A7-0111/2011
1.4.2011
PRANEŠIMAS
dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo
(2010/2139(INI))
Regioninės plėtros komitetas
Pranešėjas:
Miroslav Mikolášik
PE 454.716v02-00
TURINYS
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS.........................................3
AIŠKINAMOJI DALIS............................................................................................................14
Biudžeto komiteto NUOMONĖ....................................................................................18
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto NUOMONĖ....................................21
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto NUOMONĖ 27
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto NUOMONĖ.........31
Transporto ir turizmo komiteto NUOMONĖ......................................................35
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI........................................................39
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS
dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo
( 2010/2139(INI) )
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 174–178 straipsnius,
– atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 31 d. Komisijos komunikatą „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ ( COM(2010)0110 ),
– atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 31 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą, pridėtą prie 2010 kovo 31 d. Komisijos komunikato: 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo ( SEC(2010)0360 )“,
– atsižvelgdamas į 2010 m. spalio 25 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Sanglaudos politika. Kovos su krize veiksmų ir sanglaudos politikos priemonių, priimtų siekiant skatinti Europos ekonomikos atkūrimo planą, įgyvendinimo apžvalga“ ( SEC(2010)1291 ),
– atsižvelgdamas į 2008 m. lapkričio 14 d. Komisijos tarnybų darbinį dokumentą „Regionai 2020 m. Būsimų iššūkių ES regionams vertinimas“ ( SEC(2008)2868 ),
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (COM(2010) 2020),
– atsižvelgdamas į 2011 m. sausio 26 d. Komisijos komunikatą „Regioninės politikos įnašas į tvarų augimą įgyvenant strategiją „Europa 2020“ (COM(2011)17),
– atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1083/2006, nustatantį bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo
OL L 210, 2006 7 31, p. 25. ,
– atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1828/2006, nustatantį Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo, ir Europos Parlamento bei Tarybos reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo, ypač jo 7 straipsnio, įgyvendinimo taisykles
OL L 371, 2006 12 27, p. 1. ,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 397/2009, iš dalies keičiantį Reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo nuostatas, susijusias su investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančių išteklių energijos naudojimą būstuose tinkamumu finansuoti
OL L 126, 2009 5 21, p. 3. ,
– atsižvelgdamas į 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 437/2010, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo nuostatos dėl paramos socialiai atskirtų bendruomenių būstui tinkamumo finansuoti
OL L 132, 2010 5 29, p. 1. ,
– atsižvelgdamas į 2006 m. spalio 6 d. Tarybos sprendimą dėl Bendrijos sanglaudos politikos strateginių gairių (2006/702/EB)
OL L 291, 2006 10 21, p. 11. ,
– atsižvelgdamas į savo 2009 m. kovo 24 d. rezoliuciją „Struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimas 2007–2013 m.: derybų dėl nacionalinių sanglaudos strategijų ir veiklos programų rezultatai
Priimti tekstai, P6_TA(2009)0165 . ,
– atsižvelgdamas į savo 2010 m. gegužės 20 d. rezoliuciją dėl moksliniams tyrimams ir inovacijoms skirtų lėšų panaudojimo miestuose, regionuose, valstybėse narėse ir Europos Sąjungoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo ir Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programą
Priimti tekstai, P7_TA(2010)0189 . ,
– atsižvelgdamas į 2010 m. gruodžio 14 d. rezoliuciją dėl ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos siekio ES – būtinoji konkurencingumo pasaulyje sąlyga? ( A7-0309/2010 )
Priimti tekstai, P7_TA(2010)0473 . ,
– atsižvelgdamas į Komisijos informacinį dokumentą Nr. 1 „2007 m. vasario 28 d. asignavimai“ (COCOF/2007/0012/00),
– atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 18 d. Komisijos informacinį dokumentą „2009 m. nacionalinių strateginių ataskaitų struktūros nurodymai“ (COCOF 09/0018/01),
– atsižvelgdamas į Tarybos išvadas, susijusias su Komisijos 2010 m. strategine sanglaudos politikos programų įgyvendinimo ataskaita, kurios patvirtintos per 2010 m. birželio 14 d. Liuksemburge vykusį Užsienio reikalų tarybos posėdį,
– atsižvelgdamas į Regionų komiteto 2010 m. gruodžio 1– 2 d. nuomonę „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ (CdR 159/2010),
– atsižvelgdamas į 2010 m. liepos 14 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl „Veiksmingos partnerystės valdant sanglaudos politikos programas skatinimo remiantis gerąja 2007–2013 m. ciklo patirtimi“ (ECO/258),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Regioninės plėtros komiteto pranešimą ir į Biudžeto komiteto, Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto, Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto, Transporto ir turizmo komiteto nuomones ( A7-0111/2011 ),
A. kadangi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 174 straipsnį kad skatintų visokeriopą darnią plėtrą, Sąjunga plėtoja ir vykdo savo veiklą, padedančią stiprinti jos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, ir visų pirma Europos Sąjunga siekia mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų, pvz., kaimo vietovių, vietovių, patiriančių pramonės pokyčius, ir didelių bei nuolatinių gamtinių ar demografinių kliūčių turinčių regionų, atsilikimą ir kadangi būtina atsižvelgti į „ ES 2020 strategiją”, siekiant užtikrinti, kad ES taps sumania, tvaria ir visa apimančia ekonomika,
B. kadangi sanglaudos politika atlieka pagrindinį vaidmenį siekiant visapusiškai įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus, ypač užimtumo ir socialinių reikalų srityje, visais valdymo lygmenimis ir visose geografinėse vietovėse,
C. kadangi sanglaudos politikos strateginis aspektas, pagal kurį užtikrinamas suderinamumas su Europos Sąjungos prioritetais – paversti Europą ir jos regionus patrauklesne vieta investuoti ir dirbti, tobulinti žinias ir inovacijas augimo labui bei sukurti daugiau ir geresnių darbo vietų – numatytas ir pabrėžiamas visame Tarybos reglamente Nr. 1083/2006 (toliau – bendrasis reglamentas), Bendrijos strateginėse sanglaudos gairėse (toliau – strateginės gairės), nacionalinėje strateginėje pamatinėje programoje (toliau – NSPP) ir veiklos programose,
D. kadangi strateginių ataskaitų rengimas yra nauja sanglaudos politikos priemonė, kuri šiuo programavimo laikotarpiu numatyta bendrajame reglamente kaip priemonė, pagal kurią vertinamas strateginių gairių įgyvendinimas siekiant pagerinti strateginį požiūrį ir skatinti sanglaudos politikos skaidrumą bei atskaitomybę, taip pat kadangi į gautą informaciją ir patyrimą reikėtų atsižvelgti programuojant kitą finansavimo laikotarpį,
E. kadangi asignavimai Lisabonos darbotvarkei buvo iniciatyva, pagal kurią iš 86 prioritetinių programų, dėl kurių buvo susitarta, tam tikra grupė programų buvo numatyta Lisabonos augimo ir darbo vietų kūrimo darbotvarkėje, ir kadangi pagal Regionų sanglaudos tikslą 47 prioritetinėms sritims buvo numatyti asignavimai pirmenybės tvarka, o pagal Regionų konkurencingumo ir užimtumo tikslą – tik 33 prioritetinėms sritims,
F. kadangi valstybės narės tuo metu, kai buvo renkami duomenys, buvo veikiamos ekonomikos krizės, o kai kurios jų finansavimo laikotarpio pradžioje turėjo įveikti pradžios sunkumus, todėl ir dėl šios priežasties tikimasi, kad būsimos 2012 m. strateginės ataskaitos duomenys bus dar tikslesni,
G. kadangi Europos regionai vis dar susiduria su dideliais ekonominiais, socialiniais ir aplinkos apsaugos skirtumais, iš dalies atsiradusiais dėl dviejų pastarųjų plėtrų ir dėl tiesioginių pasaulinės finansų ir ekonominės krizės pasekmių, nors dėl aktyvios sanglaudos politikos veiksmų per paskutinį dešimtmetį šie skirtumai sumažėjo,
H. kadangi sanglaudos politika buvo pagrindinė Europos ekonomikos atkūrimo plano (angl. EERP) sudėtinė dalis, tapo aišku, kad struktūriniai fondai – labai svarbi ekonominių paskatų priemonė, ypač smulkiajam verslui, tvarumui ir energijos vartojimo efektyvumui, ir kadangi Komisijos buvo prašyta 2010 m. pateikti ataskaitą apie tai, kokių priemonių ėmėsi Europa, kovodama su krize,
1. teigiamai vertina Komisijos strateginę ataskaitą dėl sanglaudos politikos programų, bendrai finansuojamų iš struktūrinių fondų (2007–2013), įgyvendinimo (COM(2010)110); džiaugiasi valstybių narių pastangomis rengti pirmąsias nacionalines strategines ataskaitas, kurios, kaip paaiškėjo, yra vertingas informacijos apie įgyvendinimą šaltinis;
2. atkreipia dėmesį į tai, kad rengiant lyginamąją analizę reikia atsižvelgti į tai, jog penkios valstybės narės rėmėsi naujesniais duomenimis, o viena valstybė narė – senesniais duomenimis; mano, kad būtų geriau vertinti kiekvienos valstybės narės pažangą su ES vidurkiu;
3. mano, kad skaidrumas skiriant lėšas skatina teisingą įgyvendinimą ir yra esminė prielaida siekti bendrų sanglaudos politikos tikslų, taip pat skaidrumą reikėtų skatinti visuose įgyvendinimo etapuose; pabrėžia, kad reikėtų ir toliau viešinti finansavimo gavėjų sąrašą, visų pirma skelbti jį internete, nes tai – veiksminga skaidrumo gerinimo priemonė; laikosi nuomonės, kad tai, jog buvo parengtos Komisijos gairės ir įdiegta nauja priemonė – strateginės ataskaitos, turėjo teigiamą poveikį atsiskaitomybei siekiant politikos tikslų; todėl prašo rengti nuolatines politines diskusijas siekiant didinti skaidrumą, atskaitomybę ir tobulinti sanglaudos politikos poveikio vertinimą.
