A7-0277/2010
6.10.2010
PRANEŠIMAS
dėl Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos prekybos ryšių
(2010/2026(INI))
Tarptautinės prekybos komitetas
Pranešėjas: Helmut Scholz
PE 442.918v02-00
TURINYS
EUROPOS PARLAMENTO PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS Error! Bookmark not defined.
AIŠKINAMOJI DALIS............................................................... Error! Bookmark not defined.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI.......... Error! Bookmark not defined.
EUROPOS PARLAMENTO PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
dėl Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos prekybos ryšių
( 2010/2026(INI) )
Europos Parlamentas,
– atsižvelgdamas į savo 2005 m. gruodžio 1 d. rezoliuciją dėl pasirengimo šeštajai Pasaulio prekybos organizacijos ministrų konferencijai Honkonge
OL C 285 E, 2006 11 22, p. 126. , 2006 m. balandžio 4 d. rezoliuciją dėl Dohos derybų raundo įvertinimo po Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) ministrų konferencijos Honkonge
OL C 293 E, 2006 12 2, p. 155. , 2006 m. birželio 1 d. rezoliuciją dėl prekybos politikos krypčių kūrimo siekiant padidinti prekybos indėlį mažinant skurdą
OL C 298 E, 2006 12 8, p. 261. , 2006 m. balandžio 27 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos tvirtesnės partnerystės
OL C 296 E, 2006 12 6, p. 123. , 2006 m. spalio 12 d. rezoliuciją dėl ekonominių ir prekybinių ES ir Mercosur santykių, siekiant sudaryti tarpregioninį asociacijos susitarimą
OL C 308 E, 2006 12 16, p. 182. , 2007 m. gegužės 23 d. rezoliuciją dėl ES pagalbos prekybai
OL C 102 E, 2008 4 24, p. 291. , 2007 m. liepos 12 d. rezoliuciją dėl TRIPS ir galimybės įsigyti vaistų
OL C 175 E, 2008 07 10. , 2007 m. lapkričio 29 d. rezoliuciją dėl prekybos ir klimato kaitos
OL C 297 E, 2008 11 20, p. 193. , 2008 m. balandžio 24 d. rezoliuciją dėl 5-ojo Lotynų Amerikos bei Karibų jūros šalių ir Europos Sąjungos aukščiausiojo lygio susitikimo Limoje
OL C 259 E, 2008 10 29, p. 64. , 2008 m. balandžio 24 d. rezoliuciją dėl siekio reformuoti Pasaulio prekybos organizaciją
OL C 259 E, 2009 10 29, p. 77. , 2008 m. gegužės 20 d. rezoliuciją dėl prekybos žaliavomis ir prekėmis
OL C 279 E, 2009 11 19, p. 5. , 2010 m. kovo 25 d. rezoliuciją dėl pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio besivystančioms šalims ir vystomajam bendradarbiavimui
Priimti tekstai, P7_TA(2010)0089 . ir 2010 m. gegužės 5 d. rezoliuciją dėl ES santykių su Lotynų Amerika strategijos
Priimti tekstai, P7_TA(2010)0141 . ,
– atsižvelgdamas į Europos ir Lotynų Amerikos šalių parlamentinės asamblėjos rezoliucijas, ypač į jos 2007 m. gruodžio 19 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos šalių ekonomikos ir prekybos ryšių uždavinių ir galimybių, kylančių dėl globalizacijos, 2008 m. gegužės 1 d. rezoliuciją dėl Dohos derybų raundo uždavinių ir galimybių, 2009 m. balandžio 8 d. rezoliuciją dėl prekybos ir klimato kaitos bei 2010 m. gegužės 14 d. rezoliuciją dėl Pasaulio prekybos organizacijos reformos,
– atsižvelgdamas į Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) parlamentinės konferencijos sesijų galutines deklaracijas, priimtas 2003 m. vasario 18 d. Ženevoje, 2003 m. rugsėjo 12 d. Kankūne, 2004 m. lapkričio 26 d. Briuselyje, 2005 m. gruodžio 15 d. Honkonge ir 2006 m. gruodžio 2 d. ir 2008 m. rugsėjo 12 d. Ženevoje,
– atsižvelgdamas į šešių Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausiojo lygio susitikimų, vykusių Rio de Žaneire (1999 m. birželio 28–29 d.), Madride (2002 m. gegužės 17–18 d.), Gvadalacharoje (2004 m. gegužės 28–29 d.), Vienoje (2006 m. gegužės 12–13 d.), Limoje (2008 m. gegužės 16–17 d.) ir Madride (2010 m. gegužės 18 d.), metu priimtas deklaracijas,
– atsižvelgdamas į penktojo ES ir Meksikos aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 16 d.), ketvirtojo ES ir MERCOSUR aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 17 d.), ketvirtojo ES ir Čilės aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 17 d.), ketvirtojo ES ir CARIFORUM aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 17 d.), ketvirtojo ES ir Centrinės Amerikos aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 19 d.), ES ir Andų bendrijos aukščiausiojo lygio susitikimo (2010 m. gegužės 19 d.) bendrus pareiškimus,
– atsižvelgdamas į Europos Sąjungos ir Brazilijos, Kolumbijos, Kosta Rikos, Ekvadoro, Gvatemalos, Hondūro, Meksikos, Nikaragvos, Panamos, Peru ir Venesuelos Ženevos susitarimą dėl prekybos bananais, taip pat į Europos Sąjungos ir Jungtinių Valstijų susitarimą dėl prekybos bananais,
– atsižvelgdamas į Susitarimą, steigiantį Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Čilės Respublikos asociaciją, ir į ES ir Čilės vystymosi ir inovacijų asociaciją,
– atsižvelgdamas į Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimą, taip pat į Meksikos ir ES strateginę partnerystę,
– atsižvelgdamas į užbaigtas derybas dėl ES ir Centrinės Amerikos asociacijos susitarimo,
– atsižvelgdamas į užbaigtas derybas dėl ES ir Kolumbijos bei Peru daugiašalio prekybos susitarimo,
– atsižvelgdamas į ES ir MERCOSUR derybų siekiant plataus užmojo ir subalansuoto abiejų regionų asociacijos susitarimo, kuris padėtų sustiprinti šalių santykius ir būtų abiem šalims naudingas politine ir ekonomine prasmėmis, atnaujinimą,
– atsižvelgdamas į AKR ir ES jungtinės parlamentinės asamblėjos 2010 m. balandžio 1 d. patvirtintą deklaraciją dėl ES ir Lotynų Amerikos bananų susitarimo ir jo poveikio AKR ir ES bananų gamintojams,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 11–14 d. Prahoje vykusio keturioliktojo Rio de Žaneiro grupės ir Europos Sąjungos valstybių ministrų susitikimo metu parengtą bendrą pranešimą,
– atsižvelgdamas į 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos komunikatą „Europos Sąjunga ir Lotynų Amerika – pasaulinės reikšmės partnerystė“ ( COM(2009)0495 ),
