P7_TA-PROV(2011)0317
ES parama besivystančių šalių biudžetams
A7-0206/2011
2011 m. liepos 5 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl būsimos ES paramos besivystančių šalių biudžetams ( 2010/2300(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į įsipareigojimus dėl pagalbos apimties, pagalbos Afrikai į pietus nuo Sacharos ir pagalbos kokybės, kuriuos Didysis aštuntukas (G8) prisiėmė 2005 m. Gleniglso aukščiausiojo lygio susitikime ir visuose vėlesniuose G8 ir Didžiojo dvidešimtuko (G20) aukščiausiojo lygio susitikimuose,
–
atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 8 d. Jungtinių Tautų Organizacijos priimtą Tūkstantmečio deklaraciją,
–
atsižvelgdamas į Europos konsensusą dėl vystimosi OL C 46, 2006 2 24, p. 1.
ir Europos Sąjungos elgesio kodeksą dėl papildomumo ir darbo pasidalijimo įgyvendinant vystymosi politiką
2007 m. gegužės 15 d. Tarybos išvados 9558/07.
,
–
atsižvelgdamas į Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo ir Akros veiksmų darbotvarkę,
–
atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 208 straipsnį, kuriame nustatyta, kad „Sąjunga atsižvelgia į bendradarbiavimo vystymosi labui tikslus savo įgyvendinamos politikos srityse, kurios gali turėti įtakos besivystančioms šalims“,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1905/2006, nustatančio vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę, 25 straipsnio 1 dalies b punktą (Vystomojo bendradarbiavimo priemonė OL L 378, 2006 12 27, p. 41.
, VBP),
–
atsižvelgdamas į Kotonu susitarimo 61 straipsnio 2 dalį,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. balandžio 6 d. rezoliuciją dėl pagalbos veiksmingumo ir korupcijos besivystančiose šalyse OL C 293 E, 2006 12 2, p. 316.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2010 m. gegužės 5 d. rezoliuciją su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl septintojo, aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2008 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį OL L 252, 2010 9 25, p. 109.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2011 m. vasario 3 d. poziciją dėl per pirmąjį svarstymą priimtos Tarybos pozicijos, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1905/2006, nustatantis vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę Priimti tekstai, P7_TA(2011)0030 .
,
–
atsižvelgdamas į Europos Audito Rūmų specialiąją ataskaitą Nr. 11/2011 „Komisijos bendros paramos biudžetui valdymas AKR, Lotynų Amerikos ir Azijos šalyse“,
–
atsižvelgdamas į Komisijos Žaliąją knygą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „ES paramos trečiųjų šalių biudžetams ateitis“ ( COM(2010)0586 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos 2007 m. dokumentą „Bendros paramos biudžetui planavimo, modeliavimo ir valdymo vadovas“,
–
atsižvelgdamas į Komisijos 2008 m. ataskaitą „Parama biudžetui – veiksmingas vystymosi finansavimo būdas?“,
–
atsižvelgdamas į AKR ir ES asamblėjos Ekonominės plėtros, finansų ir prekybos komiteto pranešimą dėl paramos biudžetui, kuria siekiama teikti oficialią paramą vystymuisi (OPV) AKR šalyse,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Vystymosi komiteto pranešimą ir į Užsienio reikalų komiteto, Biudžeto komiteto ir Biudžeto kontrolės komiteto nuomones ( A7–0206/2011 ),
A.
kadangi skurdo sumažinimas, o vėliau ir jo panaikinimas pagal Lisabonos sutartį yra svarbiausias Europos Sąjungos vystymosi politikos tikslas,
B.
kadangi parama biudžetui tapo viena svarbiausių pagalbos formų,
C.
kadangi daug donorų paramą bendram ir sektorių biudžetui laiko priemone, kuria šalys partnerės skatinamos prisiimti atsakomybę už vystymosi politikos kryptis ir tvarių reformų procesus, kuria stiprinamos šalių nacionalinės atskaitomybės institucijos ir sistemos, sudaromos palankesnės sąlygos skatinti augimą, mažinti skurdą ir siekti vystymosi tikslų,
D.
