P6_TA(2007)0205
Bendra užsienio ir saugumo politika 2005 m.
A6-0130/2007
2007 m. gegužės 23 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Tarybos metinio pranešimo Europos Parlamentui dėl pagrindinių BUSP aspektų ir esminių pasirinkimų, įskaitant Europos Sąjungos bendrojo biudžeto finansinius aspektus – 2005 m. ( 2006/2217(INI) )
Europos Parlamentas,
–
atsižvelgdamas į Tarybos metinį pranešimą (10314/1/2006),
–
atsižvelgdamas į ES sutarties 21 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į 2004 m. spalio 29 d. Romoje pasirašytą Sutartį dėl Konstitucijos Europai (Konstitucinė Sutartis),
–
atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2003 m. gruodžio 12 d. patvirtintą Europos saugumo strategiją (ESS),
–
atsižvelgdamas į 1999 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžeto sudarymo procedūros tobulinimo OL C 172, 1999 6 18, p. 1.
, ypač į jo 40 dalį,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 17 d. sprendimą dėl Tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir patikimo finansų valdymo sudarymo OJ C 297 E, 7.12.2006, p. 182.
,
–
atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2005 m. birželio 16–17 d. Briuselyje vykusiam susitikimui pirmininkavusios valstybės narės išvadas, ypač į jos pareiškimą dėl Sutarties dėl Konstitucijos Europai ratifikavimo, ir į Europos Vadovų Tarybos 2006 m. birželio 15–16 d. ir gruodžio 14–15 d. susitikimams pirmininkavusios valstybės narės išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 15–16 d. Briuselyje vykusiam Europos Vadovų Tarybos susitikimui pirmininkavusios valstybės narės parengtas išvadas dėl 2007–2013 m. finansinės perspektyvos,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. sausio 12 d. rezoliuciją dėl Sutarties dėl Konstitucijos Europai OL C 247 E, 2005 10 6, p. 88.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. vasario 2 d. rezoliuciją dėl 2004 m. bendros užsienio ir saugumo politikos OL C 288 E, 2006 11 25, p. 59.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. lapkričio 16 d. rezoliuciją dėl Europos saugumo strategijos įgyvendinimo atsižvelgiant į ESGP Priimti tekstai, P6_TA(2006)0495 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. birželio 14 d. rezoliuciją dėl būsimų Europos ateities apmąstymų laikotarpio etapų ir analizės OL C 300 E, 2006 12 9, p. 267.
ir į 2006 m. gruodžio 4–5 d. Briuselyje vykusio jungtinio parlamentinio posėdžio dėl Europos ateities ("Nuo svarstymų prie veiksmų") rezultatus,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. vasario 16 d. rezoliuciją dėl naujų finansinių priemonių, skirtų vystymuisi finansuoti siekiant Tūkstantmečio tikslų OL C 290E, 2006 11 29, p. 396.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. birželio 15 d. OL C 300 E, 2006 12 9, p. 482.
ir 2006 m. gruodžio 13 d. Priimti tekstai, P6_TA(2006)0566 .
rezoliucijas dėl ES ir Rusijos aukščiausio lygio susitikimų
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. birželio 1 d. rezoliuciją dėl ES ir JAV santykių gerinimo pagal Transatlantinės partnerystės sutartį OJ C 298 E, 8 12 2006, p. 226.
bei dėl ES ir JAV transatlantinių ekonominių santykių OJ C 298 E, 8 12 2006, p. 235.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2003 m. spalio 23 d. rezoliuciją dėl taikos ir orumo Viduriniuose Rytuose OJ C 82 E, 1 4 2004, p. 610.
ir į 2006 m. rugsėjo 7 d. rezoliuciją dėl padėties Viduriniuose Rytuose OL C 305 E, 2006 12 14, p. 240.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. rugsėjo 7 d. rezoliuciją dėl ES ir Kinijos santykių OL C 305 E, 2006 12 14, p. 233.
,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 15–16 d. Briuselyje vykusiam Europos Vadovų Tarybos susitikimui pirmininkavusios valstybės išvadas "ES ir Afrika – strateginės partnerystės link",
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. kovo 10 d. rezoliuciją dėl Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties: branduoliniai ginklai Šiaurės Korėjoje ir Irane OL C 320 E, 2005 12 15, p. 253.
, kurioje teigiama, kad Korėjos pusiasalio atžvilgiu ES laikysis principo, pagal kurį, neturėdama galimybės dalyvauti derybose, ji neteiks finansinės paramos;
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. kovo 23 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos energijos tiekimo saugumo OL C 292E, 2006 12 1, p. 112.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 18 d. rezoliuciją dėl 2005 m. metinio pranešimo apie žmogaus teises pasaulyje ir ES politiką šioje srityje OJ C 297 E, 7.12.2006, p. 341.
ir į 2006 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl žmogaus teisių ir demokratijos išlygos Europos Sąjungos susitarimuose OL C 290E, 2006 11 29, p. 107.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos pajėgumų integruoti naujas valstybes nares institucinių aspektų Priimti tekstai, P6_TA(2006)0569 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gruodžio 13 d. rezoliuciją dėl plėtros strategijos ir pagrindinių iššūkių 2006–2007 m. Priimti tekstai, P6_TA(2006)0568 .
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 112 straipsnio 1 dalį,
–
atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ir į Biudžeto komiteto nuomonę ( A6-0130/2007 ),
A.
kadangi tikintis, kad Tarybos
a posteriori
metodas, pagal kurį pateikiama tik aprašomoji praėjusiais metais pagal bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP) įvykdytos veiklos ataskaita, o ne konsultuojamasi su Parlamentu iš anksto, kaip numatyta Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnyje, nuo šiol bus pakoreguotas, vadovaujantis dalykiniu naujo 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir patikimo finansų valdymo OL C 139, 2006 6 14, p. 1.
42 ir 43 punktų aiškinimu,
B.
kadangi siekiant užtikrinti, kad Parlamento nuomonė turėtų realų poveikį renkantis sprendimus ateinančiais metais, Taryba turėtų visiems laikams pakeisti nusistovėjusią tvarką įtraukdama išsamų konsultavimąsi su Parlamentu,
C.
kadangi po penktojo ES plėtros etapo 18 valstybių narių jau ratifikavo Sutartį dėl Konstitucijos, bet norint užtikrinti, kad Sąjunga būtų pasirengusi prisiimti visuotinę atsakomybę, reaguoti į šiuolaikinio pasaulio grėsmes ir iškilusius uždavinius, reikia siekti, kad Sutartį ratifikuotų visos šalys ir kad ji pradėtų galioti,
D.
kadangi ratifikavimo proceso metu nesuabejota naujosios Sutarties dėl Konstitucijos nuostatomis dėl išorės santykių, taigi BUSP galėtų atlikti svarbų vaidmenį stiprinant plačiosios visuomenės pasitikėjimą Sąjunga,
E.
