A7-0362/2011
18.10.2011
PRANEŠIMAS
dėl kovos su neteisėta žvejyba pasauliniu mastu. ES vaidmuo
(2010/2210(INI))
Žuvininkystės komitetas
Pranešėja: Isabella Lövin
PE 464.787v02-00
TURINYS
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS.........................................3
AIŠKINAMOJI DALIS............................................................................................................14
Vystymosi komiteto NUOMONĖ................................................................................19
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto NUOMONĖ 22
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI........................................................26
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS
dėl kovos su neteisėta žvejyba pasauliniu mastu. ES vaidmuo
( 2010/2210(INI) )
Europos Parlamentas,
– atsižvelgdamas į 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją,
– atsižvelgdamas į 1992 m. birželio mėn. Jungtinių Tautų aplinkos ir vystymosi konferencijoje priimtą Biologinės įvairovės konvenciją (CBD) ir į Rio de Žaneiro aplinkos ir plėtros deklaraciją,
– atsižvelgdamas į 1993 m. lapkričio mėn. Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) konferencijos 27-ojoje sesijoje patvirtintą FAO susitarimą dėl atviroje jūroje žvejojančių žvejybos laivų skatinimo įgyvendinti tarptautines apsaugos ir valdymo priemones (Priemonių laikymosi susitarimas),
– atsižvelgdamas į 1995 m. Susitarimą dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su migruojančių bei toli migruojančių žuvų rūšių išsaugojimu ir valdymu, įgyvendinimo (JT susitarimas dėl žuvų išteklių – 1995 m. rugpjūčio mėn. UNFSA),
– atsižvelgdamas į 1995 m. spalio mėn. FAO konferencijoje priimtą FAO atsakingos žuvininkystės kodeksą,
– atsižvelgdamas į 1998 m. birželio mėn. priimtą Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvencija),
– atsižvelgdamas į 2001 m. birželio mėn. FAO tarybos patvirtintą FAO tarptautinį veiksmų planą, kuriuo siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti (IPOA-IUU),
– atsižvelgdamas į 2002 m. gegužės mėn. Europos Komisijos komunikatą dėl Bendrijos neteisėtos, nedeklaruotos ir nereglamentuojamos žvejybos panaikinimo veiksmų plano (COM (2002) 0180),
– atsižvelgdamas į deklaraciją, parengtą 2002 m. rugpjūčio 26 d.–rugsėjo 4 d. Johanesburge vykusiame pasauliniame aukščiausiojo lygio susitikime darnaus vystymosi klausimais,
– atsižvelgdamas į savo 2007 m. vasario 15 d. rezoliuciją dėl ES kovos su nelegalia, nedeklaruojama ir nereguliuojama žvejyba veiksmų plano įgyvendinimo
OL C 287E, 2007 11 29, p. 502. ,
– atsižvelgdamas į 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1005/2008, nustatantį Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti(IUU reglamentas)
OL L 286, 2008 10 29, p. 1. , 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1006/2008 dėl Bendrijos žvejybos laivų žvejybos veiklos ne Bendrijos vandenyse leidimų (Žvejybos leidimų reglamentas)
OL L 286, 2008 10 29, p. 33. ir į 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis (Kontrolės reglamentas)
OL L 343, 2009 12 22, p. 1. ,
– atsižvelgdamas į 2009 m. lapkričio mėn. Romoje surengtos FAO konferencijos 36-ojoje sesijoje patvirtintą FAO susitarimą dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti (PSMA),
– atsižvelgdamas į 2011 m. Jungtinių Tautų Narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biuro (UNODC) ataskaitą dėl tarptautinio organizuoto nusikalstamumo žuvininkystės pramonėje,
– atsižvelgdamas į Komisijos Jungtinio tyrimų centro (JTC) pranešimą dėl atgrasymo nuo neteisėtos veiklos žuvininkystės sektoriuje – Genetikos, genomikos, chemijos ir kriminalistikos laimėjimai, skirti kovai su NNN žvejyba ir žuvų produktų atsekamumo užtikrinimui, paskelbtą 2011 m.,
– atsižvelgdamas į būsimą Jungtinių Tautų tvarios plėtros konferenciją (UNCSD), kuri vyks 2012 m. birželio mėn. Brazilijoje,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Žuvininkystės komiteto pranešimą ir į Vystymosi bei Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetų nuomones ( A7-0362/2011 ),
A. kadangi 71 proc. Žemės planetos dengia vandenynai, kurie yra sukaupę 16 kartų daugiau anglies dvideginio nei sausumos pasaulis ir atlieka pagrindinį vaidmenį visos planetos klimato ir gyvybės palaikymo sistemose bei suteikia didelei daliai pasaulio gyventojų maistą, pragyvenimo šaltinį, energiją ir transporto kelius;
B. kadangi, kaip pranešama, neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos (NNN) žvejybos būdais kasmet sugaunama 11–26 mln. tonų žuvų, o tai yra mažiausiai 15 proc. visų pasaulyje sugaunamų žuvų, todėl neįmanoma ekonomiškai, socialiai ir ekologiškai tvariai valdyti pasaulio jūrinių išteklių naudojimo;
C. kadangi 2010 m. spalio mėn. Nagojoje surengtoje 10-ojoje Biologinės įvairovės konvencijos šalių konferencijoje priimtu susitarimu buvo nustatytas tarptautinis įsipareigojimas iki 2020 m. mažiausiai dvigubai sumažinti biologinės įvairovės nykimą;
D. kadangi pasaulio vandenynuose gyvena 90 proc. Žemės gyvybės formų;
E. kadangi du trečdaliai pasaulio vandenynų nepriklauso nacionalinei jurisdikcijai, trūksta visapusiškos politikos tarptautiniams vandenims (atvirai jūrai) valdyti, vadovaujantis dabartiniais spragų turinčiais, iš esmės XVII a. jūrų laisvės principais pagrįstais įstatymais, ignoruojami daugelis aplinkosaugos principų, kurie jau seniai taikomi sausumai ir atmosferai;
F. kadangi susitarimas dėl uosto valstybės kontrolės priemonių, skirtų neteisėtos žvejybos prevencijai, jai sustabdyti ir panaikinti, nedeklaruojamas ir nereglamentuojamas FAO, tarp savo tikslų apima „patogių uostų“, kuriais naudojamasi kaip saugiu prieglobsčiu NNN žvejybą vykdantiems laivams, ir sudaromos sąlygos neteisėto laimikio prekybai, pašalinimą;
G. kadangi naujasis ES kontrolės paketas, kurį sudaro NNN reglamentas, Kontrolės reglamentas ir Žvejybos leidimų reglamentas, yra visapusiškas priemonių rinkinys kovai su šia vandenynų nelaime, nes jame nurodyta ES valstybių narių ir trečiųjų šalių vėliavos valstybių, pakrantės valstybių, uosto valstybių ir rinkos valstybių atsakomybė;
H. kadangi ES yra didžiausia pasaulyje žuvininkystės produktų importuotoja ir viena didžiausių pasaulio žvejybos veikėjų, todėl jai tenka didelė atsakomybė vaidinti pagrindinį vaidmenį sutelkiant tarptautinės bendruomenės jėgas kovai su NNN žvejyba;
1. mano, kad NNN žvejyba yra viena didžiausių grėsmių biologinei pasaulio vandenynų įvairovei;
2. yra įsitikinęs, kad NNN žvejyba yra didelė aplinkos apsaugos ir ekonominė viso pasaulio problema tiek žvejybos jūrose, tiek žvejybos gėluosiuose vandenyse srityje, kenkianti žuvininkystės valdymo pastangoms, kelianti grėsmę žuvų išteklių tvarumui bei maisto saugumui ir taip pat iškraipanti rinką su neprognozuojamais padariniais visai visuomenei, įskaitant besivystančias šalis;
