GALUTINIS
A6-0125/2007
2007 4 3
***I
PRANEŠIMAS
dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
(COM(2006)0397 – C6‑0243/2006 – 2006/0129(COD))
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas
Pranešėja:
Anne Laperrouze
PE 378.719v02-00
Procedūrų sutartiniai ženklai
* Konsultavimosi procedūra balsavusių narių balsų dauguma
**I Bendradarbiavimo procedūra (pirmasis svarstymas) balsavusių narių balsų dauguma
**II Bendradarbiavimo procedūra (antrasis svarstymas) balsavusių narių balsų dauguma pritariama bendrajai pozicijai visų Parlamento narių balsų dauguma atmetama arba taisoma bendroji pozicija
*** Pritarimo procedūra visų Parlamento narių balsų dauguma, išskyrus EB sutarties 105, 107, 161 ir 300 straipsniuose bei ES sutarties 7 straipsnyje numatytus atvejus
***I Bendro sprendimo procedūra (pirmasis svarstymas) balsavusių narių balsų dauguma
***II Bendro sprendimo procedūra (antrasis svarstymas) balsavusių narių balsų dauguma pritariama bendrajai pozicijai visų Parlamento narių balsų dauguma atmetama arba taisoma bendroji pozicija
***III Bendro sprendimo procedūra (trečiasis svarstymas) balsavusių narių balsų dauguma pritariama bendram tekstui
(Procedūra pasirenkama atsižvelgiant į Komisijos pasiūlytą teisinį pagrindą.)
Teisės akto pakeitimai
Parlamento pakeitimų tekstas paryškinamas pusjuodžiu kursyvu. Paryškinimas paprastu kursyvu parodo atitinkamiems skyriams tas teisės akto projekto vietas, kurias siūloma taisyti rengiant galutinį tekstą (pvz., tekste tam tikra kalba paliktas akivaizdžias klaidas ar praleistas vietas). Pasiūlytiems tokio pobūdžio pataisymams reikalingas atitinkamų skyrių sutikimas.
TURINYS
EUROPOS PARLAMENTO TEISĖKŪROS REZOLIUCIJOS PROJEKTAS...........................6
AIŠKINAMOJI DALIS............................................................................................................44
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto NUOMONĖ.........46
Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto NUOMONĖ...........................................57
Žuvininkystės komiteto NUOMONĖ........................................................................70
PROCEDŪRA...........................................................................................................................76
EUROPOS PARLAMENTO TEISĖKŪROS REZOLIUCIJOS PROJEKTAS
dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
( COM(2006)0397 – C6‑0243/2006 – 2006/0129(COD) )
(Bendro sprendimo procedūra: pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai ( COM(2006)0397 )
Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje. ,
– atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 175 straipsnio 1 dalį, pagal kuriuos Komisija jam pateikė pasiūlymą ( C6‑0243/2006 ),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą ir Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto, Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto bei Žuvininkystės komiteto nuomones ( A6‑0125/2007 ),
1. pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2. ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji savo pasiūlymą ketina keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3. paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
Komisijos siūlomas tekstas
Parlamento pakeitimai
Pakeitimą pateikė Thomas Ulmer
Pakeitimas 1
1 konstatuojamoji dalis
(1) Paviršinio vandens cheminė tarša kelia pavojų vandeniui: jos padariniais gali būti ūmus ir nuolatinis vandens organizmų toksiškumas, kaupimasis ekosistemoje ir buveinių bei biologinės įvairovės nykimas, taip pat pavojai žmonių sveikatai.
(1) Paviršinio vandens cheminė tarša kelia pavojų vandeniui: jos padariniais gali būti ūmus ir nuolatinis vandens organizmų toksiškumas, kaupimasis ekosistemoje ir buveinių bei biologinės įvairovės nykimas, taip pat pavojai žmonių sveikatai. Tarša visų pirma turėtų būti nustatoma ir su ja turėtų būti kuo veiksmingiau ekonominiu ir aplinkos aspektais kovojama teršalų susidarymo vietoje.
Pagrindimas
Ši konstatuojamoji dalis panaši į Vandens pagrindų direktyvos 11 konstatuojamąją dalį, ir joje minimas poreikis kontroliuoti taršą teršalų susidarymo vietoje, taikant principą „teršėjas moka“, atsargumo ir prevencijos principus.
Pakeitimas
2
1A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(1a) Pagal EB sutarties 174 straipsnį Bendrijos aplinkos apsaugos politika grindžiama atsargumo ir prevencijos principais, taip pat principu, pagal kurį žala aplinkai pirmiausia turi būti atitaisoma ten, kur yra jos šaltinis, ir principu, pagal kurį žalą turi atlyginti teršėjas.
Pakeitimas
3
1b konstatuojamoji dalis (nauja)
(1b) Siekiant užtikrinti gerą vandens kokybę, būtinas tinkamai vykdomas nedidelio masto ekologinis ūkininkavimas.
Pakeitimas
4
2 a konstatuojamoji dalis (nauja)
(2a) Remdamosi Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 1 ir 8 dalimis, valstybės narės turėtų įgyvendinti reikiamas priemones siekdamos, kad laipsniškai mažėtų tarša prioritetinėmis medžiagomis ir būtų nutrauktas arba palaipsniui panaikintas prioritetinių pavojingų medžiagų išmetimas, išleidimas ar nuotėkiai.
Pagrindimas
Siekiama paaiškinti, kad pasiūlymas yra Vandens pagrindų direktyvos antrinė direktyva, ir todėl, kaip ir Vandens pagrindų direktyvoje, iš valstybių narių neturėtų būti reikalaujama pasiūlymo tikslams pasiekti imtis neproporcingai brangių arba techniniu požiūriu neįmanomų priemonių.
Pakeitimas
5
4 konstatuojamoji dalis
(4) Nuo 2000 m. buvo priimta daug Bendrijos teisės aktų, kuriuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnį nustatomos taršos kontrolės priemonės atskiroms prioritetinėms medžiagoms. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių patenka į kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų taikymo sritį. Todėl, pirmiausia turėtų būti įgyvendinami ir persvarstomi galiojantys teisės aktai, o ne nustatomos naujos kontrolės priemonės, kad būtų išvengta galiojančių priemonių dubliavimo.
(4) Nuo 2000 m. buvo priimta daug Bendrijos teisės aktų, kuriuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnį nustatomos taršos kontrolės priemonės atskiroms prioritetinėms medžiagoms. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių patenka į kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų taikymo sritį. Todėl trumpu laikotarpiu pirmiausia turėtų būti įgyvendinami ir persvarstomi galiojantys teisės aktai, o ne nustatomos naujos kontrolės priemonės, kad būtų išvengta galiojančių priemonių dubliavimo. Vis dėlto, perdavus valstybių narių pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnį parengtus upių baseino valdymo planus, įskaitant pagal šios direktyvos 11 straipsnį parengtą priemonių programą, Komisija turėtų įvertinti, ar, įgyvendinus ir persvarsčius esamas priemones, Direktyvos 2000/60/EB tikslai pasiekti galutinai ir ar remiantis šia direktyva reikia imtis specialiųjų priemonių.
Jeigu laikytis aplinkos kokybės standartų galima tik apribojant atskirų medžiagų naudojimą arba uždraudžiant jas naudoti, šios priemonės turi būti įgyvendinamos esamais arba naujais Bendrijos teisės aktais, ypač remiantis 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančiu Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiančiu Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinančiu Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB.
Pagrindimas
Komisija nusprendė nekreipti dėmesio į Vandens pagrindų direktyvoje nustatytas pareigas iki 2003 m. pabaigos pateikti pasiūlymų dėl teršalų išmetimo kontrolės priemonių. Galbūt kitomis Bendrijos priemonėmis ir galima pasiekti tą patį tikslą, bet remiantis valstybių narių pateiktomis priemonių programomis reikia įvertinti, ar kituose teisės aktuose įtvirtintos priemonės yra pakankamos Vandens pagrindų direktyvos tikslams pasiekti.
Siekiant užtikrinti vienodas konkurencines sąlygas įvairiose vietovėse statyti gamyklas ir dėl priežasčių, susijusių su kompetencija, teisinius apribojimus arba draudimus naudoti tam tikras konkrečias chemines medžiagas galima pradėti taikyti tik Bendrijos teisės lygmeniu. Tais atvejais, kai tarša patenka į vandenį iš pasklidųjų taršos šaltinių, neįmanoma užtikrinti aplinkos kokybės standartų laikymosi nacionalinėmis kontrolės priemonėmis.
Pakeitimas
6
4a konstatuojamoji dalis (nauja)
(4a) Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 2 dalyje ir VI priedo B dalyje numatomas nebaigtinis papildomų priemonių, kurias valstybės narės gali įtraukti į priemonių programą, sąrašas, kurį inter alia sudaro:
– teisinės priemonės,
– administracinės priemonės ir
– derybomis pasiekti aplinkos apsaugos susitarimai.
Pagrindimas
Turėtų būti paminėta, kad dažno standartų viršijimo problemą galima spręsti ne tik teisinėmis priemonėmis, bet ir Vandens pagrindų direktyvos (2000/60/EB) 11 straipsnio 4 dalyje bei VI priedo B dalyje apibrėžtomis papildomomis priemonėmis, nes savanoriškos skatinamosios priemonės dažnai veiksmingesnės už griežtas teisines. Tai padės padidinti bendrą pritarimą šiai direktyvai ir apskritai aplinkos apsaugos teisės aktams.
Pakeitimas 7
5 konstatuojamoji dalis
(5) Dėl prioritetinių medžiagų, išmetamų iš sutelktųjų ir pasklidųjų taršos šaltinių, kontrolės, nurodytos Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 ir 8 dalyse, valstybėms narėms būtų ekonomiškiau ir proporcingiau prireikus papildomai greta kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo į priemonių programą, kuri turi būti parengta kiekvienam upių baseinui pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnį, įtraukti atitinkamas kontrolės priemones.
(5) Dėl prioritetinių medžiagų, išmetamų iš sutelktųjų ir pasklidųjų taršos šaltinių, kontrolės, nurodytos Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 ir 8 dalyse, valstybės narės prireikus papildomai greta kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo į priemonių programą, kuri turi būti parengta kiekvienam upių baseinui pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnį, privalo įtraukti atitinkamas kontrolės priemones, tam tikrais atvejais taikydamos 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvos 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės 10 straipsnio nuostatas 1 .
Siekiant vidaus rinkoje išsaugoti vienodas konkurencijos sąlygas, nustatant prioritetinių medžiagų sutelktųjų šaltinių ribojimo priemones visada remiamasi Direktyvoje 96/61/EB įtvirtintu geriausių turimų technologijų principu.
1 OL L 257, 1996 10 10, p. 26.
Pagrindimas
Sutelktiesiems šaltiniams valstybių narių taikomos priemonės daro poveikį vietovių, kuriose įsteigtos įmonės, konkurencingumui ir todėl turi būti orientuojamos į visoje Europoje vienodus standartus. Priėmus Direktyvą 96/61/EB buvo įvestas visoje Europoje vienodas pramoninėms vietovėms taikomas standartas. Be to, Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnyje įtvirtintuose bendruosiuose principuose numatytos Bendrijos priemonės teršalų išmetimui mažinti. Šiuo pakeitimu siekiama nesusilpninti Vandens pagrindų direktyvos 10 straipsnio reikalavimo, pagal kurį būtinos griežtesnės išmetamų teršalų kontrolės priemonės, remiantis geriausiais prieinamais metodais, kai reikia atitikti aplinkos kokybes standartus.
Šiuo pakeitimu aiškiau išdėstoma, kad valstybės narės turi taikyti taršos integruotos prevencijos ir kontrolės direktyvos reikalavimą, pagal kurį būtinos griežtesnės išmetamų teršalų kontrolės priemonės, remiantis geriausiais prieinamais metodais, kai reikia atitikti aplinkos kokybes standartus.
Pakeitimas
8
5A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(5a) Jei vandens ūkio tvarkybai įtakos turinčio klausimo negali išspręsti pati valstybė narė, ta valstybė narė apie tai gali pranešti Komisijai pagal Direktyvos 2000/60/EB 12 straipsnį. Valstybė narė apie tokį klausimą turėtų galėti pranešti ir tada, kai atrodo, jog Bendrijos priemonės būtų ekonomiškai efektyvesnės ar tinkamesnės. Tokiu atveju Komisija turėtų pradėti informacijos mainus su visomis valstybėmis narėmis ir, jei pasirodo, kad būtų tinkamiau imtis veiksmų Bendrijos mastu, Komisija turėtų paskelbti pranešimą ir pasiūlyti priemonių.
Pakeitimas
9
5A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(5a) Kadangi dar nėra visiškai priimta ir taikoma dauguma kitų Bendrijos teisės aktų, sunku nustatyti, ar šios politikos įgyvendinimas leis pasiekti Vandens pagrindų direktyvos tikslus ir ar reikės imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu. Taigi reikėtų oficialiai įvertinti visų Bendrijos teisės aktų, tiesiogiai arba netiesiogiai prisidedančių prie vandens kokybės gerinimo, nuoseklumą ir veiksmingumą.
Pakeitimas
10
6 konstatuojamoji dalis
(6) 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 2455/2001/EB, nustatančiame prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje sąrašą ir papildančiame Direktyvą 2000/60/EB, nustatomas pirmasis prioritetinių 33 medžiagų arba medžiagų grupių, kurių atžvilgiu reikia pirmiausia imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu, sąrašas. Kai kurios iš šių prioritetinių medžiagų nustatomos kaip prioritetinės pavojingos medžiagos, kurių išmetimas, išleidimas ir nuotėkiai palaipsniui panaikinami arba nutraukiami. Kai kurios medžiagos buvo peržiūrimos ir turėtų būti klasifikuojamos.
(6) 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 2455/2001/EB, nustatančiame prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje sąrašą ir papildančiame Direktyvą 2000/60/EB, nustatomas pirmasis prioritetinių 33 medžiagų arba medžiagų grupių, kurių atžvilgiu reikia pirmiausia imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu, sąrašas. Kai kurios iš šių prioritetinių medžiagų nustatomos kaip prioritetinės pavojingos medžiagos, kurių išmetimas, išleidimas ir nuotėkiai palaipsniui panaikinami arba nutraukiami. Gamtoje pasitaikančių medžiagų nuotėkių arba dėl gamtos procesų atsirandančių nuotėkių atveju palaipsniui panaikinti išmetimą, išleidimą ir nuotėkius iš visų galimų šaltinių yra neįmanoma. Kai kurios medžiagos buvo peržiūrimos ir turėtų būti klasifikuojamos. Siekiant Direktyvos 2000/60/EB tikslų, į prioritetinių medžiagų sąrašą turėtų būti įtraukta ir daugiau medžiagų.
Pagrindimas
Svarbu neprisiimti neįgyvendinamų įsipareigojimų. Kai kurių gamtoje pasitaikančių medžiagų atveju visiškai panaikinti išmetimo neįmanoma.
Jau iš pačios Vandens pagrindų direktyvos 16 straipsnio 8 dalies, kurioje nurodomas „pirmasis“ prioritetinių medžiagų sąrašas, ir Sprendimo 2455/2001/EB, kuriame raginama į sąrašą įtraukti vis daugiau medžiagų, aišku, kad „pirmasis“ sąrašas – tik pradžia ir kad siekiant Vandens pagrindų direktyvos tikslų į sąrašą reikia įtraukti daugiau medžiagų.
Pakeitimas
11
6a konstatuojamoji dalis (nauja)
(6a) Gamtoje pasitaikančių medžiagų, pvz., kadmio, gyvsidabrio ir poliaromatinių angliavandenilių nuotėkių arba dėl gamtos procesų atsirandančių nuotėkių atveju neįmanoma palaipsniui panaikinti išmetimo, išleidimo ir nuotėkių iš visų galimų šaltinių.
Pagrindimas
Sprendime 2455/2001/EB, kuriuo sukuriamas prioritetinių medžiagų sąrašas, buvusios svarbios konstatuojamosios dalys nebuvo perkeltos į Vandens pagrindų direktyvą, o prioritetinių medžiagų sąraše esančios medžiagos buvo įtrauktos kaip X priedas. Parlamento siūlomoje papildomoje konstatuojamojoje dalyje perteikiamas tikrasis sprendimo konstatuojamosios dalies tikslas ir šis ketinimas galutinai įgyvendinamas.
Pakeitimas
12
7 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(7) Bendrijos interesų požiūriu ir siekiant veiksmingesnio paviršinių vandenų apsaugos reguliavimo tikslinga Bendrijos lygmeniu nustatyti AKS teršalams, klasifikuojamiems kaip prioritetinės medžiagos, o valstybėms narėms palikti prireikus nustatyti likusius teršalus reglamentuojančias taisykles nacionaliniu lygmeniu, nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos taisyklių. Nepaisant to, aštuoni teršalai, kurie patenka į 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų taikymo sritį ir priklauso medžiagų, kurių atžvilgiu gera cheminė būklė turėtų būti pasiekta iki 2015 m., grupei, nebuvo įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrašą. Tačiau įrodyta, kad šiems teršalams nustatyti bendrieji standartai yra naudingi ir tikslinga jų standartų reguliavimą išlaikyti Bendrijos lygmeniu.
(7) Bendrijos interesų požiūriu ir siekiant veiksmingesnio paviršinių vandenų apsaugos reguliavimo tikslinga Bendrijos lygmeniu nustatyti AKS teršalams, klasifikuojamiems kaip prioritetinės medžiagos, o valstybėms narėms palikti nustatyti likusius teršalus reglamentuojančias taisykles nacionaliniu lygmeniu, nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos taisyklių. Nepaisant to, aštuoni teršalai, kurie patenka į 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų taikymo sritį ir priklauso medžiagų, kurių atžvilgiu gera cheminė būklė turėtų būti pasiekta iki 2015 m., grupei, nebuvo įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrašą. Tačiau įrodyta, kad šiems teršalams nustatyti bendrieji standartai yra naudingi ir tikslinga jų standartų reguliavimą išlaikyti Bendrijos lygmeniu.