kadangi visi Sąjungos išorės veiksmai ir ypač BUSP turi būti vykdoma atsižvelgiant į Sąjungos interesus, ypač į tai, kiek kiekviena trečioji šalis ar regionas pripažįsta Europos modelį bei vertybes, ir į tai, kad Sąjunga tampa vienu iš svarbiausių pasaulio geopolitinių veikėjų ir, remdamasi demokratijos, teisinės valstybės ir socialinio teisingumo principais, veikia kaip politinė, ekonominė, socialinė, į aplinkosaugą orientuota bei siekti taikos įsipareigojusi valstybių ir tautų sąjunga, kuriai dėl šios priežasties reikia stiprių ir patikimų politinių bei ekonominių partnerių,
F.
kadangi bendros užsienio politikos veiksmingumui ir patikimumui pastaruoju metu pakenkė tam tikrų valstybių narių dvišaliais klausimais panaudota veto teisė, nors kitos valstybės narės stengėsi rasti kompromisą; kadangi valstybės narės turėtų veikti nešališkai ir vengti naudoti veto teisę – naudoti ją tik itin opiems nacionalinės svarbos klausimams spręsti,
G.
kadangi kurti ir stiprinti demokratiją, teisinę valstybę ir pagarbą žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms tebėra svarbiausi BUSP tikslai ir kadangi BUSP daugiausia turėtų būti sutelkta į ekonominę integraciją, diplomatiją, civilinę krizių prevenciją ir konfliktų valdymą,
H.
kadangi siekiant, kad BUSP bei Europos saugumo ir gynybos politika (ESGP) būtų patikimos, joms įgyvendinti būtina skirti papildomų išteklių, kad jie atitiktų šiose politikos srityse užsibrėžtus tikslus,
I.
kadangi Europos Sąjungos karinių operacijų finansavimo iš tikrųjų neapima nei nacionalinių parlamentų, nei Europos Parlamento vykdoma demokratinė kontrolė,
Konstitucinės Sutarties ratifikavimas – pagrindinis BUSP aspektas ir esminis pasirinkimas 2007 m
. 1.
mano, kad be Konstitucinės Sutarties, kurią ratifikavo 18 valstybių, ES negali sukurti užsienio ir saugumo politikos, kuria bent iš dalies būtų galima atremti svarbiausius iššūkius – globalizaciją, silpnas ir silpstančias valstybes, tarptautinę migraciją, tarptautinį terorizmą, energetinę priklausomybę ir klimato kaitą; mano, kad siekiant BUSP veiksmingumo reikia pasinaudoti turimais privalumais ir kurti pajėgumus Sąjungos ir jos valstybių narių saugumui, nepriklausomumui ir vientisumui išsaugoti; šiomis aplinkybėmis primena, jog visose valstybėse narėse plačiai pritariama tam, kad Sąjunga įgytų svarbesnį vaidmenį pasaulyje, nes pavienės valstybės narės jau negali savo piliečiams užtikrinti, kad galės tuo pasirūpinti; pabrėžia, kad Konstitucinės Sutarties finalizavimas turi būtinai tapti vienu pagrindinių dabar ES pirmininkaujančios ir ateityje pirmininkausiančios valstybės prioritetų,
2.
mano, jog siekiant, kad BUSP būtų nuosekliai tęsiama ir Europa galėtų kalbėti vienu balsu, reikia įsteigti Užsienio reikalų ministro postą, ir yra įsitikinęs, jog būtina, kad užsienio reikalų ministras kartu būtų ir Komisijos narys bei užsienio reikalų tarybos pirmininkas;
3.
šiuo atžvilgiu yra nuomonės, kad sukūrus naujas ES užsienio reikalų ministro postą valstybės narės turėtų nuoširdžiai įsipareigoti nustatyti ir įgyvendinti tikrą ir veiksmingą bendrą užsienio politiką, atspindinčią bendras Europos Sąjungos problemas;
4.
mano, kad paramos teikimo sąlyga, struktūrinis bendradarbiavimas, už Bendrijos užsienio santykius atsakinga tarnyba ir Europos Sąjungai suteikiamas juridinio asmens statusas – tai pavyzdžiai, rodantys, kad ratifikuojant Konstitucinę Sutartį būtų padaryta skubiaireikalinga pažanga;
5.
pažymi, kad politinis ir socialinis sutarimas dėl didesnės užsienio ir saugumo politikos integracijos yra tvirtas pagrindas toliau tęsti Konstitucijos priėmimo procesą;
6.
dar kartą ragina valstybių ir vyriausybių vadovus finalizuoti Konstitucinę Sutartį iki 2008 m. pabaigos, nes tai būtina ne tik norint sudaryti sąlygas tolesnei plėtrai, bet ir užtikrinti, kad išorės veiklos ir BUSP / BSGP srityje Sąjunga galėtų veikti efektyviau, skaidriau ir demokratiškiau;
BUSP veiksmingumo, nuoseklumo ir matomumo gerinimas
7.
džiaugiasi tuo, kad buvo įsteigta Europos gynybos agentūra, sukurta "kovos grupių" koncepcija, pradėta vykdyti Europos kaimynystės politika ir siekiant atremti teroro grėsmę ar atakas taikoma solidarumo sąlyga, taip pat sukurti Pagrindiniai pilietiniai tikslai, Pilietinės krizių sprendimo grupės ir Taikos palaikymo partnerystė pagal Stabilumo priemonę; ragina Komisiją, kaip Parlamentas prašė keliose rezoliucijose, sukurti Civilinį taikos korpusą;
8.