3. pabrėžia, kad NNN žvejyba ir susijusios komercinės veiklos rūšys sudaro nesąžiningą konkurenciją žvejams ir kitiems, kurie veiklą vykdo laikydamiesi įstatymų, ir sukelia ekonominių sunkumų žvejų bendruomenėms, vartotojams ir visam sektoriui;
4. pabrėžia ES prisiimtą pasaulinį lyderiavimą pagal naująjį ES kontrolės teisės aktų rinkinį, kurį sudaro NNN reglamentas, Kontrolės reglamentas ir Žvejybos leidimų reglamentas; mano, kad naujasis ES kontrolės paketas yra plataus masto ir visapusiškas priemonių rinkinys kovai su šia vandenynų nelaime, nes jame nurodyta ES valstybių narių ir trečiųjų šalių vėliavos valstybių, pakrantės valstybių, uosto valstybių ir rinkos valstybių atsakomybė, taip pat įpareigojimai, susiję su jų piliečių veikla; ragina kuo greičiau tvirtai taikyti šias priemones;
5. pabrėžia, kad būtina didinti koordinavimą tarp Komisijos, Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūros ir valstybių narių, siekiant pagerinti informacijos rinkimą ir mainus bei padėti griežtai ir skaidriai taikyti Sąjungos žuvininkystės teisės aktus;
6. mano, jog vėliavos valstybė ir toliau turi užtikrinti, kad laivai laikytųsi atitinkamų valdymo ir kitų taisyklių, taip pat atsakyti už duomenų apie laimikį ir žvejybos veiklą rinkimą ir pateikimą bei atsekamumo užtikrinimą, įskaitant atsakomybę už sugautų žuvų kiekio sertifikato patvirtinimą, nes įgaliojimų delegavimas kitai valstybei pakenktų kovai su NNN žvejyba;
7. primygtinai reikalauja, kad Komisijai ir valstybių narių kontrolės institucijoms būtų suteikta pakankamai išteklių (žmogiškųjų, finansinių ir technologinių) šiems reglamentams visiškai įgyvendinti;
8. pabrėžia, kad siekiant užtikrinti ES patikimumą, Komisija ir valstybės narės turi nustatyti ir bausti ES ūkio subjektus, pažeidžiančius ES teisę, ir mano, kad šioje srityje vis dar reikia nemažai nuveikti, kol ES užtikrins pakankamą kovą su NNN žvejyba savo teritorijoje, o ES ūkio subjektai – kitur;
9. ragina valstybes nares ir Komisiją užtikrinti kovą su neteisėta žvejyba jūrose ir vidaus vandenyse ir pabrėžia, kad būtina atlikti peržiūrą, ar kontrolės mechanizmai pakankami ir ar jie įgyvendinami;
10. ragina pasinaudoti bendrosios žuvininkystės politikos peržiūra, kad būtų sukurtos teisėtos žvejybos paskatos ES aplinkos, vartotojų ir gamintojų labui;
11. ragina Komisiją iki 2012 m. pabaigos ištirti, ar pramoginė žvejyba ES yra tokio masto, kad tikrai turi būti klasifikuojama kaip NNN žvejyba;
12. ragina Europos Komisiją ir valstybes nares bendradarbiauti siekiant sukurti Europos pakrančių apsaugos funkciją, kad būtų padidintas bendras priežiūros ir kontrolės pajėgumas bei veiksmingai kovojama su dabartinėmis ar būsimomis jūroje kylančiomis grėsmėmis, pavyzdžiui, terorizmu, piratavimu, neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba, neteisėta prekyba arba jūros tarša;
13. ragina Komisiją toliau stengtis skatinti informacijos mainus ir keistis informacija apie jūrų stebėjimą, ypač skatinti informacijos, kuria pakrančių apsaugos funkciją siekiama suderinti Europos lygmeniu, mainus;
14. mano, kad ES tikslus kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba reikia stiprinti būtinais ištekliais, visų pirma finansiniais ištekliais, siekiant užtikrinti jų rėmimą, o valstybėms narėms reikia skirti pakankamai išteklių, kad jos galėtų įgyvendinti galiojančius reglamentus; taip pat pabrėžia, kad ateityje pradedant taikyti bet kokius naujus metodus (pvz., elektronines sekimo sistemas ir kt.) ES biudžeto lygmeniu turi būti užtikrinta, kad būtų galimybė gauti finansinių išteklių, reikalingų jiems įgyvendinti;
15. ragina Komisiją kasmet skelbti valstybių narių bendros žuvininkystės politikos (BŽP) taisyklių vykdymo vertinimus, kuriuose būtų nurodyti galimi trūkumai, kuriuos reikia pašalinti, ir ragina naudoti visas įmanomas priemones, įskaitant tas, kuriomis nustatomos valstybės narės, nesilaikančios įsipareigojimų, siekiant užtikrinti visišką jų laikymąsi ir sukurti skaidrios ir patikimos kontrolės režimą;
16. pritaria Komisijos sprendimui pradėti taikyti taškais grindžiamą žvejybos licenciją, kaip papildomą priemonę, kuria galėtų pasinaudoti valstybės narės, siekdamos nustatyti pažeidimus kiekvienu prekybos grandinės etapu ir pradėti taikyti griežtas nuobaudas pažeidimo atveju;
17. mano, kad, turint omenyje didelį žuvų išteklių, žvejybos laivų ir juos remiančio kapitalo judumą bei pasaulinį žuvų rinkos pobūdį, su NNN žvejyba galima iš esmės veiksmingai kovoti bendradarbiaujant tarptautiniu mastu, tiek dvišaliu, tiek daugiašaliu lygmenimis, ir išsamiai, tiksliai ir laiku keičiantis informacija apie žvejybos laivus, jų veiklą bei laimikius ir kitais susijusiais klausimais;
18. ragina ES primygtinai reikalauti, kad trečiosios šalys veiksmingai kovotų su NNN žvejyba, įskaitant skatinimą pasirašyti, ratifikuoti ir įgyvendinti FAO uosto valstybės priemonių susitarimą, JT susitarimą dėl žuvų išteklių, FAO priemonių laikymosi susitarimą ir Jungtinių Tautų jūrų teisės, taip pat įvairiais laimikio dokumentavimo schemas, jau priimtas regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų prekybos susitarimų srityje, žuvininkystės partnerystės susitarimus ir ES vystymosi politiką;
19. pabrėžia, kad visas trečiąsias šalis, su kuriomis Europos Sąjunga sudarė žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimus, būtina įpareigoti taikyti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) taisykles, susijusias su dėl NNN žvejybos atsirandančiomis pagrindinėmis darbo teisėmis, ypač socialinio dempingo taisykles;
20. pabrėžia, kad buvę žvejybos veiklos stebėsenos, kontrolės ir priežiūros užtikrinimo apribojimai daugiausia buvo įveikti dėl technologinės pažangos, įskaitant pokyčius kosmoso ir palydovų technologijose, ir kad šiandien kovai su NNN žvejyba svarbiausia yra politinė vyriausybių valia veikti veiksmingai ir atsakingai;
21. ragina valstybes nares persekioti ir patraukti baudžiamojon atsakomybėn laivų savininkus, įmones, bendroves ar asmenis, vykdančius su NNN žvejyba susijusią veiklą, įskaitant NNN laimikių maišymą su teisėtais laimikiais, nes tai būtų dar kitų ekologinių ir ekonominių nusikaltimų vykdymas, taikant griežtas sankcijas priimant apkaltinamuosius nuosprendžius, įskaitant, tam tikrais atvejais, už sunkius ar pakartotinius nusikaltimus, žvejybos licencijų panaikinimą visam laikui ir atsisakymą suteikti prieigą prie uosto įrenginių;
22. apgailestauja, kad Europos Sąjungos subsidijos buvo skirtos ir laivams, kurie anksčiau buvo sugauti žvejojant nelegaliai;
23. ragina Komisiją iš dalies keisti reikalavimus visoms finansinės pagalbos rūšims gauti, kad būtų taikomos finansinės sankcijos ir panaikintos finansavimo galimybės laivų savininkams, jei buvo nustatyta, kad tie laivai žvejojo nelegaliai;