kadangi būtina veiksmingai stiprinti pajėgumus, siekiant pirmiausia apskritai sukurti sąlygas programomis grindžiamoms strategijoms, įskaitant paramą biudžetui arba tolesnius modelius,
E.
kadangi parama biudžetui siekiama šalinti tam tikrus tradiciniam projekto metodui būdingus trūkumus (didelės sandorių išlaidos, fragmentiškos paralelinės sistemos) ir taip stiprinti Lisabonos sutartyje numatytus ES priemonių nuoseklumą ir veiksmingumą,
F.
kadangi parama biudžetui turėtų padėti gerinti pagalbos kokybę ir veiksmingumą, ypač paskirstymo ir derinimo principus, nes per donorų ir gavėjų politinį dialogą įmokas galima pritaikyti prie šalių nacionalinėse skurdo mažinimo strategijose nustatytų prioritetų,
G.
kadangi, nepaisant rizikos, kurią nurodė Audito Rūmai savo ataskaitose apie paramą biudžetui, „dinamiškesnis požiūris“ bendrai vertinant paramos biudžetui sąlygas lieka labai svarbia politinio dialogo priemone; kadangi vis dėlto parama biudžetui jokiu būdu negali būti laikoma neribota parama,
H.
kadangi visi paramą gaunančių šalių įsipareigojimai visiems jų partneriams gali retkarčiais apsunkinti naudojimąsi jais, nes donorų sąlygos kartais būna prieštaringos,
I.
kadangi iki šiol pagal partnerystės susitarimus Europos Sąjunga dažniausiai kėlė žmogaus teisių (vadinamųjų pirmosios kartos) pažeidimo klausimus, o ne socialinių, ekonominių ir kultūrinių teisių (vadinamųjų antros kartos) pažeidimo klausimus,
J.
kadangi visi donorai turėtų konsultuotis, siekdami užkirsti kelią bet kokiam sąlygų nenuoseklumui,
K.
kadangi, kaip numatyta Lisabonos sutarties 2 straipsnio 3 dalyje, vienas iš Europos Sąjungos tikslų yra skatinti tvarią socialinę rinkos ekonomiką ir šis tikslas turėtų būti taikomas ir vystymosi bei kaimynystės politikos kryptims,
L.
kadangi vyriausybės partnerės atskaitingumas jos piliečiams fiskalinio valdymo srityje yra svarbiausias jos pajėgumų plėtros veiksnys dėl jos parlamento vykdomos kontrolės ir dėl pilietinės visuomenės informavimo viešųjų finansų srityje,
1.
džiaugiasi Komisijos iniciatyva, apibrėžta Žaliojoje knygoje dėl paramos biudžetui, kuria visų pirma siekiama skatinti vidaus vystymąsi šalyse partnerėse, ir ragina patikslinti paramos biudžetui taikytinus kriterijus, kad būtų išvengta galimų neatitikimų ar šios rūšies paramos blogo panaudojimo pavojaus, atsižvelgiant į tokius veiksnius, kaip atitinkamų šalių korupcijos rodikliai;
2.
džiaugiasi, kad pradėtas Europos lygmens konsultacijų procesas; tikisi, kad paramos biudžetui teikimo praktika bus objektyviai išanalizuota ir pagerinta siekiant padidinti jos efektyvumą;
3.
primena, kad pagal Lisabonos sutartį skurdo mažinimas ir naikinimas yra svarbiausias Europos Sąjungos vystymosi politikos tikslas; pabrėžia, kad skurdas turi daug aspektų, pavyzdžiui, žmogiškąjį, ekonominį, socialinį ir kultūrinį, lyčių, aplinkos ir politinį, ir vykdant ES vystymosi politiką reikia į visus juos atsižvelgti;
4.