Pakeitimas
13
7A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(7a) Kai kurios medžiagos, randamos paviršiniuose vandenyse, bet neįtrauktos į vandens politikos aplinkos kokybės standartų sąrašą, yra ypač kenksmingos žuvims. Šios medžiagos yra: polichlorinti bifenilai (PCB), dioksinai, tetrabromobifenolis (TBBP-A). Komisija, jei būtina, pateikia pasiūlymus, skirtus aplinkos kokybės standartams vandens politikos srityje patvirtinti, kurie būtų taikomi ir minėtosioms medžiagoms.
Pagrindimas
PCB, dioksinai, PFOS (perfluoroktano sulfonatai) ir tetrabromobisfenolis ypač kenkia aplinkai ir turėtų būti įtraukti į sąrašą medžiagų, kurioms taikomi aplinkos kokybės standartai.
Pakeitimas
14
9 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(9) Vandenį gali veikti cheminė tarša ir trumpą, ir ilgą laiką, todėl nustatant AKS kaip pagrindas turėtų būti naudojami ir ūmaus, ir nuolatinio poveikio duomenys. Siekiant užtikrinti tinkamą vandens ir žmonių sveikatos apsaugą, turėtų būti nustatyti vidutiniai metiniai kokybės standartai tokiu lygmeniu, kad būtų užtikrinta apsauga nuo ilgalaikio poveikio, ir didžiausios leistinos koncentracijos, kad būtų užtikrinta apsauga nuo trumpalaikio poveikio.
(9) Vandenį gali veikti cheminė tarša ir trumpą, ir ilgą laiką, todėl nustatant AKS kaip pagrindas turėtų būti naudojami ir ūmaus, ir nuolatinio poveikio duomenys. Siekiant užtikrinti tinkamą vandens ir žmonių sveikatos apsaugą, turėtų būti nustatyti vidutiniai metiniai kokybės standartai tokiu lygmeniu, kad būtų užtikrinta apsauga nuo ilgalaikio poveikio, ir didžiausios leistinos koncentracijos, kad būtų užtikrinta apsauga nuo trumpalaikio poveikio. Reikėtų pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnyje numatytus bendruosius principus suderinti didžiausios leistinos koncentracijos taikymą, ypač nuokrypių traktavimą ir išmetimo kontrolės nustatymą.
Pagrindimas
Didžiausia leistina koncentracija dėl nuokrypių būna taikoma šališkai. Jai nėra taikomi jokie laikotarpiai ir savo pobūdžiu ji yra atskira. Taigi bet koks bandymas įvertinti ar numatyti tokias vertes, o tai būtina taikant išmetimo leidimų tvarką, bus itin šališkas. Siekiant sudaryti vienodas veiklos sąlygas, reikia nustatyti suderintas šių klausimų sprendimo taisykles.
Pakeitimas
15
10 konstatuojamoji dalis
(10) Kadangi Bendrijos lygmeniu nėra išsamios ir patikimos informacijos apie prioritetinių medžiagų koncentracijas biotoje ir nuosėdose bei atsižvelgiant į tai, kad informacijos apie paviršinį vandenį užtenka, siekiant užtikrinti visapusę apsaugą ir veiksmingą taršos kontrolę, šiame etape AKS vertės turėtų būti nustatomos tik paviršiniam vandeniui. Tačiau heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir gyvsidabrio atžvilgiu negalima užtikrinti apsaugos nuo netiesioginio poveikio ir antrinio apsinuodijimo, tik nustatant paviršiniam vandeniui skirtus AKS Bendrijos lygmeniu. Todėl tokiais atvejais AKS turėtų būti nustatyti ir biotai. Kad valstybėms narėms būtų suteikta lankstumo veikti pagal savo monitoringo strategiją, jos turėtų galėti arba stebėti šiuos AKS ir tikrinti atitiktį jiems biotoje, arba paversti juos į paviršiniam vandeniui skirtus AKS. Be to, valstybėms narėms paliekama nustatyti AKS nuosėdoms arba biotai, jeigu tai būtina ir tikslinga siekiant laikytis Bendrijos lygmeniu nustatytų AKS. Be to, kadangi nuosėdos ir biota išlieka svarbios matricos valstybėms narėms stebėti tam tikras medžiagas, kad būtų įvertintas ilgalaikis žmonių veiklos poveikis ir tendencijos, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad esamas biotos ir nuosėdų taršos lygis nedidės.
(10) Kadangi Bendrijos lygmeniu nėra išsamios ir patikimos informacijos apie prioritetinių medžiagų koncentracijas biotoje ir nuosėdose bei atsižvelgiant į tai, kad informacijos apie paviršinį vandenį užtenka, siekiant užtikrinti visapusę apsaugą ir veiksmingą taršos kontrolę, šiame etape AKS vertės turėtų būti nustatomos tik paviršiniam vandeniui. Tačiau heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir gyvsidabrio atžvilgiu negalima užtikrinti apsaugos nuo netiesioginio poveikio ir antrinio apsinuodijimo, tik nustatant paviršiniam vandeniui skirtus AKS Bendrijos lygmeniu. Todėl tokiais atvejais AKS turėtų būti nustatyti ir biotai. Kad valstybėms narėms būtų suteikta lankstumo veikti pagal savo monitoringo strategiją, jos turėtų galėti arba stebėti šiuos AKS ir tikrinti atitiktį jiems biotoje, arba paversti juos į paviršiniam vandeniui skirtus AKS. Be to, valstybėms narėms paliekama nustatyti AKS nuosėdoms arba biotai, jeigu tai būtina ir tikslinga siekiant laikytis Bendrijos lygmeniu nustatytų AKS. Be to, kadangi nuosėdos ir biota išlieka svarbios matricos valstybėms narėms stebėti tam tikras medžiagas, kad būtų įvertintas ilgalaikis žmonių veiklos poveikis ir tendencijos, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad esamas biotos ir nuosėdų taršos lygis nedidės. Kad galėtų tai padaryti, valstybės narės turėtų stebėti prioritetines medžiagas biotoje ir nuosėdose ir pranešti rezultatus Komisijai. Remdamasi valstybių narių pateikta informacija ir Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 7 dalimi, Komisija turėtų pasiūlyti AKS biotai ir nuosėdoms.
Pagrindimas
Valstybių narių pareiga užtikrinti, kad esamas kiekis biotoje ir nuosėdose nedidėtų, bus tušti žodžiai, jeigu nebus konkrečios stebėjimo pareigos. Valstybės narės turėtų stebėti biotą ir nuosėdas, o tai, kaip raginama Vandens pagrindų direktyvoje, turėtų būti Bendrijos veiksmų pagrindas kokybės standartų srityje.
Pakeitimas
16
11A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(11a) Švinas, esantis žuvininkystės įrangoje, naudojamoje laisvalaikio ar profesionalioje žvejyboje, teršia vandenį. Siekiant, kad būtų sumažintas švino kiekis žuvininkystės vandens telkiniuose, valstybės narės turi skatinti žuvininkystės sektorių pakeisti šviną kitomis mažiau pavojingomis medžiagomis.
Pakeitimas
17
11B KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(11b) PCB ir dioksinai sudaro dvi nuodingųjų medžiagų grupes, kurios yra patvarios ir biologiškai besikaupiančios. Abi šios grupės kelia pakankamą grėsmę žmonių sveikatai ir aplinkai ir daro ypač neigiamą poveikį vandens organizmams, t. y. kenkia žuvininkystės sektoriaus gyvybingumui. Be to, Komisija ne kartą pabrėžė, kad šias medžiagas būtina įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrąšą. Taigi šioje direktyvoje būtina numatyti, kad ateityje minėtosios medžiagos būtų įtrauktos į prioritetinių medžiagų sąrašą.
Pakeitimas
18
18 a konstatuojamoji dalis (nauja)
(18a) Reglamente (EB) Nr. 1907/2006 numatytas svarstymas, skirtas patvarių, biologiškai besikaupiančių ir toksiškų medžiagų nustatymo kriterijų tinkamumui įvertinti. Komisija turėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 2000/60/EB X priedą, kai tik bus pataisyti Reglamente (EB) Nr. 1907/2006 numatyti kriterijai.
Pagrindimas
Nustatyta, kad patvarių, biologiškai besikaupiančių ir toksiškų medžiagų nustatymo kriterijai pagal REACH reglamentą yra nepakankami. Jie tokie griežti, kad beveik nebuvo nustatyta patvarių, biologiškai besikaupiančių ir toksiškų medžiagų. Deja, tie patys kriterijai buvo taikomi dar kartą svarstant Direktyvos 2000/60/EB X priedą. Kai tik bus pataisyti minėtieji kriterijai pagal REACH reglamentą, Komisija turėtų dar kartą svarstyti X priedą.
Pakeitimas
19
22A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(22a) Pagal Sutarties 174 straipsnį ir Direktyvoje 2000/60/EB įtvirtintą tokią pačią nuostatą Bendrija, rengdama savo aplinkos politiką, privalo atsižvelgti į turimus mokslinius ir techninius duomenis, aplinkos sąlygas įvairiuose Bendrijos regionuose, visos Bendrijos ekonomikos ir socialinį vystymąsi ir darnų savo regionų vystymąsi, naudą ir sąnaudas, kurios gali atsirasti, kai imamasi veiksmų ar jų nesiimama.
Pagrindimas
Reikėtų pabrėžti vietos situacijų įvairovę ne tik kalbant apie cheminę vandens būklę, bet ir tai, kad kontrolės normos ir priemonės turėtų būti grindžiamos naujausiais techniniais ir moksliniais duomenimis (Vandens politikos pagrindų direktyvos 12 konstatuojamoji dalis).
Pakeitimas
20
1 straipsnis
Šioje direktyvoje yra nustatomi aplinkos kokybės standartai prioritetinėms medžiagoms ir kai kuriems kitiems teršalams.
Šioje direktyvoje yra nustatomos vandens taršos ribojimo priemonės ir aplinkos kokybės standartai prioritetinėms medžiagoms ir kai kuriems kitiems teršalams siekiant:
a) iki 2015 m. mažinti prioritetinių medžiagų išleidimą, išmetimą ir nuotėkius ir
b) nutraukti prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimą, išmetimą ir nuotėkius
remiantis Direktyvos 2000/60/EB 1, 4 ir 16 straipsniais ir siekiant, kad viso paviršinio vandens cheminė būklė būtų gera. Taip pat siekiama užkirsti kelią toliau blogėti vandens kokybei ir kad remiantis tarptautiniais jūros apsaugos susitarimais iki 2020 m. visų gamtoje aptinkamų medžiagų koncentracijos lygis būtų artimas gamtiniam, o visų žmogaus sukurtų sintetinių medžiagų koncentracijos lygis būtų artimas nuliui.
Šioje direktyvoje numatyti tikslai traktuojami kaip Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje nurodyti tikslai.
Vadovaudamasi Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka, Komisija iki 2020 m. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos įgyvendinimo ataskaitą.
Pagrindimas
Šiuo pakeitimu aiškiau išdėstoma, kad į pasiūlymą įtrauktos taršos mažinimo ir nutraukimo priemonės.
Šis pakeitimas susijęs su galutiniais Vandens pagrindų direktyvos tikslais ir rodo, kad šia siekiama ne tik apsaugoti aplinką ir žmonių sveikatą, bet ir įgyvendinti platesnius 16 straipsnyje numatytus Vandens pagrindų direktyvos tikslus. Būtina, kad Komisija apžvelgtų, kaip įgyvendinama ši direktyva, siekdama užtikrinti, kad joje numatyti tikslai būtų įgyvendinti.
Pakeitimas
21
2 straipsnio 1 dalis
1. Valstybės narės užtikrina, kad jų paviršinių vandenų sudėtis atitiktų prioritetinėms medžiagoms skirtus aplinkos kokybės standartus, išreikštus kaip metinis vidurkis ir kaip didžiausia leistina koncentracija, kaip nustatyta I priedo A dalyje, ir teršalams nustatytus aplinkos kokybės standartus, išvardytus I priedo B dalyje.
1. Siekdamos geros paviršinio vandens telkinių cheminės būklės, pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės užtikrina, kad šių paviršinių vandens telkinių, nuosėdų ir biotos sudėtis atitiktų prioritetinėms medžiagoms skirtus aplinkos kokybės standartus, kaip nustatyta I priedo A dalyje, ir teršalams nustatytus aplinkos kokybės standartus, išvardytus I priedo B dalyje.
Pagrindimas
Šio pasiūlymo tikslas – nustatyti standartus, kad būtų gera paviršinio vandens cheminė būklė. Tačiau pasiūlyme, koks yra dabar, būtų nustatyti tikslai (susiję su visais paviršiniais vandenimis, o ne vien su paviršinio vandens telkiniais), kurių neapima pagrindų direktyva. Taigi šiuo pakeitimu siekiama užtikrinti, kad teisės aktas derėtų su pagrindų direktyvos 4 straipsniu.
Šiuo pakeitimu aiškiau išdėstoma tai, kas jau aiškiai nurodyta Vandens pagrindų direktyvos 16 straipsnio 7 dalyje, t. y. Komisija pateikia pasiūlymus dėl paviršinio vandens, nuosėdų ir biotos AKS.
Pakeitimas
22
2 straipsnio 1 dalis
Valstybės narės visada imasi reikiamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad gamyklos, išleidžiančios į vandens telkinius nuotėkas, kuriose yra prioritetinių medžiagų, naudotų geriausias turimas gamybos ir nuotėkų valymo technologijas. Šios priemonės grindžiamos Direktyvos 96/61/EB 16 straipsnio 2 dalyje numatyto keitimosi informacija rezultatais.
Pagrindimas
Laikydamosi TIPK direktyvoje (96/61/EC) nustatyto principo ir primygtinai reikalaudamos naudoti geriausias turimas technologijas, valstybės narės gali visoje Europoje vienodai imtis veiksmingų priemonių prioritetinių medžiagų išmetimui iš sutelktųjų šaltinių mažinti ir stengtis, kad tai nedarytų poveikio konkurencijai, atitiktų atsargumo principą ir „teršėjas moka“ principą.
Pakeitimas
23
2 STRAIPSNIO 1 DALIES 2A PASTRAIPA (nauja)
Valstybės narės turi pagerinti žinias ir turimus duomenis apie prioritetinių medžiagų šaltinius ir taršos būdus siekdamos nustatyti tikslingos ir veiksmingos kontrolės galimybes.
Pakeitimas
24
2 straipsnio 1a dalis (nauja)
1a. Kai vandentakis eina per daugiau nei vieną valstybę narę, reikia užtikrinti, kad būtų koordinuojamos stebėsenos programos ir valstybių narių sudaromi sąrašai, siekiant, jog nepalankesnėje padėtyje neatsidurtų vandentakių pasroviui esančios valstybės narės.
Pagrindimas
Svarbu koordinuoti per keletą valstybių narių einančių vandentakių stebėseną, kad su tarša būtų kovojama šaltinio vietoje.
Pakeitimas
25
2 straipsnio 2 dalis
2. Valstybės narės užtikrina, remdamosi vandens būklės stebėsena, atliekama pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį, kad I priedo A ir B dalyse išvardytų medžiagų koncentracijos nuosėdose ir biotoje nedidėtų.
2. Valstybės narės užtikrina, remdamosi vandens būklės stebėsena, atliekama pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį, kad I priedo A ir B dalyse išvardytų medžiagų koncentracijos vandenyje, nuosėdose ir biotoje nedidėtų.
Pagrindimas
Šiuo pakeitimu aiškiau išdėstoma, kad į pasiūlymą įtrauktos taršos mažinimo ir nutraukimo priemonės.
Pakeitimas
26
2 straipsnio 3 dalies 2 pastraipa
Siekdamos stebėti pirmoje pastraipoje išvardytų medžiagų atitiktį aplinkos kokybės standartams, valstybės narės turi arba nustatyti griežtesnį vandeniui skirtą standartą, pakeičiantį nurodytąjį I priedo A dalyje, arba nustatyti papildomą biotai skirtą standartą.
Siekdamos stebėti pirmoje pastraipoje išvardytų medžiagų atitiktį aplinkos kokybės standartams, valstybės narės turi arba nustatyti griežtesnį vandeniui skirtą standartą, pakeičiantį nurodytąjį I priedo A dalyje, arba nustatyti papildomą biotai skirtą standartą.
Kitos I priede išvardytos medžiagos gali taip pat būti stebimos nuosėdose arba biotoje, o ne vandenyje, jeigu valstybės narės mano, kad taip tinkamiau ir ekonomiškiau. Jeigu aptinkama didelė medžiagų koncentracija, ir valstybės narės mano, kad esama pavojaus, jog vandens aplinkos kokybės standartai bus pažeisti, turi būti vykdoma stebėsena vandenyje siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi vandens aplinkos kokybės standartų.
Pagrindimas
Siekiant kuo labiau užtikrinti, kad vandens aplinkoje būtų aptinkamas prioritetinių medžiagų keliamas pavojus, valstybės narės turi turėti teisę stebėti I priede išvardytas medžiagas nuosėdose arba biotoje, jeigu mano, kad taip tinkamiau ir ekonomiškiau. Vis dėlto aptikus dideles medžiagų koncentracijas turi būti atliekama papildoma stebėsena vandenyje.
Pakeitimas
27
2 straipsnio 3a dalis (nauja)
3a. Komisija ne vėliau kaip per 12 mėnesių nuo sąrašų gavimo iš valstybių narių dienos pateikia pasiūlymą dėl prioritetinių medžiagų koncentracijos nuosėdose arba biotoje kokybės standartų.
Pagrindimas
Valstybių narių pareiga užtikrinti, kad esamas kiekis biotoje ir nuosėdose nedidėtų, yra neatsiejama nuo Bendrijos veiksmų nustatant kokybės standartus, kaip numatyta Vandens pagrindų direktyvos 16 straipsnio 7 dalyje. Tinkamas laikas būtų vieni metai nuo tada, kai valstybės narės pateikia gautus duomenis apie prioritetines medžiagas nuosėdose ir biotoje.
Pakeitimas
28
2 STRAIPSNIO 3A DALIS (nauja)
3a. Valstybės narės privalo laikytis 1998 m. lapkričio 3 d. Tarybos direktyvos 98/83/EB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės nuostatų, vadovaudamosi Direktyvos 2000/60/EB 7 straipsniu, reglamentuojančiu v andenų, iš kurių imamas geriamasis vanduo, valdymą. Taigi ši direktyva taikoma nepažeidžiant nuostatos, numatančių griežtesnius standartus.