24. ragina Komisiją nebeteikti Europos žuvininkystės fondo pagalbos tiems laivams, kurie vykdo NNN žvejybą;
25. pabrėžia, jog siekiant tvariai naudoti jūrų išteklius reikia užtikrinti didesnę žvejybos pramonės atsakomybę ir atskaitomybę; mano, kad būtina gerinti skaidrumą visais žuvininkystės pramonės ir jos veiklos aspektais, įskaitant ir susitarimą dėl tarptautinių kriterijų, skirtų nustatyti faktinę laivų nuosavybę ir žvejybos teises, kurias jie turi, bei sąlygas informacijai apie tai skelbti, taip pat žvejybos laivų stebėseną tarptautiniuose vandenyse;
26. mano, kad Europos Sąjunga turėtų rodyti pavyzdį patvirtindama ir skatindama skaidrumo politiką, susijusią su sprendimų priėmimu tarptautinėse žuvininkystės valdymo organizacijose ir trečiosiose šalyse, su kuriomis ES palaiko ryšius žuvininkystės srityje;
27. pažymi, kad žvejyba, vykdoma atsižvelgiant į tarptautiniu, regioniniu ir nacionaliniu lygmeniu priimtas priemones ir grindžiama atsakingu ir tvariu išteklių naudojimu prisideda prie ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo ir ES viduje, ir besivystančiose šalyse, o neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba turi dramatiškų ekonominių, socialinių ir aplinkosauginių padarinių, kurie ypač kenkia besivystančioms šalims, nes trukdo joms pasiekti Tūkstančio vystymosi tikslų (TVT), ypač 1, 7 ir 8 TVT;
28. pabrėžia tarpvalstybinį žvejybos pobūdį ir būtinybę, siekiant įveikti NNN žvejybą, bendradarbiauti dvišaliu ir daugiašaliu lygmenimis, kad visi taikytų kovos su NNN žvejyba priemones skaidriai, nediskriminuojamai ir teisingai, atsižvelgdami į besivystančių šalių, ypač mažų salų valstybių, finansinius, techninius ir žmogiškuosius pajėgumus;
29. ragina Komisiją užtikrinti savo politikos krypčių nuoseklumą, kad vystymosi politika, kurią vykdant kovojama su skurdu, kaip ir su aplinka ir prekyba susiję klausimai, būtų ES politikos, kuria siekiama įveikti NNN žvejybą, sudėtinė dalis;
30. pabrėžia tiesioginį NNN žvejybos ryšį su valstybės valdymo lygiu ir ragina, kad visos išorės pagalbos priemonės būtų lydimos tvirto pagalbą gaunančios šalies politinio ryžto uždrausti NNN žvejybą savo vandenyse ir apskritai pagerinti žuvininkystės sektoriaus valdymą;
31. ragina Komisiją ir valstybes nares plėsti savo finansinės, technologinės ir techninės paramos, įskaitant oficialią vystymosi pagalbą ir žuvininkystės partnerystės susitarimus, besivystančių šalių vandenų stebėsenos, kontrolės ir stebėjimo programoms programas, pirmenybę teikiant ne dvišalėms, o regioninėms programoms; be to, ragina labiau koordinuoti visų donorų (Europos ir kitų) veiksmus, susijusius su tokių programų finansavimu;
32. be to, mano, jog ES turėtų aktyviai vykdyti bendradarbiavimą pagal žuvininkystės partnerystės susitarimus (ŽPS), kad būtų veiksmingiau kovojama su NNN žvejyba;
33. ragina Komisiją susitarimuose, kuriuos ji pasirašo su besivystančiomis šalimis, kiek reikia, padidinti žuvininkystės sektoriui skiriamą finansinį paketą, kad šios šalys galėtų sutvirtinti savo institucinius, žmogiškuosius ir techninius pajėgumus kovoti su NNN žvejyba ir taip užtikrinti geresnį pasaulinių ir regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų priimtų priemonių ir Europos teisės aktų laikymąsi;
34. pabrėžia, kad reikia įtraukti pilietinę visuomenę ir suteikti atsakomybę žuvininkystės sektoriaus įmonėms, kad jos užtikrintų, kad būtų taikomi teisėti žvejybos metodai, ir bendradarbiautų su valdžios institucijomis kovojant su NNN žvejyba, atsižvelgdamos į įmonių socialinę ir aplinkosaugos atsakomybę;
35. prašo Komisijos į priemonių, kurios bus taikomos šalims, turinčioms teisę naudotis Apibendrinta svarbesnių prioritetų sistema (šiuo metu peržiūrima), sąrašą įtraukti FAO uosto valstybės priemonių susitarimą, JT susitarimą dėl žuvų išteklių ir FAO priemonių laikymosi susitarimą; ragina panaikinti eksporto licencijas visoms valstybėms, prekiaujančioms su NNN žvejyba susijusiais produktais; mano, kad reikėtų bendradarbiauti su šiomis valstybėmis siekiant uždrausti prekybą šiais produktais;
36. primena, kad vykdant prekybą, kuriai taikomos PPO taisyklės, NNN žvejybos klausimas neatsiejamas nuo žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimų klausimo; pabrėžia sunkumus, susijusius su tuo, kad kai kuriems perdirbtiems žuvininkystės produktams taikomos nuo kilmės taisyklių leidžiančios nukrypti nuostatos, visų pirma Papua Naujosios Gvinėjos atvejį – ši šalis trukdo vykdyti tokių produktų atsekamumą ir sudaro sąlygas NNN žvejybai;
37. mano, kad regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose (RFMO), kurioms priklauso Europos Sąjunga, ES turėtų siekti šių tikslų:
• visoms RFMO pavaldžioms žvejybos vietoms sukurti žvejybos laivų, įskaitant pagalbinius laivus, kurie turi teisę žvejoti, registrus ir laivų, kurie yra įvardyti kaip NNN, sąrašus (juodieji sąrašai), dažnai juos atnaujinti, plačiai skelbti ir koordinuoti regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose;
• stiprinti RFMO priemonių laikymosi komitetus, kad būtų analizuojama susitariančiųjų šalių veikla ir, kai reikia, taikomos veiksmingos sankcijos;
• išplėsti nurodytų priemonių, kurių tokios susitariančiosios šalys, kaip vėliavos, pakrantės, uosto ir rinkos valstybės, taip pat faktinės laivų nuosavybės valstybės, turi imtis atskirose regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose, sąrašą;
• sukurti atitinkamas patikrinimo jūroje ir stebėjimo programas;
• perkrovimo jūrose draudimai;
• kiekvienoje regioninėje žuvininkystės valdymo organizacijoje sukurti laimikio dokumentavimo schemas, pradedant nuo pagrindinių rūšių;
• privaloma naudoti elektronines priemones, įskaitant LSS, elektroninius žurnalus ir atitinkamais atvejais kitus sekimo įrenginius;
• privalomai ir reguliariai vertinti atskirų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų veiklą ir reikalauti, kad būtų imtasi veiksmų pagal rekomendacijas;
• žuvininkystės delegacijų prie RFMO vadovų finansinių interesų deklaracija, kai galėtų būti interesų konfliktų;
38. ragina skubiai išplėsti RFMO tinklą, kad jis apimtų visas atvirų jūrų žvejybos vietas ir zonas, dėl to sukuriant naujas RFMO arba išplečiant jau esamų RFMO įgaliojimus; mano, kad, atsižvelgiant į pasaulinį NNN žvejybos pobūdį, būtina labai gerinti RFMO bendradarbiavimą informacijos mainų ir sankcijų prieš laivus bei susitariančiąsias šalis klausimais;
39. mano, kad teisė žvejoti atviroje jūroje, turi, kiek įmanoma remiantis tarptautine teise, būti priklausoma nuo to, ar valstybė laikosi atitinkamų tarptautinių organizacijų reikalavimų ir visapusiškai įgyvendina visas valdymo priemones, kurias jos įveda;