Įgyvendinimas
4. atkreipia dėmesį į tai, kad atrinktiems projektams skirtų lėšų suma sudaro 93,4 mlrd. eurų, t. y. 27,1 proc. šio laikotarpio ES išteklių, ir ši vidutinė suma taikoma trims sanglaudos politikos tikslams, taip pat asignavimų kategorijoms pagal Lisabonos darbotvarkę ir siekiant pažangos įgyvendinant Bendrijos strategines gaires; tačiau pabrėžia, kad įvairių šalių ir įvairių temų pažanga labai skiriasi, o bendras atrankos rodiklis 9 valstybėse narėse viršija 40 proc. ir 4 valstybėse narėse – nesiekia 20 proc.;
5. pakartoja, jog vertina nacionalinių institucijų dedamas pastangas siekiant užtikrinti, kad Lisabonos darbotvarkės įgyvendinimui konvergencijos tikslo regionuose vidutiniškai skiriama 65 proc. gautų lėšų, o regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslo regionuose – 82 proc. lėšų, t. y. daugiau, negu prašyta iš pradžių; su pasitenkinimu pažymi, kad pranešta, jog 63 mlrd. eurų skirta projektų asignavimams pagal Lisabonos darbotvarkę, o projektų atranka pagal Lisabonos darbotvarkę vyksta taip pat greitai arba dar greičiau negu atrankos kitiems veiksmams, ir todėl ragina valstybes nares ir ateityje skirti išteklių projektams, kuriais remiama „ES 2020“ strategija;
6. atkreipia dėmesį į tai, kad didžiausia pažanga pasiekta pagal strateginių gairių teritorinį aspektą (30 proc.), vidurkis viršytas įgyvendinant tikslus pagal žinių gerinimo ir inovacijų didinimo temas, tačiau kitais dviem aspektais nepasiekta 27,1 proc., taip pat atkreipia dėmesį į tai, kad atrankos kriterijai viršijo vidurkį pagal Lisabonos darbotvarkės sanglaudos ir regionų konkurencingumo bei užimtumo tikslus, tačiau pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą siekia vos 20,5 proc.; apgailestauja, kad yra ne visų valstybių narių duomenys apie projektų apimtis ir rezultatus, įrodyta, kad strateginėje ataskaitoje pateikta politikos poveikio analizė yra labai ribota; ragina Komisiją peržiūrėti administracinius ataskaitų teikimo reikalavimus, kita vertus ragina valstybes nares, kad jos būtų labiau disciplinuotos teikdamos duomenis apie programų įgyvendinimą;
7. atsižvelgdamas į ekonomikos krizę ir didėjantį bedarbių skaičių, teigiamai vertina jau padarytą pažangą įgyvendinant projektus, susijusius su gairėmis „Daugiau ir geresnių darbo vietų“; vis dėlto primygtinai rekomenduoja Komisijai taikyti tokius bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis būdus, kurie padėtų skubiai sutelkti ir veiksmingai paskirstyti visas lėšas, kurios reikalingos siekiant tokios ekonomikos, kuriai esant ištekliai būtų naudojami tausiai ir kuri būtų konkurencinga, integracinio augimo ir didelio užimtumo ekonomikos, užtikrinančios socialinę ir teritorinę sanglaudą, bei skurdo mažinimo, t. y. strategijos „Europa 2020“ prioritetinių tikslų ir siekių, visų pirma užimtumo ir socialinių reikalų srityje, kad būtų galima paskatinti augimą ir produktyvumą ir pagerinti užimtumo padėtį Europoje;
8. palankiai vertina tai, kad ESF teikė svarbią paramą darbo rinkos reformoms įgyvendinti ir įrodė, kad yra veiksminga priemonė, padedanti pereiti nuo pasyvios prie aktyvios ir netgi prevencinės darbo rinkos politikos; prašo valstybes nares toliau vykdyti struktūrines reformas, kurios neleis darbo rinkoms nukentėti nuo galimos krizės ateityje;
9 . ragina valstybes nares siekti pažangos įgyvendinant bendrai finansuojamas priemones ir veiklą, kuria siekiama regioniniu lygmeniu remti darbo rinkas mažinant lyčių segregaciją bei nelygybę, pvz., darbo užmokesčio skirtumą ir nepakankamą atstovavimą sprendimus priimančiuose postuose, palengvinant profesinio ir šeimos gyvenimo derinimą bei skatinant darbo vietų be garantijų pavertimą darbo vietomis su teisėmis, atsižvelgiant į tai, kad didelė moterų dalis dirba pagal netipines darbo sutartis;
10. pabrėžia, kad svarbu gerinti infrastruktūrą ir paslaugas tuose silpnesniuose mažuose regionuose, kuriuose gyvena daug socialiai atskirtų gyventojų (pvz. romų), ir užtikrinti, kad jos būtų įperkamos;
11 . pabrėžia, kad transportas yra svarbus, užtikrinant teritorinę, ekonominę ir socialinę sanglaudą; pabrėžia, kad investavimo į geležinkelių sektorių lygis nekyla taip, kaip numatyta, jis yra gerokai mažesnis nei atrinktų projektų kelių sektoriuje ir turint tokį lygį pakankamai neprisidedama prie transporto išmetamo anglies dioksido kiekio mažinimo; todėl pabrėžia, kad planuotų investicijų į skirtingų rūšių transportą pusiausvyros trūkumas daro žalą tvaraus europinio įvairių rūšių transporto kūrimui ir taip pat pažymi, kad tolesnis įgyvendinimo vilkinimas gali padidinti disbalansą;
12. primena, kad apie 23,7 proc. (82 mlrd. eurų) Sanglaudos ir struktūrinių fondų lėšų 2007–2013 m. numatyta skirti transportui, tačiau tik pusė šių lėšų bus panaudota TEN–T projektams finansuoti (17 mlrd. eurų TEN–T prioritetiniam tinklui ir 27,2 mlrd. eurų – bendram tinklui finansuoti), o kitą pusę lėšų numatyta investuoti į nacionalinius, regioninius ir vietos projektus, kurie nenurodyti TEN–T planuose; pabrėžia, kad iš Sanglaudos ir struktūrinių fondų transportui skiriamos lėšos paskirstomos transporto rūšims ir tinklams pakankamai neatsižvelgiant į Europos Sąjungos tikslus;
13 . dėl teritorinio koordinavimo atkreipia dėmesį į polinkį vilkinti tarptautinių projektų pradžią ir apskritai geležinkelių projektų bei pabrėžia TEN–T tinklo Europos masto naudą, kuri ypač reikšminga projektų tarpvalstybiniuose regionuose ir atsižvelgiant į projektų tarpusavio ryšį su geležinkelių ir vidaus vandens kelių projektais; siūlo sistemingai įgyvendinti bendras pagal gerosios patirties programas, atliekant kryžminį suskirstymą pagal socialinius, ekonominius, geografinius, demografinius ir kultūrinius aspektus;
14. palankiai vertina, kad į paramą įtrauktos išlaidos investicijoms į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją socialiai atskirtų bendruomenių būsto statybos ir būsto statybos projektų srityje – daugelyje regionų tai sėkmingai įgyvendinta ir turėtų būti toliau tęsiama;
15. primygtinai ragina veiksmingiau įgyvendinti aplinkos sektoriaus programas, būtent vertikaliosiose srityse, kurios turi europinę pridėtinę vertę, pvz., kovos su klimato kaita, jos padarinių sušvelninimo ir prisitaikymo prie jos veiksmų, investicijų į švaresnes ir mažai anglies dioksido išmetančias technologijas, kovos su oro ir vandens tarša veiksmų, biologinės įvairovės apsaugos veiksmų, geležinkelių tinklų plėtros, efektyvaus energijos vartojimo, ypač statybų sektoriuje, ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo skatinimo srityse, stengiantis pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus ir skatinti kurti ekologiškas darbo vietas ir plėtoti žaliąją ekonomiką;
16. ragina naudoti lėšas, kurios padėtų išvengti su aplinka susijusių nelaimių ir (arba) skubiai reaguoti į jas, ir ragina valstybes nares pasirūpinti, kad būtų greičiau investuojama į prevenciją ir pramoninių zonų bei užterštų teritorijų atkūrimą, atsižvelgiant į tai, kad vykdymo lygis mažas;
17. apgailestauja, kad buvo atidėliojama atrinkti projektus tokiose strateginėse srityse, kaip geležinkelių sektorius, tam tikros energetikos ir aplinkos apsaugos investicijos, skaitmeninė ekonomika, socialinė įtrauktis, valdymas ir gebėjimų stiprinimas, ir ragina atidžiai išanalizuoti šio delsimo priežastis bei skatina valstybes nares įtraukti regionus, siekiant geriau stebėti tas vietoves, kur pastangos turi būti sustiprintos; antra vertus pabrėžia didesnį Europos teritorinio bendradarbiavimo aplinkos apsaugos projektų įsisavinimą ir atkreipia dėmesį į aiškią bendradarbiavimo šioje srityje naudą; tačiau pabrėžia, kad valstybės narės tam tikrose srityse, kuriose buvo nustatytas įgyvendinimo atsilikimas, padarė pažangą, todėl atsilikimas šiame etape neturėtų atsispindėti bendroje kokybėje šiame planavimo laikotarpyje; pažymi tai, kad greitinamas sanglaudos politikos lėšų įsisavinimas ir sanglaudos politikos biudžetinis įgyvendinimas per 2010 m. kyla iš, inter alia, pastarojo meto teisėkūros pokyčių ir tai, kad veiklos programos pagaliau įgyvendinamos optimaliu greičiu, o Komisija pagaliau patvirtino paskutiniąsias valdymo ir kontrolės sistemas;
18. mano, kad reikia skubiai imtis taisomųjų veiksmų siekiant pagerinti nepakankamą projektų vykdymą tam tikrose prioritetinėse srityse; rekomenduoja srityse, kuriose nustatytas specifinis projektų atrankos vilkinimas, atlikti išsamų įgyvendinimo problemų tyrimą ir atsižvelgdamas į tai ragina valstybes nares dėti daugiau pastangų, kad būtų pagerinta projektų atranka srityse, kuriose vėluojama, ir paspartintas visų atrinktų projektų įgyvendinimas, siekiant išvengti pavojaus nepasiekti sutartų tikslų;
19. mano, kad kai kada sparti projektų atranka ir įgyvendinimas bei bendras tinkamas paskirtų lėšų panaudojimas yra ypač svarbus veiklai, kuri gerina žmogiškąjį kapitalą, skatina sveikatos apsaugą ir gerina ligų prevenciją, užtikrina lygias galimybes, remia darbo rinką ir didina socialinę įtrauktį, ypač siekiant kovoti su neigiamu ekonomikos krizės poveikiu;
20. pabrėžia tai, kad kelios valstybės narės pripažino, jog laikantis reikalavimo skirti asignavimus pagerėjo programavimo kokybė ir kryptingumas; be to, pažymi, kad valstybės narės vieningai nusprendė, kad pagrindinių jų nacionalinių strateginių krypčių planų ir veiklos programų prioritetų, susijusių su Lisabonos strategija, išsaugojimas yra geriausia priemonė krizei įveikti, ir dar kartą patvirtino šiuose dokumentuose nustatytų vidutinės trukmės ir ilgalaikių tikslų svarbą;
Įgyvendinimo sunkumai
21. pabrėžia tai, kad veiksmingai projektų atrankai ir įgyvendinimui kai kuriose srityse trukdo tai, jog nėra atitinkamų prielaidų, pavyzdžiui, paprastesnių paraiškų teikimo procedūrų nacionaliniu lygmeniu, aiškių nacionalinių prioritetų tam tikriems veiksmams, savalaikio ES teisės perkėlimo ir institucinių bei administracinių pajėgumų stiprinimo, esama milžiniškos nacionalinės biurokratijos; todėl ragina valstybes nares ir regionus palengvinti politikos įgyvendinimą sprendžiant šias problemas ir visų pirma pritaikant teisinę sistemą valstybės pagalbos srityje, viešųjų pirkimų bei aplinkosaugos taisykles ir tęsiant institucines reformas;
22. apgailestaudamas primena, kad dažniausiai buvo vėluojama įgyvendinti politikos sritis dėl šių veiksnių: vėlai baigtos derybos dėl daugiametės finansinės programos ir politikos teisėkūros dokumentų rinkinio lėmė tai, jog vėlai buvo parengtos nacionalinės strategijos ir veiklos programos, finansų kontrolės taisyklių ir nacionaliniu lygiu nustatytų vertinimo kriterijų pasikeitimai sutapo su 2000–2006 m. laikotarpio baigiamuoju etapu ir valstybės narės turėjo nepakankamai viešųjų lėšų bendrai finansuoti projektus;
23. apgailestauja dėl to, kad nors strateginėse ataskaitose turėtų būti pabrėžiama tai, kaip iš struktūrinių fondų bendrai finansuojamos programos padeda įgyvendinti sanglaudos politikos tikslus, šiose ataskaitose nepateikiami išsamūs duomenys apie regionų skirtumų padėtį 2009 m.;
Reagavimas į ekonominę krizę
24. teigiamai vertina Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Sanglaudos politika. Kovos su krize veiksmų ir sanglaudos politikos priemonių, priimtų siekiant skatinti Europos ekonomikos atkūrimo planą, įgyvendinimo apžvalga“; pabrėžia, kad šioje apžvalgoje didžiausias dėmesys skiriamas nacionalinėse strateginėse ataskaitose pateiktai informacijai; ragina Komisiją imtis būtinų priemonių, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių pateikiama informacija yra tiksli;
25. pabrėžia, kad dėl pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės ir dabartinio ekonominio vystymosi sulėtėjimo ES sanglaudos politika yra pagrindinė priemonė, kurią vykdant žymiai prisidedama prie Europos ekonomikos atkūrimo plano įgyvendinimo, kuri yra didžiausias Bendrijos investicijų į realiąją ekonomiką šaltinis ir įrodyta, jog pagal dabartines sanglaudos politikos gaires galima lanksčiai ir tinkamai reaguoti į greitai blogėjančią socialinę ir ekonominę aplinką; neatsižvelgiant į tai, teigiamai vertina pažangiosios patirties analizę ir pirmąsias išvadas, pateiktas ataskaitoje; tačiau ragina į kovos su krize taisykles įtraukti daugiau lankstumo ir sumažinti jų sudėtingumą ir skatina valstybes nares naudoti visas Komisijos joms parengtas priemones siekiant užtikrinti tinkamą ir savalaikį atsaką kaip įveikti krizę, kad būtų užtikrintas ilgalaikis tvarus vystymasis stiprinant konkurencingumą, užimtumą ir Europos regionų patrauklumą;
