4.5.2011 B7-0285/2011 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl viešųjų pirkimų
Kyriacos Triantaphyllides
,
Eva-Britt Svensson
,
Cornelis de Jong
,
Thomas Händel
GUE/NGL frakcijos vardu
PE465.588v01-00 B7‑0285/2011 Europos Parlamento rezoliucija dėl viešųjų pirkimų
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Europos bendrijos steigimo sutartį ir ypač atsižvelgdamas į Lisabonos sutartimi padarytus pakeitimus,
– atsižvelgdamas į direktyvas 2004/18/EB ir 2004/17/EB dėl viešųjų pirkimų ir į Direktyvą 2007/66/EB dėl teisės gynimo priemonių suteikiant viešųjų pirkimų sutartis,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 5 d. Komisijos komunikatą „Įveikti finansinę krizę. sąžiningos prekybos ir su prekyba susijusių nevalstybinių tvarumo užtikrinimo programų vaidmuo“ ( COM(2009)0215 ),
– atsižvelgdamas į 2008 m. liepos 16 d. Komisijos komunikatą „Viešieji pirkimai geresnei aplinkai užtikrinti“ ( COM(2008)0400 ),
– atsižvelgdamas į gaires dėl gerosios patirties kodekso sudarant mažosioms ir vidutinėms įmonėms palankesnes sąlygas sudaryti viešojo pirkimo sutartis (Komisijos tarnybų darbinis dokumentas SEC(2008)2193 ),
– atsižvelgdamas į 2006 m. rugpjūčio 1 d. Komisijos aiškinamąjį komunikatą „Dėl Bendrijos teisės, taikomos sudarant sutartis, kurioms netaikomos arba tik iš dalies taikomos viešųjų pirkimų direktyvos“ OL C 179, 2006 8 1, p. 2.
,
– atsižvelgdamas į šiuos Europos Teisingumo Teismo (ETT) sprendimus:
– 2007 m. balandžio 19 d. sprendimą byloje C-295/05 ( Tragsa ),
– 2007 m. gruodžio 18 d. sprendimą byloje C-532/03, Komisija prieš Airiją (Airijos skubaus vežimo greitosios pagalbos automobiliu paslaugos),
– 2008 m. lapkričio 13 d. sprendimą byloje C-324/07 ( Coditel Brabant ),
– 2009 m. birželio 9 d. sprendimą byloje C-480/06, Komisija prieš Vokietiją (Stadtwerke Hamburg),
– 2009 m. rugsėjo 10 d. sprendimą byloje C-206/09 ( Eurawasser ),
– 2009 m. spalio 9 d. sprendimą byloje C-573/07 ( Sea s.r.l .),
– 2009 m. spalio 15 d. sprendimą byloje C-196/08 ( Acoset ),
– 2009 m. spalio 15 d. sprendimą byloje C-275/06, Komisija prieš Vokietiją (Datenzentrale Baden-Württemberg),
– 2010 m. kovo 25 d. sprendimą byloje C-451/08 ( Helmut Müller ),
– atsižvelgdamas į 2010 m. vasario 10 d. Regionų komiteto nuomonę „Indėlis į tvarų vystymąsi: sąžiningos prekybos ir su prekyba susijusių nevalstybinių tvarumo užtikrinimo programų vaidmuo“ (RELEX-IV-026),
– atsižvelgdamas į šiuos tyrimus:
– 2006 m. rugsėjo 15 d. tyrimas „Evaluation of Public Procurement Directives Markt/2004/10/D Final Report“, Europe Economics,
– 2009 m. rugsėjo mėn. Europos viešojo administravimo instituto (EIPA) tyrimas „The Institutional Impacts of EU Legislation on Local and Regional Governments, A Case Study of the 199/31/EC Landfill Waste and 2004/18/EC Public Procurement Directives“,
– atsižvelgdamas į savo 2009 m. vasario 3 d. rezoliuciją „Dėl ikiprekybinių viešųjų pirkimų. Naujovių skatinimas siekiant užtikrinti ilgalaikes kokybiškas viešąsias paslaugas Europoje“ OL C 67 E, 2010 3 18, p. 10.
,
– atsižvelgdamas į savo 2007 m. birželio 20 d. rezoliuciją dėl specifinių problemų perkeliant ir taikant teisės aktus viešųjų pirkimų srityje bei jų santykio su Lisabonos strategija OL C 146 E, 2008 6 12, p. 227.