mano, jog būtų tinkama, kad Taryba ir Komisija naudojasi savo organizacinėmis ir procedūrinėmis galimybėmis, taip stiprindamos ir pirmojo bei antrojo ramsčių sąryšį šiomis priemonėmis:
a)
bendrų vyriausiojo įgaliotinio BUSP ir Komisijos pasiūlymų, susijusių ir su BUSP, ir su išorės veikla, teikimas Tarybai;
b)
reguliarių bendrų posėdžių, kuriuose dalyvautų grupė, sudaryta iš Komisijos narių, atsakingų už išorės santykius, ir Tarybos generalinio sekretoriaus - vyriausiojo įgaliotinio BUSP, ir Europos Parlamento Užsienio reikalų komiteto delegacijos, rengimas siekiant geriau įvertinti ir koordinuoti strateginius prioritetus,
c)
reguliarių bendrų Tarybos darbo grupių ir COREPER bei Komisijos ir Parlamento pranešėjų posėdžių rengimas siekiant geriau suprasti vieni kitų pozicijas,
d)
dažnas naudojimasis "ES pagrindinių grupių" mechanizmu, kuris iš pradžių, 2004 m., buvo sukurtas spręsti su Somaliu susijusius politinius klausimus kaip mechanizmas, stiprinantis institucijų ryšius ir suburiantis vyriausiąjį įgaliotinį BUSP, Tarybą, Komisiją, Tarybai pirmininkaujančią šalį ir norinčias dalyvauti valstybes nares; tačiau pabrėžia, kad šis mechanizmas ypač tinkamas spręsti tokiems užsienio politikos klausimams, dėl kurių tarp valstybių narių nekyla didelių nesutarimų, bet kurie daugeliui iš jų yra svarbūs;
e)
neribotas ES bei jos institucijų ir valstybių narių dalijimasis jų tarnybų, delegacijų, specialiųjų atstovų, ambasadų ir kt. surinkta informacija, parengtomis ataskaitomis ir analizėmis,
f)
trijų Bendrijos institucijų Išorės veiksmų direktoratų bendradarbiavimo gerinimas, sudarant palankesnes sąlygas rengti reguliarius aukšto ir vidutinio lygio darbo posėdžius ir pasikeitimus, įskaitant Europos valstybės tarnautojų, dirbančių išorės reikalų srityje, rotaciją ir mainus,
g)
dialogo dėl ES Diplomatijos akademijos įsteigimo skatinimas ir atitinkamų procedūrų pradžia;
h)
Komisijos skatinimas paversti savo atsakomybės sričiai priklausančias delegacijas Sąjungos "ambasadomis";
i)
Sąjungos specialiojo atstovo trečiojoje šalyje funkcijas automatiškai patikėti ES delegacijos toje šalyje vadovui, kaip, pvz., Buvusiojoje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje;
j)
127 EB delegacijų ir atstovybių ryšių su kitomis ES institucijomis bei delegacijomis, valstybių narių Užsienio reikalų ministerijomis ir ambasadomis stiprinimas palaikant nuolatinius ryšius ir rengiant reguliarius susitikimus, teikiant praktinę pagalbą ir organizuojant abipusius valstybių narių diplomatų ir atitinkamų institucijų pareigūnų mainus;
9.
ragina Jungtinių Tautų Saugumo Tarybai priklausančias ES valstybes nares pranešus kitoms valstybėms narėms įgyvendinti savo siūlymus, imtis iniciatyvos ir koordinuotų veiksmų Saugumo Taryboje, atspindinčių labiausiai Europoje paplitusias nuomones;
10.
be to ragina ES valstybes nares, kurios kartu yra ir JT Saugumo Tarybos narės, geriau koordinuoti savo veiksmus siekiant, kad ES veiksmai pasaulio mastu būtų veiksmingesni, ir artimoje ateityje nuspręsti dėl bendros Europai skirtos vietos;
11.
laikosi nuomonės, kad BUSP klausimais neįvedus kvalifikuotos daugumos balsavimo taisyklės labai pablogės Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumas, veiksmingumas ir pastebimumas;
12.
mano, kad galima nuveikti daugiau siekiant sustiprinti politinį dialogą su trečiosiomis šalimis ir regionais, ypač su svarbiausiais partneriais, taip pat siekiant rodyti daugiau iniciatyvos ryšių su tarptautinėmis organizacijomis srityje; mano, kad Komisijos delegacijų tinklu galėtų būti naudojamasi lanksčiau ir dinamiškiau;
13.
pažymi, kad reikia stiprinti politinį dialogą su trečiosiomis šalimis, taip pat ir žmogaus teisių klausimais; mano, kad Bendrijos institucijos ir valstybės narės turi užtikrinti, kad jų delegacijų nariai žinotų Tarybos patvirtintas žmogaus teisių gaires, jomis remtųsi ir pagal jas elgtųsi;
14.
atsižvelgdamas į tai, primena svarbų vaidmenį, kurį, kaip papildoma Sąjungos ryšių su trečiosiomis šalimis ir regionais priemonė, gali atlikti parlamentinė diplomatija; ragina Tarybą ir Komisiją užmegzti glaudžius bendradarbiavimu grindžiamus ryšius su trimis pagrindinėmis tarpparlamentinėmis asamblėjomis (AKR ir ES jungtinė parlamentinė asamblėja, Europos ir Viduržemio jūros šalių parlamentinė asamblėja bei ES ir Lotynų Amerikos šalių parlamentinė asamblėja), atliekančiomis svarbų vaidmenį bei suburiančiomis įvairių pasaulio šalių parlamentų narius ir šitaip didinančiomis demokratinį teisėtumą bei suteikiančiomis vertingą politinį forumą visuotiniam dialogui; įpareigoja atsakingus Parlamento organus atitinkamai koordinuoti ir stiprinti administracinę šių tarpparlamentinių asamblėjų paramą;
15.
mano, kad siekiant panaikinti dabartinį nuoseklumo trūkumą ir esamą pajėgumų ir lūkesčių atotrūkį, Sąjunga turėtų naudotis visomis turimomis išorės veiklos srities priemonėmis, pvz., su prekyba, parama, užsienio politika bei ESGP susijusiomis priemonėmis ir aplinkos, mokslinių tyrimų, transporto, žemės ūkio, žuvininkystės bei vidaus reikalų politikos išorės aspektu;
Rekomendacijos 2007 m. įvairiais teminiais klausimais
16.
reikalauja, kad, siekiant užtikrinti gerovę ir saugumą, pirmenybė būtų teikiama ribotam skaičiui sričių, pvz., demokratijos įtvirtinimui, žmonių saugumui ir kovai su teroristinėmis organizacijomis, migracijos valdymui, kultūrų dialogui, energijos tiekimo saugumui, klimato kaitai, ginklų kontrolei ir nusiginklavimui, masinio naikinimo ginklų neplatinimui ir ES indėliui į skurdo naikinimą bei Tūkstantmečio vystymosi tikslų (TVT) siekimui ir socialiniam vystymuisi – šios sritys labiau atitinka Europos piliečių norus, jų nerimą ir lūkesčius, susijusius su vaidmeniu, kurį Sąjunga turi atlikti tarptautinių reikalų srityje;
17.
pabrėžia, kad reikia įgyvendinti visus branduolinio ginklo neplatinimo sistemos aspektus, aktyviai siekti išsaugoti esamą ginklų kontrolės ir nusiginklavimo sistemą, ypač, kad būtų nuosekliai įgyvendinta ir stebima cheminių ginklų draudimo konvencija bei visuotinai taikoma žemės minų draudimo konvencija (Otavos sutartis), kad įsigaliotų Visapusiška branduolinių ginklų bandymo draudimo sutartis (
angl.