mano, kad Europos Sąjungos parama turi paskatinti tikrus kokybinius pokyčius šalyse partnerėse; pripažįsta, kad parama iš biudžeto yra veiksminga priemonė šiam tikslui pasiekti, jei ši priemonė naudojama atsižvelgiant į veiksmingą politinį dialogą ir dialogą strategijos klausimais, taip pat jei vykdomos paramos iš biudžeto gavimo sąlygos;
5.
pabrėžia, kad politikos nuoseklumas yra labai svarbus ir būtinas įgyvendinant didelį poveikį turinčią vystymosi politiką; taip pat ragina vykdant ES užsienio ir saugumo politiką atkreipti dėmesį į demokratijos, žmogaus teisių, taikos ir saugumo skatinimą, kadangi tai yra svarbios tvaraus vystymosi prielaidos; ragina nuolat dėti pastangas, kurios apimtų prisitaikymo prie klimato kaitos ir stichinių nelaimių grėsmės mažinimo priemones;
6.
laikosi nuomonės, kad mokesčių sistema užtikrina nepriklausomą tvaraus vystymosi finansavimo šaltinį ir yra svarbus ryšys tarp besivystančių šalių vyriausybių ir piliečių; ragina tvaraus finansų valdymo ir plataus masto mokesčių infrastruktūros sukūrimą laikyti vienu iš didžiausių paramos biudžetui prioritetų; rekomenduoja į paramos biudžetui politiką įtraukti kovos su mokesčių rojumi, mokesčių vengimu ir neteisėtu kapitalo nutekėjimu priemones;
7.
pabrėžia, kad prireikus būtina naudoti sektorinę paramą biudžetui, siekiant labiausiai padėti pagrindiniams socialiniams sektoriams, visų pirma sveikatos, švietimo sektoriui ir paramos pažeidžiamiausiems asmenims, ypač neįgaliesiems, sektoriui;
8.
pabrėžia, kad parama biudžetui turi būti naudojama ne Europos Sąjungos ekonominiams ir strateginiams interesams stiprinti, o besivystančių šalių vystymosi tikslams pasiekti šių šalių naudai, visų pirma skurdui ir badui panaikinti;
9.
primena, kad Europos Sąjunga atlieka naujovišką vaidmenį paramos biudžetui srityje, taip pat primena papildomos naudos, kurią teikia Europos Komisija, atlikusi šios srities tyrimą, svarbą;
10.
pažymi, kad parama biudžetui galima padidinti ne tik vyriausybių atskaitomybę, bet ir donorų koordinavimą stiprinant dialogą biudžeto valdymo klausimais; pažymi, kad tai yra galimas būdas gerinti koordinavimą su atsirandančiais donorais;
11.
pabrėžia, kad Europos Sąjunga linkusi kitiems instituciniams subjektams suteikti galimybę naudotis jos patirtimi, ypač Busane vyksiančiame Aukšto lygio forume pagalbos veiksmingumo klausimais;
12.
pabrėžia, kad dinamiškas požiūris, kurio laikosi Komisija ir dauguma paramos biudžetui teikėjų, apima tam tikrą skaičių rizikos veiksnių, į kuriuos kuri turi būti deramai atsižvelgta; ragina Komisiją atlikti paramos biudžetui galimos rizikos ir naudos įvertinimą nacionaliniu lygmeniu šalyse partnerėse;
13.
ragina ES valdyti paramą biudžetui siekiant išnaudoti jos papildomumą su kitomis pagalbos formomis;
14.
pabrėžia, kad būtina stiprinti Komisijos stebėsenos mechanizmus ir parlamentinę kontrolę, taip pat gerinti pilietinės visuomenės informavimą paramą biudžetui gaunančiose šalyse; taip pat pabrėžia, kad optimalios paramą gaunančių šalių viešųjų finansų audito procedūros sukūrimas turi būti išankstinė lėšų išmokėjimo sąlyga;
15.