,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. spalio 26 d. rezoliuciją dėl viešojo ir privataus sektorių partnerystės ir Bendrijos viešuosius pirkimus ir lengvatas reglamentuojančių teisės aktų OL C 313 E, 2006 12 20, p. 447.
,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl sąžiningos prekybos ir vystymosi Priimti tekstai, P6_TA(2006)0320 .
,
– atsižvelgdamas į Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto pranešimą ir Tarptautinės prekybos komiteto bei Regioninės plėtros komiteto nuomones ( A7-0151/2010 ),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi ekonomikos ir finansų rinkų krizė aiškiai atskleidė didelę ekonominę viešųjų pirkimų svarbą ir kadangi jau aiškiai matomi krizės padariniai vietos savivaldos institucijoms,
B. kadangi tinkamai veikianti viešųjų pirkimų rinka yra itin svarbi vidaus rinkai, kad būtų skatinama tarpvalstybinė konkurencija, inovacijos, taip pat kad būtų siekiama optimalios naudos valdžios institucijoms ir skatinamas MVĮ dalyvavimas viešiuosiuose pirkimuose,
C. kadangi viešųjų pirkimų teisės tikslas – užtikrinti patikimą ir veiksmingą valstybės lėšų naudojimą ir suteikti galimybę suinteresuotosioms įmonėms laimėti viešųjų pirkimų sutartis sąžiningos konkurencijos sąlygomis,
D. kadangi viešųjų pirkimų direktyvų persvarstymas 2004 m. turėjo padėti supaprastinti, atnaujinti, padaryti lankstesnes viešųjų pirkimų procedūras ir užtikrinti daugiau teisinio tikrumo jas vykdant,
E. kadangi į Lisabonos sutartį įtraukta socialinės rinkos ekonomikos samprata ir socialinė sąlyga, pagal kurią nustatant ir įgyvendinant visas politikos kryptis turi būti atsižvelgiama į socialinius klausimus (aukšto užimtumo lygio skatinimą, tinkamą socialinę apsaugą, kovą su socialine atskirtimi ir kt.),
F. kadangi Protokolu Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų perduodama aiški žinia pabrėžiant, be kita, svarbų nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų vaidmenį ir didelę veiksmų laisvę teikiant, pavedant teikti ar organizuojant kuo labiau vartotojų poreikius atitinkančias bendrus ekonominius interesus tenkinančias paslaugas,
G. kadangi labai didelis bylų dėl pažeidimų šioje srityje skaičius Europos Teisingumo Teisme rodo, kad daug valstybių narių priešinasi Viešųjų pirkimų direktyvų vykdymui,
H. kadangi TDO konvencijoje Nr. 94 numatoma, kad į viešųjų pirkimų sutartis įtraukiamos sąlygos, kuriomis užtikrinamas teisingas darbo užmokestis ir numatomos darbo sąlygos, kurios nėra mažiau palankios nei tos, dėl kurių susitarta, inter alia , kolektyvinėse sutartyse,
1. apgailestauja, kad iki šiol nepavyko įgyvendinti tikslų, kurių buvo siekiama 2004 m. persvarstant viešųjų pirkimų direktyvas, ypač dėl viešųjų pirkimų taisyklių supaprastinimo, taip pat dėl didesnio teisinio tikrumo užtikrinimo; tačiau tikisi, kad naujausi Europos Teisingumo Teismo sprendimai padės išaiškinti neatsakytus teisinius klausimus, o apeliacijų procedūrų skaičius sumažės; ragina Komisiją, atliekant bet kokią Europos Sąjungos taisyklių peržiūrą, atsižvelgti į viešųjų pirkimų tvarkos supaprastinimo ir racionalizavimo tikslus ir jų tikslų griežtai laikytis;
2. taip pat apgailestauja, kad galiojantys teisės aktai kartu su įgyvendinimo priemonėmis ir privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai (angl. soft law ) nulėmė sudėtingo ir painaus teisinio režimo atsiradimą, dėl kurio pirmiausia mažos savivaldybės ir bendruomenės, taip pat mažosios ir vidutinės įmonės susiduria su sudėtingomis teisinėmis problemomis, kurių šie subjektai, nepasitelkę didesnių išteklių arba be išorės teisinių konsultacijų, negali išspręsti; ragina Komisiją imtis priemonių padėčiai ištaisyti ir vadovaujantis geresnio reglamentavimo iniciatyvos principais ištirti privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų (angl. soft law ) poveikį ir įvertinti jį remiantis subsidiarumo ir proporcingumo principais;
