P6_TA(2007)0338
Finansinių paslaugų politika (2005-2010 m.): baltoji knyga
A6-0248/2007
2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl finansinių paslaugų politikos (2005-2010 m.): baltoji knyga ( 2006/2270(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos baltąją knygą "2005–2010 m. finansinių paslaugų politika" ( COM(2005)0629 ) (toliau – Komisijos baltoji knyga),
–
atsižvelgdamas į Komisijos priimto Finansinių paslaugų veiksmų plano (FPVP) ( COM(1999)0232 ) įgyvendinimą, ypač į 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvą 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) OL L 96, 2003 4 12, p. 16.
, į 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų OL L 145, 2004 4 30, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2006/31/EB (OL L 114, 2006 4 27, p. 60).
(toliau – MiFID direktyva), į 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamojoje rinkoje, skaidrumo reikalavimo suderinimo OL L 390, 2004 12 31, p. 38.
, į kapitalo reikalavimų direktyvą (angl. CRD) (2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (nauja redakcija) OL L 177, 2006 6 30, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2007/18/EB (OL L 87, 2007 3 28, p. 9).
ir 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (nauja redakcija) OL L 177, 2006 6 30, p. 201.
), į pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl bendrovių, kurių registruotoji buveinė yra valstybėje narėje ir kurių akcijomis leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, akcininkų balsavimo teisių panaudojimo ( COM(2005)0685 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos darbo dokumentą "Bendra finansinių paslaugų rinka. 2006 m. pažangos ataskaita",
–
atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 7 d. Europos kliringo ir atsiskaitymų elgesio kodeksą ir į euro sistemos veikėjų pasiūlymą sukurti vertybinių popierių atsiskaitymų sistemą centrinio banko pinigais (2 tikslas, vertybiniai popieriai) (toliau – Elgesio kodeksas),
–
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą dėl direktyvos, iš dalies keičiančios Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB bei 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje ( COM(2006)0507 ),
–
atsižvelgdamas į 2006 m. vasario mėn. Finansinių paslaugų komiteto vykdomosios finansinės priežiūros ataskaitą (Francqo ataskaita), paskelbtą 2006 m. vasario 23 d.,
–
atsižvelgdamas į Tarpinstitucinės stebėsenos grupės (angl. IIMG) antrąjį preliminarų pranešimą, paskelbtą 2007 m. sausio 26 d., apie Lamfalussy proceso stebėseną,
–
atsižvelgdamas į Europos vertybinių popierių rinkos reguliavimo institucijų komiteto (angl. CESR) pranešimą "ES vertybinių popierių rinkų priežiūros priemonės"(
Himalaya
pranešimas), paskelbtą 2004 m. spalio 25 d.,
–
atsižvelgdamas į savo 2007 m. birželio 19 d. rekomendaciją Bendrovės "Equitable Life Assurance Society" krizės tyrimo komiteto pranešimo pagrindu P6_TA(2007)0264 .
,
–
atsižvelgdamas į savo 2004 m. sausio 15 d. rezoliuciją dėl rizikos draudimo fondų ir išvestinių finansinių priemonių ateities OL C 92 E, 2004 4 16, p. 407.
, 2005 m. balandžio 28 d. rezoliuciją dėl dabartinės ES finansinių rinkų integracijos padėties OL C 45 E, 2006 2 23, p. 140.
ir 2006 m. liepos 4 d. rezoliuciją dėl finansinių paslaugų sektoriaus konsolidavimo Priimti tekstai, P6_TA(2006)0294 .
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto pranešimą ir Teisės reikalų komiteto nuomonę ( A6-0248/2007 ),
1.
sveikina Komisiją, prisidėjusią prie FPVP siekiant sukurti Europos kapitalo rinką, kuri pirmautų pasaulyje pirmiausia turėdama kokybišką ir vientisą finansinį reglamentą; džiaugiasi Komisijos baltojoje knygoje numatytais ekonominio pobūdžio prioritetais, t. y. stiprinti Europos finansų rinką, panaikinti kliūtis laisvam kapitalo judėjimui, gerinti finansinių paslaugų kontrolę;
2.
ragina valstybes nares užtikrinti, kad FPVP būtų vykdomas laiku ir nuosekliai; ragina Komisiją stebėti jo įgyvendinimą ir su trečiojo lygmens komitetais nuolatos tobulinti šio plano nuoseklų taikymą;
3.
susirūpinęs, kad per numatytą laiką perkelta nedaug Bendrijos teisės aktų į valstybių narių teisę, ir ragina stiprinti valstybių narių kontroliuojančių organų bendradarbiavimą;
4.
džiaugiasi Komisijos įsipareigojimu vienodo terminų aiškinimo įvairiose valstybėse narėse klausimu; primygtinai ragina Komisiją rengiant naujus pasiūlymus dėl teisės aktų užtikrinti, kad jie derėtų su esamais terminais Europos ir pasauliniu lygmeniu;
5.
džiaugtųsi išsamesniu FPVP priemonių ekonominio poveikio patikrinimu atsižvelgiant į Lisabonos strategiją ir į realiosios ekonomikos finansavimo poreikius; prašo Komisiją tokius tyrimus atlikti kartu su jos pateikiamomis metinėmis pažangos ataskaitomis ir įgyvendinimo stebėsena ir rekomenduoja atkreipti ypatingą dėmesį į FPVP priemonių įgyvendinimo poveikį, ypač atsižvelgiant į šalis, kurioms FPVP priemonių įgyvendinimas ir finansų rinkų konsolidavimo buvo palyginti naudingas;
Rinkos koncentracija
6.
atkreipia dėmesį į didelę aukščiausio segmento finansinių paslaugų, kurias didelėms į biržų prekybos sąrašus įtrauktoms įmonėms teikia audito įmonės ir kredito reitingų agentūros, rinkos konsolidaciją; ragina Komisiją ir nacionalines konkurencijos institucijas nuosekliai taikyti Bendrijos konkurencijos taisykles tiems rinkos dalyviams, būti pasirengusiai bet kokiam finansinių paslaugų, teikiamų didelėms į biržų prekybos sąrašus įtrauktoms įmonėms, rinkos neteisėtos koncentracijos pavojui; pabrėžia, kad būtinos prieinamos skundų pateikimo ir žalos atlyginimo procedūros; prašo Komisiją deramai atsižvelgti į vartotojų nuomonę; taip pat pabrėžia poreikį panaikinti kliūtis naujiems rinkos dalyviams ir poreikį panaikinti teisės aktus, kurie palankesni įsitvirtinusioms įmonėms ir dabartinėms rinkos struktūroms, kuriose ribojama konkurencija;
7.
