P6_TA-PROV(2006)0302
ES gamyba: siekiant labiau integruoto požiūrio į pramonės politiką
A6-0206/2006
Europos Parlamento rezoliucija dėl politikos nuostatų ES gamybai stiprinti siekiant labiau integruoto požiūrio į pramonės politiką ( 2006/2003(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Bendrijos Lisabonos programos įgyvendinimas. Politikos nuostatos ES gamybai stiprinti siekiant labiau integruoto požiūrio į pramonės politiką" ( KOM(2005)0474 ),
–
atsižvelgdamas į prie to komunikato pridedamus Komisijos tarnybų darbo dokumentus ( SEC(2005)1215 , SEC(2005)1216 ir SEC(2005)1217 ),
–
atsižvelgdamas į Konkurencingumo Tarybos 2005 m. lapkričio 28 d. išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. kovo 23–24 d. Briuselio Europos Vadovų Tarybos Pirmininkavimo išvadas,
–
atsižvelgdamas į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl pirmiau minėto Komisijos komunikato (INT/288 – CESE 595/2006),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę ( A6-0206/2006 ),
A.
kadangi pirmiau minėtame Komisijos komunikate atliktos išsamios 27 sektorių konkurencingumo analizės pagrindu numatyta ateinančių metų pramonės politikos darbo programa gamybos pramonei,
B.
kadangi dinamiška ir ypač konkurencinga pramonė bei aukšti socialiniai ir aplinkos standartai yra europinio ekonominės plėtros modelio sudedamosios dalys,
C.
kadangi ES gamybos pramonė užtikrina apie 20 proc. ES produkcijos, o joje dirba apie 34 milijonus žmonių, iš kurių daugiau kaip pusė dirba mažose ir vidutinėse įmonėse,
D.
kadangi Taryba pripažįsta gamybos pramonės svarbą kuriant naujus ir novatoriškus produktus,
1.
džiaugiasi Komisijos komunikatu, kuriame pateiktos gamybos pramonės pagrindų politika ir sustiprinta darbo programa ateinantiems metams; mano, kad šis komunikatas, kuriame konkrečių sektorių veiksmai suderinti su kelių sektorių politikos iniciatyvomis, yra svarbus pagrįstos ir darnios pramonės politikos elementas;
2.
pripažįsta ES gamybos pramonės svarbą; pabrėžia, kad gamyba, paslaugos ir prekyba tampa vis glaudžiau susijusios šiuolaikinėje verslo aplinkoje; todėl pritaria nuoseklios pramonės politikos rengimui Europos lygmeniu
,
kad būtų galima susidoroti su globalizacijos sunkumais;
3.
primena, kad ES turi siekti išlaikyti didelį pramonės pajėgumą, o ne sutelkti visą dėmesį tik į savo paslaugų sektoriaus vystymą;
4.
mano, kad ES turi stengtis bendrai kurti pramonės ir paslaugų sektorių konkurencingumo strategijas ir skatinti gerą praktiką verslo aplinkos bei verslumo srityse, įskaitant socialinę bendrovių atsakomybę bei lygias moterų ir vyrų galimybes;
5.
primena, kad Lisabonos strategijos tikslai – tai tik nedielė dalis tikslų, kuriuos valstybės narės turi įsipareigoti pasiekti; pažymi, kad pastaruoju metu kelios valstybės narės patvirtino nacionalines gamybos pramonės stiprinimo politikas; mano, kad atskiros nacionalinės politikos galėtų kliudyti vystyti Europos pramonės politiką, o geresnis valstybių narių ir Bendrijos veiksmų koordinavimas būtų naudingas visiems; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares sukurti geresnio veiksmų šioje srityje koordinavimo mechanizmus, įtraukiant vyriausybes, pramonę ir suinteresuotas šalis Europos, nacionaliniu ir regioniniu lygmeniu;
6.
primena, kad vyriausybių darbas nepakeičiamas kuriant stabilią ir patrauklią pramonės sistemą, užtikrinančią teisinę apsaugą; pabrėžia, kad modernaus viešojo sektoriaus darbas itin svarbus kuriant infrastruktūrą ir remiant švietimą ir naujovių diegimą;
7.