3. pažymi, kad dėl tokios raidos perkančiosios organizacijos dažnai pirmenybę teikia teisiniam tikrumui, o ne politikos poreikiams, ir atsižvelgiant į naštą valstybių biudžetams dažnai turi sudaryti sutartį prekėms arba paslaugoms pirkti ne su ekonominiu požiūriu naudingiausią pasiūlymą pateikusiu, o su mažiausią kainą pasiūliusiu teikėju; nuogąstauja, kad tai susilpnins ES inovacijų bazę ir konkurencingumą pasaulyje; ragina Komisiją ištaisyti šią padėtį ir parengti strategines priemones, kuriomis perkančiosios organizacijos būtų skatinamos ir joms teikiamos galimybės sudaryti sutartis su ekonominiu požiūriu naudingiausių ir geriausios kokybės pasiūlymų pateikėjais;
4. pabrėžia, kad, siekiant, jog Europos Sąjungos iniciatyvos viešųjų pirkimų srityje derėtų su viešųjų pirkimų direktyvomis ir teisės aktų taikytojams nesukeltų teisinių problemų, tokios iniciatyvos turi būti geriau koordinuojamos; todėl ragina Komisiją, vadovaujant Vidaus rinkos ir paslaugų generaliniam direktoratui, atsakingam už viešuosius pirkimus, ir dalyvaujant kitiems susijusiems generaliniams direktoratams, užtikrinti privalomą koordinavimą; siekiant padidinti reglamentavimo skaidrumą ir patogumą vartotojui, ragina pateikti vienodą informaciją internete ir reguliariai teikti informaciją perkančiosioms organizacijoms;
5. apgailestauja, kad trūksta skaidrumo dėl Komisijos patariamosios grupės viešųjų pirkimų reikalams sudėties ir darbo bei Viešųjų pirkimų patariamojo komiteto (VPPK) vaidmens ir kompetencijos bei ragina Komisiją užtikrinti proporcingą šio komiteto ir naujai planuojamo komiteto viešojo ir privataus sektorių partnerystės klausimais narių sudėtį įtraukiant profsąjungos narius ir verslo bendruomenės, visų pirma MVĮ, atstovus ir užtikrinti daugiau skaidrumo šiuose komitetuose; reikalauja tinkamai informuoti Europos Parlamentą ir pateikti jam visą turimą informaciją kiekvienu proceso etapu ir jo pabaigoje;
6. laikosi nuomonės, kad viešosios sutartys susijusios su viešosiomis lėšomis, todėl jos turėtų būti skaidrios ir prieinamos visuomenės kontrolei; prašo Komisijos paaiškinimų dėl teisinio tikrumo užtikrinimo vietos ir kitoms valdžios institucijoms ir jų galimybių informuoti piliečius apie jų sutartinius įsipareigojimus;
7. pabrėžia, kad viešosios sutartys turi būti pasirašomos skaidriomis sąlygomis, visoms suinteresuotoms šalims suteikiant vienodas teises, o kainos ir projekto rezultatų santykį laikant pagrindiniu kriterijumi, siekiant, kad sutartis atitektų geriausiam pareiškėjui, o ne pareiškėjui, pateikusiam pigiausią pasiūlymą;
8. ragina Komisiją supaprastinti viešųjų pirkimų procedūras siekiant padėti vietos valdžios institucijoms ir bendrovėms išvengti didelių laiko ir pinigų sąnaudų vien biurokratiniams klausimams spręsti; pabrėžia, kad supaprastinus procedūras MVĮ turės daugiau galimybių ir galės dalyvauti konkursuose lygiomis teisėmis ir teisingesnėmis sąlygomis;
9. pabrėžia, kad Komisija turėtų aktyviai remti valstybes nares įtraukiant socialinius kriterijus į teisės aktus dėl viešųjų pirkimų ir kad viešųjų pirkimų srityje būtų atsižvelgiama į šiuos pagrindinius socialinius aspektus:
- lyčių lygybės, kaip raginama Komisijos komunikate (COM (2007) 424) dėl kovos su moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumu,