– atsižvelgdamas į 2010 m. birželio 2 d. pagrindinių klausimų dokumentą, kurį paskelbdama Komisija pradėjo viešas konsultacijas dėl būsimos ES prekybos politikos krypties,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gruodžio 8 d. Europos Sąjungos Tarybos išvadas dėl Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos santykių,
– atsižvelgdamas į savo 2008 m. birželio 5 d. poziciją dėl pasiūlymo dėl Tarybos reglamento dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d., iš dalies keičiančio Reglamentus (EB) Nr. 552/97, (EB) Nr. 1933/2006 ir Komisijos reglamentus (EB) Nr. 964/2007 ir (EB) Nr. 1100/2006
OL C 285 E, 2009 11 26, p. 126. ,
– atsižvelgdamas į 2008 m. liepos 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 732/2008 dėl bendrųjų tarifų lengvatų sistemos taikymo nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2011 m. gruodžio 31 d., iš dalies keičiantį Reglamentus (EB) Nr. 552/97, Nr. 1933/2006 ir Komisijos reglamentus (EB) Nr. 1100/2006 ir Nr. 964/2007
OL L 211, 2008 8 6, p. 1. ,
– atsižvelgdamas į Marakešo susitarimą, kuriuo įsteigiama Pasaulio prekybos organizacija,
– atsižvelgdamas į PPO ministrų konferencijos deklaracijas, priimtas 2001 m. lapkričio 14 d. Dohoje ir 2005 m. gruodžio 18 d. Honkonge, taip pat konferencijos pirmininko santrauką, priimtą 2009 m. gruodžio 2 d. Ženevoje,
– atsižvelgdamas į Patariamosios tarybos, kuriai pirmininkavo Peter Sutherland, 2005 m. sausio mėn. pranešimą dėl PPO ateities
„PPO ateitis. Kaip įveikti institucinius išbandymus naujajame tūkstantmetyje?“ (Patariamosios tarybos praneimas Generaliniam direktoriui Supachai Panitchpakdi (PPO, 2005 m. sausio mėn.)). ,
– atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 8 d. Jungtinių Tautų Tūkstantmečio deklaraciją, kurioje išdėstyti Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT) – tarptautinės bendruomenės bendrai nustatyti skurdo naikinimo kriterijai,
– atsižvelgdamas į 2009 m. pranešimą dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir 2010 m. vasario 12 d. JT Generalinio Sekretoriaus ataskaitą dėl Tūkstantmečio deklaracijos įgyvendinimo, pavadintą „Laikantis pažadų. Perspektyvinė apžvalga prisidedant prie sutartos veiklos darbotvarkės vykdymo Tūkstantmečio vystymosi tikslams iki 2015 m. įgyvendinti“,
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją (JT BKKK), JT BKKK Kioto protokolą ir 15-osios JT BKKK šalių konferencijos, įvykusios Kopenhagoje, rezultatus
JT BKKK sprendimo projektas /CP.15, Kopenhagos susitarimas, FCCC/CP/2009/L.7. ,
– atsižvelgdamas į Meksike vyksiančią 16–ąją JT BKKK šalių konferenciją,
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų chartiją, Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, tarptautinius žmogaus teisių paktus, Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą (TPPTP) ir Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą (TESKTP),
– atsižvelgdamas į Lisabonos sutartį, ypač į jos 3 ir 21 straipsnius, ir į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją,
– atsižvelgdamas į ES išorės susitarimuose numatytas nuostatas, susijusias su žmogaus teisėmis,
– atsižvelgdamas į 2009 m. birželio mėn. 19 d. Tarptautinėje darbo konferencijoje visuotiniu sutarimu priimtą Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) Tinkamo darbo darbotvarkę ir TDO Visuotinį darbo vietų paktą,
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos 1979 m. priimtą Konvenciją dėl visų formų diskriminacijos panaikinimo moterims (angl. CEDAW) ir jos papildomą protokolą,
– atsižvelgdamas į J. Stiglitzo pranešimą ir konferencijos „Pasaulinė finansų ir ekonomikos krizė ir jos poveikis vystymuisi“ (2009 m. birželio 24–26 d.) baigiamąjį dokumentą,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Tarptautinės prekybos komiteto pranešimą ( A7-0277/2010 ),
A. kadangi Lotynų Amerika ir Europos Sąjunga ne tik vadovaujasi bendromis vertybėmis, turi bendrą istoriją ir kultūrą, bet ir sudarė strateginę partnerystę,
B. kadangi per pastaruosius tris dešimtmečius Lotynų Amerikos tarptautinės prekybos ryšiai labai paįvairėjo, siekiant sumažinti jos priklausomumo lygį,
C. kadangi Europos Sąjunga sustiprino savo ekonominius ir prekybinius santykius su Lotynų Amerika ir tapo jos antra pagal svarbą prekybos partnere, taip pat svarbiausia MERCOSUR ir Čilės prekybos partnere; kadangi Eurostato duomenimis prekybos mastas 1999-2008 m. laikotarpiu padidėjo dvigubai, t. y. ES prekių iš Lotynų Amerikos importo vertė išaugo iki 96,14 mlrd. eurų, o prekių į šį regioną eksporto vertė - iki 76,81 mlrd. eurų ir nuolat didėjo prekybos paslaugomis apimtis; kadangi atsižvelgiant į dramatišką finansų ir ekonomikos krizės poveikį 2009 m. šie skaičiai sumažėjo iki 70,11 mlrd. eurų (importas) ir iki 61,57 mlrd. eurų (eksportas), tačiau 2010 m. vėl pradėjo didėti; kadangi Europos šalys yra didžiausias tiesioginių užsienio investicijų (TUI) į Lotynų Ameriką šaltinis,
D. kadangi, nepaisant to, kad Lotynų Amerika turi daug gamtinių išteklių, ji priklauso prie regionų, kurie nepajėgia padidinti savo dalies tarptautinėje prekyboje ir pralaimi atviresnei, konkurencingesnei ir dinamiškesnei Azijos šalių ekonomikai,
E. kadangi kai kurios Lotynų Amerikos šalys laikomos vienos iš trijų labiausiai pažeidžiamų pasaulio šalių klimato kaitos požiūriu, atsižvelgiant į žinomą dykumėjimo ir miškų naikinimo poveikį bei į dažnėjančius tokius reiškinius, kaip ciklonai ir rūšių nykimas, kurie turi didelę įtaką Lotynų Amerikai, taip pat į konkrečius, labai svarbius ir nerimą keliančius pasaulinės grėsmės, kylančios dėl klimato kaitos, pavyzdžius, kaip antai Amazonės atogrąžų miškų padėtis ir pavojus, kylantis dėl Andų ledynų,