mano, kad vykdant Bendrijos politiką, pagal kurią remiamos nacionalinės pramonės politikos ir jai teikiama pagalba, turi būti siekiama vystyti Europos kompetencijos centrus, sujungiant vietinių darbo rinkų ir mokslinių tyrimų centrų gebėjimus, neatsisakant vystymąsi remiančios politinės ir makroekonominės aplinkos, ir skatinant didesnes investicijas, kuriant gerovę ir aukštos kokybės darbo vietas, kuriose būtų užtikrinamos darbuotojų teisės; džiaugiasi, kad Komisijos priimtame komunikate apibrėžiama Europos pramonės politikos sąvoka; vis dėlto pabrėžia, kad šis veikimo būdas neturi būti tik horizontalus, bet būtina galvoti ir apie kiekvieną sektorių atskirai;
8.
primena Komisijai apie poreikį integruoti priemones, skirtas energijos taupymui ir efektyvumui didinti, į visas politikos sritis; pažymi, kad daugelyje pramonės šakų energijos kainoms tenka itin didelė svarba, todėl ragina Komisiją pasiūlyti konkrečias šios srities priemones ir programas, kurios būtų jos pramonės politikos dalis;
9.
pritaria Komisijos komunikate išdėstytoms iniciatyvoms; džiaugiasi, kad atlikta išsami 27 sektorių analizė ir pateiktos aiškios rekomendacijos; tačiau mano, kad dabar reikia siekti konkretaus šių iniciatyvų įgyvendinimo; mano, kad siekiant ilgainiui užtikrinti, jog pasiūlytos iniciatyvos būtų nuosekliai įgyvendinamos, šią veiklą turėtų koordinuoti vienas generalinis direktoratas, t. y. Įmonių ir pramonės generalinis direktoratas ir viena Tarybos konfigūracija, t. y. "Konkurencingumo" konfigūracija; ragina Komisiją informuoti Europos Parlamentą apie pažangą, pasiektą įgyvendinant šias iniciatyvas iki 2006 m. pabaigos; taip pat ragina Komisiją ištirti galimybę reguliariai vertinti ir apibendrinti tam tikrų priemonių (pavyzdžiui, aukšto lygio grupės, naujovių komisijos ir darbo grupės) naudą ir pridėtinę vertę sektoriuose, kuriems numatytos šios priemonės;
10.
ragina Komisiją atitinkamą dėmesį skirti visiems gamybos pramonės sektoriams, ir, jei būtina, užpildyti spragas, turint mintyje tam tikrų sektorių analizės rezultatus ir veiksmus, kurių būtina imtis, atsižvelgiant į tam tikrų pramonės šakų didelę regioninę koncentraciją;
11.
pripažįsta, kad būtina sustiprinti gamybos pramonės konkurencingumą; džiaugiasi, kad Komisija pabrėžia įmonių socialinę atsakomybę ir darnaus vystymosi būtinybę; ragina Komisiją tokį pat prioritetą teikti ir darbo aplinkai bei darbuotojų sveikatai ir saugumui, siekiant užtikrinti, kad būtų sukurta daugiau ir kokybiškesnių darbo vietų;
12.
pripažįsta, kad norint plėtoti Europos pramonės politiką Europos Sąjungos valstybių narių ekonomikos strateginiuose sektoriuose reikia stiprinti esamą pramonę, išlaikyti atvirą vidaus rinką, ir kai kur reikia, pasitelkus reglamentavimą, atsižvelgti į konkurencingumo veiksnius, kurie galėtų paveikti užimtumo lygį daugelyje valstybių narių, ir remti visos jau konkurencingos arba galinčios tapti konkurencinga Europos pramonės modernizavimą;
13.
yra įsitikinęs, kad Europos gamybos pramonės ateitis – geresnė pridedamoji vertė ir geresnė kokybė; todėl yra susirūpinęs dėl to, kad apskritai ES prekyba vis dar koncentruojama į sektorius, kuriuose naudojamos vidutinio ir aukšto lygio technologijos ir žemos arba vidutinės kvalifikacijos darbo jėga; mano, kad visi švietimo ir mokymo lygmenys yra svarbūs, siekiant patobulinti darbo jėgos kvalifikaciją ir skatinti struktūrinius pokyčius; apgailestauja dėl to, kad Komisija komunikate nepakankamai dėmesio skiria švietimui, mokymui ir visą gyvenimą trunkančiam mokymui; ragina valstybes nares dėti daugiau pastangų, siekiant pritraukti daugiau jaunų studentų į technines ir mokslines studijas;
14.