primena, kad būtina naudoti aiškiai apibrėžtus, visiems priimtinus ir atidžiai tikrinamus rodiklius siekiant parodyti konkrečius paramos iš biudžeto trečiosioms šalims rezultatus ir kad atitinkamos biudžeto valdymo institucijos turėtų būti reguliariai informuojamos apie šiuos rodiklius ir gaires, naudojamus sprendimų dėl paramos iš biudžeto priėmimo procese; pabrėžia, kad šiuos rodiklius būtina geriau pritaikyti specialiems šalių partnerių poreikiams siekiant išvengti Komisijos taikomo visiems tinkamo metodo, kuris gali duoti priešingų rezultatų;
16.
ragina paramą biudžetui padaryti priklausomą nuo paramą gaunančių šalių biudžeto demokratinės parlamentinės kontrolės; ragina šalių partnerių parlamentus ir pilietinę visuomenę aktyviai dalyvauti siekiant užtikrinti, kad sprendimai dėl paramos biudžetui lėšų panaudojimo galėtų būti priimami demokratiškai;
17.
ragina Komisiją užtikrinti, kad prieš suteikiant paramą biudžetui būtų garantuojama, kad intervencijos tikslai yra paramą gaunančios šalies nacionalinių programų dalis ir kad būtų vadovaujamasi koordinavimo, papildomumo ir nuoseklumo principais kitų paramos teikėjų atžvilgiu bei atsižvelgiama į pačios paramą gaunančios šalies skiriamų išteklių papildomumą;
18.
siekiant užtikrinti paramos biudžetui adekvatumą ragina Komisiją racionalizuoti programavimą ir koncepcijos rengimo procesą gerinant sprendimų dėl paramos biudžetui operacijų pradžios parengimą ir dokumentavimą; atsižvelgdamas į delegacijų išteklių apribojimus, dėl kurių dažnai apribojama jų galimybė vykdyti tam tikrą veiklą, ragina Komisiją numatyti pakankamai kvalifikuotų darbuotojų įgyvendinimo procesui, nes teikiant paramą biudžetui reikalingi įvairūs analitiniai įgūdžiai, susiję su projektų ir programų finansavimu;
19.
pabrėžia, kad šalių gavėjų nacionaliniai parlamentai, pilietinės visuomenės organizacijos ir vietos valdžios institucijos turėtų atlikti vadovaujamąjį vaidmenį, nes jos gali geriausiai nustatyti prioritetinius sektorius, parengti šalių strateginius dokumentus ir kontroliuoti biudžeto asignavimų naudojimą, reikalauja, kad nacionaliniai parlamentai tvirtintų šalių strateginius dokumentus ir daugiametį biudžetą konsultuodamiesi su pilietine visuomene, prieš tai užmezgę politinį dialogą su donorais dėl paramos biudžetui, kad būtų galima didinti parlamentinę priežiūrą;
20.
pabrėžia, kad labai svarbu, jog ES vystymo pagalba būtų veiksminga; ragina ES lygiu parengti nepriklausomo vertinimo sistemas ir skundų nagrinėjimo mechanizmus, kuriais galėtų naudotis tie subjektai, kuriems ES pagalba daro poveikį, taip pat paremti pačiose šalyse veikiančius atsiskaitomybės mechanizmus;
21.
prašo Komisijos parengti bendrą suvestinę, kokia bendra ir sektorinė parama biudžetui suteikta vietos valdžios institucijoms, ir išnagrinėti, kokios yra galimybės ir pavojai, susiję su dalies paramos biudžetui decentralizacija siekiant realaus vietos valdžios institucijų paramos įsisavinimo;
22.
ragina Europos Sąjungą gerbti ir skatinti tikrą besivystančių šalių atsakomybę įgyvendinant jų vystymosi strategiją ir susilaikyti nuo nacionalinių politikos kūrėjų pašalinimo palaikant politinį dialogą dėl paramos biudžetui, kuriuo griaunama demokratinė atskaitomybė ir prisidedama prie vidaus politinių realijų depolitizavimo;
23.
mano, kad parama biudžetui turi būti sutelkta į tuos valdžios sektorius, kurie turi didelį poveikį mažinant skurdą, taigi visų pirma į sveikatos ir švietimo ministerijas;
24.