Pagrindimas
Vandens pagrindų direktyvos 16 straipsnio 1 dalyje aiškiai kalbama apie vandenų, iš kurių imamas geriamasis vanduo, apsaugą. Šioje direktyvoje minima tik vandens telkinių apsauga. Vandens telkiniams, iš kurių imamas geriamas vanduo, turi būti taikomos specialesnės priemonės ir standartai, kurie labiau atitiktų Vandens pagrindų direktyvos 7 straipsnio 3 dalies nuostatas (mažesnis valymas).
Pakeitimas
29
2 straipsnio 4 dalis
4. Komisija turi ištirti techninę ir mokslinę pažangą, įskaitant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytų rizikos vertinimų išvadas ir prireikus pasiūlyti persvarstyti aplinkos kokybės standartus, nustatytus šios direktyvos I priedo A ir B dalyse.
4. Komisija , nuolat naudodamasi pagal Reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 sukurta duomenų baze ir kontroliuodama vandens organizmams žalingas, biologiškai besikaupiančias arba patvarias medžiagas, turi ištirti techninę ir mokslinę pažangą, įskaitant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytų rizikos vertinimų išvadas , ir bent kas ketverius metus pasiūlyti persvarstyti aplinkos kokybės standartus, nustatytus šios direktyvos I priedo A ir B dalyse.
Pagrindimas
Šiuo pakeitimu užtikrinama, kad Komisija, siekdama aptikti daugiau prioritetinių medžiagų, naudotų REACH teikiamus duomenis, ir aiškiau nustatoma, kad paliekama 16 straipsnio 4 dalyje numatyta Komisijos pareiga persvarstyti savo pasiūlymą bent kas ketverius metus.
Pakeitimas
30
2 STRAIPSNIO 5 DALIS
5. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti privalomus apskaičiavimo metodus , nurodytus šios direktyvos I priedo C dalies 3 punkto antrojoje pastraipoje.
5. Siekdama , kad būtų nuoseklus ir suderintas apskaičiavimo metodas, Komisija privalo Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos nustatyti privalomą metodologiją bent tiems klausimams, kurie nurodyti šios direktyvos I priedo C dalies 3 punkto antrojoje pastraipoje.
Pagrindimas
Praktinė patirtis šioje srityje parodė, kad jei analizė ir mėginių ėmimas atliekami nesivadovaujant standartais, palyginami rezultatai ir duomenų veiksmingumas būna klaidingi. Šiuo metu nėra tinkamo arba standartizuoto kontrolės metodo, taikomo kai kurioms medžiagoms.
Siekiant suteikti to paties lygio apsaugą ir išvengti konkurencijos iškraipymo valstybėse narėse, reikalingi privalomi metodai. Siekiant papildyti atitinkamą Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnio 3 dalies nuostatą, pateikiamas konkretus šių metodų nustatymo terminas.
Pakeitimas
31
2 straipsnio 4 dalies 1a pastraipa (nauja)
Komisija išnagrinėja naujausią su nuosėdose ir biotoje besikaupiančiomis medžiagomis susijusią mokslinę informaciją bei technikos pažangą ir parengia jų AKS.
Pagrindimas
Nuosėdose ir biotoje besikaupiančių medžiagų tyrimus atlikti tikslingiau negu besikaupiančių vandenyje.
Pakeitimas
32
2 straipsnio 5a dalis (nauja)
5a. Jeigu siekiant laikytis aplinkos kokybės standartų būtina uždrausti medžiagas, Komisija pateikia reikiamų pasiūlymų dėl esamų teisės aktų dalinio keitimo arba naujų Bendrijos lygmens teisės aktų priėmimo.
Pagrindimas
Jeigu vandens telkiniuose kylančias problemas negalima išspręsti apribojant tam tikrų medžiagų gamybą ir naudojimą, Komisija turi būti įpareigojama priimti visoje Europoje privalomus ir visoms valstybėms narėms vienodai taikomus teisės aktus, ypač remdamasi 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH).
Pakeitimas
33
2 straipsnio 5b dalis (nauja)
5b. Jeigu, siekiant įpareigoti laikytis „teršėjas moka“ bei atsargumo principų ir užtikrinti valstybėse narėse vienodą įgyvendinimą, konkrečioms gamykloms, medžiagoms arba sutelktiesiems šaltiniams reikės nustatyti visoje Bendrijoje taikomas teršalų išmetimo ribines vertes arba jeigu šios ribinės vertės gali veiksmingai padėti laikytis aplinkos kokybės standartų, remdamasi Direktyvos 96/61/EB 18 straipsniu Komisija pateikia atitinkamus pasiūlymus.
Pagrindimas
1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos Direktyvoje dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės numatyta, kad paaiškėjus Bendrijos veiksmų būtinumui, ypač remiantis informacija, kuria keičiamasi pagal tos direktyvos 16 straipsnį, taikytinos Bendrijos teršalų išmetimo ribinės vertės. Bendrijos teršalų išmetimo ribines vertes reikia taikyti tada, kai per daugelį metų nevienodai griežtos valstybėse narėse įgyvendinamos priemonės lėmė pagrindinių Bendrijos aplinkosaugos teisės principų, t. y. atsargumo principo ir „teršėjas moka“ principo, pažeidimus ir siekiama išvengti aplinkos taršos, ir kai dėl šios padėties kilo prielaidų šiurkščiai iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje (aplinkosaugos dempingas).
Pakeitimas
34
2a straipsnis (naujas)
2a straipsnis
Siekdamos 2 straipsnyje numatyto tikslo, valstybės narės gali nustatyti griežtesnius medžiagų naudojimo arba išleidimo apribojimus negu numatyti Direktyvoje 91/414/EEB ir Reglamente XX/XXXX/EB, kuria ji keičiama, arba kituose Bendrijos teisės aktuose.
Pagrindimas
Šioje direktyvoje nenumatoma papildomų teršalų išmetimo valdymo priemonių, todėl valstybėms narėms turi būti suteikti išsamūs įgaliojimai reikiamais atvejais šių priemonių imtis pačioms.
Pakeitimas
35
3 straipsnis
1. Valstybės narės nustato pereinamąsias viršijimo zonas, kuriose vieno arba daugiau teršalų koncentracijos gali viršyti atitinkamus aplinkos kokybės standartus tiek, kiek jos nedaro poveikio tam, kad likusi paviršinio vandens telkinio dalis atitiktų tuos standartus.
1. Tais atvejais, kai nesama techniniu požiūriu įmanomų priemonių tinkamai išvalyti vieno ar daugiau sutelktųjų šaltinių nuotėkas, valstybės narės nustato pereinamąsias viršijimo zonas, kuriose vieno arba daugiau teršalų koncentracijos silpnos vandens tėkėms sąlygomis viršija atitinkamus aplinkos kokybės standartus tiek, kiek jos nedaro poveikio tam, kad likusi paviršinio vandens telkinio dalis atitiktų tuos standartus.
Valstybės narės ne vėliau kaip iki 2018 m. įtraukia veiksmų planą, kuriuo siekiama sumažinti kiekvienos pereinamosios viršijimo zonos mastą ir trukmę, į upės baseinų valdymo planus, numatytus Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje, siekiant, kad būtų laikomasi taikomų aplinkos kokybės standartų.
Valstybės narės kiekvienu atveju turi nustatyti paviršinio vandens telkinių dalių, esančių prie išleidimo vietų, ribas, iki kurių jos yra klasifikuojamos kaip pereinamosios viršijimo zonos, atsižvelgdamos į susijusias Bendrijos teisės nuostatas.
Kiekvieną ribų nustatymo aprašą valstybės narės turi įtraukti į savo upių baseino valdymo planus, nurodytus Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje.
3. Valstybės narės atlieka Direktyvoje 96/61/EB nurodytų leidimų arba Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalies g punkte nurodyto išankstinio sureguliavimo peržiūrą, siekiant palaipsniui mažinti 1 pastraipoje nurodytos kiekvienos pereinamosios viršijimo zonos dydį, nustatytą vandens telkiniuose, kuriems daro poveikį išleidžiamos prioritetinės medžiagos.
4. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti metodą, kurį valstybės narės naudotų pereinamųjų viršijimo zonų nustatymui.
Valstybės narės kiekvienu atveju turi nustatyti paviršinio vandens telkinių dalių, esančių prie išleidimo vietų, ribas, iki kurių jos yra klasifikuojamos kaip pereinamosios viršijimo zonos, atsižvelgdamos į susijusias Bendrijos teisės nuostatas.
Kiekvieną ribų nustatymo aprašą valstybės narės turi įtraukti į savo upių baseino valdymo planus, nurodytus Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje.
3. Valstybės narės atlieka Direktyvoje 96/61/EB nurodytų leidimų arba Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalies g punkte nurodyto išankstinio sureguliavimo peržiūrą, siekiant palaipsniui mažinti 1 pastraipoje nurodytos kiekvienos pereinamosios viršijimo zonos dydį, nustatytą vandens telkiniuose, kuriems daro poveikį išleidžiamos prioritetinės medžiagos.
4. Komisija Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustato metodą, kurį valstybės narės naudotų pereinamųjų viršijimo zonų nustatymui.
Or. nl
Pagrindimas
AKS viršijimą galima pateisinti tik tada, kai techniniu požiūriu neįmanoma tinkamai išvalyti nuotėkų.
Pakeitimas
36
3 straipsnio 2a dalis (nauja)
2a. Tarptautinių vandentakių atveju nustatant pereinamąją viršijimo zoną reikia kitų valstybių narių, kurioms ši zona daro poveikį, sutikimo.
Pagrindimas
Tarptautinių vandentakių atveju turint vienos valstybės narės išduotą leidimą ir viršijant leidžiamas ribines vertes į vandenį išleidžiamos prioritetinės medžiagos kiekis iki sienos kirtimo vietos ne visada sumažėdavo iki direktyvoje nurodyto lygio. Vis dėlto iš žemesnėje vandentakio dalyje esančių valstybių narių galima reikalauti laikytis direktyvos tik tada, kai per daug užterštas vanduo į jų teritoriją patenka su jų sutikimu.
Pakeitimas
37
3a straipsnis (naujas)
3a straipsnis
Valstybių narių taikomi teršalų išmetimo kontrolės metodai
1. Siekdamos 1 straipsnyje nurodytų tikslų, valstybės narės, įgyvendinamos Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnyje paminėtas priemonių programas, parengia integruotus prioritetinių ir pavojingų prioritetinių medžiagų išmetimo ir laipsniško mažinimo kontrolės priemonių planus. Šie planai apima bent jau:
a) 4 straipsnyje nurodytų tyrimų rezultatus;
b) tikslus kiekvienai medžiagai, įskaitant kiekį ir masės balansus;
c) pagrindinių taršos šaltinių (ypač pramonės, žemės ūkio, miškininkystės, namų ūkių, sveikatos apsaugos sistemos ir transporto) sektorines strategijas;
d) dėl produktuose esančių medžiagų nuotėkių kylančios pasklidosios taršos mažinimo priemones;
e) prioritetinių pavojingų medžiagų pakeitimo priemones;
f) remiantis Direktyvos 2000/60/EB 9 straipsnio nuostatomis taikomas priemones, įskaitant ekonomines;
g) išmetimo standartus, papildančius esamus EB reglamentuose nustatytus standartus;
h) informavimo, konsultavimo ir mokymo priemones.
2. Planai turėtų būti rengiami vadovaujantis skaidriais kriterijais ir keičiami kartu su priemonių programomis. Valstybės narės kas trejus metus atsiskaito Komisijai ir visuomenei dėl įgyvendinimo pažangos ir dėl to, kaip šios priemonės padėjo pasiekti direktyvos tikslus.
Pagrindimas
Užtikrinama, kad nuostatos atitiktų Vandens pagrindų direktyvos 10 ir 16 straipsnių nuostatas.
Pakeitimas
38
4 straipsnio 1 dalis
1. Remiantis informacija, surinkta pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius ir pagal Reglamentą (EB) Nr. 166/2006, valstybės narės sudaro visų prioritetinių medžiagų ir teršalų, išvardytų I priedo A ir B dalyse, išmetimo, išleidimo ir nuotėkių sąrašą kiekvienam upės baseinui arba jo daliai savo teritorijoje.
1. Remiantis informacija, surinkta pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius, arba kitais turimais duomenis ir pagal Reglamentą (EB) Nr. 166/2006, valstybės narės sudaro visų prioritetinių medžiagų ir teršalų, išvardytų II priede arba I priedo A ir B dalyse, įskaitant jų koncentraciją nuosėdose ir biotoje, išmetimo, išleidimo , nuotėkių bei jų šaltinių ir visų pirminių šaltinių (ir sutelktųjų, ir pasklidųjų taršos šaltinių) sąrašą ir prireikus žemėlapius kiekvienam upės baseinui arba jo daliai savo teritorijoje.
Valstybės narės į sąrašą įtraukia visas teršalų išmetimo kontrolės priemones, kurių buvo imtasi dėl I priedo A ir B dalyse išvardytų prioritetinių medžiagų ir teršalų.
Pagrindimas
Reikėtų aiškiai nurodyti, kad į sąrašą turi būti įtraukti prioritetinių medžiagų ir kitų teršalų išmetimo, išleidimo ir nuotėkių šaltiniai ir šių medžiagų bei teršalų koncentracija nuosėdose ir biotoje. Siekiant didesnio skaidrumo, jie turi būti pažymėti žemėlapiuose.
Atsižvelgdamos į savo įsipareigojimus laipsniškai mažinti ar nutraukti prioritetinių pavojingų medžiagų išmetimą, išleidimą ar nuotėkius,valstybės narės į savo sąrašus turėtų įtraukti informaciją apie tokias priemones.
Įterpiamas žodžių junginys „pirminiai šaltiniai“ siekiant, kad valymo stotys nebūtų laikomos galimais prioritetinių medžiagų šaltiniais. Iš tiesų valymo stotys negamina prioritetinių meždiagų ir nebuvo sukurtos joms šalinti. Taigi sąrašas turėtų būti skirtas vadinamiesiems pirminiams šaltiniams, esantiems prieš valymo stotį, sujungtą su miesto nuotekų surinkimo sistema. Be to, į šį sąrašą turėtų būti įtraukti ne tik sutelktieji, bet ir pasklidieji taršos šaltiniai.
Pakeitimas
39
4 straipsnio 1a dalis (nauja)
1a. Valstybės narės parengia aiškias nuosėdų ir biotos stebėsenos programas, nurodydamos rūšis ir struktūras, kurias reikia analizuoti, ir rezultatų pateikimo formą, atsižvelgiant į sezoninius organizmų pokyčius.
Pakeitimas
40
4 STRAIPSNIO 2 DALIES 2A PASTRAIPA (nauja)
Valstybės narės, rengdamos sąrašus, gali naudoti informaciją apie išmetimą, išleidimą ir nuotėkius, kuri buvo surinkta iki Direktyvos 2000/60/EB įsigaliojimo, jei tokia informacija atitinka tuos pačius kokybės reikalavimus, kurie taikomi 1 dalyje nurodytai informacijai.
Pagrindimas
Valstybėms narėms turėtų būti leista parodyti ankstesniųjų veiksmų rezultatus. Komisija, įvertindama pažangą, turėtų atsižvelgti į šią papildomą informaciją.
Pakeitimas
41
4 STRAIPSNIO 4A DALIS (nauja)
4a. Siekiant palaipsniui mažinti arba sustabdyti prioritetinių medžiagų išmetimą, išleidimą ir nuotėkius, būtina, kad valstybės narės kartu su sąrašais parengtų veiksmų, numatytų šiems tikslams pasiekti, tvarkaraštį.
Pakeitimas
42
4 STRAIPSNIO 5 DALIS
5. Komisija patikrina, kad sąraše nurodytas išmetimas, išleidimas ir nuotėkos iki 2025 m. atitiktų sumažinimo arba nutraukimo įpareigojimus, nustatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
5. Komisija iki 2012 m. patikrina, kad būtų užtikrintos prielaidos, jog sąraše nurodytas išmetimas, išleidimas ir nuotėkos iki 2015 m. atitiks sumažinimo ir nutraukimo įpareigojimus, nustatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje. Šio patikrinimo ataskaitą Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai. Jeigu iš ataskaitos matyti, kad atitikties tikėtis neverta, Komisija EB sutarties 251 straipsnyje numatyta tvarka iki 2013 m. pateikia pasiūlymą dėl reikiamų Bendrijos priemonių .
Pagrindimas
Pagal Vandens pagrindų direktyvos 4 straipsnio 1 dalį valstybės narės, vadovaudamosi 16 straipsnio 1 ir 8 dalimis, įgyvendina reikiamas priemones siekdamos, kad laipsniškai mažėtų arba būtų nutraukta tarša. Todėl nepriimtina laukti iki pačios pabaigos – 2025 m., kol bus galima patikrinti, ar pasiekta atitiktis. Šis tikrinimas turėtų būti atliekamas vėliausiai laikotarpio viduryje, o jeigu patikrinus paaiškės, kad atitikties tikėtis neverta, Bendrija turėtų imtis veiksmų.
Pakeitimas
43
4 STRAIPSNIO 5 DALIES 1A PASTRAIPA (nauja)
Komisija, atlikdama šį patikrinimą, atsižvelgia į:
– techninį įgyvendinamumą ir proporcingumą;
– geriausių turimų technologijų taikymą;
– natūralios foninės koncentracijos buvimą.
Pagrindimas
Komisija, vertindama valstybių narių pažangą siekiant Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje numatyto tikslo, atsižvelgia į sąlygas, kurios riboja galimų priemonių apimtį.
Pakeitimas
44
4 STRAIPSNIO 6 DALIS
6. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti metodą, kurį valstybės narės naudotų sąrašų sudarymui.
6. Komisija, Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, nustato analizės technines specifikacijas ir metodą, kurį valstybės narės naudotų sąrašų sudarymui.
