P7_TA(2010)0015
Neseniai įvykęs žemės drebėjimas Haityje
B7-0072 , 0073 , 0074 , 0075 , 0076 ir 0087/2010
2010 m. vasario 10 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl žemės drebėjimo Haityje
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į 2010 m. vasario 6 d. Ikaluite (Kanada) įvykusį Didžiojo septyneto susitikimą,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. sausio 25 d. Monrealyje įvykusios parengiamosios ministrų konferencijos išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. sausio 20 d. įvykusią Parlamento diskusiją dėl žemės drebėjimo Haityje, kurioje dalyvavo Sąjungos vyriausioji įgaliotinė bendrai užsienio ir saugumo politikai Baronienė C. Ashton,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. sausio 18 d. Briuselyje įvykusio neeilinio Užsienio reikalų tarybos posėdžio išvadas,
–
atsižvelgdamas į Europos konsensusą dėl humanitarinės pagalbos,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų stabilizacijos misijos Haityje (MINUSTAH) veiklą,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 9 d. Michelio Barnier pasiūlymą "Europos civilinės saugos pajėgos. Europos pagalba",
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 4 dalį,
A.
kadangi 2010 m. sausio 12 d. Haitį sukrėtė žemės drebėjimas, kurio stiprumas siekė 7,3 balo pagal Richterio skalę ir nuo kurio katastrofiškai nukentėjo Port o Prensas, Žakmelis ir kitos regiono gyvenvietės, o šalį ir toliau krėtė daug stiprių pakartotinių požeminių smūgių,
B.
kadangi pranešta, kad žuvo iki 200 000 žmonių, 250 000 žmonių sužeista, o daugiau negu trys milijonai patyrė tiesioginį žemės drebėjimo poveikį,
C.
kadangi JT Humanitarinių reikalų koordinavimo biuras (angl. OCHA) pranešė, kad visoje šalyje beveik milijonui asmenų reikalinga pastogė, o šalies viduje yra iki 600 000 perkeltų asmenų,
D.
kadangi, remiantis Haičio vyriausybės skaičiavimais, apie 235 00 asmenų išvyko iš Port o Prenso; iki milijono asmenų galėjo išvykti iš miestų į kaimo vietoves taip dar labiau apsunkindami ir taip pažeidžiamą ten gyvenančių bendruomenių padėtį,
E.
kadangi iki žemės drebėjimo šalyje, kur beveik 60 proc. gyventojų gyvena kaimo vietovėse, o 70 proc. turi išgyventi per dieną išleisdami mažiau negu 2 JAV dolerius, apie 1,8 mln. asmenų nuolat trūko maisto,
F.
kadangi dėl dešimtmečius iki žemės drebėjimo vyravusio politinio nestabilumo dar labiau susilpnėjo valstybės institucijos ir jų sugebėjimas teikti viešąsias paslaugas, o dėl žemės drebėjimo padarinių buvo paralyžiuotas valstybės sugebėjimas aktyviai dalyvauti neatidėliotinos pagalbos operacijose, taigi padėtis tapo dar sudėtingesnė,
G.
kadangi Komisija nutarė skirti 137 mln. eurų trumpalaikėms reikmėms ir mažiausiai 200 mln. eurų vidutinės trukmės ir ilgalaikiams reikmėms, o valstybės narės skirs dar 92 mln. eurų,
H.
kadangi Haitį slegia 1 mlrd. JAV dolerių užsienio skola, dėl kurios Haičio vystymasis buvo trikdomas dar prieš įvykstant žemės drebėjimui, ir kadangi ši skola gali trikdyti šalies atsigavimą,
I.
kadangi norint pereiti nuo pirmojo neatidėliotinos pagalbos teikimo etapo prie sudėtingo uždavinio atstatyti valstybę būtina nedelsiant reabilituoti Haičio gebėjimus atkurti funkcionuojančią demokratiją ir valdymą,
1.
reiškia nuoširdžią ir gilią užuojautą Haičio žmonėms, kitų tautų atstovams ir tarptautinių organizacijų personalui, įskaitant JT ir Komisijos darbuotojus, dėl daugybės žemės drebėjimo nusineštų gyvybių ir šalies nuniokojimo, bei reiškia solidarumą su jais;
2.
palankiai vertina Haičio valdžios institucijų ir pilietinės visuomenės, taip pat JT, NVO ir kitų dvišalių donorų pastangas padėti Haičio žmonėms ir reiškia pagarbą humanitarinės pagalbos organizacijų ir asmenų iš visos ES darbui;
3.