taip pat mano, kad į paramą biudžetui reiktų įtraukti lyčių aspektą, įskaitant visus biudžeto proceso etapus, skatinant dialogą su moterų asociacijomis ir nustatant rodiklius, suskirstytus pagal lytį;
25.
pabrėžia, kad, siekdama paskatinti abipusę atsakomybę, Europos Komisija turėtų suteikti palankesnes sąlygas vyriausybėms, parlamentams ir pilietinei visuomenei, ir mano, kad šiuo tikslu paramos biudžetui dalis, numatyta techninei pagalbai, skirtai sustiprinti sektorių ministerijoms, taip pat galėtų būti panaudota stiprinant parlamentų ir pilietinės visuomenės pajėgumus, kad šios galėtų tinkamai atlikti paramos biudžetui kontrolės vaidmenį;
26.
pabrėžia svarbų donorų vaidmenį remiant šalis partneres joms stiprinant savo pajėgumus ir teigiamą pagalbos vietos projektams poveikį skurdo mažinimui, integraciniam augimui ir tvariai plėtrai šalyse partnerėse;
27.
yra susirūpinęs dėl destabilizuojančio poveikio makroekonomikai ir labiausiai pažeidžiamiems gyventojams, kurį galėtų sukelti staigus paramos biudžetui nutraukimas; siūlo donorų suderintais veiksmais ir pasikonsultavus su pilietine visuomene ir šalių partnerių parlamentais sukurti mechanizmą, skirtą laipsniškai sumažinti paramos biudžetui išmokėjimą, kuris galėtų sušvelninti padarinius, paskatinti politinį dialogą ir padėtų rasti bendrus sprendimus kylantiems sunkumams spręsti;
28.
mano, kad parama biudžetui, kaip ir pagalbos programavimas, turėtų būti laikomi tarpine priemone ir neturėtų trukdyti šalių pastangoms stiprinti gebėjimus užsitikrinti finansavimą iš savo išteklių, pavyzdžiui mokesčių, siekiant tapti nepriklausomomis nuo trečiųjų šalių dotacijų;
29.
ragina donorus stiprinti paramos biudžetui koordinavimą ir nuspėjamumą ir pabrėžia, kad jie turi būti pasirengę ilgalaikiam kompromisui su šalimis partnerėmis;
30.
ragina Europos Sąjungą imtis visų būtinų priemonių, kad trečiosios šalys būtų įsipareigojusios investuoti į mechanizmą, kuriuo būtų stiprinamas jų finansinis stabilumas;
31.
ragina veiksmingai įgyvendinti 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1905/2006, nustatančio vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę, (Vystomojo bendradarbiavimo priemonė, VBP) 25 straipsnio 1 dalies b punkte numatytą nuostatą, kad „Komisija nuosekliai taiko rezultatais ir veiklos rodikliais pagrįstą požiūrį bei aiškiai apibrėžia ir stebi jo sąlygiškumą, taip pat remia šalių partnerių pastangas vystyti parlamentinės kontrolės ir audito gebėjimus bei didinti skaidrumą ir gerinti visuomenės galimybes gauti informaciją“; primygtinai ragina Komisiją šias nuostatas taikyti ir paramą iš Europos plėtros fondo gaunančių šalių (AKR šalys) paramai biudžetui, nes iki šiol šioms šalims buvo taikomi tik labiau techninio pobūdžio Kotonu susitarimo 61 straipsnio 2 dalies kriterijai;
32.
mano, kad atsižvelgiant į tai, jog parama biudžetui yra svarbus strateginis sprendimas Sąjungos santykių su šalimis partnerėmis srityje, nustatant tinkamumo kriterijus šiai paramai gauti reikėtų taikyti SESV 290 straipsnį (deleguotieji aktai), pagal kurį Taryba ir Parlamentas, kaip teisės aktų leidybos institucijos, priimdamos šį teisės aktą, turėtų visas bendro sprendimo teises, įskaitant, prireikus, teisę atšaukti deleguotuosius aktus;
33.
