7.12.2011 B7-0685/2011 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Komisijos pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl Europos Komisijos 2012 m. darbo programos (2011/2834 (RSP))
Lothar Bisky
GUE/NGL frakcijos vardu
PE472.850v01-00 B7‑0685/2011 Europos Parlamento rezoliucija dėl Europos Komisijos 2012 m. darbo programos ( 2011/2834(RSP) )
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į 2011 m. spalio 27 d. Komisijos tarnybų darbinį dokumentą
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi jau ir taip nepaprastai aukštas skurdo lygis ES nuolat auga ir pasiekė negirdėtą 84 mln. skurde gyvenančių žmonių, įskaitant 19 mln. vaikų, lygį, ir tai atsitiko vienoje iš turtingiausių pasaulio teritorijų; kadangi tuo pat metu išaugo ir turto apimtis – ji yra didesnė nei prieš krizę;
B. kadangi, remiantis naujausiais OECD duomenimis, atotrūkis tarp turtingų ir vargšų daugelyje ES valstybių narių nuolat auga, ir tai būdinga ne tik laikotarpiui po finansų krizės,
C. kadangi tuo pačiu metu ES institucijos dar labiau riboja nacionalinius biudžetus ir stiprina Stabilumo paktą, kuris grindžiamas Prancūzijos ir Vokietijos vyriausybių pasiūlymu ir visapusiškai remiamas daugelio kitų valstybių narių vyriausybių; kadangi dėl tokios politikos didės nedarbas, labai sumažės atlyginimai, bus nustatytas ilgesnis pensinis amžius, sumažės viešosios išlaidos tokiose srityse, kaip antai švietimas ir sveikatos apsauga, ir sumažės paklausa sudarant sąlygas sukurti radikalaus liberalizavimo programą, o tai gali pagilinti dabartinę ekonomikos krizę;
D. kadangi tai, kad finansinių problemų turinčių ES valstybių narių vyriausybės ir parlamentai turi atitikti Europos institucijų ir Tarptautinio valiutos fondo (TVF) nustatytas sąlygas finansinei pagalbai gauti, labai kenkia pagrindiniams demokratijos principams;
E. kadangi priklausomybė nuo finansų rinkų nuo finansų krizės pradžios, nepaisant pražūtingų jos padarinių, padidėjo, o Komisija nepateikė jokių tikrų atsakymų;
F. kadangi iki šiol nebuvo deramai reaguota į finansų ir ekonomikos krizę lėmusias priežastis, t. y. pernelyg didelį finansų sektoriaus spekuliavimą, kuriam sudaro sąlygas ir toliau nereguliuojamos finansų rinkos;
G. kadangi gyventojai iš visų jėgų ir vis labiau priešinasi ES politikai: rengiami masiniai protestai, visuotiniai streikai ir susiduriama su kitokio pobūdžio pasipriešinimu; kadangi Ispanijos, Graikijos ir kitų Europos šalių judėjimų dalyviai reikalauja iš esmės keisti politiką;
H. kadangi strategija „ES 2020“ grindžiamos Komisijos darbo programos neoliberalistinis pobūdis ir politinė kryptis labai primena žlugusią Lisabonos strategiją: dėmesys sutelktas į netinkamus prioritetus, kaip antai konkurencingumas ir tolesnis bendrosios rinkos liberalizavimas;
1. yra pritrenktas Europos Komisijos pasitenkinimo savimi ir pasiryžimo vėl vykdyti būtent tokią politiką, kuri atvedė Europą į krizę; be to, jos programos kryptis netinkama ir yra grindžiama krizę lėmusiu neoliberalistiniu požiūriu; ragina radikaliai pakeisti politiką, kad joje būtų pirmiausia atsižvelgiama į makroekonominės paklausos didinimą, visiško užimtumo skatinimą ir socialinių teisių išsaugojimą bei plėtrą;
2. pažymi ir smerkia taupymo politikos taikymą ES gyventojams, keliantį pavojų jų demokratinėms teisėms, kaip antai teisė balsuoti referendume;
3. ragina Komisiją inicijuoti plačias viešąsias Europos diskusijas apie būdus įveikti krizę, dabartinę Europos Sąjungos padėtį ir jos ateitį, kad būtų galima diskutuoti ir nuspręsti dėl alternatyvų, kurios atitiktų Europos piliečių lūkesčius; mano, kad šios diskusijos turėtų vykti visapusiškai laikantis demokratinio proceso principų;
Finansų sektoriaus valdymas ir reglamentavimas
4. ragina skubiai įgyvendinti šias priemones:
• nustatyti labai mažą visoms finansinėms priemonėms taikomą finansinių sandorių mokesčio tarifą, kuris būtų lygus 0,1 proc. akcijoms ir obligacijoms ir 0,05 proc. visiems kitiems sandoriams, įskaitant operacijas užsienio valiuta,
• pradėti taikyti viešą ir demokratinę bankų ir finansų sektoriaus kontrolę ir sukurti valstybinį finansų sektorių, kuris teiktų reikiamus kreditus projektams, kurie padėtų kurti darbo vietas, užtikrinti viešąsias paslaugas ir būtų ekologiniu požiūriu tvarūs;