CTBT) bei reikia pradėti derybas dėl naujų nusiginklavimo susitarimų dėl
inter alia
mažo kalibro ginklų ir tolesnio įprastinių ir branduolinių ginklų mažinimo Europoje;
18.
išreiškia nuoširdų susirūpinimą dėlRusijos Prezidento Vladimiro Putino paskelbimo, kad Rusija nėra linkusi ilgiau prisidėti prie 1990 m. sutarties dėl įprastinių ginkluotųjų pajėgų Europoje; mano, kad tai netinkamas atsakas į priešraketinės sistemos planus; ragina vėl pradėti politinį dialogą Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijoje dėl saugumo, ginklų kontrolės ir nusiginklavimo klausimų;
19.
ragina Komisiją, siekiant geriau įgyvendinti Sąjungos tikslus pasaulinių reikalų srityje, sutelkti dėmesį į šių prioritetinių sričių politines, prekybos, ekonomines ir finansines priemones bei į veiklos sritis, priskiriamas galiojančių sutarčių pirmajam ramsčiui; mano, kad ES išorės veiklos požiūriu būtų naudinga, kad daugiau moterų užimtų vadovaujamas pareigas, įskaitant ir BUSP sritį;
20.
pakartoja, kad reikia atnaujinti ESS, išlaikant jos suskirstymą į civilinius ir karinius aspektus ir jos esmines konfliktų prevencijos bei veiksmingo daugiašališkumo sampratas ir, kaip svarbiausius siekiant ES saugumo spręstinus uždavinius įtraukiant energijos tiekimo saugumą, klimato kaitą ir skurdo plitimo pasaulyje prevenciją; mano, kad didelį dėmesį reikėtų skirti saugumo ir vystymosi tarpusavio ryšiui ir ypatingai socialinių bei ekonominių klausimų svarbai;
21.
mano, kad terorizmas yra vienas didžiausių pavojų ES saugumui, bet su juo turi būti kovojama nepažeidžiant visuotinių demokratijos, teisinės valstybės vertybių, žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir jų apsaugos, glaudžiai bendradarbiaujant su tarptautiniais partneriais, ypač Jungtinėmis Valstijomis, ir laikantis Jungtinių Tautų nustatytos strategijos;
22.
primena, kad nors kova su terorizmu yra pagrindinė ES išorės veiksmų dalis, žmogaus teisių ir piliečių laisvių laikymasis turi likti ES prioritetas; mano, kad reikėtų daugiau nuveikti tarptautinės teisės ir JT Chartijos pagrindu stiprinant tarptautinį bendradarbiavimą kovojant su terorizmu;
23.
pabrėžia svarbų energijos tiekimo saugumo, įskaitant Sąjungos priklausymą nuo energijos ir kitų strateginių išteklių, tiekiamų iš vis nestabilesnių šalių ir regionų, taip pat prieigos prie alternatyvių šaltinių ir jų kūrimo klausimams būdingą užsienio politikos aspektą; atmeta bet kokį energijos tiekimo ribojimo, kaip politinės priemonės, taikymą ir pabrėžia, kad ES valstybės narės energetikos politikos klausimais turi būti vieningos; mano, kad reikia visais įmanomais būdais siekti sumažinti šią priklausomybę; pabrėžia, kad Sąjungos išorės veiksmais turėtų būti siekiama sukurti bendrą strategiją ir jais turėtų būti remiami projektai, kuriais siekiama įvairinti energijos šaltinius;
24.
pabrėžia, kad Europos Sąjungai gyvybiškai svarbus pasaulinio valdymo, tarptautinių institucijų ir tarptautinės teisės stiprinimas; pabrėžia esminį Jungtinių Tautų vaidmenį pasaulinio valdymo raidos požiūriu; dar kartą pabrėžia, kad reikia siekti, jog Kinija ir Indija, kaip vis labiau stiprėjančios didžiosios valstybės, taip pat Rusija kartu dalytųsi atsakomybe už pasaulinio valdymo padėtį ir pasaulinių problemų sprendimą ir prisidėtų prie nepakeičiamo vaidmens, kurį šioje srityje drauge turi atlikti transatlantiniai partneriai;
25.
pabrėžia, kad svarbu ES užsienio politikoje toliau plėtoti regioninio bendradarbiavimo, ypač su besiribojančiais regionais, aspektą stiprinant santykius su Juodosios jūros regionu, skatinant ir kaimyninių šalių tarpusavio bendradarbiavimą, ir ES bendradarbiavimą su kaimyninėmis šalimis siekiant sukurti regioninius sprendimus, skatinančius stabilumą, vystymąsi ir klestėjimą;
26.
primenaES, kad ji skatintų partnerius siekti vystymosi ir įtvirtinti demokratiją, žmogaus teises ir teisinę valstybę, nes šie kriterijai yra klestinčio ir saugaus pasaulio pagrindas;
27.
šiuo atžvilgiu reiškia susirūpinimą, kad Kinija 2007 m. sausio mėn. atliko pirmąjį antipalydovinio ginklo bandymą; laiko tai ženklu, kad ginklai išplis kosmose; ragina Tarybą Jungtinių Tautų lygmeniu imtis iniciatyvos ir pradėti daugiašales derybas siekiant uždrausti šiuos ginklus tarptautiniu mastu;
28.
džiaugiasi naująja iniciatyva, kurios ėmėsi JAV, dėl konsultavimosi ir nuolatinio informavimo apie savo priešraketinį skydą; reiškia susirūpinimą dėl prezidento V. Putino pareiškimų, kuriais jis atsakė į JAV planus dislokuoti savo priešraketinio skydo elementus Lenkijoje ir Čekijos Respublikoje; ragina visas suinteresuotas šalis pradėti dialogą; ragina JAV dėti daugiau pastangų siekiant patobulinti konsultavimąsi dėl savo planų, susijusių su priešraketinės gynybos sistema atsakant į galimą naujų branduolinių jėgų pavojų, ir jų aiškinimą, kad NATO ir Europa išliktų vieningos; reikalauja, kad šie pasiūlymai, įskaitant poreikį, grėsmės įvertinimą ir galimybę sukurti įvairias saugumo zonas, būtų nuodugniai apsvarstyti ES ir NATO lygmenimis; pabrėžia, kad svarbu konsultuotis dėl priešraketinės sistemos per NATO ir Rusijos Tarybos susitikimus;
29.
mano, kad siekiant stabdyti skurdo plitimą pasaulyje, kovoti su panieka ir diskriminacija bei įveikti svarbiausias ligas, išorės veiksmų srityje reikėtų nuveikti kur kas daugiau; dar kartą pabrėžia, kad svarbu, jog ES toliau vykdytų savo įsipareigojimus siekti TVT;
30.
palankiai vertina Komisijos ir Tarybos pastangas, plėtojant santykius ir su kilmės, ir su tranzito šalimis, spręsti nelegalios imigracijos ir įsikūrimo klausimą, suvokiant jį kaip svarbią ES išorės veiklos dalį; mano, kad įgyvendinant vystomąjį bendradarbiavimą turėtų būti atsižvelgiama ir į esmines masinės imigracijos priežastis, o ES turėtų aktyviau dalyvauti sprendžiant konfliktus, siekiant įgyvendinti TVT, ypač Afrikos šalių atžvilgiu; pabrėžia, kad kova su terorizmu neturi peržengti teismų ir policijos veiksmų ribų ir kad įgyvendinant ES politiką reikia atsižvelgti į esmines nelegalios migracijos priežastis; atkreipia dėmesį į tai, kad kova su nelegalia imigracija priklauso teismų ir policijos kompetencijai, todėl sprendžiant šią problemą negalima naudoti karinių priemonių ir ESGP pajėgumų;
31.