Pakeitimas
45
4A straipsnis (nauja)
4a straipsnis
Priemonės taršai prioriteninėmis medžiagomis sumažinti
1. Norėdamos pasiekti taršos prioritetinėmis ir pavojingomis prioritetinėmis medžiagomis mažinimo tikslus, numatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje, valstybės narės užtikrina, kad rengiant minėtosios direktyvos 11 straipsnyje nustatytą priemonių programą būtų taip pat atsižvelgiama į sutelktųjų ir pasklidų taršos šaltinių prevencines arba kontrolės priemones ir į šioje direktyvoje įtvirtintus aplinkos kokybės standartus.
2. Vadovaudamosi Direktyvos 2000/60/EB 4 ir 12 straipsniais ir siekdamos minėtuose straipsniuose nustatytų tikslų, valstybės narės sprendžia, ar būtina iš naujo svarstyti, kaip įgyvendinti galiojančias priemones, ar patvirtinti naujas priemones, kuriomis būtų mažinama ir kontroliuojama tarša prioritetinėmis ir pavojingomis prioritetinėmis medžiagomis. Prireikus Komisijai siūlo atitinkamus Bendrijos veiksmus.
3. Rengdama direktyvos įgyvendinimo ataskaitą, numatytą Direktyvos 2000/60/EB 18 straipsnio 1 dalyje, Komisija atlieka oficialų visų bendrijos teisės aktų, kuriais tiesiogiai arba netiesiogiai siekiama užtikrinti gerą vandens kokybę, nuoseklumo ir veiksmingumo vertinimą. Prireikus naudojantis šiuo įvertinimu bus galima pasiūlyti, pritaikyti ar įgyvendinti Bendrijos veiksmus .
4. Vadovaudamasi Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 8 dalies nuostatomis, Komisija teikia išmetamų teršalų kontrolės priemones, grindžiamas geriausiomis turimomis technologijomis, ir geriausią valstybių narių taikomą aplinkos apsaugos praktiką valant sutelktuosius šaltinius.
Pakeitimas
46
4A STRAIPSNIS (naujas)
4a straipsnis
PCB ir dioksinų įtraukimas
Vadovaudamasi Direktyvos Nr. 2000/60/EB 16 straipsniu, ne vėliau kaip iki 2008 m. sausio 31 d. Komisija pateikia pasiūlymą dėl šios direktyvos persvarstymo, siekdama įtraukti dioksinus ir PCB į šios direktyvos prioritetinių medžiagų sąrašą, pateikiamą II priede, ir įtraukia atitinkamus aplinkos kokybės standartus į I priedą.
Pakeitimas
47
4B STRAIPSNIS (naujas)
4b straipsnis
Trečiųjų šalių keliama tarša
Komisija ne vėliau kaip po metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo teikia Europos Parlamentui ir Tarybai padėties, susijusios su trečiųjų šalių keliama tarša, ataskaitą. Jei būtina, Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi šia atsakaita, ragina Komisiją teikti pasiūlymus.
Pagrindimas
Europos Komisija turi svarstyti klausimą dėl trečiųjų valstybių keliamos taršos.
Pakeitimas
48
9 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per [18 mėnesių po šios direktyvos įsigaliojimo datos], įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę.
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip per [18 mėnesių po šios direktyvos įsigaliojimo datos], įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus bei tų nuostatų ir šios direktyvos koreliacijos lentelę. ( Šis pakeitimas variantui lietuvių kalba įtakos neturi.)
Pakeitimas
49
9A STRAIPSNIS (naujas)
9a straipsnis
Papildomi Bendrijos veiksmai
Komisija parengia aiškias ir skaidrias procedūras, pagal kurias būtų nustatytas racionalus ir tikslingas keitimosi su valstybėmis narėmis informacija apie prioritetines medžiagas tinklas, kuris prisidėtų prie Bendrijos sprendimo priėmimo proceso ir leistų ateityje parengti suderintus nuosėdų arba biotos AKS bei papildomą teršalų išmetimo kontrolę.
Pakeitimas
50
1 PRIEDAS, PRIEDO IR A DALIES ANTRAŠTĖS
I PRIEDAS. PRIORITETINĖMS MEDŽIAGOMS IR KAI KURIEMS KITIEMS TERŠALAMS NUSTATYTI APLINKOS KOKYBĖS STANDARTAI
I PRIEDAS. PRIORITETINĖMS MEDŽIAGOMS NUSTATYTI APLINKOS KOKYBĖS STANDARTAI
A DALIS. Paviršiniame vandenyje esančioms prioritetinėms medžiagoms skirti aplinkos kokybės standartai (AKS)
Paviršinio vandens aplinkos kokybės standartai (AKS)
Pagrindimas
Nėra argumentų, kuriais remiantis būtų galima skirti prioritetines medžiagas ir kitus teršalus. Taigi logiška visus juos įrašyti į vieną lentelę.
Pakeitimas
51
1 PRIEDO B DALIES ANTRAŠTĖ
B DALIS. Kitiems teršalams nustatyti aplinkos kokybės standartai (AKS)
Išbraukta.
Pagrindimas
Jeigu bus priimtas 16 pakeitimas, visi teršalai bus įrašyti į I priedo A dalį ir nebus skirstoma į prioritetines medžiagas ir kitus teršalus. Taigi B dalies antraštėje neliko objekto.
Pakeitimas
52
I priedo C dalies 3 punkto 2 pastraipa
Jeigu natūrali foninė metalų koncentracija yra didesnė nei AKS vertė arba jei kietumas, pH arba kiti vandens kokybės parametrai daro poveikį metalų biotinkamumui, valstybės narės, vertindamos monitoringo rezultatus AKS atžvilgiu, gali į tai atsižvelgti. Jeigu jos tai pasirenka, privaloma naudoti apskaičiavimo metodus, nustatytus pagal 2 straipsnio 5 dalį.
Natūrali foninė metalų koncentracija pridedama prie AKS vertės . Be to, jeigu kietumas, pH arba kiti vandens kokybės parametrai daro poveikį metalų biotinkamumui, valstybės narės, vertindamos monitoringo rezultatus AKS atžvilgiu, gali į tai atsižvelgti. Jeigu jos tai pasirenka, privaloma naudoti apskaičiavimo metodus, nustatytus pagal 2 straipsnio 5 dalį. Natūrali foninė metalų koncentracija vidaus paviršiniuose vandenyse ir pakrančių vandenyse nustatoma visų pirma atsižvelgiant į dirvožemį ir natūralų upių baseinų išplovimą. Valstybės narės savo upių baseino valdymo planuose nurodo natūralią foninę metalų koncentraciją ir tai, kaip į ją buvo atsižvelgta vertinant rezultatus AKS atžvilgiu.
Pagrindimas
ES lygmeniu natūrali foninė metalų koncentracija paviršiaus ir pakrančių vandenyse labai skiriasi, nelygu kokia geografinė vietovė. Apskaičiuojant AKS vertes metalams, kiekvieno upės baseino atveju privaloma atsižvelgti į metalus, pasiekiančius vandenį iš dirvožemio ir dėl gamtinio išplovimo. Nėra bendro mokslinio sutarimo, kokias procedūras naudoti į AKS įtraukiant foninę metalų koncentraciją. Todėl ES lygmeniu neturėtų būti taikoma jokio bendro apskaičiavimo metodo, o valstybėms narėms turėtų būti taikoma pareiga savo upių baseino valdymo planuose Komisijai nurodyti, kaip į natūralią foninę metalų koncentraciją buvo atsižvelgta lyginant rezultatus su AKS.
Pakeitimas
53
II priedas X priedo 1 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(1)
15972-50-8
204-110-8
Alachloras
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(1)
15972-50-8
204-110-8
Alachloras
X
Pagrindimas
Alachloras yra pesticidas, kurio ES daugiau neleidžiama visuotinai naudoti. Alachloras yra kancerogeniškas ir gali daryti žalingą poveikį žuvims ir kitiems vandens organizmams. Alachloras turėtų būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga, nes ilgalaikio neigiamo poveikio galima išvengti tik visiškai nutraukus išmetimą.
Pakeitimas
54
II priedas X priedo 3 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(3)
1912-24-9
217-617-8
Atrazinas
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(3)
1912-24-9
217-617-8
Atrazinas
X
Pagrindimas
Atrazinas buvo perkeltas į kategoriją „prioritetinė medžiaga“ ne dėl mokslinių, o dėl politinių priežasčių. Atrazinas yra endokrinus ardanti medžiaga, ir tai kelia atitinkamą susirūpinimą. Komisija poveikio vertinime teigia, kad remiantis specialistų nuomone atraziną dėl jo keliamo „atitinkamo susirūpinimo“ būtų galima įvardyti kaip „prioritetinę pavojingą“ medžiagą, bet ji nesiryžo to daryti „dėl galimo šio sprendimo poveikio“. Tai prieštarauja pačioms Vandens pagrindų direktyvos nuostatoms. Atrazinas turėtų būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
55
II priedas X priedo 12 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(12)
117-81-7
204-211-0
Di(2-etilheksil)ftalatas (DEHP)
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(12)
117-81-7
204-211-0
Di(2-etilheksil)ftalatas (DEHP)
X
Pagrindimas
DEHP yra labai dideliais kiekiais apyvartoje esanti cheminė medžiaga, naudojama beveik vien tik minkštinti PVC. Di(2-etilheksil)ftalatas labai paplitęs aplinkoje. Jis oficialiai priskiriamas nuodingoms reprodukcijai medžiagoms. Europos Komisijos mokslinis komitetas nustatė, kad DEHP gana patvarus aerobiniame dirvožemyje ir labai patvarus anaerobinėmis sąlygomis. Todėl jis turėtų būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
56
II priedas X priedo 13 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(13)
3340-54-1
206-354-4
Diuronas
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(13)
3340-54-1
206-354-4
Diuronas
X
Pagrindimas
Diuronas yra herbicidas, plačiai naudojamas, pvz., užtikrinti, kad geležinkelio bėgiai neužželtų žole. ES dar svarstoma galimybė jo naudojimą visuotinai apriboti. Diuronas yra kancerogeniškas ir toksiškas reprodukcijai. Jis kaupiasi gruntiniame vandenyje. Todėl jis turi būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
57
II priedas X priedo 20 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(20)
7439-92-1
231-100-4
Švinas ir jo junginiai
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(20)
7439-92-1
231-100-4
Švinas ir jo junginiai
X
Pagrindimas
Švinas yra patvarus. Buvo nustatyta, kad švinas kaupiasi moliuskuose ir yra labai nuodinga medžiaga. Šiaurės Rytų Atlanto jūrų aplinkos apsaugos komisija (OSPAR) įtraukė šviną į OSPAR cheminių medžiagų, kurioms taikomas prioritetinis veiklos planas, sąrašą. Ši medžiaga priklauso Helsinkio komisijos (HELCOM) prioritetinėms Baltijos jūros žalingų medžiagų grupėms. Švinas turi būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga, kurios išmetimą ir nuotėkius reikia palaipsniui panaikinti.
Pakeitimas
58
II priedas X priedo 22 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(22)
91-20-3
202-049-5
Naftalenas
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(22)
91-20-3
202-049-5
Naftalenas
X
Pagrindimas
Naftalenas yra viena iš pramoninių cheminių medžiagų, naudojamų dažiklių, pigmentų ir pesticidų gamybai. Naftalenas yra kancerogeniškas ir toksiškas nervams, bet gali pasitaikyti ir gamtoje. Dėl net ir mažomis koncentracijomis daromo toksiško poveikio vandens organizmams naftalenas turi būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
59
II priedas X priedo 25 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(25)
1806-26-4
217-302-5
Oktilfenolis
140-66-9
-
(Para-tert-oktilfenolis)
Parlamento pakeitimai
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(25)
1806-26-4
217-302-5
Oktilfenolis
X
140-66-9
-
(Para-tert-oktilfenolis)
X
Pagrindimas
Oktilfenolis yra gana pigi pramoninė cheminė medžiaga. Jį naudoti pesticidams tirpinti uždrausta nuo 2005 m. Vis dėlto kiti pramoniniai naudojimo būdai praktikuojami ir toliau, nors įtariama, kad oktilfenolis imituoja estrogenus. Šiaurės Rytų Atlanto jūrų aplinkos apsaugos komisija (OSPAR) įtraukė jį į OSPAR cheminių medžiagų, kurioms taikomas prioritetinis veiklos planas, sąrašą. Dėl daromo toksiško poveikio vandens organizmams oktilfenolis turi būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
60
II priedas X priedo 27 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(27)
87-86-5
231-152-8
Pentachlorfenolis
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(27)
87-86-5
231-152-8
Pentachlorfenolis (PCP)
X
Pagrindimas
PCP kaip pesticidas ES uždraustas jau dabar, bet kaip pramoninė cheminė medžiaga dar leidžiamas medžio apdirbimo pramonėje (medienos išsaugojimo procese). Tam tikri kiti naudojimo būdai leidžiami pramonės įrenginiuose. Manoma, kad PCP kancerogeniškas žmonėms ir imituoja hormonus. Šiaurės Rytų Atlanto jūrų aplinkos apsaugos komisija (OSPAR) įtraukė šviną į OSPAR cheminių medžiagų, kurioms taikomas prioritetinis veiklos planas, sąrašą. Ši medžiaga priklauso Helsinkio komisijos (HELCOM) prioritetinėms Baltijos jūros žalingų medžiagų grupėms. Dėl daromo toksiško poveikio vandens organizmams PCP turi būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
61
II priedas X priedo 29 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(29)
122-34-9
204-535-2
Simazinas
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(29)
122-34-9
204-535-2
Simazinas
X
Pagrindimas
Simazinas buvo perkeltas į kategoriją „prioritetinė medžiaga“ ne dėl mokslinių, o dėl politinių priežasčių. Simazinas yra endokrinus ardanti medžiaga, ir tai kelia atitinkamą susirūpinimą. Komisija poveikio vertinime teigia, kad remiantis specialistų nuomone simaziną dėl jo keliamo „atitinkamo susirūpinimo“ būtų galima įvardyti kaip „prioritetinę pavojingą“ medžiagą, bet ji nesiryžo to daryti „dėl galimo šio sprendimo poveikio“. Tai pasityčiojimas iš Vandens pagrindų direktyvos nuostatų. Simazinas turėtų būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
62
II priedas X priedo 31 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(31)
12002-48-1
234-413-4
Trichlorbenzenai
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(31)
12002-48-1
234-413-4
Trichlorbenzenai
X
Pagrindimas
Trichlorbenzenas gali būti patvarus, bioakumuliacinis, apibrėžiamas kaip toksiškas, ir tai kelia atitinkamą susirūpinimą. Komisija poveikio vertinime teigia, kad remiantis specialistų nuomone trichlorbenzeną dėl jo keliamo „atitinkamo susirūpinimo“ būtų galima įvardyti kaip prioritetinę pavojingą medžiagą, bet ji nesiryžo to daryti „dėl galimo šio sprendimo poveikio“. Tai pasityčiojimas iš Vandens pagrindų direktyvos nuostatų. Trichlorbenzenas turėtų būti apibrėžiamas kaip prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
63
II priedas X priedo 33 eilutė (Direktyva 2000/60/EB)
Komisijos siūlomas tekstas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(33)
1582-09-8
216-428-8
Trifluralinas
Parlamento pakeitimas
Numeris
CAS numeris 1
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(33)
1582-09-8
216-428-8
Trifluralinas
X
Pagrindimas
Trifluralino būna nuosėdose ir dirvoje, ir yra plačiai sutariama, kad jis gali kauptis biologiškai ir yra toksiška medžiaga. Remiantis Vandens pagrindų direktyvos 2 straipsnio 29 dalyje nustatyta pavojingų medžiagų apibrėžtimi, turėtų būti nustatyta, kad trifluralinas yra prioritetinė pavojinga medžiaga.
Pakeitimas
64
II priedas
X PRIEDO LENTELĖS 33A–33I EILUTĖS (naujos)
Numeris
CAS numeris
ES numeris 2
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(33a)
Netaikoma
xxx-xxx-x
Visas DDT 1
X
(33b)
50-29-3
200-024-3
Para-para-DDT
X
(33c)
309-00-2
206-215-8
Aldrinas
X
(33d)
60-57-1
200-484-5
Dieldrinas
X
(33e)
72-20-8
200-775-7
Endrinas
X
(33f)
465-73-6
207-366-2
Izodrinas
X
(33g)
56-23-5
200-262-8
Anglies tetrachloridas
X
(33h)
127-18-4
204-825-9
Tetrachloretilenas
X
(33i)
79-01-6
201-167-4
Trichloretilenas
X
Visą DDT sudaro izomerų suma: 1,1,1-trichloro-2,2 bis (p-chlorfenilas) etanas (CAS numeris 50-29-3; ES numeris 200-024-3); 1,1,1-trichlor-2 (o-chlorfenilas)-2-(p-chlorfenilas) etanas (CAS numeris 789-02-6; ES numeris 212-332-5); 1,1-dichloro-2,2 bis (p-chlorfenilas) etilenas (CAS numeris 72-55-9; ES numeris 200-784-6) ir 1,1-dichloro-2,2 bis (p-chlorfenilas) etanas (CAS numeris 72-54-8; ES numeris 200-783-0).