5. apgailestauja dėl to, kad Komisijai ir vėl nepavyko rasti išsamaus atsakymo, kad būtų susitelkta į tikrąsias krizės priežastis, užuot ir toliau kenkus silpniausioms visuomenės grandims, taikant joms socialinių tikslų neatitinkančias taupymo priemones;
6. ragina Komisiją nustatyti ekonomikos skatinimo programą, kuri papildytų atskirų valstybių narių skatinimo programas;
7. yra labai susirūpinęs dėl neseniai pateiktų siūlymų stebėti ir vertinti tam tikrų valstybių narių preliminarius biudžeto planus ir stiprinti jų ekonomikos ir biudžeto priežiūrą; labai kritiškai vertina jų demokratinės atskaitomybės trūkumą; mano, kad šie siūlymai pagilins socialinę ir ekonomikos krizę, taigi dar labiau destabilizuos valstybes nares ir ES;
8. griežtai atmeta pasiūlymų dėl makroekonominio disbalanso stebėsenos rezultatų suvestinės projektus; pabrėžia, kad reikia nustatyti geresnius rodiklius, atspindinčius makroekonominį disbalansą, kaip antai lygybės nebuvimą;
9. primena, kad nustačius finansinių sandorių mokestį bus pažabotas pernelyg didelis spekuliavimas, investuotojai bus tvirtai susieti su savo veiksmais ir bus suteikti ištekliai Pietų pusrutulio vystymuisi; pabrėžia, kad būtina visame pasaulyje nustatyti finansinių sandorių mokestį;
10. ragina panaikinti mokesčių rojus;
11. kritiškai vertina siūlymus dėl finansų priežiūros ir yra susirūpinęs dėl noro taikyti universalų modelį; reikalauja imtis visaapimančių priemonių, kad būtų užtikrinta, jog mokesčių mokėtojai daugiau neturėtų padengti finansų krizių ir spekuliavimo išlaidas;
12. pažymi, kad Komisija ketina parengti komunikatą dėl šešėlinės bankininkystės; manau, kad jis turėjo būti parengtas jau seniai; primygtinai ragina visų tipų finansinei veiklai nustatyti griežtus teisėkūros priežiūros mechanizmus, kad būtų sumažinta šešėlinės bankininkystės veiklos atvejų;
13. primena Komisijai, kad finansų krizė labiausiai pakenkė smulkiesiems investuotojams ir namų ūkiams ir kad visose iniciatyvose turi būti į tai atsižvelgiama;
14. griežtai atmeta reitingo agentūrų, kurios tik siekia užtikrinti didžiulį pelną spekuliaciniams bankams valstybių, ekonomikos ir žmonių nenaudai, sistemą; ragina Komisiją užtikrinti, kad privačių įmonių atliekami reitingai daugiau negalėtų trukdyti viešajam valstybės finansavimui;
Bendroji rinka
15. pabrėžia savo tvirtą nepritarimą ES privatizavimo ir liberalizavimo politikai; smerkia tai, kad dabartinis Komisijos Bendrosios rinkos akte pateiktas pasiūlymas, kuriuo siekiama padidinti konkurencingumą, ir vėl yra grindžiamas visuomenei pražūtingo liberalizavimo proceso spartinimu ir viešųjų paslaugų puolimu;
16. yra susirūpinęs, kad Komisijos augimo skatinimo kriterijai yra grindžiami tik konkurencijos taisyklėmis; tai lems „minimalų suderinimą“, kuris duos naudos tik stambioms įmonėms ir neatspindės darbuotojų, vartotojų ir MVĮ interesų;
17. pažymi, kad naujame pasiūlyme dėl Vartotojų teisių akto turėtų būti nagrinėjamas ES vartotojų nelygybės klausimas; vienas iš pagrindinių naujos vartotojų politikos klausimų turi būti prieinamumo vartotojams perspektyva, kad būtų galima sukurti socialinę Europą, kurioje socialinės gerovės paslaugos būtų finansuojamos solidariai;
Užimtumo ir socialinė politika
18. pažymi Komisijos ketinimą pateikti Specialus teisės aktų rinkinį, susijusį su darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyra; pažymi, kad ES darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros politika žlugo dar prieš prasidedant krizei, nes užimtumo augimas kilimo laikotarpiu buvo visų pirma susijęs su nepastoviomis darbo vietomis ir bedarbių teisių naikinimu; pabrėžia, kad 2011 m. metinėje augimo apžvalgoje, strategijos „Europa 2020“ integruotose gairėse ir pakte „Euro Plus“ pateikiamomis politikos linijomis siekiama dar daugiau sugriauti darbuotojų saugumą, nes rekomenduojama persvarstyti užmokesčio indeksavimą, pailginti įstatyminį pensinį amžių ir decentralizuoti kolektyvines derybas iki įmonės lygio, raginama riboti darbo užmokesčio didinimą, sumažinti vieneto darbo sąnaudas ir pašalinti „institucinės kliūtis“ lanksčiai koreguoti kainas ir darbo užmokestį atsižvelgiant į rinkos sąlygas; pažymi, kad iš tikrųjų pagal ES darbo rinkos lankstumo ir užimtumo garantijų pusiausvyros politiką lankstumas skatinamas siekiant naudos kapitalui ir didinant išnaudojimą;