primena, kad dėl didelių pajėgumų trūkumų, visų pirma silpno valdymo, daugelis besivystančių šalių gali netekti galimybės pasinaudoti parama biudžetui;
34.
mano, kad finansavimo sprendimai dėl paramos biudžetui privalo būti priimami atsižvelgiant ne vien į laukiamą naudą, bet taip pat į trumpalaikę ir ilgalaikę riziką, kurią gali patirti ir šalys donorės, ir šalys partnerės; pažymi, kad Audito Rūmai savo specialiojoje ataskaitoje Europos Audito Rūmų specialioji ataskaita Nr. 11/2010. „Komisijos bendros paramos biudžetui valdymas AKR, Lotynų Amerikos ir Azijos šalyse“.
visiškai pritaria šiam vertinimui, pabrėždami, kad vis dar neparengta ir neįgyvendinta pagrįstos rizikos valdymo sistema;
35.
yra susirūpinęs tuo, kad Audito Rūmai savo metinėje 2009 m. veiksmų, finansuojamų pagal aštuntą, devintą ir dešimtą Europos plėtros fondo (EPF) programas, ataskaitoje nustatė, kad paramos biudžetui mokėjimuose labai dažnai pasitaikė kiekybiškai neįvertinamų klaidų, nes nėra oficialaus ir struktūriško būdo parodyti, ar laikomasi mokėjimo taisyklių; tuo pačiu metu atkreipia dėmesį į esminį tinkamumo demonstravimo pagerinimą, kurį Audito Rūmai nustatė pagal dešimtą EPF ir kurį lėmė aiškesnės dabar sistemingai naudojamos vertinimo sistemos, ir teigiamai jį vertina;
36.
primena, kad viešosios investicijos į viešąsias gėrybes, pvz., švietimą, socialinę apsaugą, infrastruktūrą ir gamybinį našumą, visų pirma atsižvelgiant į smulkius ūkius ir paramą vietos rinkai, yra labai svarbios sėkmingai plėtros strategijai;
37.
ragina Komisiją užtikrinti, kad specialiose su veiklos rezultatais grindžiamų įvairių kintamo dydžio dalių apmokėjimu susijusiose sąlygose būtų aiškiai apibrėžti rodikliai, tikslai, skaičiavimo metodai ir tikrinimo šaltiniai ir kad delegacijų viešųjų finansų valdymo vertinimo ataskaitose struktūrišku ir oficialiu būdu būtų pateikta viešųjų finansų valdymo pažanga, aiškiai nustatant kriterijus, pagal kuriuos ji turėjo būti vertinama, pasiekta pažanga, ir priežastys, dėl kurių reformos programa negalėjo būti įgyvendinta pagal planą;
38.
ragina Komisiją imtis visų būtinų priemonių siekiant kovoti su korupcija paramą gaunančiose šalyse, įskaitant išmokų sustabdymą, jei būtina; atsižvelgdamas į tai ragina Komisiją palaikyti glaudų ir nuolatinį dialogą korupcijos klausimais su šalių partnerių vyriausybėmis ir skirti pakankamai dėmesio konkrečių paramą gaunančių šalių gebėjimų stiprinimo reikmėms atskaitomybės ir kovos su korupcija stiprinimo srityse;
39.
mano, kad paramos srautų nuspėjamumas yra vienas iš svarbiausių veiksnių siekiant užtikrinti išlaidų kokybę, nes tokiu būdu šalims partnerėms suteikiama galimybė planuoti ilgalaikes išlaidas ir finansuoti nuoseklius sektorių politikos tobulinimo veiksmus; laikosi nuomonės, kad šalys partnerės turėtų tai skatinti savo fiskaline politika ir vidaus pajamų mobilizavimu, dėl kurių ilgainiui turėtų mažėti priklausomybė nuo paramos;
40.
primena, kad dėl per mažos pažangos viešųjų finansų valdymo sityje daugelis šalių negali pasinaudoti parama biudžetui;
41.