40. pažymi, kad FAO yra pirminis mokslinių žinių ir rekomendacijų šaltinis svarstant pasaulinius žvejybos ir akvakultūros klausimus, gerinant žuvininkystės plėtros ir valdymo integravimą su biologinės įvairovės išsaugojimu ir aplinkos apsauga;
41. visiškai remia dabartinę FAO iniciatyvą kuo greičiau kurti pasaulinį žvejybos laivų registrą, kuris turėtų būti privalomas ir apimtų didesnius kaip 10 angliškųjų tonų laivus;
42. ragina greitai plėtoti šiuo metu FAO rengiamą sistemą vėliavos valstybės veiklai vertinti kaip spaudimo priemonę valstybėms, kurios nevykdo savo tarptautinių teisinių įsipareigojimų; ragina rasti tam tikrą veiksmingą mechanizmą sankcijoms taikyti toms valstybėms, kurios neužtikrina, kad su jų vėliavomis plaukiojantys laivai neremtų NNN žvejybos arba ja neužsiimtų ir griežtai laikytųsi visų susijusių teisės aktų; ragina valstybes nares kovai su neteisėta žvejyba skirtas rinkos priemones taikyti sąžiningai, skaidriai ir nediskriminuojant kitų šalių; remia FAO iniciatyvą rengti tarptautines konsultacijas dėl laivo vėliavos valstybės pareigų pagal tarptautinę teisę vykdymo;
43. ragina skubiai taikyti priemones, kuriomis būtų užkirstas kelias vadinamųjų patogios valstybės vėliavų naudojimui – tai praktika, kuri laivams sudaro sąlygas nebaudžiamai imtis neteisėtos veiklos, dėl to daroma didelė žala jūrų aplinkai, žuvų ištekliams, pakrančių bendruomenėms, apsirūpinimo maistu saugumui, ypač besivystančiose šalyse, ir teisėtoms įstatymus gerbiančioms žvejybos įmonėms;
44. pabrėžia poreikį užtikrinti, kad jokie ES interesai nebūtų susiję su tokių formų piratavimu žvejybos srityje, ir todėl ragina valstybes nares užtikrinti, kad jų piliečiai neremtų NNN žvejybos ir joje nedalyvautų;
45. remia Komisijos pastangas parengti viešą registrą, kuriame būtų nurodyta laivų savininkų tapatybė, jei buvo nustatyta, kad jie dalyvavo NNN žvejyboje; mano, kad šis registras turėtų būti suderintas su registru, kurį valdo Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūra Vigo mieste;
46. mano, kad JT sistemoje integruota organizacija turi nedelsiant nepriklausomai vertinti vėliavos valstybių ir RFMO veiklą;
47. pripažįsta, kad nepakankamai plėtojamas tarptautinis bendradarbiavimas siekiant valdyti neigiamą kitos nei žvejyba žmogaus veiklos, kuri daro įtaką jūrinei aplinkai, poveikį, ir ragina Komisiją siekti, kad būtų įsteigta pasaulio organizacija (galbūt globojant JT), kuri užpildytų šią spragą;
48. pabrėžia, kad reikia visapusiškiau išplėtoti rinkos valstybės atsakomybės sampratą kaip priemonę neįsileisti į rinką NNN žuvų gaminių; mano, kad ES su kitomis didžiosiomis rinkos valstybėmis, įskaitant JAV, Japoniją ir Kiniją (bet ne tik jas), turi skubiai aptarti, kaip bendradarbiauti tarpusavyje ir kuo greičiau plėtoti tarptautines teisines priemones, kuriomis būtų galima stabdyti, patraukti baudžiamojon atsakomybėn ir nubausti prekybą NNN žuvimis laikantis Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) taisyklių ir vadovaujantis Jungtinių Tautų sistema;
49. pabrėžia, kad Europos žuvininkystės sektoriaus išlaikymas ir plėtra iš dalies priklauso nuo griežtos su NNN žvejyba susijusių žuvininkystės produktų, kuriais prekiaujama Europos ir pasaulio rinkose, kontrolės; pabrėžia šio sektoriaus svarbą teritorijų planavimui, aprūpinimui maistu, darbo vietų ir Bendrijos vandenyse esančių išteklių išsaugojimui;
50. mano, kad Europos Sąjunga jau turi priemonių atgrasyti nuo neteisėtos žvejybos, ir yra įsitikinęs, kad, kaip viena iš didžiausių žuvų rinkų pasaulyje, jei tinkamai jomis naudotųsi, atgrasomasis poveikis turėtų neabejotinų praktinių padarinių; todėl reikalauja, kad nebūtų suteikiami arba būtų atimami eksporto į Europos Sąjungą sertifikatai iš tų valstybių narių ar sutarties šalių, kurios nebendradarbiaus su RFMO nustatant tokias priemones, kaip sugautų žuvų dokumentavimo sistemos arba uosto valstybės priemonės;
51. pakartoja, kad vienas iš didžiausių ginklų kovojant su NNN žvejyba, yra komercinis; todėl dar kartą apgailestauja, kad trūksta koordinavimo tarp Jūrų reikalų ir žuvininkystės GD bei Prekybos GD, nes pirmasis nustatyto vis daugiau kovos tikslų, antrosios tikslas, atrodo, yra tik vis atviresnė ES rinka importui, neatsižvelgiant į jo kilmę ir kontrolės garantijas, suteikiant tarifų lengvatas ir atleidžiant nuo pradinių taisyklių, kurios naudingos tik galutinai atiduodant Europos rinką laivynams ir šalims, kurios yra bent jau palankios NNN žvejybai;
52. mano, kad šiuo atveju rinka turėtų būti labiau atsakinga už savo veiksmus, ypač importuotojai, nes rinka yra bene svarbiausia NNN žvejybos priežastis;
53. pabrėžia, kad svarbi yra vartotojo teisė visada žinoti, jog nupirktas produktas sužvejotas teisėtai;
54. ragina Komisija ir valstybes nares pagerinti vartotojų informavimą apie įvairias ženklinimo sistemas, pvz., Jūrų priežiūros tarybos (JPT) sistemą, kuri užtikrina skaidrumą ir suteikia vartotojams garantiją, kad jie perka tvariai, teisėtai sužvejotas žuvis;
55. visiškai pritaria naujoms gairėms, patvirtintoms FAO 2011 m. vasarį vykusiame JTO Žuvininkystės komiteto (COFI) posėdyje, kurių tikslas yra suvienodinti žuvininkystės produktų ženklinimo sistemą tam, kad būtų kovojama su neteisėta žvejyba; Etiketėje privalo būti aiškiai nurodytas ir žuvies komercinis bei mokslinis pavadinimai, žvejybos tipas ir ypač zona, kurioje ji sužvejota;
56. ragina Komisiją siekti plėtoti pasaulinę laimikio dokumentavimo schemą;
57. ragina Komisiją ir valstybes nares paremti sukūrimą ir naudojimą technologijų, skirtų užtikrinti visapusišką ir veiksmingą žuvininkystės produktų atsekamumą visoje tiekimo grandinėje, įskaitant žvejybos laivų ir pagalbinių laivų buvimo vietos stebėjimą naudojant palydovinį ryšį ir elektronines žymas žuvims stebėti, taip pat pasaulinės žuvų DNR duomenų bazės ir kitų genetinių duomenų bazių, kurios leistų nustatyti geografinę žuvies produktų kilmę, sukūrimą, kaip nurodyta Komisijos Jungtinio tyrimų centro (JTC) pranešime „Atgrasymas nuo neteisėtos veiklos žuvininkystės sektoriuje – Genetikos, genomikos, chemijos ir kriminalistikos laimėjimai, skirti kovai su NNN žvejyba ir žuvų produktų atsekamumo užtikrinimui“;
58. ragina Komisiją ir Tarybą didinti kovai su korupcija ir organizuotu nusikalstamumu visais lygmenimis skiriamas lėšas;
59. palankiai vertina naujausią JT Narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biuro (UNODC) ataskaitą dėl tarptautinio organizuoto nusikalstamumo žuvininkystės pramonėje ir jo paaiškinimą, kaip nusikalstamos grupės plečia savo įtaką žuvininkystės pramonėje tiekimo (laivų ir įgulos aprūpinimas, degalų papildymas ir kt.) ir platinimo (pardavimas ir gabenimas) srityse;
60. reiškia susirūpinimą, kad vykdantieji NNN žvejybą užsiima tokia nusikalstama veikla, kaip žmonių išnaudojimas ir prekyba žmonėmis, pinigų plovimas, korupcija, prekyba vogtomis prekėmis, mokesčių slėpimas ir sukčiavimas muitinėse, o tai turėtų būti vertinama kaip tarptautinio organizuoto nusikalstamumo forma; pabrėžia, kad reikia nuodugnesnio ir integruoto požiūrio kovojant su NNN žvejyba, įskaitant prekybos ir importo kontrolę;