F. kadangi pagal JT Ekonominės komisijos Lotynų Amerikai ir Karibų jūros regionui (angl. ECLAC) kovojant su skurdu pasiekta ženklios pažangos, atsižvelgiant į tai, kad skurdo rodiklis Lotynų Amerikoje sumažintas nuo 44,4 proc. (2003 m.) iki 33 proc. (2010 m.), tačiau vis daugėja moterų skurdo ir migracijos, ir kadangi beveik 63 proc. vaikų ir paauglių, ECLAC ir JT Vaikų fondo (angl. UNICEF) duomenimis, kenčia skurdą,
G. kadangi dėl išsivystymo lygių skirtumų aišku, kodėl kai kurių ES šalių ir Lotynų Amerikos bei Karibų jūros regiono (LAKR) prekyba yra nesimetriška, žvelgiant į prekių tipą; kadangi abiejų regionų tarpusavio prekybos mainai siauro pobūdžio ir vystosi lėčiau nei šių regionų prekybos mainai su kitomis pasaulio dalimis, nors ir nuo 1990 m. jie išaugo daugiau nei dvigubai,
H. kadangi 2008 m. Limoje vykusio ES ir LAKR šalių aukščiausiojo lygio susitikimo išdava – nubrėžtos pagrindinės abiejų regionų strateginės partnerystės kryptys, taip pat siekiama sukurti ES ir įvairių subregioninę integraciją vykdančių šalių grupių asociacijos susitarimų sistemą; kadangi 2010 m. gegužės mėn. Madride vykusiame ES ir LAKR šalių aukščiausiojo lygio susitikime šiuo klausimu buvo padaryta didelė pažanga ir vėl pradėtos visos ES ir LAKR šalių derybos dėl prekybos, kurios buvo įšaldytos kelerius metus,
I. kadangi galiojančių įvairių išsamių susitarimų su skirtingomis Lotynų Amerikos šalių grupėmis, ir susitarimų, dėl kurių susitarta arba tariamasi, sistema siekiama prisidėti prie dviejų žemynų bendradarbiavimo gerinimo, numatant skirtingu tempu vykstančius regioninės integracijos procesus,
J. kadangi vienam regiono gyventojui tenkantis BVP yra nuo 1211 JAV dolerių Haityje arba 2635 JAV dolerių Nikaragvoje iki 11 225 JAV dolerių Brazilijoje ar apytiksliai 15 000 JAV dolerių Argentinoje, Čilėje ir Meksikoje,
K. kadangi, neatsižvelgiant į akivaizdžią pažangą valstybės finansų valdymo srityje, skolų, kurios dažnai paveldimos iš ankstesnio laikotarpio, našta ne vienoje Lotynų Amerikos šalyje išlieka viena didžiausių kliūčių su prekyba susijusioms investicijoms, vystymuisi ir tinkamai valstybės finansų sistemai,
L. kadangi Lotynų Amerikoje apskritai norima padidinti regiono ekonominę svarbą pasaulio ekonomikoje ir kadangi Lotynų Amerika aktyviai paįvairino savo ekonominius ryšius ir tokiu būdu sumažino savo ekonominę priklausomybę; kadangi atsižvelgiant į tai Europa turėtų imtis apgalvotų veiksmų siekdama stiprinti savo, kaip itin svarbios prekybos partnerės, vaidmenį ir kadangi Europa ir Lotynų Amerika ir toliau siekia stiprinti savo strateginę partnerystę, pagrįstą bendrais principais, vertybėmis ir interesais,
M. kadangi nustatant naująją, su strategija „2020 m. Europa“ suderintą ES prekybos politiką derėtų atsižvelgti į specifinę Lotynų Amerikos regiono padėtį,
N. kadangi strategijoje „2020 m. Europa“ propaguojamam pažangių ir kokybiškų produktų eksportui reikalingi mokūs klientai; kadangi siekiant apsaugoti abiejų šalių interesus Lotynų Amerikos ir ES susitarimai turi ir toliau nešti apčiuopiamą naudą šioms visuomenėms,
O. kadangi 2004 m. derybos siekiant sukurti 750 milijonų vartotojų laisvosios prekybos zoną buvo nutrauktos dėl ginčo, kuris iš esmės buvo susijęs su MERCOSUR eksportuotojų galimybe patekti į Europos žemės ūkio rinką,
1. pabrėžia, jog Lisabonos sutartyje nustatoma, kad ES prekybos politika yra susijusi ir neatskiriama ES bendrų išorės veiksmų dalis ir ji gali turėti labai svarbų ir teigiamą vaidmenį kuriant gerbūvį, gerinant ekonominius ir socialinius tautų ir šalių santykius, užtikrinant taiką ir įgyvendinant vystymosi, aplinkosaugos ir socialinius tikslus, ir kad šios politikos kryptys turi papildyti viena kitą siekiant įgyvendinti Europos Sąjungos sutartyje išdėstytus tikslus; mano, kad šiuolaikinė Europos prekybos politika gali atlikti svarbų vaidmenį įgyvendinant JT Tūkstantmečio vystymosi tikslus ir vykdant tarptautinius įsipareigojimus, susijusius su žmogaus teisėmis, apsirūpinimo maistu saugumu ir ekologiniu tvarumu;
2. džiaugiasi, kad prekybos ryšiai su partneriais Lotynų Amerikoje tapo Europos Sąjungos prioritetu;
3. pabrėžia, kad prekybos politika yra svarbi priemonė siekiant Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos dviejų regionų strateginės partnerystės tikslo; atsižvelgdamas į tai, remia Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos tarpregioninės partnerystės zoną, paremtą regionų modeliu pagal PPO taisykles;
4. nurodo, kad glaudesnės Europos ir Lotynų Amerikos ekonomikos sferų integracijos tikslas yra sudaryti abipusiai naudingą padėtį; pabrėžia, kad palaikant aktyvesnius ir sąžiningus prekybos santykius turėtų būti kuriama daugiau ir geresnių darbo vietų abiejuose regionuose, taip pat turi būti palaikomos pastangos sukurti našiau išteklius naudojančią ir ekologiškesnę ekonomiką; ypač pažymi, kad dėl augančios prekybos neturėtų daugėti miškų naikinimo ir nebūtų išmetama daugiau šiltnamio efektą sukeliančių dujų;
5. ragina Komisiją aktyviai remti sąžiningos prekybos priemonių plėtrą ir prekybą tvariai valdomais ištekliais;
6. teigiamai vertina tai, kad Madrido deklaracijoje aiškiai pripažįstamas valstybių suverenios teisės valdyti ir reguliuoti savo gamtinius išteklius principas, tačiau pabrėžia, kad reikėtų tinkamai atsižvelgti į tvarumo kriterijus;
7. dar kartą kartoja, kad visos šalys turi teisę nustatyti priemones, būtinas apsirūpinimo maistu saugumui užtikrinti ir mažiems bei vidutiniams maisto gamintojams išsilaikyti ir vystytis;
8. mano, jog siekiant gauti daugiau naudos iš prekybos santykių ir savo gyventojams tinkamai paskirstyti iš prekybos gaunamas pajamas, abiejų regionų vyriausybės turėtų panaudoti šias pajamas socialinei gerovei padidinti ir papildyti savo prekybos politiką tinkamomis vidaus ir organizacinės reformomis, ypač socialinėje ir fiskalinėje srityse, taip pat reikia toliau didinti su prekyba susijusius institucinius pajėgumus;