ragina įgyvendinti Bendrovės "Equitable Life Assurance Society" krizės tyrimo komiteto ataskaitoje ( A6-0203/2007 ) pateiktas rekomendacijas;
8.
džiaugiasi, kad neseniai buvo pritarta Direktyvos 2006/48/EB 19 straipsnio reformai, pasiūlytai būsimoje direktyvoje dėl riziką ribojančio vertinimo, taikomo akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje, ir ragina Komisiją tęsti veiksmus siekiant panaikinti kliūtis tarpvalstybiniams susiliejimams ir įsigijimams, kaip nurodyta Komisijos darbo dokumente dėl ES finansinio sektoriaus tarpvalstybinio konsolidavimo ( SEC(2005)1398 ) ir pirmiau minėtoje 2006 m. liepos 4 d. Parlamento rezoliucijoje;
9.
pabrėžia, kad būtinas kredito reitingų agentūrų mokesčių skaidrumas ir būtina atskirti reitingo ir papildomas paslaugas, taip pat būtina išaiškinti vertinimo kriterijus ir verslo modelius; pabrėžia, kad kredito reitingų agentūros atlieka svarbų visuomeninį vaidmenį, pavyzdžiui, turint mintyje kapitalo reikalavimų direktyvą, ir todėl jos turėtų laikytis aukštų prieinamumo, kokybės ir patikimumo standartų, kurių reikalaujama iš reguliuojamų verslo subjektų, pvz., bankų; ragina Tarptautinę vertybinių popierių komisijų organizaciją (angl. IOSCO) ir Europos vertybinių popierių reguliavimo institucijų komitetą (angl. CESR) toliau atidžiai stebėti, ar kredito reitingų agentūros laikosi IOSCO elgesio kodekso; džiaugtųsi, jei reitingų agentūrų srityje atsirastų Europos lygmens subjektų;
10.
įgyvendinus MiFID direktyvą, tikisi didesnės konkurencijos tarp prekybos vietų ir finansų tarpininkų, taip pat didesnės stambių vertybinių popierių biržų konsolidacijos; įsitikinęs, jog būtina didesnė transatlantinė finansų rinkos taisyklių ir priežiūros patirties konvergencija nepažeidžiant principais pagrįsto požiūrio ir vengiant eksteritorialių taisyklių įvedimo; pabrėžia, kad geras valdymas yra būtinybė ir kad pakeitus savininką neturėtų išnykti vartotojų įtaka ir šio sektoriaus darbuotojų teisės;
11.
ragina Komisiją išnagrinėti, kurios priemonės yra tinkamiausios siekiant skatinant akcininkų lojalumą, taip pat skatinant samdomus darbuotojus tapti akcininkais, siekiant suderinti įvairių suinteresuotų šalių interesus;
12.
ragindamas siekti pažangos šalinant kitas kliūtis, kurios buvo nurodytos 2001 m. lapkričio mėn. Giovanninio grupės pranešime dėl Europos Sąjungos kliringo ir atsiskaitymų priemonių, griežtai pabrėžia, jog būtina gerinti poprekybinę infrastruktūrą kainų skaidrumo ir konkurencijos požiūriu siekiant viešo kliringo ir atsiskaitymų saugumo; teigiamai vertina pažangą, pasiektą įgyvendinant Elgesio kodeksą, kurio pagalba bus siekiama tų tikslų ir kuris taip pat bus svarbus MiFID direktyvos 34 straipsniui, pagal kurį reikalaujama, kad vertybinių popierių biržos visiems savo naudotojams teiktų galimybę savo sandoriams nurodyti norimą atsiskaitymo sistemą sudarant tarpvalstybinius akcijų sandorius. šiuo požiūriu ketina kruopščiai tikrinti su Elgesio kodeksu susijusias tendencijas ir vertybinių popierių projektą TARGET 2, pabrėždamas valdymo ir priežiūros svarbą sprendžiant interesų konfliktų problemą; ragina Tarybą ir Komisiją neatidėliojant įgyvendinti iniciatyvas, būtinas norint visiškai pašalinti valstybinio sektoriaus kontroliuojamas kliūtis, susijusias su Giovanninio grupės pranešime minimomis teisinėmis ir fiskalinėmis kliūtimis, ir susijusias su tomis sritimis, kurių neapima Elgesio kodeksas.
13.
atkreipia dėmesį į didėjančią balsavimo pagal įgaliojimą tarpininkų ir finansų tarpininkų įtaką valdant netiesioginėse sistemose sukauptą vartotojų materialų turtą; prašo Komisiją įvertinti galimus dominavimo rinkoje, piktnaudžiavimo rinka ir minėtųjų tarpininkų interesų konfliktų pavojus ir kruopščiai stebėti būsimos direktyvos dėl bendrovių akcininkų balsavimo teisių panaudojimo poveikį; ragina plačiau naudoti šiuolaikinius programinės įrangos sprendimus, tai suteikiant galutiniams investuotojams daugiau galimybių tiesiogiai patekti į rinką be tarpininkų;
14.
pripažįsta, kad naujosiose valstybėse narėse yra daug finansinių paslaugų įmonių, kurios priklauso arba iš dalies priklauso užsienio savininkams ir yra susirūpinęs, kad tuo atveju, jei nebus tinkamo bendradarbiavimo, šių šalių priežiūros institucijoms bus sunkiau vykdyti veiksmingą priežiūrą ir kontrolę ir atsižvelgti į teisėtus naujųjų valstybių narių interesus ir poreikius;
15.
