darbuotojų skaičių; primygtinai ragina Komisiją kasmet skelbti darbo kokybės rodiklius, kaip buvo susitarta Taryboje;
56. mano, kad norint kurti pažangesnę, tvaresnę ir visą apimančią ekonomiką ES būtina ekologiška darbo strategija, pagal kurią būtų užtikrintas įgūdžių ugdymas, darbo vietos pritaikymas ir visuomenės pertvarka; mano, kad pagal šią strategiją taip pat turėtų būti numatytos pažangios investicijos siekiant kurti naujas ekologiškas darbo vietas, iniciatyvos siekiant pertvarkyti esamas darbo vietas į ekologiško pobūdžio darbą, investicijos, skirtos profesiniam mokymui ir visą gyvenimą trunkančiam mokymuisi siekiant skatinti darbuotojus tobulėti ir sudaryti jiems sąlygas prireikus pakeisti darbo pobūdį, taip pat turėtų būti įtrauktas pagrindų susitarimas dėl saugumo pereinamuoju laikotarpiu, įskaitant teisę į mokymą ir pakankamą socialinę apsaugą darbo persikvalifikavimo laikotarpiu, socialinių partnerių susitarimas dėl teisės į visą gyvenimą trunkantį mokymąsi ir profesinį mokymą darbo vietoje bei numatyta parama siekiant ugdyti atitinkamus įgūdžius ir užtikrinti darbo vietų organizavimą visose srityse;
57. pabrėžia, kad į strategiją „ES 2020“ turėtų būti įtraukta veiksminga Socialinės politikos darbotvarkė, įskaitant Europos socialinio fondo ir programos PROGRESS lėšų panaudojimą tinkamiems tikslams, aktyvios įtraukties darbotvarkę, kuri turi būti grindžiama finansavimo ir valdymo priemonėmis, taip pat turėtų būti skiriamas ypatingas dėmesys žmonių apsaugai visose gyvenimo situacijose, įskaitant netekus darbo (ES pagrindų susitarimas dėl saugumo pereinamuoju laikotarpiu), ir valstybėms narėms numatyti su finansinėmis iniciatyvomis susiję tikslai;
58. ragina visiškai pripažinti ir skatinti socialinę ekonomiką kaip alternatyvų ekonomikos modelį, susiejant ekonominę veiklą su socialinių, sveikatos apsaugos, užimtumo ir aprūpinimo būstu politikos tikslų įgyvendinimu, atsižvelgiant į reikmes vietos lygmeniu ir tikslą kurti darbo vietas;
59. ragina Komisiją užtikrinti, kad ES struktūrinių fondų lėšų panaudojimas būtų susietas su griežtomis socialinėmis ir aplinkosauginėmis sąlygomis ir turėtų prisidėti prie ES klimato tikslų įgyvendinimo, vykdant vadinamąją klimato kontrolę visais atvejais, kai panaudojamos struktūrinių fondų lėšos, ir tai reikėtų pradėti daryti nedelsiant, visų pirma patikrinant didžiausius projektus;
60. ragina skatinti inovacijas kuriant patentų susivienijimus, patentų platformas, skatinamąsias inovacijų diegimo premijas, visišką teisių licencijavimą, žinių branduolius, privalomas licencijas, taip pat kitas intelektinės nuosavybės priemones siekiant palengvinti prieigą prie inovacijų;
61. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Europos Vadovų Tarybai ir Komisijai.
