Europos Parlamentas remia kovą su sunkiais tarptautiniais nusikaltimais
Teisminis bendradarbiavimas
2006-11-29 - 17:21
Tarptautiniai nusikaltimai negali likti nebaudžiami
Kova su sunkių tarptautinių nusikaltimų nebaudžiamumu pastaraisiais metais gerokai pasistūmėjo. Tarp šių nusikaltimų – genocidas, nusikaltimai žmoniškumui, karo nusikaltimai ir kankinimas. Deja, aukoms tebelaukiant teisingumo daugelis įtariamųjų vis dar slepiasi ES šalyse. Tarptautiniai mechanizmai turi savo ribas, todėl būtina užkaišyti likusias teisines spragas.
EP Piliečių laisvių komiteto ir Žmogaus teisių pakomitečio lapkričio 20-21 d. Briuselyje organizuotoje konferencijoje aptartos bendro ES požiūrio į sunkius tarptautinius nusikaltimus galimybė. Europarlamentarai diskutavo su valstybinių institucijų atstovais, ekspertais, teisėjais, prokurorais, akademikais ir NVO atstovais.
Tarptautinis bendradarbiavimas ir universali jurisdikcija
Konferencijos dalyviai ragino vykdyti aktyvesnį ES institucijų, tarptautinės bendruomenės bei Tarptautinio baudžiamojo teismo bendradarbiavimą tiriant ir persekiojant sunkių tarptautinių nusikaltimų vykdytojus. Ruandos genocido ir Balkanų etninio valymo nusikaltimams tirti įkurti laikinieji tribunolai tebebando atstatyti teisingumą. Panašaus pobūdžio teismai įkurti Siera Leonėje ir Kambodžoje.
Universali jurisdikcija gali būti taikoma už užsieniečių užsienyje padarytus sunkiausius tarptautinio pobūdžio nusikaltimus. Ji reiškia, jog vienos valstybės teismas gali teisti kitos valstybės pilietį dėl trečiojoje šalyje padarytų tarptautinio pobūdžio nusikaltimų.
Universalią jurisdikciją įteisina tarptautinės sutartys, tokios kaip Europos konvencija prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą, Ženevos konvencijos. Pastaruoju metu Vakarų Europoje didėja bylų, iškeltų remiantis universalia jurisdikcija, skaičius. Kai kuriose ES valstybėse universali jurisdikcija palaipsniui tampa baudžiamosios teisės sistemos dalimi, tačiau ir toliau trūksta informacijos apie jos taikymą ir praktinį bylų tyrimą skirtingose šalyse.
Išliekančios kliūtys ir tolimesni žingsniai
Tirti kitose valstybėse užsieniečių padarytus nusikaltimus, kurių aukos ir liudininkai yra užsieniečiai nėra paprasta. Kiekviena tokia byla gali užsitęsti ir kelti vis naujus teisinius klausimus. Tardytojai ir prokurorai gali nepakankami suvokti istorinį ir politinį nusikaltimų kontekstą bei atitinkamas tarptautinės teisės nuostatas. Be to, gali būti sudėtinga surinkti liudininkus, o valstybė, kurioje įvykdyti nusikaltimai, gali atsisakyti bendradarbiauti. Visuomet išlieka universalios jurisdikcijos politizavimo rizika, o prieš užsienio valstybių pareigūnus nukreipti teismo procesai gali sugadinti šalies, kurios teismas nagrinėja bylą, santykius su kita valstybe.
Pasak kalbėjusių, būtina sumažinti kliūtis universaliai jurisdikcijai. Svarbu geriau išnaudoti egzistuojančius mechanizmus, suderinti teisines bazes, sukurti vieningus teisinius metmenis, atitinkamai apmokyti tardytojus. 2002 m. Tarybos sprendimas sukurti „kontaktinių taškų“, atsakingų už keitimąsi informacija apie tarptautinius nusiklastimus vykdžiusius asmenis, tinklą buvo pirmasis žingsnis stiprinant kovą su nebaudžiamumu. Pasak konferencijai pirmininkavusios liberalės demokratės Saros Ludford, vykdžiusiųjų tarptautinius nusikaltimus nesustabdo valstybių sienos, todėl privalome neleisti jiems išvengti atsakomybės paprasčiausiai pabėgus iš šalies, kurioje buvo įvykdytas nusikaltimas.
20061122STO00182 Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas Žmogaus teisių pakomitetis Tarptautinis baudžiamasis teismas (anglų k.)
LT
1
PHOTO
20061122PHT00186.jpg
LT
2
LINK
/activities/expert/committees/presentation.do?committee=1248&language=LT
LT
3
LINK
/activities/expert/committees/presentation.do?committee=1302&language=LT
LT
4
LINK
http://www.icc-cpi.int/home.html&l=en
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