Pakeitimas
65
II PRIEDAS
X priedo lentelė (nauja) Direktyva 2006/60/EB
Numeris
CAS numeris
ES numeris
Prioritetinės medžiagos pavadinimas
Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga
(33a)
131-49-7
205-024-7
Amidotrizoatas
(******)
(33b)
1066-51-9
--
AMPA
X (*****)
(33c)
25057-89-0
246-585-8
Bentazonas
X (*****)
(33e)
80-05-7
Bisfenolis A
X (*****)
(33g)
92-88-6
202-200-5
4 4'-Biphenol
X (*****)
(33i)
298-46-4
06-062-7
Karbamazepinas
(******)
(33j)
23593-75-1
245-764-8
Klotrimazolas
X (*****)
(33l)
84-74-2
201-557-4
Dibutilftalas (DBP)
X (*****)
(33m)
15307-86-5
Diklofenakas
(******)
(33o)
115-32-2
204-082-0
Dikofolis
X (*****)
(33q)
67-43-6
200-652-8
DTPA
X (*****)
(33r)
60-00-4
200-449-4
EDTA
X (*****)
(33s)
637-92-3
211-309-7
ETBE
X (*****)
(33u)
57-12-5
Laisvasis cianidas
(******)
(33v)
1071-83-6
213-997-4
Glifosatas
X (*****)
(33w)
1222-05-5
214-946-9
HHCB
X (*****)
(33x)
60166-93-0
262-093-6
Jopamidolis
(******)
(33y)
7085-19-0
230-386-8
Mekopropas (MCPP)
X (*****)
(33aa)
36861-47-9
253-242-6
4-metilbenziliden kamparas
X (*****)
(33ac)
81-14-1
201-328-9
Muskuso ketonas
X (*****)
(ad)
81-15-2
201-329-4
Muskuso asilenas
X (*****)
(33af)
1634-04-4
16-653-1
MTBE
X (*****)
(33ah)
81-04-9
201-317-9
Naftalen-1,5-disulfonatas
(33ai)
5466-77-3
226-775-7
Oktilmetoksicinamatas
X (*****)
(33ak)
1763-23-1
2795-39-3
29081-56-9
29457-72-5
70225-39-5
335-67-1
3825-26-1
217-179-8
220-527-1
249-415-0
249-644-6
-
206-397-9
223-320-4
Perfluorinti junginiai (PFC)
Perfluoroktano sulfoninė rūgštis (PFOS)
Kalio druska
Amonio druska
Ličio druska
Dietanolamino (DEA) druska
Perfluoroktaninė rūgštis (PFOA)
Amonio perfluoroktanoatas (APFO)
X (*****)
(33ap)
124495-18-7
--
Chinoksifenas (5,7-dichlor-4-(p-fluor-fenoksi) chinolinas)
X (*****)
(33ar)
79-94-7
201-236-9
Tetrabrombisfenolis A (TBBP-A)
X (*****)
(33at)
21145-77-7
244-240-6
Tonalidas (AHTN)
X (*****)
(*****) Ši prioritetinė medžiaga bus iš naujo svarstoma, kad ji galbūt būtų nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga. Komisija pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl galutinės klasifikacijos ne vėliau kaip po 12 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, nepažeidžiant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnyje numatyto Komisijos pasiūlymų dėl kontrolės priemonių grafiko.
(*****) Ši prioritetinė medžiaga bus iš naujo svarstoma, kad ji galbūt būtų nustatyta kaip prioritetinė medžiaga. Komisija pateiks Europos Parlamentui ir Tarybai pasiūlymą dėl galutinės klasifikacijos ne vėliau kaip po 12 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, nepažeidžiant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnyje numatyto Komisijos pasiūlymų dėl kontrolės priemonių grafiko.
AIŠKINAMOJI DALIS
Šios direktyvos pagrindas yra įpareigojimas, įtvirtintas direktyvoje, nustatančioje Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus.
Pagrindų direktyvos 16 straipsnyje išvardijami įvairūs pasiūlymo Europos Komisijai įpareigojimai, tarp jų: imtis specialiųjų priemonių, skirtų kovai su atskirų teršalų ar teršalų grupių keliama vandens tarša, kuri yra pavojinga vandens aplinkai arba per ją, sudaryti prioritetinių medžiagų, tarp jų ir prioritetinių pavojingų medžiagų vandens politikos srityje sąrašą, taip pat nustatyti kokybės standartus, taikytinus prioritetinių medžiagų koncentracijai paviršiniuose vandenyse, nuosėdose ir biotoje.
Šie aplinkos kokybės standartai – tai tam tikrų teršalų ar teršalų grupės koncentracija vandenyje, nuosėdose ar biotoje, kurios negalima viršyti, norint apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką (pagrindų direktyvos 2 straipsnio 35 punktas). Ši siūloma direktyva nustato 41 rūšies pesticidų, sunkiųjų metalų ir kitų pavojingų cheminių medžiagų, kurios yra ypač
pavojingos vandens faunai ir florai bei žmogaus sveikatai, leistinas koncentracijos paviršiniuose vandenyse ribas. Komisija patvirtino, kad rengdama savo pasiūlymą ji ilgai svarstė galimybę įvesti Europos Sąjungos lygmeniu specialias prioritetinių medžiagų kontrolės priemones. Tačiau pasiūlymo poveikio vertinimas parodė, kad tokios priemonės šiuo metu būtų nepagrįstos, atsižvelgiant į esamų Bendrijos priemonių ar priemonių, kurios, siekiant sumažinti taršą, bus priimtos ateityje, įvairovę.
Taigi būtina išsiaiškinti šių dviejų teisės aktų ryšį bei pašalinti dviprasmiškumus. Būtina įvertinti tikslus bei siūlomas priemones, kad jos būtų įgyvendintos laikantis pagrindų direktyvoje išvardytų įpareigojimų, taip pat įvertinti jų tikslingumą.
Taigi pranešėja nori pabrėžti, kad ši antrinė direktyva yra dalis bendros kovos su kai kurių medžiagų, laikomų prioritetinėmis, patekimu į paviršinius vandenis. Taigi pagrindinis šio teisės akto tikslas nėra standartų, taikomų geriamajam vandeniui, nustatymas.
Komisija nepasiūlė teršalų išmetimo kontrolės priemonių, manydama, jog tai reglamentuoja įvairūs kiti teisės aktai (REACH, TIPK ir kt.). Vis dėlto būtina užtikrinti, kad šios priemonės neprieštarautų vienos kitoms, nesidubliuotų ir, svarbiausia, kad nebūtų nereglamentuotų išmetimo, išleidimo ir nuotėkių šaltinių, tačiau taip pat būtina atsižvelgti ir į ypatingas situacijas, kai tam tikros medžiagos egzistuoja istoriškai ir natūraliai.
Taigi pranešėja pabandė atsakyti į pirmiau minėtus klausimus bei aptarti su pasklidąja tarša susijusias problemas.
Be to, pranešėja ragina Komisiją parengti bendrą metodiką, siekiant užtikrinti tinkamą apsaugos lygį, taip pat išvengti konkurencijos iškraipymų.
Komisijos pasiūlyme atskiriamos prioritetinės medžiagos ir kiti teršalai. Šis atskyrimas neduoda jokios naudos, tik klaidina, todėl pranešėja siūlo šiuos aštuonis kitus teršalus prilyginti prioritetinėms medžiagoms ir netgi pavojingoms prioritetinėms medžiagoms, atsižvelgiant į tik joms būdingą poveikį.
Taip pat turi būti aptartas ir ypatingas uostų teritorijų atvejis. Iš tiesų uostai yra zonos, kuriose draudžiamų medžiagų kiekis didėja dėl dugno valymo darbų. Taigi būtina tinkamai reaguoti į šią ypatingą padėtį.
Pranešėja ragina Komisiją aptarti trečiųjų šalių sukeltos taršos klausimą.
Taip pat pranešėja mano, jog būtina apsvarstyti tam tikrus klausimus. Kai kurie rengiant šį pranešimą sutikti pašnekovai išreiškė savo nuostabą dėl tam tikrų AKS verčių, neatitinkančių CIRCA (angl. Communication & Information Resource Centre Administrator ) dokumentuose pateiktos metodologijos. Todėl pranešėja pabrėžia techninių diskusijų būtinybę dėl šių medžiagų: benzeno, kadmio, heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno, gyvsidabrio, nikelio, švino, poliaromatinių angliavandenilių. Šių pokalbių metu paaiškėjo, kad yra 0,05 µg.L-1 neatitikimas tarp AKS vertės dydžių, taikomų gyvsidabriui, kuris neleistų atsižvelgti į antrinį apsinuodijimą metilo gyvsidabriu, ir 0,2 µg.L-1 neatitikimas tarp AKS verčių, taikomų kadmiui. Kalbant apie atsitiktinę taršą, šioje direktyvoje numatyti leistini nukrypimai nuo normos turi atitikti direktyvą, nustatančią Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus, taigi Komisija juos turi aiškiau apibrėžti.
1.3.2007
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto NUOMONĖ
pateikta Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui
dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
( COM(2006)0397 – C6‑0243/2006 – 2006/0129(COD)
Nuomonės referentas:
Paul Rübig
TRUMPAS PAGRINDIMAS
2000 m. priimtoje Vandens pagrindų direktyvoje
OL L 327, 2000 12 22, p. 1. buvo numatyta cheminės vandens taršos prevencijos ir kontrolės strategija. Kalbant apie paviršinį vandenį, buvo reikalaujama, kad valstybės narės užkirstų kelią paviršinių vandenų kokybės blogėjimui siekiant aplinkos kokybės tikslų iki 2015 m. ir siekiant iki 2025 m. sumažinti ar palaipsniui panaikinti vadinamųjų prioritetinių medžiagų ir prioritetinių kenksmingųjų medžiagų išmetimą, išleidimą ir nuostolius. Vis dėlto, tuo metu nebuvo nustatytos tikslios vadinamųjų prioritetinių (kenksmingųjų) medžiagų ir aplinkos kokybės apibrėžtys. 2001 m. Komisija iš dalies pašalino šią spragą, nustatydama ypatingą susirūpinimą keliančias medžiagas
OL L 331, 2001 12 15, p. 1. (33 prioritetines medžiagas, iš kurių 25 – galimai pavojingos).
Šio pasiūlymo tikslas – visiškai užpildyti likusią spragą nustatant aplinkos kokybės standartus (ir aukščiausią ribą siekiant išvengti trumpalaikių negrįžtamų pasekmių, ir didžiausią metinį vidurkį siekiant išvengti ilgalaikių ir nuolatinių rezultatų), sudarant sąrašą, pagal kurį būtų galima patikrinti, ar pasiekti ypatingą susirūpinimą keliančių medžiagų išmetimo, išleidimo ir nuostolių mažinimo ir (arba) nutraukimo tikslai, ir sudaryti 13 „prioritetinių pavojingų medžiagų“ sąrašą.
Nuomonės referentas teigiamai vertina Komisijos pasiūlymą. Vanduo – tai svarbus gamtos išteklius, kuris naudojamas geriamam vandeniu gauti, taip pat pramonėje ir žemės ūkyje, todėl jis turi būti saugomas, kad juo būtų galima naudotis ir dabar, ir ateityje. Šiuo pasiūlymu tikimasi sumažinti geriamo vandens valymo išlaidas ir padidinti galimybes pramonei pateikti švaresnes technologijas. Be to, panaikinus penkias ankstesnes direktyvas, pasiūlymu bus sumažinama administracinė našta ir supaprastinami teisės aktai, ir taip bus prisidėta prie Europos Sąjungos tikslo dėl geresnio reglamentavimo.
Vis dėlto, nuomonės referentas mano, kad šie teigiami aspektai turėtų būti suderinti su būsimais dideliais sunkumais, su kuriais susidurs pramonė, nes reikės papildomų investicijų.
Pirma, Vandens pagrindų direktyvoje buvo nustatytos tam tikros nuostatos, leidžiančios lanksčiai taikyti pirmiau minėtus terminus ir aplinkos standartus bei nuo jų nukrypti dėl techninio įgyvendinamumo, neproporcingų išlaidų, natūralių sąlygų ar socialinių ir ekonominių poreikių. Siekiant turėti dvigubos naudos iš geresnės apsaugos ir ekonominės plėtros reikia toliau teisiškai išaiškinti šių nuostatų naudojimą šioje direktyvoje.
Be to, prioritetinių medžiagų sąrašas apima medžiagas, kurios atsiranda gamtoje. Tai kelia sunkumų pramonės gamyboje naudojant žaliavas, kuriose visuomet pasitaiko šių medžiagų, kurios galų gale vis tiek bus išmestos taikant termodinaminius įstatymus ir dėl turimų kontrolės būdų ribotumo, pėdsakų. Taigi sustiprinamos nuorodos į geriausių turimų gamybos būdų taikymą, kaip numatyta Direktyvoje 96/61/EB.
Nuomonės referentas teigiamai vertina tai, kad pasiūlyme nenumatyta naujos išmetimo kontrolės ir valstybėms narėms leidžiama būti itin lanksčioms pasirenkant įgyvendinančias priemones siekiant aplinkos tikslų. Vis dėlto, išskirtiniais atvejais gali būti efektyvu taikyti naują Bendrijos priemonę. Tokie sprendimai turėtų būti grindžiami išsamiomis konsultacijomis su Komisija, valstybėmis narėmis ir suinteresuotomis šalimis. Šiuo tikslu galėtų būti taikoma Vandens pagrindų direktyvos 12 straipsnyje numatyta tvarka.
Turėtų būti suderinta apsauga ir ekonominė veikla. Šiuo požiūriu aplinkos kokybės standartų (AKS), kurie padeda apsaugoti nuo tiesioginio ir netiesioginio poveikio, nustatymas yra sveikintinas ir padės pasiekti apsaugos ir mažiausios naštos valstybėms narėms ir ekonomikai tikslus. Jei kol kas dar negalima nustatyti AKS, turėtų būti laikomasi pasirinktos koncepcijos. Tokiais atvejais ir kai atitinkamos medžiagos turi biologinio kaupimosi savybių, užuot nustačius galimai rizikingų vietų AKS, jas reikėtų stebėti siekiant išvengti didelio pablogėjimo tol, kol bus toliau rengiami bendri apsaugos AKS. Dėl neišspręstų klausimų, susijusių su nuosėdų ir biotos AKS naudojimu pagal bendruosius principus, laikino tokių AKS pobūdžio ir bendrų apsaugos AKS koncepcijos pranašumo reikia atlikti atitinkamus pasiūlymo dėl šios direktyvos patikslinimus.
Nuomonės referentas prieštarauja, kad būtų visiškai užkirstas kelias pablogėjimui. Tai peržengtų pablogėjimo prevencijos koncepcijos, numatytos dabartiniuose Bendrijos teisės aktuose, ribas ir tvarus vandens ūkio valdymas taptų neįmanomu.
Nuomonės referentas taip pat teigiamai vertina Komisijos pasirinktą praktinį požiūrį siekiant nustatyti aiškius, suderintus ir privalomus standartus Bendrijos lygiu išvengiant rinkos iškraipymo. Tačiau tai taikoma ir vandens kokybės būklės vertinimui ir leistinos didžiausios koncentracijos naudojimui pagal Vandens pagrindų direktyvos 10 straipsnyje numatytus bendruosius principus. Ir vertinimą, ir naudojimą praktiškai galima įgyvendinti keliais būdais, kurie turėtų skirtingus rezultatus. Negalima sukurti vienodų veiklos galimybių be suderintų ir privalomų metodų. Ypatingą dėmesį reikia skirti tiems atvejams, kai siūlomų AKS neatitinka analitiniai metodai su gana maža kiekybinio įvertinimo ribine verte.
PAKEITIMAI
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas ragina atsakingą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetą į savo pranešimą įtraukti šiuos pakeitimus:
Komisijos siūlomas tekstas
Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.
Parlamento pakeitimai
Pakeitimas
1
4 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(4) Nuo 2000 m. buvo priimta daug Bendrijos teisės aktų, kuriuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnį nustatomos taršos kontrolės priemonės atskiroms prioritetinėms medžiagoms. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių patenka į kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų taikymo sritį. Todėl, pirmiausia turėtų būti įgyvendinami ir persvarstomi galiojantys teisės aktai, o ne nustatomos naujos kontrolės priemonės, kad būtų išvengta galiojančių priemonių dubliavimo.
(4) Nuo 2000 m. buvo priimta daug Bendrijos teisės aktų, kuriuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 dalį nustatomos taršos kontrolės priemonės atskiroms prioritetinėms medžiagoms. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių patenka į kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų taikymo sritį. Todėl, pirmiausia turėtų būti įgyvendinami ir persvarstomi galiojantys teisės aktai, o ne nustatomos naujos kontrolės priemonės, kad būtų išvengta galiojančių priemonių dubliavimo.
Pagrindimas
Reikėtų nurodyti ne 16 straipsnį, o 16 straipsnio 6 dalį, kurioje aiškiai išdėstytas ekonomiškų ir atitinkamo lygio kontrolės priemonių poreikis. I ir II prieduose pateikiami medžiagų sąrašai apima paprastai pasitaikančias medžiagas (pvz., metalus), kurių pėdsakų būna visur. Siekiant, kad kontrolė būtų veiksminga, reikia pabrėžti šį aspektą.
Pakeitimas
2
5 KONSTATUOJAMOJI DALIS
5) Dėl prioritetinių medžiagų, išmetamų iš sutelktųjų ir pasklidųjų taršos šaltinių, kontrolės, nurodytos Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 ir 8 dalyse, valstybėms narėms būtų ekonomiškiau ir proporcingiau prireikus papildomai greta kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo į priemonių programą, kuri turi būti parengta kiekvienam upių baseinui pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnį , įtraukti atitinkamas kontrolės priemones.
5) Dėl prioritetinių medžiagų, išmetamų iš sutelktųjų ir pasklidųjų taršos šaltinių, kontrolės, nurodytos Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 ir 8 dalyse, valstybėms narėms būtų ekonomiškiau ir proporcingiau prireikus papildomai greta kitų galiojančių Bendrijos teisės aktų įgyvendinimo į priemonių programą, kuri turi būti parengta kiekvienam upių baseinui pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 ir 11 straipsnius , įtraukti atitinkamas kontrolės priemones.
Pagrindimas
Šiuo pakeitimu siekiama nesusilpninti Vandens pagrindų direktyvos 10 straipsnio reikalavimo, pagal kurį būtinos griežtesnės išmetamų teršalų kontrolės priemonės, remiantis geriausiais prieinamais metodais, kai reikia atitikti aplinkos kokybes standartus.
Pakeitimas
3
5A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(5a) Jei vandens ūkio tvarkybai įtakos turinčio klausimo negali išspręsti pati valstybė narę, ta valstybė narė apie tai gali pranešti Komisijai pagal Direktyvos 2000/60/EB 12 straipsnį. Valstybė narė apie tokį klausimą turėtų galėti pranešti ir tada, kai atrodo, jog Bendrijos priemonės būtų ekonomiškai efektyvesnės ar tinkamesnės. Tokiu atveju Komisija turėtų pradėti informacijos mainus su visomis valstybėmis narėmis ir, jei pasirodo, kad būtų tinkamiau imtis veiksmų Bendrijos mastu, Komisija turėtų paskelbti pranešimą ir pasiūlyti priemonių.