ragina atlikti visapusišką vertinimą ir nustatyti trumpalaikes ir ilgalaikes gyventojų reikmes ir įtraukti ES į atkūrimo procesą, kurį sudarys trys etapai – neatidėliotinos pagalbos teikimas, atkūrimas ir atstatymas; ragina Komisiją kuo greičiau parengti Europos reagavimo į Haičio humanitarinę krizę vertinimą ir pateikti pasiūlymus, susijusius su tolesniu ES veiksmų panašiose situacijoje gerinimu ateityje;
4.
pabrėžia, kad ES turi teikti prioritetą atkūrimo pagalbai ir siekiui gerinti humanitarinę padėtį, o ypatingas dėmesys turi būti skiriamas pažeidžiamoms grupėms, pvz., moterims ir vaikams, taip pat pastogės suteikimui, medicinos paslaugoms, logistikos pagalbai ir aprūpinimui maistu; ragina valstybes nares būti pasirengusioms atsiliepti į JT prašymus teikti papildomą pagalbą;
5.
reiškia didžiulį susirūpinimą dėl pažeidžiamų asmenų, ypač moterų, gerovės; ragina Komisiją ir JT skirti ypatingą dėmesį moterų dalyvavimui atkūrimo darbuose ir aktyviai jas įtraukti į visų humanitarinės pagalbos ir reabilitacijos programų atkūrimo, atstatymo ir vertinimo etapus;
6.
pabrėžia, kad be suaugusiųjų globos likusiems ir atskirtiems vaikams turėtų būti teikiamos paslaugos, skirtos jiems padėti kuo greičiau grįžti pas tėvus ar įprastus globėjus; ragina ES ir tarptautinę bendruomenę nedelsiant įvertinti, ar būtinas koordinuotas planas, skirtas spręsti tūkstančių per žemės drebėjimą likusių našlaičiais vaikų klausimą; pabrėžia, kad didelė prekybos žmonės atvejų grėsmė;
7.
ragina ES paremti laikiną naujo vaikų iš Haičio įsivaikinimo moratoriumą, kuris tęstusi iki dvejų metų po to, kai pradėtos paieškos; ragina ES dėti pastangas, kad vaikams būtų užtikrintos jų pagrindinės reikmės, pradėtų veikti laikinosios mokyklos ir vaikai būtų skubiai konsultuojami;
8.
teigiamai vertina preliminarius Komisijos įsipareigojimus skirti 30 mln. eurų humanitarinei pagalbai, tačiau reiškia susirūpinimą dėl to, kad 87 proc. skubios pagalbos Haičiui punkto, kurį už 575 mln. JAV dolerių įsteigė OCHA, finansavimo sudaro įnašai; pabrėžia, kad šis finansavimas būtinas siekiant palaikyti ilgalaikį operacijų vykdymą; ragina Komisiją ir visas valstybes nares visapusiškai vykdyti savo duotus įsipareigojimus;
9.
palankiai vertina Didžiojo septyneto sprendimą atsisakyti pretenzijų į Haičio tarptautinę skolą; tikisi, kad visos šalys ir tarptautiniai donorai pasielgs taip pat; taip pat ragina Tarptautinį valiutos fondą (TVF) užtikrinti, kad būtų visiškai panaikinta likusi šalies skola, įskaitant 2010 m. sausio mėn. patvirtintą skubią 102 mln. JAV dolerių dydžio paskolą; pabrėžia, kad bet kokia skubi pagalba po žemės drebėjimo turi būti teikiama kaip dotacija, o ne kaip paskola, kurią paėmus kaupiasi skola;
10.
pakartoja JT Generalinio Sekretoriaus pavaduotojo humanitariniams reikalams raginimą teikti kuro transporto priemones; ragina valstybes nares teikti papildomą pagalbą, siekiant pergabenti atsargas į laikinas stovyklas, skirstymo vietas ir atokius miestus bei kaimus;
11.
pabrėžia, jog svarbu užtikrinti adekvatų pagalbos teikimo vilkstinių saugumą, kad reikalingos atsargos būtų pristatomos sąžiningai ir ramiai, ypač silpniesiems ir tiems, kuriems jų reikia labiausiai;
12.