19. pabrėžia, kad pagrindinė Europos užimtumo strategijos koncepcija turėtų būti „geras darbas“ ir turėtų būti skiriama daug dėmesio darbo kokybės skatinimui, socialinio saugumo didinimui, esamų darbuotojų teisių stiprinimui ir naujų teisių įtraukimui, taip pat socialinės rizikos valdymo gerinimui ir darbo bei asmeninio gyvenimo pusiausvyros užtikrinimui;
20. pažymi Komisijos ketinimą pateikti Restruktūrizavimo žaliąją knygą; ragina nustatyti teisę Europos darbo taryboms vetuoti valdymo planus, susijusius su įmonių restruktūrizavimu, jungimu, perėmimu ar darbuotojų atleidimu, kad nebūtų galima priimti galutinių sprendimų tol, kol EDT galės pasiūlyti alternatyvių sprendimų ir kol juos nuodugniai išnagrinės EDT ir valdyba;
21. siūlo stiprinti kolektyvines ir individualias darbuotojų teises įvertinant ir persvarstant direktyvas dėl kolektyvinio darbuotojų atleidimo (Nr. 75/129/EEB, iš dalies pakeista Direktyva 92/56/EEB), dėl įmonių perkėlimo (77/187/EEB) ir dėl nemokumo (80/987/EEB), siekiant sustiprinti darbuotojų teises vykstant pramonės pokyčiams; siūlo parengti direktyvą, kurioje būtų nustatyti aukšti minimalūs apsaugos standartai, susiję su neteisėtu darbuotojo atleidimu;
22. atkreipia dėmesį į Komisijos ketinimus persvarstyti Direktyvą 2001/86/EB (Europos bendrovės įstatai, darbuotojų dalyvavimas) ir Direktyvą 2003/72/EB (Europos kooperacinės bendrovės statutas, darbuotojų dalyvavimas); pabrėžia, kad nebuvo siekiama, jog teisės aktai dėl Europos bendrovės būtų priemonė konkurencijai tarp nacionalinių nuostatų dėl darbuotojų dalyvavimo ir bendro sprendimo sukurti, ir negalima leisti, kad jie taptų tokia priemone; ragina Komisiją atsiimti savo pasiūlymą dėl Europos privačiosios bendrovės statuto, kuriuo dar labiau būtų sumažintos darbuotojų dalyvavimo teisės;
23. pažymi, kad Komisija visų pirma turėtų panaikinti teisės aktų dėl Europos bendrovės spragas, kurios sudaro sąlygas pasipelnyti pasinaudojant sistemomis ES (pvz., kurti tuščias ir neveikiančias Europos bendroves, neturinčias ekonominės veiklos ir darbuotojų, lengvai perkelti registruotą būstinę – šiomis priemonėmis naudojamasi siekiant apeiti nacionalines nuostatas dėl darbuotojų dalyvavimo), ir įsteigti ES masto Europos bendrovių registrą (kuriame, be kita ko, būtų teikiama informacija apie darbuotojų dalyvavimą atitinkamoje Europos bendrovėje); mano, kad Europos bendrovių darbuotojų atstovams turėtų būti teikiama vienodo lygio apsauga ir kad Europos lygiu taip pat reikėtų užtikrinti atstovavimą specialiems moterų, jaunimo ir neįgaliųjų darbuotojų interesams;
24. atkreipia dėmesį į Komisijos ketinimą pasiūlyti rekomendaciją dėl vaikų skurdo, kurioje bus nustatyti bendri politinių priemonių principai ir pasiūlyti vaikų skurdo stebėsenos rodikliai; pažymi, kad ES ekonomikos valdytojų skatinamos taupymo priemonės ir struktūrinės reformos labai prisideda prie žmonių, gyvenančių ties skurdo riba, skaičiaus didėjimo valstybėse narėse, ir tai Komisija pažymėjo savo 2012 m. metinio augimo apžvalgoje; pažymi, kad jei ES ir valstybės narės neatsisakys šių tendencijų ir nerems kitokios fiskalinės ir ekonominės politikos, šie bendrieji kovos su vaikų skurdu principai tereikš veidmainiškas pastangas gilėjančioje krizėje, už kurią ES ir jos valstybės narės yra visapusiškai atsakingos;
25. pabrėžia, kad Europos socialinio fondo finansavimą reikia iš esmės padidinti, kad būtų galima teikti tinkamus išteklius pagal Socialinės įtraukties strategiją ir pavyzdinę kovos su skurdu ir socialine atskirtimi iniciatyvą vykdomoms priemonėms ir veiklai, kuria siekiama padėti nepalankioje padėtyje esantiems ir pažeidžiamiems asmenims, ypač moterims, įskaitant asmenis, turinčius nepastovius darbus ir dirbančius pagal nesaugias sutartis; ragina naujoje biudžeto sistemoje numatyti specialių lėšų darbo vietų kūrimui ir socialinei įtraukčiai;
Moterų teisės ir lyčių lygybė
26. palankiai vertina būsimą ES strategiją dėl kovos su prekyba žmonėmis ir ragina rimtai atsižvelgti į lyčių lygybę ir naikinti esmines prekyboms moterimis ir mergaitėmis seksualinio išnaudojimo tikslais priežastis; neatsiejamą šios strategijos dalį turi sudaryti paklausos mažinimo strategijos ir prostitucijos rinkos mažinimas ES;
27. palankiai vertina pasiūlymą dėl įstatymo galią turinčio akto, kuriuo siekiama padidinti įmonių valdybose dirbančių moterų skaičių, ir ragina pateikti pasiūlymų dėl kvotų taikymo taip pat ir ES institucijose, kad būtų užtikrinta lyčių pusiausvyra;