61. visiškai pritaria UNODC ataskaitos rekomendacijoms, įskaitant rekomendaciją dėl platesnio tarptautinio bendradarbiavimo tiriant nusikalstamą veiklą jūroje, gerinant žvejybos laivų nuosavybės skaidrumą ir veiksmus ir trukdant parduoti bei eksploatuoti žvejybos laivus įmonėms, kurių tikrieji savininkai nesusekami;
62. pažymi, kad JT konvencija dėl tarptautinio organizuoto nusikalstamumo yra viena plačiausiai ratifikuotų sutarčių, pagal kurią susitariančiosios šalys įsipareigoja bendradarbiauti tarptautinio organizuoto nusikalstamumo bylose tyrimų, baudžiamojo persekiojimo ir teismo procesų klausimais, taip sudarydamos svarbias sąjungas kovoje su NNN žvejyba;
63. mano, kad NNN žvejyba turėtų būti viena prioritetinių Interpolo sričių suteikiant šiai organizacijai išteklių ir tyrimo įgaliojimus, kad ji kontroliuotų tarptautinio nusikalstamumo aspektus NNN žvejyboje ir kovotų su jais;
64. prašo Komisijos išnagrinėti JAV Lacey įstatymą ir apsvarstyti, ar tam tikri jo elementai galėtų būti naudingi Europos sąlygomis, ypač juo įvestas įpareigojimas mažmenininkams garantuoti sužvejotų žuvų teisėtumą;
65. ragina Komisiją įtraukti, jei reikia, minėtus principus į jos dvišalių žuvininkystės susitarimų nuostatas;
66. primygtinai reikalauja, kad kitame 2012 m. Brazilijoje vyksiančiame Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime dėl tvaraus vystymosi 30-ųjų JT jūrų teisės metinių proga ES pasiūlytų, kad tarptautinių vandenynų valdysena taptų prioritetu;
67. pažymi, kad kova su neteisėta žvejyba visame pasaulyje yra labai svarbi tvariam pasaulio vystymuisi ir todėl neišvengiamai turėtų būti žuvininkystės partnerystės susitarimų, prekybos politikos įsipareigojimų, vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslų ir užsienio politikos prioritetų Europos Sąjungoje dalis;
68. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, valstybių narių parlamentams, regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (angl. RFMO), kurių susitariančioji šalis yra ES, ir JT Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) Žuvininkystės komiteto sekretoriatams.
AIŠKINAMOJI DALIS
2001 m. FAO patvirtino kovos su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba veiksmų planą, kuris nuo tada buvo paskelbtas tarptautinės bendruomenės prioritetu.
NNN žvejyba kenkia pastangoms saugoti ir valdyti žuvų išteklius visuose žvejybos plotuose. Susidūrus su NNN žvejyba, nacionalinėms ir regioninėms žuvininkystės valdymo organizacijoms gali nepavykti pasiekti užsibrėžtų valdymo tikslų. Dėl tokios padėties prarandamos trumpalaikės ir ilgalaikės socialinės ir ekonominės galimybės bei daromas neigiamas poveikis maisto saugai ir aplinkos apsaugai. NNN žvejyba gali lemti žuvininkystės žlugimą arba smarkiai pakenkti pastangoms atkurti jau išeikvotus išteklius. Dabartinės tarptautinės kovos su NNN žvejyba priemonės yra neveiksmingos, nes trūksta politinės valios, pirmenybės, galios ir išteklių jas ratifikuoti arba prie jų prisijungti ir jas įgyvendinti (FAO 2001 m. veiksmų planas, pirmoji pastraipa) .
Tam tikra pažanga padaryta konkrečiose žvejybos vietose arba ją padarė tam tikros valstybės. Vis dėlto daugelyje vietų ši formuluotė išlieka tokia pat teisinga, kaip ir tada, kai buvo parašyta, todėl dar reikia daug ką nuveikti.
Dėl NNN žvejybos pobūdžio neįmanoma tiksliai įvertinti jos masto, bet žinoma, kad jis labai didelis. Viename naujame tyrime
Agnew DJ., Pearce J., Pramod G., Peatman T., Watson R., et al. (2009) „Estimating the Worldwide Extent of Illegal Fishing“ (Nelegalios ˛vejybos masto įvertinimas visame pasaulyje). PLoS ONE 4(2): e4570. doi:10.1371/journal.pone.0004570. teigiama, kad ji sudaro 11–26 mln. tonų per metus. Net optimistiškiausiu vertinimu tai yra 15 proc. viso jūrose sugaunamo laimikio.
Europos Sąjungai (ES) tenka ypatinga atsakomybė kovojant su NNN žvejyba, nes joje yra didžiausia pasaulyje žuvų rinka ir ji yra viena pagrindinių žuvininkystės srities veikėjų.
Naujausi NNN ir Kontrolės reglamentai (atitinkamai Tarybos reglamentai 1005/2008 ir 1224/2009) suteikia ES galingų ir novatoriškų priemonių kovai su NNN žvejyba, nes juose apibrėžtos valstybių narių ir trečiųjų šalių, kaip vėliavos, pakrantės, uosto ir rinkos valstybių, pareigos ir galimybės. Nors, žinoma, vien šiais reglamentais NNN žvejyba negali būti panaikinta. Kadangi iki šiol didžioji dalis (maždaug du trečdaliai) pasaulio vandenynų nepriklauso nacionalinei jurisdikcijai, akivaizdu, kad nepakanka vien nacionalinių pastangų ir regioninio bendradarbiavimo. Šią kovą galima laimėti tik jei pasaulio bendruomenė veiks kartu.
Dviem darbo dokumentais buvo pateikta aiškinamoji informacija apie tam tikras iniciatyvas, kurių Jungtinėse Tautose ir regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose (RFMO) ėmėsi tarptautinė bendruomenė. Pranešime pateikiami konkretūs pasiūlymai, ką ES turėtų remti ir siūlyti atitinkamame forume.
Visada aktuali skaidrumo tema
NNN žvejybai palanku tai, kad stinga informacijos, kaip dingstis nurodoma „konfidencialumas“ ir „slaptumas“. Daugelyje NNN žvejybos tyrimų vis iškyla laivų pavadinimų ir tikrųjų jų savininkų tapatybės skaidrumo klausimas. Akivaizdu, kad tai palanku nesąžiningiems operatoriams, kurie siekia likti neatpažinti. Šis neskaidrumas pasireiškia įvairiais būdais, dideliu ir mažu mastu, tuo, kad įgulos nariai slepia laivo pavadinimą, siekdami būti neatpažinti jūroje, tuo, kad tam tikrose šalyse sukuriamas priedangos bendrovių, slepiančių laivo savininko pavadinimą, tinklas, ir tuo, kad yra reikalavimų nesilaikančių vėliavos valstybių, atsisakančių vykdyti savo įsipareigojimus. Skaidrumui didinti reikia naudoti įvairaus pobūdžio priemones.
ES vadovavimas pavyzdžiu
Priimdama šį naują teisės aktą ES raštiškai apsiginklavo galingomis priemonėmis kovai su NNN žvejyba. Jei ES nori įtikinti kitas valstybes elgtis taip pat, pati ES turi būti be priekaištų. NNN sąraše ji turi išvardyti ne tik ne ES laivus ar trečiąsias šalis kaip nebendradarbiaujančias valstybes. Ji turi nevengti į sąrašą įtraukti ir ES laivus ar taikyti sankcijas valstybėms narėms, kurios neužtikrina bendros žuvininkystės politikos taisyklių laikymosi, net jei politiškai sudėtinga nurodyti savo įsipareigojimų nevykdančią valstybę narę ir ją sugėdyti. Komisija ir valstybės narės taip pat turi gauti pakankamai išteklių, kad galėtų visiškai įgyvendinti šiuos reglamentus.
2003–2006 m. Komisija skelbė valstybių narių bendros žuvininkystės politikos taisyklių taikymo veiksmų rezultatus. Siekiant skaidrumo ir „vienodų žaidimo sąlygų“ šią iniciatyvą reikėtų atnaujinti.