Pakeitimas
4
9 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(9) Vandenį gali veikti cheminė tarša ir trumpą, ir ilgą laiką, todėl nustatant AKS kaip pagrindas turėtų būti naudojami ir ūmaus, ir nuolatinio poveikio duomenys. Siekiant užtikrinti tinkamą vandens ir žmonių sveikatos apsaugą, turėtų būti nustatyti vidutiniai metiniai kokybės standartai tokiu lygmeniu, kad būtų užtikrinta apsauga nuo ilgalaikio poveikio, ir didžiausios leistinos koncentracijos, kad būtų užtikrinta apsauga nuo trumpalaikio poveikio.
(9) Vandenį gali veikti cheminė tarša ir trumpą, ir ilgą laiką, todėl nustatant AKS kaip pagrindas turėtų būti naudojami ir ūmaus, ir nuolatinio poveikio duomenys. Siekiant užtikrinti tinkamą vandens ir žmonių sveikatos apsaugą, turėtų būti nustatyti vidutiniai metiniai kokybės standartai tokiu lygmeniu, kad būtų užtikrinta apsauga nuo ilgalaikio poveikio, ir didžiausios leistinos koncentracijos, kad būtų užtikrinta apsauga nuo trumpalaikio poveikio. Reikia suderinti didžiausios leistinos koncentracijos taikymą, ypač nuokrypių traktavimą, pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnyje numatytus bendruosius principus ir išmetimo kontrolės nustatymą.
Pagrindimas
Didžiausia leistina koncentracija dėl nuokrypių būna taikoma šališkai. Jai nėra taikomi jokie laikotarpiai ir savo pobūdžiu ji yra atskira. Taigi bet koks bandymas įvertinti ar numatyti tokias vertes, o tai būtina taikant išmetimo leidimų tvarką, bus itin šališkas. Siekiant sudaryti vienodas veiklos sąlygas, reikia nustatyti suderintas šių klausimų sprendimo taisykles.
Pakeitimas
5
18A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
(18a ) 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančiame Europos cheminių medžiagų agentūrą 1 , numatytas svarstymas, skirtas patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų nustatymo kriterijų tinkamumui įvertinti. Komisija turėtų nedelsdama atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvos 2000/60/EB 10 priedą, kai tik bus pataisyti Reglamente (EB) Nr. 1907/2006 numatyti kriterijai.
______________
1 OL L 396, 2006 12 30, p. 1.
Pagrindimas
Buvo nustatyta, kad patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų nustatymo kriterijai pagal REACH reglamentą yra nepakankami. Jie tokie griežti, kad beveik nebuvo nustatyta patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų. Deja, tie patys kriterijai buvo taikomi dar kartą svarstant Direktyvos 2000/60/EB X priedą. Kai tik bus pataisyti minėtieji kriterijai pagal REACH reglamentą, Komisija turėtų dar kartą svarstyti X priedą.
Pakeitimas
6
2 STRAIPSNIO 2 DALIS
2. Valstybės narės užtikrina, remdamosi vandens būklės stebėsena, atliekama pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį, kad I priedo A ir B dalyse išvardytų medžiagų koncentracijos nuosėdose ir biotoje nedidėtų .
2. Valstybės narės stebi I priedo A ir B dalyse išvardytų medžiagų koncentraciją atitinkamai biotoje, nuosėdose ar kietosiose medžiagose, jei šios medžiagos turi didelį kaupimosi potencialą šiose vietose ir jei taikant vandens fazės aplinkos kokybės standartus, kaip numatyta I priedo A ir B dalyse, organizmai nepakankamai apsaugomi nuo antrinio apsinuodijimo ar bestuburių organizmų. Valstybės narės užtikrina, kad s tebimų medžiagų koncentracija labai nepadidėtų per Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalyje numatyto upės baseino valdymo plano patikslinimo laikotarpį.
Valstybės visada stebi heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir metilo gyvsidabrio kiekį.
Pagrindimas
Bendri aplinkos kokybės standartai (AKS), skirti vandens fazei, atitinka apsaugos principą, bet mažesnės jų stebėsenos ir laikymosi išlaidos. Kol tokių AKS nėra nustatyta, dėl tokių pačių priežasčių, kaip nurodyta anksčiau, taikomas didelio pablogėjimo (didėjimo tendencijos) draudimas, o prioritetinių medžiagų koncentracija nuosėdose, biotoje ar kietosiose medžiagose stebima. Visiškas pablogėjimo uždraudimas padarytų neįmanomą subalansuotą vandens valdymą ir jo nėra numatyta nei dabartiniuose ES teisės aktuose dėl vandens, nei pačioje Vandens pagrindų direktyvoje.
Pakeitimas
7
2 straipsnio 4a dalis (nauja)
4a. 1–3 dalyse minimi aplinkos kokybės standartai nepažeidžia Tarybos direktyvos 98/83/EB ir Direktyvos 2000/60/EB 7 straipsnio dėl vandenims, iš kurių imamas geriamasis vanduo, keliamų reikalavimų, kurie gali būti griežtesni.
Pagrindimas
Įtvirtinamose nuostatose svarbu nurodyti, kad aplinkos kokybės standartai nepažeidžia konkrečių Bendrijos reikalavimų, susijusių su žmonėms vartoti skirtu vandeniu.
Pakeitimas
8
2 STRAIPSNIO 5 DALIS
5. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti privalomus apskaičiavimo metodus, nurodytus šios direktyvos I priedo C dalies 3 punkto antrojoje pastraipoje.
5. Komisija Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos nustato privalomus apskaičiavimo metodus bent tiems klausimams, kurie nurodyti šios direktyvos I priedo C dalyje .
Pagrindimas
Siekiant suteikti to paties lygio apsaugą ir išvengti konkurencijos iškraipymo valstybėse narėse, reikalingi privalomi metodai. Siekiant papildyti atitinkamą Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnio 3 dalies nuostatą, pateikiamas konkretus šių metodų nustatymo terminas.
Pakeitimas
9
3 STRAIPSNIO 1 DALIS
1. Valstybės narės nustato pereinamąsias viršijimo zonas, kuriose vieno arba daugiau teršalų koncentracijos gali viršyti atitinkamus aplinkos kokybės standartus tiek, kiek jos nedaro poveikio tam, kad likusi paviršinio vandens telkinio dalis atitiktų tuos standartus.
1. Valstybės narės nustato pereinamąsias viršijimo zonas, kuriose vieno arba daugiau teršalų koncentracijos gali viršyti atitinkamus aplinkos kokybės standartus tiek, kiek jos netrukdo tam, kad likusi paviršinio vandens telkinio dalis atitiktų tuos standartus.
Pagrindimas
Turi būti aiškiai nurodyta, kad pirmenybė turi būti teikiama Direktyvos 2000/60/EB tikslų atitikimui. Formuluotė dėl „netrukdymo“ jau naudojama panašioje taisyklėje, numatytoje direktyvos 4 straipsnio 8 dalyje.
Pakeitimas
10
4 STRAIPSNIO 1 DALIS
1. Remiantis informacija, surinkta pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius ir pagal Reglamentą (EB) Nr. 166/2006, valstybės narės sudaro visų prioritetinių medžiagų ir teršalų, išvardytų I priedo A ir B dalyse, išmetimo, išleidimo ir nuotėkių sąrašą kiekvienam upės baseinui arba jo daliai savo teritorijoje.
1. Remiantis informacija, surinkta pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius ir pagal Reglamentą (EB) Nr. 166/2006, valstybės narės sudaro visų prioritetinių medžiagų ir teršalų, išvardytų I priedo A ir B dalyse, išmetimo, išleidimo ir nuotėkių sąrašą kiekvienam upės baseinui arba jo daliai savo teritorijoje , įskaitant išmetimo, išleidimo ir nuotėkių šaltinius bei atitinkamus žemėlapius .
Valstybės narės įtraukia visas išmestų teršalų kontrolės priemones, kurių buvo imtasi po sąraše išvardytų prioritetinių medžiagų ir teršalų išmetimo, išleidimo ir nuotėkių.
Pagrindimas
Reikėtų aiškiai nurodyti, kad sąraše turi būti nurodyti prioritetinių medžiagų ir kitų teršalų išmetimo, išleidimo ir nuotėkių šaltiniai. Siekiant didesnio skaidrumo, jie turi būti pažymėti žemėlapiuose.
Atsižvelgdamos į savo įsipareigojimus sustabdyti ar siekti, kad laipsniškai išnyktų prioritetinių pavojingų medžiagų išmetimas, išleidimas ar nuotėkiai, kaip numatyta Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje, valstybės narės į savo sąrašus turėtų įtraukti informaciją apie tokias priemones.
Pakeitimas
11
4 STRAIPSNIO 2 DALIES 2A PASTRAIPA (nauja)
Valstybės narės, rengdamos sąrašus, gali naudoti informaciją apie išmetimus, išleidimus ir nuostolius, kuri buvo surinkta iki Direktyvos 2000/60/EB įsigaliojimo, su sąlyga, kad tokia informacija atitinka tuos pačius reikalavimus, kurie taikomi 1 dalyje nurodytai informacijai.
Pagrindimas
Valstybėms narėms turėtų būti leista parodyti „ankstyvųjų veiksmų“ rezultatus. Komisija, įvertindama pažangą, turėtų atsižvelgti į šią papildomą informaciją.
Pakeitimas
12
4 STRAIPSNIO 5 DALIES 1A PASTRAIPA (nauja)
Komisija, atlikdama šį patikrinimą, atsižvelgia į:
– techninį įgyvendinamumą ir proporcingumą;
– geriausių turimų gaminimo būdų taikymą;
– natūralios foninės koncentracijos buvimą.
Pagrindimas
Komisija, vertindama valstybių narių pažangą siekiant Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje numatyto tikslo, atsižvelgia į sąlygas, kurios riboja galimų priemonių apimtį.
Pakeitimas
13
4 STRAIPSNIO 6A DALIS (nauja)
6a. Kai techniškai neįmanoma įgyvendinti priemonių, skirtų Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje numatytam tikslui pasiekti, arbai kai jos neproporcingai brangios, valstybės narės gali taikyti atitinkamas šios direktyvos 4 straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatas.
Pagrindimas
Esant dabartinei formuluotei reikia paaiškinti, kaip taikyti Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4 ir 5 dalis 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje numatytam tikslui pasiekti.
Pakeitimas
14
4A STRAIPSNIS (naujas)
4a straipsnis
Naujos Bendrijos išmetamų teršalų kontrolės priemonės
1. Jei pagal Direktyvos 2000/60/EB 12 straipsnio 1 dalį valstybė narė praneša apie problemą, kurios ji negali išspręsti valstybės narės lygiu, arba praneša, kad Bendrijos priemonės būtų ekonomiškai veiksmingesnės ar tinkamesnės išspręsti tokią problemą, Komisija surengia visų valstybių narių ir suinteresuotų šalių apsikeitimą informacija, kad įvertintų, ar Bendrijos priemonė yra reikalinga ir būtų ekonomiškai veiksmingesnė ir tinkama bei paskelbia pranešimą, kurį pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai.
2. Jei Komisijos pranešime nurodoma, kad Bendrijos priemonė yra reikalinga, ekonomiška ar tinkama, Komisija per dvejus metus nuo pranešimo paskelbimo pasiūlo tinkamas priemones.
Pagrindimas
Komisijos sprendimas nesiūlyti naujų Bendrijos išmetamų teršalų kontrolės priemonių pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 6 dalį yra sveikintinas. Nepaisant to, Direktyvos 2000/60/EB 12 straipsnyje numatyta tvarka yra papildoma konkrečių problemų sprendimo galimybė. Šiame pakeitime ši galimybė pabrėžiama bei sukonkretinama tvarka.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Aplinkos kokybės standartai vandens politikos srityje
Nuorodos
COM(2006)0397 - C6-0243/2006 - 2006/0129(COD)
Atsakingas komitetas
ENVI
Nuomonę pateikė
Paskelbimo plenariniame posėdyje data
ITRE
5.9.2006
Nuomonės referentas
Paskyrimo data
Paul Rübig
4.10.2006
Svarstymas komitete
27.11.2006
19.12.2006
27.2.2007
Priėmimo data
27.2.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
-:
0:
32
4
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Jan Březina, Philippe Busquin, Jorgo Chatzimarkakis, Pilar del Castillo Vera, Den Dover, Lena Ek, Adam Gierek, Norbert Glante, András Gyürk, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Werner Langen, Eugenijus Maldeikis, Eluned Morgan, Reino Paasilinna, Atanas Paparizov, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Alexander Alvaro, Danutė Budreikaitė, Philip Dimitrov Dimitrov, Robert Goebbels, Satu Hassi, Gunnar Hökmark, Esko Seppänen, Lambert van Nistelrooij
25.1.2007
Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto NUOMONĖ
pateikta Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui
dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
( COM(2006)0397 – C6‑0243/2006 – 2006/0129(COD)
Nuomonės referentė:
Bernadette Bourzai
TRUMPAS PAGRINDIMAS
Kodėl Europos Komisija teikia šį pasiūlymą?
2000 m. gruodžio mėn. priimtos Bendrosios vandens politikos direktyvos (pranc. DCE) tikslas – užkirsti kelią vandens kokybės blogėjimui ir didinti vandens aplinkos apsaugą. Šia direktyva siekiama kovoti su bendro pobūdžio tarša ir šiuo klausimu direktyvoje numatoma palaipsniui mažinti cheminę taršą, t. y., sustabdyti arba palaipsniui naikinti atliekas, teršalų išmetimą ir prioritetinių medžiagų bei pavojingų prioritetinių medžiagų, keliančių neleistiną pavojų pačiai vandens aplinkai arba per ją, nuotekas.
Vandens politikos srities veikla įgyvendinama remiantis hidrografiniais apylinkių valdymo planais. Norėdamos apsaugoti visų paviršinio vandens telkinių būklę nuo blogėjimo bei atkurti ir pagerinti vandens kokybę valstybės narės turi įgyvendinti būtinas priemones.
Taikant Bendrosios vandens politikos direktyvos 16 straipsnio 7 dalį šiuo pasiūlymu siekiama patikrinti ir užtikrinti, kad buvo pasiekta aukšto lygmens apsauga rengiant Aplinkos apsaugos standartus (AKS) vandens srityje, t. y., nustatant koncentracijos ribas, siekiant apsaugoti žmones, augaliją ir gyvūniją, nes buvo atsižvelgta į informaciją apie toksiškumą, patvarumą ir į galimą medžiagos kaupimąsi bei į duomenis apie jos susidarymą aplinkoje.
AKS siekiama apsaugoti ir gerinti aplinkos kokybę bei suderinti vidaus rinkos ekonomikos sąlygas, nes kiekvienoje valstybėje labai skiriasi nustatyti standartai.
Žemės ūkio taršalai
Teršalai į aplinką gali patekti iš kelių šaltinių: žemės ūkio, pramonės (sunkieji metalai, tirpikliai, kt.), deginant ir kt.
Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto nuomonėje daugiausia dėmesio skiriama žemės ūkio kilmės vandens teršalams, konkrečiai pesticidams, šiame pasiūlyme dėl direktyvos nekalbama apie nitratus.
Pesticidai dažniausiai laikomi taršos priežastimi tuomet, kai pablogėja paviršinio ir pakrančių vandens ekologinė būklė, kadangi jie gali išlikti aplinkoje ilgą laiką ir nukeliauti didelius atstumus. Šios taršos ribas sunku nustatyti, kadangi teršalai pernešama srovėmis, jiems tiesiogiai patekus ant žemės ir į orą, lietui nuplovus augalus.
Prioritetinių medžiagų sąraše (1 priedo A dalis) matome daug pesticidų: 1, 3, 8, 9, 13, 14, 17, 18, 19, 26, 27, 29, 33. Kai kurie iš jų daugiau nebenaudojami žemės ūkyje, tačiau pesticidai vis dar aptinkami kai kurių upių nuosėdose. Visi kiti šios direktyvos projekte nurodyti teršalai (priedo B dalis) yra pesticidai.
Vandenyje nuolat aptinkamas labai didelis kiekis pesticidų, taigi žemės ūkyje reikėtų daugiau naudoti aplinkai nekenkiančių produktų, taikyti veiksmingus metodus, palikti žemės ruožus tarp laukų ir vandens telkinių, stengtis, kad purškiant pesticidai nepatektų kitur. Šiais aspektais daugiausia diskutuojama rengiant daugelį tekstų pesticidų klausimais.
Pranešėjo nuomonė
Šio pasiūlymo dėl direktyvos, pagal kurią nustatomi aplinkos kokybės standartai vandens sektoriuje, negalima vertinti atskirai, kadangi daug aplinkos apsaugos priemonių patenka į kitų galiojančių arba rengiamų Bendrijos teisės aktų taikymo sritį.
Taigi reikia vengti prieštaravimų tarp kitų Bendrijos teisės aktų tikslų ir nuostatų ir nelaukti tų teisės aktų, kurie bus priimti ateinančiais mėnesiais, kadangi kiekvienas jų puikiai dera su kitais.
Taip pat reikia atsižvelgti į galiojančius tekstus, pavyzdžiui, Direktyvą EEB 80-778 dėl geriamo vandens, Direktyvą 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką, 1996 m. rugsėjo 24 d. Tarybos direktyvą 96/61/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės, Bendrąją vandens politikos direktyvą (2000/60/EB) ir šiuo metu rengiamus dokumentus, pavyzdžiui, REACH direktyvą, Teminę tvaraus pesticidų naudojimo strategiją, direktyvą dėl tvaraus pesticidų naudojimo, persvarstytą direktyvą dėl pesticidų.
Tačiau dabar vis dar sunku nustatyti, ar įgyvendinus kitus papildomus teisės aktus bus galima pasiekti Bendrosios vandens politikos direktyvos tikslus, ar reikės imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu. Reikia numatyti formalų galiojančių teisės aktų įvertinimą siekiant užpildyti spragas ir pasiūlyti patobulinimus bei skatinti visiškai integruotą Europos vandens politiką, taigi – aplinkos apsaugos politiką.