28. palankiai vertina konsultavimąsi su socialiniais partneriais dėl vyrų ir moterų darbo užmokesčio skirtumo ir ragina persvarstyti esamus teisės aktus, kad būtų sustiprintos nuostatos dėl moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumo naikinimo;
29. ragina Europos Komisiją parengti pasiūlymą dėl išsamios ES strategijos dėl smurto prieš moteris, įskaitant teisės aktus dėl minimalių kovos su smurtu prieš moteris standartų; reikėtų ne atskiro veiksmų plano, pvz., susijusio su kova su moterų lytinių organų žalojimu, smurtu šeimoje ar seksualiniu smurtu, o veiksmingos lyčių lygybės perspektyva grindžiamos visaapimančios strategijos, kurioje būtų apibrėžta kova visų skirtingų formų smurtu prieš moteris;
30. mano, kad žvelgiant iš lyčių perspektyvos ES migracijos ir prieglobsčio politika turi didelių trūkumų, ir pabrėžia, kad reikia stiprinti Šeimos susijungimo direktyvoje nustatytų teisių įgyvendinimą ir kad visoje ES reikia sustiprinti teisę prašyti prieglobsčio dėl persekiojimo lyties pagrindu;
Sanglaudos politika
31. nepritaria Komisijos požiūriui, pagal kurį sanglaudos politika nuleidžiama iki strategijos „Europa 2020“ lygio;
32. mano, kad dabartinių sanglaudos politikai skiriamų ES finansavimo ir ES finansinių išteklių nepakanka norint reaguoti į tikros konvergencijos poreikius, mažinti regioninius skirtumus, didelį nedarbą, pajamų nelygybę ir skurdą Europos Sąjungoje; pažymi, kad reikia sustiprinti ES biudžetą sanglaudos politikos srityje; pabrėžia, jog svarbu, kad atskiros valstybės narės ir toliau liktų atsakingos už teritorinį valdymą ir planavimą;
33. pabrėžia poreikį, kad sanglaudos politika taptų nepriklausoma politika, kurią vykdant būtų skatinama ekonominė ir socialinė sanglauda, kurios pagrindinis tikslas būtų mažinti regioninius skirtumus, skatinti tikrą konvergenciją, augimą ir užimtumą, tvarų (ekonominį, socialinį, aplinkos ir teritorinį) skurdesnių regionų vystymąsi bei jų atsilikimo naikinimą;
34. rekomenduoja, kad ES sanglaudos politika būtų tinkamai pritaikyta atokiausiems regionams, kaip reikalaujama SESV 349 straipsnio 2 dalyje, taikant konkrečias priemones; ragina Komisiją pasiūlyti nuolatinių ir tinkamai finansuojamų priemonių, kurias būtų galima pritaikyti prie kiekvieno atokiausio regiono poreikių ir kuriomis jiems būtų padedama įveikti nuolatinius sunkumus, su kuriais jie susiduria;
Pramonės ir energetikos politika
35. nepritaria energetikos rinkų liberalizavimui, nes jis lėmė vien didėjantį didelių energetikos įmonių pelną; ragina Komisiją kovoti su energijos nepritekliumi ir gerbti piliečių teisę į saugius ir tvarius energijos išteklius prieinamomis kainomis;
36. ragina surengti tikras viešąsias diskusijas ir apsvarstyti, kokie bus gyventojų ir pramonės energijos poreikiai ateityje, atsižvelgiant į tai, kad pasaulio gyventojų skaičius pakils iki 7 milijardų;
37. primena, kad būtina pasimokyti iš Fukušimos atvejo, ir reikalauja, kad, kaip pirmoji priemonė, nacionaliniu ir tarptautiniu mastu saugumo garantijų klausimas būtų ryžtingai paskelbtas visišku prioritetu; šias garantijas bus galima užtikrinti tik tuo atveju, jei tokiems ištekliams nebus taikomos finansinio pelno diktuojamos sąlygos – jas gali užtikrinti tik valstybės nuosavybė;
38. primena, kad reikia plėtoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius, kad jie užimtų iškastinio kuro vietą; tam reikalingas finansavimas, ypač mokslinių tyrimų, kuriais siekiama plėtoti tokias energetikos alternatyvas, srityje;
Transportas
39. atmeta bet kokį transporto sektoriaus privatizavimą ir liberalizavimą; yra ypač susirūpinęs Komisijos planų geležinkelio ir oro transporto sektoriuose;
40. yra susirūpinęs dėl Oro uostų teisės aktų paketo, kuriuo siekiama padidinti konkurenciją; mano, kad praktika parodė, jog privatizacija ir konkurencija nepagerina saugos ir saugumo ir nesustiprina keleivių teisių, bet, atvirkščiai – mažina saugumą ir blogina šiame sektoriuje dirbančių žmonių socialinių teisių padėtį;
41. atmeta bendrą Europos geležinkelių erdvę, kuria, prisidengus vidaus rinkos kūrimu, siekiama atverti viešąjį transportą konkurencijai, skatinti privatizavimą ir geležinkelio sektoriuje atsieti vieną nuo kitos kompetencijos sritis, o tai praktiškai lemtų darbo vietų ir atitinkamų geležinkelių saugos žinių fragmentaciją;
Klimato kaita