9. pabrėžia, kad būtina skatinti įgyvendinti pagal šalies ypatumus parengtas papildomas politikos priemones, kad būtų daugiau galimybių, susijusių su suinteresuotų asmenų prekybiniais mainais ir atitinkančių konkrečius vystymosi tikslus; mano, kad siekiant vystymosi būtina aktyviau teikti pagalbą prekybai ir panaudoti intensyvesnius prekybos santykius vystymuisi skatinti;
10. teigiamai vertina pozityvius pokyčius daugelyje Lotynų Amerikos šalių, kur nauja prekybos ir išteklių politika, kurią papildė vidinės reformos, padėjo sumažinti skurdą ir nelygybę (tai rodo pozityvūs Gini koeficiento pokyčiai), ir mano, kad šie pokyčiai yra sąlygų, kuriomis prekybos politikos reformos gali turėti progresinio perskirstymo rezultatų, pavyzdys;
11. teigiamai vertina tai, kad Lotynų Amerikoje bandomas naujų formų ekonominis bendradarbiavimas, kuriam būdingi platūs užmojai ir kuris susijęs su socialine ir ekonomine politika; ragina Komisiją remti tokią Pietų vidaus integracijos politiką ir vengti ES prekybos susitarimuose numatyti nuostatas, kurios darytų žalą teigiamai tokios integracijos politikos įtakai;
12. pabrėžia, jog turi būti sutelkti ištekliai ir techninė pagalba tam, kad būtų nustatytos ir finansuojamos programos, kurios atskirtoms bendruomenėms, esančioms ant žemiausio socialinės ir ekonominės piramidės laiptelio, bei mažoms ir vidutinėms įmonėms užtikrina apsirūpinimo maistu saugumą ir tvarią prieigą prie pasaulinių rinkų;
13. mano, kad su prekyba susijusi pagalba turėtų padėti gamintojams sumažinti su reguliavimo ir kokybės standartų laikymusi susijusias sandorių sąnaudas, taip pat kad reikėtų parengti programas, skirtas padėti įmonėms vykdyti tikrinimo, bandymų ir oficialaus sertifikavimo reikalavimus;
14. pabrėžia, kad įgyvendinant ES ir Lotynų Amerikos šalių bendradarbiavimo susitarimus importuotiems žemės ūkio produktams svarbu taikyti aplinkos apsaugos, atsekamumo ir apsirūpinimo maistu saugumo reikalavimus;
15. mano, jog Lotynų Amerikai itin svarbu toliau didinti savo prekybos, kuri daugiausia pagrįsta žaliavomis, įvairovę ir toliau judėti link tvarios prekybos didesnę pridėtinę vertę turinčiais produktais ir paslaugomis, siekiant pasaulinio konkurencingumo; mano, kad pasaulinė transporto sistema, paremta dabartinėmis tiekimo grandinėmis ir dabartiniu tarptautiniu darbo pasidalinimu, turėtų atsižvelgti į ekologijos problemas;
16. ragina stiprinti ES ir Lotynų Amerikos šalių bendradarbiavimą ir bendrai siekti, kad nedelsiant būtų sudarytas teisingas, plataus užmojo ir išsamus PPO Dohos susitarimas, laikantis Madrido deklaracijoje numatytų įsipareigojimų; pabrėžia, kad atvira ir sąžiningomis taisyklėmis pagrįsta daugiašalės prekybos sistema padės pasaulio ekonominėms sistemoms atsigauti po ekonominės krizės ir skatinti augimą ir vystymąsi, tinkamais atvejais ir laikantis specifinio ir diferencinio požiūrio į besivystančias šalis principo palaipsniui ir subalansuotai mažinant tarifines ir netarifines kliūtis, kartu veiksmingai prisidedant prie skurdo mažinimo;
17. apgailestauja, kad kai kurios Lotynų Amerikos šalys, ypač Argentina, finansinės krizės metu taikė protekcionistines priemones; ragina Komisiją nuolat su Lotynų Amerikos šalimis aptarinėti galimybių patekti į rinką problemą;
18. pabrėžia, kad visų aštuonių JT TVT tikslų įgyvendinimą derėtų laikyti esmine dabartinių daugiašalių ir dvišalių derybų dėl prekybos užduotimi; pabrėžia, kad laikantis Madrido deklaracijoje pakartotų pažadų pasiekti TVT ir išnaikinti skurdą pasaulyje, reikės tokios prekybos aplinkos, kurioje besivystančios Lotynų Amerikos šalys tikrai turėtų prieigą prie išsivysčiusių šalių rinkų bei galėtų išsaugoti ir vystyti konkurencingą savo gamybos ir maisto perdirbimo pramonę, o tokioje aplinkoje būtų įgyvendinta teisingesnė prekybos praktika bei būtų taikomos griežtos ir vykdomos aplinkos ir socialinių teisių apsaugos taisyklės;
19. mano, kad Europos Sąjunga, siekdama užsitikrinti savo vietą regione kartu su JAV ir Kinija, turėtų stengtis pateikti patrauklesnį pasiūlymą, kurio tikslas būtų tenkinti mūsų partnerių ekonominio vystymosi interesus; mano, kad šis pasiūlymas turėtų apimti papildomus pasiūlymus, pavyzdžiui, pajėgumų kūrimą ir technologijų perdavimą; taip pat pabrėžia, kad reikia pagarbiai elgtis su mūsų partneriais ir pripažinti poreikių asimetriškumą;
20. pakartoja, kad labai svarbu į visus ES ir trečiųjų šalių, įskaitant Lotynų Amerikos šalis, sudarytus prekybos susitarimus įtraukti žmogaus teisių nuostatas bei aplinkos apsaugos ir socialinius reikalavimus, siekiant darnios išorės veiksmų politikos – kartu atsižvelgiant į ES ekonominius interesus ir skleidžiant pagrindines jos vertybes;
21. pabrėžia, kad vykstant teigiamiems rinkos pokyčiams visoje vertės grandinėje turi atsirasti deramo lygio pajamos ir kad pelno marža turėtų būti naudinga visiems suinteresuotiems subjektams visoje vertės grandinėje;
22. mano, kad mūsų prekybos partnerystei reikia suteikti tikrą Europos dimensiją, didinant visų šalių, įskaitant Centrinės ir Rytų Europos šalis, mainus su Lotynų Amerikos šalimis; mano, kad būtina į mūsų mainus įtraukti daugiau ekonominės veiklos sričių;
23. pabrėžia, kad Lotynų Amerikoje veikiančios ES registruotos bendrovės turėtų atlikti konstruktyvų vaidmenį taikydamos aukštus aplinkos apsaugos, socialinės apsaugos ir kokybės valdymo reikalavimus, taip pat mokėdamos padorius atlyginimus ir užtikrindamos darbo saugumą;
24. žino, kad anksčiau yra pasitaikę Lotynų Amerikoje veikiančių bendrovių netinkamo elgesio, įskaitant aplinkos niokojimą, darbuotojų išnaudojimą ir didelius žmogaus teisių pažeidimus, atvejų; nurodo, kad pati ES ir Lotynų Amerikoje veikiančios ES registruotos bendrovės turėtų rodyti pavyzdį aplinkos apsaugos, socialinėje ir įdarbinimo srityse, vadovaudamosi platesniais skaidrumo ir pagarbos žmogaus teisėms principais, kuriais užtikrinama visų suinteresuotų subjektų apsauga; pabrėžia, kad tarptautinės Europos įmonės didele dalimi atsakingos už ES įvaizdį regione ir turi propaguoti jos vertybes ir laikytis įmonių socialinės atsakomybės principų;