26. išreiškia nuomonę, kad būtinos papildomos pastangos siekiant įveikti sunkumus įvertinant bendrą konkrečių su sanglaudos politika susijusių priemonių, vykdomų pagal Europos ekonomikos atkūrimo planą, poveikį, ir apgailestauja, jog dėl to apžvalga leidžia suvokti tik kai kuriuos konkrečius pavyzdžius nacionaliniu lygiu; neatsižvelgiant į tai, teigiamai vertina pažangiosios patirties analizę ir pirmąsias išvadas, pateiktas ataskaitoje;
27. mano, kad tėra nežymių krizės įveikimo požymių ir kad artimiausiais metais Europa turės spręsti savo struktūrines problemas, taip pat ir vykdydama sanglaudos politikos priemones ir tikslines investicijas, ypač į mokslinius tyrimus ir vytymąsi, inovacijas, švietimą ir technologijas, kurios palankios visiems sektoriams, siekiantiems tapti konkurencingais; todėl pabrėžia, kad reikia nuodugniai išnagrinėti priemonių, kuriomis siekiama įveikti krizę, poveikį ir, kad būtina suteikti prieinamą finansavimą, kuris yra ypač svarbus regionams, vykdant jų ekonomikos ir socialinį restruktūrizavimą ir skatinant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ir solidarumą;
Sąveikos kūrimas ir Regioninės politikos išteklių sektorinio išskaidymo vengimas
28. pritaria Tarybos išvadose dėl 2010 m. strateginės ataskaitos išreikštai Tarybos nuomonei, kad vieningas strateginis požiūris, skirtas struktūriniams fondams, sukuria tikrąją naudą; primena, kad kiekvienam fondui reikia savo taisyklių sėkmingoms intervencinėms priemonėms vietos lygiu atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes; taip pat pabrėžia, kad po krizės reikia konsoliduoti valstybių biudžetus ir veiksmingai koordinuojant padidinti turimų finansavimo šaltinių (ES, nacionalinių, EIB priemonių) sąveiką ir poveikį;
29. pabrėžia struktūrinių fondų ir kitų sektorinių politikos priemonių tarpusavio ryšį ir šių priemonių ir nacionalinių, regioninių ir vietos išteklių ryšį, kuris yra ypač svarbus, siekiant sukurti vertingas sąsajas, kurios suteiktų galimybę tarpusavio sustiprinimui, tvariam programų įgyvendinimui ir teritorinės sanglaudos įgyvendinimui; pripažįsta, kad apibrėžus nuostatas dėl lėšų skyrimo, susijusias su 2007–2013 m. sanglaudos politika, atsirado daugiau galimybių kurti sąveikas su mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos kryptimis; pabrėžia, kad struktūriniai fondai gali būti naudojami mokslinių tyrimų infrastruktūrai gerinti, siekiant užtikrinti aukštą mokslinių tyrimų lygį, kurio reikia mokslinių tyrimų finansavimui gauti; taip pat pabrėžia ERPF, ESF ir EŽŪFKP sąveikos naudą; pažymi, kad iš patirties aiškiai matyti, jog siekiant kuo veiksmingesnių Europos regioninės plėtros fondo ekonominių veiksmų finansavimo rezultatų būtina, kad sėkmingai veiktų Europos socialinio fondo finansuojamos programos; pabrėžia kompleksinio finansavimo potencialą, kuris nėra iki galo išnaudotas; prašo Komisiją, kad ji būsimoje strateginėje ataskaitoje paminėtų struktūrinių fondų tarpusavio sąveiką ir papildomumą bei jų sąveiką su kitomis ES finansinėmis priemonėmis;
Stebėsena ir vertinimas
30. pabrėžia, kad techninė pagalba, stebėsena ir vertinimas skatina politikos formavimą ir kartu su veiksminga finansine kontrole padės gerinti veiklos kokybę;
31. apgailestauja, kad tik 19 valstybių narių atsiskaitė apie pagrindinius rodiklius, taigi kol kas neįmanoma suvokti, bendro politikos poveikio visos ES teritorijoje; labai ragina valstybes nares, rengiant kitas strategines ataskaitas, už 2012–2013 m. laikotarpį, įtraukti pagrindinius rodiklius; ragina Komisiją įsikišti ir teikti paramą valstybėms narėms ir regionams, kad jie laiku parengtų nuoseklius ir išsamius duomenis;
32. pabrėžia, kad siekiant pagerinti struktūrinių fondų lėšų paskirstymo sistemos valdymą ir veiksmingumą Komisija turi užtikrinti veiksmingą ir nuolatinį stebėsenos ir kontrolės sistemų darbą; ragina Komisiją pagerinti valstybių narių padarytos pažangos stebėjimo suderinamumą ir kokybę, taip pat nustatyti minimalius reikalavimus pagrindiniams rodikliams, kuriuos reikia įtraukti į kito programavimo laikotarpio nacionalines strategines ataskaitas, siekiant palengvinti palyginamumą bei tikslingumą ir numatyti aiškesnius reikalavimus;
Gera praktika
33. mano, kad dėmesį būtina skirti abipusiam mokymuisi, kaip įgyvendinti politiką, geriausios praktikos mainams ir administracinių pajėgumų stiprinimui, ypač vietos ir regioninių valdžios institucijų, siekiant pagerinti veiksmingumą ir efektyvumą ir vengti praeities klaidų pasikartojimo;.
34. skatina gerą praktiką, susijusią su nacionalinėmis ataskaitomis, pavyzdžiui, naudoti pagrindinius rodiklius, atsiskaityti apie projektų apimtis ir rezultatus, atsiskaityti apie nacionalinės ir ES politikos sričių sąveiką, organizuoti viešąsias diskusijas ir konsultacijas su suinteresuotaisiais asmenimis, teikti ataskaitas nacionaliniams parlamentams, kurie gali išsakyti savo nuomonę, ir šias ataskaitas skelbti vyriausybių interneto svetainėse, visose ataskaitas naudojant aiškius ir tikslius terminus, kadangi ši praktika daro teigiamą poveikį atsiskaitymo procesui ir didina valstybių narių suinteresuotų asmenų atsakomybę; pabrėžia, kad būtina vadovautis geriausia patirtimi regionuose, kuriems būdingas žemesnio lygio lėšų įsisavinimas arba žemesnis finansavimo programų veiksmingumo lygis;
35. palankiai vertina tai, kad Komisija pateikia būdų, kuriais nacionalinės, regionų ir vietos valdžios institucijos gali pertvarkyti dabartines regioninės politikos programas pagal strategijos „Europa 2020“ tvaraus augimo tikslus ir kaip praktikos būdus galima performuoti, juos pritaikant prie pažangaus augimo tikslų per šį planavimo laikotarpį; ragina valstybes nares veikti neatidėliojant, daugiau investuoti į tvarią plėtrą ir pažangų augimą, socialinę įtrauktį ir lyčių lygybę darbo rinkoje ir veiksmingiau panaudoti gautas lėšas; be to, ragina Komisiją išreikšti savo požiūrį apie tai, kaip įgyvendinant sanglaudos politika šiuo 2007-2013 m. laikotarpiu būtų galima prisidėti prie strategijos „Europa 2020“ tikslų;
Išvados ir rekomendacijos
36 . pabrėžia, kad MVĮ atlieka svarbų novatorišką vaidmenį ekonomikoje, ir pažymi, kad būtina vystyti šį sektorių, inter alia, įgyvendinat Smulkiojo verslo aktą, lengvinti MVĮ prieigą prie finansinio ir veiklos kapitalo ir skatinti MVĮ dalyvauti novatoriškuose projektuose ir padėti jiems tapti konkurencingais bei geriau išnaudoti savo pajėgumus dėl didesnio užimtumo; mano, kad MVĮ, verslo tinklų, mokslinių tyrimų institutų, grupių ir regioninės valdžios institucijų bendradarbiavimas vietos ir regioniniu lygiu turėtų būti pagerintas, nes tai gali suteikti žymios socialinės ir ekonominės naudos, lygiai taip pat naudingas gali būti veiksmingas visų esamų išteklių panaudojimas, įskaitant ES finansų inžinerijos priemones (JEREMIE), siekiant stiprinti MVĮ kapitalą; tačiau pabrėžia, kad dėl paskolų finansavimo būtina pagerinti teisinį aiškumą tokiu būdu, kad finansų tarpininkai ir finansuojantieji valstybiniai bankai galėtų nustatyti sąlygas novatoriškoms finansų priemonėms, kurios galiotų visą planavimo laikotarpį;
37. Yra įsitikinęs, kad tinkamas valdymas Europos, nacionaliniu, regionų ir vietos lygiu bei įvairių valdymo pakopų veiksmingas koordinavimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti sprendimų priėmimo proceso kokybę, strateginį planavimą, struktūrinių ir sanglaudos fondų įsisavinimo padidinimą ir sėkmingą bei veiksmingą sanglaudos politikos įgyvendinimą; ragina Komisiją ir valstybes nares sustiprinti ir sutelkti daugiašalį valdymą vadovaujantis Sutartimi ir subsidiarumo bei partnerystės principais; pabrėžia tikros partnerystės, tiek vertikalios, tiek horizontalios, kurioje dalyvautų įvairių lygmenų valdžios institucijos ir organizacijos, strategijos svarbą ir rekomenduoja įvertinti dalyvavimo partnerystėje kokybę, primenant, kad partnerystė gali pasitarnauti supaprastinimui (ypač projektų atrankos tvarkos); ragina valstybes nares iš pat pradžių į investicijų prioritetų nustatymo remiantis galimais vystymosi tikslais procesą įtraukti subnacionalinio lygmens valdžios institucijas ir jas sujungti su pilietinės visuomenės nariais ir bendruomenės atstovais įgyvendinant programas; siūlo, kad dėl to kiekvienoje valstybėje narėje būtų įsisteigtas Vietos ir regioninės valdžios institucijų teritorinis paktas dėl strategijos „Europa 2020“ ;
38. mano, kad nuostatos ir procedūros turėtų būti toliau paprastinamos ES ir nacionaliniu lygiu, nes tai prisidėtų prie spartaus lėšų ir mokėjimų paskirstymo ir kad tai būtina tęsti ir tai turėtų sąlygoti pagerintas taisykles, skirtas laikotarpiui po 2013 m., nesudarant jokių didelių sunkumų pagalbos gavėjams; mano, kad regioninė politika turėtų būti geriau pritaikyta prie naudotojų poreikių ir kad supaprastinimas turėtų sumažinti nereikalingas administracines kliūtis ir išlaidas bei kliūtis, kurios trukdo politikos tikslų pasiekimui, turėtų vengti painiavos ir klaidingo dabartinių administracinių metodų aiškinimo ir, kita vertus, turėtų užtikrinti lankstesnį projektų valdymą, suderintą kontrolę ir didesnį politikos veiksmingumą; apgailestauja, kad dėl per didelės biurokratijos, per sudėtingų dažnai keičiamų taisyklių ir nepakankamai suderintų procedūrų nemažai lėšų liko nepanaudota; mano, kad būtina pasiekti supaprastinimo ir taisyklių bei procedūrų stabilumo pusiausvyrą;
39. ragina valstybes nares ir regionų valdžios institucijas gerinti gebėjimų stiprinimą ir sumažinti administracinę naštą, ypač nacionaliniais įnašais ir, kur tinkama, teikiant finansų inžinerijos paramą užtikrinti bendrą projektų finansavimą siekiant, kad būtų įsisavintos lėšos ir išvengti didelio vilkinimo investuojant;
40. pritaria Komisijos mintims didesnį dėmesį skirti rezultatams, kai naudojamasi struktūrinių fondų lėšomis, ir mano, kad strateginėmis ataskaitomis, kaip vertinga uždavinių įgyvendinimo pažangos stebėsenos priemone, sukuriamas tarpusavio vertinimo ir strateginių diskusijų ES lygmeniu pagrindas; ragina valstybes nares laikytis labiau analitinio ir strateginio požiūrio rengiant nacionalines ataskaitas, skirtas užtikrinti geresnės kokybės strategines ataskaitas, didesnį dėmesį skiriant tikslams, rezultatams ir strateginiam vytymuisi ir laiku pateikti tikslią informaciją dėl pagrindinių rodiklių ir sutartų tikslų; todėl pabrėžia, kad rengiant 2013 m. strateginę ataskaitą reikėtų orientuotis į rezultatus ir daugiau dėmesio atkreipti į kokybinę sanglaudos politikos programų apimties, ankstyvojo poveikio ir veiksmingumo analizę, o ne į perteklinį statistinių duomenų vardijimą;
41. ragina Komisiją ir valstybes nares pasinaudoti 2007–2013 m. finansinės perspektyvos ir sanglaudos politikos vidurio laikotarpio peržiūra ir užtikrinti, kad Europos fondų lėšos 20112013 m. laikotarpiu būtų geriau įsisavinamos;
42. ragina visas ES institucijas ir valstybes nares per kitą derybų dėl būsimos sanglaudos politikos laikotarpį pagreitinti pagrindinių dokumentų, pavyzdžiui, daugiametės finansinės programos ir reglamentų, rengimą siekiant nugalėti pradines kliūtis, kurios gali atsirasti kito programavimo laikotarpio pradžioje;
43. ragina Komisiją užtikrinti, kad ateities sanglaudos politikai būtų skiriama pakankamai finansinių išteklių; mano, kad sanglaudos politika neturėtų būti laikoma vien priemone kitų sektorių politikos tikslams pasiekti, nes ji yra didelę pakankamą vertę turinti Bendrijos politikos kryptis, pati savaime turinti priežastį egzistuoti: ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda; pabrėžia, kad sanglaudos politika turėtų būti nepriklausoma ir jos dabartiniai pagrindai ir principai neturėtų būti pakeisti pagal regioninės politikos išteklių išskaidymą pagal sektorius;
44. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybėms narėms.