42. dar kartą tvirtina, kad tvarios ekonomikos kūrimas yra pagrindinė dabartinės krizės įveikimo sprendimo sudėtinė dalis; taigi ragina, kad aplinką tausojanti inovacija taptų pramonės pertvarkymo pagrindu siekiant tvaraus augimo, skatinant aplinkai tinkančias technologijas, mažinant energetinę priklausomybę ir užtikrinant užimtumą ir socialinę bei ekonominę sanglaudą tiek išsivysčiusiose, tiek besivystančiose šalyse;
43. ragina Komisiją ne tik patvirtinti plataus užmojo klimato kaitos švelninimo tikslus, bet ir pateikti projektus, pagal kuriuos ES ir išsivysčiusios šalys padės besivystančioms šalims vystyti tvarias ir efektyvias technologijas teikdamos tinkamą finansinę, techninę, technologinių pajėgumų plėtojimo paramą neverčiant jų pirkti brangius patentus;
44. ragina Komisiją pateikti teisėkūros pasiūlymų, kuriais būtų siekiama spręsti kitų aviacijos sektoriuje išmetamų teršalų (ne CO 2 ) problemą, visų pirma azoto oksido kiekio, vandens garų bei sulfatų ir suodžių dalelių poveikio aplinkai klausimą;
45. prašo Komisijos pateikti pasiūlymų, kurie padėtų įgyvendinti Parlamento poziciją, kurioje sakoma, kad neatsižvelgiant į tarptautinių derybų rezultatus pati ES suinteresuota siekti didesnio kaip 20 proc. išmetamų dujų sumažinimo tikslo, nes tai padėtų sukurti ekologiškas darbo vietas ir kartu paskatintų augimą ir pagerintų saugumą;
Aplinkos apsaugos politika
46. ragina Komisiją pateikti pasiūlymą dėl direktyvos dėl asbesto pašalinimo, įskaitant kontroliuojamą asbesto pluoštų šalinimą ir įrangos, kurioje yra asbesto pluoštų, nukenksminimą arba šalinimą, kad būtų galima juos visiškai pašalinti; todėl primena savo 2009 m. gegužės 7 d. rezoliuciją dėl REACH ir ypač jos 8 dalį;
47. reiškia savo susirūpinimą dėl to, kad Atmosferos teršalų išmetimo nacionalinių ribų direktyvos (2001/81/EC) persvarstymas, kuris pirmą kartą numatytas 2007 m. Komisijos teisėkūros ir darbo programoje kaip prioritetinė iniciatyva, vis dar neįtrauktas į 2012 m. Komisijos planus;
48. prašo Komisijos į savo darbo 2012 m. programą įtraukti pasiūlymą dėl direktyvos dėl patalpų oro kokybės, taip pat pasiūlymą persvarstyti Aplinkos triukšmo direktyvą, įtraukiant priemones konkrečių šaltinių problemoms spręsti;
49. išreiškia susirūpinimą dėl to, kad pasiūlymas persvarstyti Tarybos direktyvą 98/83/EB dėl žmonėms vartoti skirto vandens kokybės, kuris iš pradžių buvo numatytas Komisijos 2011 m. darbo programoje, šiuo metu išbrauktas iš teisės aktų leidybos veiklos sąrašo;
Maisto sauga
50. ragina Komisiją pateikti teisės akto pasiūlymą, kuriuo būtų uždrausta pateikti į rinką maisto produktus, pagamintus iš klonuotų gyvūnų ir jų jauniklių, ir prašo Komisiją pateikti naują teisės akto pasiūlymą dėl naujų maisto produktų, atsižvelgiant į EP pozicijas, pateiktas per ankstesnes teisės aktų leidimo procedūras;
BŽŪP reforma
51. primena, kad vykdant žemės ūkio politiką privaloma užtikrinti, jog būtų gaminama pakankamai maisto produktų ir jų kokybė būtų pakankamai gera, dalyvauti kovoje su badu pasaulyje, sudaryti galimybes mažiems ir vidutiniams ūkininkams užsidirbti pakankamai pajamų, kurti darbo vietas, panaudoti žemę, prisidėti prie ekologinės pusiausvyros gerinimo ir siekti keisti vartotojų įpročius, kad būtų išvengta pernelyg didelio maisto eikvojimo;
52. nepritaria Europos Komisijos pasiūlytai BŽŪP reformai ir tvirtina, kad vykdant žemės ūkio politiką turėtų būti teikiama parama ir vadovaujamasi teisės į apsirūpinimo maistu savarankiškumą ir saugumą principu, o pagrindinės jos kryptys turėtų būti šios:
• saugaus, tinkamo ir kokybiško maisto gamyba pagal kiekvienos šalies ypatumus ir laikantis aplinkos apsaugos reikalavimų; visoms valstybėms narėms turėtų būti užtikrintos lanksčios galimybės plėtoti valstybės narės poreikius atitinkančią žemės ūkio politiką;
• norint stabdyti kaimo vietovių nykimą, daugelio vietovių dykumėjimą ir gamybos nutraukimą ir pakeisti šias tendencijas turi būti pripažinta mažų ir vidutinių gamintojų ir šeimos ūkininkų svarba ir jiems teikiama pirmenybė;
• turėtų būti siekiama rinkos reguliavimo priemonėmis spręsti dėl gamybos ir vartojimo svyravimų kylančią gamybos sektorių nestabilumo problemą, užtikrinti teisingas produktų kainas ir išspręsti didžiųjų prekybininkų dominuojančios padėties maisto tiekimo grandinėje problemą bei užtikrinti skaidrumą visoje maisto tiekimo grandinėje;