- socialinės sanglaudos, ypač taikant pagarbos pagrindinėms teisėms principą, kaip tai numatyta pagrindinėse TDO konvencijose,
- teisingo darbo užmokesčio, kaip apibrėžta Komisijos nuomonėje (COM (93) 388) dėl teisingo darbo užmokesčio ir TDO deramo darbo darbotvarkėje,
- kolektyvinių susitarimų laikymosi, kaip apibrėžta TDO konvencijos Nr. 94 2 straipsnio 1 skirsnio a punkte;
10. ragina Komisiją atlikti viešųjų pirkimų direktyvų ex post vertinimą atsižvelgiant į šio pranešimo pasiūlymus; tikisi, kad šios direktyvos bus persvarstomos aktyviai dalyvaujant suinteresuotosioms pusėms ir glaudžiai bendradarbiaujant su Europos Parlamentu; pritaria, kad, siekiant užkirsti kelią tolesniam viešųjų pirkimų teisės skilimui, persvarstant direktyvas reikėtų atsižvelgti į visą sistemą ir įtraukti direktyvą dėl teisės gynimo priemonių suteikiant viešųjų pirkimų sutartis bei išnagrinėti nacionalinius teisės aktus, kuriais buvo perkelta ši diektyva; mano, jog dabar dar negalima daryti išvadų apie praktinį šios direktyvos poveikį, nes dar ne visos valstybės narės ją įgyvendino;
11. ragina Komisiją išnagrinėti Protokolo Nr. 26, ypač jo 2 straipsnio, kuriame teigiama, kad „sutarčių nuostatos jokiu būdu neturi įtakos valstybių narių kompetencijai teikti, pavesti teikti ir organizuoti bendrus interesus tenkinančias neekonomines paslaugas“, poveikį galiojančioms gairėms; taip pat ragina Komisiją, siekiant suteikti galimybę MVĮ dalyvauti visuose viešųjų pirkimų konkursuose, lanksčiau taikyti reikalavimą, apibrėžtą Direktyvos 2004/18/EB 9 straipsnio 3 punkte, kuriame teigiama, kad „nėra leidžiama suskaidyti darbų projektų arba siūlomų pirkti tam tikrų prekių ir (arba) paslaugų kiekių, kai tokio suskaidymo tikslas yra išvengti šios direktyvos taikymo“;
Socialine atsakomybe grindžiami viešieji pirkimai
12. pabrėžia, kad socialiai atsakingų viešųjų pirkimų srityje trūksta aiškumo, ir ragina Komisiją šią sritį tobulinti rengiant vadovus; šiuo požiūriu atkreipia dėmesį į teisines sąlygas, pasikeitusias dėl Lisabonos sutarties ir ES pagrindinių teisių chartijos, ir tikisi, kad Komisija šias sąlygas atitinkamai įgyvendins; pabrėžia nuolatinę problemą, kad socialiniai kriterijai iš esmės priklauso nuo gamybos proceso, todėl galutiniame produkte juos įžvelgti dažniausiai sunku, o visuotinės gamybos ir sudėtingų tiekimo grandinių atveju šių kriterijų kontrolė vykdoma labai sudėtingai; todėl taip pat tikisi, kad socialiai atsakingų viešųjų pirkimų srityje bus sukurti tikslesni kriterijai, kuriuos galima lengviau kontroliuoti, arba bus sukurtas duomenų bankas su konkrečių produktų kriterijais; atkreipia dėmesį į tai, kad viešųjų pirkimų įstaigoms sudėtinga ir trūksta lėšų tikrinti, kaip laikomasi tokių kriterijų, ir ragina Komisiją pasiūlyti atitinkamą pagalbą ir skatinti taikyti priemones, siekiant sertifikuoti tiekimo grandinių patikimumą;
13. pabrėžia, kad Komisija turėtų aktyviai remti valstybes nares įtraukiant socialinius kriterijus į teisės aktus dėl viešųjų pirkimų, kaip atskaitos tašku visų pirma remiantis šių TDO konvencijos kriterijais, ypač 87 ir 98 straipsniais dėl teisės jungtis į profesines sąjungas ir vesti kolektyvines derybas, 29 ir 105 straipsniais dėl priverstinio darbo panaikinimo, 100 ir 111 straipsniais dėl vienodo atlyginimo ir dėl diskriminacijos darbo ir profesinės veiklos srityje, 138 straipsniu dėl minimalaus įdarbinamojo amžiaus ir 94 straipsniu dėl socialinių kriterijų taikymo teisės aktuose dėl viešųjų pirkimų;