prašo Komisiją įvertinti didelių susijungimų ir įsigijimų sandorių ir privataus akcinio kapitalo sandėrių rinkos aukščiausio lygmens funkcionavimo ir su tuo susijusios platinimo ir skolinimo veiklos faktus; labai džiaugiasi padidėjusiu priežiūros institucijų budrumu, susijusiu su akivaizdžiais manipuliavimo rinka, prekyba vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija ar užbėgant klientui už akių, atvejais; ragina Komisiją bendradarbiauti su JAV priežiūros institucijomis siekiant patikrinti, ar būtinos apsaugos priemonės, pvz., vidiniai elgesio kodeksai ir informacijos barjerai (vadinamosios kinų sienos) yra tinkami siekiant atsakingo įmonių valdymo lygio ir rinkos skaidrumo bei valdant interesų konfliktus;
16.
pabrėžia, kad, naudojant skaidrią finansavimo struktūrą, svarbu užtikrinti finansų analitikų ir finansų rinkų duomenų teikėjų nepriklausomumą; ragina Komisiją spręsti Direktyvoje 2004/72/EB 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos direktyva 2004/72/EB, įgyvendinanti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB nuostatas dėl priimtos rinkos praktikos, viešai neatskleistos informacijos, susijusios su biržos prekių išvestinėmis priemonėmis, organizacijai priklausančių asmenų sąrašo sudarymo, pranešimų apie vadovų sandorius ir apie įtartinus sandorius (OL L 162, 2004 4 30, p. 70).
ir MiFID direktyvoje neišspręstus klausimus, susijusius su tuo, kaip atskirti "finansinę informaciją" nuo "kitos informacijos";
Alternatyvios investavimo priemonės
17.
gerai žino apie greitai atsirandančias alternatyvias investavimo priemones (rizikos draudimo fondus ir privatų akcinį kapitalą); pripažįsta, kad jie užtikrina likvidumą ir diversifikaciją rinkoje ir sudaro galimybę gerinti įmonių valdymo veiksmingumą, tačiau taip pat kartu su kai kuriais centriniais bankais ir priežiūros institucijomis išreiškia susirūpinimą, kad jie gali sukelti sisteminę riziką ir lemti aukštą kitų finansinių institucijų pažeidžiamumo lygį;
18.
ragina ES Komisiją pradėti svarstymus apie rizikos draudimo fondus, kad būtų pasirengta tarptautinėms ir europinėms diskusijoms;
19.
teigiamai vertina Komisijos parengtas naujausias rizikos draudimo fondų ir privataus kapitalo tyrimus, tačiau apgailestauja, kad šie tyrimai iki šiol buvo sutelkti tik į tokių fondų augimo kliūčių tyrimą, ragina Komisiją stebėti galimas politikos spragas; pabrėžia, kad reikia, jog tokių fondų reguliavimo institucijos, įskaitant CESR ir IOSCO bei kompetentingas institucijas tose rinkose, kur tokie fondai yra įprasti, vykdytų pagal sektorius specializuotą veiklą ir ši veikla taptų ES ir JAV dialogo dalimi; prašo platesnio ir kritiškesnio požiūrio į piktnaudžiavimo rinka grėsmes; ragina Komisiją peržiūrėti skirtumus tarp valstybių narių taikomos tvarkos, pagal kurią mažmeniniai klientai turi prieigą prie alternatyvių investicijų, ir ypač nustatyti tinkamą kvalifikaciją, kurią privalo turėti tokių produktų platintojai, dirbantys su mažmeniniais klientais;
20.
ragina Komisiją įvertinti priežiūros kokybę lengvatinėse prekybos zonose ir paskatinti bendradarbiavimą su priežiūros institucijomis šiose zonose; ketina bendromis pastangomis su JAV Kongreso Atstovų Rūmų Finansinių paslaugų komitetu ištirti, kaip būtų galima kovoti su nepageidaujamu kapitalo nutekėjimu į vadinamuosius mokesčių rojus;
21.
teigiamai vertina atnaujintą 2007 m. gegužės 19 d. Finansinio stabilumo forumo pranešimą dėl rizikos draudimo fondų veiklos; ypač teigiamai vertina pranešime pateiktas rekomendacijas, kaip spręsti galimų sisteminės rizikos ir veiklos rizikos, susijusių su rizikos draudimo fondų veikla, problemą; ragina stiprinti finansines įstaigas prižiūrinčių institucijų bendradarbiavimą ir informacijos mainus įgyvendinant šias rekomendacijas ir skleidžiant pažangiąją patirtį, siekiant stiprinti gebėjimą lanksčiai reaguoti į sisteminius sukrėtimus; taip pat ragina kreditorius, investuotojus ir valdžios institucijas išlikti budrius ir atitinkamai įvertinti galimą dėl rizikos draudimo fondų atsirandančią sandorio šalies riziką;
Finansavimo prieinamumas mažmeniniame sektoriuje
22.
pažymi, kad vienos valstybės ribas peržengianti ES mažmeninių finansinių rinkų integracija mažesnė negu didmeninių; pažymi, kad vartotojai iki šiol dažniau renkasi fiziškai įsisteigusias, nei virtualias institucijas, ir atkreipia dėmesį į vidaus rinkai skirtų finansinių institucijų dominavimą; tačiau įspėja, kad nacionalinės vartotojų apsaugos tradicijos ir teisinės sistemos nebūtų tobulinamos tiesiog naudojant tą patį suderintą modelį; mano, kad nacionalinės vartotojų apsaugos tradicijos negali būti interpretuojamos taip, kad vidaus rinkoje naujiems konkurentams būtų sudaromos kliūtys; pabrėžia gerai veikiančios vidaus finansinių paslaugų rinkos poreikį; pažymi tarpininkų svarbą siekiant skatinti konkurenciją valstybių narių vidaus rinkose; pabrėžia atvirų ir pliuralistinių struktūrų Europos bankininkystės rinkoje privalumus tenkinant skirtingus ir kintančius vartotojų poreikius;
23.
pirmenybę teikia tikslingiems sprendimams, kurie nukreipti į faktines kliūtis, turinčias poveikį mobiliems tarptautiniams vartotojams; ragina finansų sektorių vystyti bandomuosius visos Europos finansinius produktus, pavyzdžiui, pensijas, hipotekas, draudimo produktus ar vartojimo kreditus, ir ragina Komisiją parengti tinkamą ir pagrįstą sutarčių teisės, apmokestinimo, vartojimo kreditų ir vartotojų apsaugos reguliavimo ir priežiūros sistemą, kad tokie produktai būtų mobilūs ir abipusiškai pripažįstami Europos Sąjungoje siekiant skatinti palankias sąlygas tarpvalstybiniam darbuotojų mobilumui integruotoje bendrojoje rinkoje;
24.