• turėtų būti diegiamos taisomosios priemonės skirtumams, kurie atsiranda skirstant pagalbą ūkininkams, pasėliams ir šalims, išlyginti, o pagalbos gamybai schema turėtų būti visiškai diferencijuota pagal nacionalinį, regioninį ir sektoriaus lygį;
• reikia konkrečių priemonių supaprastinimui pasiekti;
• pabrėžia, kad reikia pakankamai lėšų, kurias naudojant būtų galima įgyvendinti šiuos tikslus ir spręsti problemas ateityje;
53. tuo pat metu žemės ūkyje turėtų būti naudojama mažiau energijos mažesnėje teritorijoje ir sudaromos galimybės naudoti ekologiškesnes ir tvaresnes technologijas siekiant saugoti aplinką ir mažinti išmetamą CO 2 kiekį, atsisakyti GMO ir, naudojant bet kokias naujas technologijas, būtinai laikytis atsargumo principo, be to, turi būti sudaryta galimybė susipažinti su visų naujų žemės technologijų srityje atliktų tyrimų rezultatais ir metodologija;
Smulkusis žemės ūkis
54. ragina viešąją pagalbą skirstyti pagal naują sistemą, atsižvelgiant į užimtumo kriterijus, žemės panaudojimą, sėjomainą ir kultūrų diversifikavimą, taip pat aplinkos saugojimą. Teikiant viešąją pagalbą reikia atsižvelgti į darbuotojus ir gamybą, o ne tik į žemės plotą;
Rentabilios kainos
55. skubiai ragina Komisiją užtikrinti ūkiams rentabilių kainų už tam tikrą žemės ūkio produkcijos kiekį politiką ir, jei tai nepavyks, sustiprinti daugiapakopį apsaugos tinklą, įskaitant krizės atveju taikomą apsaugos mechanizmą, siekiant sumažinti pardavimo kainų svyravimus, kuriuos sukelia finansinės spekuliacijos žemės ūkio prekėmis;
Rinkos produkcijos reguliavimas
56. primena, kad reikia toliau taikyti rinkų reguliavimo priemones, pvz., gamybos kvotų pieno ir cukraus sektoriuose sistemą;
Baltymų be GMO planas
57. ragina Komisiją pradėti vykdyti svarbų vadinamąjį baltymų planą siekiant sudaryti galimybes Europos Sąjungai pačiai apsirūpinti maistu ir išvengti tebesitęsiančios grūdų krizės;
Žuvininkystės politika
58. primena, kad naująja bendra žuvininkystės politika turėtų būti skatinama modernizacija ir tvarus žuvininkystės sektoriaus vystymasis, užtikrinamas jos socialinis ir ekonominis gyvybingumas, išteklių tvarumas, išsaugomos ir kuriamos darbo vietos ir gerinamos žuvininkystės sektoriaus darbuotojų gyvenimo sąlygos;
59. nepritaria bet kokios formos žuvininkystės išteklių privatizacijai, įskaitant individualiai perkeliamų žvejybos kvotų ar nuolaidų sistemos sukūrimą, dėl kurios valstybėse narėse būtų sukurtos kvotų rinkos;
60. primygtinai ragina imtis priemonių, kuriomis būtų gerinamos pirminio žuvų pardavimo kainos ir didinamos žuvininkystės sektoriaus darbuotojų pajamos, nustatyti subsidijų ar kompensavimo priemones, skirtas žuvininkystės sektoriaus darbuotojams, patyrusiems gaivinimo planų, daugiamečio valdymo ir ekosistemų apsaugos priemonių ekonomines ir socialines pasekmes;
61. dar kartą patvirtina, kad bendrojoje žuvininkystės politikoje (BŽP) turi būti pripažinti specifiniai smulkiųjų ir pakrančių žvejybos įmonių ypatumai ir išnagrinėta, kokiu mastu esamos priemonės atitinka sektoriaus poreikius, bei jas atitinkamai pakoreguoti;
62. ragina imtis priemonių užtikrinti nacionalinį suverenitetą, susijusį su valstybių narių išskirtinėmis ekonominėmis zonomis ir jų žuvininkystės ištekliais, kuriomis remiantis būtų galima taikyti artumo valdymą; mano, kad 12 mylių turi likti išskirtinės nacionalinių kiekvienos valstybės narės laivynų prieigos zona ir siūlo apsvarstyti galimybę ją išplėsti įtraukiant gretimus plotus, atitinkančius kontinentinį šelfą;
Vystymasis
63. primena, kad reikalingas nuoseklus vystomasis bendradarbiavimas (reikalavimas, kad visose ES politikos srityse, kurios turi poveikio besivystančioms šalims, būtų atsižvelgiama į vystymosi tikslus) Europos Sąjungos žemės ūkio politikos, tarptautinės prekybos ir energetikos politikos srityse;
64. apgailestauja, kad Komisija į savo 2012 m. programą neįtraukė iniciatyvos dėl novatoriško paramos vystymuisi finansavimo, kad būtų laikomasi įsipareigojimų pagal Tūkstančio vystymosi tikslus; apgailestauja dėl to, kad trūksta teisėkūros pasiūlymų dėl mokesčių rojaus, dėl kovos su nelegaliais kapitalo srautais ir dėl piktnaudžiavimo sandorių kaina;