ES per įvairias biudžeto eilutes finansuoja kelias priežiūros programas besivystančiose šalyse. Šį finansavimą reikėtų plėsti ir koordinuoti su panašiais valstybių narių projektais. Daugumoje tarptautinių dokumentų, pvz., Uosto valstybių priemonių susitarime, JT susitarime dėl žuvų išteklių ir FAO priemonių laikymosi susitarime, numatytos besivystančių šalių finansavimo sąlygos, tad ES galėtų dirbti jomis vadovaudamasi.
ES galėtų imtis paprasto, bet svarbaus žingsnio vienašališkai pagerindama skaidrumą – viešai paskelbti ES žvejybos laivų savininkų vardus ir jų turimus leidimus.
Iniciatyvos tarptautinėse organizacijose
Dabartinės RFMO taiko labai skirtingą požiūrį į NNN žvejybą ir teisines priemones, įskaitant sankcijas, kurias jos taiko kovai su NNN žvejyba. Yra daug būdų, kuriais ES gali tiesiogiai ir netiesiogiai sumažinti NNN žvejybą:
· papildomų RFMO kūrimas arba esamų RFMO įgaliojimų išplėtimas, kad būtų apimtos šiuo metu nereglamentuojamos sritys ir rūšys;
· visų RFMO srities žvejybos vietų žvejybos laivų, įskaitant pagalbinius laivus, kurie turi teisę žvejoti, registrai ir laivų, nurodytų kaip NNN, sąrašai (juodieji sąrašai), kurie turi būti dažnai atnaujinami, plačiai skelbiami ir koordinuojami regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose;
· stipresni priemonių laikymosi komitetai, kad būtų analizuojama susitariančiųjų šalių veikla ir, kai reikia, taikomos veiksmingos sankcijos;
· atskirose RFMO platesnio masto valstybės, pakrantės, uosto ir rinkos valstybių priemonės;
· patikrinimo jūroje ir stebėjimo programos;
· perkrovimo jūrose draudimai;
· laimikio dokumentavimo schemos, pradedant nuo pagrindinių rūšių, kiekvienoje regioninėje žuvininkystės valdymo organizacijoje;
· nepriklausomos organizacijos, pvz., JT, atliekamas privalomas ir reguliarus atskirų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų veiklos vertinimas ir reikalavimas, kad būtų imtasi veiksmų pagal rekomendacijas.
Galiausiai, atsižvelgiant į pasaulinį žvejybos pobūdį, daugelį šių idėjų regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos turi įgyvendinti (arba bent koordinuoti) tarpusavyje. Dirbdama regioninėse žuvininkystės valdymo organizacijose ES kartu galėtų remti dabartines pasaulines iniciatyvas (pavyzdžiui, per FAO) ir siūlyti naujas:
· finansiškai ir politiškai remti pasaulinį žvejybos laivų registrą, kuris turėtų kuo greičiau tapti privalomas ir turėtų apimti visus didesnius kaip 10 angliškųjų tonų ar ilgesnius kaip 12 metrų laivus (įskaitant pagalbinius);
· skatinti greitai sukurti vėliavos valstybių veiklos vertinimo sistemą;
· skatinti valstybes nares ratifikuoti tarptautines teisines žuvininkystės priemones arba prisijungti prie jų (Priemonių laikymosi susitarimo, Uosto valstybės priemonių susitarimo, JT susitarimo dėl žuvų išteklių), pvz., įtraukti jas į sąrašą priemonių, kurios bus taikomos šalims, turinčioms teisę į Apibendrintą svarbesnių prioritetų sistemą
http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2008/july/tradoc_139963.pdf (šiuo metu peržiūrima);
· pasaulinė žuvų išteklių genetinės medžiagos duomenų bazė, kad būtų galima nustatyti rūšis ir išteklius, iš kurių kilę žuvų produktai;
Rinkos valstybių bendradarbiavimas
ES NNN reglamentas yra nepaprastai gera iniciatyva, bet kad ji būtų kuo veiksmingesnė, ją turi palaikyti kitos didžiosios žuvų rinkos ir galiausiai visa tarptautinė bendruomenė. Jei NNN žuvų neįsileis tik ES, joms neišvengiamai bus rasta kitų rinkų. Visų svarbiausia, kad, be kitų valstybių, JAV, Japonija ir Kinija taip pat imtųsi veiksmų NNN žuvų importui panaikinti. Komisija turėtų imtis ryžtingos diplomatinės iniciatyvos su pagrindinėmis rinkos valstybėmis ir aptarti priemones, kurių jos galėtų imtis savo rinkose, taip pat tai, kokių priemonių būtų galima imtis daugiašaliu ir pasauliniu lygmenimis.
Dar viena susijusi galimybė atsekamumui pagerinti – smarkiai išplėsti leidžiamo žuvų laimikio sertifikatų naudojimą žuvims, kuriomis prekiaujama tarptautinėse rinkose. Tokias schemas jau pritaikė dvi regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos, ir ES turėtų skatinti diegti sertifikatus kaip bendrą kovos su NNN žuvų prekyba priemonę. Galutinis tikslas turėtų būti pasaulinė laimikio sertifikavimo schema kartu nesukuriant netarifinės kliūties prekybai. Nors sunku įsivaizduoti, kokių argumentų šalys galėtų pateikti už prekybą NNN žuvimis, bet pirmą kartą pasiūlius NNN reglamentą Europos Sąjungoje buvo sulaukta garsių prieštaravimų.
NNN žvejybos organizuoto nusikalstamumo aspektai
Daugelis iš pasiūlytųjų priemonių yra standartiniai gero žuvininkystės valdymo aspektai, kurie buvo aptariami jau daugelį metų ir kurie, bent jau tam tikrose vietose, viena ar kita forma jau yra įgyvendinti. Palyginti naujas dalykas yra suvokimas, kad į NNN žvejybą yra įsitraukusios nusikalstamos grupės. Tai gali reikšti, kad įprastos nusikalstamos grupės dalyvauja žvejybos veikloje, bet daug dažniau reiškia, kad tokiai žvejybai palaikyti jos taiko tam tikrus savo metodus, pvz., prekybą žmonėmis, vergų darbo jėgą, mokesčių slėpimą, pinigų plovimą, sukčiavimą muitinėse, korupciją, prekybą vogtais daiktais ir kt.
Naujojoje JT Narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biuro ataskaitoje
UNDOC. 2011. Tarptautinis organizuotas nusikalstamumas žuvininkystės pramonėje. ˇr.:
http://www.unodc.org/documents/human-trafficking/Issue_Paper_-_TOC_in_the_Fishing_Industry.pdf analizuojama, kiek pasaulio žuvininkystės pramonė yra pažeidžiama tokiais veiksmais, ir piešiamas labai niūrus organizuotų nusikalstamų elementų ekspansijos į žvejybos veiklą ES ir visame pasaulyje vaizdas.
Šie nusikalstami elementai yra labai organizuoti, taiko modernius metodus, pvz., finansų ir mokesčių rojų, kad paslėptų tikrųjų savininkų tapatybę, ir naudoja tokių šalių laivo registraciją, kurios negali arba nenori vykdyti savo pareigų užtikrinti teisės aktų vykdymą. Tam tikromis aplinkybėmis šie elementai gali būti dideli ir sudėtingi, jie naudoja žvejybos laivų flotiles, kurios dalijasi tais pačiais tiekimo tinklais ir platinimo bei pardavimo keliais, dažnai legalizuodami neteisėtą laimikį su teisėtai sugauta žuvimi. Žvejybos laivai taip pat naudojami neteisėtam narkotikų, ginklų ir net teroristų gabenimui. Žvejybos ir nusikalstamų grupių ryšiai plečiasi ir tvirtėja.
