P7_TA-PROV(2011)0272
Ukraina.
Julijos Timošenko ir kitų buvusios vyriausybės narių atvejai
B7-0370 , 0372 ir 0373/2011
2011 m. birželio 9 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Ukrainos: Julijos Timošenko ir kitų buvusios vyriausybės narių atvejai
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Ukrainos, ypač į savo 2010 m. vasario 25 d. rezoliuciją Priimti tekstai, P7_TA(2010)0444 .
,
–
atsižvelgdamas į 1998 m. kovo 1 d. įsigaliojusį Europos Sąjungos ir Ukrainos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą (PBS) ir į vykstančias derybas dėl asociacijos susitarimo, kuris turės pakeisti PBS,
–
atsižvelgdamas į ES ir Ukrainos asociacijos darbotvarkę, kuria keičiamas veiksmų planas ir kuriai 2009 m. birželio mėn. pritarė ES ir Ukrainos bendradarbiavimo taryba,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. gegužės 12 d. Komisijos komunikatą „Europos kaimynystės politikos apžvalga“ ( COM(2010)0207 ) ir į 2011 m. gegužės 25 d. Europos kaimynystės politikos įgyvendinimo pažangos ataskaitą,
–
atsižvelgdamas į Parlamento pirmininko pareiškimą dėl Julijos Timošenko sulaikymo 2011 m. gegužės 24 d.,
–
atsižvelgdamas į ES vyriausiosios įgaliotinės Catherine Ashton spaudos atstovės 2011 m. gegužės 26 d. pareiškimą dėl Julijos Timošenko atvejo,
–
atsižvelgdamas į Komisijos nario Štefano Füle po susitikimo su Julija Timošenko 2011 m. kovo 24 d. padarytą pareiškimą
–
atsižvelgdamas į Aukščiausiosios Rados 2011 m. balandžio 7 d. priimtą įstatymo projektą dėl korupcijos prevencijos ir kovos su ja, kuris įsigalios 2011 m. liepos 1 d.,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 122 straipsnio 5 dalį,
A.
kadangi ES remia stabilią ir demokratinę Ukrainą, besilaikančią socialinės rinkos ekonomikos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir mažumų apsaugos principų bei užtikrinančią pagrindines teises; kadangi Ukrainos vidaus politinis stabilumas ir dėmesio sutelkimas į vidaus reformą ir teisinės valstybės principus, įskaitant sąžiningus, nešališkus ir nepriklausomus teismo procesus, yra išankstinės tolesnės ES ir Ukrainos santykių raidos sąlygos; kadangi Rytų partnerystė apima visus šiuos principus,
B.
kadangi Ukrainoje dar nebuvo įgyvendinta išsami teismų sistemos reforma ir priemonės, kurios padėtų užtikrinti pagarbą teisinės valstybės principams vykdant nusikaltimų tyrimus ir teisminį persekiojimą, įskaitant sąžiningus, nešališkus ir nepriklausomus teismo procesus,
C.
kadangi Ukrainoje ir toliau yra plačiai paplitusi korupcija ir piktnaudžiavimas valdžia ir būtina, kad valdžios institucijos imtųsi tvirtų veiksmų, kad atsakingi asmenys būtų patraukti baudžiamojon atsakomybėn; kadangi teisminis persekiojimas ir tyrimai turi būti nešališki ir nepriklausomi ir negali būti leidžiama jais naudotis siekiant politinių tikslų,
D.
kadangi 2011 m. gegužės 24 d. Ukrainos generalinė prokuratūra atliko bylos prieš buvusią Ukrainos ministrę pirmininkę Juliją Timošenko tyrimą ir iškėlė jai kaltinimus dėl piktnaudžiavimo valdžia 2009 m. sudarant susitarimus dėl dujų su Rusijos Federacija,
E.
kadangi 2011 m. vasario 21 d. dvi baudžiamosios bylos prieš Juliją Timošenko buvo sujungti į vieną bylą, kurioje ji kaltinama pagal Kioto protokolą parduodant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo kvotas gautų lėšų grobstymu ir neteisėtu 67 milijonų UAH pasisavinimu – ši suma buvo skirta iš Ukrainos valstybės biudžeto kaip vyriausybės garantija Austrijos vyriausybei už 1 000 automobilių
Opel Combo
, kurie tariamai buvo skirti medicinos tikslams kaimo vietovėse, pirkimą ir importavimą, kai ji buvo ministrė pirmininkė,
F.
kadangi nuo to laiko, kai 2010 m. gruodžio 15 d. buvo pradėti tyrimai, Julija Timošenko buvo apklausta 44 kartus, beveik šešis mėnesius jai taikomas draudimas keliauti ir šalies viduje, ir užsienyje, Ukrainos valdžios institucijos keturis kartus jai neleido keliauti Ukrainos viduje, taip pat jai buvo neleista keliauti į Briuselį vasario ir birželio mėn., o 2011 m. gegužės 25 d. ji turėjo atvykti į teismą ir buvo tardoma keletą valandų, kol buvo paleista,
G.