AIŠKINAMOJI DALIS
Įvadas
Įgyvendinimo ataskaitose nagrinėjamas, ES teisės aktų perkėlimas į nacionalinę teisę ir jų įgyvendinimas bei taikymas valstybėse narėse. Sanglaudos politikos teisinę bazę sudaro tiesiogiai taikomi reglamentai.
Paskelbus Komisijos komunikatą „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ Europos Parlamentas gali atlikti pirmąją tikrą veiklos programų įgyvendinimo proceso analizę.
Taigi šioje ataskaitoje nagrinėjami klausimai, ar valstybėse narėse tinkamai taikomi teisės aktai, taip pat, kaip valstybės narės suprato Bendrijos strategines gaires ir kaip jų laikėsi įgyvendindamos nacionalinę strateginę pamatinę programą ir veiklos programas.
Pranešimas rengiamas vadovaujantis dviem pagrindiniais dokumentais: Komisijos komunikatu Europos Parlamentui, Tarybai ir Auditorių rūmams „Sanglaudos politika . 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ (toliau – Strateginė įgyvendinimo ataskaita) ir Komisijos tarnybų darbo dokumentu, pridėtu prie komunikato.
Bendro pobūdžio informacija
Tai, kad rengiamos strateginės ataskaitos – naujas sanglaudos politikos reikalavimas, kuris atsirado per šį programavimo laikotarpį priėmus bendrąjį reglamentą, kuris yra strateginių gairių įgyvendinimo vertinimo priemonė. Šių ataskaitų tikslas, kaip teigiama Tarybos reglamento 1083/2006 (bendrasis reglamentas) 36 konstatuojamojoje dalyje, yra papildyti sanglaudos politikos strateginį turinį ir paskatintų jos skaidrumą integruojant Bendrijos prioritetus.
To paties reglamento 29 straipsnio 2 dalyje ir 30 straipsnio 2 dalyje numatyti strateginių ataskaitų teisiniai pagrindai. Pagal šį reglamentą reikalaujama, kad valstybės narės iki 2009 m. pabaigos pateiktų pirmąsias nacionalines strategines ataskaitas. Strateginėje įgyvendinimo ataskaitoje pateikiami duomenys pagrįsti šiomis strateginėmis ataskaitomis.
Pagrindinių aspektų vertinimas
Programų įgyvendinimas
Visų pirma reikėtų pastebėti, kad Komisija ir valstybės narės susitarė keistis 2009 m. nacionalinių strateginių ataskaitų duomenimis ir numatė duomenų surinkimo datą – 2009 m. rugsėjo 30 d., tačiau kai kurios valstybės narės pateikė kitomis dienomis surinktus duomenis. Taigi atliekant lyginamąją analizę reikėtų atsižvelgti į kelių mėnesių skirtumus, kadangi jie galėtų daryti poveikį tam tikram sektoriui skirtų lėšų kiekiui.
Pranešama, kad lėšų kiekis atrinktiems projektams yra 93,4 mlrd. eurų, tai sudaro 27,1 proc. šiam laikotarpiui turimų ES išteklių. Vidutiniškai tiek lėšų skirta trims sanglaudos politikos tikslams, asignavimų Lisabonos darbotvarkei kategorijoms ir pažangai įgyvendinant Bendrijos strategines gaires. Pranešama, jog 63 mlrd. eurų skirta projektų asignavimams pagal Lisabonos darbotvarkę, o projektų atranka asignavimams pagal Lisabonos darbotvarkę vyksta taip pat greitai arba šiek tiek greičiau negu atrankos kitiems veiksmams.
Galima vertinti, kad minėtoji vidutinė valstybių narių pažanga yra nebloga, atsižvelgiant į tai, jog 2008–2009 m. dėl pasaulinės krizės labai pablogėjo socialinė ir ekonominė padėtis ir per 2007–2013 m. laikotarpį buvo atlikta šios politikos srities reforma, kadangi šie abu veiksniai turėjo didelį įtaką įgyvendinimui.
Krizė taip pat suteikė struktūriniams fondams aktualumo, ypač Europos socialinis fondas pasirodė labai naudingas sprendžiant daugelio regionų problemas. Tai įrodoma sanglaudos politikos priemonių, priimtų remiant Europos ekonomikos atkūrimo planą (Komisijos tarnybų darbo dokumentas „Sanglaudos politika. Kovos su krize veiksmai), įgyvendinimo apžvalgoje, kurioje pagrindinis dėmesys atkreipiamas į nacionalinėse strateginėse ataskaitose pateiktą informaciją.
Daugeliu atžvilgių išlieka aiški takoskyra tarp mažiau išsivysčiusių ir labai išsivysčiusių ES regionų, pažanga labai skiriasi vertinant skirtingas šalis ar temas, o bendras atrankos rodiklis yra virš 40 proc. 9 valstybėse narėse ir mažiau nei 20 proc. 4 valstybėse narėse. Reikia remti atsiliekančiųjų regionų pastangas nugalėti socialinius ir ekonominius sunkumus.
Pranešėjo teigimu tam tikrose strateginėse srityse ypač vėluojama atrinkti projektus. Ypač svarbios sritys, kuriose reikėtų atlikti išsamią priežasčių analizę, yra šios: geležinkelių sektorius, tam tikros energetikos ir aplinkos investicijos, skaitmeninė ekonomika, socialinė įtrauktis, valdymas ir gebėjimų stiprinimas.
Taigi reikia papildomų pastangų siekiant išvengti per didelio delsimo, pagerinti įgyvendinimo veiklą ir užtikrinti geresnę finansinę drausmę. Antra vertus pranešėjas pabrėžia didesnį aplinkos apsaugos projektų įsisavinimą pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo programas, kadangi tai yra teigiamas pokytis, kuris duoda aiškią papildomą tarpvalstybinio, tarptautinio ir tarpregioninio bendradarbiavimo naudą.
Strateginių ataskaitų teikimas
Strateginės ataskaitos laiku parodė visos ES 27 projektų įgyvendinimo pažangą ir sudarė aukšto lygio diskusijų, tarpusavio vertinimų, politikos formavimo pagrindą ir paskatino gerinti jų vykdymo kokybę.
Neatsižvelgiant į tai buvo pastebėta keletas nusižengimų. Pavyzdžiui, tik 19 valstybių narių pateikė pagrindinius rodiklius. Taigi šiuo metu neįmanoma susidaryti nuomonės apie politikos įgyvendinimą vietoje visoje ES. Pranešėjo nuomonę siekiant sudaryti galimybę palyginti visos ES lygį valstybės narės, pateikdamos kito laikotarpio (2012–2013 m.) strategines ataskaitas, turėtų naudoti pagrindinius rodiklius . Be to, siekdamos pagerinti pažangos kokybę ir stebėseną valstybės narės turėtų pagerinti savo ataskaitų strateginį turinį, o Komisija norėdama pagerinti ataskaitų kokybę turėtų teikti tikslesnius nurodymus.
Strateginės ataskaitos skirtos padidinti politikos srities pasiekimų visuomenės kontrolę, todėl rezultatus reikia skelbti viešai. Be to keitimasis patirtimi turėtų būti skatinamas, taigi valstybės narės galėtų naudotis pažangiąja patirtimi, dėl kurios pavyko pasiekti teigiamų rezultatų. Pranešėjas pabrėžia, kad šios pažangiosios patirties naudojimas padeda geriau parengti strategines ataskaitas ir didina valstybių narių suinteresuotų asmenų atsakomybę:
· pagrindinių rodiklių naudojimas,
· atsiskaitymas apie apimtis ir rezultatus,
· atsiskaitymas apie nacionalinės ir ES politikos sričių sąveiką,
· viešųjų diskusijų ir konsultacijų su suinteresuotaisiais asmenimis organizavimas,
· ataskaitų nacionaliniams parlamentams teikimas ir šių ataskaitų skelbimą vyriausybių interneto svetainėse.
Pranešėjo pamastymai ir išvados
Sanglaudos politika išlieka aktuali, kadangi ji labai prisideda prie socialinės ir ekonominės aplinkos gerinimo. Valstybės narės teigiamai priėmė naujus reikalavimus ir daro pažangą siekdamos sanglaudos politikos tikslų, tai faktais ir skaičiais patvirtinama teikiamose nacionalinėse ataskaitose, tačiau yra natūralių šalių bei regionų skirtumų. Vis dėlto sanglaudos politika yra ilgalaikė priemonė ir daugelį rezultatų bus galima pastebėti vėlesniame programavimo laikotarpio etape. Iš tiesų visus 2007–2013 m. programavimo laikotarpio rezultatus bus galima matyti tik 2015 m., t. y. praėjus dvejiems metams po antrosios strateginės ataskaitos pateikimo, kadangi kai kurios šalys po 2013 m. gali visas skirtas lėšas naudoti dar dvejus metus.
Pranešėjas atkreipia dėmesį į tai, kad atlikti veiksmingą projektų atranką ir juos įgyvendinti trukdė nemažai veiksnių, pavyzdžiui, vėlai baigtos derybos dėl daugiametės finansinės programos ir politikos teisėkūros dokumentų rinkinio lėmė tai, jog vėlai buvo parengtos nacionalinės strategijos ir veiklos programos, buvo pakeistos finansų kontrolės taisyklės, valstybės narės turėjo nepakankamai viešųjų lėšų bendram projektų finansavimui, taip pat tam tikrose srityse nebuvo aiškių nacionalinių prioritetų ir institucijos neturėjo administracinių gebėjimų. Šias problemas reikias nedelsiant spręsti ES ir valstybių narių lygiu. Siekiant nevėluoti pasiekti susitartų rezultatų valstybės narės raginamos pagreitinti ir palengvinti struktūrinių fondų naudojimą vietoje, ypač taikyti taisomąsias priemones tose srityse, kuriose sunkiai vykdomi projektai.
Aišku, kad pagrindinės prielaidos siekiant bendrų sanglaudos politikos tikslų yra gera finansinė drausmė ir skaidrumas skiriant lėšas. Strateginės ataskaitos yra nauja priemonė, kuri šiuo požiūriu gali padėti pagerinti atsiskaitomybę siekiant politikos srities tikslų. Kitas svarbus klausimas siekiant užtikrinti sprendimų priėmimo proceso, strateginio planavimo kokybę ir sėkmingą bei veiksmingą sanglaudos politikos įgyvendinimą yra viešojo administravimo veiksmingumas. Taigi geras valdymas Europos, nacionaliniu, regionų ir vietos lygiu turėtų būti stiprinamas vadovaujantis Sutartyje numatytu partnerystės principu. Labai reikėtų supaprastinti sanglaudos politikos valdymą ir įgyvendinimą, kadangi reikia apgailestauti, jog dėl per didelės biurokratijos, sudėtingų taisyklių ir procedūrų lieka nepanaudotų lėšų.
Atsižvelgiant į tai lėšų įsisavinimą galima pagerinti tinkamai stiprinant gebėjimus ir sutelkiant visus tinkamus nacionalinius išteklius siekiant gauti bendrą struktūrinių fondų finansavimą. Finansų inžinerijos priemonės taip gali teikti reikalingą paramą.
Pagaliau sanglaudos politika siekiama sumažinti Europos regionų išsivystymo skirtumus, padedama siekti šiuolaikinio ir tvaraus augimo ir rodomas Europos solidarumas. Įrodyta, kad ši politika labai svarbi Europos integracijos pažangai ir Europos politikos sričių sąveikai. Aišku, kad Europos regionai turi daug ekonominių, socialinių ir aplinkos apsaugos skirtumų. Kai kurie skirtumai atsirado dėl paskutinių dviejų plėtrų (įstojo istoriškai ir ekonomiškai silpnos šalys), kitus sustiprino tiesioginės pasaulinės finansų ir ekonominės krizės pasekmės.
Kelerius artimiausius metus bus diskutuojama dėl būsimos sanglaudos politikos (2014–2020) struktūros. Yra pavojus, kad Lisabonos strategijos trūkumai atsiras įgyvendinant Europos 2020 m. strategija. Pranešėjas pakartoja, kad atsižvelgiant į derybas dėl kito programavimo laikotarpio sanglaudos politika turėtų ir toliau būti skirta visiems Europos regionams ir visoms visuomenės problemoms spręsti, padėti neturtingiesiems pasivyti turtingesnius ir siūlyti išmanų, tvarų ir integracinį augimą. Pranešėjas taip pat mano, kad atsižvelgiant į nuolatinį teritorinės pusiausvyros trūkumą ir į užsitęsusią krizę stipri ir tinkamai finansuojama ES regionų politika yra būtina sąlyga siekiant socialinės, ekonominės ir teritorinės sanglaudos, todėl jokiu būdu nereikėtų sumažinti būsimuoju programavimo laikotarpiu sanglaudos politikai skiriamo biudžeto.
