28.1.2009
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Martin Schulz ir Claudio Fava
PSE frakcijos vardu
dėl Gvantanamo sulaikymo centro kalinių grąžinimo ir perkėlimo
Europos Parlamento rezoliucija dėl Gvantanamo sulaikymo centro kalinių grąžinimo ir perkėlimo
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į tarptautinius, Europos ir nacionalinius dokumentus dėl žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir dėl nesankcionuoto sulaikymo, prievartinių dingimų ir kankinimų draudimo, pvz., į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą ir 1984 m. gruodžio 10 d. Konvenciją prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminamą elgesį ir baudimą,
–
atsižvelgdamas į transatlantinį JAV ir ES bei jos valstybių narių bendradarbiavimą, ypač kovos su terorizmu srityje,
–
atsižvelgdamas į:
• savo 2006 m. birželio 13 d. rezoliuciją dėl kalinių padėties Gvantaname OL C 300 E, 2006 12 9, p. 136. ,
• savo 2006 m. vasario 16 d. rezoliuciją dėl Gvantanamo OL C 290 E, 2006 11 29, p. 423. ,
• savo 2004 m. kovo 10 d. rekomendaciją Tarybai dėl Gvantaname esančių sulaikytųjų teisės į teisingą teismą OL C 102 E, 2004 4 28, p. 640. ,
• savo 2002 m. vasario 7 d. rezoliuciją dėl Gvantanamo įlankos centre kalinamų asmenų OL C 284 E, 2002 11 21, p. 353. ,
• Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos rezoliucijas,
• 2006 m. vasario 15 d. JT Žmogaus teisių komisijos ataskaitą,
• JT specialiųjų pranešėjų pareiškimus,
• JT Kovos su kankinimu komiteto išvadas ir rekomendacijas JAV,
• Europos Parlamento Pirmininko 2009 m. sausio 20 d. pareiškimą,
• Europos Tarybos žmogaus teisių komisaro 2009 m. sausio 19 d. pareiškimą,
• ES kovos su terorizmu koordinatoriaus pareiškimą,
• ES Europos Komisijos nario, atsakingo už laisvę, saugumą ir teisingumą, ir ES pirmininkaujančios valstybės narės pareiškimus,
–
atsižvelgdamas į savo 2007 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl tariamo CŽV vykdyto Europos šalių panaudojimo gabenti kalinius ir juos neteisėtai kalinti (C. Favos pranešimas) OL C 287 E, 2007 11 29, p. 309. ir į Europos Tarybos veiklą šiuo klausimu,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi po 2001 m. rugsėjo 11 d. teroristų išpuolių 2002 m. sausio mėn. JAV Gvantanamo įlankoje (Kuba) įkūrė sustiprintos apsaugos sulaikymo centrą, kur buvo kalinami įtariamieji terorizmu,
B.
kadangi Gvantanamo įlankoje ir slaptuose sulaikymo centruose kaliniams nebuvo leista naudotis savo pagrindinėmis žmogaus teisėmis, įskaitant teisę į teisingą bylos nagrinėjimą, ir prieš juos buvo panaudoti šiurkštūs tardymo metodai, tokie kaip kankinimas vandeniu, kuris prilyginamas kankinimui ir žiauriam, nežmoniškam ar žeminamam elgesiui,
C.
kadangi daugeliu JAV teismų, taip pat ir Aukščiausiojo Teismo, sprendimų buvo pripažintos dalinės ir ribotos įtariamųjų teisės, įskaitant galimybę būti teisiamiems JAV civiliniuose teismuose,
D.
kadangi Parlamento rezoliucijoje dėl CŽV Europoje vykdyto kalinių gabenimo ir jų neteisėto kalinimo buvo išsamiai išnagrinėta ES ir valstybių narių atsakomybė, taip pat ir dėl skrydžių į Gvantanamą,
E.
kadangi JAV valdžios institucijų paskelbtame sąraše nurodomi 759 Gvantaname kalinti ir šiuo metu kalinami kaliniai; 525 kaliniai buvo paleisti, o penki mirė sulaikymo centre; šiuo metu Gvantaname laikoma apie 250 kalinių, kurių:
• dalis, kaip nustatyta, gali būti paleista, nes niekada nebuvo pateikta ir nesiruošiama pateikti kaltinimų jokiais nusikaltimais, be to, iš jų apie 30 kalinių Jungtinių Amerikos Valstijos jau pripažinti visiškai nekaltais ir galėtų būti paleisti, bet jie negali būti grąžinami į savo kilmės šalis, nes jiems kyla pavojus būti persekiojamiems ar kankinamiems, arba jų vyriausybės atsisako juos priimti atgal,
• daliai JAV nusprendė nekelti baudžiamųjų bylų, bet mano, kad dėl jų keliamo potencialaus pavojaus jų vyriausybės juos turėtų laikyti įkalintus ar griežtai prižiūrėti,
• dalį JAV valdžios institucijos laiko pavojingais,
F.
kadangi dėl kankinimų ir kitų neteisėtų priemonių taikymo surinkti įrodymai teismams nepriimtini ir dėl to neįmanoma patraukti baudžiamojon atsakomybėn ir priimti nuosprendžių dėl terorizmo,
1.
palankiai vertina oficialų JAV Prezidento Baracko Obamos sprendimą pradėti Gvantanamo įlankos sulaikymo centro uždarymą; pabrėžia, kad JAV, uždarydamos šį gėdingą centrą, įrodo, jog vėl laikosi humanitarinės ir tarptautinės teisės normų, kurias nuolat pažeidinėjo G. Busho administracija;
2.
primena, kad didžiausia atsakomybė už visą Gvantanamo įlankos sulaikymo centro uždarymo procesą ir jo kalinių ateitį tenka JAV; vis dėlto patvirtina, kad atsakomybė dėl tarptautinės teisės normų laikymosi ir pagrindinių teisių gerbimo tenka visoms demokratinėms valstybėms, ypač ES ir jos valstybėms narėms, kurios kartu sudaro vertybių bendriją;
3.
ragina valstybes nares, atsižvelgiant į Prezidento B. Obamos prašymą bendradarbiauti ieškant sprendimų, būti pasirengusias priimti Gvantanamo kalinius ES siekiant padėti stiprinti tarptautinę teisę ir taip visų pirma visiems užtikrinti sąžiningas ir žmoniškas sąlygas;
4.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Vyriausiajam įgaliotiniui bendrai užsienio ir saugumo politikai (BUSP), valstybių narių parlamentams, NATO generaliniam sekretoriui, Europos Tarybos Parlamentinės Asamblėjos generaliniam sekretoriui ir pirmininkui, Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui ir Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentui ir Kongresui.