14. ragina Komisiją išaiškinti, kad viešosios institucijos, rengdamos viešųjų pirkimų procedūras, gali ir turėtų būti skatinamos taikyti socialinius kriterijus, kaip antai atitinkamų tarifinių atlyginimų mokėjimas, ir kitus reikalavimus; ragina Komisiją parengti gaires ar teikti kitą praktinę pagalbą, kuri padėtų įstaigoms ir kitoms viešosioms institucijoms rengiant tvarumą skatinančius viešuosius pirkimus, ir skatina Komisiją ir valstybes nares dažnai rengti mokymus ir visuomenės informavimo kampanijas; pritaria skaidriam procesui įtraukiant valstybes nares ir vietos institucijas siekiant toliau kurti atitinkamus kriterijus; atkreipia dėmesį į tai, kad toks procesas gali būti naudingas būtent socialinių kriterijų atžvilgiu;
15. ragina Komisiją skatinti valdžios institucijas į viešuosius konkursus ir pirkimų politiką įtraukti sąžiningos prekybos kriterijus, remiantis sąžiningos prekybos apibrėžtimi, pateikta 2006 m. liepos 6 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl sąžiningos prekybos ir plėtros ir neseniai paskelbtame 2009 m. gegužės 5 d. Europos Komisijos komunikate; pakartoja savo ankstesnį raginimą Komisija skatinti naudoti šiuos kriterijus, pvz., parengiant konstruktyvias sąžiningos prekybos viešųjų pirkimų gaires; palankiai vertina vienbalsiai priimtą 2010 m. vasario 11 d. Regionų komiteto nuomonę, kurioje raginama parengti bendrą Europos sąžiningos prekybos strategiją vietos ir regionų valdžioms institucijoms;
16. apgailestauja, kad Komisija vis dar nepaskelbė socialiai atsakingų viešųjų pirkimų vadovo;
Labai mažos įmonės, mažosios ir vidutinės įmonės
17. prašo Komisiją įvertinti viešųjų pirkimų direktyvų poveikį labai mažoms įmonėms, mažosioms ir vidutinėms įmonėms, ypač jų, kaip subrangovo, vaidmenį, taip pat ateityje peržiūrint direktyvas įvertinti, ar reikia papildomų subrangos sutarčių sudarymą apibrėžiančių taisyklių, kad būtų išvengta padėties, kai MVĮ, kaip subrangovės, sudaro sutartis blogesnėmis sąlygomis nei pagrindinę viešojo pirkimo sutartį sudaręs rangovas;
18. ragina Komisiją supaprastinti viešųjų pirkimų procedūras siekiant padėti vietos valdžios institucijoms ir bendrovėms išvengti didelių laiko ir pinigų sąnaudų vien biurokratiniams klausimams spręsti; pabrėžia, kad supaprastinus procedūras MVĮ turės daugiau galimybių dalyvauti viešuosiuose pirkimuose ir galės juose dalyvauti lygesnėmis ir sąžiningesnėmis sąlygomis;
19. mano, kad subranga – tai darbo organizavimo forma, tinkanti konkretiems darbų aspektams vykdyti; pabrėžia, kad subrangos sutartyse turi būti laikomasi visų pagrindiniams rangovams nustatytų įsipareigojimų, ypač susijusių su darbo teisės ir saugos sritimis; mano, kad šiam tikslui būtų patartina sukurti ryšį tarp rangovo ir subrangovo atsakomybės atžvilgiu;
20. skatina sukurti bendrą interneto portalą, pro kurį būtų galima pasiekti informaciją apie viešuosius pirkimus, tikrą tinklą, kuriame būtų iš anksto skelbiami pranešimai apie visus kvietimus dalyvauti konkurse; pažymi, kad jo tikslas būtų apmokyti ir informuoti įmones, jas nukreipti į viešuosius pirkimus bei išaiškinti taikomus teisės aktus, ypač mažosioms ir vidutinėms įmonėms (nes jos paprastai neturi daug žmogiškųjų ir administravimo išteklių, gerai išmanančių viešųjų pirkimų terminologiją ir procedūras), ir kad specializuoti pagalbos vartotojui punktai taip pat galėtų padėti joms įvertinti savo realias galimybes įvykdyti konkurso sąlygas, o prireikus ir padėti užpildyti pateikiamus dokumentus;
