15.12.2009 B7-0276/2009 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS Pateiktas uždavus klausimą, į kurį atsakoma žodžiu B7‑0238/2009
pagal Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį
dėl žmogaus teisių, religinių simbolių ir subsidiarumo
Sophia in 't Veld
,
Jeanine Hennis-Plasschaert
ALDE frakcijos vardu
PE432.860v01-00 B7‑0276/2009 Europos Parlamento rezoliucija dėl žmogaus teisių, religinių simbolių ir subsidiarumo
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į minties, sąžinės ir religijos laisvę, teisę į mokslą ir diskriminacijos draudimą, kurios ginamos pagal Europos žmogaus teisių konvencijos 9 ir 14 straipsnius, šios Konvencijos protokolo Nr. 1 2 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 10, 14 ir 21 straipsnius,
– atsižvelgdamas į Europos žmogaus teisių teismo sprendimą byloje Lautsi prieš Italiją,
– atsižvelgdamas į Lisabonos sutartį ir būsimą ES prisijungimą prie Europos žmogaus teisių konvencijos,
– atsižvelgdamas į 2009 m. gruodžio 4 d. Komisijai pateiktą klausimą dėl subsidiarumo principo gynimo ( O-0152/2009 – B7/0238),
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį ir 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 6 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad „pagrindinės teisės, kurias garantuoja Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencija ir kurios kyla iš valstybėms narėms bendrų konstitucinių tradicijų, sudaro Sąjungos teisės bendruosius principus“,
B. kadangi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 6 straipsnio 2 dalį ES pripažįsta Europos žmogaus teisių konvencijos ir Europos žmogaus teisių teismo praktikos svarbą,
C. kadangi Europos pagrindinių teisių chartija parengta remiantis Europos žmogaus teisių konvencijos tekstu ir teisynu ir kadangi Chartija privaloma ES valstybėms narėms pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 6 straipsnio 1 dalį, kurioje nustatyta, kad „Sąjunga pripažįsta 2000 m. gruodžio 7 d. Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, patikslintoje 2007 m. gruodžio 12 d. Strasbūre, išdėstytas teises, laisves ir principus; Chartija turi tokią pat teisinę galią, kaip ir Sutartys“,
D. kadangi Lisabonos sutartyje numatyta, kad „Sąjunga prisijungia prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos“, taip užtikrinant, kad ES savo kompetencijos srityje nepažeistų Europos žmogaus teisių konvencijos,
E. kadangi prisijungimas prie Europos žmogaus teisių konvencijos yra išankstinė narystės Europos Sąjungoje sąlyga, kaip numatyta pagal Kopenhagos kriterijus; kadangi ES tarptautinį dialogą žmogaus teisių klausimais grindžia Europos žmogaus teisių konvencija ir Pagrindinių teisių chartija,
F. kadangi Europos žmogaus teisių konvencija visiškai atitinka subsidiarumo principą, nes Europos žmogaus teisių teismas įsikiša tik tuomet, kai atliktos visos galimos vidinės skundo pateikimo procedūros ir tik tada, kai valstybė, kuri yra Konvencijos šalis, pažeidžia žmogaus teises ir pagrindines laisves pagal Konvenciją, kurią valstybė pasirašė; be to, kadangi Europos žmogaus teisių konvencijoje numatyti skundo pateikimo mechanizmai;
1. patvirtina savo pasiryžimą laikytis pagrindinių ES vertybių – bažnyčios ir valstybės atskyrimo principo, minties, sąžinės ir religijos laisvės, teisės į mokslą ir diskriminacijos draudimo;
2. pažymi, kad pagrindinės teisės ir laisvės yra asmeninės ir prigimtinės kiekvieno ES piliečio teisės;
3. mano, kad valstybės narės privalo aktyviai užtikrinti religijos ir sąžinės laisvę visiems piliečiams ir užtikrinti, kad valstybė ir viešosios institucijos visais valdžios lygmenimis nediskriminuodamos atstovautų visus piliečius, nepaisant jų įsitikinimų, religijos ar filosofijos; nurodo, kad dėl veiksmingos teisių ir laisvių apsaugos sumažės teisminių procedūrų poreikis; mano, kad valstybės narės privalo užtikrinti tautinių mažumų, nepaisant to, ar jos įsteigusios organizacijas, ar ne, religijos ir sąžinės laisvę ir ją saugoti, taip pat skatinti piliečius savo bendruomenėse ieškoti bendru sutarimu pagrįstų sprendimų laikantis abipusės pagarbos;
4. mano, kad religinių simbolių naudojimas, nešiojimas arba demonstravimas taip pat yra religijos laisvės dalis, tačiau privalomas religinių simbolių demonstravimas patalpose, kuriomis naudojasi viešosios institucijos, pvz., valstybinėse mokyklose ar teismo salėse, vienai religijai ar pasaulėžiūrai teikiant pirmenybę kitos atžvilgiu, arba konkrečios religijos ar pasaulėžiūros simbolių uždraudimas diskriminuojant šią religiją ar pasaulėžiūrą be reikalo apriboja religijos ir sąžinės laisvę;
5. pažymi, kad pagal subsidiarumo principą valstybės narės ir nacionaliniu lygmeniu privalo gerbti ir taikyti žmogaus teises ir pagrindines laisves kaip puoselėjama Europos žmogaus teisių konvencijoje ir Pagrindinių teisių chartijoje;
6. primena, kad ES valstybės narės turi vidinį, tarptautinį ir europinį teisinį įsipareigojimą taikyti Europos žmogaus teisių teismo sprendimus tiek dėl to, kad tam įsipareigojo pasirašydamos ir ratifikuodamos Europos žmogaus teisių konvenciją, tiek dėl to, kad yra Europos Sąjungos narės, kaip numatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 6 straipsnyje;
7. mano, kad Europos žmogaus teisių teismas privalo veikti visiškai nepriklausomai ir kad dėl jo sprendimų turėtų būti ginčijamasi teisme, o ne politinėje arenoje;
8. paveda pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Komisijai, Tarybai, valstybių narių parlamentams ir vyriausybėms bei Europos Tarybai.