pažymi, kad bendroje Europos finansinių produktų rinkoje tą pačią riziką, veiklos sritis ir verslo strategijas turi atitikti tos pačios garantijos ir, atsižvelgiant į tai, reikia nustatyti kapitalo reikalavimus; pažymi, kad siekiant skaidrumo ir vartotojų apsaugos, valstybėms narėms negalima leisti varžytis dėl žemų priežiūros ir saugumo standartų;
25.
pritaria prie Komisijos žaliosios knygos dėl ES investicinių fondų sistemos pagerinimo ( SEC(2005)0947 ) pridedamo informacinio dokumento 1.2.3. punkte išreikštam susirūpinimui dėl garantuotų fondų plėtros nenustačius tinkamų nuosavų lėšų reikalavimų tam tikrose valstybėse narėse, nes jose vartotojų apsauga nepakankama; taigi siekiant veiksmingos vartotojų apsaugos, ragina Komisiją pašalinti reguliavimo spragą – nustatyti tinkamus, garantiniams fondams taikomus kapitalo pakankamumo reikalavimus laikantis principo, kad priežiūros reikalavimai turi būti vienodai griežti ir kokybiniu požiūriu, turint minty rizikos valdymo standartus, ir kiekybiškai, kalbant apie kapitalo reikalavimus (tą pačią riziką turi atitikti toks pat kapitalo kiekis);
26.
deramai susipažino su sektoriniu mažmeninės bankininkystės ir mokėjimo kortelių sistemų tyrimu, kuriame nurodoma keletas tobulintinų sričių; teigiamai vertina būsimą mokėjimo paslaugų direktyvą, iš kurios tikimasi geresnių sąlygų konkurencijai šiose srityse; tačiau perspėja, kad atvėrus esamas netobulas sistemas, neturėtų susiklostyti tokia padėtis, kad aukšto lygio rinkos konsolidacija sudarytų naujų nesklandumų ir kainų kliūčių pakenkdama bendrajai Europos ekonomikos finansavimo sistemos struktūrai, vietos paslaugų kokybei ir MVĮ galimybėms gauti jų poreikius atitinkantį finansavimą; atsižvelgė į poreikį padaryti prieinamus kreditų registrus ir mokėjimo sistemas ir prašo išsamiai paaiškinti tolesnius konkrečius veiksmus šiuo atžvilgiu;
27.
džiaugtųsi, jei, be kita ko, atsižvelgiant ir į dabartinę SWIFT padėtį, Europos Sąjungoje atsirastų sava banko kortelių sistema;
28.
pabrėžia, kad du Bendros Europos mokėjimų erdvės (angl. SEPA) sistemos elementai, t. y. kredito pavedimai ir tiesioginis nurašymas nuo sąskaitos, įsigalios 2010 m.; atkreipia dėmesį į tai, kad trečiasis ramstis, t. y. kortelių sistema, pradės veikti nuo 2008 m.; atkreipia dėmesį į tai, kad tikimasi, jog pagal būsimą mokėjimo paslaugų direktyvą į šią verslo liniją pateks nauji paslaugų teikėjai, pvz., mažmenininkai, pinigų pervedimų vykdytojai ir mobiliųjų mokėjimų operatoriai; stebės, ar dėl to žymiai sumažės operacijų mokesčiai ir tarpvalstybinių mažmeninės prekybos atsiskaitymų įkainiai;
29.
yra susirūpinęs, kad vartotojų pasirinkimas dažnai ribojamas šalies viduje veikiančių finansų grupių mažmeniniais produktais; pabrėžia, kad svarbu išskirstyti sutelktas įvairias vartotojams teikiamas paslaugas ir ragina informuoti klientus apie vertės kūrimo grandinės sąnaudas siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą ir vienodas sąlygas konkurencijai;
30.
primygtinai prašo Komisiją atgaivinti iniciatyvą, vadovaujantis 2006 m. gegužės 16 d. Parlamento rezoliucija dėl teisės aktų leidėjams pateiktų pasiūlymų dėl teisės aktų atrankos rezultatų, savišalpos draudimo įmonėms suteikti europinį statusą OL C 297 E, 2006 12 7, p. 140.
;
31.
pripažįsta gyventojų senėjimo keliamas problemas; pabrėžia antrojo ramsčio kolektyvinių profesinių pensijų svarbą šalia pirmojo ramsčio tikru solidarumu paremtų pensinio draudimo schemų ir pritaria 2003 m. birželio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros OL L 235, 2003 9 23, p. 10.
, kaip specifiniai pensinių fondų reguliavimo sistemai; ragina Komisiją pagal geresnio reglamentavimo programą, siekiant skatinti suderintą priežiūrą visoje Europos Sąjungoje ir išvengti nevienodo rinkos dalyvių traktavimo ir konkurencijos iškraipymo, ištirti galimybę papildyti šią direktyvą pagal programos "Mokumas II" metodiką suderinta pensijų fondų mokumo programa, kuria būtų siekiama užtikrinti pažangesnį rizikos valdymą ir užkirsti kelią pasirinktiniam reguliavimo priemonių taikymui nustatant ir kokybiniu požiūriu, turint minty rizikos valdymo standartus, ir kiekybiškai, kalbant apie kapitalo reikalavimus, vienodus priežiūros reikalavimus (tą pačią riziką turi atitikti toks pat kapitalo kiekis) ir atsižvelgiant į profesinio pensinio draudimo ypatumus; pakartoja, kad tokia teisinė sistema turi būti papildyta apmokestinimo suderinimu, ypač atkreipiant dėmesį į mokesčių bazę;
32.