dar kartą pabrėžia savo pirmiau minėtą 2006 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl žmogaus teisių ir demokratijos išlygos Europos Sąjungos susitarimuose ir ragina Komisiją bei Tarybą, siekiant geriau valdyti kokio pobūdžio ES ir daugybės jos valstybių partnerių susitarimus, kuriuose demokratijos išlyga jau yra tapusi esmine susitarimo dalimi, atkreipti dėmesį į šioje rezoliucijoje pateikiamas rekomendacijas; dar kartą pabrėžia savo įsipareigojimą kovoti su asmenų, atsakingų už karo nusikaltimus, nusikaltimus žmogiškumui ir kitus rimtus žmogaus teisių pažeidimus, nebaudžiamumu,
inter alia
, stiprinant Tarptautinio baudžiamojo teismo vaidmenį;
32.
ragina Tarybą ir Komisiją prisiimti atsakomybę ir nedelsiant įgyvendinti 2007 m. vasario mėn. 14 d. Parlamento rezoliucijoje dėl CŽV vykdyto kalinių gabenimo ir neteisėto kalinimo Europos šalyse Priimti tekstai, P6_TA(2007)0032 .
pateiktas rekomendacijas;
33.
pabrėžia, kad reikia veiksmingai įgyvendinti žmogaus teisių, ginklų neplatinimo ir kovos su terorizmu sąlygas, nustatytas įvairaus pobūdžio susitarimuose su trečiosiomis šalimis, ir, siekiant užtikrinti nuoseklumą ir veiksmingumą, vengti
ad hoc
pakeitimų; ragina Komisiją pateikti pasiūlymų pagal naujas Stabilumo priemonę, Pasirengimo narystei priemonę, Europos kaimynystės politikos priemonę ir Vystomojo bendradarbiavimo priemonę, siekiant trečiosioms šalimis teikti techninę ir finansinę pagalbą pagal atitinkamą tų priemonių teisinę taikymo sritį ir taip joms padėti įgyvendinti savo įsipareigojimus, atsiradusius dėl minėtųjų į susitarimus įtrauktų sąlygų; pabrėžia, kad šios naujos priemonės turi būti derinamos su naująja Europos demokratijos ir žmogaus teisių priemone bei ją papildyti;
2007 m. prioritetai, susiję su geografinėmis sritimis
34.
rekomenduoja imtis priemonių, kad ES plėtra išliktų svarbiausias 2007 m. ES politinės darbotvarkės tikslas, nors ir turintis atitikti Sąjungos gebėjimą integruoti naujas valstybes nares (t. y. plėtros poveikį jos institucijoms, finansiniams ištekliams ir jos gebėjimą siekti savo politinių tikslų), sustiprinti Europos kaimynystės politiką, be kita ko, pasitelkus iniciatyvas, kuriomis siekiama stiprinti ES ir Juodosios jūros regiono šalių ekonominius, politinius bei saugumo ir energetikos sričių santykius, ir toliau, vadovaujantis Salonikų darbotvarke, stengtis prisidėti prie Vakarų Balkanų šalių stabilizavimo, įskaitant jų rengimąsi tapti ES narėmis, pradėti derybas dėl Stabilizacijos ir asociacijos susitarimo su Serbija, sustiprinti ES bendradarbiavimą su Viduržemio jūros regiono šalimis, sukurti harmoningą plataus masto partnerystę su Rusija, kuri apimtų tarptautinio lygmens iššūkius, prekybą ir energetiką, tačiau visų pirma – visus žmogaus teisių ir demokratizavimo klausimus, stiprinti ryšius su Centrine Azija, visapusiškai bendradarbiaujant su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, veikiančiomis šiame regione;
35.
mano, kad nacionalinio solidarumo, stabilumo, taikos, demokratijos ir ekonomikos vystymosi skatinimas ir toliau turi likti vienas keleto ateinančių metų ES politikos dėl Afganistano prioritetų; ragina skirti šiems uždaviniams patikimą finansavimą, kurį būtų galima planuoti vidutiniu laikotarpiu; mano, kad ES turėtų ypač remti stiprių nacionalinių ir valstybinių institucijų kūrimą, šalies ekonomikos ir kultūros vystymąsi, privačių karinių pajėgų nuginklavimą ir kovą su narkotikų gamyba ir prekyba;
36.
teigiamai vertina naująją pirmininkaujančios Vokietijos pristatytą Centrinės Azijos iniciatyvą, kuri galėtų tapti veiksmingesnė ir aktyvesnė šiame regione vykdomos ES išorės politikos koncepcija; mano, kad įgyvendinant šią iniciatyvą būtų galima išvystyti unikalų plataus masto ES ir Centrinės Azijos šalių bendradarbiavimą; laikosi nuomonės, kad Europos Sąjunga yra gyvybiškai suinteresuota didesniu šio regiono ekonomikos vystymosi stabilumu, geresniu valdymu ir žmogaus teisių laikymusi;
37.
atsižvelgdamas į veiksmingo daugiašališkumo sampratą, primena, kad reikia tęsti ir užbaigti JT reformą, visų pirma reformuoti JT Saugumo Tarybą; šiuo atžvilgiu teigiamai vertina daug žadančius JT Generalinės Asamblėjos Pirmininko pradėtus veiksmus vykdant šią reformą;
38.
mano, kad visais įmanomais būdais reikėtų prisidėti prie padėties Libane stabilizavimo ir kad Komisija turėtų kruopščiai ir nuodugniai kontroliuoti, kaip naudojamasi ES finansine parama; ragina Tarybą dėti daugiau pastangų, kad nagrinėjant Artimųjų Rytų klausimus Ketverto (ES, JAV, Rusijos Federacija, ir JT) susitikimuose būtų skatinamos Izraelio ir Palestinos gyventojų derybos, kad jie pasiektų išsamų taikos susitarimą, kuris būtų grindžiamas dviem saugiomis ir perspektyviomis valstybėmis; rekomenduoja ES stipriau įsipareigoti įtvirtinti Ketverto poziciją (įsipareigojimą nenaudoti smurto, pripažinti Izraelį ir ankstesnius susitarimus bei įsipareigojimus, įskaitant taikos planą); mano, kad naujoji Palestinos nacionalinės vienybės vyriausybė ir ankstesnių susitarimų su Izraeliu pripažinimo faktas turėtų skatinti ES aktyviau dalyvauti sprendžiant Palestinos klausimus; nepaisant minėto aspekto, mano, kad Izraelio ir Palestinos vyriausybės iš esmės turėtų laikytis 1967 m. sienų kaip skiriamosios linijos tarp dviejų viena kitą pripažįstančių nepriklausomų valstybių; mano, kad to siekiant galėtų būti naudingas ir tiesioginis Arabų šalių dalyvavimas; pritaria Ketverto raginimui ir toliau teikti tarptautinę pagalbą Palestinos gyventojams;
39.