mano, kad parama biudžetui besivystančiose šalyse turėtų būti teikiama laipsniškai, pradedant ribotu šalių skaičiumi ir jį didinant, kai atitinkamai gerėja šalių partnerių pajėgumai;
42.
pakartoja, kad parama biudžetui turėtų būti panaudojama mažinant skurdą, taip pat siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų, ir taikant tokius principus, kaip partnerystė, paramos veiksmingumas ir su vystymusi susijusių politikos sričių suderinamumas; reiškia paramą rezultatais pagrįstoms paskatoms, tačiau pabrėžia, kad siekiant nepakenkti biudžeto planavimui, bet kokį išmokos pasikeitimą reikėtų kuo anksčiau numatyti; pakartoja, kad parama biudžetui turėtų būti teikiama tik toms šalims, kurios atitinka ir remia minimalius valdymo ir pagarbos žmogaus teisėms standartus; pabrėžia, kad sąlygos, susijusios su makroekonomikos reformomis, turi būti suderinamos su žmogaus ir socialiniu vystymusi;
43.
ragina besivystančias šalis ir Komisiją skatinti dalyvavimu pagrįstą vystymąsi pagal atitinkamas Kotonu susitarimo nuostatas ir Reglamento (EB) Nr. 1905/2006 19 ir 20 straipsnius, ypač skatinti ir konsultuoti pilietinę visuomenę ir vietos bei regionines valdžios institucijas;
44.
pabrėžia, kad skiriant paramą biudžetui AKR valstybėms, kurios augina bananus ir naudojasi papildomomis paramos priemonėmis šiame sektoriuje, svarbu įtraukti į kintamąją dalį, grindžiamą valdymo rodikliais, konkrečias sąlygas, pasiūlytas naujame 17a straipsnyje, kurį Parlamentas siūlo įtraukti į Reglamentą (EB) Nr. 1905/2006 remdamasis per antrąjį svarstymą 2011 m. vasario 3 d. priimta pozicija siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. .../2011, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1905/2006, nustatantis vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę;
45.
reikalauja, kad Komisija viešai paskelbtų susitarimus su besivystančiomis šalimis paramos biudžetui srityje ir TVT sutartis;
46.
parbrėžia, kad parama biudžetui pagal sektorius tam tikrais atvejais gali būti vertingas tarpinis sprendimas, kuris suteiktų susijusioms vyriausybėms ir parlamentams daugiau atsakomybės už paramos lėšas, skiriamas siekiant TVT;
47.
mano, kad šalys, kuriose gausu naftos ir naudingųjų iškasenų, turi galimybių finansuoti savo vystymąsi ir kovoti su skurdu taikant skaidrią mokesčių sistemą ir teisingą turto perskirstymą;
48.
mano, kad Tūkstantmečio vystymo tikslai iš esmės yra kokybiškos paramos biudžetui (ilgalaikė, nuspėjama, nukreipta į socialinius sektorius ir pan.), susijusios su rezultatais, pavyzdys; todėl prašo Europos Komisijos 2011 m. paskelbti TVT sutarčių vertinimą ir įvertinti galimybę jas taikyti kuo daugiau šalių;
49.
prašo Komisiją atliekant vidurio laikotarpio peržiūrą paskelbti sąlygas ir veiksmingumo rodiklius kaip „šalių strateginius dokumentus“; mano, kad paramos biudžetui veiksmingumo rodikliai turi būti nustatyti atsižvelgiant į pasiektus skurdo mažinimo tikslus ir TVT pažangą;
50.
dar kartą atkreipia dėmesį į savo ankstesnius raginimus Komisijai nuo skiriamų lėšų kontrolės pereiti prie rezultatų patikros atsižvelgiant į rodiklius bei pagerinti savo pranešimų teikimo sistemą, kad daugiau dėmesio būtų skiriama programų veiksmingumui;
51.