65. džiaugiasi tuo, kad ES valstybės padės skatinti saugumą Afrikoje, primena, kad to siekdama ES turėtų plėtoti politiką, skatinančią Afrikos apsisprendimą socialinio ir ekonominio vystymosi srityje, bado panaikinimą, kovą su skurdu ir gamtos išteklių apsaugą taikant teisiškai privalomas priemones, kad kasybos veikla būtų skaidri, primena pagrįstą besivystančių šalių vyriausybių ir parlamentų teisę, siekiant savo šalių interesų, nuspręsti taikyti eksporto apribojimus ir ypač kovoti su skurdu, nes tai turėtų būti svarbiausias prioritetas;
66. primena, kad reikia nuosekliai ir koordinuotai įgyvendinti teisę į maistą, kaip svarbiausią principą, kad būtų veiksmingiau šalinamos esminės bado ir apsirūpinimo maistu nesaugumo priežastys; kartu primena, kad Europos Sąjungoje reikia pripažinti apsirūpinimo maistu savarankiškumo koncepciją, kuri apibrėžiama kaip šalies ar regiono gebėjimas demokratiškai įgyvendinti žemės ūkio ir maisto politikos kryptis, prioritetus ir strategijas; Jungtinės Tautos taip pat turėtų pripažinti, kad teisė į energiją ir teisė į švarų geriamą vandenį yra pagrindinės teisės;
Tarptautinė prekyba
67. nepritaria dabartinei ES prekybos politikai, kuri iš esmės paremta agresyviu patekimo į rinką požiūriu, ir daugelio dvišalių LPS sudarymui rimtai neapsvarstant jų daromo neigiamo poveikio; pabrėžia, kad pagrindiniai ES tarptautinės prekybos politikos tikslai turėtų būti prisidėti prie tvaraus socialinio, ekologinio ir ekonominio vystymosi visų piliečių labui, ragina Komisiją iš ES prekybos susitarimų išbraukti visas nuostatas dėl prekybos finansinėmis paslaugomis ir išvestinėmis finansinėmis priemonėmis liberalizavimo; reikalauja 2012 m. pradėti taikyti Europos finansinių sandorių mokestį;
68. pabrėžia, kad privalomos dalys dėl tvarumo svarbios norint panaikinti socialinio ir aplinkosauginio dempingo praktikas ir pritaria Europos Komisijos pastangoms įtraukti tokias dalis į visus prekybos susitarimus, dėl kurių derimasi šiuo metu; skatina Komisiją viršyti minimalius reikalavimus laikytis tik pagrindinių TDO standartų; ragina sustabdyti prekybos susitarimus ir derybas su šalimis, kurios pažeidžia demokratijos, aplinkos, žmogaus ir darbo teises; primygtinai ragina, kad Parlamentas ir pilietinė visuomenė būtų labiau įtraukiami į vykstančias derybas ir nustatant derybų įgaliojimus dėl investavimo susitarimų su Kinija, MERCOSUR šalimis ir Rusija; ragina Komisiją parengti teisėkūros pasiūlymą dėl užsienyje veikiančių Europos investuotojų prievolių ir atskaitomybės;
69. nurodo, kad ES tikslai biodegalų srityje daro labai didelę įtaką maisto kainoms pasaulyje ir ragina nedelsiant sustabdyti šią strategiją; ragina Komisiją parengti pasiūlymą siekiant užkirsti kelią spekuliacijoms maistu ir neleisti Europos bendrovėms pasisavinti žemę besivystančiose šalyse;
70. ragina Komisiją 2012 m. parengti persvarstytą žaliavų strategiją, įtraukiant Parlamento pasiūlymus, ypač dėl perdirbimo, sukuriant aukščiausius aplinkos standartus atitinkančią išteklių perdirbimo pramonę ir užtikrinant teisę į mitybos saugą ir apsirūpinimo maistu savarankiškumą; atsižvelgdamas į tai, pripažįsta, kad siekdamos su savo vystymusi ir mitybos saugumu susijusių tikslų šalys turi teisę apriboti prieigą prie turimų žaliavų; ragina Komisiją į ES bendrąją lengvatų sistemą ir prekybos susitarimus neįtraukti jokių laikino sustabdymo nuostatų paramą gaunančioms šalims;
71. pažymi, kad Komisija atsižvelgė į Parlamento raginimą parengti teisės aktą dėl kelio užkirtimo medžiagų, naudojamų mirties bausmei vykdyti, kankinimui ar nežmoniškam elgesiui, eksportui ir ragina Komisiją skubiai pateikti tokį pasiūlymą; ragina Komisiją parengti teisėkūros pasiūlymą dėl užsienyje veikiančių Europos investuotojų prievolių ir atskaitomybės, ypač dėl kyšininkavimo ir pagarbos žmogaus, socialinėms ir kultūrinėms teisėms ir aplinkos apsaugos standartų;
72. ragina Komisiją atsiimti savo pasiūlymą iš dalies keisti Patekimo į rinką reglamentą 1528/2007 siekiant priversti AKR šalis baigti rengti ekonominės partnerystės susitarimus su ES; reikalauja iš naujo įvertinti EPS procesą;
Piliečių laisvės
73. teigiamai vertina naujus teisės aktų pasiūlymus, kuriais siekiama skatinti mobilumą ir judėjimo laisvę Viduržemio jūros regione; tačiau apgailestauja, kad tokių iniciatyvų apimtis ribota, ir skatina imtis naujų drąsesnių veiksmų, kuriais būtų paskatinta judėjimo laisvė ir būtų padedama Viduržemio jūros regionui įsitvirtinti kaip taikos, tarpkultūrinio dialogo ir demokratijos zonai;
