7.3.2012 B7-0138/2012 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Komisijos pirmininko pavaduotojos ir Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl padėties Nigerijoje ( 2012/2550(RSP) )
Mario Mauro
,
Alojz Peterle
,
Filip Kaczmarek
,
Michèle Striffler
,
Bogusław Sonik
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
,
Gay Mitchell
,
Cristian Dan Preda
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Santiago Fisas Ayxela
,
Ria Oomen-Ruijten
PPE frakcijos vardu
PE483.189v01-00 B7‑0138/2012 Europos Parlamento rezoliucija dėl padėties Nigerijoje ( 2012/2550(RSP) )
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į 1995 m. gruodžio 4 d. Bendrąją poziciją 95/544/BUSP dėl Nigerijos, kurią Taryba nustatė remdamasi ES sutarties J.2 straipsniu (OJ L 309, 1995 12 21, p. 1),
– atsižvelgdamas į 1997 m. lapkričio 28 d. Tarybos sprendimus pratęsti minėtosios bendrosios pozicijos galiojimo laiką (OL L 338, 1997 12 9, p. 8), susijusį su jos įgyvendinimu (OL L 338, 1997 12 9, p. 7),
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Nigerijos,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl žmogaus teisių pažeidimų Nigerijoje,
– atsižvelgdamas į 1966 m. Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, kurį Nigerija ratifikavo 1993 m. spalio 29 d.,
– atsižvelgdamas į 1981 m. Afrikos žmogaus ir tautų teisių chartiją, kurią Nigerija ratifikavo 1983 m. birželio 22 d.,
– atsižvelgdamas į Nigerijos Federacinės Respublikos Konstituciją ir ypač jos nuostatas dėl religijos laisvės apsaugos, išdėstytas IV skyriuje „Teisė į minties, sąžinės ir religijos laisvę“,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. nuliūdęs dėl riaušių dėl kuro, įvykusių po to, kai sausio 1 d. vykdant dideles ekonomines reformas, kuriomis teoriškai siekta sugriežtinti biudžetinę drausmę daugiausiai naftos Afrikoje pagaminančioje valstybėje, buvo nutrauktos subsidijos kurui ir dėl to, kad per minėtąsias riaušes žuvo žmonių; kadangi naftos subsidijos nutrauktos, kaip pranešama, iš esmės dėl neveiksmingo vyriausybės darbo ir korupcijos;
B. kadangi ši itin nepopuliari priemonė rodo didelę atskirtį tarp vyriausybės bei nedidelio skaičiaus elito atstovų ir paprastų žmonių gatvėse, kurie per dieną pragyvenimui turi mažiau kaip 2 JAV dolerius;
C. sukrėstas keliuose Nigerijos regionuose neseniai įvykusių smurto proveržių, įskaitant niekingus išpuolius prieš religinius simbolius ir bažnyčias žudant ir žalojant krikščionis Kalėdų laikotarpiu ir pasibaisėtiną žmonių žūtį;
D. kadangi vyriausybė vis dar nesugeba kontroliuoti padėties;
E. pasibaisėjęs dėl ginkluotųjų antpuolių ir antpuolių bombomis, kuriuos vykdo islamistų sekta Boko Haram , naujausios bangos, dėl kurios sausio 20 d. Kane žuvo mažiausiai 185 žmonės ir per kurią buvo itin taikytasi į policijos skyrius; kadangi grupuotė Boko Haram per naktį mieste išdalintose proklamacijose Kano gyventojus įspėjo, kad jos išpuoliai prieš saugumo pajėgas tęsis ir kad ši grupuotė atkakliai kovos siekdama įsteigti islamo religija pagrįstą santvarką;
F. kadangi grupuotė Boko Haram taikėsi į krikščionis, ypač Kalėdų dieną, kai per sprogdinimus žuvo dešimtys krikščionių (per pražūtingiausius sprogdinimus prie katalikų bažnyčios netoli sostinės Abudžos jų žuvo 44), ir pažadėjo vykdyti religinį karą prieš krikščionis ir išstumti juos iš šalies šiaurės, kurioje dauguma gyventojų yra musulmonai;
G. kadangi sausio 3 d. Boko Haram paskelbė ultimatumą ir Nigerijos šiaurėje esantiems krikščionims davė tris dienas išvykti; kadangi mažiausiai 8 krikščionių, kurie sausio 5 d. dalyvavo pamaldose Gembėje, nužudymas ir 20 krikščionių nužudymas sausio 6 d. Mubyje rodo, kad didėja įtampa po mirtinų bažnyčių sprogdinimų Kalėdų dieną, po kurių netrukus pietų Nigerijoje buvo sprogdinama islamo mokykla;
H. sukrėstas vasario 26 d. įvykdyto savižudžio paskutiniojo išpuolio, kai Nigerijos centre esančio neramaus Džoso miesto katalikų bažnyčioje vykstant rytinėms pamaldoms automobilyje buvo susprogdinta bomba ir žuvo mažiausiai trys žmonės ir mažiausiai 38 buvo sužeisti, ir tai įžiebė krikščionių jaunimo atsakomuosius veiksmus, apie kuriuos pranešama, jog žiauriai nužudyti mažiausiai du musulmonai ir sudegintos musulmonams priklausančios parduotuvės; kadangi už šį paskutinįjį išpuolį atsakomybę taip pat prisiėmė Boko Haram ;
I. kadangi islamistai, kurių grupuotės pavadinimas reiškia „Vakarų mokymas yra nuodėmė“, kaltinami nužudę daugiau kaip 900 žmonių per apytikriai 160 išpuolių, įvykdytų nuo 2009 m. liepos mėnesio; kadangi keliuose naujausiuose pranešimuose nurodoma, kad organizacija Boko Haram gali būti susijusi su organizacija AQMI (organizacija „Al Kaida“ musulmoniškajame Magrebe) ir tai galėtų kelti didelę grėsmę taikai ir saugumui Sahelio regione;