27.1.2011
Biudžeto komiteto NUOMONĖ
pateikta Regioninės plėtros komitetui
dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo
( 2010/2139(INI) )
Nuomonės referentas: Ivars Godmanis
PASIŪLYMAI
Biudžeto komitetas ragina atsakingą Regioninės plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. pabrėžia, kad, nors 27 proc. projektų buvo atrinkti atsižvelgiant į jų finansinę apimtį, rengiant ataskaitą mokėjimai buvo mažesni (maždaug 13 proc.), o 2010 m. pabaigoje toliau sudarė apie 22 proc., t. y. apie 60 proc. 2000–2006 m. finansinio laikotarpio mokėjimų lygio po ketverių metų įgyvendinimo;
2. primena, kad biudžeto požiūriu 2010 m. liepos 1 d. – o tai yra 2007–2013 m. programavimo laikotarpio pusiaukelė – atlikta tik šeštadalis mokėjimų;
3. palankiai vertina tai, kad greitinamas sanglaudos politikos lėšų įsisavinimas ir jos biudžetinis įgyvendinimas (per dešimt pirmųjų 2010 m. mėnesių bendras 2007–2013 m. finansinių paketų, skirtų Europos regioninės plėtros fondui / Europos sanglaudos fondui ir Europos socialiniam fondui, įgyvendinimas jau padidėjo atitinkamai 79 proc. ir 62 proc.) – tai lemia, inter alia , pastarojo meto teisėkūros pokyčiai ir tai, kad veiklos programos pagaliau įgyvendinamos optimaliu greičiu, o Komisija pagaliau patvirtino paskutiniąsias valdymo ir kontrolės sistemas; pabrėžia, kad šis greitesnis įsisavinimas atspindimas 2010 m. bendrajame perkėlime, kurio dėka sanglaudos politikai 2010 m. mokėjimais suteikta dar 1 mlrd. eurų;
4. nežiūrint į tai pabrėžia, kad įgyvendinimo lygis skirtingose valstybėse narėse, veiklos srityse ir skirtingų fondų požiūriu toli gražu nevienodas; primena, kad 2010 m. pabaigoje maksimalus mokėjimų, susijusių su Europos regioninės plėtros ir Europos sanglaudos fondais kartu, skirtumas tarp valstybių narių buvo 247 proc., o susijusių su Europos socialiniu fondu – 303 proc;
5. pabrėžia, kad nustatyti lėšų panaudojimo sunkumai atspindi iš dalies tai, kad kai kurie Lisabonos strategijos kriterijai, ypač susiję su inovacijomis, yra sunkiai suderinami ir kad ekonomikos ir finansų krizės metu regionams, ypač lėtai besivystantiems, kyla sunkumų įvykdyti šiuos kriterijus;
6. todėl ragina ypatingą dėmesį skirti tolesniam abišalio mokymosi skatinimui, geriausios praktikos mainams ir administracinių pajėgumų stiprinimui konkrečiose valstybėse narėse, taip pat ragina toliau svarstyti, kaip būtų galima racionalizuoti įvairius taikomus taisyklių rinkinius ir kontrolės procedūras.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
26.1.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
23
1
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Marta Andreasen, Reimer Böge, Lajos Bokros, Giovanni Collino, Göran Färm, José Manuel Fernandes, Eider Gardiazábal Rubial, Salvador Garriga Polledo, Jens Geier, Ivars Godmanis, Lucas Hartong, Jutta Haug, Monika Hohlmeier, Sidonia Elżbieta Jędrzejewska, Sergej Kozlík, Alain Lamassoure, Giovanni La Via, Barbara Matera, Claudio Morganti, Dominique Riquet, Helga Trüpel, Derek Vaughan, Angelika Werthmann, Jacek Włosowicz
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Jan Mulder
3.12.2010
Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto NUOMONĖ
pateikta Regioninės plėtros komitetui
dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo
2010/2139(INI)
Nuomonės referentė: Antigoni Papadopoulou
PASIŪLYMAI
Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas ragina atsakingą Regioninės plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ (COM(2010) 110),
– atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentą Nr. 1083/2006, nustatantį bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo,
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (COM(2010) 2020),
– atsižvelgdamas į Tarybos išvadas apie 2010 m. Komisijos strateginę ataskaitą dėl sanglaudos politikos programų įgyvendinimo, kurią 2010 m. birželio 14 d. Liuksemburge priėmė 3023-oji Užsienio reikalų taryba,
– atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 174 straipsnį dėl veiklos, padedančios stiprinti jos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, plėtros,
A. kadangi ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ir valstybių narių solidarumo skatinimas yra vienas pagrindinių ES tikslų, kaip nurodyta Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje,
B. kadangi sanglaudos politika turi būti efektyvi ir veiksminga priemonė, skirta finansų krizės sukeltoms socialinėms ir ekonominėms problemoms spręsti ir Europos regionų vystymosi skirtumams mažinti,
C. kadangi sanglaudos politika atlieka pagrindinį vaidmenį siekiant visapusiškai įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus, ypač užimtumo ir socialinių reikalų srityje, visais valdymo lygmenimis ir visose geografinėse vietovėse,
D. kadangi Europos socialinis fondas (ESF) turėtų užtikrinti visapusiškas užimtumo ir įdarbinimo galimybes ir, skatinti, be kita ko, darbuotojų integravimą į darbo rinką ir stiprinti socialinę įtrauktį,
1. teigiamai vertina Komisijos strateginę ataskaitą dėl sanglaudos politikos programų, bendrai finansuojamų iš struktūrinių fondų (2007–2013), įgyvendinimo (COM(2010)110); vis dėlto mano, kad po visuotinio ekonomikos nuosmukio, dėl kurio itin smarkiai pasikeitė ES ekonominės sąlygos, padidėjo nedarbas, sumažėjo ekonomikos augimas ir pablogėjo verslo aplinka, būsimose Komisijos ataskaitose turėtų būti pateiktas išsamesnis atnaujintas vykdant sanglaudos politiką atrinktų projektų poveikio Europos ekonomikos atgaivinimui vertinimas, visų pirma atsižvelgiant į naujų darbo vietų kūrimą, socialinių ir ekonominių skirtumų mažinimą, socialinės įtraukties stiprinimą ir žmogiškojo kapitalo gerinimą; apgailestauja, kad valstybės narės sudarydamos biudžetus nepakankamai atsižvelgia į lyčių klausimus ir kad Komisija vertindama programų įgyvendinimą taip pat nekreipia dėmesio į lyčių aspekto integravimą; pabrėžia, kad, jei sudarant biudžetą atsižvelgiama į lyčių klausimą, tai gali padėti užtikrinti tinkamą lėšų panaudojimą, o kartu taip iš esmės prisidedama prie lyčių lygybės; mano, kad ypač svarbu įdiegti geresnę stebėsenos ir vertinimo sistemą siekiant formuoti labiau strategišką ir rezultatais grindžiamą požiūrį į sanglaudos politiką;
2. tikisi, kad ESF finansuojamos veiksmingos ir gausios valstybių narių iniciatyvos padės pasiekti strategijoje „Europa 2020“ numatyto tikslo – mažinti skurdą;
3. prašo Komisiją, kad ji būsimose ataskaitose paminėtų struktūrinių fondų tarpusavio sąveiką ir papildomumą bei jų sąveiką su kitomis ES finansinėmis priemonėmis;
4. atsižvelgdamas į ekonomikos krizę ir didėjantį bedarbių skaičių, teigiamai vertina jau padarytą pažangą įgyvendinant projektus, susijusius su gairėmis „Daugiau ir geresnių darbo vietų“; vis dėlto primygtinai rekomenduoja Komisijai taikyti tokius bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis būdus, kurie padėtų skubiai sutelkti ir veiksmingai paskirstyti visas lėšas, kurios reikalingos siekiant tokios ekonomikos, kuriai esant ištekliai būtų naudojami tausiai ir kuri būtų konkurencinga, integracinio augimo ir didelio užimtumo ekonomikos, užtikrinančios socialinę ir teritorinę sanglaudą, bei skurdo mažinimo, t. y. strategijos „Europa 2020“ prioritetinių tikslų ir siekių, visų pirma užimtumo ir socialinių reikalų srityje, kad būtų galima paskatinti augimą ir produktyvumą ir pagerinti užimtumo padėtį Europoje;
5. pritaria Komisijos rekomendacijai, kad reikia stiprinti kovą su skurdu; atsižvelgdamas į tai, nurodo, kad su prioritetiniu socialinės įtraukties tikslu susijusių gretutinių priemonių skatinimas, siekiant stiprinti itin nepalankioje padėtyje atsidūrusių asmenų socialinę įtrauktį (Reglamento dėl ESF 3 straipsnio 1 dalies c) punkto i) papunktis), pasiteisino; todėl ragina užtikrinti, kad šios gretutinės priemonės išliktų pagrindiniu Europos socialinio fondo elementu;
6. apgailestauja, kad Bendrijos suteiktais ESF finansiniais ištekliais ne iki galo pasinaudojama;
7. ragina valstybes nares didinti fondų lankstumą, supaprastinti procedūras ir mažinti administracinius sunkumus ir pernelyg dideles administracines išlaidas bei kitokias kliūtis, kurios trukdo siekti politikos tikslų, susijusių su galimybėmis įsidarbinti, kova su skurdu, socialinės integracijos ir įtraukties užtikrinimu ir įgūdžių vystymu; pritaria tam, kad būtų vertinama, ar dėl lėšų skyrimo tvarkos pagerėjo programų įgyvendinimas; tačiau pabrėžia, kad būtina imtis prioritetiniams tikslams skirtų konkrečių veiksmų siekiant patenkinti konkrečius įvairių regionų, ypač nepalankių sąlygų mažų regionų ir gyvenviečių, poreikius ir reikmes ir visada atsižvelgti į turimas lėšas ir žmogiškuosius išteklius; tačiau pastebi, kad lėšų skyrimo tvarka neturėtų tapti kliūtimi lanksčiai naudoti lėšas, ypač ištikus krizei; teigiamai vertina, kad ateityje Komisija teikdama paramą didesnį dėmesį skirs tikslams, o ne lėšų skyrimo tvarkai; prašo, kad atitinkamos institucijos teiktų daugiau informacijos ir patarimų, plėtodamos vieno langelio sistemą, jei reikia, ir suteikdamos galimybę piliečiams susipažinti su atitinkamais teisės aktais; ragina, kad tuomet, kai socialinės institucijos atlieka patikrinimus ypatingas dėmesys būtų skiriamas tam, kad būtų užtikrinta procedūra, kai abi pusės išklausomos; taip pat ragina, kad kilus ginčui su institucijomis pirmenybė būtų teikiama dialogui, o ne ginčų sprendimui teisme, jeigu pilietis geranoriškai su tuo sutinka, atsižvelgiant į darbo teisės aktų sudėtingumą;
8. apgailestauja, kad tokiu metu, kai ekonomikos ir finansų krizė išryškina socialinius skirtumus, sumažėjo iš struktūrinių fondų valstybėms narėms skiriamos lėšos;
9. pažymi, kad ESF buvo sukurtas siekiant sumažinti Europos Sąjungos valstybių narių ir regionų gyvenimo sąlygų skirtumus ir skatinti ekonominę ir socialinę sanglaudą, ir primygtinai ragina Komisiją imtis iniciatyvos peržiūrėti valstybių narių vykdomo bendro finansavimo kriterijus, siekiant palengvinti galimybes pasinaudoti lėšomis toms valstybėms narėms, kurios šiuo metu patiria didžiulius finansinius sunkumus;
10. pabrėžia, kad svarbu gerinti infrastruktūrą ir paslaugas tuose silpnesniuose mažuose regionuose, kuriuose gyvena daug socialiai atskirtų gyventojų (pvz. romų), ir užtikrinti, kad jos būtų įperkamos;
11. pabrėžia, kad pagal sanglaudos politiką vietos plėtros metodams turėtų būti skiriamas didesnis dėmesys remiant aktyvią įtrauktį užimtumo ir švietimo srityje, rengiant ilgalaikes, sudėtines veiksmų vykdymo pamažu ir palaipsniui programas, skirtas skurdžioms kaimų ir miestų vietovėms, kuriose gyvena daug socialiai atskirtų gyventojų (pvz. romų), atgaivinti, ir nustatant naujas nediskriminavimo ir desegregacijos sąlygas;