pažymi, kad per daug ES piliečių neturi galimybės naudotis pagrindinėmis finansinėmis paslaugomis; daro išvadą, kad gerai veikiančios pagrindinės finansinės paslaugos turėtų būti prieinamos ir įperkamos kiekvienam Europos Sąjungos piliečiui; prašo Komisiją atlikti paslaugų, pavyzdžiui, banko sąskaitų, bankomatų, mokėjimo kortelių ir nebrangių paskolų, prieinamumo tyrimą; ir skatinti finansinių institucijų išplėtotų pažangiausių darbo metodų ir patirties teikiant tokias pagrindines paslaugas naudojimą;
33.
pritaria mažmeninės bankininkystės tyrimo išvadoms, kad dalijimasis kredito duomenimis paprastai turi teigiamą ekonominį poveikį, t. y. didina konkurenciją ir padeda naujiems rinkos dalyviams, nes sumažinama banko ir kliento turimos informacijos asimetrija, kuri yra tarsi skolininko drausminimo priemonė, kyla mažiau diskriminacinės atrankos problemų ir skatinamas kliento mobilumas; mano, kad galimybės susipažinti tiek su teigiamais, tiek su neigiamais kredito duomenimis suteikimas gali būti labai svarbus vartotojui ir padėti jam gauti kreditą bei kovoti su finansine atskirtimi.
34.
atkreipia dėmesį į tai, kad gausėja specifinių finansinių paslaugų imigrantų grupėms teikėjų, kurie daro perlaidas ir plėtoja būtent islamo bankininkystę; perspėja, kad šiems naujai atsiradusių nišų veikėjams turėtų būti keliami dideli reikalavimai , stengiantis, kad būtų galima užkirsti kelią jiems išeiti į "pilkąją zoną", kurios visiškai neįmanoma prižiūrėti; ragina Europos Sąjungą, ypač plėtojant santykius su imigravusių darbuotojų kilmės šalimis, bendradarbiauti su atitinkamomis vietos ekonomikos ir finansų institucijomis;
35.
džiaugiasi, kad vis daugiau dėmesio skiriama mikrokreditų teikimui, pvz., Komisijos Regioninės politikos generalinio direktorato veikloje ir Europos investicijų banko grupės JEREMIE programoje, nes jis prisideda prie savarankiško užimtumo ir naujų įmonių steigimo; prašo, kad Bazelio taisyklės būtų pritaikytos mikrokreditų portfeliams ir būtų nustatyta riba dažnai pernelyg dideliems smulkių paskolų kaštams; ragina Komisiją, bendradarbiaujant su įvairiais kompetentingais generaliniais direktoratais, pasinaudojus geriausia praktika Europos Sąjungoje ir už jos ribų, parengti mikrokreditų finansavimo veiksmų planą;
Finansinis raštingumas ir vartotojų įnašas į politikos formavimą
36.
įsitikinęs, kad integruotos Europos finansų rinkos sukūrimas apima daugiau nei vien tik didesnę vartotojų pasirinkimo laisvę; pabrėžia, kad finansinis raštingumas turėtų būti skatinamas labiau nei iki šiol ir kad būtina užtikrinti prieigą prie tikros informacijos ir nešališkai konsultuoti investicijų klausimais; mano, kad šios srities paslaugų teikėjų reglamentavimo pagrindą turėtų sudaryti tokie principai, pagal kuriuos būtų užtikrinamas geriausias paslaugų teikimas ir tinkamumo tyrimai teikiant investicijų paslaugas;
37.
aktyviai remia Komisijos iniciatyvas atnaujinti finansinius pajėgumus ir ragina Komisiją ir valstybes nares didinti savo specialiųjų programų ir interneto puslapių kūrimo pastangas – į šį procesą turėtų būti įtrauktos ir susijusios įmonės, taip pat ragina tai padaryti sudedamąja pagrindinio mokyklinio švietimo dalimi;
38.
pritaria Finansinių paslaugų vartotojų grupės įsteigimui ir pastangoms į ekspertų grupes ir konsultacijas įtraukti vartotojų atstovus; nepaisant to, pažymi, kad vartotojų ir galutinių naudotojų, tokių kaip antai mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ), balsas mažiau girdimas nei finansų sektoriaus; rekomenduoja sukurti europinę biudžeto eilutę, kad būtų galima finansuoti finansų rinkos tyrimą vartotojų ir MVĮ organizacijose siekiant pateikti medžiagos FPVP konsultacijoms;
39.
ragina įmones prisidėti prie vartotojų apsaugos kuriant suprantamus, lengvai naudojamus produktus ir teikti aiškią bei vartotojams tinkamą informaciją;
Geresnis reguliavimas
40.
yra visiškai įsipareigojęs siekti geresnio reguliavimo, pagrįsto kruopštaus, nepriklausomo ir profesionalaus poveikio vertinimo rezultatais, ir pabrėžia, kad toks vertinimas neturėtų būti atliekamas ir juo grindžiami politiniai sprendimai neturėtų būti priimami tik finansiniais sumetimais, o turėtų būti deramai atsižvelgta į ekonominius, socialinius, visuomeninius, aplinkos apsaugos, kultūrinius ir kitus viešojo intereso aspektus;
41.
atkreipia dėmesį į tai, kad vienas iš geresnio reguliavimo prioritetų yra susijęs su teisiniu aspektu, t. y. "įgyvendinti esamus teisės aktus ir užtikrinti jų vykdymą bei nuolatinį vertinimą, visose būsimose iniciatyvose griežtai laikytis geresnio reglamentavimo principų";
42.
mano, kad konsultavimuisi su suinteresuotosiomis šalimis turėtų ir toliau tekti pagrindinis vaidmuo, ir pabrėžia, kad šios konsultacijos turi būti rengiamos prieš prasidedant sprendimų priėmimo procesui, kad būtų tikrai atsižvelgiama į nuomones; ragina Komisiją ir toliau skelbti atsakymus į savo konsultacijas, kad būtų užtikrintas skaidrus procesas;
43.
pažymi, kad remiantis susitarimu dėl geresnės teisėkūros dėl bet kokio naujo Komisijos pasiūlymo turi būti atliekamas poveikio tyrimas svarbiais klausimais; apgailestauja, kad iki šiol šis įsipareigojimas nebuvo pakankamai vykdomas, ir pabrėžia, kad vis dėl to poveikio tyrimai neturėtų trukdyti leisti teisės aktus; dar kartą primena Parlamento įsipareigojimą vykdyti geresnę teisėkūrą ir atlikti poveikio tyrimus, kai jis iš esmės keičia pasiūlymą dėl teisės akto;
44.
