Jacques Delors : „Europai vis dar būtina siela“
Europos ateitis/Europos integracija
2010-10-08 - 15:28
Interviu: Jacques Delors Europos Parlamente spalio 7 d. surengtame iškilmingame Vokietijos susivienijo 20-mečiui skirtame minėjime kalbėjo tuometinis Europos Komisijos vadovas Jacques Delors. Su buvusiu europarlamentaru ir Komisijos pirmininku, šiuo metu vadovaujančiu tyrimų institutui „Notre Europe“, kalbėjomės apie audringus pokyčius pergyvenusios Europos laukiančius iššūkius.
Vokietijos susivienijimo metu vadovavote Europos Komisijai. Koks jūsų vaidmuo „istorijos pagreitėjimo“ procese?
1989-aisiais įsibėgėję įvykiai galėjo vesti jei ne į pasaulinį karą, tai link kruvinų susidūrimų ar nestabilumo laikotarpio.
Kad taip neatsitiko, turime būti dėkingi Gorbačiovui, prezidentui Bušui vyresniajam, kancleriui Koliui ir M. de Mezjerui. Valstybių vadovai ir Europos Bendrija greitai ėmė ginti idėją, jog Rytų Vokietija yra Europos dalis.
Šiomis aplinkybėmis ėjau Europos Komisijos pirmininko pareigas, turėdamas teisės aktų iniciatyvos ir sutarčių saugotojo teises. Nuo pat 1988-ųjų stengiausi atkreipti dėmesį į esmines problemas, o dieną po sienos griūties patikinau, kad rytų vokiečių vieta – Europoje. Sulaukiau kai kurių žmonių kritikos, tačiau tai buvo istoriniai pokyčiai.
Ar turėjote baimių dėl Rytų Vokietijos integracijos į Europos Bendriją?
Taip. nors galutinis rezultatas buvo teigiamas, mano atsakomybę turintis žmogus privalėjo nerimauti. Vakarų vokiečiams aiškinau apie tarp taip vadinamųjų „vesių“ ir „osių“ kylančias problemas.
Nors nebuvo iki galo aišku, ar viskas pavyks, daugelis vakarų vokiečių entuziastingai norėjo padėti Rytams. Daugelis vadovų ėmė kurti įmones Rytų Vokietijoje, kurios ekonominė padėtis buvo apgailėtina.
Iš esmės, procesas dar nesibaigė, tačiau manau, jog per dvidešimtmetį Vokietija nuveikė nepaprastai daug.
Ar Vokietijos susivienijimo pamokos gali tapti pavyzdžiu naujų ES narių integracijai?
Padėtis gerokai pasikeitė. 1989-ųjų įvykiai atvėrė kelią Vokietijos susivienijimui ir Europos plėtrai. Manau, jog tai, kas įvyko Vokietijoje, sukėlė daug emocijų vakaruose gyvenusiems europiečiams.
Kalbant apie kitas šalis, visuomet buvau plėtros šalinininkas. Galbūt buvo pasirinktas netinkamas metodas. Jei tuo metu būčiau buvęs valdžioje, būčiau palengvinęs procesą.
Tarp europiečių būtinas tikras abipusis supratimas, kurį puoselėjo Europos tėvai kūrėjai, o ne vien bendri interesai. Reikia neleisti šiai ugniai užgesti. Kartą esu sakęs, jog Europai būtina siela. Tai gali šokiruoti dalį tikinčiųjų, tačiau galvoje turėjau pasaulietišką šio žodžio reikšmę. Sielos reikia ir šiandieninei Europai.
„Europos Parlamento dėka pliuralistinė gyvybinga demokratija yra ne tuščia sąvoka, bet tikrovė“, – šiandien sakėte europarlamentarams. Kaip atnaujinti Europos ir piliečių ryšį, kuris, daugelio nuomone, yra nutrūkęs?
Šįryt savo pasisakyme priminiau, jog europinė demokratija egzistuoja. Tarkime, EP dėka buvo patvirtinta subalansuota Paslaugų direktyva. Kuri iš 27 vyriausybių kalba apie Europos Parlamento nuveiktus darbus? Kiek iš jų aiškina apie europinę demokratiją? Nė viena. Antipedagogika ateina ne iš ES institucijų, bet iš nacionalinių vyriausybių.
Vis dažniau pasigirsta nuomonių, kad europinis projektas buksuoja. Kokia jūsų Europos ateities vizija?
Be jau minėtų priežasčių yra dar dvi. Globalizacija stumia į tam tikrą nacionalizmą ar net regionalizmą. Vis labiau mūsų visuomenėse įsigali individualizmas. Tai kenkia tiek nacionalinei, tiek europinei demokratijai.
Vienas Europos Parlamento draugų „Facebook'o“ tinkle, vardu Danielis, teigia, jog Europos projektas iki šiol buvo vykdomas „iš viršaus į apačią“, tuo tarpu tikrą vienybę sukurti įmanoma tik iš apačios į viršų. Ką manote apie šiuos žodžius?
Jie nėra klaidingi. Pradžioje Europos projektą leido plėtoti pokario entuziazmas, vėliau jis tapo labiau elitiniu ir ekonominiu. Kadangi Europa nėra federacija, tokia kaip JAV, demokratijos įgyvendinimo tarpininkas yra nacionalinė vyriausybė.
Vis dėlto, jei vyriausybėms priimtina apie Europą kalbėti taip, tarytum tebebūtų prieš du amžius vykusio Vienos Kongreso laikai, vargu ar galėsime ką nors padaryti. Negalime sukurti prieš vyriausybes nukreiptos Europos, deja, jos toli gražu nėra entuziastingai nusiteikusios Europos atžvilgiu.
Jacques Delors Europos Komisijai vadovavo 1985–1995 m. 20101006STO85428 Europarltv interviu su Ž. Deloru EP paminėjo Vokietijos susivienijimo 20-metį Iškilmingo posėdžio vaizdo įrašas Europarltv reportažas Europarltv interviu su Wolfgang Thierse
LT
1
EUROPARL-TV
http://www.europarltv.europa.eu/swf/EmbedPlayer.swf?vid=aed66c77-bd94-4dc6-a614-9e08013dd7f9&cid=00000000-0000-0000-0000-000000000000&lang=lt&bitrate=512&loop=off&autoplay=off&startVolume=medium&showTitle=on&showBottom=off
LT
2
PHOTO
20101008PHT86108.jpg
LT
3
VIDEOLINK
http://www.europarltv.europa.eu/en/parliament-news/player.aspx?pid=aed66c77-bd94-4dc6-a614-9e08013dd7f9
LT
5
LINK
/wps-europarl-internet/frd/vod/player?date=20101007&language=lt&askedDiscussionNumber=7
LT
6
VIDEOLINK
http://www.europarltv.europa.eu/en/player.aspx?pid=4244a800-8dd2-4d73-a3ab-9e010155e572
LT
7
VIDEOLINK
http://www.europarltv.europa.eu/en/player.aspx?pid=57324521-b6dc-4a50-9325-9e0001228b02
-//EP//TEXT IM-PRESS 20101001FCS84628 0 NOT XML V0//LT
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
