P6_TA(2006)0386
Bendra imigracijos politika
B6-0508 , 0510 , 0518 ir 0520/2006
Europos Parlamento rezoliucija dėl bendros imigracijos politikos
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į ES sutarties 6 straipsnį ir į EB sutarties 63 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į ES sutarties 42 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į 1999 m. Tamperės programą ir į 2004 m. Hagos programą dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės,
–
atsižvelgdamas į Teisingumo ir vidaus reikalų tarybos posėdį, įvykusį 2006 m. rugsėjo 20–22 d. Tamperėje,
–
atsižvelgdamas į vykstančias diskusijas dėl finansinės struktūros, įskaitant Europos pabėgėlių fondą ir Europos grąžinimo fondą,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. balandžio 6 d. rezoliuciją dėl pabėgėlių stovyklų padėties Maltoje Priimti tekstai, P6_TA(2006)0136 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. balandžio 14 d. rezoliuciją dėl Lampedusos OL C 33 E, 2006 2 9, p. 598.
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 4 dalį,
A.
kadangi praėjus septyneriems metams po to, kai buvo priimta Tamperės programa, Europos Sąjunga neturi nuoseklios imigracijos politikos, kurios itin trūksta legalios migracijos ir grąžinimo politikos srityje,
B.
kadangi bendra Europos prieglobsčio suteikimo sistema grindžiama taisyklėmis, iš kurių nė viena susijusi valstybė narė neturėtų turėti išimčių,
C.
atsižvelgdamas į kritinę humanitarinę padėtį skirtingose prie ES pietinių išorės sienų esančiose valstybėse narėse, kai tūkstančiai migrantų žuvo Viduržemio jūroje, ir į didžiulį imigrantų antplūdį, ypač 2006 m. vasarą,
D.
kadangi 2006 m. liepos 10–11 d. Rabate įvykusioje Europos ir Afrikos ministrų konferencijoje migracijos ir vystymosi klausimais priimta deklaracija ir veiksmų planas,
E.
kadangi Hagos programos vidutinio laikotarpio persvarstymas bus baigtas iki šių metų pabaigos,
F.
kadangi nelegali imigracija gali lemti žmonių išnaudojimą ir priverstinį darbą,
G.
kadangi Komisijos žaliojoje knygoje dėl ES ekonominės migracijos valdymo strategijos ( COM(2004)0811 ) numatoma, kad, jei išliks dabartinis imigracijos srautas, nuo 2010 m. iki 2030 m. iš 25 valstybių sudarytoje ES sumažės darbingo amžiaus gyventojų ir tai lems, kad maždaug 20 milijonų sumažės dirbančių žmonių skaičius ir kad siekiant patenkinti ES darbo rinkos poreikius ir užtikrinti Europos gerovę galėtų būti vis labiau reikalingi darnesni imigracijos srautai,
1.
pabrėžia, kad padidėjusi migracija yra visam pasauliui būdingas reiškinys, turintis daug priežasčių ir padarinių, ir jai reikia darnios, visuotinės ir nuoseklios strategijos;
2.
supranta, kad dėl to, jog kaip teisinio reguliavimo priemonių nėra legalios migracijos būdų, prieglobsčio sistemos patiria vis didesnį spaudimą;
3.
pripažįsta žmogiškas dramas ir sunkumus, su kuriais susiduria daugelis valstybių narių per pastaruosius kelerius metus valdydamos labai didelius migracijos srautus; ypač pažymi, kad pastaruoju laiku atsiranda problemų dėl nerimą keliančio didelio paauglių skaičiaus tarp atvykėlių;
4.
apgailestauja dėl labai didelių humanitarinių išlaidų, įskaitant prarastas imigrantų gyvybes;
5.
tvirtai tiki, kad valstybės narės pagal Bendrijos ir tarptautinę teisę turi laikytis įsipareigojimų, susijusių su prieglobsčio prašytojais ir migrantais;
6.
mano, kad Europos Sąjungoje nedera išnaudoti žmonių skiriant dirbti prievartinius darbus ir kad todėl valstybės narės turi užtikrinti, kad tokių atvejų nepasitaikytų;
7.
