7.1.2009
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Hannes Swoboda ir Jan Marinus Wiersma
PSE frakcijos vardu
dėl liepos 11-osios paskelbimo Europos 1995 m. liepos 11 d. Srebrenicos genocido aukų atminimo diena
Europos Parlamento rezoliucija dėl liepos 11-osios paskelbimo Europos 1995 m. liepos 11 d. Srebrenicos genocido aukų atminimo diena
Europos Parlamentas,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. liepos 7 d. rezoliuciją dėl Balkanų praėjus 10-čiai metų po Srebrenicos,
–
atsižvelgdamas į 2008 m. birželio 16 d. pasirašytą Europos Sąjungos ir Bosnijos ir Hercegovinos stabilizacijos ir asociacijos susitarimą ir 2003 m. per Salonikuose vykusį ES valstybių vadovų susitikimą numatytą visų Vakarų Balkanų valstybių narystės ES perspektyvą,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi 1995 m. liepos 11 d. rytinėje Bosnijos dalyje esantį Srebrenicos miestą, kurį 1993 m. balandžio 16 d. JT Saugumo Taryba paskelbė saugia zona, užėmė generolo Ratko Mladičiaus vadovaujamos ir tuometiniam Serbų Respublikos prezidentui Radovanui Karadžičiui pavaldžios Bosnijos serbų pajėgos,
B.
kadangi pasidavus Srebrenicai per kelias skerdynių dienas generolo Mladičiaus vadovaujamos Bosnijos serbų pajėgos ir sukarinti daliniai, įskaitant nereguliariąsias Serbijos policijos pajėgas, patekusias į Bosnijos teritoriją iš Serbijos, išžudė daugiau kaip 8 tūkstančius musulmonų tikėjimo vyrų ir berniukų, ieškojusių saugios prieglaudos JT apsaugos pajėgų (UNPROFOR) saugomoje zonoje,
C.
kadangi ši tragedija, kurią Tarptautinis baudžiamasis tribunolas buvusiajai Jugoslavijai (ICTY) paskelbė genocido aktu, įvyko JT saugaus prieglobsčio zona paskelbtoje vietovėje, kuri dėl to tapo tarptautinės bendruomenės bejėgiškumo siekiant nutraukti konfliktus ir apsaugoti pilietinę bendruomenę simboliu,
D.
atsižvelgiant į daugybę Ženevos konvencijos pažeidimų, kuriuos Srebrenicos civilių gyventojų atžvilgiu įvykdė Serbų pajėgos, įskaitant tūkstančių moterų, vaikų ir senelių deportaciją ir daugybės moterų prievartavimus,
E.
kadangi nepaisant didžiulių pastangų, kurių iki šiol imtasi mėginant rasti ir ekshumuoti masines ir atskiras kapavietes bei nustatyti aukų palaikų tapatybę, iki šiol atlikti tyrimai nepadeda iki galo atkurti įvykių Srebrenicoje ir jo apylinkėse eigos,
F.
kadangi tikros taikos negalima užtikrinti neįgyvendinus teisingumo ir kadangi iš Vakarų Balkanų šalių vis dar reikalaujama visiškai ir nevaržomai bendradarbiauti su Tarptautiniu baudžiamuoju tribunolu buvusiai Jugoslavijai (ICTY), jeigu jos nori tęsti integracijos į ES procesą,
G.
kadangi Bosnijos serbų armijos generolas Radislavas Krstičius yra pirmasis Tarptautinio baudžiamojo tribunolo buvusiajai Jugoslavijai pripažintas kaltu už pagalbą ir bendrininkavimą vykdant genocidą Srebrenicoje, bet žinomiausias kaltinamasis Ratko Mladičius praėjus net dvylikai metų po tragiškų įvykių tebėra laisvėje; kadangi Radovano Karadžičiaus perdavimas Hagos tribunolui yra labai teigiamas žingsnis,
H.
kadangi ES sprendimų priėmimo mechanizmo trūkumai ir tikros bendros užsienio politikos nebuvimas taip pat neigiamai paveikė įvykių raidą,
1.
mena ir gerbia visas buvusioje Jugoslavijoje vykusio karo žiaurumo aukas; aukų šeimoms, kurių dauguma gyvena negavusios galutinio patvirtinimo apie jų tėvų, sūnų, vyrų ar brolių likimą, reiškia užuojautą ir vienybę su jomis; pripažįsta, kad šį nuolatinį skausmą tik apsunkina tai, kad nepavysta patraukti baudžiamojon atsakomybėn už žudynes atsakingų asmenų;
2.
ragina Tarybą ir Komisiją tinkamai paminėti Srebrenicos ir Potočarų genocido metines ir paremti Europos Parlamento iniciatyvą liepos 11-ąją oficialiai paskelbti Srebrenicos genocido aukų atminimo diena;
3.
ragina toliau dėti pastangas, kad būtų įvykdytas teisingumas vis dar besislapstančių asmenų atžvilgiu ir pareiškia, kad remia Tarptautinio baudžiamojo tribunolo buvusiajai Jugoslavijai (ICTY) darbą;
4.
pabrėžia, kad svarbu užtikrinti taiką ir stabilumą Vakarų Balkanuose ir kad būtina pradėti tikro susitaikymo procesą, kuris sudarytų Europos integracijos proceso dalį; ragina visas valstybes toliau stengtis susitaikyti su sunkia ir neramia praeitimi;
5.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms, Bosnijos ir Hercegovinos ir jos teritorinių vienetų vyriausybei ir parlamentui ir Vakarų Balkanų šalių vyriausybėms ir parlamentams.
