P6_TA(2005)0180
Europos ateitis praėjus šešiasdešimt metų po Antrojo pasaulinio karo
B6-0290/2005
Europos Parlamento rezoliucija dėl Šešiasdešimtųjų Antrojo pasaulinio karo pabaigos Europoje (1945 m. gegužės 8 d.) metinių
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
minėdamas Antrojo pasaulinio karo Europoje pabaigos metines, dėl 1945 m. gegužės 8 d. nacistinės Vokietijos kapituliacijos,
B.
minėdamas ir gedėdamas visų nacių tironijos aukų,
C.
ypač minėdamas visas holokausto aukas,
D.
minėdamas ir gedėdamas visų per karą abiejų pusių žuvusiųjų ir laikydamas tai bendra Europos tragedija,
E.
dėkodamas visiems, kas padėjo išsivaduoti iš nacionalsocializmo, nehumaniškumu ir tironija pagrįstos sistemos, ir laikydamas šito išsivadavimo simboliu 1945 m. gegužės 8 dieną,
F.
pagerbdamas visus savo gyvybę paaukojusius sąjungininkų karius ir visas tas valstybes, ypač Jungtines Amerikos Valstijas, Jungtinę Karalystę, Tarybų Sąjungą ir kitas sąjungininkes, kurios kovojo su nacizmu ir fašizmu, ir dėkodamas toms valstybėms, kurios ryžtingai palaikė laisvės ir demokratijos atkūrimo procesą didžiojoje vakarinėje mūsų kontinento dalyje,
G.
prisimindamas, kad kai kurioms valstybėms Antrojo pasaulinio karo pabaiga reiškė stalinistinės Tarybų Sąjungos primestos tironijos įsigalėjimą,
H.
suvokdamas, kokių didžiulių kančių patyrė, kokią neteisybę ir ilgalaikį socialinį, politinį bei ekonominį nuosmukį iškentėjo pavergtos rytų bloko šalys, atsidūrusios už geležinės uždangos,
I.
pripažindamas, kad Centrinės ir Rytų Europos valstybės sėkmingai kuria teisinę valstybę ir gerbia žmogaus teises, įvykdžiusios demokratinę revoliuciją, nusimetusios komunistinio režimo jungą ir išsivadavusios,
J.
atsižvelgdamas į Europos integracijos procesą ir transatlantinę sąjungą bei jų sukurtą taiką ir gerovę kaip į įtikinamą atsaką į išvadas, padarytas atsižvelgus į praeityje patirtas nesėkmes ir nelaimes,
1.
pabrėžia, kad svarbu, jog praeitis išliktų atmintyje, nes be tiesos ir atminimo susitaikyti neįmanoma; kartu pabrėžia, kad tik stipri Europa gali pasiūlyti būdų įveikti žiaurumus;
2.
išreiškia pagarbą tiems, kurie kovojo su tironija, ir ypač tiems, kurie tapo jos aukomis;
3.
atnaujina savo įsipareigojimą kurti taikią ir klestinčią Europą, kuri būtų paremta pagarbos žmogaus orumui, laisvei, demokratijai, lygybei, teisinei valstybei ir žmogaus teisėms vertybėmis;
4.
patvirtina bendrą pasiryžimą priešintis bet kokios ideologinės pakraipos totalitariniam valdymui;
5.
džiaugiasi, kad pirmą kartą drauge su išrinktais Parlamento nariais iš visų 25 valstybių narių gali švęsti karo pabaigos metines kaip vis glaudesnės mūsų tautų ir piliečių, kurie įveikė padalijimą į užpuolikus ir aukas, į nugalėtojus ir nugalėtuosius, sąjungos išraišką, gali dalytis ir sujungti mūsų atsiminimus einant link tikrojo bendro Europos atminimo ir turi galimybę užkirsti kelią nacionalizmo ir totalitarinio valdymo atgimimui;
6.
džiaugiasi tuo, kad Vidurio ir Rytų Europos valstybės ir tautos, kurioms teko iškęsti ne vieną sovietinio valdymo ir okupacijos ar kitokios formos komunistų diktatūros dešimtmetį, gali džiaugtis laisve ir teise pačioms spręsti savo likimą; džiaugiasi Vokietijos susivienijimu ir tuo, kad dešimt Vidurio ir Rytų Europos valstybių įstojo arba greitai įstos į Europos Sąjungą;
7.
pabrėžia, kad Europos integracija padėjo nugalėti beveik visus po karo Europoje viešpatavusius diktatūrinius režimus, tiek Vidurio ir Rytų Europos šalyse, tiek Ispanijoje, Portugalijoje ir Graikijoje;
8.
skelbia, kad Europos integracija ir tolesnė Europos Sąjungos raida, kaip sektinas taikos pavyzdys, yra laisvo žmonių apsisprendimo patiems spręsti savo likimą ir įsipareigoti kurti bendrą ateitį, rezultatas;
9.
skelbia, kad pagal Helsinkio susitarimus nė viena šalis negali spręsti kitos šalies likimo;
10.
ragina visas šalis paskelbti savo su Antruoju pasauliniu karu susijusius archyvus;
11.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių parlamentams, prisijungiančių šalių ir šalių kandidačių parlamentams ir vyriausybėms, asociacijos susitarimus su ES sudariusių šalių vyriausybėms ir parlamentams, Europos Tarybos valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams bei Jungtinių Valstijų Kongresui.