12. ragina Komisiją gerinti Europos socialinio fondo (ESF) veiksmingumą ir matomumą ir taip kartu padaryti jį labiau prieinamą, kad daugiau lėšų būtų skiriama siekiant, kad daugėtų galimybių patekti į darbo rinką veiksmingai įgyvendinant mokymosi visą gyvenimą programas, kad žmonės galėtų prisitaikyti prie darbo rinkos pokyčių, kai vyksta globalizacija ir darbo vietos kompiuterizuojamos , kad būtų numatomos galimybės dirbti lanksčiu grafiku ir skatinama dirbti ne visą darbo dieną ir nuotoliniu būdu ir taip daugiau piliečių galėtų įsitvirtinti darbo rinkoje, kad būtų sudarytos Europos piliečiams galimybės įsidarbinti ir prisitaikyti, ypatingą dėmesį skiriant nepalankioje padėtyje atsidūrusiems asmenims (tautinės, etninės mažumos, pvz., romai ir neįgalieji), kad būtų sukurtos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo sąlygos ir užtikrinta ekonominė socialinė sanglauda; primena, kad ESF veiksmingumas priklauso nuo jo gebėjimo prisitaikyti prie vietos problemų ir specialių teritorinių poreikių; pabrėžia profesinio mokymosi visą gyvenimą svarbą visiems ESF darbuotojams; todėl prašo Komisiją ir valstybes nares užtikrinti stiprią struktūrinių fondų ir atitinkamų Europos politikos krypčių sąveiką bei remti darbo rinkos poreikius tenkinančius projektus;
13. ragina valstybes nares skirti daugiau dėmesio darbuotojų švietimui ir mokymui atsižvelgiant į itin kokybiškas ir į ateitį orientuotas darbo vietas žinių visuomenėje;
14. atsižvelgdamas į tai, kad ESF yra pagrindinė priemonė kovai su skurdu, lyčių nelygybe, socialine (neįgalių asmenų, migrantų, vyresnio amžiaus ir t. t.) diskriminacija, užtikrinant žmonėms galimybes įsidarbinti, ir kovai su socialine atskirtimi ir nedarbu, ragina Komisiją didinti ESF potencialą ir finansinę nepriklausomybę siekiant ekonominės ir socialinės sanglaudos bei lankstumą, kad būtų galima įveikti esamus ir būsimus su užimtumu susijusius iššūkius, supaprastinti projektų valdymą, suderinti ir pagerinti procedūras ir kontrolę atsižvelgiant į socialinį tvarumą bei atlikti veiksmingesnę vykdomų projektų stebėseną; atkreipia dėmesį į projektų organizatorių teigiamą patirtį, įgytą visuotinių dotacijų srityje, ir teigiamai vertina palankų su visuotinėmis dotacijomis susijusį vertinimą, pateikiamą Ekonominės ir socialinės tarybos (angl. ECOSOC) pranešime dėl veiksmingos partnerystės (Jan Olsson, ECO/258); prašo nustatyti naujas nediskriminavimo ir desegregacijos sąlygas siekiant, kad parama būtų skiriama tiems, kam labiausiai jos reikia, ir aiškiai, bet neišimtinai teikiama ir romų bendruomenėms; pabrėžia ESF vaidmenį didinant socialinės integracijos mastą; pažymi, kad būtina nustatyti skaidresnę ESF lėšų skyrimo politiką, išsamiai vertinti ir kruopščiai tikrinti pasiektus realius rezultatus užimtumo srityje;
15. pripažįsta ESF vaidmenį įgyvendinant socialinius tikslus ir prašo Komisiją skatinti siekti dar didesnės ESF ir įvairių bendrų programų, pavyzdžiui, EQUAL ir „Europa piliečiams“, darnos ir sąsajos siekiant užtikrinti geresnį ES politikos priemonių koordinavimą ir bendrą veikimą;
16. mano, kad ESF turėtų skatinti piliečius aktyviai dalyvauti visuomenėje ir darbo rinkoje sudarant visiems vienodas galimybes; todėl primena, kad norint stiprinti žmogiškuosius išteklius ir didinti kapitalą, o tai yra esminė sąlyga konkurencingai žinių ekonomikai sukurti, svarbu biudžete numatyti lėšų lyčių klausimams spręsti;
17. prašo valstybes nares geriau pasinaudoti ištekliais ir pagerinti vietos ir regionų valdžios institucijų, ypač NVO ir VMĮ, pajėgumus siekiant ekonominės, socialinės ir teritorinės plėtros;
18. teigiamai vertina, kad strateginėje ataskaitoje (COM (2010) 110) didesnis dėmesys skiriamas tam, kad naudojantis struktūrinių fondų lėšomis būtų orientuojamasi į rezultatus; pritaria Komisijos mintims didesnį dėmesį skirti rezultatams, kai naudojamasi struktūrinių fondų lėšomis, ir sukurti finansines paskatas, skirtas toms valstybėms narėms, kurios pasiekia iškeltus tikslus, ir taip joms atlyginti už sėkmingą programų įgyvendinimą; pritaria, kad tai padės užtikrinti deramą lėšų skyrimą tiems, kam jų reikia;
19. palankiai vertina tai, kad daugiau nei 50 proc. asmenų, kuriems suteikta pagalba vykdant ESF programas, buvo moterys; tikisi, kad Komisija ir valstybės narės, atsižvelgdamos į demografijos pokyčius, didesnį dėmesį skirs vyresnio amžiaus darbuotojų integravimui į darbo rinką;
20. tikisi, kad Komisija ir valstybės narės glaudžiau bendradarbiaus siekdamos greičiau ir veiksmingiau reaguoti į pokyčius darbo rinkoje ir įgyvendinti būtinas į rezultatus orientuotas priemones;
21. palankiai vertina tai, kad ESF teikė svarbią paramą darbo rinkos reformoms įgyvendinti ir įrodė, kad yra veiksminga priemonė, padedanti pereiti nuo pasyvios prie aktyvios ir netgi prevencinės darbo rinkos politikos; prašo valstybes nares toliau vykdyti struktūrines reformas, kurios neleis darbo rinkoms nukentėti nuo galimos krizės ateityje;
22. ragina Komisiją gerinti pažangos stebėseną skatinant kuo daugiau nacionalinėse strateginėse ataskaitose remtis iš anksto nustatytais aiškiais ir išmatuojamais tikslais ir pagrindiniais rodikliais, kurie turi būti aiškiai suprantami, statistiškai pagrįsti, reguliariai renkami ir viešai skelbiami; pabrėžia, kad Komisija turi prašyti valstybių narių pateikti atitinkamus kokybinius ir kiekybinius duomenis apie sanglaudos politikos programų įgyvendinimą; pabrėžia, kad būtina paaiškinti visus nacionalinės politikos pasiekimus, susijusius su darbo vietų kūrimu, lygių galimybių skatinimu ir visų pažeidžiamų gyventojų grupių socialine įtrauktimi;
23. mano, kad sanglaudos politika neturėtų būti laikoma vien priemone kitų sektorių politikos tikslams pasiekti, nes ji yra didelę papildomą vertę turinti Bendrijos politikos kryptis, pati savaime turinti priežastį egzistuoti – ekonominę ir socialinę sanglaudą;
24. prašo Komisiją paraginti valstybes nares, siekiant didesnio veiksmingumo, labiau integruotai ir koordinuotai naudotis įvairiomis sanglaudos politikos priemonėmis ir paspartinti socialinės įtraukties prioritetiniam tikslui pasiekti numatytų veiksmų įgyvendinimą;
25. prašo rengti nuolatines politines diskusijas siekiant didinti skaidrumą, atskaitomybę ir tobulinti sanglaudos politikos poveikio vertinimą.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
2.12.2010
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
40
2
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Regina Bastos, Jean-Luc Bennahmias, Mara Bizzotto, Milan Cabrnoch, David Casa, Derek Roland Clark, Sergio Gaetano Cofferati, Marije Cornelissen, Frédéric Daerden, Karima Delli, Sari Essayah, Richard Falbr, Ilda Figueiredo, Pascale Gruny, Thomas Händel, Marian Harkin, Roger Helmer, Nadja Hirsch, Vincenzo Iovine, Liisa Jaakonsaari, Danuta Jazłowiecka, Ádám Kósa, Jean Lambert, Veronica Lope Fontagné, Olle Ludvigsson, Elizabeth Lynne, Thomas Mann, Elisabeth Morin-Chartier, Csaba Őry, Elisabeth Schroedter, Joanna Katarzyna Skrzydlewska, Jutta Steinruck, Traian Ungureanu
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Raffaele Baldassarre, Vilija Blinkevičiūtė, Edite Estrela, Julie Girling, Sergio Gutiérrez Prieto, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Antigoni Papadopoulou, Evelyn Regner, Birgit Sippel, Csaba Sógor
27.1.2011
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto NUOMONĖ
pateikta Regioninės plėtros komitetui
dėl 2010 m. sanglaudos politikos programų 2007–2013 m. vykdymo ataskaitos
( 2010/2139(INI) )
Nuomonės referentas: José Manuel Fernandes
PASIŪLYMAI
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas ragina atsakingą Regioninės plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. pabrėžia, kad sanglaudos politika yra pagrindinė priemonė ekonominei ir socialinei sanglaudai skatinti, kurios tikslas – mažinti regioninius skirtumus, gerinti tikrąją konvergenciją ir augimą bei skatinti užimtumą, taip pat padėti įgyvendinti aplinkos apsaugos tikslus;
2. pabrėžia, kad investavimo į aplinkos sektorių lygis nekyla taip, kaip numatyta, ir tai matyti iš atrinktų projektų vertės, kuri neviršija 21 proc. bendros programose nustatytos vertės;
3. atkreipia dėmesį į tai, kad daroma pažanga investicijų į sveikatos infrastruktūrą srityje ir kad esama teigiamų sanglaudos politikos ir struktūrinių reformų sveikatos sektoriuje sąsajų; apibrėžiant būsimo programavimo laikotarpio investicijų prioritetus reikia atsižvelgti į šias teigiamas sąsajas;
4. pabrėžia, kad investavimo į geležinkelių sektorių lygis nekyla taip, kaip numatyta, jis sudaro 22,5 proc. visos programose numatytos vertės ir yra gerokai mažesnis nei atrinktų projektų kelių sektoriuje (34 proc.) ir turint tokį lygį pakankamai neprisidedama prie transporto išmetamo anglies dioksido kiekio mažinimo;
5. primygtinai ragina veiksmingiau įgyvendinti aplinkos sektoriaus programas, būtent vertikaliosiose srityse, kurios turi europinę pridėtinę vertę, pvz., kovos su klimato kaita, jos padarinių sušvelninimo ir prisitaikymo prie jos veiksmų, investicijų į švaresnes ir mažai anglies dioksido išmetančias technologijas, kovos su oro ir vandens tarša veiksmų, biologinės įvairovės apsaugos veiksmų, geležinkelių tinklų plėtros, efektyvaus energijos vartojimo, ypač statybų sektoriuje, ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo skatinimo srityse, stengiantis pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus ir skatinti kurti ekologiškas darbo vietas ir plėtoti žaliąją ekonomiką; taip pat pabrėžia, kad sanglaudos politikai tenka pagrindinis vaidmuo siekiant šių tikslų; ragina skubiai įgyvendinti jau atrinktus projektus ir paspartinti kokybiškų projektų atranką;
6. ragina naudoti lėšas, kurios padėtų išvengti su aplinka susijusių nelaimių ir (arba) skubiai reaguoti į jas, ir ragina valstybes nares pasirūpinti, kad būtų greičiau investuojama į prevenciją ir pramoninių zonų bei užterštų teritorijų atkūrimą, atsižvelgiant į tai, kad vykdymo lygis mažas;
7. pabrėžia, kad sanglaudos politika yra viena iš priemonių, kurias reikėtų pasitelkti kuriant tinkamą stichinių bei žmogaus sukeltų nelaimių prevencijos finansinę sistemą, palaikant ir užtikrinant sąsają tarp šios ir kitų priemonių, pvz., kaimo plėtros politikos, regionų politikos, Solidarumo fondo ir Septintosios bendrosios programos; todėl prašo finansinėje perspektyvoje po 2013 m. atsižvelgti į nelaimių prevenciją;
8. ragina vadovaujantis Bendrijos strateginėmis gairėmis geriau įgyvendinti programas sveikatos skatinimo ir ligų prevencijos srityse, taip pat kurti sveikatos priežiūros infrastruktūrą, kadangi minėtieji veiksniai yra svarbūs mažinant sveikatos apsaugos skirtumus Europoje;
9. ragina Komisiją pasirūpinti, kaip įgyvendinant esamas programas galima būtų spręsti didėjančių regionų skirtumų sveikatos srityje problemą, kuri yra pagrindinė socialinės sanglaudos ir socialinės įtraukties kliūtis įgyvendinant strategijos „Europa 2020“ skurdo mažinimo darbotvarkę;
