Heidi Hautala: „Žmogaus teisių nebūtų be jų gynėjų“
Žmogaus teisės
2010-12-06 - 18:20
H. Hautala: „Į ES išorę ir vidų negalime žvelgti taikydami skirtingus kriterijus“ Europos Parlamento Žmogaus teisių pakomitečiui vadovaujanti suomė Heidi Hautala – už užsienio politikos skaidrumą ir prieš dvigubus standartus žmogaus teisių srityje kovojanti politikė. Ji laimėjo bylą prieš ES Tarybą dėl prieigos prie ginklų eksportą reglamentuojančių dokumentų. Su Suomijos žaliųjų atstove kalbėjomės apie paramą žmogaus teisių gynėjams, išraiškos laivę ir „Wikileaks“.
Ar dabartinių Europos Parlamento pastangų pakanka norint apsaugoti žmogaus teisių gynėjus?
Be žmogaus teisių gynėjų nebūtų žmogaus teisių. Tikiu, kad birželį EP patvirtintame mano parengtame pranešime numatytos praktinės priemonės atneš rezultatų, o Europos Sąjungos gairės dėl žmogaus teisių gynėjų nedūlės stalčiuje. Svarbu, kad į žmogaus teises būtų rimtai žiūrima visose išorės veiksmų tarnybos delegacijose, būtų sukurtos vietinės jų gynimo strategijos.
Liūdna, kad dangstantis įvairiausiais pretekstais, viso žmogaus teisių aktyvistai visame pasaulyje dažnai atiduria teisiamųjų suoluose, administracinėmis kliūtimis ribojamos jų veiklos galimybės. Neseniai ant biuro sienos pasikabinau žemėlapį, ir susitikdama su vienu ar kitu ambasadoriumi, sakau: „Štai Jūsų šalis, suprantame padėtį, tačiau turite liautis teisti žmones, išsakiusius savo nuomonę“.
Šis darbas – tarytum dovana mano ilgoje politinėje karjeroje. Parlamentas turi įtakos, todėl kartais gali pagelbėti kreipimasis, kuriame reiškiamas susirūpinimas dėl įkalinto žurnalisto. Daugelis teisų gynėjų kliaujasi Parlamentu. Žinoma, ne visuomet sugebame pateisinti viltis, tačiau turime puoselėti gebėjimą įkvėpti pasitikėjimą žmogaus teisėmis.
Šį gruodį Europos Parlamentas 23-ią kartą teiks Sacharovo premiją. Deja, nei jos, nei Nobelio premijos nepakanka norint apsaugoti žmogaus teisių gynėjus. Kaip priverti Kiniją, Rusiją, Iraną ar Kubą paisyti tarptautinių įsipareigojimų?
Yra ir gerų naujienų. Šiemetinė Sacharovo premija, skirta kubiečiui, rodo, jog valdžia pradėjo išlaisvinti politinius kalinius. Yra vilčių, kad jie galės laisvai gyventi savo šalyje. Tokie įvertinimai palieka savo antspaudą – galime džiaugtis, kad bent dabar išlaisvinta Aung San Suu Kyi, kuriai Sacharovo premija paskirta dar 1991 m. Deja, teigiamų pokyčių nepakanka.
Lisabonos sutarčiai išplėtus žmogaus teisių svarbą ES išorės ir vidaus politikoje, svarbu jas integruoti į visas išorės veiksmų tarnybos politikos sritis. Turime atsikratyti dvigubų standartų – negalime žvelgti į ES išorę ir vidų taikydami skirtingus kriterijus. Autoritarinės šalys nepraranda progos papriekaištauti ES dėl jos viduje įvykstančių žmogaus teisių pažeidimų.
Naujos ryšių technologijos ne tik leidžia atskleisti žmogaus teisių pažeidimus, be ir tampa priespaudos įrankiais. Ar ES pajėgi priversti telekomunikacijų korporacijas paisyti žmogaus teisių?
Parlamentas dar vasarį pareiškė, kad „Nokia Siemens Networks“ (NSN) teikta įranga Iranui leido vykdyti rimtus žmogaus teisių pažeidimus. Mūsų pakomitečiui užsakius tyrimą šia tema ir pakvietus į posėdį NSN, jų atstovas pripažino, kad Irano atveju įmonė padarė klaidą. Būtent taip turi elgtis suklydusios bendrovės, o ne bandyti teisintis.
Kartu su kolegomis kreipėmės Tarybą ir Komisiją, prašydami ieškoti išeičių iš susidariusios padėties. Tai dvigubos paskirties įranga: tos pačios technologijos ne tik leidžia keistis informacija, bet ir įgalina autoritarinę valdžią stebėti iki 50 tūkst. asmenų elektroninius ryšius. Gerai žinome galimas pražūtingas pasekmes.
Siekiame ir toliau šnekėtis su tinklo įrangos gamintojais ir ryšių bendrovėmis. Neseniai JAV atstovų buvau paprašyta Parlamento paramos Hillary Clinton laisvo interneto iniciatyvai. H. Clinton užima griežtą poziciją „Kinijos ugniasienės“ ir cenzūros atžvilgiu.
Kovojate už skaidresnę ES užsienio politiką. Ar diplomatija suderinama su atvirumu? Ar manote, kad „Wikileaks“ viešinama informacija didins vyriausybių atskaitomybę už žmogaus teisių pažeidimus?
Mano vardas – tarytum išnaša ES teisinėje literatūroje, tai matyt mano svarbiausias pasiekimas ( juokiasi ). Pakomitetis intensyviai susirašinėjo su Taryba dėl jos slapukavimo užsienio politikoje. Kovojome už pakomitečio teisę būti visapusiškai informuotam ir nagrinėti įvertinimus, sakykime ES ir Kinijos žmogaus teisų dialogo srityje. Nors slaptumas bujoja, bandau skatinti požiūrį, jog užsienio politika turi būti tokia pati skaidri, kaip kitos politikos sritys.
Turime suvokti, kad viešinama informacija gali kelti grėsmę žmonių saugumui. Sakykime, Afrikos žmogaus teisių gynėjo pavardės paviešinimas gali jam turėti liūdnų pasekmių. Norint sužinoti apie žmogaus teisių pažeisimus, būtinas didesnis skaidrumas – kitos institucijos neturi laikyti Europos Parlamento nežinioje. „Wikileaks“ bus teigiamas procesas, jei jie sugebės neviešinti opios informacijos, galinčios pakenkti žmonių saugumui.
20101129STO02069 H. Hautalos „Žmogaus teisių dienoraštis“ Disidentai prieš cenzorius: žmogaus teisės internete Tyrimas dėl ITT ir žmogaus teisių Rezoliucija dėl žmogaus teisių gynėjų apsaugos ES gairės dėl žmogaus teisių gynėjų Sacharovo premija
LT
1
PHOTO
20101201PHT04552.jpg
LT
2
LINK
http://www.heidihautala.fi/category/humanrightsdiary/
LT
4
LINK
/activities/committees/studies/download.do?language=en&file=31731#search=%20ICT%20
LT
6
LINK
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cmsUpload/16332-re02.lt08.pdf
LT
7
LINK
/parliament/public/staticDisplay.do?language=LT&id=42
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100607STO75582 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT TA P7-TA-2010-0226 0 NOT XML V0//LT
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