be to, rekomenduoja imtis veiksmų siekiant sustiprinti transatlantinius ryšius vienodu pagrindu ir su JAV, ir su Lotynų Amerika, skatinant jos integracijos procesą, įskaitant kovą su terorizmu laikantis žmogaus teisių ir tarptautinės teisės, pasitelkus naująjį Transatlantinės partnerystės susitarimą, pakeisiantį šiuo metu galiojančią Naująją transatlantinę darbotvarkę; atsižvelgdamas į tai, ragina sukurti reguliarios Transatlantinio partnerystės susitarimo peržiūros sistemą, panašią į ESS peržiūros sistemą, kurią pasitelkę ES ir Jungtinių Valstijų specialistai nuolat siektų tobulinti transatlantinę partnerystę ir išnaudoti visas jos galimybes;
40.
be to, rekomenduoja toliau plėtoti derybas dėl Partnerystės susitarimo su Kinija, jei ji padarė žymią pažangą demokratijos ir žmogaus teisių srityje; rekomenduoja plėtoti strateginę partnerystę su Indija ir stiprinti politinį bei ekonominį bendradarbiavimą su Japonija ir ASEAN šalimis bei siekti, kad ES atliktų aktyvų vaidmenį sprendžiant neišspręstas Korėjos pusiasalio problemas, neapsiribojantį vien finansavimu;
41.
tvirtai rekomenduoja imtis veiksmų, tačiau ne tik, kaip įprasta, vystymosi ir pagalbos politikos priemonių, kad būtų ryžtingai įgyvendinama ES ir Afrikos strategija, atsižvelgiant į ateinantį Portugalijos, kurioje vyks kitas ES ir Afrikos aukščiausio lygio susitikimas, pirmininkavimą; rekomenduoja, siekiant paspartinti Lotynų Amerikos šalių integracijos procesą, sudaryti ES ir
Mercosur
šalių asociacijos susitarimą ir pradėti derybas dėl panašių susitarimų su Centrinės Amerikos šalimis ir Andų bendrija;
42.
pabrėžia poreikį suteikti naują impulsą Barselonos procesui, siekiant sustiprinti su tuo susijusių valstybių subalansuotą ekonominę, socialinę ir demokratinę plėtrą;
43.
laikosi nuomonės, kad atsižvelgdama į būsimą JT Saugumo Tarybos sprendimą dėl išsamaus pasiūlymo dėl Kosovo statuso nustatymo ES turi gerai pasirengti tame regione atlikti naujus uždavinius ir pareigas bei paskelbti vieningą ir bendrą poziciją dėl naujosios Saugumo Tarybos rezoliucijos, pakeičiančios 1999 m. Rezoliuciją 1244; be to, ragina Tarybą imtis tvirtesnių ir produktyvesnių veiksmų sprendžiant senus Pietų Kaukazo ir Padnestrės konfliktus;
44.
remiasi daugeliu savo rezoliucijų ir pranešimų dėl įvairių ES svarbių geografinių sričių, kadangi juose pateikiamas vertingas indėlis į diskusijas dėl to, kaip turi būti plėtojama ES politika šių geografinių sričių atžvilgiu;
Parlamentinė BUSP kontrolė
45.
atkreipia dėmesį į 2006 m. birželio 30 d. Tarybos pateiktą aprašomąją metinę 2005 m. veiklos BUSP srityje ataskaitą; pakartoja, kad reikia, jog Taryba ne tik informuotų Parlamentą, bet visų pirma kad jį visapusiškai įtrauktų aptariant pagrindinius BUSP aspektus ir esmines 2007 m. pasirinktis; apgailestauja dėl to, kad Taryba dar kartą ignoravo Parlamento teisę, kad su juo kasmet būtų konsultuojamasi
ex ante
dėl būsimų 2006 m. aspektų ir pasirinkčių, kaip numatyta Europos Sąjungos sutarties 21 straipsnyje ir 1999 m. gegužės 6 d. Tarpinstituciniame susitarime;
46.
pažymi, kad, nepaisant to, jog Taryba pažeidė ES sutarties 21 straipsnį, pagal procedūrą dėl Tarybos elgesio negalima kreiptis į Teisingumo Teismą, nes į Europos Sąjungos sutarties 46 straipsnio išsamų atvejų, kai EB sutarties nuostatos dėl ieškinių pateikimo Teisingumo Teismui taikomos taip pat ir BUSP srityje, sąrašą, neįtrauktas 21 straipsnis;
47.
vis dėlto pakartoja savo nusivylimą, kad Taryba apsiriboja tik informuoti Parlamentą ir pateikti jam aprašomąją praėjusių metų veiklos BUSP srityje ataskaitą, kaip nurodo pati Taryba metinių pranešimų preambulėse, užuot kiekvienų metų pradžioje iš tiesų pasikonsultuoti su Parlamentu dėl pagrindinių aspektų ir esminių pasirinkčių, įskaitant finansines pasekmes, kaip numatyta ES sutarties 28 straipsnyje, dėl kurių reikės spręsti tais metais, ir vėliau pranešti Parlamentui, ar buvo atsižvelgta į Parlamento nuomonę, o jei buvo atsižvelgta, tai kaip, ir pabrėžia, kad ši praktika yra
de facto
tikrosios 21 straipsnio esmės pažeidimas;
48.
ragina Tarybą pataisyti šią padėtį plačiau ir lanksčiau interpretuoti naujo 2007 m. sausio 1 d. įsigaliojusio 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir patikimo finansų valdymo 42 ir 43 straipsnius siekiant užtikrinti Parlamento teisę, kad su juo kasmet būtų
ex ante
konsultuojamasi dėl būsimų BUSP aspektų ir pasirinkčių; pabrėžia, kad dabartinėse sutartyse nėra nuostatų, pagal kurias sąvoka "konsultavimasis" minėtajame 21 straipsnyje turėtų būti vartojama kitokia reikšme, nei įprastoji reikšmė ES teisėje;
49.
ypač atkreipia dėmesį į 2006 m. tarpinstitucinio susitarimo 42 ir 43 punktus, kuriuose aptariamas BUSP finansavimas ir numatomas struktūrinis Tarybos ir Parlamento dialogas, kuris, jei būtų suvokiamas konstruktyviai ir lanksčiai, galėtų paskatinti išsamų konsultavimąsi su atsakingu komitetu; taigi mano, kad ES Tarybai pirmininkavusios Suomijos ir dviejų atitinkamų komitetų keitimasis aiškinamaisiais raštais iš dalies užtikrina Parlamento teisę, kad su juo būtų konsultuojamasi;
50.