džiaugiasi tuo, kad Komisija pripažįsta, jog išsilavinusi ir lanksti darbo jėga yra pagrindinis Europos Sąjungos išteklius ir svarbiausias jos konkurencingumo veiksnys; ragina Europos Sąjungą sutelkti dėmesį į visų lygmenų darbuotojų, ypač mažai kvalifikuotų, kvalifikacijos kėlimą;
15.
be to, teigiamai vertina Komisijos pasiūlymus pašalinti kompetencijos stoką, su kuria susiduria pramonė, pasitelkus priemones, kuriomis skatinamas skaidrumas, kvalifikacijos perdavimas ir pripažinimas bei kuriomis galima nustatyti dabartinius skirtingų sričių su kvalifikacija susijusius poreikius ir sritis, kuriose stokojama kompetencijos;
16.
pažymi, kad būtina ryžtingiau investuoti į žmogiškųjų išteklių kvalifikacijos gerinimą, pvz., pasitelkus su mokymu susijusias veiklos programas mokslo ir technologijų srityje, kuriomis siekiama užtikrinti mokymo pasiūlos įvairiose valstybėse narėse kokybę ir įvairovę;
17.
ragina įmones užtikrinti savo darbuotojams kiek įmanoma geresnes mokymosi sąlygas, suteikiant jiems nuolatinę galimybę mokytis, įmonėms rengiant su kompetencija susijusius planus bei apskritai prisiimant atsakomybę už darbuotojų mokymąsi visą gyvenimą ir tęstinį mokymą;
18.
laikosi nuomonės, kad žinių perdavimas ir mokslinių tyrimų rezultatų taikymas kuriant naujus produktus ir procesus gamybos pramonėje, ypač MVĮ, vis dar per silpnas; šiomis aplinkybėmis aiškiai mato poreikį sumažinti atotrūkį tarp mokslo bendruomenės ir rinkos sektoriaus; yra įsitikinęs, kad reikia atkreipti ypatingą dėmesį į bendrą šios problemos sprendimą, ir raginą Komisiją ir valstybes nares skubiai siūlyti konkrečias priemones šiai problemai išspręsti; taigi primena, kad svarbu racionaliai ir geriausiai pasinaudoti konkurencingumo ir naujovių pagrindų programos galimybėmis;
19.
mano, kad būtina atsižvelgti į mažų ir itin mažų įmonių ypatumus ir problemas, nes jų negalima lyginti su didelių įmonių problemomis;
20.
pripažįsta, jog būtina sukurti tiesioginės paramos, skiriamos įmonių ir mokslinių tyrimų vienetų arba universitetų grupių kartu vykdomiems mokslinių tyrimų projektams, mechanizmus ir taip paskatinti greitesnį kompetencijos ir technologijų perdavimą;
21.
pabrėžia, kad, kaip nurodyta Nepriklausomų ekspertų grupės dėl mokslinių tyrimų ir plėtros bei naujovių 2006 m. ataskaitoje "Novatoriškos Europos kūrimas", valstybės pagalbą kitoms įmonėms nei MVĮ reikėtų teikti tik skatinant jas bendradarbiauti su kitomis įmonėmis, MVĮ, mokslo įstaigomis atvirose naujovių diegimo grupėse, kompetencijos poliuose ir bendrose mokslinių tyrimų ir plėtros programose;
22.
pabrėžia, kad ES gerovė priklauso nuo besivystančių pasaulinio lygio novatoriškų Europos pramonės šakų;
23.
džiaugiasi technologijos platformų koncepcija, kuri paskatins mokslinių tyrimų kryptis, tenkinančias rinkos poreikius; tačiau mano, kad taikomiesiems tyrimams, kurių rezultatai yra novatoriški produktai, reikia skirti daugiau lėšų; todėl džiaugiasi Europos investicijų banko (EIB) ketinimu žymiai padidinti finansavimą augimą skatinančioms investicijoms į mokslinius tyrimus ir plėtrą bei MVĮ; primena pirmiau minėtas Briuselio Europos Vadovų Tarybos išvadas, kuriose išreiškiama viltis, kad rizikos kapitalo ir garantuotų banko paskolų naujovėms remti ir veiksmams mokslinių tyrimų ir plėtros srityje apimtis pasieks iki 30 mlrd. EUR; ragina Komisiją ir EIB kartu su privačiu sektoriumi įgyvendinti šias išvadas;
24.