10. ragina Komisiją skatinti, kad programų įgyvendinimo taisyklės būtų paprastos ir lanksčios, taip pat ragina iš naujo derėtis dėl bendro finansavimo įnašų dydžio, jei valstybės narės paprašo, atsižvelgiant į konvergencijos regionus, ypač mažiausiai išsivysčiusius Sanglaudos fondo valstybių narių regionus ir regionus, kuriems būdingos nuolatinės nepalankios geografinės ar gamtinės sąlygos, pvz., atokiausius regionus; ragina visai visuomenei prieinamoje tinklavietėje pateikti informaciją apie projektų, finansuojamų pagal sanglaudos politiką, patvirtinimą ir įgyvendinimą realiuoju laiku pagal teritorinių statistinių vienetų nomenklatūrą (NUTS) ir kuo tiksliau (pagal NUTS 3, jei toks yra) ir taip skatinti skaidrumą bei griežtą sanglaudos politikos lėšų valdymo stebėseną;
11. pabrėžia, jog sanglaudos politikai reikia taikyti konstruktyvų požiūrį nustatant aiškius ir pamatuojamus tikslus ir rezultatų rodiklius; pabrėžia, kad reikia, jog visos valstybės narės savo metinėse ataskaitose laiku teiktų išsamią ir tikslią informaciją apie rodiklius ir pažangą, padarytą siekiant sutartų tikslų, kad būtų užtikrintas geresnis programų turinio supratimas ir geresnė įgyvendinimo pažangos stebėsena;
12. pripažįsta, kad 2010 m. strateginėje ataskaitoje trūksta duomenų apie projektus, dėl kurių sudarytos sutartys, ir apmokėtus projektus; taigi ragina Komisiją pateikti duomenis, kuriais remiantis iš patikimų rodiklių, pvz., galutinių projektų mokėjimų, pasiektų projektų tikslų ir jų ryšio su atitinkama strategijos „ES 2020“ politikos kryptimi, galima būtų įvertinti tikrąją sanglaudos politikos įgyvendinimo padėtį;
13. ragina Komisiją teikti finansavimą miestų atnaujinimo ir aplinkos sąlygų pagerinimo programoms, įskaitant vandens kokybės projektus;
14. ragina Komisiją regionuose aktyviau informuoti apie Europos siūlomas inovacijų galimybes aplinkos apsaugos technologijų srityje ir pabrėžia būtinybę įgyvendinti priemones, kuriomis būtų sudarytos palankesnės sąlygos dalyvauti mažoms ir vidutinėms įmonėms;
15. ragina užtikrinti geresnį infrastruktūros sanglaudos programų koordinavimą ir integravimą įvairiose srityse, įskaitant IRT ir energetiką, užtikrinant geresnį planavimą nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis siekiant sumažinti sąnaudas ir geriau apsaugoti aplinką;
16. pabrėžia, jog būtina supaprastinti ir pagreitinti lėšų ir mokėjimų skyrimą galutiniams gavėjams tuo pat metu užtikrinant tinkamą finansų valdymą;
17. pripažįsta nedidelį sanglaudos programų poveikį nacionaliniams ekonomikos rodikliams, įskaitant BVP, ir atkreipia dėmesį į tai, kad įgyvendinti sanglaudos politiką vėluojama iš dalies dėl pernelyg griežtų procedūrų; taigi pabrėžia, jog būtina didinti sanglaudos politikos veiksmingumą, taip pat mažinant biurokratizmą ir supaprastinant esamas mokėjimų naudos gavėjams procedūras ir būdus; pabrėžia, jog būtina užtikrinti biurokratinių procedūrų supaprastinimo ir kovos su sukčiavimu pusiausvyrą;
18. pabrėžia, jog reikia didinti ES biudžeto sverto poveikį sanglaudos programoms naudojant naujus investicijų finansavimo būdus, taip pat naujoviškai derinant subsidijas ir paskolas, atveriant naujas rinkas įvairių formų viešojo ir privataus sektorių partnerystėms ir plačiai naudojantis tarptautinių finansų institucijų patirtimi;
19. pabrėžia, kad įgyvendinant sanglaudos politiką reikėtų toliau stiprinti tarpvalstybinį, tarptautinį ir regionų bendradarbiavimą; taigi pabrėžia, jog būtina persvarstyti ir supaprastinti esamus tarpvalstybinio bendradarbiavimo susitarimus.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
25.1.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
51
1
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
János Áder, Kriton Arsenis, Paolo Bartolozzi, Sandrine Bélier, Sergio Berlato, Martin Callanan, Nessa Childers, Chris Davies, Bas Eickhout, Edite Estrela, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Nick Griffin, Satu Hassi, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Karin Kadenbach, Christa Klaß, Jo Leinen, Peter Liese, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Sirpa Pietikäinen, Mario Pirillo, Pavel Poc, Vittorio Prodi, Oreste Rossi, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Bogusław Sonik, Catherine Soullie, Salvatore Tatarella, Marina Yannakoudakis
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Margrete Auken, Tadeusz Cymański, José Manuel Fernandes, João Ferreira, Jacqueline Foster, Gaston Franco, Matthias Groote, Jutta Haug, Marisa Matias, Judith A. Merkies, Miroslav Mikolášik, Eleni Theocharous, Michail Tremopoulos, Thomas Ulmer, Marita Ulvskog, Vladimir Urutchev, Adina-Ioana Vălean
2.12.2010
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto NUOMONĖ
pateikta Regioninės plėtros komitetui
dėl 2010 m. ataskaita apie 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų taikymą
( 2010/2139(INI) )
Nuomonės referentas: Francisco Sosa Wagner
PASIŪLYMAI
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas ragina atsakingą Regioninės plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. pabrėžia, kad remiantis Lisabonos sutarties nuostatomis ir geriausia iki šiol turima patirtimi, sanglaudos politika turėtų būti nepriklausoma ir jos dabartiniai pagrindai ir principai neturėtų būti pakeisti pagal regioninės politikos išteklių išskaidymą pagal sektorius; pabrėžia, kad sanglaudos politika ir projektai turi būti labiau susieti su strategijos „Europa 2020“ prioritetais; pabrėžia, jog būtina nustatyti aiškius tikslus ir įvertinti, ar tikslai buvo pasiekti, pademonstruoti lankstumą peržiūrint veiklos programas ir perskirstant programoms skirtas lėšas, taip pat priskirti aiškias kompetencijas kiekvienam valdžios lygmeniui;
2. atkreipia dėmesį į tai, kad sanglaudai skiriamos lėšos turėtų skatinti visos ES darnų vystymąsi, ypač užtikrinant geresnį regionų ir subregionų, kurių BVP mažesnis už ES vidurkį, pajėgumų išnaudojimą, skatinti ekonominę ir socialinę sanglaudą , kurios tikslas – mažinti regioninius skirtumus, gerinti tikrąją konvergenciją; pabrėžia, kad sanglaudos politika yra svarbi priemonė siekiant iki 2020 m. įgyvendinti tikslą „20-20-20“ ir nustatyti darnią Europos ekonomikos strategiją, kurioje būtų numatyti vidurio laikotarpio ir ilgalaikiai tikslai, siekiant kuo didesnio energijos efektyvumo ir kuo mažesnių išmetamų CO2 kiekių bei spręsti energetinio saugumo klausimus ir darbo vietų bendrojoje rinkoje kūrimo galimybes; teigia, kad investicijos į energijos efektyvumo, energijos infrastruktūrą ir atsinaujinančių energijos išteklių projektus, plačiajuosčio tinklo plėtra, taip pat informacinių ir ryšių technologijų naudojimas viešajame ir pramonės sektoriuose nedaro tokios pažangos, kaip tikėtasi;
3. atkreipia dėmesį į tai, kad sanglaudos politika nepakankamai remia investicijas į infrastruktūrą, pritaikytą klimato kaitai, pavyzdžiui, apsaugos nuo potvynių srityje;
4. ragina susieti subsidijų skyrimą su ankstesniais rezultatais ir suteikti daugiau galimybių Audito rūmams ir OLAF pradėti ES lėšų susigrąžinimo procedūras, kai valstybės narės netinkamai jas naudoja, taip pat mažinti nereikalingas administracines kliūtis, užtikrinti lankstesnį projektų valdymą ir suderintus patikrinimus, siekiant juos supaprastinti ir išvengti nesusipratimų bei klaidingų interpretacijų, kurios dažnai pasitaiko dabartinėje administracinėje praktikoje;
5. prašo Komisijos nustatyti kliūtis, kurios trukdo tam, kad daugiau šių lėšų būtų panaudota energetikos srityje, ir pasiūlyti papildomas priemones siekiant ištaisyti šią padėtį; tačiau pastebi, kad pasiūlytos priemonės negali keisti dabartinių sanglaudos politikos pagrindų ir skatinti fondų lėšų išskaidymą pagal sektorius;
6. ragina Komisiją ir nacionalines valdžios institucijas labiau susieti sanglaudos fondus ir mokslinių tyrimų bendrąją programą; pabrėžia, kad sanglaudos fondai turėtų būti naudojami mokslinių tyrimų infrastruktūrai gerinti, siekiant užtikrinti aukštą mokslinių tyrimų lygį, kurio reikia mokslinių tyrimų finansavimui gauti; ragina gerinti informacijos mainus tarp sanglaudos fondų ir mokslinių tyrimų programų, jeigu perspektyvių projektų paraiškai patenkinti būtų reikalinga geresnė infrastruktūra;
7. atkreipdamas dėmesį į sanglaudos politikos apžvalgą ir į ES finansinę perspektyvą prašo Komisijos užtikrinti, kad energijos taupymas būtų viena iš savaime įtraukiamų sąlygų suteikiant struktūrinių ir sanglaudos fondų paramą, taip pat kad daugiau šių fondų paramos būtų skirta efektyvaus energijos vartojimo projektams, susijusiems su efektyviu energijos vartojimu pastatuose, ir decentralizuotiems energijos iš atsinaujinančių išteklių projektams; pažymi, kad tai neturi daryti neigiamo poveikio projektams, kurie nėra niekaip susiję su energijos efektyvumo klausimais, ir neturi sudaryti didesnių biurokratinių kliūčių struktūrinių ir sanglaudos fondų paramos gavėjams;
8. yra įsitikinęs, kad būsto sektorius gali padėti skatinti regioninę plėtrą, pavyzdžiui, konsoliduojant ekonominę veiklą, pagrįstą technologijų naujovėmis energetikos ir miestų modernizavimo srityje, taip pat stiprinant susijusių regionų socialinę sanglaudą; ragina Komisiją iki 2011 m. birželio mėn. pradėti Europos statybos iniciatyvą, pagal kurią būtų remiama, o iki 2050 m. įgyvendinta nulinės energijos statybų aplinka;
9. ragina Komisiją ir valstybes nares pasinaudoti 2007–2013 m. finansinės perspektyvos ir sanglaudos politikos vidurio laikotarpio peržiūra ir užtikrinti, kad Europos fondų lėšos 2011−2013 m. laikotarpiu būtų geriau įsisavinamos;
10. pripažįsta, kad veiksmingas išteklių naudojimas turi įvairialypę socialinę ir ekonominę naudą, pavyzdžiui, ir kaimo, ir miesto vietovėse padeda kurti tokias darbo vietas, ypač MVĮ srityje, kurių negalima perkelti į kitą vietą,
11. pripažįsta, kad ištekliai galėtų būti naudojami geriau, o socialinę naudą galima užtikrinti paskirstant sanglaudos politikos fondų lėšas taip, kad valstybėse narėse būtų skatinamas tvarus vystymasis regioniniu ir subregioniniu lygmeniu; mano, kad tolygesnis sanglaudos fondo lėšų paskirstymas leis išnaudoti regionų socialinius pajėgumus ir vietos išteklius, o tai sukurs naujas darbo vietas;
12. atsižvelgiant į į naują finansinę programą ir strategiją „ES 2020“, prašo Komisijos užtikrinti, kad MVĮ galėtų lengviau gauti ES paramą regioniniams projektams, taigi didinti specialioms MVĮ programoms skirtą biudžetą, skatinti gebėjimą įsisavinti lėšas, taip pat supaprastinti administracines procedūras; pabrėžia, kad MVĮ atlieka svarbų novatorišką vaidmenį ekonomikoje, ir pažymi, kad reikia „pažadinti miegančius novatorius“, t. y. skatinti MVĮ dalyvauti novatoriškuose projektuose ir padėti jiems geriau išnaudoti savo pajėgumus;
13. pabrėžia konkurencingo miškų sektoriaus regioninei plėtrai svarbą, ypač kaimo vietovėse, kur jis reikšmingai prisideda prie ekonomikos augimo, darbo vietų kūrimo ir gerovės;