25. pripažįsta, kad sudaryti PPO susitarimai dėl prekybos bananais užbaigė ilgalaikį ginčą su Lotynų Amerikos ir AKR šalių partnerių bananų tiekėjais, galėtų padėti siekiant pažangos Dohos raundo derybose, taip pat padėjo užbaigti derybas dėl įvairių susitarimų su Centrinės Amerikos šalimis, Kolumbija ir Peru; tačiau ragina atsižvelgti į įsipareigojimus AKR partneriams ir ES gamintojų interesus; siekiant išvengti tolesnių ginčų, ragina užtikrinti teisingą požiūrį į visus prekybos partnerius Lotynų Amerikoje, įskaitant nesudariusius prekybos susitarimų su ES;
26. nurodo, kad PPO priimti susitarimai ir dvišaliai susitarimų, dėl kurių deramasi su kai kuriomis Lotynų Amerikos šalimis, turi įtakos pažeidžiamoms atokiausių regionų ekonominėms sistemoms, nes jų ir Lotynų Amerikos žemės ūkio sektoriai panašūs; taigi remia politiką, kurią vykdant vystant ES ir Lotynų Amerika prekybos ryšius išsaugomi atokiausių regionų strateginiai bei tradiciniai sektoriai, kuriems skiriama derama kompensacija ir ypatingas dėmesys, siekiant nepažeisti ES įsipareigojimų šiems regionams, prisiimtų jos 2009 m. Europos strategijoje atokiausiems regionams;
27. nurodo, kad įgyvendinant bet kokius asociacijos susitarimus reikia atsižvelgti į žmonių, kuriems jie turės įtakos, interesus, be to, juos, įskaitant visus jų ramsčius – politinį dialogą, bendradarbiavimą ir prekybą, turi ratifikuoti parlamentai;
28. pastebi, kad rezultatyviai užbaigtos derybos dėl ES ir Centrinės Amerikos valstybių asociacijos susitarimo, kuris, kaip pirmas dviejų regionų susitarimo pavyzdys, kartu su atitinkama papildoma politika turėtų padėti ne tik didinti turtą, bet ir stiprinti tolesnę Centrinės Amerikos šalių integraciją; atkreipia dėmesį į Panamos sprendimą pradėti stojimo į Centrinės Amerikos ekonominės integracijos posistemę procesą;
29. atkreipia dėmesį į tai, kad ES ir Kolumbijos bei Peru derybos dėl daugiašalio prekybos susitarimo buvo sėkmingai baigtos; atkreipia dėmesį į tai, kad Bolivija nusprendė atsiimti Andų bendrijos Teisingumo Teismui pateiktą savo ieškinį dėl daugiašalio prekybos susitarimo; taigi ragina atitinkamas šalis imtis veiksmų siekiant ateityje sudaryti asociacijos susitarimą su visomis Andų bendrijos šalimis;
30. pritaria tam, kad atnaujintos derybos dėl ES ir MERCOSUR asociacijos susitarimo, kadangi toks ypač svarbus ir 700 milijonų asmenų įtakos turintis asociacijos susitarimas jį nedelsiant sudarius būtų plačiausio užmojo dviejų regionų susitarimas pasaulyje, ir todėl pabrėžia, kad Europos Parlamentas turėtų aktyviai dalyvauti visuose derybų etapuose; suvokia, kad derybų metu žemės ūkio klausimai tikriausiai bus sunkiausia tema; pabrėžia, kad galų gale reikia pasiekti abiems derybų pusėms priimtinų rezultatų užtikrinant, kad derybose būtų visapusiškai atsižvelgiama į naujausius pokyčius pasaulinėje ekonomikoje, pasaulinius ekologinius iššūkius, pavyzdžiui, klimato kaitą, bei Parlamento pareikštus prašymus ir išreikštą susirūpinimą;
31. ragina Komisiją aktyviai įtraukti Parlamentą į derybas, susijusias su būtinu susitarimų su Čile ir Meksika atnaujinimu;
32. pabrėžia, kad derybų dėl ES ir MERCOSUR asociacijos susitarimo įgaliojimai buvo parengti prieš 2004 m. ir 2007 m plėtrą; taigi, ragina Komisiją sustabdyti derybas su MERCOSUR iki Taryba suteiks naujus įgaliojimus, kuriais visapusiškai atsižvelgiama į naujųjų valstybių narių interesus;
33. tvirtai remia tai, kad būtų patvirtintas ES ir Meksikos strateginės partnerystės Jungtinis vykdomasis planas, taip pat derybas, skirtas prekybos ryšiams iš esmės modernizuoti, siekiant išnaudoti visas ES ir Meksikos asociacijos susitarimo, kuriam įsigaliojus prekybos srautai išaugo 122 proc., galimybes;
34. tvirtai remia ES ir Čilės asociacijos vystymuisi ir inovacijoms (angl. ADI) gaires ir darbo programą, taip pat abipusiškai naudingą dėl asociacijos susitarimo išaugusią prekybą prekėmis ir paslaugomis, ką įrodo tai, kad nuo 2003 m. ES ir Čilės prekyba išaugo daugiau nei du kartus;
35. pabrėžia, kad reikia atlikti išankstinį susitarimo su MERCOSUR poveikio įvertinimą atsižvelgiant į tai, kad numatomas į Europą eksportuojamos mėsos kiekio augimas (jautienos 70 proc., o paukštienos 25 proc.), nes ji pigesnė dėl jos gamybai taikomų ne tokių griežtų sanitarinių, ekologinių ir socialinių reikalavimų;
36. ragina Komisiją ir jos Lotynų Amerikos partneres į įvertinimą, kaip laikomasi prekybos susitarimuose nustatytų reikalavimų, susijusių su darbuotojų ir žmogaus teisėms bei aplinkos apsauga, įtraukti pilietinę visuomenę, taip pat skatinti asociacijos sutartyse numatytą nuolatinį dialogą su pilietine visuomene;
37. yra labai susirūpinęs dėl to, kad neseniai Argentinos valdžios institucijos numatė ribojamąsias priemones maisto produktams, importuojamiems iš trečiųjų šalių, įskaitant Europos Sąjungą; mano, kad šios priemonės yra netarifinė kliūtis, kuri nesuderinama su PPO įsipareigojimais; taigi, ragina Argentinos valdžios institucijas pašalinti šį neteisėtą apribojimą maisto produktams – jis gali sukelti netinkamas paskatas ir tapti rimta kliūtimi vykstančioms ES ir MERCOSUR deryboms;
38. ragina Komisiją padidinti prekybos derybų skaidrumą, visiems tų sektorių, kuriuos prekybos sutartys gali paveikti labiausiai, socialiniams partneriams sudaryti galimybę iš anksto susipažinti su pagrindiniais dokumentais ir susitarimų projektais, kartu taikant įprastas procedūras, nustatytas dokumentams, kuriems taikomi konfidencialumo reikalavimai, bei numatyti nuolatinį ir oficialų konsultacijų su jais procesą;