atkreipia dėmesį į tai, kad tinkamos priemonės, t. y. direktyvos ar reglamento, pasirinkimas nėra neutralus; prašo pradėti diskusiją dėl kriterijų, kurie užtikrintų gaires ir nuoseklumą, remiantis IIMG atliktais darbais;
45.
pritaria naujajam komitologijos susitarimui ir yra įsipareigojęs taikyti jame numatytas priemones finansinių paslaugų srityje; rekomenduoja panašiai pakeisti išankstines Lamfalussy priemones; primygtinai reikalauja, kad Parlamentui būtų leista siųsti stebėtojus į 2 lygmens komitetus; pažymi, kad būtina sukurti tvirtus tarpinstitucinius darbo metodus remiantis praktine patirtimi, o ne rašytinėmis taisyklėmis ar oficialiais susitarimais, ir šiuo atžvilgiu MiFID direktyvos 2 lygmens įgyvendinimo priemonių parengimas būtų tinkamas pavyzdys;
46.
pritaria idėjai, kai galima, taikyti pagreitintas teisėkūros procedūras, kurių nauda pasitvirtino praktiškai, tačiau įspėja, kad siekiant susitarti per pirmąjį svarstymą neturėtų nukentėti sprendimų priėmimo kokybė ar būti pažeistas demokratinis procesas; siūlo įvertinti šiuos procesus ir parengti procedūrų taisykles, kurios užtikrintų kolegialumą, skaidrumą ir demokratinę kontrolę;
47.
mano, kad dėl ataskaitų teikimo reikalavimų, kurie dubliuoja esamas nuostatas, įvairovės atsiranda nereikalingų išlaidų, susidaro per didelė administracinė našta ir tai taip pat gali padaryti neigiamą poveikį teisiniam tikrumui – taigi ir rinkos integralumui; pabrėžia, kad galima teigti, jog papildomos naudos galima gauti racionalizuojant, supaprastinant ir, prireikus, panaikinant neveiksmingas esamas nuostatas;
48.
mano, kad FPVP padėjo užpildyti daug reguliavimo spragų finansinių paslaugų srityje; vis dėlto yra įsitikinęs, kad tolesnis derinimas su konkurencijos taisyklių taikymu galėtų turėti didėjantį poveikį visos reguliavimo sistemos veikimui ir efektyvumui; pažymi, kad vadovaujantis konkurencijos politika naujais teisės aktais turėtų būti užtikrinama sąžininga ir konkurencinga aplinka;
Sisteminė rizika
49.
yra susipažinęs su keletu naujų priemonių, kurios gali būti labai naudingos, bet taip pat gali kelti rūpesčių, tarp jų su naujoviškomis rizikos mažinimo būdais, smarkiai augančiomis kredito išvestinėmis rinkomis, padidėjusia didelių visos Europos finansinių grupių sistemine svarba ir didėjančiu nebankinių finansinių institucijų, pvz., rizikos draudimo fondų, ir privataus kapitalo vaidmeniu;
50.
pabrėžia, kad šie rinkos pokyčiai taip pat daro įtaką sisteminės rizikos pobūdžiui, šaltiniui ir jos perkėlimui, todėl ir esamų ex-ante rizikos mažinimo priemonių efektyvumui; todėl ragina remiantis įrodymais nustatyti ir įvertinti sisteminės rizikos šaltinius bei finansines krizes sukeliančias varomąsias jėgas atsižvelgiant į tai, kad išdėstyta;
51.
susirūpinęs, kad dabartinė valstybių narių ir sektorių lygmeniu sukurta priežiūros sistema gali atsilikti nuo finansinės rinkos dinamiškos raidos, ir mano, kad ji privalo būti tinkamai aprūpinta lėšomis, koordinuojama ir teisiškai įgalinta adekvačiai ir greitai reaguoti didelių sisteminių krizių, kurios paliestų daugiau nei vieną valstybę narę, atvejais;
52.
teigiamai vertina Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos sprendimą surengti krizių valdymo pratybas siekiant patikrinti veiklos rizikos prižiūrėtojų, finansų ministrų ir centrinių bankų reakcijos tinkamumą ir drąsina tolesniems veiksmams paskirtą jungtinę darbo grupę drąsiai daryti išvadas, net jei jos būtų politiškai opios;
53.
sveikina Komisiją neseniai parengus ataskaitą, kurioje įvertinama Direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito (angl. FCD) ( COM(2006)0833 ); atkreipia dėmesį į Komisijos pastabas apie užskaitų suėjus terminui svarbą mažinant kredito riziką, didinant efektyvumą finansų rinkose ir gerinant reguliavimo kapitalo paskirstymą ir ragina Komisiją parengti pasiūlymą, kuriuo būtų siekiama didesnio teisyno suderinamumo su tam tikromis Bendrijos priemonėmis, pvz., FCD, kur numatoma užskaita ir novacija, galbūt parengiant vieną priemonę, kurioje būtų išdėstyti bendri pagrindiniai principai, susiję su kiekvienos valstybės narės teisine užskaitos pasibaigus terminui sistema;
Reguliavimo ir priežiūros sistema
54.
teigiamai vertina darbą, kurį atliko Europos reguliavimo institucijų komitetai (CESR, Europos bankų priežiūros komitetas (angl. CEBS) ir Europos draudimo ir profesinių pensijų priežiūros komitetas(angl. CEIOPS)) vykdydami rinkos konsultacijas, patardami Tarybai ir Komisijos 2 lygio komitetams ir visų pirma darydami pažangą reguliavimo ir priežiūros praktikos konvergencijos srityje, tačiau apsiribodami savo įgaliojimais ir nebandydami patys imtis įstatymų leidėjų vaidmens; yra įsitikinęs, kad reikia skatinti šias pastangas ir kad minėtieji komitetai turi būti įtraukiami į pradėtos užduoties vykdymą ir jiems turi būti skiriama užtektinai išteklių;
55.