21. pažymi, kad MVĮ dėjo daug pastangų siekdamos patekti į viešųjų pirkimų rinkas ir kad reikėtų daugiau nuveikti siekiant parengti MVĮ strategiją; taigi, įgyvendinant šią strategiją, ragina valstybes nares bendradarbiauti su perkančiosiomis organizacijomis, t. y. skatinti, kai reikia, sudaryti subrangos sutartis, kaupti ir skleisti geriausios patirties pavyzdžius, vengti pernelyg norminamojo pobūdžio pradinių atrankos sąlygų, konkurso dokumentuose naudoti standartus, kuriais būtų užtikrinama, kad tiekėjams nereikėtų visko pradėti nuo nulio, taip pat sukurti centralizuotą portalą sutartims skelbti; taip pat ragina Komisiją įvertinti valstybių narių šios srities iniciatyvas ir skatinti plačiau skleisti su Smulkaus verslo aktu susijusiame Europos gerosios patirties kodekse sukauptą gerąją patirtį;
22. ragina valstybes nares vystyti tiekėjams skirtą plėtros programą, kuri jau sukurta kai kuriose šalyse; pažymi, kad tokia priemonė gali būti naudojama skatinti tiekėjų ir pirkėjų dialogą, leidžiantį jiems susitikti pirkimo proceso pradžioje; pabrėžia, kad toks mechanizmas labai svarbus skatinant naujovių diegimą ir palengvinant MVĮ galimybes patekti į viešųjų pirkimų rinkas;
23. ragina Komisiją daugiau nuveikti, kad būtų užtikrinamas svarbesnis Europos MVĮ vaidmuo vykdant tarptautinius viešuosius pirkimus, ir dėti daugiau pastangų, kad būtų užkirstas kelias Europos MVĮ diskriminavimui taikant nuostatas, kurios atitiktų tam tikrose Viešųjų pirkimų susitarimą pasirašiusiose šalyse (pvz., Kanadoje ir JAV) galiojančias ypatingąsias nuostatas; pabrėžia, kad jei būtų imamasi priemonių, kuriomis siekiama didinti skaidrumą ir gerinti prieigą prie nacionalinių viešųjų pirkimų rinkų, MVĮ būtų sudaromos palankesnės prieigos prie šių rinkų sąlygos;
24. ragina Komisiją užtikrinti, kad į PPO Viešųjų pirkimų susitarimą (angl. GPA), dėl kurio deramasi iš naujo, būtų įtraukta išlyga, pagal kurią Europos Sąjungai būtų leidžiama sudarant viešojo pirkimo sutartis pirmenybę teikti MVĮ ir kuri atitiktų kitų susitarimą pasirašiusių valstybių jau taikomas išlygas;
Viešojo sektoriaus subjektų bendradarbiavimas
25. nurodo, kad Komisija paaiškino, kad ne visiems viešųjų institucijų veiksmams taikoma viešųjų pirkimų teisė ir kad, jei pagal Europos teisės nuostatas nereikalaujama tam tikroje srityje sukurti rinkos, valstybės narės gali nuspręsti, ar jos atliks viešąsias funkcijas pačios ir kokiu mastu;
26. pažymi, kad dėl Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos taisyklės viešojo sektoriaus subjektų bendradarbiavimo srityje labai pasikeitė ir džiaugiasi neseniai priimtais Teismo sprendimais šioje srityje; taigi ragina Komisiją ir valstybes nares plačiai suteikti informaciją apie šių sprendimų pasekmes;
Viešųjų paslaugų koncesijos
27. atkreipia dėmesį, kad viešosios paslaugų koncesijos pagal Direktyvos 2004/17/EB 1 straipsnio 3 dalies b punktą yra laikomos sutartimis, pagal kurias „atlygis už suteiktas paslaugas – tai tik teisė eksploatuoti paslaugą arba tokia teisė kartu su užmokesčiu“; pabrėžia, kad, siekiant užsakovams ir rangovams suteikti daugiau veikimo laisvės, viešųjų paslaugų koncesijos buvo neįtrauktos į viešųjų pirkimų direktyvas; primena, kad ir Europos Teisingumo Teismas savo sprendimuose patvirtino, jog viešųjų paslaugų koncesijoms taikomos ne šios direktyvos, bet Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo įtvirtinti bendrieji principai (diskriminacijos draudimas, vienodo požiūrio ir skaidrumo principai), taip pat kad perkančiosioms viešosioms įstaigoms turi būti leidžiama užtikrinti paslaugų teikimą taikant koncesiją, jeigu, jų manymu, tai geriau užtikrins konkrečios viešosios paslaugos teikimą, net jei su eksploatavimu susijusi rizika dėl paslaugų teikimo organizavimui taikomų viešosios teisės priemonių yra labai ribota ir jei perkančioji institucija perkeltų koncesininkui visą jai tenkančią riziką (2009 m. rugsėjo 10 d. sprendimas byloje C-206/09);