primygtinai reikalauja, kad valstybės narės užtikrintų galimybę naudotis prieglobsčio procedūra ir nuosekliai bei visada taikytų Direktyvos 2003/9/EB OL L 31, 2003 2 6, p. 18.
nuostatas ir kad prašymai gauti prieglobstį būtų tvarkomi greitai ir veiksmingai;
8.
pabrėžia, kad bet kokioje visuotinėje imigracijos strategijoje negalima nepaisyti vadinamųjų motyvuojamųjų veiksnių, kurie visų pirma paskatina žmones palikti savo šalis, o tai rodo, kad reikia aiškių legalios migracijos į Europos Sąjungą galimybių ir aiškių kilmės ir tranzito šalių vystymosi ir investicijų, įskaitant ekonomines galimybes skatinančią prekybos ir žemės ūkio politiką, planų, ypač siekiant išvengti masinio protų nutekėjimo;
9.
primena, kad nuosekli Europos imigracijos politika turi būti priimta kartu su integracijos politika, kurią vykdant be kitų dalykų būtų padedama deramai integruotis į darbo rinką, suteikiama teisė į švietimą ir mokymą, prieiga prie socialinių ir sveikatos apsaugos paslaugų ir sudaromos sąlygos imigrantams dalyvauti socialiniame, kultūriniame ir politiniame gyvenime;
10.
pabrėžia, kad bet koks sprendimas sušvelninti imigracijos taisykles vienoje valstybėje narėje turi tiesioginį poveikį kitos valstybės narės padėčiai, o ta valstybė narė, vadovaudamasi lojalaus bendradarbiavimo principu, privalo pasikonsultuoti ir pranešti kitoms valstybėms narėms apie priemones, kurios gali daryti poveikį imigracijai, kaip numatyta 2006 m. liepos 6 d. Parlamento pozicijoje dėl sprendimo dėl keitimosi informacija, susijusia su valstybių narių priemonėmis prieglobsčio ir imigracijos srityse, tvarkos nustatymo P6_TA(2006)0313 .
;
11.
ragina puoselėti partnerystę su kilmės ir tranzito šalimis siekiant užtikrinti, kad jos aktyviai dalyvautų padedant valdyti migracijos srautus, sustabdyti nelegalią migraciją ir vykdyti veiksmingas informavimo apie sąlygas priimančiosiose ES šalyse, įskaitant prieglobsčio gavimo kriterijus, kampanijas;
12.
mano, kad atsakomybės ir finansinės naštos tarp valstybių narių pasidalijimas turi būti neatskiriama ES imigracijos politikos ir Europos bendros prieglobsčio suteikimo sistemos dalis;
13.
ragina, kad Europos Sąjunga vaidintų didesnį vaidmenį valdant kritines humanitarines padėtis, susijusias su migracijos srautais ir prieglobsčio prašytojais;
14.
taigi mano, kad šalims turėtų būti suteikta prieiga prie techninės pagalbos ir lėšų, numatytų 2007–2013 m. laikotarpiui pagal
ARGO
programą, iš Europos pabėgėlių fondo, Europos išorės sienų fondo, Europos integracijos fondo ir Europos grąžinimo fondo;
15.
ragina daugiau lėšų skirti vietoje dirbančioms ir svarbią būtiniausią pagalbą teikiančioms NVO;
16.
mano, kad masinę imigraciją lemia griūvanti ekonomika, gyventojų nuskurdinimas, žmogaus teisių pažeidimai, aplinkos būklės blogėjimas, didėjantis atotrūkis tarp turtingų ir neturtingų valstybių, pilietinis karas, karai dėl gamtinių išteklių kontrolės, politinis persekiojimas, politinis nestabilumas, korupcija ir diktatūra daugelyje kilmės valstybių;
17.
ragina Komisiją kuo greičiau pasiūlyti steigti nepaprastųjų padėčių fondą, iš kurio būtų finansuojamos vadinamosios ekspertų paramos grupės, teiksiančios praktinę priėmimo prie sienų pagalbą ir padėsiančios įveikti humanitarines krizes valstybėse narėse, ir į naujuosius 2007–2013 laikotarpio fondus įtraukti nepaprastųjų padėčių priemonę, kuri susidarius nepaprastajai padėčiai suteiktų galimybę skirti finansinę paramą;
18.
ragina valstybes nares sukurti prieigą prie prieglobsčio prašymo procedūros, nuosekliai ir tiksliai taikyti Direktyvos 2005/85/EB OL L 326, 2005 12 13, p. 13.