pabrėžia, kad vystymosi politikos priemonių veiksmingumą šalyse partnerėse reikia tikrinti atsižvelgiant į vietos sąlygas ir į pagarbą Europos Sąjungos vertybėms, numatytoms Sutartyje, visų pirma teisinės valstybės ir demokratijos principams; primygtinai reikalauja, kad poreikiai ir toliau būtų pagrindinis ES paramos vystymuisi skyrimo kriterijus;
52.
ragina Komisiją ir valstybes nares sukurti viešą registrą, kuriame būtų skaidriai nurodyti paramos biudžetui susitarimai, procedūros ir vystymosi rodikliai, siekiant sustiprinti demokratines institucijas ir užtikrinti abipusį atskaitingumą;
53.
ragina valstybes nares parodyti daugiau nuoseklumo, laikantis nacionalinių ir ES planų paramos vystymuisi politikos srityje; ragina valstybes nares kreiptis į Europos išorės veiksmų tarnybą siekiant stiprinti su parama biudžetui susijusių veiksmų koordinavimą su Komisija siekiant išvengti dubliavimosi ir prieštaravimų;
54.
primena Komisijai ir valstybėms narėms, kad reikia derinti vystomąjį bendradarbiavimą ir gerinti su tuo susijusią visų šalių atskaitomybę;
55.
yra tvirtai įsitikinęs, kad atliekant kruopščią būsimos ES paramos trečiųjų šalių biudžetui analizę būtina išspręsti Europos plėtros fondo įtraukimo į biudžetą klausimą; suvokia istorines ir institucines dabartinės padėties aplinkybes, tačiau tikisi, kad Taryba, valstybės narės ir AKR šalys pripažins, kad tokia padėtis kenkia ES paramos biudžetui veiksmingumui, skaidrumui ir atskaitomybei; vis dėlto pabrėžia, kad dėl šio įtraukimo į biudžetą neturėtų sumažėti viso finansinio paketo suma, skirta vystymosi politikai;
56.
ragina valstybes nares, Komisiją ir Europos išorės veiksmų tarnybą, atsižvelgiant į kitose politikos srityse taikomą praktiką, gerinti atitinkamos paramos trečiųjų šalių biudžetui koordinavimą siekiant išvengti iš dalies sutampančios paramos atvejų, nesuderinamumų ir nenuoseklumų arba juos pašalinti; apgailestauja, jog vertinimo rezultatai rodo, kad sektorių lygmeniu politikos, institucijų ir paslaugų teikimo sistemų trūkumai paskatino donorus įgyvendinti projektus, kuriais remiamos jų pačių sistemos, ir nustatyti dvišalius nekoordinuotus veiksmus, ir ši padėtis yra itin nepriimtina turint nedaug lėšų, be to, dėl šios padėties ES labai sunku įgyvendinti savo įsipareigojimus dėl paramos nuspėjamumo; pritaria, kad išskirtinis dėmesys tam tikroms sritims, kurios teikia didžiausią naudą, turėtų būti skiriamas visais ES paramos biudžetui rengimo ir teikimo etapais;
57.
ragina Komisiją didinti visuomenės informuotumą apie riziką, susijusią su paramos biudžetui praktika, pabrėžiant teigiamą paramos biudžetui poveikį partnerių savarankiškėjimui;
58.
ragina Europos Sąjungą ir valstybes nares toliau skatinti ir išsaugoti finansinę paramą ir kartu teikti konsultacinę pagalbą technokratinio valstybės finansų valdymo klausimais;
59.
pabrėžia, kad taikant geresnį koordinavimą turėtų būti siekiama optimizuoti išteklių skyrimą, daugiau keistis pažangiąja patirtimi ir didinti paramos biudžetui veiksmingumą;
60.
mano, kad Sąjunga turėtų įsisąmoninti papildomą naudą, gaunamą dėl didelės politinės įtakos, ir galimą savo veiksmų svarbą, ir jomis pasinaudoti, kad jos politinė įtaka būtų proporcinga teikiamai finansinei paramai;
61.
paveda Pirmininkui perduoti šia rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.