Ataskaitoje pateiktos kelios rekomendacijos, kurios yra vertos ES paramos, ir kai kurios iš dalies sutampa su minėtomis idėjomis:
· pagerinti organizuotos nusikalstamos veiklos jūroje tyrimo gebėjimus, įskaitant daugelio įvairių susijusių teisėsaugos institucijų (muitinių, finansinių nusikaltimų, neteisėtos prekybos narkotikais ir kt.) platesnį koordinavimą;
· didinti žvejybos skaidrumą ir atsekamumą, kad būtų atskleista nusikalstama veikla ir sumažintas jos pelnas;
· tikrinti ir, pageidautina, drausti panaudotų žvejybos laivų pardavimą įmonėms, registruotoms reikalavimų nesilaikančiose vėliavos valstybėse, kurių tikrieji savininkai neatsekami;
· pagerinti žvejybos laivų veiklos ir jų bendravimo su prekybos laivais tikrinimą;
Trumpai tariant, šiomis dienomis jau nepakanka NNN žvejybą vertinti kaip atskirus žuvininkystės teisės aktų nesilaikymo atvejus. Valstybės turi pritaikyti savo teisinius ir valdymo išteklius prie šios naujos tikrovės ir kovai su NNN žvejyba, į kurią yra įsitraukusios nusikalstomos grupės, visapusiškai panaudoti priemones, jau naudojamas kovai su kitų tipų nusikalstama veikla.
JT konvencijos dėl tarptautinio organizuoto nusikalstamumo susitariančiosios šalys, o tai reiškia, kad jos yra įsipareigojusios veikti ir bendradarbiauti kovoje su NNN žvejyba, kai į ją yra įsitraukę organizuoti nusikalstami elementai.
Išvados
Žuvininkystė yra pasaulinė pramonė, tokia neišvengiamai yra ir NNN žvejybos dalis. Kaip paaiškėjo iš to, kas išdėstyta, norint kovoti su NNN žvejyba, reikalingas visuotinis bendradarbiavimas.
Pasaulio vandenynai yra bendras žmonijos paveldas, juos išsaugoti yra bendra žmonijos pareiga.
Taigi logiška, kad pasaulinio vandenyno valdysenos sistema yra būtina žuvininkystės valdymui, ypač atvirose jūrose. Dabartinis požiūris yra visiškai netinkamas.
Būtina suderėti dėl tarptautinių susitarimų, siekiant užtikrinti, kad teisė žvejoti priklausytų nuo būtinųjų kriterijų, susijusių su nuosavybės, operacijų ir laimikių skaidrumu, produktų atsekamumu ir kt. ir kad savo pareigų nevykdančios valstybės prarastų savo žvejybos teises.
Galiausiai reikia pažymėti, kad daugeliui minėtų rekomendacijų įgyvendinti reikės daug išteklių. Daugeliui besivystančių šalių būtų sunku rasti tokių išteklių, tad reikia rasti būdų teikti pagalbą. Šiais laikais tai įprasta situacija. Tačiau tokia pagalba negali būti besąlyginė – pagalbą gaunančių šalių nesėkmės atveju jos turėtų sulaukti tokių pat pasekmių kaip ir kitos šalys, pvz., eksporto draudimo.
15.6.2011
Vystymosi komiteto NUOMONĖ
pateikta Žuvininkystės komitetui
dėl kovos su neteisėta žvejyba pasauliniu mastu. ES vaidmuo
( 2010/2210(INI) )
Nuomonės referentas: Maurice Ponga
PASIŪLYMAI
Vystymosi komitetas ragina atsakingą Žuvininkystės komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. pažymi, kad žvejyba, vykdoma atsižvelgiant į tarptautiniu, regioniniu ir nacionaliniu lygmeniu priimtas priemones ir grindžiama atsakingu ir tvariu išteklių naudojimu prisideda prie ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo ir ES viduje, ir besivystančiose šalyse, o neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba turi dramatiškų ekonominių, socialinių ir aplinkosauginių padarinių, kurie ypač kenkia besivystančioms šalims, nes trukdo joms pasiekti Tūkstančio vystymosi tikslų (TVT), ypač 1, 7 ir 8 TVT;
2. pabrėžia tarpvalstybinį žvejybos pobūdį ir būtinybę, siekiant įveikti NNN žvejybą, bendradarbiauti dvišaliu ir daugiašaliu lygmenimis, kad visi taikytų kovos su NNN žvejyba priemones skaidriai, nediskriminuojamai ir teisingai, atsižvelgdami į besivystančių šalių, ypač mažų salų valstybių, finansinius, techninius ir žmogiškuosius pajėgumus;
3. atsižvelgdamas į tai palankiai vertina Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) 2009 m. lapkričio mėn. priimtą susitarimą dėl uosto valstybės priemonių, kuriomis siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, todėl ragina visą tarptautinę bendruomenę kuo greičiau ratifikuoti šį susitarimą;
4. ragina Komisiją užtikrinti savo politikos krypčių nuoseklumą, kad vystymosi politika, kurią vykdant kovojama su skurdu, kaip ir su aplinka ir prekyba susiję klausimai, būtų ES politikos, kuria siekiama įveikti NNN žvejybą, sudėtinė dalis;
5. pabrėžia tiesioginį NNN žvejybos ryšį su valstybės valdymo lygiu ir ragina, kad visos išorės pagalbos priemonės būtų lydimos tvirto pagalbą gaunančios šalies politinio ryžto uždrausti NNN žvejybą savo vandenyse ir apskritai pagerinti žuvininkystės sektoriaus valdymą;
6. ragina Komisiją susitarimuose, kuriuos ji pasirašo su besivystančiomis šalimis, kiek reikia, padidinti žuvininkystės sektoriui skiriamą finansinį paketą, kad šios šalys galėtų sutvirtinti savo institucinius, žmogiškuosius ir techninius pajėgumus kovoti su NNN žvejyba ir taip užtikrinti geresnį pasaulinių ir regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų priimtų priemonių ir Europos teisės aktų laikymąsi;
7. pabrėžia, kad reikia įtraukti pilietinę visuomenę ir suteikti atsakomybę žuvininkystės sektoriaus įmonėms, kad jos užtikrintų, kad būtų taikomi teisėti žvejybos metodai, ir bendradarbiautų su valdžios institucijomis kovojant su NNN žvejyba, atsižvelgdamos į įmonių socialinę ir aplinkosaugos atsakomybę.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
14.6.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
20
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Michael Cashman, Ricardo Cortés Lastra, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, András Gyürk, Filip Kaczmarek, Franziska Keller, Miguel Angel Martínez Martínez, Norbert Neuser, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Michèle Striffler, Alf Svensson, Eleni Theocharous, Ivo Vajgl, Iva Zanicchi
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Kriton Arsenis, Isabella Lövin, Csaba Őry
25.5.2011
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto NUOMONĖ
pateikta Žuvininkystės komitetui
dėl kovos su neteisėta žvejyba pasauliniu mastu. ES vaidmuo
( 2010/2210(INI) )
Nuomonės referentė: Anna Rosbach
PASIŪLYMAI
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas ragina atsakingą Žuvininkystės komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. pabrėžia būtinybę nedelsiant imtis visapusiškų kovos su neteisėta žvejyba priemonių ir pakartoja, kad tai yra pasaulinio masto problema;
2. pabrėžia, kad neteisėta žvejyba – tai tarptautinio organizuoto nusikalstamumo forma ir ji toliau kelia vieną iš didžiausių pavojų siekiant jūrų išteklių apsaugos ir tvaraus valdymo;
3. pabrėžia, kad ekologinis tvarumas – būtina sąlyga siekiant ilgalaikio ekonominio ir socialinio žvejybos gyvybingumo, todėl ragina numatyti išsamias, veiksmingas ir skaidrias priemones, kurias taikant būtų užkirstas kelias neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai (NNN) žvejybai, nuo jos būtų atgrasyta ir ji būtų panaikinta, įskaitant vėliavos valstybės, uosto valstybės, pakrantės valstybės priemones, su rinka susijusias priemones ir priemones, kuriomis užtikrinama, kad šalies piliečiai neremtų ir nevykdytų NNN žvejybos;