kadangi 12-ai buvusių J. Timošenko vyriausybės aukšto rango pareigūnų, įskaitant buvusį vidaus reikalų ministrą Jurijų Lutsenko, vieną iš Liaudies savigynos partijos lyderių, kuris apkaltintas piktnaudžiavimu tarnyba ir lėšų grobstymu ir kuris buvo suimtas 2010 m. gruodžio 26 d. iškėlus kaltinimus dėl nebendradarbiavimo vykdant teisminį persekiojimą, ir buvusį pirmąjį teisingumo ministro pavaduotoją Jevgenijų Kornijčiuką, kuris buvo sulaikytas 2010 m. gruodžio 22 d. iškėlus kaltinimus dėl teisės pažeidimo vykdant viešųjų pirkimų procedūras teisinių paslaugų srityje, taikomas kardomasis kalinimas,
H.
kadangi 2011 m. gegužės 23 d. prasidėjus teisminiam jo bylos nagrinėjimui J. Lutsenko kardomasis kalinimas nebuvo sustabdytas, nepaisant to, kad sulaikymas kaltinant nebendradarbiavimu nagrinėjant jo bylą yra absoliučiai neproporcinga priemonė,
I.
kadangi Danijos Helsinkio žmogaus teisių komiteto preliminariame pranešime dėl. J. Lutsenko ir J. Kornijčiuko teismų minimi sunkūs Europos žmogaus teisių konvencijos pažeidimai,
J.
kadangi buvo pradėta baudžiamoji byla prieš buvusį ūkio ministrą Bogdaną Danilišiną, kuris pabėgo iš Ukrainos ir kuriam buvo suteiktas politinis prieglobstis Čekijos Respublikoje; kadangi buvusiam aplinkos ministrui Georgijui Filipčiukui ir buvusiam laikinajam gynybos ministrui Valerijui Ivaščenko taip pat pateikti baudžiamieji kaltinimai,
K.
kadangi buvęs Krymo parlamento pirmininkas Anatolijus Gritsenko (Regionų partija) buvo sulaikytas 2011 m. sausio 24 d. ir apkaltintas piktnaudžiavimu valdžia neteisėtai perleidžiant 4 800 hektarų žemės; kadangi vėliau pradėta kita baudžiamoji byla dėl su Jaltos kurorto žeme susijusio sukčiavimo,
L.
kadangi Generalinė prokuratūra taip pat pradėjo buvusio Ukrainos prezidento Leonido Kučmos nusikaltimų tyrimą dėl piktnaudžiavimo valdžia,
M.
kadangi Ukrainos konstitucijoje nustatyta kolektyvinė atsakomybė už Ukrainos vyriausybės priimamus sprendimus,
N.
kadangi ES ir toliau pabrėžia, kad būtina gerbti teisinės valstybės principus, įskaitant sąžiningus, nešališkus ir nepriklausomus teismo procesus, ir vengti pavojaus, kad nebūtų pradėta manyti, jog teisminės priemonės naudojamos selektyviai; kadangi ES mano, kad šie principai ypač svarbūs šalyje, kuri siekia įtvirtinti stipresnius sutartinius santykius, grindžiamus politine asociacija,
1.
pabrėžia, kad atliekant tyrimus ir teisminį persekiojimą bei nagrinėjant baudžiamąsias bylas svarbu užtikrinti didžiausią skaidrumą ir įspėja, kad baudžiamąja teise negali būti naudojamasi kaip priemone siekti politinių tikslų;
2.
yra susirūpinęs dėl selektyvaus Ukrainos politinės opozicijos atstovų persekiojimo atvejų padaugėjimo ir dėl taikomų priemonių neproporcingumo, ypač J. Timošenko ir buvusio vidaus reikalų ministro J. Lutsenko atvejais, ir pažymi, kad J. Lutsenko taikomas kardomasis kalinimas nuo 2010 m. gruodžio 26 d.; reiškia paramą Ukrainos žmogaus teisių komisarei Ninai Karpačiovai, kuri paprašė Ukrainos generalinį prokurorą apsvarstyti galimybę taikyti prevencines priemones, kitokias nei sulaikymas;
3.
primena Ukrainos valdžios institucijoms, kad remiantis kolektyvinės atsakomybės už vyriausybės sprendimus principu už kolegialiai priimtus sprendimus negalima persekioti atskirų vyriausybės narių;
4.
pabrėžia, kad vykstantys iškilių Ukrainos politinių lyderių tyrimai neturėtų jiems kliudyti aktyviai dalyvauti savo šalies politiniame gyvenime, susitikti su rinkėjais ir keliauti į tarptautinius susitikimus; todėl ragina Ukrainos valdžios institucijas panaikinti Julijai Timošenko ir kitiems svarbiems politiniams veikėjams taikomą draudimą keliauti šalies viduje ir užsienyje;
5.
pabrėžia, kad teisinės valstybės principų stiprinimas ir patikima kova su korupcija yra svarbūs ne tik asociacijos susitarimo sudarymui bei ES ir Ukrainos santykių stiprinimui apskritai, bet ir demokratijos Ukrainoje įtvirtinimui;
6.
ragina Komisiją padėti įgyvendinti Ukrainos teismų sistemos reformą geriau panaudojant ES gebėjimų stiprinimo programą ir apsvarstyti galimybę įsteigti Aukšto lygio ES patariamąją grupę Ukrainos klausimais, kuri padėtų šiai šaliai suderinti savo įstatymus su ES teisės aktais, taip pat ir teismų sistemos požiūriu;
7.
paveda pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, EIVT, valstybėms narėms, Ukrainos prezidentui, vyriausybei ir parlamentui bei Europos Tarybos ir ESBO parlamentinėms asamblėjoms.