, nuostatas ir užtikrinti, kad prašymai suteikti prieglobstį būtų tvarkomi greitai ir veiksmingai;
19.
pripažįsta, kad reikia priimti nešališką ES grąžinimo direktyvą ir ragina Tarybą labiau stengtis užtikrinti šios direktyvos priėmimą; taip pat pažymi, kad praėjus septyneriems metams po Tamperėje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo ir nepaisant daugelio Parlamento prašymų, Taryba nenustatė bendrosios imigracijos politikos, o priešingai visiems su legalia imigracija susijusiems klausimams taikė vienbalsiškumo principą ir konsultavimosi procedūrą;
20.
ragina valstybes nares pagerinti bendradarbiavimą su Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie ES valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (FRONTEX) ir geriau apibrėžti jos misiją;
21.
vis dėlto mano, kad sienų kontrolė ir kovos su nelegalia imigracija veiksmai gali būti tik vienas ES politikos trečiųjų šalių atžvilgiu, kurioms, siekiant sumažinti žalingą emigracijos poveikį, turi būti taikoma aktyvi kilmės ir tranzito šalies plėtros politika, aspektas;
22.
supranta, kad nesant ES bendrosios imigracijos politikos, valstybės narės turi skirtingus požiūrius į šimtų tūkstančių nelegalių nelegaliai dirbančių ir jokios socialinės apsaugos neturinčių imigrantų problemą; tačiau mano, kad masinis nelegalių imigrantų įteisinimas nėra ilgalaikis sprendimas, nes ši priemonė nepadeda išspręsti tikrų esminių problemų;
23.
pabrėžia, kad visos kovai su nelegalia migracija ir išorės sienų kontrolei pagerinti skirtos priemonės, vykdomos net bendradarbiaujant su trečiosiomis šalimis, turi atitikti asmens garantijas ir pagrindines teises, nustatytas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje, ypač teisę į prieglobstį ir represijų netaikymą;
24.
įspėja dėl pavojų, kurių kyla dėl to, kad ES išorės sienų valdymas patikimas išorės pajėgoms ir tikisi geresnio bendradarbiavimo su kilmės ir tranzito šalimis, visų pirma grindžiamo pagrindinių teisių apsauga, ypač teisių į prieglobstį ir represijų netaikymą, ir bendrais ES ir kilmės bei tranzito šalių interesais;
25.
mano, kad Europos Sąjunga turėtų turėti daugelį sričių apimantį požiūrį; mano, kad jos imigracijos politika turėtų apimti ne tik partnerystę su trečiosiomis šalimis, išorės sienų apsaugą siekiant kovoti su prekyba žmonėmis ir nešališką grąžinimo politiką, bet ir atverti kelius legaliai imigracijai, skatinti migrantų integraciją į priimančiąją visuomenę ir suteikti galimybę vystytis visoms kilmės šalims siekiant panaikinti esmines migracijos priežastis;
26.
ragina Komisiją kuo greičiau imtis iniciatyvos siekiant, kad būtų persvarstytas Reglamentas (EB) Nr. 343/2003 OL L 50, 2003 2 25, p. 1.
, vadinamasis Dublino II reglamentas, kadangi abejonių kelia pagrindinis jo principas, būtent, kad pirmoji valstybė narė, į kurią atvyksta prieglobsčio prašytojas, yra atsakinga už prieglobsčio prašymo pareiškimo svarstymą, ir kadangi dėl šios padėties užkraunama nepakeliama našta pietinėms ir rytinėms ES šalims, ir siekiant, kad būtų numatyta teisinga atsakomybės dalijimosi su kitomis valstybėmis narėmis sistema;
27.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms bei parlamentams.