39. atkreipia dėmesį į svarbų Pietų Amerikos tautų sąjungos (isp. UNASUR) vaidmenį;
40. ragina Komisiją apsvarstyti glaudaus dviejų žemynų bendradarbiavimo galimybę, siekiant išvystyti naują Lotynų Amerikos geležinkelių tinklą;
41. atkreipia dėmesį į sprendimą įsteigti Lotynų Amerikos ir Karibų regiono valstybių bendriją (isp. CELAC); nurodo, kad regionų integracija yra labai svarbus procesas, siekiant Lotynų Amerikai padėti prisitaikyti prie naujų pasaulinių problemų;
42. mano, kad prekybos, energetikos ir klimato kaitos nuostatos turi vienos kitas papildyti;
43. ragina Komisiją remti Lotynų Amerikos partnerius diegiant konkurencingos ir pridėtinę vertę didinančios gamybos įrangą; siūlo Lotynų Amerikos regionuose ir įvairiose ES valstybėse narėse įsteigti regioninės prekybos akademijas, kuriose būtų siekiama kurti MVĮ pajėgumus organizuojant mokymus apie prekybos žemės ūkio produktais, prekėmis ir paslaugomis su regionu partneriu būtinas sąlygas;
44. ragina Lotynų Amerikos šalis nuoširdžiai stengtis kovoti su klimato kaita, ypač sustabdant miškų naikinimą;
45. ragina ES remti ES ir Lotynų Amerikos prekybos muges įvairiose Europos ir Lotynų Amerikos šalyse siekiant sudaryti galimybę ryšių užmezgimui ir partnerystės susitarimų sudarymui, ypač tarp MVĮ;
46. mano, kad atliekant kitą bendrosios lengvatų sistemos (BLS) pertvarkymą reikia didinti jos efektyvumą ir stabilumą siekiant užtikrinti, kad Lotynų Amerikos gamintojai pasinaudotų šios lengvatų sistemos galima nauda; mano, kad derantis dėl prekybos susitarimų su šalimis, kurioms jau taikoma BLS+ priemonė, derėtų leisti išlaikyti tam tikrą asimetriją, pakankamai atsižvelgiant į lengvatų, kurios gaunamos pagal BLS+ priemonę, lygį; nurodo, kad visos šalys turi teisę nepradėti derybų ir gali toliau naudotis BLS+ teikiama nauda, jei jos toliau tenkina atitinkamas sąlygas;
47. atkreipia dėmesį į tai, kad ES parengė naują Lotynų Amerikos investicinę priemonę, kurios kurios pagrindinė paskirtis – būti papildomo finansavimo mobilizavimo investavimui į Lotynų Ameriką remti svertu, kuris skirtas skatinti pažangai prioritetinėse srityse, pavyzdžiui, patikimų viešojo transporto ir mobilumo sistemų, energiją taupymo, atsinaujinančių energijos šaltinių, švietimo ir mokslinių tyrimų srityse;
48. teigiamai vertina sprendimą steigti ES ir LAKR fondą, kuris skatins prekybą ir prisidės prie abiejų regionų partnerystės stiprinimo, informuotumo apie ją didinimo ir visų jos galimybių išnaudojimo;
49. mano, kad prekybos susitarimų skyrių, skirtų investicijų apsaugai, formuluotės turi padėti užtikrinti vykdomų investicijų teisinį tikrumą ir nepaveikti valstybių galimybių reaguoti į jų gyventojų aplinkos ir sveikatos apsaugos bei socialinius reikalavimus;
50. pripažįsta, kad svarbu, jog tarptautinė komisija atliktų Ekvadoro užsienio skolos auditą ir ragina kitas šalis atlikti panašias procedūras; ragina Komisiją ir Tarybą greičiau spręsti kai kurių Lotynų Amerikos ir Karibų jūros regiono šalių užsienio skolų klausimus tiek priimant dvišalius sprendimus, tiek tarptautinėse finansų institucijose;
51. ragina Europos Sąjungą remti naują pagalbos aplinkos apsaugai koncepciją ir kompensuoti galimų prekybos pajamų praradimą, taip pat bendrai finansuoti patikos fondo „Yasuni-ITT“, kurio paskirtis – atlyginti Ekvadoro gyventojams už tai, kad neišgaunama naftos iš Jasuni nacionaliniame parke esančių telkinių, steigimą prie JTVP pagal Ekvadoro vyriausybės pateiktą pasiūlymą;
52. pakartoja, kad ES turėtų aktyviai ir konkrečiai remti besivystančias šalis, kurios naudojasi Sutartyje dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (angl. TRIPS), įtvirtintomis vadinamosiomis lankstumo priemonėmis, kad įgyvendindamos savo nacionalines sveikatos apsaugos programas jos galėtų aprūpinti vaistais prieinamomis kainomis;
53. ragina Komisiją įgyvendinti šio pranešimo rekomendacijas jos naujoje ES prekybos strategijoje, ypač būsimos ES ir LAKR prekybos klausimais;
54. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai.
AIŠKINAMOJI DALIS
Lisabonos sutartyje nustatoma, kad ES prekybos politika yra neatskiriama ES bendrų išorės veiksmų dalis, taigi ją vykdant būtina atsižvelgti į vystymosi, aplinkosaugos ir socialinius tikslus, taip pat prisidėti prie kitų Europos Sąjungos sutartyje išdėstytų tikslų įgyvendinimo. Komiteto pranešėjas yra įsitikinęs, kad šiuolaikinė Europos prekybos politika turi atlikti svarbų vaidmenį įgyvendinant JT Tūkstantmečio vystymosi tikslus ir tarptautinius įsipareigojimus dėl žmogaus teisių, apsirūpinimo maistu saugumo ir ekologinio tvarumo.
Europos Komisijai rengiant naują komunikatą dėl būsimos ES prekybos politikos, komiteto pranešėjas nori laiku prisidėti prie šio proceso aptardamas ypatingus Europos Sąjungos ir Lotynų Amerikos ir Karibų jūros regiono (LAKR) prekybos santykių bruožus.
Po naujų stulbinančių socialinių ir kultūrinių pokyčių (kuriuos ES turėtų teigiamai vertinti ir remti) Lotynų Amerika netrukus atliks tikrą ekonominio vystymosi šuolį. Kartu didėja Lotynų Amerikos šalių pasitikėjimas savo jėgomis. Jos teisėtai tikisi būti tarptautinės bendruomenės laikomos visapusiškai pripažintomis partnerėmis.
Komiteto pranešėjas tiki, kad ES turi galimybę atlikti svarbų vaidmenį ateities Lotynų Amerikoje. Tačiau ji taip pat gali praleisti šią galimybę, jei pasirodys, kad ji neįstengia suderinti savo pasiūlymų dėl ryšių su šiuolaikiniais iššūkiais. Kad galėtų sėkmingai konkuruoti su Jungtinėmis Valstijomis, Kinija ir kitais subjektais Lotynų Amerikos rinkoje, ES turėtų susilaikyti nuo bet kokių varžančių ar priklausomybę sukuriančių susitarimų, o vietoj to siekti pateikti patrauklesnį pasiūlymą, kurio tikslas – tenkinti mūsų partnerių ekonominio vystymosi interesus. Šioje srityje derėtų numatyti pajėgumų kūrimą ir technologijų perdavimą, o taip pat pagarbų požiūrį į mūsų partnerius.