ragina 3 lygio (L3) komitetus gerinti tarp sektorių suderintą veiklos rizikos reguliavimą ir grupių priežiūros taisykles, skirtas tuos pačius ar panašius produktus parduodančioms didelėms finansinėms grupėms, ir, pasikonsultavus su suinteresuotomis šalimis ir laikantis tinkamos procedūros, patarti įstatymų leidėjams, ar reikia peržiūrėti taisykles; ragina juos taip pat užtikrinti, kad visos finansinės institucijos būtų funkciniu požiūriu vienodai prižiūrimos visose valstybėse narėse;
56.
ragina 2 lygio ir 3 lygio komitetus apriboti nacionalinę veiksmų laisvę ir perteklinį reglamentavimą (angl. gold-plating) pagal 1 lygio teisės aktus, tačiau atsižvelgti į nacionalinius ypatumus ir ypač į atskirų rinkų struktūrinius požymius; siūlo IIMG darbo sąlygomis apsvarstyti, ar būtų naudinga, jei 3 lygio komitetai galėtų dirbti vis labiau remdamiesi sprendimų priėmimu tam tikra kvalifikuotos balsų daugumos forma tai atvejais, kai sprendimų priėmimo principai dar nėra apibrėžti; siūlo, kad 3 lygio komitetams Parlamentas ir Taryba suteiktų metinius įgaliojimus parengti konkrečius bendradarbiavimo ir priemonių įgyvendinimo planus, galbūt pasinaudojant ES biudžeto ištekliais; rekomenduoja, kad Lamfalussy proceso 2 ir 3 lygių komitetų galios ir įgaliojimai būtų tiksliau apibrėžti siekiant atsižvelgti į didesnio priežiūros praktikos suvienodinimo pažangos poreikį ir suteikti jiems galimybę priimti savo veiklos srityje savo nariams privalomus sprendimus ir kad prie konsultacijų su pramonės atstovais proceso labiau prisidėtų mažos ir vidutinės įmonės ir investuotojai.
57.
pabrėžia, kad svarbu turėti integruotą bendradarbiaujančių nacionalinių ir sektorinių priežiūros institucijų Europos sistemą, kuri būtų pajėgi užtikrinti veiksmingą didelių finansinių veikėjų ir vietinių institucijų, kurie laikosi įsišaknijusių nacionalinių tradicijų, priežiūrą; pabrėžia, kad visos priežiūros institucijos, atlikdamos savo konkrečią vietinės veiklos priežiūrą
,
turi tinkamai atsižvelgti į šias tradicijas; džiaugiasi, kad 3 lygio komitetai CEBS, CESR ir CEIOPS aktyviau bendradarbiauja ir kad skelbia bendras metines darbo programas;
58.
pažymi, kad dabartinę bendradarbiavimo sistemą gali reikėti sustiprinti remiantis esama priežiūros institucijų bendradarbiavimo sistema tam, kad ji galėtų atlikti veiksmingą sisteminę ir pagrindinių rinkos veikėjų veiklos rizikos priežiūrą ir ragina geriau koordinuoti veiksmus, ypač susijusius su kelioms jurisdikcijoms priklausančių ir kelis sektorius apimančių subjektų bei finansinių konglomeratų priežiūra; pasisako už valstybių narių ir centrinių bankų susitarimus ir elgesio kodeksus dėl finansinės paramos tokiai riziką ribojančios priežiūros sistemai, atsižvelgiant į skolų perėmimo ir likvidumo suteikimo bei galutinio skolintojo įsipareigojimus tais atvejais, kai dalyvauja daugiau valstybių narių ir priežiūros institucijų; pažymi, kad norint įvertinti, ar dabartinė sistema gali atlikti tikrą sisteminę ir pagrindinių rinkos veikėjų veiklos rizikos priežiūrą, būtina leisti nusistovėti palyginti naujiems 2 ir 3 lygmens susitarimams ir taip pat išnagrinėti, ar riziką ribojančios priežiūros vykdymas ES lygmeniu prireikus ateityje būtų pageidaujamas ir galimas;
59.
supranta valstybių narių norą palaukti, kol naujieji susitarimai bus įgyvendinti ir išbandyti, prieš imantis tolesnių veiksmų siekti konvergencijos; pažymi, kad jei nebus pažangos šia kryptimi, gali sustiprėti spaudimas steigti centralizuotą priežiūros instituciją; taigi pabrėžia, kad esant tokioms aplinkybėms, glaudesnis priežiūros derinimas bei buveinės valstybės ir priimančiosios valstybės priežiūros institucijų bendradarbiavimas esamose struktūrose tampa dar svarbesnis;
60.
teigiamai vertina nacionalinių priežiūros institucijų bendradarbiavimą siekiant geriau išnaudoti priežiūros galimybes, toliau plėtoti priežiūros praktiką ir mažinti priežiūros naštą rinkai; teigiamai vertina priežiūros institucijų kolegijas, kurios dirba su keleto šalių jurisdikcijų konglomeratais, ir veiklos tinklų kūrimo projektą, kurį neseniai pradėjo CEBS; ragina šias priežiūros institucijų kolegijas ugdyti vienodą europinę priežiūros kultūrą ir išsamiai išnagrinėti šio savanoriško bendradarbiavimo ribas ištikus tikrai krizei; tačiau pažymi, kad šios kolegijos neturi nacionalinių įgaliojimų perduoti kompetenciją, priimti daugumos sprendimų ar tiesiog skirti pakankamai išteklių ir žinių kolegijų darbui; atkreipia dėmesį į būtinybę apibrėžti bendradarbiavimo sistemą ir nacionalinio lygmens įgaliojimus ir tikisi, kad priežiūros institucijų kolegijos ir su veikla susijusio bendradarbiavimo kūrimo projektas per trumpą laiką padės rasti praktinius problemų, susijusių su tarpvalstybinių grupių priežiūra, sprendimo būdus (susitarimo memorandumai);
61.
pabrėžia, kad kilmės ir priimančiosios valstybių priežiūros institucijų bendradarbiavimas – pats svarbiausias elementas kuriant bendrą finansų rinką; ypač pažymi, kad dar reikėtų daug nuveikti susijungimo ir įsigijimo priežiūros proceso srityje, siekiant palengvinti našiai veikiančių ir dėl savo masto didesnius ekonominius privalumus teikiančių finansinių konglomeratų kūrimą; verta pažymėti, kad reikia deramai atsižvelgti į šalies, kurioje įsikuria įsigytas finansinis subjektas, bankininkystės rinkos padėtį;
62.