14. pabrėžia svarbų vietos ir regioninės valdžios institucijų vaidmenį įgyvendinant sanglaudos politiką; mano, kad MVĮ, verslo tinklų, mokslinių tyrimų institutų, grupių ir regioninės valdžios institucijų bendradarbiavimas vietos lygiu turėtų būti pagerintas, siekiant greičiau identifikuoti regioninių programų ir projektų galimybes, remti užimtumą, MVĮ sektoriaus plėtrą, taikomųjų mokslinių tyrimų ir inovacijų plėtrą ir kvalifikuotų darbo vietų kūrimą; taigi ragina stiprinti bendradarbiavimą su vietos ir regioninės valdžios institucijomis įgyvendinant sanglaudos politiką ir atsižvelgti į Regionų komiteto nuomonę „Sanglaudos politikos indėlis įgyvendinant strategiją „Europa 2020“ integruojant sanglaudos politiką į finansinę perspektyvą po 2013 m.;
15. todėl atsižvelgdamas į tai, palankiai vertina įgyvendinamas iniciatyvas, pavyzdžiui, JASPERS (projektų rengimas), JEREMIE (akcinis kapitalas, kreditai arba garantijos) ir JASMINE (mikrokreditai), ir ragina Komisiją dar labiau supaprastinti ir racionalizuoti procedūras, palengvinančias MVĮ dalyvavimą, taip pat nustatyti papildomas ES finansų inžinerijos priemones;
16. pabrėžia svarbų švietimo ir mokslinių tyrimų vaidmenį plėtojant inovacijas, ypač IRT srityje, ir skatinant efektyvų energijos naudojimą, taip pat susijusį su sanglaudos politika ir tvariu ekonomikos vystymusi ES;
17. atkreipia dėmesį į sunkumus, su kuriais valstybės narės susiduria įgyvendindamos ES direktyvas dėl komunalinių atliekų perdirbimo ir valdymo, taip pat į tai, kad medžiagų ir energijos perdirbimas suteikia papildomų galimybių įgyti išteklių ir kurti naujas darbo vietas, ypač regioniniu ir subregioniniu lygmeniu;
18. pažymi, kad išsivystymas skaitmeninės ekonomikos srityje labai netolygus; prašo Komisijos ir valstybių narių skirti daugiau paramos IRT ir skatinti juos kurti naujoves, dėti daugiau pastangų propaguojant investicijas į naujus, atvirus ir konkurencingus didelės spartos tinklus, kurie užtikrintų visuotinę prieigą prie interneto ir sumažintų Europos piliečių skaitmeninę atskirtį.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
2.12.2010
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
43
2
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Jean-Pierre Audy, Zigmantas Balčytis, Ivo Belet, Jan Březina, Reinhard Bütikofer, Maria Da Graça Carvalho, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Pilar del Castillo Vera, Ioan Enciu, Adam Gierek, Fiona Hall, Jacky Hénin, Edit Herczog, Romana Jordan Cizelj, Arturs Krišjānis Kariņš, Béla Kovács, Judith A. Merkies, Angelika Niebler, Jaroslav Paška, Herbert Reul, Jens Rohde, Amalia Sartori, Francisco Sosa Wagner, Konrad Szymański, Britta Thomsen, Evžen Tošenovský, Ioannis A. Tsoukalas, Claude Turmes, Vladimir Urutchev, Alejo Vidal-Quadras
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Antonio Cancian, Ilda Figueiredo, Françoise Grossetête, Andrzej Grzyb, Jolanta Emilia Hibner, Yannick Jadot, Oriol Junqueras Vies, Ivailo Kalfin, Bernd Lange, Werner Langen, Marian-Jean Marinescu, Vladimír Remek, Silvia-Adriana Ţicău
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (187 straipsnio 2 dalis)
Spyros Danellis, Morten Messerschmidt
27.1.2011
Transporto ir turizmo komiteto NUOMONĖ
pateikta Regioninės plėtros komitetui
dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo
( 2010/2139(INI) )
Nuomonės referentas:
Jaromír Kohlíček
PASIŪLYMAI
Transporto ir turizmo komitetas ragina atsakingą Regioninės plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. primena, kad transeuropinio transporto tinklo (TEN–T) programos tikslai – tai taip pat prieinamumo didinimas, regionų ir vietos ekonomikos stiprinimas ir sanglaudos siekis, ir jie visiškai suderinami su būtinybe pasiekti veiksmingą judumą, gebėjimu spręsti klimato kaitos problemas ir bendrais vidaus rinkos tikslais;
2. primena, kad apie 23,7 proc. (82 mlrd. eurų) Sanglaudos ir struktūrinių fondų lėšų 2007–2013 m. numatyta skirti transportui, tačiau tik pusė šių lėšų bus panaudota TEN–T projektams finansuoti (17 mlrd. eurų TEN–T prioritetiniam tinklui ir 27,2 mlrd. eurų – bendram tinklui finansuoti), o kitą pusę lėšų numatyta investuoti į nacionalinius, regioninius ir vietos projektus, kurie nenurodyti TEN–T planuose;
3. yra susirūpinęs dėl mažo mokėjimų lygio atsižvelgiant į planuotas sumas, nes 2007–2013 m. biudžetinio laikotarpio viduryje tikrai panaudota tik 19 proc. lėšų;
4. apgailestauja dėl planuotų investicijų į skirtingų rūšių transportą pusiausvyros trūkumo (kelių infrastruktūrai skiriama 41 mlrd. eurų, palyginti su geležinkelio transportui numatytais 23,6 mlrd. eurų ir vidaus vandens kelių transportui numatytais 0,6 mlrd. eurų) – tai daro žalą tvaraus europinio įvairių rūšių transporto kūrimui; atsižvelgdamas į tai pageidautų, kad Europos finansavimas, skirtas geležinkelio transporto projektams, būtų prioritetinis ir būtų intensyviau teikiamas ten, kur kelių infrastruktūra jau pasiekė pakankamą išsivystymo lygį;
5. apgailestauja dėl polinkio atidėlioti tarpvalstybinių projektų ir apskritai geležinkelių projektų įgyvendinimą, dėl to kyla pavojus, kad TEN–T tinklas ir toliau bus blogai susietų 27 nacionalinių tinklų aglomeracija, ir pabrėžia, kad svarbu sukurti prioritetinių TEN–T projektų ir įvairiarūšio vežimo sąsajas;
6. primena, kad kuriant TEN–T tinklą reikia atsižvelgti į projektus, kurių tikslai peržengia vidines ES sienas; pažymi, kad pasienio postai yra svarbūs TEN–T tinklui, nes nepakanka paprasto politinio sutarimo šioje srityje, bet taip pat būtinas praktinis įgyvendinimas, kad tinklas galėtų veikti netgi pasienio regionuose; pažymi, kad taip pat reikėtų atsižvelgti į pasienio postus prie išorinių ES sienų;
7. ypač apgailestauja dėl to, kad būtent iš Sanglaudos fondo remiamose šalyse, palyginus kelių ir geležinkelių infrastruktūras, paaiškėja, kad kelių ir geležinkelių infrastruktūros skirtumai gali didėti, jeigu toliau bus atidėliojamos investicijos į geležinkelių sektorių, kaip pabrėžiama 2010 m. sanglaudos įgyvendinimo ataskaitoje;
8. pabrėžia transporto apskritai ir ypač geležinkelio transporto svarbą siekiant užtikrinti teritorinę, ekonominę ir socialinę sanglaudą ir skatinti ekologiniu požiūriu veiksmingas transporto rūšis ir ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti kurti didelio greičio traukinių geležinkelių infrastruktūrą užtikrinant visų valstybių narių sostinių susietumą;
9. išreiškia susirūpinimą, kad stokojama išsamios informacijos apie tai, kaip šiandien panaudojamos transporto investicijos ir dėl daugumos vykdomų TEN–T projektų vėlavimo; atsižvelgdamas į tai ragina tiksliau įvertinti šių projektų įgyvendinimą, ir, ypač atsižvelgdamas į ekonomikos krizę, primygtinai ragina labiau laikytis tvarkaraščio; primena Komisijai 2009 m. balandžio 22 d. Parlamento rezoliuciją dėl Žaliosios knygos dėl TEN–T, kurios 46 dalyje Parlamentas prašo „Komisijos ir EIB, kaip ir TEN-T bendro finansavimo atveju, taip pat ir bendrai finansuojant TEN-T projektus iš regioninių, sanglaudos ir EIB lėšų, kasmet Parlamentui ir Tarybai pateikti konkrečių bendrai finansuojamų projektų sąrašą“;
10. atkreipia dėmesį į Europos pridėtinę vertę, kurią sukurtų TEN-T tinklas ir kuri ypač akivaizdi projektų tarpvalstybiniuose regionuose ir atsižvelgiant į projektų tarpusavio ryšį su nacionaliniais kelių, geležinkelių ir vidaus vandens kelių projektais;
11. pabrėžia, kad iš Sanglaudos ir struktūrinių fondų transportui skiriamos lėšos paskirstomos transporto rūšims ir tinklams pakankamai neatsižvelgiant į Europos Sąjungos tikslus;
12. todėl ragina skiriant sanglaudos politikos lėšas geriau atsižvelgti į Europos transporto politiką, ypač TEN–T politiką, ne tokiu būdu šios lėšos būtų panaudojamos veiksmingiau ir labiau atsižvelgiant į ES klimato kaitos ir tvaraus vystymosi tikslus ir į veiksmingesnį TEN–T tinklo įgyvendinimą; ragina Komisiją apsvarstyti galimybę vykdant sanglaudos politiką ateityje nustatyti paskirstymo ir kompleksinio paramos susiejimo kriterijus, kuriuos taikant būtų labiau atsižvelgiama į su transporto tinklais susijusį Europos interesą;
13. pabrėžia, kad valstybės narės turėtų didesnį dėmesį negu iki šiol skirti tinkamam Europos Sąjungos Sanglaudos fondo lėšų naudojimui, nes klaidų lygis kai kuriose ES šalyse buvo labai didelis;
14. pabrėžia, kad informacinių ir ryšių technologijų panaudojimas kelių transporto srityje ir kelių transporto bei kitų transporto rūšių sąsajos labai prisidės prie energijos vartojimo efektyvumo ir kelių transporto saugumo ir saugos gerinimo ir ragina Komisiją ir valstybes nares pasirūpinti, kad koordinuotai ir veiksmingai būtų kuriamos intelektinės transporto sistemos visoje ES ir joms būtų skiriamas atitinkamas finansavimas;
15. ragina Komisiją ir valstybes nares atliekant 2007–2013 m. daugiametės finansinės programos laikotarpio vidurio peržiūrą, kuri leidžia valstybėms narėms iš naujo įvertinti savo veiklos programas, daugiau dėmesio skirti prioritetiniams transeuropinio transporto projektams.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
25.1.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
35
0
3
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Inés Ayala Sender, Georges Bach, Izaskun Bilbao Barandica, Antonio Cancian, Michael Cramer, Christine De Veyrac, Saïd El Khadraoui, Ismail Ertug, Carlo Fidanza, Jacqueline Foster, Mathieu Grosch, Jim Higgins, Juozas Imbrasas, Ville Itälä, Dieter-Lebrecht Koch, Georgios Koumoutsakos, Werner Kuhn, Eva Lichtenberger, Marian-Jean Marinescu, Hella Ranner, Vilja Savisaar-Toomast, Olga Sehnalová, Brian Simpson, Dirk Sterckx, Keith Taylor, Silvia-Adriana Ţicău, Giommaria Uggias, Thomas Ulmer, Peter van Dalen, Dominique Vlasto, Artur Zasada, Roberts Zīle
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Philip Bradbourn, Spyros Danellis, Anne E. Jensen, Petra Kammerevert, Dominique Riquet, Janusz Władysław Zemke
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
22.3.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
40
1
4
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
François Alfonsi, Luís Paulo Alves, Charalampos Angourakis, Sophie Auconie, Victor Boştinaru, Zuzana Brzobohatá, Francesco De Angelis, Tamás Deutsch, Rosa Estaràs Ferragut, Danuta Maria Hübner, Juozas Imbrasas, María Irigoyen Pérez, Seán Kelly, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Petru Constantin Luhan, Ramona Nicole Mănescu, Riikka Manner, Iosif Matula, Erminia Mazzoni, Miroslav Mikolášik, Franz Obermayr, Jan Olbrycht, Markus Pieper, Tomasz Piotr Poręba, Monika Smolková, Georgios Stavrakakis, Csanád Szegedi, Nuno Teixeira, Michail Tremopoulos, Lambert van Nistelrooij, Oldřich Vlasák, Joachim Zeller, Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Andrea Cozzolino, Karima Delli, Ivars Godmanis, Karin Kadenbach, Marie-Thérèse Sanchez-Schmid, Vilja Savisaar-Toomast, Elisabeth Schroedter, László Surján
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (187 straipsnio 2 dalis)
Vladko Todorov Panayotov, Britta Reimers, Ivo Strejček