Europos Komisija nusprendė pateikti pasiūlymą, kurio tikslas – Bendrijos lygmeniu parengti suderintus AKS, tačiau netaikant papildomos teršalų išmetimo kontrolės, numatytos jau galiojančiuos teisės aktuose. Ji taip pat palieka valstybėms narėms nacionaliniu lygmeniu pačioms nustatyti taisykles, reglamentuojančius kitus teršalus. Šis pasiūlymas, kuris teikiamas kaip lankstesnis ir proporcingesnis bei daugiau privalumų turintis sprendimas ekonominiu požiūriu, gali būti kritikuotinas, kadangi Komisija, siekdama pateisinti rengiamą Bendrijos AKS, kaip tik pateikė argumentą dėl palankaus ekonominių sąlygų derinimo ir valstybių narių biurokratinės naštos mažinimo.
AKS skirti vidaus vandens telkiniams (upėms, ežerams) ir tarpiniams (pakrančių) vandens telkiniams. Bendrosios vandens politikos direktyvos 16 straipsnio 7 dalyje reikalaujama, kad Komisija pateiktų „pasiūlymus dėl prioritetinių medžiagų koncentracijos paviršiniame vandenyje, nuosėdose arba biotoje kokybės standartų“.
Taigi pateiktame pasiūlyme daugiausia dėmesio skiriama paviršiniam vandeniui, kadangi, pasak Komisijos, išskyrus tris medžiagas, trūksta išsamios ir patikimos informacijos apie nuosėdose ir biotoje esančias medžiagas. Valstybėms narėms dar kartą reikės užbaigti Bendrijos lygmeniu rengiamus AKS, tačiau kyla klausimas, kokiomis priemonėmis jos disponuos, kad tai pasiektų.
Tai netinkamas pasirinkimas, kadangi daug teršalų nusėda ir kaupiasi upių dugne taip pat keldami infiltracijos pavojų, taigi jie užteršia požeminį vandenį ir valant upes gausiai pernešami, kartais iki pakrančių zonos.
Pranešėjas taip pat pažymi, kad nebuvo numatytos galimos medžiagų sąveikos ir aglomeracijos.
Pranešėjui kyla klausimas dėl valstybėms narėms paliktos galimybės nustatyti pereinamąsias ribų viršijimo zonas. Taigi, siekiant, kad įmonės laikytųsi nustatytų standartų, jos privalo įsteigti atliekų perdirbimo arba detoksikacijos stotis, todėl šis nukrypimas nereikalingas. Kalbant apie žemės ūkio veiklą, atrodo, kad sunku nustatyti specifinių atliekų susidarymo šaltinius.
Apibrėžti du suderintų AKS tipai: viena grupė AKS grindžiama didžiausia leidžiama koncentracija ir ji kontroliuoja trumpalaikę taršą, o kita – grindžiama metiniu vidurkiu.
.
Sąrašuose teršalų koncentracijos matavimo ataskaitinis laikotarpis pesticidams yra nuo vienų iki trejų metų, kadangi naudojimo kiekis ir patekimas į aplinką kinta kasmet veikiant klimatinėms sąlygoms.
Vis dėl to reikia turėti mintyje, kad taršos keliamas pavojus didėja, kai pakartotinai toje pačioje vietoje naudojama ta pati prioritetinė medžiaga, o tai pasakytina apie pesticidus, kurie žemės ūkyje daugiausia naudojami nuo kovo iki rugsėjo mėnesio. Taigi, kai pesticidai naudojami labai dažnai, ekosistema gali blogėti negrįžtamai, arba ji gali būti labai pažeidžiama. Taigi pesticidams reikėtų nustatyti vieną vidurkį – treji metai o per naudojimo laikotarpį matuojamai koncentracijai – kitą.
Taigi, siekiant palaipsniui sumažinti arba sustabdyti prioritetinių medžiagų išmetimą, atliekas ir nuotekas, reikia, kad valstybės narės į rengiamą sąrašą taip pat įtrauktų atitinkamą veiksmų šiam tikslui pasiekti tvarkaraštį.
PAKEITIMAI
Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetas ragina atsakingą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetą į savo pranešimą įtraukti šiuos pakeitimus:
Komisijos siūlomas tekstas
Dar nepaskelbta OL.
Parlamento pakeitimai
Pakeitimas
1
1A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
1a) Pagal EB sutarties 174 straipsnį Bendrijos aplinkos apsaugos politika grindžiama atsargumo ir prevencijos principu, pagal kurį numatoma, kad žala aplinkai pirmiausia turi būti atitaisoma ten, kur yra jos šaltinis, be to žalą turi atlyginti teršėjas.
Pakeitimas
2
1a konstatuojamoji dalis (nauja)
1a) Siekiant užtikrinti gerą vandens kokybę, būtinas tinkamai vykdomas nedidelio masto ekologinis ūkininkavimas.
Pakeitimas
3
4a konstatuojamoji dalis (nauja)
4a) Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 2 dalyje ir VI priedo B dalyje numatytas nebaigtinis papildomų priemonių, kurias valstybės narės gali taikyti priemonių programoje, sąrašas, inter alia :
- teisinės priemonės,
- administracinės priemonės ir
- derybomis pasiekti aplinkos apsaugos susitarimai.
Pagrindimas
Turėtų būti paminėta, kad dažno standartų viršijimo problemą galima spręsti ne tik teisinėmis priemonėmis, bet ir Vandens politikos pagrindų direktyvos (2000/60/EB) 11 straipsnio 4 dalyje bei VI priedo B dalyje apibrėžtomis „papildomomis“ priemonėmis, nes savanoriškos skatinamosios priemonės dažnai veiksmingesnės už griežtas teisines. Tai padės padidinti bendrą pritarimą šiai direktyvai ir apskritai aplinkos apsaugos teisės aktams.
Pakeitimas
4
5A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
5a) Kadangi dar nėra visiškai priimta ir taikoma dauguma kitų bendrijos teisės aktų, sunku nustatyti, ar šios politikos įgyvendinimas leis pasiekti Bendrosios vandens politikos direktyvos tikslus ir ar reikės imtis veiksmų Bendrijos lygmeniu. Taigi reikėtų tiesiogiai arba netiesiogiai formaliai įvertinti visų Bendrijos teisės aktų, prisidedančių prie vandens kokybės gerinimo, nuoseklumą ir veiksmingumą.
Pakeitimas
5
7 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(7) Bendrijos interesų požiūriu ir siekiant veiksmingesnio paviršinių vandenų apsaugos reguliavimo tikslinga Bendrijos lygmeniu nustatyti AKS teršalams, klasifikuojamiems kaip prioritetinės medžiagos, o valstybėms narėms palikti prireikus nustatyti likusius teršalus reglamentuojančias taisykles nacionaliniu lygmeniu, nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos taisyklių. Nepaisant to, aštuoni teršalai, kurie patenka į 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų taikymo sritį ir priklauso medžiagų, kurių atžvilgiu gera cheminė būklė turėtų būti pasiekta iki 2015 m., grupei, nebuvo įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrašą. Tačiau įrodyta, kad šiems teršalams nustatyti bendrieji standartai yra naudingi ir tikslinga jų standartų reguliavimą išlaikyti Bendrijos lygmeniu.
7) Bendrijos interesų požiūriu ir siekiant veiksmingesnio paviršinių vandenų apsaugos reguliavimo tikslinga Bendrijos lygmeniu nustatyti AKS teršalams, klasifikuojamiems kaip prioritetinės medžiagos, o valstybėms narėms palikti nustatyti likusius teršalus reglamentuojančias taisykles nacionaliniu lygmeniu, nepažeidžiant atitinkamų Bendrijos taisyklių. Nepaisant to, aštuoni teršalai, kurie patenka į 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų taikymo sritį ir priklauso medžiagų, kurių atžvilgiu gera cheminė būklė turėtų būti pasiekta iki 2015 m., grupei, nebuvo įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrašą. Tačiau įrodyta, kad šiems teršalams nustatyti bendrieji standartai yra naudingi ir tikslinga jų standartų reguliavimą išlaikyti Bendrijos lygmeniu.
Pakeitimas
6
10 KONSTATUOJAMOJI DALIS
(10) Kadangi Bendrijos lygmeniu nėra išsamios ir patikimos informacijos apie prioritetinių medžiagų koncentracijas biotoje ir nuosėdose bei atsižvelgiant į tai, kad informacijos apie paviršinį vandenį užtenka, siekiant užtikrinti visapusę apsaugą ir veiksmingą taršos kontrolę, šiame etape AKS vertės turėtų būti nustatomos tik paviršiniam vandeniui. Tačiau heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir gyvsidabrio atžvilgiu negalima užtikrinti apsaugos nuo netiesioginio poveikio ir antrinio apsinuodijimo, tik nustatant paviršiniam vandeniui skirtus AKS Bendrijos lygmeniu. Todėl tokiais atvejais AKS turėtų būti nustatyti ir biotai. Kad valstybėms narėms būtų suteikta lankstumo veikti pagal savo monitoringo strategiją, jos turėtų galėti arba stebėti šiuos AKS ir tikrinti atitiktį jiems biotoje, arba paversti juos į paviršiniam vandeniui skirtus AKS. Be to, valstybėms narėms paliekama nustatyti AKS nuosėdoms arba biotai , jeigu tai būtina ir tikslinga siekiant laikytis Bendrijos lygmeniu nustatytų AKS. Be to , kadangi nuosėdos ir biota išlieka svarbios matricos valstybėms narėms stebėti tam tikras medžiagas, kad būtų įvertintas ilgalaikis žmonių veiklos poveikis ir tendencijos, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad esamas biotos ir nuosėdų taršos lygis nedidės.
10) Kadangi Bendrijos lygmeniu nėra išsamios ir patikimos informacijos apie prioritetinių medžiagų koncentracijas biotoje ir nuosėdose bei atsižvelgiant į tai, kad informacijos apie paviršinį vandenį užtenka, siekiant užtikrinti visapusę apsaugą ir veiksmingą taršos kontrolę, šiame etape AKS vertės turėtų būti nustatomos tik paviršiniam vandeniui. Tačiau heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir gyvsidabrio atžvilgiu negalima užtikrinti apsaugos nuo netiesioginio poveikio ir antrinio apsinuodijimo, tik nustatant paviršiniam vandeniui skirtus AKS Bendrijos lygmeniu. Todėl tokiais atvejais AKS turėtų būti nustatyti ir biotai. Kalbant apie kitas medžiagas valstybėms narėms paliekama parengti specialias nuosėdų ar biotos monitoringo programas. Iš tiesų , kadangi nuosėdos ir biota išlieka svarbios matricos valstybėms narėms stebėti tam tikras medžiagas, kad būtų įvertintas ilgalaikis žmonių veiklos poveikis ir tendencijos, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad esamas biotos ir nuosėdų taršos lygis nedidės.
Pakeitimas
7
2 STRAIPSNIO 1 DALIES 1 PASTRAIPA
1. Valstybės narės užtikrina, kad jų paviršinių vandenų sudėtis atitiktų prioritetinėms medžiagoms skirtus aplinkos kokybės standartus, išreikštus kaip metinis vidurkis ir kaip didžiausia leistina koncentracija, kaip nustatyta I priedo A dalyje, ir teršalams nustatytus aplinkos kokybės standartus, išvardytus I priedo B dalyje.
1. Valstybės narės užtikrina, kad jų paviršinių vandenų sudėtis atitiktų prioritetinėms medžiagoms skirtus aplinkos kokybės standartus, išreikštus kaip metinis vidurkis arba, Direktyvose 91/414/EEB ir 2003/53/EB 1 nustatytų teršalų atveju, kaip vidurkis per naudojimo laikotarpį, ir apskaičiuotas atsižvelgiant į sezoninius vandens debito ir naudojamų medžiagų pokyčius kaip didžiausia leistina koncentracija, kaip nustatyta I priedo A dalyje, ir teršalams nustatytus aplinkos kokybės standartus, išvardytus I priedo B dalyje.
_____________________
1 2003 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir tarybos Direktyva 2003/53/EB, dvidešimt šeštą kartą iš dalies keičianti Tarybos direktyvos 76/769/EEB nuostatas dėl tam tikrų pavojingų medžiagų ir preparatų pardavimo ir naudojimo apribojimų (OL L 178, 2003 7 17, p. 24).
Pagrindimas
Apskaičiuojant vidurkį turėtų būti atsižvelgiama į sezoninį pesticidų naudojimo žemės ūkyje pobūdį ir į tai, kad pratekančio vandens atveju teršalų lygis labai skiriasi. Tai priklauso nuo debito. Kadangi vasaros mėnesiais paprastai nėra kritulių, pirmojo lietaus vandenyje teršalų kiekis daug didesnis.
Pakeitimas
8
2 STRAIPSNIO 1 DALIES 2A PASTRAIPA (nauja)
Valstybės narės turi pagerinti žinias ir turimus duomenis apie prioritetinių medžiagų šaltinius ir taršos būdus siekdamos nustatyti tikslingos ir veiksmingos kontrolės galimybes.
Pakeitimas
9
2 straipsnio 1a dalis (nauja)
1a. Kai vandentakis eina per daugiau nei vieną valstybę narę, reikia užtikrinti, kad būtų koordinuojamos monitoringo programos ir esamos priemonės, siekiant, jog nepalankesnėje padėtyje neatsidurtų vandentakių pasroviui esančios valstybės narės.
Or. fr
Pakeitimas
10
2 STRAIPSNIO 3A DALIS (nauja)
3a. Valstybės narės turi laikytis Tarybos direktyvos 98/83/EB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės 1 ir valdyti paviršinio vandens telkinius, naudojamus geriamajam vandeniui imti, pagal Direktyvos 2000/60/EB 7 straipsnį. Šie reikalavimai daugeliui medžiagų privalomi ir verčia laikytis griežtesnių standartų nei taikomi aplinkos kokybės standartai.
1 OL L 330, 1998 12 5. Direktyva pakeista pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr.1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p.1).
Pakeitimas
11
3 STRAIPSNIS
3 straipsnis
Išbraukta.
Pereinamoji viršijimo zona
1. Valstybės narės nustato pereinamąsias viršijimo zonas, kuriose vieno arba daugiau teršalų koncentracijos gali viršyti atitinkamus aplinkos kokybės standartus tiek, kiek jos nedaro poveikio tam, kad likusi paviršinio vandens telkinio dalis atitiktų tuos standartus.
2. Valstybės narės kiekvienu atveju turi nustatyti paviršinio vandens telkinių dalių, esančių prie išleidimo vietų, ribas, iki kurių jos yra klasifikuojamos kaip pereinamosios viršijimo zonos, atsižvelgdamos į susijusias Bendrijos teisės nuostatas.
Kiekvieną ribų nustatymo aprašą valstybės narės turi įtraukti į savo upių baseino valdymo planus, nurodytus Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje.
3. Valstybės narės atlieka Direktyvoje 96/61/EB nurodytų leidimų arba Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalies g punkte nurodyto išankstinio sureguliavimo peržiūrą, siekiant palaipsniui mažinti 1 pastraipoje nurodytos kiekvienos pereinamosios viršijimo zonos dydį, nustatytą vandens telkiniuose, kuriems daro poveikį išleidžiamos prioritetinės medžiagos.
4. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti metodą, kurį valstybės narės naudotų pereinamųjų viršijimo zonų nustatymui.
Pakeitimas
12
4 straipsnio 1a dalis (nauja)
1a. Valstybės narės parengia aiškias nuosėdų ir biotos monitoringo programas, kuriose nurodomos analizuojamos rūšys ir struktūros bei rezultatų pateikimo forma, atsižvelgiant į sezoninius organizmų pokyčius.
Pakeitimas
13
4 straipsnio 2 dalies 2 pastraipa
Tačiau prioritetinių medžiagų arba teršalų, kuriems taikoma Direktyva 91/414/EEB, vertės gali būti apskaičiuojamos kaip 2007 m., 2008 m. ir 2009 m. vidurkis.
Tačiau prioritetinių medžiagų arba teršalų, kuriems taikoma Direktyva 91/414/EEB, vertės dydžiai gali būti apskaičiuojami kaip ilgų 2007 m., 2008 m. ir 2009 m. laikotarpių vidurkis.
Pagrindimas
Apskaičiuojant vidurkį turėtų būti atsižvelgiama į sezoninį pesticidų naudojimo žemės ūkyje pobūdį ir į tai, kad pratekančio vandens atveju teršalų lygis labai skiriasi. Tai priklauso nuo debito. Kadangi vasaros mėnesiais paprastai nėra kritulių, pirmojo lietaus vandenyje teršalų kiekis daug didesnis.
Pakeitimas
14
4 straipsnio 4 dalies 2 pastraipa
Verčių atnaujintuose sąrašuose nustatymo ataskaitinis laikotarpis yra vieneri metai iki analizės pabaigos. Prioritetinių medžiagų arba teršalų, kuriems taikoma Direktyva 91/414/EEB, vertės gali būti apskaičiuojamos kaip vidurkis trejų metų iki tos analizės pabaigos.
Vertės dydžių atnaujintuose sąrašuose nustatymo ataskaitinis laikotarpis yra vieneri metai iki analizės pabaigos. Prioritetinių medžiagų arba teršalų, kuriems taikoma Direktyva 91/414/EEB, vertės dydžiai gali būti apskaičiuojami kaip trejų metų iki tos analizės pabaigos ilgų laikotarpių vidurkis .
Or. pt
Pagrindimas
Apskaičiuojant vidurkį turėtų būti atsižvelgiama į sezoninį pesticidų naudojimo žemės ūkyje pobūdį ir į tai, kad pratekančio vandens atveju teršalų lygis labai skiriasi. Tai priklauso nuo debito. Kadangi vasaros mėnesiais paprastai nėra kritulių, pirmojo lietaus vandenyje teršalų kiekis daug didesnis.
Pakeitimas
15
4 STRAIPSNIO 4A DALIS (nauja)
4a. Siekiant palaipsniui mažinti arba sustabdyti prioritetinių medžiagų išmetimą, atliekas ir nuotekas, būtina, kad valstybės narės į sąrašus įtrauktų veiksmų, numatytų šiems tikslams pasiekti, tvarkaraštį.