Aplinką tausojantys viešieji pirkimai
28. atkreipia dėmesį į didelę viešųjų pirkimų svarbą klimato ir aplinkos apsaugai, energijos vartojimo veiksmingumui, naujovėms ir konkurencijos skatinimui ir patvirtina, kad viešąsias institucijas reikėtų padrąsinti ir joms padėti taikyti ekologinius, socialinius ir kitus kriterijus rengiant viešųjų pirkimų procedūras; džiaugiasi praktine pagalba, kuri padeda įstaigoms ir kitoms viešosioms institucijoms rengiant tvarumą skatinančius viešuosius pirkimus; ragina Komisiją įvertinti galimybę naudoti aplinką tausojančius viešuosius pirkimus kaip tvaraus vystymosi skatinimo priemonę;
29. pakartoja ankstesnį savo raginimą, paskelbtą savo 2009 m. vasario mėn. pranešime, Komisijai parengti ikiprekybinių viešųjų pirkimų vadovą, kuriame būtų pateikta praktinių rizikos dalijimosi atsižvelgiant į rinkos sąlygas pavyzdžių; be to, mano, kad intelektinės nuosavybės teisės turi būti suteikiamos ikiprekybiniuose viešuosiuose pirkimuose dalyvaujančioms bendrovėms, nes tai skatintų valdžios institucijų tarpusavio supratimą, taip pat skatintų tiekėjus dalyvauti ikiprekybinių viešųjų pirkimų procedūrose;
Praktinė pagalba: duomenų bazės ir mokymo kursai
30. skatina kaupti nuolat atnaujinamą valdžios institucijoms prieinamą standartų (taip pat susijusių su aplinkos ir socialiniais kriterijais) duomenų bazę, siekiant užtikrinti, kad perkančiosios organizacijos turėtų tinkamas gaires ir aiškių taisyklių rinkinį, kad rengdamos konkursų pasiūlymus remdamosi jomis galėtų lengvai įvertinti, ar jie atitinka konkretų standartą; tikisi, kad į šį procesą bus visiškai įtrauktos valstybės narės ir visi suinteresuotieji subjektai; atkreipia dėmesį, kad šio iš apačios inicijuojamo proceso metu turėtų būti atsižvelgta į dažnai vietos, regionų ir nacionaliniu lygmenimis sukauptą vertingą patirtį ir mokslo žinias; be to, atkreipia dėmesį į neigiamus suskaidytos rinkos padarinius esant dideliam skaičiui įvairių regioninių, nacionalinių, Europos Sąjungos ir tarptautinių ženklinimo sistemų, kurios ypač dažnos naujovių ir mokslinių tyrimų srityje;
31. atkreipia dėmesį į svarbą viešųjų pirkimų standartų, kurie gali padėti perkančiosioms organizacijoms pasiekti jų tikslus, t. y. sudaryti joms galimybių naudoti išbandytus ir patikrintus procesus prekėms ir paslaugoms įsigyti, rengti mažiausiai sąnaudų reikalaujančius konkursus, taip pat užtikrinti, kad viešieji pirkimai atitiktų kitus politikos tikslus, pvz., dėl tvarumo arba pirkimo iš mažųjų įmonių;
32. pripažįsta, kad siekiant įveikti tam tikrą su viešųjų pirkimų rinka susijusią painiavą būtini mokymai bei valdžios institucijų ir Komisijos keitimasis patirtimi; vis dėlto yra susirūpinęs, kad sumažinus valstybių biudžetus tokioms iniciatyvoms gali kilti pavojus; dėl to ragina valstybes nares ir Komisiją pasinaudoti turimais ištekliais ir joms prieinamais mechanizmais, pvz., tarpusavio vertinimo metodika (apibrėžta Paslaugų direktyvoje), siekiant skatinti, kad mažos vieno regiono viešųjų pirkimų ekspertų grupės atliktų kito ES regiono veiklos vertinimą; tai galėtų padėti stiprinti pasitikėjimą ir kaupti gerąją patirtį skirtingose valstybėse narėse;
33. ragina Komisiją ir valstybes nares rengti mokymus ir informuotumo didinimo kampanijas, skirtas vietos valdžios institucijoms bei politikos kūrėjams, ir įtraukti kitus suinteresuotuosius subjektus, visų pirma socialines paslaugas teikiančias organizacijas;