4. pabrėžia, kad svarbi yra vartotojo teisė visada žinoti, jog nupirktas produktas sužvejotas teisėtai;
5. pabrėžia, kad dėl neteisėtos žvejybos dar labiau pereikvojami žuvų ištekliai kelia rimtą grėsmę biologinei įvairovei ir jūrų aplinkos tvarumui, dėl mažėjančių žuvų išteklių taip pat kyla socialinių ir ekonominių bei galimų apsirūpinimo maistu saugumo problemų;
6. pabrėžia, kad dėl neteisėtos žvejybos itin pereikvojami žuvų ištekliai, daroma žala jūrų ekosistemoms, taip pat sudaromos nesąžiningos konkurencijos sąlygos sąžiningiems žvejams, sektoriuje prarandamos pajamos ir kyla grėsmė pakrančių bendruomenių išlikimui, ypač besivystančiose šalyse;
7. pabrėžia, kad neteisėta žvejyba – pasaulinio masto problema, kurią norint spręsti reikia bendradarbiauti tarptautiniu lygmeniu ir kuri turi būti sprendžiama ir tais atvejais, kai šią veiklą vykdo trečiųjų šalių žvejybos laivynai, ir tais atvejais, kai ją vykdo valstybių narių žvejybos laivynai; atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad reikia laiku pateiktų, išsamių ir tikslių duomenų apie žvejybos laivus, ypač tuos, kurie, kaip nustatyta, vykdo NNN žvejybą;
8. mano, kad pasitikėjimas ES kovoje su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama (NNN) žvejyba pasaulio mastu priklauso nuo to, kaip griežtai ji kovos su savo laivyno vykdoma NNN žvejyba ir per NNN žvejybą sugautos žuvies pardavimu savo rinkoje;
9. ragina skubiai taikyti priemones, kuriomis būtų užkirstas kelias vadinamųjų patogios valstybės vėliavų naudojimui – tai praktika, kuri laivams sudaro sąlygas nebaudžiamai imtis neteisėtos veiklos, dėl to daroma didelė žala jūrų aplinkai, žuvų ištekliams, pakrančių bendruomenėms, teisėtoms žvejybos įmonėms ir apsirūpinimo maistu saugumui, ypač besivystančiose šalyse, ir pabrėžia poreikį užtikrinti, kad jokie ES interesai nebūtų susiję su tokių formų piratavimu žvejybos srityje;
10. ragina Komisiją įvertinti, ar produktų importas iš valstybių, kurios neužtikrina atitikties kovos su neteisėta žvejyba priemonėms, galėtų būti sustabdytas arba uždraustas, laikantis PPO taisyklių;
11. ragina valstybes nares esamose neršto teritorijose neršto metu užtikrinti ypač stiprią apsaugą;
12. ragina valstybes nares skirti pakankamai išteklių (žmogiškųjų, finansinių, logistinių), kad būtų visapusiškai įgyvendintas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1005/2008 siekiant užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, ir ragina Komisiją imtis veiksmų dėl pažeidimo tuo atveju, kai valstybės narės nesilaiko šio reikalavimo;
13. ragina valstybes nares ir Komisiją užtikrinti kovą su neteisėta žvejyba jūrose ir vidaus vandenyse ir pabrėžia, kad būtina atlikti peržiūrą, ar kontrolės mechanizmai pakankami ir ar jie įgyvendinami;
14. pabrėžia, kad kova su neteisėta žvejyba – būtina sąlyga siekiant apsaugoti jūrų ekosistemas ir itin svarbi norint sukurti iš tikrųjų tvarią žuvininkystę;
15. ragina valstybes nares ir Komisiją įgyvendinti politiką, pagal kurią visiškai netoleruojama neteisėta žvejyba, ir šiuo tikslu užtikrinti visapusišką visų žuvininkystės produktų, kurie patenka į ES, atsekamumą, visų pirma sukuriant pasaulinę žuvų išteklių DNR duomenų bazę, kad būtų galima nustatyti žuvų kilmę ir padėti vykdyti baudžiamąjį persekiojimą, taip pat garantuoti, kad neteisėtos žvejybos laimikiai nebūtų parduodami ar importuojami į valstybes nares; be to, ragina valstybes nares ir Komisiją vesti diskusijas su kitomis didelės rinkos valstybėmis (įskaitant JAV, Japoniją ir Kiniją) siekiant nuspręsti, kaip jos galėtų uždrausti neteisėtai sugautos žuvies importą ir įgyvendinti priemones, kurios savo tikslais ir požiūriu būtų panašios į ES taisykles dėl NNN žvejybos;
16. pažymi, kad kova su neteisėta žvejyba yra iš esmės politinės valios klausimas, todėl primygtinai ragina valstybes nares ir Komisiją aktyviau kovoti su neteisėta žvejyba, užtikrinti, jog būtų laikomasi ES reglamento dėl NNN žvejybos, ir siekti, kad pasinaudojant visomis taikomomis priemonėmis tarptautiniu mastu į problemą būtų atkreiptas didesnis dėmesys ir imtasi daugiau veiksmų, visų pirma tarptautinių organizacijų, pvz., PPO ir kitų, lygmeniu, taip pat vykdant intensyvesnį bendradarbiavimą su tarptautiniais partneriais siekiant gerinti NNN žvejybos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą;
17. pabrėžia, kad svarbu didinti skaidrumą NNN žvejybos klausimu, ir primygtinai ragina valstybes nares ir Komisiją sustiprinti savo pastangas skelbiant informaciją, susijusią su NNN žvejyba, ir nustatyti sistemas, kurios padėtų dalytis informacija su kiekviena galimai susijusia valstybe ir tarptautine organizacija;
18. pabrėžia poreikį skatinti ES valstybių narių ir trečiųjų šalių bendradarbiavimą siekiant kovoti su NNN žvejyba ir užtikrinti, kad besivystančios šalys sugebėtų laikytis ES teisės aktų nuostatų;
19. ragina Komisiją nebeteikti Europos žuvininkystės fondo pagalbos tiems laivams, kurie vykdo NNN žvejybą;
20. pritaria Komisijos sprendimui pradėti taikyti taškais grindžiamą žvejybos licenciją, kaip papildomą priemonę, kuria galėtų pasinaudoti valstybės narės, siekdamos nustatyti pažeidimus kiekvienu prekybos grandinės etapu ir pradėti taikyti griežtas nuobaudas pažeidimo atveju;
21. ragina Komisiją sustiprinti partnerystę su besivystančiomis šalimis žuvininkystės srityje ir sutelkti dėmesį į jų stebėsenos ir priežiūros pajėgumus.
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
24.5.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
52
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
János Áder, Elena Oana Antonescu, Kriton Arsenis, Sophie Auconie, Pilar Ayuso, Paolo Bartolozzi, Sergio Berlato, Nessa Childers, Chris Davies, Esther de Lange, Anne Delvaux, Bas Eickhout, Edite Estrela, Jill Evans, Elisabetta Gardini, Gerben-Jan Gerbrandy, Nick Griffin, Françoise Grossetête, Jolanta Emilia Hibner, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Holger Krahmer, Jo Leinen, Corinne Lepage, Kartika Tamara Liotard, Linda McAvan, Radvilė Morkūnaitė-Mikulėnienė, Gilles Pargneaux, Andres Perello Rodriguez, Mario Pirillo, Vittorio Prodi, Anna Rosbach, Oreste Rossi, Dagmar Roth-Behrendt, Daciana Octavia Sârbu, Carl Schlyter, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Theodoros Skylakakis, Bogusław Sonik, Claudiu Ciprian Tănăsescu, Salvatore Tatarella, Åsa Westlund, Sabine Wils, Marina Yannakoudakis
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Inés Ayala Sender, Matthias Groote, Riikka Manner, Marisa Matias, Judith A. Merkies, Michail Tremopoulos, Anna Záborská
GALUTINIO BALSAVIMO KOMITETE REZULTATAI
Priėmimo data
11.10.2011
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
20
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Josefa Andrés Barea, Antonello Antinoro, Kriton Arsenis, Alain Cadec, Jorgo Chatzimarkakis, Carmen Fraga Estévez, Pat the Cope Gallagher, Carl Haglund, Ian Hudghton, Werner Kuhn, Isabella Lövin, Gabriel Mato Adrover, Guido Milana, Maria do Céu Patrão Neves, Crescenzio Rivellini, Ulrike Rodust, Struan Stevenson, Catherine Trautmann
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Ole Christensen, Chris Davies, Ioannis A. Tsoukalas