Pakeitimas
16
4 STRAIPSNIO 5 DALIS
5. Komisija patikrina, kad sąraše nurodytas išmetimas, išleidimas ir nuotėk os iki 2025 m. atitiktų sumažinimo arba nutraukimo įpareigojimus, nustatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
5. Komisija patikrina, kad sąraše nurodytas išmetimas, išleidimas ir nuotėk os iki 2025 m. atitiktų sumažinimo arba nutraukimo įpareigojimus, nustatytus Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje. Komisija siūlo konkrečias tarpines priemones, jei ji pastebi, kad netaikomos šioje direktyvoje numatytos priemonės arba tikslai nepasiekti.
Pakeitimas
17
4 STRAIPSNIO 6 DALIS
6. Komisija gali Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nustatyti metodą, kurį valstybės narės naudotų sąrašų sudarymui.
6. Komisija, Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka, nustato analizės technines specifikacijas ir metodą, kurį valstybės narės naudotų sąrašų sudarymui.
Pakeitimas
18
4A STRAIPSNIS (naujas)
4a straipsnis
Taikymo kontrolė
Tais atvejais, kai dažnai viršijamos aplinkos kokybės standartuose nustatyta vertė, valstybės narės turi nustatyti taršos šaltinį ir vadovaudamosi įvairiomis priemonėmis, pavyzdžiui, Direktyva 91/414/EEB arba Direktyva 96/61/EB, taikyti atitinkamas veiksmingas atgrasymo priemones siekdamos riboti tam tikrų medžiagų teikimą į rinką ir jų naudojimą dėl pavojaus, kurį jos kelia vandens aplinkai.
Pakeitimas
19
4 B STRAIPSNIS (naujas)
4b straipsnis
Tolesnės priemonės
Kai sąrašai paskelbiami ir atnaujinami pagal 4 straipsnį, Europos Komisija persvarsto prioritetinių medžiagų sąrašą.
Atsižvelgiant į sąrašų duomenis, reikia numatyti priemones medžiagoms, kurios kelia daugiausiai problemų.
Pakeitimas
20
9A STRAIPSNIS (naujas)
9a straipsnis
Papildomi Bendrijos veiksmai
Komisija parengia aiškias ir skaidrias procedūras, pagal kurias būtų nustatytas racionalus ir tikslingas keitimosi su valstybėmis narėmis informacija apie prioritetines medžiagas tinklas, kuris prisidėtų prie Bendrijos sprendimo priėmimo proceso ir leistų ateityje parengti suderintus nuosėdų arba biotos AKS bei papildomą teršalų išmetimo kontrolę.
Pakeitimas
21
I priedo C dalies 2 punktas
2. 6 ir 7 skiltis . Bet kurio paviršinio vandens telkinio atitiktis AKS-DLK reiškia, kad bet kuriame tipiniame vandens telkinio monitoringo taške išmatuota koncentracija negali viršyti standarto.
2. 6 ir 7 skiltys . Bet kurio paviršinio vandens telkinio atitiktis AKS-DLK reiškia, kad bet kuriame tipiniame vandens telkinio monitoringo taške išmatuoti koncentracijos dydžiai negali pakartotinai viršyti standarto.
Pagrindimas
Didžiausia leistina koncentracija – veiksminga kovos su tarša priemonė. Tačiau imtis priemonių iškart po to, kai pirmą kartą pastebima, kad viršyta koncentracija, būtų kraštutinumas. Tinkamesnis kriterijus – pakartotinis viršijimas. Be to, toks požiūris užkirstų kelią neatidžiam monitoringui.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
Nuorodos
COM(2006)0397 - C6-0243/2006 - 2006/0129(COD)
Atsakingas komitetas
ENVI
Nuomonę teikiantis(-ys) komitetas(-ai) Paskelbimo plenariniame posėdyje data
AGRI 5.9.2006
Pranešėjas(-ai) Paskyrimo data
Bernadette Bourzai 11.9.2006
Svarstymas komitete
18.12.2006
24.1.2007
Priėmimo data
24.1.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
38
-
-
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Katerina Batzeli, Thijs Berman, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Dumitru Gheorghe Mircea Coşea, Joseph Daul, Albert Deß, Carmen Fraga Estévez, Lutz Goepel, Bogdan Golik, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Albert Jan Maat, Diamanto Manolakou, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, Neil Parish, Radu Podgorean, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Brian Simpson, Csaba Sándor Tabajdi, Marc Tarabella, Witold Tomczak, Kyösti Virrankoski, Andrzej Tomasz Zapałowski, Janusz Wojciechowski
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę pavaduojantys nariai
Bernadette Bourzai, Hynek Fajmon, Gábor Harangozó, Zdzisław Zbigniew Podkański, Armando Veneto
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę pavaduojantys nariai (178 straipsnio 2 dalis)
Reimer Böge, Jorgo Chatzimarkakis, Wiesław Stefan Kuc
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
...
25.1.2007
Žuvininkystės komiteto NUOMONĖ
pateikta Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetui
dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
( COM(2006)0397 – C6‑0243/2006 – 2006/0129(COD)
Nuomonės referentas:
Dorette Corbey
TRUMPAS PAGRINDIMAS
I. Bendroji informacija
1976 m. Bendrija pirmą kartą priėmė teisės aktą dėl vandenų cheminės taršos – Direktyvą 76/464/EEB dėl tam tikrų į Bendrijos vandenis išleidžiamų pavojingų medžiagų sukeltos taršos.
Vėliau, 1982 – 1990 m., priimta bent keletas antrinių direktyvų, kuriose nustatytos 18 specialių teršalų išmetimo ribinės vertės ir aplinkos kokybės tikslai.
Bendrosios vandens politikos direktyvos (BVPD) 2000/60/EB 16 straipsnyje buvo pateikta atnaujinta, išsami ir veiksminga paviršinių vandenų cheminės taršos strategija.
BVPD nustatyti kovos su paviršinių vandenų tarša strategijos metmenys, Komisija turi pateikti pasiūlymą, kuriame būtų numatytos kovos su tokių atskirų teršalų arba teršalų grupių keliama vandens tarša, kurie yra pavojingi vandeniui arba per jį, specialios priemonės.
Žengiant pirmą žingsnį buvo priimtas Sprendimas 2455/2001/EB, kuriuo buvo pakeistas ankstesnis sąrašas, Komisijos paskelbtas 1982 m; po to Komisijos buvo reikalaujama pateikti šių prioritetinių medžiagų aplinkos kokybės standartus (AKS) (žr. 16 straipsnio 7 dalį) ir teršalų išmetimo kontrolės priemones (žr. 16 straipsnio 6 ir 8 dalis).
Šio Europos Komisijos pasiūlymo tikslas – saugoti ir gerinti aplinkos kokybę vadovaujantis tvariosios plėtros principu ir tuo pat metu daug dėmesio skirti žuvininkystės sektoriui ir nuo jo priklausančioms bendruomenėms.
Be to, šiame pasiūlyme, kuriuo numatoma supaprastinti teisės aktus, bei kartu pateiktame komunikate visapusiškai atsižvelgiama į kitų Bendrijos teisės aktų tikslus ir nuostatas, ypač cheminių medžiagų politiką, tarp jų – REACH ir Pesticidų direktyvą, Integruotos taršos prevencijos ir kontrolės direktyvą ir temines strategijas – ypač jūrų politikos ir tvaraus pesticidų naudojimo strategijas.
II. Įvadinė informacija
Paviršinių vandenų cheminė tarša gali sutrikdyti ekosistemas, dėl to gali būti prarastos buveinės, sumažėti bioįvairovė.
Teršalai gali kauptis maisto grandinėje ir pakenkti grobuonims, kurie minta užteršta žuvimi. Žmonės susiduria su teršalų keliama rizika per vandens aplinką – vartodami žuvį ir jūrų gėrybes, gerdami vandenį arba ilsėdamiesi.
Teršalų aplinkoje gali būti randama dar daugelį metų po jų uždraudimo, jie gali būti išleidžiami į aplinką iš įvairių šaltinių (pvz., žemės ūkis, pramonė, deginimas) kaip produktai arba atsitiktiniai šalutiniai produktai, jie gali būti iš senų šaltinių arba kasdien naudojami namų ūkio produktuose.
Įgyvendinant 16 straipsnyje nurodytą strategiją pirmiausia buvo patvirtintas prioritetinių medžiagų sąrašas (Sprendimas 2455/2001/EB), kuriame nurodomos 33 medžiagos, keliančios didžiausią Bendrijos susirūpinimą .
Šiuo pasiūlymu siekiama užtikrinti aukštą apsaugos nuo rizikos, kurią vandens aplinkai arba per vandens aplinką kelia šios 33 prioritetinės medžiagos ir kai kurie kiti teršalai, lygį, nustatant aplinkos kokybės standartus (AKS).
Dėl AKS sumažėjusi vandens tarša atneštų daug potencialios naudos aplinkos apsaugos ir socialiniu atžvilgiu.
Iš tiesų komercinės ir pramoginės žvejybos srityje nauda būtų gauta dėl to, kad sumažėtų nustatytų standartų neatitinkančios žmonėms vartoti skirtos žuvies, sumažėtų neigiamas poveikis žuvies vartojimui, kurį sukelia grėsmės sveikatai suvokimas, sumažėtų vartojant žuvį cheminių teršalų keliama grėsmė, galėtų išaugti prekių atsargos ir jų įvairovė bei būtų gaunama daugiau pajamų iš komercinės ir pramoginės žvejybos.
Laikantis AKS žuvivaisos ir kiautuotųjų vėžiagyvių auginimo veikloje nauda būtų gauta dėl to, kad išaugtų našumas sektoriuje, sumažėtų pavojingų medžiagų kiekis žuvies mėsoje ir jų keliama rizika žmonėms.
Akivaizdu, kad visas šis procesas turi didelę įtaką žmogaus sveikatai. Nauda, kurią suteiktų taršos cheminėmis medžiagomis sumažinimas, yra susijusi su bendros rizikos, kurią kelia pavojingos medžiagos vartojant jūrų gėrybes, sumažinimu, in primis žmonėms.
Šiuo Europos Komisijos pasiūlymu siekiama tik nustatyti AKS Bendrijos lygmeniu. Konkrečias ir papildomas taršos kontrolės priemones turi priimti valstybės narės, nes tam, kad būtų įvykdyti 16 straipsnio 6 ir 8 dalių reikalavimai privalu taikyti daugelį kitų galiojančių Bendrijos aktų.
Siūloma priemonė yra Direktyva, nustatanti tikslinius aplinkos kokybės rodiklius, kuriuos būtina pasiekti iki 2015 m.
III. Vertinimas
Kalbant apie poveikį sektoriui, reikėtų pateikti keletą pastabų. Švinas yra pripažinta pavojinga medžiaga, jos išmetimą į vandenį reikėtų kaip galima labiau mažinti. Tai reikėtų skatinti, kai prie to gali prisidėti pats žuvininkystės sektorius. Šiame poveikio vertinime Komisija nurodė (53 p.), kad dioksinai, furanai ir PCB yra iš senų šaltinių atsiradę teršalai, jie kontroliuojami pakankamai. Šiam optimistiniam vertinimui pritarti sunku, nes nuo tada, kai buvo priimta 2001 m. dioksinų strategija, nepastebėta, kad žuvyse jų mažėtų, o Baltijos jūroje jų lygis nepakito. Tai iš esmės gali lemti tai, kad šie teršalai nusėda, tačiau periodiškai vėl pakyla. Todėl yra pagrindo nerimauti dėl grėsmės, kurią PCB kelia vandens aplinkai dėl neteisėto jų šalinimo.
Trečia pastaba pateikiama dėl siūlomų heksachlorbenzeno, heksachlorbutadieno ir gyvsidabrio koncentracijos limitų natūraliame žuvies, moliuskų, vėžiagyvių ir kitos floros ir faunos svoryje. Jeigu valstybė narė nusprendžia nustatyti griežtesnius standartus tam, kad pasiektų 2 straipsnio 3 dalyje nustatytus lygius, juos būtina suderinti su kitomis valstybėmis narėmis, kurios naudojasi tos pačios upės baseinu. Prireikus kitos valstybės narės, ypač aukštupyje įsikūrusios šalys, turėtų priimti tuos pačius standartus.
PAKEITIMAI
Žuvininkystės komitetas ragina atsakingą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetą į savo pranešimą įtraukti šiuos pakeitimus:
Komisijos siūlomas tekstas
Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.
Parlamento pakeitimai
Pakeitimas
1
7A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
7a) Kai kurios medžiagos, randamos paviršiniuose vandenyse, bet neįtrauktos į vandens politikos aplinkos kokybės standartų sąrašą, yra ypač kenksmingos žuvims. Šios medžiagos yra: polichlorinti bifenilai (PCB), dioksinai, tetrabromobifenolis (TBBP-A). Komisija, jei būtina, pateikia pasiūlymus, skirtus aplinkos kokybės standartams vandens politikos srityje patvirtinti, kurie būtų taikomi ir minėtosioms medžiagoms.
Pagrindimas
PCB, dioksinai, PFOS (perfluoroktano sulfonatai) ir tetrabromobisfenolis ypač kenkia aplinkai ir turėtų būti įtraukti į sąrašą medžiagų, kurioms taikomi aplinkos kokybės standartai.
Pakeitimas
2
11A KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
11a) Švinas, esantis žuvininkystės įrangoje, naudojamoje laisvalaikio ar profesionalioje žvejyboje, teršia vandenį. Siekiant, kad būtų sumažintas švino kiekis žuvininkystės vandenyse, valstybės narės turi skatinti žuvininkystės sektorių pakeisti šviną mažiau pavojinga alternatyvia medžiaga.
Pakeitimas
3
11B KONSTATUOJAMOJI DALIS (nauja)
11b) PCB ir dioksinai sudaro dvi nuodingųjų medžiagų grupes, kurios yra patvarios ir biologiškai besikaupiančios. Abi šios grupės kelia pakankamą grėsmę žmonių sveikatai ir aplinkai ir daro ypač neigiamą poveikį vandens organizmams, t. y. kenkia žuvininkystės sektoriaus gyvybingumui. Be to, Komisija ne kartą pabrėžė, kad šias medžiagas būtina įtraukti į prioritetinių medžiagų sąrąšą. Taigi šioje direktyvoje būtina numatyti, kad ateityje minėtosios medžiagos būtų įtrauktos į prioritetinių medžiagų sąrašą.
Pakeitimas
4
2 STRAIPSNIO 3 DALIES 2 PASTRAIPA
Siekdamos stebėti pirmoje pastraipoje išvardytų medžiagų atitiktį aplinkos kokybės standartams, valstybės narės turi arba nustatyti griežtesnį vandeniui skirtą standartą, pakeičiantį nurodytąjį I priedo A dalyje, arba nustatyti papildomą biotai skirtą standartą.
Siekdamos stebėti pirmoje pastraipoje išvardytų medžiagų atitiktį aplinkos kokybės standartams, valstybės narės turi arba nustatyti griežtesnį vandeniui skirtą standartą, pakeičiantį nurodytąjį I priedo A dalyje, arba nustatyti papildomą biotai skirtą standartą. Kai upės baseinas priklauso kelioms valstybėms narėms, jei būtina, šios valstybės narės taiko tuos pačius standartus.
Pakeitimas
5
4A STRAIPSNIS (naujas)
4a straipsnis
PCB ir dioksinų įtraukimas
Vadovaudamasi Direktyvos Nr. 2000/60/EB 16 straipsniu, ne vėliau kaip iki 2008 m. sausio 31 d. Komisija pateikia pasiūlymą dėl šios direktyvos persvarstymo, siekdama įtraukti dioksinus ir PCB į šios direktyvos prioritetinių medžiagų sąrašą, pateikiamą II priede ir įtraukti atitinkamus aplinkos kokybės standartus, nurodytus I priede.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje, iš dalies keičiančios Direktyvą 2000/60/EB
Nuorodos
COM(2006)0397 – C6-0243/2006 – 2006/0129(COD)
Atsakingas komitetas
ENVI
Nuomonę pateikė Paskelbimo plenariniame posėdyje data
PECH 5.9.2006
Glaudesnis bendradarbiavimas – pranešimo plenariniame posėdyje data
Nuomonės referentas (-ė) Paskyrimo data
Dorette Corbey 27.9.2006
Pakeistas nuomonės referentas (-ė)
Svarstymas komitete
20.11.2006
20.12.2006
0.0.0000
Priėmimo data
25.1.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
Vienbalsiai
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
James Hugh Allister, Stavros Arnaoutakis, Elspeth Attwooll, Marie-Hélène Aubert, Iles Braghetto, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, David Casa, Zdzisław Kazimierz Chmielewski, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Pedro Guerreiro, Ian Hudghton, Heinz Kindermann, Albert Jan Maat, Rosa Miguélez Ramos, Philippe Morillon, Seán Ó Neachtain, Willi Piecyk, Dirk Sterckx, Catherine Stihler, Daniel Varela Suanzes-Carpegna
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Duarte Freitas, James Nicholson
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
...
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Aplinkos kokybės standartai vandens politikos srityje
Nuorodos
KOM(2006)0397 - C6-0243/2006 - 2006/0129(COD)
Pateikimo Europos Parlamentui data
17.7.2006
Atsakingas komitetas
Paskelbimo plenariniame posėdyje data
ENVI
5.9.2006
Nuomonę teikiantis (-ys) komitetas (-ai)
Paskelbimo plenariniame posėdyje data
ITRE
5.9.2006
AGRI
5.9.2006
PECH
5.9.2006
Pranešėjas(-ai)
Paskyrimo data
Anne Laperrouze
29.11.2005
Svarstymas komitete
22.1.2007
30.1.2007
28.2.2007
Priėmimo data
27.3.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
47
0
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Margrete Auken, Irena Belohorská, Johannes Blokland, Frieda Brepoels, Hiltrud Breyer, Martin Callanan, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Jules Maaten, Marios Matsakis, Linda McAvan, Alexandru-Ioan Morţun, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Dimitrios Papadimoulis, Guido Sacconi, Karin Scheele, Richard Seeber, Bogusław Sonik, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Glenis Willmott
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Ambroise Guellec, Anne Laperrouze, Henrik Lax, Kartika Tamara Liotard, David Martin, Jiří Maštálka, Miroslav Mikolášik, Alojz Peterle, Robert Sturdy, Radu Ţîrle