ES prekybos ryšiai su Lotynų Amerika
Lotynų Amerika ženkliai didina savo tarptautinių ryšių įvairovę. Mūsų partneriai apskritai linkę mažinti ekonominę priklausomybę nuo Jungtinių Valstijų. Dažnai nurodydami, kad šis procesas yra „antroji nepriklausomybė“, jie aktyviai vysto svarbius ryšius su Azijos ir Ramiojo vandenyno regionu, plečia savo ryšius su Afrika ir siūlo stiprinti savo santykius su Europa.
Kuriamai naujai Lotynų Amerikos prekybos santykių struktūrai būdingi didesnio tarptautinio ir vidaus ekonominio teisingumo siekiai. Regionas labai nukentėjo šaltojo karo metais, kai stiprios išorės įtakos pagalba buvo sukurti autoritariniai režimai, regiono turtus dalinę nedaugeliui asmenų,
Ši išorės įtaka sukūrė socialinės ir ekonominės struktūros problemas, kurias kai kurios šalys iki šiol su vargu bando įveikti. Per pastaruosius du dešimtmečius Lotynų Ameriką pasiekė didelės pažangos kuriant demokratiją regiono šalyse. Tarp pokyčių ne tik laisvų ir sąžiningų parlamentinių rinkimų organizavimas, bet ir pastangos spręsti neteisingo turto paskirstymo problemą šiose visuomenėse. Keletoje šalių teko iš naujo nustatyti modelį, pagal kurį valstybės biudžetas formuojamas siekiant sudaryti galimybes investuoti į švietimo, sveikatos apsaugos, viešųjų paslaugų ir infrastruktūros sritis.
ES teigiamai vertino ir rėmė demokratinę raidą Lotynų Amerikoje. Abiejų regionų ateities tarpusavio prekybos ryšiai turėtų suteikti galimybes tęsti šiuos pokyčius. Jie turėtų būti naudingi dedantiems dideles pastangas siekiant stiprinti darbuotojų ir žmogaus teise, taip pat saugoti aplinką ir klimatą. Tai ES pasiūlytos BLS+ iniciatyvos esmė.
Tačiau komiteto pranešėjui taip pat kelia susirūpinimą tai, kad Komisija pažeidžia šią politiką siūlydama dar didesnes prekybos lengvatas Kolumbijai, apie kurios vyriausybę žinoma, kad ji yra mažiausiai pakanti profesinių sąjungų ir žmogaus teisių aktyvistų persekiojimui.
Bendroji lengvatų sistema ne vienai šaliai padėjo paįvairinti savo eksporto pasiūlą. Derėtų ją pertvarkyti, kad ji taptų efektyvesnė ir būtų užtikrinta, kad to nusipelnę Lotynų Amerikos žmonės pasinaudotų šios lengvatų sistemos galima nauda.
Nepaisant LAKR didžiulio potencialo, tik kai kurios ES valstybės narės ir toliau rodo didelį susidomėjimą abiejų regionų tarpusavio ryšių plėtojimu. Šiuos siekius daugiausiai remia Ispanija ir Portugalija, o Prancūzija, Vokietija, Italija, Nyderlandai ir Jungtinė Karalystė yra kitos pagrindinės prekybos su regionu partnerės ES. Ypač 12 naujausių ES valstybių narių atlieka per mažą vaidmenį abiejų regionų tarpusavio santykiuose. Reikia daugiau pastangų, kad šie santykiai iš tiesų įgautų europinę dimensiją.
Išplėtus prekybos santykių geografinę apimtį, LAKR šalys galėtų turėti skatinantį poveikį Vidurio ir Rytų Europos šalių ekonominei ir socialinei raidai.
Savo ruožtu, regione tėra tik penkios reikšminga prekybos apimtimi išsiskiriančios pagrindinės ES komercinės partnerės: Brazilija, Meksika, Argentina, Čilė ir Kolumbija. Dar nemažai reikia nuveikti, kad kitų LAKR šalių ekonomikos turėtų daugiau naudos iš prekybos su Europa.
Limoje vykusio ES ir LAKR šalių aukščiausiojo lygio susitikimo išdava – nubrėžtos pagrindinės abiejų regionų strateginės partnerystės kryptys. Užsibrėžtas tikslas – sukurti ES ir įvairių subregioninę integraciją vykdančių šalių grupių asociacijos susitarimų sistemą. gegužės mėn. Madride vykusiame ES ir LAKR šalių aukščiausiojo lygio susitikime šiuo klausimu pasistūmėta dar toliau.
Finansiniai srautai, ypač tiesioginių užsienio investicijų srautai, tapo dinamiškiausia tarpregioninių ekonominių santykių sritimi, o LAKR ir ES prekyba patyrė didesnį tiesioginį neigiamą tarptautinės ekonominės krizės poveikį.
Neskaitant po krizės labai sumažėjusios tarpregioninės prekybos apimties, pastaraisiais dešimtmečiais jai buvo būdingas gana lėtas vystymasis. ES ir LAKR prekyba iš tiesų plėtojasi lėčiau nei abiejų regionų prekyba su kitais pasaulio regionais.
Viena iš santykinio ES ir LAKR prekybos mažėjimo priežasčių yra didėjanti Azijos šalių dalis LAKR užsienio prekyboje, nepaisant to, kad ES išlieka antrąja Lotynų Amerikos prekybos partnere. Nors dėl ES ir Meksikos, ES ir Čilės asociacijos susitarimų prekybos apimtys gerokai padidėjo, Meksikos prekyba su Europa lieka nereikšminga, palyginti su Meksikos prekybos su Jungtinėmis Valstijomis apimtimi.
ES ir LAKR prekyba yra nesimetriška, žvelgiant į atitinkamų regionų eksportuojamų prekių tipą. Ekonomikos sektorių, kurie gauna naudos iš dabartinių prekybinių ryšių, skaičius taip pat gana mažas. Abiems regionams reikia į mainus įtraukti daugiau ekonominių veiklų. Iš tiesų, šiuo metu dauguma iš ES į LAKR importuojamų prekių yra pramonės produktai (daugiau kaip 85 %). Tuo pačiu metu daugiau kaip 40 proc. regiono eksporto į ES sudaro baziniai produktai. Žvelgiant į juos, labai opūs klausimai – cukrus ir bananai.
Nors ES ir Lotynų Amerikos šalių susitarimo pasirašymas PPO sistemoje 2009 m. gruodžio mėn. iš pradžių laikytas 15 metų trukusių ginčų dėl ES prekybos bananais režimo sprendimu, susitarimų PPO lygmeniu ir dvišalių susitarimų su Kolumbija ir Peru bei Centrine Amerika netolygumai ir AKR partneriams Karibų jūros regione duoti įsipareigojimai šiuo metu kelia naujų ginčų.
VI-asis Europos Sąjungos – Lotynų Amerikos ir Karibų jūros regiono šalių aukščiausiojo lygio susitikimas (2010 m. gegužės 18 d., Madridas)
Savo galutinėje deklaracijoje Europos Sąjungos, Lotynų Amerikos ir Karibų jūros regiono valstybių ir vyriausybių vadovai pabrėžė savo nusistatymą remti atvirą ir nediskriminacinę, taisyklėmis pagrįstą daugiašalę prekybos sistemą ir visapusiškai laikytis jos taisyklių. Jie pripažino, kad, laikantis specifinio ir diferencinio požiūrio į besivystančias šalis principo, tokia sistema padeda atsigauti po ekonominės krizės, padeda ekonomiškai augti ir vystytis.