mano, kad pageidautinas tikslesnis Tarybos, Komisijos ir 3 lygio komitetų vaidmenų paskirstymas; taip pat mano, kad siekiant patikimos priežiūros (konkrečiai tais atvejais, kai yra aiškus ryšys su konkurencijos klausimais) reikalinga didesnė nepriklausomybė ir neutralumas, kurie negali būti gerai derinami su perdėm politine veikla; pabrėžia, kad reikėtų skatinti valstybes nares vienodinti nacionalinių priežiūros institucijų įgaliojimus, ypač sankcijų skyrimo srityje; mano, kad didesnis stebėtojų suartinimas turėtų palengvinti ir bendrovių, kurios šiandien priklauso nuo daugelio reguliavimo institucijų, darbą; pabrėžia, kad daugiausiai problemų praktinio bendradarbiavimo požiūriu kelia 3 lygio komitetai; siūlo tuo tikslu sukurti mokymo programas finansų rinkų priežiūros institucijoms ir ragina Komisiją patikrinti, ar galima apibrėžti visai ES bendrus nacionalinių priežiūros pareigūnų mokymo standartus, kad būtų skatinama vienoda europinė priežiūros kultūra;
63.
pritaria Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos sprendimui įkurti Finansinių paslaugų komiteto pogrupį ilgalaikės priežiūros klausimams nagrinėti, kuris 2007 m. spalio mėnesį turės pateikti ataskaitą; tikisi, kad ši grupė pateiks teisingą dabartinės padėties įvertinimą; kartu su galutine IIMG ataskaita, kuri bus parengta 2007 m. rudenį, Europos Parlamento pranešimu ir Komisijos vėlesne ataskaita tai gali paskatinti įvertinti likusius uždavinius siekiant finansinio reguliavimo ir priežiūros sistemos integracijos ir veiksmingumo ir pateikti rekomendacijų dėl tolesnių veiksmų;
64.
yra įsitikinęs, kad stebėtojų veiklos suartinimas gali padėti susiformuoti Europos finansų mažmenos rinkai;
65.
ragina IIMG plačiau pažvelgti į Europos priežiūros sistemos uždavinius ir galimybes ir prisidėti prie tolesnių diskusijų dėl ateities rengiant galutines išvadas;
Pasaulinė įtaka
66.
mano, kad Europos Sąjungos atsvara JAV vadovavimui galėtų sustiprinti Europos Sąjungos ir valstybių narių įtaką pasauliniu mastu turint minty JAV Vertybinių popierių ir biržos komisijos autoritetą; yra įsitikinęs, kad turėtų būti paaiškintas savireguliavimo institucijų, pvz., Tarptautinės apskaitos standartų tarybos, finansavimo modelis ir atskaitomybės sistema; tikisi, kad vėl pavyks Tarptautinį valiutų fondą padaryti tikra pinigų valdymo institucija ir veikėja, kuri pajėgs užkirsti kelią krizėms, užtikrinti finansinį stabilumą ir įveikti pasaulinį disbalansą;
67.
mano, kad reikia plėtoti ir stiprinti transatlantinę partnerystę aktyviau derinant reguliavimą; pabrėžia, kad svarbu, jog JAV valdžios institucijos įgyvendintų Baselio II susitarimą, taip pat abišališkai pripažintų ES ir JAV apskaitos standartus, ir ragina plėtoti demokratiškai kontroliuojamą Europos Sąjungos ir Jungtinių Valstijų bendradarbiavimą stebint reguliavimo institucijų, dirbančių su alternatyviomis investavimo priemonėmis, pvz., rizikos draudimo fondais, pagal sektorius specializuotą veiklą, taip pat bendradarbiaujant su Tarptautinės vertybinių popierių komisija ir kompetentingomis institucijomis, atsakingomis už tas rinkas, kuriose yra daug tokių fondų, ir vedant ES ir JAV dialogą; remia ES pirmininkaujančios valstybės iniciatyvą dėl transatlantinės ekonominės partnerystės, kuria siekiama skatinti koordinuoti transatlantinį reguliavimą ir vengti nereikalingo finansinių rinkų dalyviams taikomų taisyklių dubliavimosi ir galbūt netgi prieštaravimo;
68.
mano, kad kai kurių naujų globalinių iššūkių ir pavojų akivaizdoje tikslinga pagrindiniuose finansiniuose centruose turėti panašias reguliavimo priemones šiems iššūkiams atremti; žino, kad Bendrijos reguliavimo nuostatos turi įtakos santykiams su trečiosiomis šalimis; ragina Komisiją palaikyti aktyvų Europos Sąjungos dialogą ir techninį bendradarbiavimą su besivystančiomis šalimis, kad būtų užtikrintas finansinėms paslaugoms taikomų pasaulinių teisinių ir reguliavimo sistemų veiksmingumas ir kokybė;
69.
pabrėžia Europos Sąjungos vadovaujamą vaidmenį šiuo metu dirbant prie programos "Mokumas II" ir tikisi, kad tai turės įtakos pasaulinei reguliavimo sistemai ir Tarptautinės draudimo priežiūros institucijų asociacijos standartų nustatymo veiklai;
70.
mano, kad Europos Sąjunga turėtų konstruktyviai ir atvirai vertinti ekonominį Pietų Azijos, ypač Indijos, Kinijos ir Korėjos, pakilimą ir Bendrijos arba nacionaliniu lygmenimis nesiimti galimų protekcinių priemonių; remia iniciatyvas nustatyti bendrus pasaulinius finansinių paslaugų teikimo standartus, pvz., kasmetinį ES ir Kinijos apskritojo stalo susitikimą finansinių paslaugų ir jų reguliavimo klausimais;
o
o o
71.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Europos centriniam bankui, Europos vertybinių popierių rinkos priežiūros institucijų komitetui, Europos bankų priežiūros komitetui ir Europos draudimo ir profesinių pensijų priežiūros komitetui.