Regionų vystymasis
34. pabrėžia, kad, kaip nuolat teigiama Audito Rūmų parengtose metinėse ES biudžeto įgyvendinimo ataskaitose, taip pat paskutinėje 2008 m. finansinių metų metinėje ataskaitoje, ES viešojo pirkimo taisyklių nesilaikymas – viena iš dviejų svarbiausių priežasčių, kodėl daromos iš struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo finansuojamų Europos projektų įgyvendinimo klaidos ir pažeidimai; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad pažeidimus dažnai lemia netinkamas ES taisyklių perkėlimas į nacionalinę teisę ir valstybių narių taikomų taisyklių skirtumai; ragina Komisiją ir valstybes nares bendradarbiaujant su regionų ir vietos valdžios institucijomis peržiūrėti įvairias viešojo pirkimo taisykles, siekiant šias taisykles sujungti, supaprastinti visą viešojo pirkimo teisinę tvarką, kad, visų pirma, būtų sumažinta klaidų rizika bei užtikrinta, kad struktūrinių fondų lėšos būtų naudojamos veiksmingiau;
35. mano, kad pernelyg didelę naštą gali užkrauti ne tik sąnaudos ir sudėtingumas, bet ir laikas, kurio reikia norint baigti viešojo pirkimo procedūrą, taip pat ir grėsmė teisinio proceso, kuriam būdingos ilgos apeliacijos procedūros, kurias vykdyti trukdo įvairūs subjektai; taigi pritaria tam, kad atkūrimo plane numatyta galimybė būtent 2009 ir 2010 m. svarbiems viešiesiems projektams taikyti viešojo pirkimo direktyvose nustatytas pagreitintas procedūras; ragina valstybes nares pasinaudoti procedūra ir padėti vietos ir regionų valdžios institucijoms įgyvendinti ir taikyti šias procedūras, kiekvienu atveju vadovaujantis standartinėmis viešojo pirkimo taisyklėmis ir normomis;
36. ragina Komisiją išnagrinėti galimybę toliau (net ir po 2010 m.) taikyti pagreitintas procedūras, susijusias su struktūriniais fondais, ir pratęsti laikiną ribų padidinimą siekiant konkretaus tikslo – paspartinti investicijas;
Tarptautinė prekyba
37. pažymi, kad vidaus rinka ir tarptautinės rinkos tampa vis labiau tarpusavyje susijusios; atsižvelgdamas į tai, mano, kad ES vidaus rinkos teisės aktų leidėjai ir ES derybininkai tarptautinės prekybos srityje vykdydami savo veiklą neturėtų pamiršti apie galimą jų veiklos abipusį poveikį ir kad jiems derėtų laikytis nuoseklios politikos, kuri turėtų būti visada nukreipta į ES vertybių, pvz., skaidrumo, principinio nusistatymo prieš korupciją, socialinių ir žmogaus teisių stiprinimo, rėmimą vykdant viešųjų pirkimų politiką; ragina Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetą ir Tarptautinės prekybos komitetą rengti bendrus informacinius posėdžius siekiant skatinti teigiamą sąveiką ;
38. pabrėžia, kad patikima valdžios sektoriaus viešųjų pirkimų sistema – išankstinė sąžiningos ir laisvos, konkurenciją skatinančios rinkos sąlyga, be to, ji palengvina kovą su korupcija;
39. atsižvelgdamas į Europos Sąjungos prisiimtus tarptautinių viešųjų pirkimų srities įsipareigojimus, taip pat pabrėžia, kad svarbu stiprinti antikorupcines šios srities sistemas, ir atkreipia dėmesį į tai, kad pastangas reikia sutelkti į viešųjų lėšų naudojimo skaidrumo ir sąžiningumo užtikrinimą;
40. ragina Komisiją įvertinti galimybę į viešųjų pirkimų susitarimus, kurie sudaromi su tarptautiniais partneriais, įtraukti nuostatas, pagal kurias būtų reikalaujama laikytis pagrindinių žmogaus teisių įsipareigojimų, numatytų konvencijose ir tarptautiniuose susitarimuose;
o
o o
41. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.