pabrėžia nanomokslų ir nanotechnologijų suteikiamas dideles galimybes ir primygtinai ragina gamybos pramonę stebėti technologinę pažangą ir kaupti informaciją apie atitinkamą 2005–2009 m. Europos veiksmų programą šiame sektoriuje, kad būtų galima pasinaudoti galimybėmis ir naujomis perspektyvomis, atsiveriančiomis visiems jos sektoriams;
25.
pabrėžia sunkumus, su kuriais susiduria naujoves taikančios naujai įsteigtos įmonės ir MVĮ siekdamos gauti finansavimą ar rizikos kapitalą; todėl ragina Komisiją aktyviai įtraukti EIB ir Europos investicijų fondą į sektorių iniciatyvinę veiklą;
26.
mano, kad reikėtų sukurti aukšto rango specialistų darbo grupę siekiant užtikrinti, kad teisės normos pramonės, energetikos ir aplinkos srityje atitiktų ilgalaikiškumo ir konkurencingumo stiprinimo siekį; pabrėžia, kad būtina ištirti ne tik elektros energijos, bet ir gamtinių dujų rinką, kadangi ji daro nemažą įtaką kai kurioms gamybos pramonės šakoms;
27.
pažymi, kad gamybos pramonė dažnai sukoncentruota tam tikruose regionuose; todėl ragina regionines ir nacionalines valdžios institucijas, glaudžiai bendradarbiaujant su ekonominiais ir socialiniais partneriais, parengti vietinę strategiją tų vietų, kurios yra naujoviškos gamybos grupių centrai arba kurios turi tam tikrą potencialą; taigi ragina vietos strategijų planus orientuoti į geriausią pirminio sektoriaus naudojimą, mokslinių tyrimų galimybes ir kitus kiekvieno regiono suteikiamus lyginamuosius privalumus; ragina valstybes nares šiuo tikslu visapusiškai pasinaudoti struktūriniais fondais;
28.
atkreipia dėmesį į tai, kad įgyvendinant būsimas Europos pramonės politikos priemones būtina atsižvelgti ne tik į sektoriaus, bet ir į teritorinę dimensija; pažymi, kad formuojant pramonės ir prekybos politiką didelės gamybos pramonės koncentracijos zonose būtina atsižvelgti į ypatingus šių zonų poreikius; taip pat ragina Komisiją imtis tolesnių veiksmų, susijusių su komunikate pateiktais pasiūlymais, ir ištirti galimybę stiprinti regionų, susiduriančių su tomis pačiomis problemomis ir uždaviniais, bendradarbiavimą ir remti šiuose regionuose esančių gamybos įmonių tinklų kūrimą, kad jų dėka būtų skatinama pramonės politikos ir atitinkamų ekonomikos sričių plėtra ir koordinavimas;
29.
pritaria Komisijos pasiūlymui integruoti ir koordinuoti pramonės politiką su kitomis politikos kryptimis, įskaitant sanglaudos, aplinkos, mokslinių tyrimų ir taikomosios veiklos bei energetikos politiką; atkreipia dėmesį į sanglaudos politikos ir pramonės politikos sąsają ir mano, kad siekiant užtikrinti pramonės politikos sėkmę ir sustiprinti Europos įmonių darbo tarybų vaidmenį, reikia infrastruktūrų ir žmogiškųjų išteklių, todėl labai svarbu derinti skirtingas politikos kryptis ir siekti, kad visuomenė kuo aktyviau dalyvautų šioje veikloje;
30.
tiki, kad sektoriams, kuriuose užsienio konkurencija labai stipri, reikėtų imtis bendrų veiksmų siekiant palengvinti jų restruktūrizavimą bei modernizavimą; atsižvelgdamas į tai norėtų paminėti sėkmingas iniciatyvas, pvz., LeaderSHIP 2015, CARS21 ir aukšto rango tekstilės bei aprangos specialistų darbo grupę; atsižvelgdamas į neatidėliotiną būtinybę imtis su šiais dviem sektoriais susijusių priemonių, ragina Komisiją iki 2006 m. rudens pateikti konkrečių pasiūlymų, kad iki 2006 m. pabaigos Taryba galėtų juos priimti, o Europos Parlamentas – pateikti nuomonę; džiaugiasi Komisijos ketinimu steigti tokias iniciatyvas konkrečiuose, pvz., vaistų gamybos, cheminių medžiagų, gynybos, kosmoso ir mašinų gamybos pramonėse;
31.