J. kadangi per praeitą dešimtmetį vidurio Nigerijos valstijose dėl religiniu ir etniniu pagrindu kilusių smurto išpuolių žuvo tūkstančiai žmonių ir šiame regione dažnai buvo jaučiama religinė ir etninė įtampa;
K. kadangi neįmanoma musulmonams ar krikščionims nuolat priskirti agresorių arba aukų vaidmens, nes per visą istoriją jie buvo ir vienais, ir kitais;
L. kadangi esamas nestabilumas atskleidžia gausiausios Afrikos tautos trapumą;
M. kadangi Nigerijos stabilumas ir demokratija turi didelę reikšmę artimiausiems šalies kaimynams, nes ši šalis vaidina svarbų vaidmenį regione ir visoje Afrikoje į pietus nuo Sacharos;
N. kadangi pagal persvarstyto Kotonu susitarimo 8 straipsnį ES įsipareigoja palaikyti nuolatinį politinį dialogą su Nigerija žmogaus teisių ir demokratinių principų klausimais, įskaitant etninio, religinio ir rasinio diskriminavimo klausimus;
1. ragina federalinę vyriausybę išspręsti ekonomines ir socialines šalies problemas imantis kelių priemonių, pvz., kovojant su vyriausybės neveiksmingumu ir korupcija;
2. griežtai smerkia neseniai įvykusius smurto protrūkius, ypač teroristinius išpuolius, kuriuos vykdė islamistų sekta Boko Haram , ir tragiškas žmonių žūtis sukrėstuose Nigerijos regionuose ir reiškia savo užuojautą artimųjų netekusiems žmonėms ir sužeistiesiems;
3. ragina visas bendruomenes susivaldyti ir ieškoti taikių priemonių siekiant išspręsti Nigerijos religinių ir etninių grupių nesutarimus;
4. ragina federalinę vyriausybę užtikrinti, kad būtų ištirtos pastarojo smurto priežastys ir kad smurto veiksmų vykdytojai būtų patraukti baudžiamojon atsakomybėn; ypač ragina federalinę vyriausybę imtis griežtų priemonių prieš sektą Boko Haram , kuri stiprėja išnaudodama Nigerijoje giliai įsišaknijusią religinę įtampą;
5. ragina federalinę vyriausybę imtis konkrečių ir skubių priemonių siekiant paskatinti etninių grupių ir religijų dialogą;
6. ragina plačiau išanalizuoti esmines konflikto priežastis, įskaitant socialinę, ekonominę ir etninę įtampą, ir vengti bendrų bei pernelyg supaprastintų paaiškinimų, grindžiamų vien religija, nes tai nepadės pagrindų ilgalaikiam ir tvariam šio regiono problemų sprendimui;
7. ragina federalinę vyriausybę ginti savo gyventojus ir ieškoti giliai įsišaknijusio smurto priežasčių užtikrinant lygias teises visiems piliečiams ir sprendžiant derlingos dirbamosios žemės užvaldymo, nedarbo ir skurdo problemas;
8. ragina ES tęsti politinį dialogą su Nigerija pagal persvarstyto Kotonu susitarimo 8 straipsnį ir skubiai spręsti problemas, susijusias su minties, sąžinės, religijos ar tikėjimo laisve, įtvirtinta visuotiniuose, regioniniuose ir nacionaliniuose žmogaus teisių dokumentuose;
9. pabrėžia, jog svarbu, kad regionai bendradarbiautų siekdami kovoti su grėsme, kurią kelia galima organizacijų Boko Haram ir AQMI („Al Kaida“ musulmoniškajame Magrebe) sąsaja; ragina šio regiono šalis stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą, be kita ko, pasitelkiant atitinkamas regionines organizacijas, siekiant užkirsti kelią organizacijų Boko Haram ir AQMI sąveikoms; ragina ES institucijas ir valstybes nares remti šias regionines pastangas;
10. dar kartą pabrėžia savo susirūpinimą dėl to, kad daugelyje trečiųjų šalių neužtikrinama visapusiška ir veiksminga pagarba visų religinių mažumų teisei į religijos laisvę; atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad religinių apeigų laisvė – tik vienas teisės į religijos laisvę aspektas, nes pastaroji laisvė apima laisvę keisti savo religiją, taip pat išpažinti ją mokant, praktikuojant ir atliekant apeigas individualiai ar kolektyviai, privačioje, viešojoje erdvėje bei institucijų lygmeniu; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad viešumas yra pagrindinis religijos laisvės elementas ir kad trukdymas krikščionims viešai reikšti savo tikėjimą jų religiją sumenkinant iki privataus reiškinio yra sunkus jų religijos laisvės pažeidimas;
11. pabrėžia, kad daugelyje pasaulio vietų vis dar esama kliūčių, trukdančių laisvai išpažinti tikėjimą, ir ragina Komisijos pirmininko pavaduotoją ir Sąjungos vyriausiąją įgaliotinę užsienio reikalams ir saugumo politikai C. Ashton ir Europos Komisiją atkreipti dėmesį į šiuos klausimus, kai jos vykdo atitinkamas su žmogaus teisėmis susijusias iniciatyvas;
12. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją ES Tarybai ir Komisijai, Europos Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, Nigerijos federalinei vyriausybei, Afrikos Sąjungos ir Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (VAVEB) institucijoms, Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, Jungtinių Tautų Generalinei Asamblėjai, AKR ir ES jungtinės parlamentinės asamblėjos pirmininkams ir Panafrikos Parlamentui.