įspėja, kad nebūtų ribotai aiškinamas 2006 m. Tarpinsitucinio susitarimo 43 punktas, kadangi toks aiškinimas galėtų lemti padėtį, kai būtų stengiamasi apeiti Parlamento teisę, numatytą ES sutarties 21 straipsnyje, pagal kurią kiekvienų metų pradžioje su Parlamentu turi būti išsamiai konsultuojamasi dėl pagrindinių aspektų ir esminių pasirinkčių tais metais;
51.
atkreipia dėmesį į tai, kad yra pasirengęs kiekvienų metų pradžioje su Taryba ir Vyriausiuoju įgaliotiniu/Tarybos Generaliniu Sekretoriumi
,
aptarti pagrindinius BUSP aspektus ir esmines pasirinktis ateinančiais metais, nes taip suteikiama puiki konsultavimosi su Parlamentu galimybė; be to, mano, kad kandidatams į Vyriausiojo įgaliotinio/Generalinio Sekretoriaus pareigas būtų ypač naudinga pristatyti savo programas Europos Parlamento Užsienio reikalų komitetui;
52.
ragina Tarybą ir valstybes nares toliau stiprinti parlamentinę ESGP kontrolę užtikrinant, kad Europos Parlamentas atliktų svarbų vaidmenį, pasitelkus struktūrinio dialogo mechanizmą, numatytą naujajame Tarpinstituciniame susitarime, ir glaudesnį Europos Parlamento bei nacionalinių parlamentų bendradarbiavimą;
53.
pabrėžia, kad svarbu Europos Parlamentą iš esmės įtraukti į diskusijas apie ES ir trečiųjų šalių tarptautinių sutarčių ir susitarimų sudarymą ir šio sudarymo procedūrą;
54.
siūlo imtis priemonių, ypač skirtų parlamentinei žvalgybos ir saugumo tarnybų kontrolei stiprinti šiose srityse:
a)
ES institucijų ir agentūrų ryšiai:
–
suteikti Parlamentui įgaliojimus skirti ir atleisti kovos su terorizmu koordinatorių ir Situacijų centro (
SitCen
), ES palydovų centro (ESPC) bei Eurojusto vadovus;
–
užtikrinti, kad kovos su terorizmu koordinatorius ir Situacijų centro, ESPC bei Eurojusto vadovai teiktų Parlamentui metines savo veiklos ir biudžeto ataskaitas ir kad būtų deramai atsižvelgiama į tolesnes Parlamento rekomendacijas ir pastabas;
b)
valstybių narių ir ES institucijų bei agentūrų ryšiai:
–
įtvirtinti Europos Parlamento ir nacionalinių parlamentų bendradarbiavimą siekiant vykdyti demokratinę ES žvalgybos agentūrų bei organų kontrolę ir užtikrinti ES ir nacionalinių saugumo bei žvalgybos tarnybų veiklos skaidrumą bei ES piliečių pasitikėjimą šiomis tarnybomis;
—
atnaujinti 2002 m. lapkričio 7 d. Tarpinstitucinį susitarimą dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo finansavimo OL C 283, 2002 11 20, p. 1.
siekiant į visas BUSP veiklos sritis įtraukti slapto pobūdžio informaciją ir užtikrinti, kad Europos Parlamentui būtų pranešama bet kokia turima visos šios srities informacija;
–
ypač stiprinti esamo Europos Parlamento specialiojo komiteto vaidmenį, kaip nurodyta 2002 m. lapkričio 20 d. Tarpinstituciniame susitarime dėl galimybės Europos Parlamentui susipažinti su slapto pobūdžio Tarybos informacija saugumo ir gynybos politikos srityje OL C 298, 2002 11 30, p. 1.
, kad jis galėtų kontroliuoti naujus ES masto žvalgybos organus (ESPC,
Sitcen
, kovos su terorizmu koordinatoriaus biurą, Eurojustą ir ES karinį personalą);
–
suteikti kovos su terorizmu koordinatoriaus biurui realias galias stiprinant jo kompetencijos sritį ir įgaliojimus;
c)
ES ir trečiųjų šalių ryšiai:
–
dalyvauti EP specialiojo komiteto ir JAV Kongreso žvalgybos komitetų keitimosi informacija ir geriausia praktika veikloje,
–
paprašyti trečiųjų šalių, ypač stojančiųjų į ES ir asocijuotųjų šalių, kad jos, tarpininkaujant jų parlamentams arba vyriausybėms, dalytųsi turima slapto pobūdžio žvalgybos informacija BUSP srityje su atitinkamomis ES institucijomis;
BUSP / ESGP finansavimas
55.
mano, kad bendra 1 740 milijardų EUR suma, skirta BUSP 2007–2013 m. laikotarpiu, yra per maža norint įgyvendinti Sąjungos užmojį tapti pasaulinio masto veikėja, nors pripažįsta, kad sprendimas 2007 m. BUSP skirti 159,2 mln.EUR – svarbus žingsnis pirmyn, palyginti su ankstesnių metų lėšų paskirstymu;
56.
džiaugiasi, kad pagaliau Parlamentas ir Taryba susitarė, jog į veiklos pagal BUSP skyrių būtų įrašyta papildomų lėšų ir kad ne mažiau kaip 1 740 mln. EUR būtų galima panaudoti BUSP srityje 2007–2013 laikotarpiu; primena, kad dabartinis finansavimo lygis iš tiesų daugiau kaip tris kartus didesnis už buvusį senojoje finansinėje perspektyvoje ir būtent dėl šios priežasties reikės numatyti griežtesnių parlamentinės kontrolės ir geresnio Tarybos bendradarbiavimo priemonių;
57.
džiaugiasi 2006 m. Tarpinstituciniu susitarimu, kuris visų pirma padidina Parlamento dalyvavimą BUSP sprendimų priėmimo procese, sudaro sąlygas vykdyti didesnę demokratinę ES išorės veiksmų bei BUSP veiklos finansavimo kontrolę ir įtvirtina bei sustiprina ankstesnes BUSP nuostatas dėl reguliaraus politinio konsultavimosi su Parlamentu;
58.
mano, kad iki šiol deramai įvertinti finansines pasekmes ES biudžetui trukdė tai, kad Taryba nepateikdavo reikiamos informacijos, nepaisant to, kad pastaraisiais metais šiuo klausimu rengiami bendri posėdžiai; mano, kad dabar, pasirašius naująjį Tarpinstitucinį susitarimą, atėjo laikas įgyvendinti šias nuostatas,
kurios dabar buvo aiškiai suformuluotos,
atsižvelgiant
į jų formą ir turinį
;
59.
apgailestauja dėl ankstesnio Tarybos požiūrio, kuriuo vadovaudamasi ji pateikdavo tik svarbiausią finansinę informaciją po to, kai būdavo priimti galutiniai spendimai, ir todėl tapdavo neįmanoma pasiekti užsibrėžtų kontrolės tikslų; vis dėlto džiaugiasi šiek tiek pagerėjusia padėtimi, ypač su nauja Kosovo misija susijusioje srityje, ir tikisi nuolatinės pažangos;
60.
taigi pabrėžia naujojo Tarpinstitucinio susitarimo 42 ir 43 punktų svarbą; ypač pabrėžia, kad, atsižvelgiant į naująjį Tarpinstitucinį susitarimą, kiekvienais metais iki birželio 15 d. Taryba turi konsultuotis su Parlamentu dėl dokumento, kuriame nustatomi svarbiausi BUSP aspektai ir pagrindinės pasirinktys, įskaitant jų finansines pasekmes; pažymi, kad reikia įtraukti ankstesniais metais pradėtų vykdyti priemonių vertinimą, ir mano, kad kartu visos šios priemonės galėtų suteikti pagrindą iš tiesų geresnei demokratinei kontrolei;
61.