74. primena, kad visiškai nepritaria tam, kad vyriausybės ir agentūros teisėsaugos tikslais masiškai rinktų asmens duomenis ir pabrėžia, kad yra tvirtai įsitikinęs, jog bet kokia į Terorizmo finansavimo sekimo programą panaši europinė programa gali būti naudojama tik pagal griežtai apibrėžtus būtinumo, proporcingumo, tikslų apribojimo, skaidrumo, duomenų mažinimo ir duomenų saugojimo principus;
75. primena savo susirūpinimą dėl vadinamosios būtinybės saugoti duomenis tokiu plačiu mastu atsižvelgiant į teises į privatumą ir duomenų apsaugą. Atkreipia dėmesį į Vokietijos Konstitucinio Teismo 2010 m. kovo 2 d. sprendimą, kuriuo panaikinami Vokietijos duomenų saugojimo direktyvos įgyvendinamieji teisės aktai, pagal kuriuos reikalaujama telekomunikacijos duomenis saugoti nuo 6 mėnesių iki 2 metų;
Švietimas ir kultūra
76. mano, kad reikia vystyti į programą „Erasmus“ panašias programas; taigi ragina padidinti šiai programai skiriamą finansavimą, kad joje galėtų dalyvauti daugiau studentų, taip pat prašo padidinti stipendijas, kad studentai galėtų prasmingai dalyvauti tokiose programose;
77. mano, kad siekiant veiksmingai kovoti su jaunimo nedarbu nepakanka dėmesį skirti vien tik jaunimo judumui; todėl siūlo Komisijai pateikti pasiūlymą dėl Europos jaunimo garantijų, kiekvienam ES jaunuoliui užtikrinančių teisę, netekus darbo, iškart gauti tinkamo ir pakankamai gerai apmokamo bei jo kvalifikaciją ir įgūdžius atitinkančio darbo, praktikos, papildomų mokymų arba veiklos derinant darbą ir mokymąsi, pasiūlymą;
78. pažymi ir smerkia tai, kad esama Europos Sąjungos politika kelia pavojų pasiekimams kultūrinės įvairovės srityje, nes vykdoma politika tarnauja tik su rinka susijusiems kelių didelių bendrovių interesams;
79. pabrėžia, kad kol nėra visapusiškai gerbiamos socialinės ir kultūrinės teisės ir asmenų laisvė apsispręsti, ir kol Europos Sąjungoje skatinama darbuotojų ir tautų tarpusavio konkurencija, tarpkultūrinis dialogas negali būti;
80. apgailestauja dėl to, kad Komisijos programoje nesprendžiami klausimai dėl kultūrų skatinimo ir išsaugojimo ES, ir mano, jog tai pagrindinis Sąjungos sanglaudos veiksnys ir jog turi būti užtikrinama galimybė daugeliui žmonių susipažinti su menu ir kultūra ir kartu saugomos menininkų teisės, įskaitant autorių teises;
81. pabrėžia, kad taip pat svarbu skatinti Europos menininkų judumą ir užtikrinti jų statusą, kad jie turėtų geras sąlygas darbui, ir užtikrinti jiems galimybę naudotis savo teisėmis ir socialine apsauga;
Biudžetas
82. apgailestauja, kad Komisijos pasiūlyme neteikiama pirmenybė socialinei ir teritorinei sanglaudai, siekiant tinkamai spręsti dabartinės socialinės, ekonominės ir finansinės krizės sukeltas problemas, ir kad jame nėra veiksmingų sprendimų, susijusių su sunkia padėtimi, į kurią yra patekusios kai kurios valstybės narės; atsižvelgdamas į tai, primygtinai ragina didinti įvairių ES programų ir veiksmų, kuriais siekiama įveikti krizės padarinius ir skatinti užimtumą ir augimą, sąveiką plėtojant veiksmingo išteklių panaudojimo technologijas;
83. apgailestauja dėl to, kad trūksta užmojo finansuojant didelių transporto tinklų ir tarpusavio jungčių projektų darbus, kurių reikia norint užtikrinti judumą ES;
84. pakartoja manantis, kad viešųjų investicijų sumažėjimas, pagrindinių viešųjų paslaugų dezintegracija yra griežtos ES ir valstybių narių taupymo politikos pasekmės; primygtinai ragina pakeisti šią tendenciją ir yra tvirtai įsitikinęs, kad turi būti užtikrinamos didesnės investicijos ES ir nacionaliniu lygiu;
85. labai apgailestauja dėl to, kad Komisija leidžia suprasti, jog užkerta kelią pabėgėliams, nes labai didina Išorės sienų fondo ir Europos grąžinimo fondo asignavimus; pakartoja, kad ES privalo didinti paramą ir priimti poziciją, palankią Viduržemio jūros pietinių regionų žmonių judumui, ypač atsižvelgiant į gyventojų sukilimus, revoliucijos ir modernumo viltis arabų pasaulyje, ir visų pirma itin padidinti paramą Pabėgėlių integracijos fondui ir Bendradarbiavimo ir vystymosi fondui;
86. primena, kad ES reikalingas stiprus parlamentinis aspektas, kuris gali pagerinti ES biudžeto procedūros demokratinį pobūdį ir skaidrumą, ir pabrėžia, kad ateityje Europos Parlamentas turi būti įtrauktas į DFP procedūros derybas tiek dėl išlaidų, tiek vykdant plačias diskusijas dėl išteklių sistemos peržiūros;
87. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai bei valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.