mano, kad įvairių sektorių darbuotojų profesinės sąjungos, vartotojų organizacijos bei darbdavių asociacijos turi dalyvauti šioje diskusijoje, kad galėtų užtikrinti, jog pramonės politikos sprendimai labiau atitiktų jų tikslus ir būtų visapusiškesni;
32.
pabrėžia, jog svarbu užmegzti dialogą su visomis susijusiomis šalimis, ir džiaugiasi, kad sukurta aukšto rango konkurencingumo, energetikos ir aplinkos specialistų darbo grupė;
33.
teigiamai vertina Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą; primygtinai reikalauja, kad fondo pagrindinė užduotis būtų padėti rasti naują darbą dėl globalizacijos iš darbo atleistiems darbuotojams, šiuo tikslu visų pirma turi būti patobulinama ir pritaikoma jų profesinė kvalifikacija;
34.
mano, kad Bendrijos parama negali būti teikiama įmonėms, kurios, gavusios paramą iš vienos valstybės narės ir neįvykdžiusios su šia valstybe nare sudarytos sutarties sąlygų, perkelia savo gamybą į kitą šalį;
35.
ragina, kad restruktūrizuojant gamybos įmones būtų užtikrinama darbuotojų teisių apsauga ir kad darbuotojams atstovaujančios struktūros galėtų gauti pilną informaciją;
36.
pabrėžia, kad svarbus darbuotojų ir darbdavių dialogas modernizavimo ir pokyčių, būtinų tam, kad sektorius išliktų arba taptų konkurencingas, klausimais;
37.
ragina Komisiją nuodugniai ištirti dabartinę gamybos pramonės padėtį naujosiose valstybėse narėse ir ateities iššūkius ir užtikrinti, kad Bendrijos teisės aktai būtų teisingai įgyvendinami; tokiu būdu būtų galima sukaupti 25 valstybių narių duomenis ir remiantis jais įvertinti atskirų sektorių veiklą bei pateikti rekomendacijas dėl tolesnės pramonės politikos;
38.
ragina Komisiją parengti naujų priemonių, skirtų remti įmones, kurios eksportuoja ir kurios daug investuoja į mokslinių tyrimų ir naujovių diegimo projektus;
39.
ragina Komisiją atidžiai prižiūrėti rinką ir kovoti su nesąžininga konkurencija ir produkcijos falsifikavimu; ragina Komisiją iki 2006 m. pabaigos pateikti konkrečius pasiūlymus intelektinės nuosavybės teisių apsaugos ir įgyvendinimo klausimais; mano, kad būtina sustiprinti pastangas falsifikuotų produktų iš trečiųjų šalių importui išaiškinti ir šiam reiškiniui panaikinti keičiantis informacija tarp valstybių narių ir naudojant moderniausias technologijas postuose, per kuriuos prekės įvežamos į ES;
40.
ragina Komisiją patikrinti ir nustatyti, kaip laikomasi europinių aplinkos ir vartotojų sveikatos apsaugos teisės normų importuojant produktus, ir nustatyti jų poveikį Europos produktų konkurencingumui;
41.
pabrėžia
,
kad prieiga prie rinkos itin svarbi gamybos pramonei; ragina Komisiją ir toliau stengtis bendradarbiauti su susijusiais sektoriais nustatant tarptautinius veiksmus, galinčius turėti neigiamos įtakos Europos įmonių konkurencingumui, ypač teisės aktus ir subsidijas, ir šalinti prekybos ir investicijų kliūtis, kuriomis pažeidžiamos tarptautinės taisyklės; mano, kad dvišaliai susitarimai – geras būdas sąžiningai, skaidriai ir pažangiai kovoti su šiais sunkumais, ir kad abipusiškumo principas turėtų tapti prekybinių Sąjungos santykių norma;
42.
pažymi, kad priimant teisės aktus, kuriuose numatoma aplinkosaugos klausimus įtraukti į ekonomikos politiką ir strategiją, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė pasirinkti ekonomines ir finansines priemones;
43.
mano, kad nustatant priemones, ypač PPO lygiu, būtina atsižvelgti į kiekvieno sektoriaus veiklos sąlygas ir ypatumus bei galimybes, sunkumus ir problemas, su kuriomis susiduria kiekviena valstybė narė;
44.
ragina valstybes nares ir Komisiją siekti tvarios plėtros tikslų ir vienodai atsižvelgti į ekonomikos, socialinius ir aplinkos aspektus;
45.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.