kadangi 2007–2013 m. laikotarpiu BUSP skirta suma yra nepakankama, apgailestauja, kad specialiame BUSP biudžeto skyriaus straipsnyje, kuriame numatomos išlaidos, susijusios su ES specialiųjų įgaliotinių veikla, nevengiama skirti tokių pasiuntinių, nes pagal apibrėžtį jie turėtų būti skiriami tik ypatingais atvejais ir neturėtų silpninti Komisijos delegacijų vaidmens atitinkamose šalyse;
62.
primena, kad ES specialiųjų įgaliotinių veikla finansuojama iš BUSP biudžeto ir kad visos susijusios Tarpinsitucinio susitarimo 42 punkto nuostatos galioja taip pat ir jų įgaliojimų tęsimo finansinėms pasekmėms; mano, kad reikia nustatyti ES specialiųjų specialiųjų įgaliotinių skyrimo ir vertinimo kriterijus, taip pat reikia nustatyti jų užduotis ir šių užduočių tikslus, įgaliojimų trukmę, veiklos koordinavimą ir papildomumą su EB delegacijų, sudarytų pagal pirmąjį ramstį, bei nustatyti jų potencialią pridėtinę vertę; ragina Tarybą ir Komisiją bendradarbiauti šioje srityje,
inter alia
, laiku pateikiant vertinimo ataskaitas, kuriose turėtų būti pateikiama esminė, išsami ir objektyvi informacija ir už kurių rengimą atsakingas BUSP Vyriausiasis įgaliotinis;
63.
yra ypač sunerimęs dėl to, kad iki šiol visiems parlamentams beveik neįmanoma buvo įvertinti mišrių BUSP veiksmų, su kuriais susijusios išlaidos, atsiradusios vykdant civilinius veiksmus ir veiksmus, turinčius karinių ar gynybinių pasekmių; pažymi, kad tokia padėtis susidaro dėl fragmentiškumo, kadangi nacionaliniai parlamentai geba nuspėti karinių / gynybos veiksmų finansavimo dalį, o Europos Parlamentas geba numatyti tik civilinius aspektus; pabrėžia, kad turėtų būti kruopščiai tikrinamas šių bendrų civilinių ir karinių veiksmų mastas, todėl ragina Tarybą ir Komisiją bendradarbiauti, kad būtų rasti būdai, kaip sujungti į visumą šias misijas ir jų daugialypę finansavimo struktūrą;
64.
apgailestauja dėl to, kad naujajame Tarpinstituciniame susitarime nėra aiškiai numatytas pagal ESGP vykdomų karinių operacijų bendrųjų išlaidų finansavimas iš Bendrijos biudžeto, nes tai leistų nutraukti dabartinę praktiką – lėšų iš valstybių narių papildomų biudžetų ar veiklos pradžiai skirtų fondų naudojimą;
65.
taigi apgailestauja dėl to, kad naujajame Tarpinstituciniame susitarime nekeičiamos dabartinės taisyklės dėl ESGP operacijų, pvz., principas, pagal kurį išlaidas apmoka tas, kas jas patyrė, ar kitos
ad hoc
sistemos, pvz., vadinamasis ATHENA mechanizmas; primena, kad tokios sistemos įtvirtina tvarką, pagal kurią finansinė našta tenka valstybėms narėms, kurių indėlis į vykdomas operacijas didžiausias, taigi kyla pavojus, kad jos nedalyvaus būsimose ESGP operacijose, ir susiklosto tokia padėtis, kurios būtų galima lengvai išvengti finansuojant šias operacijas iš ES biudžeto;
66.
apgailestauja dėl to, kad Taryba, naudodama tarpvyriausybinį vadinamąjį ATHENA mechanizmą, mažiausiai vieną kartą padengė kai kurias išlaidas, nors Komisija neabejojo, kad minėtosios išlaidos turėjo būti padengtos iš ES biudžeto; mano, kad Tarybos ir Komisijos pareiga informuoti Parlamentą ir konsultuotis su juo dėl sričių, kuriose kyla abejonių, ir mano, kad Taryba negali priimti vienašalių sprendimų;
67.
prašo Tarybą pranešti Parlamentui apie 2006 m. gruodžio mėn. ministrų priimtas naujas nuostatas, susijusias su tarpvyriausybiniu vadinamuoju ATHENA mechanizmu; turėdamas mintyje tai, kad šiuo klausimu šiemet jau diskutuota, stebisi, kad Taryba nemanė, jog per du bendrus 2006 m. rudenį vykusius posėdžius reikėjo informuoti Parlamentą šiuo klausimu;
68.
atsižvelgdamas į tai, dar kartą primena savo pasiūlymą dėl naujų biudžeto sudarymo metodų siekiant, kad ESGP lėšos būtų skaidriau naudojamos ir būtų skatinama karinių ir civilinių pajėgumų raida, būtina Europos saugumo strategijos tikslams pasiekti:
a)
pradiniu etapu Taryba turėtų parengti biudžeto dokumentą, kuriame būtų atskleisti valstybių narių įsipareigojimai įgyvendinti Pagrindinį tikslą civilinėje srityje 2008 m. ir Pagrindinį karinį tikslą 2010 m.;
b)
antruoju etapu valstybės narės turėtų įsipareigoti vykdyti ESGP, pasitelkusios orientacinį "biudžetą", dėl kurio kasmet tartųsi Europos Parlamentas bei Taryba ir kuriame jie numatytų asignavimus keleriems metams į priekį, kuriuos pasitelkus būtų finansuojama ESGP operacijoms vykdyti reikalinga įranga ir personalas, taip parodant valstybių narių pasirengimą skirti lėšų ESGP įgyvendinimui ir užtikrinant didesnį skaidrumą naudojant karinius išteklius;
c)
galiausiai reikėtų pasiekti bendrus sprendimus dėl BUSP ir ESGP biudžeto racionalizavimo, įskaitant valstybių išlaidų ES lygmeniu saugumo ir gynybos srityje apskaitą, atsižvelgiant į persvarstytą Sąjungos 2008–2009 m. numatytą finansinę sistemą;
69.
pažymi, kad visas nepanaudotas lėšas, ypač susigrąžintas sumas, numatytas veiklai pagal BUSP skyrių finansuoti, vėliau Komisija pagal Finansinio reglamento nuostatas priskiria vadinamosioms asignuotoms pajamoms ir todėl kitais metais jas vėl įrašo į tas pačias biudžeto eilutes; nėra įsitikinęs, kad tai atitinka Finansinio reglamento nuostatas, ir prašo Audito Rūmus išnagrinėti šį klausimą.
o
o o
70.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių parlamentams, JT Generaliniam Sekretoriui, NATO Generaliniam Sekretoriui ir Europos Tarybos Asamblėjos pirmininkui.