Deklaracijoje išreiškiamas pasitenkinimas derybų dėl ES ir Centrinės Amerikos valstybių asociacijos susitarimo užbaigimu. Parlamentams teks spręsti, ar derybininkų pasiektas susitarimas atitinka žmonių, kuriems jis turės įtakos, interesus. Komiteto pranešėjas tvirtai įsitikinęs, kad šis susitarimas yra mišrus susitarimas, kurį turi ratifikuoti Europos Parlamentas ir nacionaliniai parlamentai.
Deklaracijoje taip pat išreiškiamas pasitenkinimas ES, Kolumbijos ir Peru derybų dėl daugiašalio prekybos susitarimo užbaigimu, nors pažymima, kad Bolivija stebėjo šio susitarimo sudarymą ir pateikė ieškinį Andų bendrijos Teisingumo Teismui. Komiteto pranešėjas pritaria Bolivijos vyriausybės susirūpinimui dėl to, kad susitarimas galėtų pakenkti regioninės integracijos procesui (neskaitant pirmiau nurodyto pranešėjo susirūpinimo dėl žmogaus teisių klausimų). Komiteto pranešėjas tvirtai įsitikinęs, kad šis susitarimas yra mišrus susitarimas, kurį turi taip pat ratifikuoti EP ir nacionaliniai parlamentai.
Deklaracijoje taip pat primenama, kad svarbu atnaujinti ES ir MERCOSUR derybas. Tai sunki užduotis, ir EP turėtų aktyviai dalyvauti visuose derybų etapuose. Komiteto pranešėjas mano, kad, visapusiškai atsižvelgiant į pastaruosius pokyčius pasaulinėje ekonomikoje ir Europos Parlamento pareikštus prašymus ir susirūpinimą, ES Komisijos derybų įgaliojimus reikėtų atnaujinti.
Deklaracijoje taip pat išreiškiamas pasitenkinimas dėl sprendimo įsteigti Lotynų Amerikos ir Karibų regiono valstybių bendriją (isp. CELAC). Komiteto pranešėjas laiko CELAC įsteigimą svarbiu veiksmu su didelėmis ateities galimybėmis. Kitas projektas, kuriam derėtų skirti mūsų dėmesį – Pietų Amerikos tautų sąjunga (isp. UNASUR).
Prekyba, ekonomikos augimas ir vystymasis
Norint iš tikrųjų integruotis į pasaulinės rinkos struktūras, kad būtų skatinamas tvarus augimas ir vystymasis, būtina sąlyga – pasiekti, kad prekyba būtų integruota regioniniu lygmeniu, o dažnai net ir vienoje šalyje. Sustiprintos Europos ir LAKR ekonomikos sferų integracijos tikslas turi būti abipusiai naudinga padėtis.
Europos valstybių ekonomikai naudinga didinti LAKR rinkų perkamąją galią. Nuskurdę gyventojai neįstengs įsigyti kokybiškų europietiškų produktų. Taigi daugumai Europos įmonių naudinga, kad Lotynų Amerikoje padidėtų atlyginimai ir perkamoji galia. Šiuo metu trečdalis Lotynų Amerikos gyventojų gyvena skurde, be to, beveik 63 proc. vaikų ir paauglių, JT Ekonominės komisijos Lotynų Amerikai ir Karibų jūros regionui (angl. ECLAC) ir JT Vaikų fondo (angl. UNICEF) duomenimis, kenčia skurdą.
Prekybos ir investicijų nauda didžiausia tose šalyse, kurios turi ekonomikos subjektų, institucijų ir politiką, kurių reikia norint pasinaudoti pasauline rinka. Anksčiau vykdyta politika ir socialinės bei ekonominės sąlygos atlieka svarbų vaidmenį nustatant, kaip prekybos integracija paveiks skurdą. Prekybos poveikį lemia, visų pirma, finansų politika, esama smulkaus verslo aplinka ir vidaus konkurencija, taip pat infrastruktūros išvystymo lygis ir perpardavėjų pelno sumažinimas gamintojų naudai. Komiteto pranešėjas tvirtai remia sąžiningos prekybos priemonių stiprinimą.
Būtina skatinti konkrečioms šalims pritaikytos papildomos politikos įgyvendinimą, kad būtų pabrėžtos su prekybos atvirumu susijusios galimybės suinteresuotiesiems asmenims, pavyzdžiui, politikos rengėjams nacionaliniame ar žemesniame lygmenyje, taip pat privačiajame sektoriuje, profesinėms sąjungoms ir kitoms pilietinės visuomenės organizacijoms bei akademinėje aplinkoje.
Turi būti sutelkti ištekliai ir techninė pagalba, kad būtų nustatytos ir finansuojamos programos, kurios atskirtoms bendruomenėms bei mažoms ir vidutinėms įmonėms suteikia vietos ir regioninės gamybos galimybių ir tvarią prieigą prie pasaulinių rinkų.
Iš tiesų, dabartinės Lotynų Amerikos vargingų ūkininkų, amatininkų ir smulkių gamintojų gamybos sąlygos neleidžia jiems pasinaudoti laisvos prekybos teikiamomis galimybėmis.
Teikiant su prekyba susijusią pagalbą galėtų būti remiami smulkieji gamintojai, sumažinant su reguliavimo ir kokybės standartų laikymusi susijusias sandorių sąnaudas. Reikėtų parengti programas, skirtas padėti įmonėms vykdyti tikrinimo, bandymų ir oficialaus sertifikavimo reikalavimus.
Nepaisant to, kad Lotynų Amerika turi daug gamtinių išteklių, ji nepajėgia padidinti savo dalies tarptautinėje prekyboje. Priešingai, ji pralaimi dinamiškesnei Azijos šalių ekonomikai.
Madrido deklaracijoje pripažįstamas valstybių suverenios teisės valdyti ir reguliuoti savo gamtinius išteklius principas. Brazilijos, Ekvadoro ir Bolivijos atvejai, kai nauja prekybos ir išteklių politika atrodo padėjo sumažinti nelygybę, yra sąlygų, kuriomis prekybos reformos gali turėti progresinio perskirstymo rezultatų, pavyzdžiai. Lotynų Amerikai nepaprastai svarbu sutelkti pagalbą prekybą ir kontroliuoti prekybos liberalizavimą vystymosi labui.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
29.9.2010
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
23
2
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
William (The Earl of) Dartmouth, Laima Liucija Andrikienė, Kader Arif, Daniel Caspary, Christofer Fjellner, Metin Kazak, David Martin, Emilio Menéndez del Valle, Cristiana Muscardini, Niccolò Rinaldi, Tokia Saïfi, Helmut Scholz, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Keith Taylor, Iuliu Winkler, Pablo Zalba Bidegain, Paweł Zalewski
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Pino Arlacchi, George Sabin Cutaş, Syed Kamall, Miloslav Ransdorf, Jarosław Leszek Wałęsa
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (187 straipsnio 2 dalis)
Franziska Keller