džiaugiasi Tarybos sprendimu išsiųsti į Haitį 350 karinės policijos pareigūnų, kurie, vadovaujami JT, sustiprintų teikiamą pagalbą, taip pat sprendimu įsteigti koordinavimo centrą (angl. "EUCO Haiti") Briuselyje, kuris padėtų Europai aktyviai dalyvauti teikiant karinę ir saugumo pagalbą ir koordinuotų ES valstybių narių humanitarinės pagalbos įnašus;
13.
ragina Jungtines Tautas kartu su Haičio valdžios institucijomis persvarstyti MINUSTHA įgaliojimus, kad būtų galima reaguoti į šalies reikmes po nelaimės ir ypatingą dėmesį skirti saugumo klausimams;
14.
pabrėžia, kad reikia teikti vietos savivaldos institucijoms paramą siekiant leisti joms skatinti ekonomiką, kadangi tūkstančiai Port o Prenso gyventojų iš sostinės išvyko gyventi į kaimo vietoves; ragina ES ir kitus tarptautinius paramos teikėjus, kurie dalyvauja neatidėliotinos pagalbos operacijose, pirkti kuo daugiau vietoje pagaminto maisto;
15.
remia ES pastangas skatinti maisto gamybą vietoje, atkurti sunaikintą infrastruktūrą ir teikti būtinus produktus (sėklas, trąšas ir įrankius) smulkiems ūkininkams, ypač ruošiantis pavasario sėjai, kuri prasideda kovo mėnesį ir sudaro 60 proc. nacionalinės maisto gamybos;
16.
ragina Komisiją dėti visas pastangas ir remti mokamo darbo programas, kurios labai svarbios siekiant bendruomenei suteikti lėšų – grynųjų pinigų – ir padėti atsigauti bankams bei jų veiklai;
17.
pabrėžia, kad reikia ilgalaikių investicijų į žemės drebėjimams atsparių pastatų ir pagrindinės infrastruktūros, pavyzdžiui, vamzdynų, kelių ir elektros tiekimo, statybą; iki žemės drebėjimo šių infrastruktūrų beveik nebuvo arba jos buvo labai nekokybiškos, o tai labai apsunkino gaivalinės nelaimės pasekmes;
18.
ragina surengti tarptautinę konferenciją ir drauge su JT ir Pasaulio banku parengti reikmių po nelaimės įvertinimą, siekiant numatyti ilgalaikius atkūrimo poreikius po to, kai bus baigtos skubios pagalbos operacijos;
19.
ragina tarptautinę bendruomenę užtikrinti, kad Haičio žmonės ir jų vyriausybė vadovautų atkūrimo procesui: taip jie galėtų imtis atsakomybės už savo bendrą ateitį;
20.
ragina Komisiją pateikti Parlamentui išsamų reikmių po nelaimės vertinimą ir atkūrimo pažangos ataskaitą;
21.
pabrėždamas, kad atkūrimo darbas turi būti grindžiamas nacionaliniais prioritetais, kartu atsižvelgdamas į pagalbos veiksmingumo principus ir siekdamas paremti Haičio institucijas bei padėti joms veiksmingai valdyti, ragina ES bendradarbiauti su Haičio valdžios institucijomis ir užtikrinti ilgalaikius nelaimių prevenciją ir pajėgumų valdymą;
22.
ragina tarptautinę bendruomenę pasinaudoti šia proga ir kartą ir visiems laikams iš esmės išspręsti Haičio skurdo klausimus, taip pat padėti Haičiui atsigauti po šios nelaimės kaip funkcionuojančios demokratijos šaliai, kurios ekonomika pajėgi remti savo gyventojus;
23.
pripažįsta atskirų Europos Sąjungos valstybių narių darbą, atliktą taikant ES civilinės saugos priemonę, veiksmingą Stebėsenos ir informacijos centro ir vos kelios valandos po žemės drebėjimo dislokuotų Europos bendrijos humanitarinės pagalbos tarnybos (angl. ECHO) grupių vykdytą šios pagalbos koordinavimą;
24.
pažymi, kad Komisija pirmą kartą sėkmingai pritaikė du modulius, kuriais buvo galima naudotis vykdant parengiamuosius ES skubaus reagavimo pajėgumų veiksmus, parengtus pritarus Parlamentui;
25.
ragina Komisiją kuo skubiau teikti siūlymus dėl ES civilinės saugos pajėgų suformavimo remiantis ES civilinės saugos priemone, kad per 24 val. po nelaimės ES galėtų mobilizuoti išteklius, reikalingus pradinei skubiai humanitarinei pagalbai suteikti;
26.
atkreipia dėmesį į Europos skubios pagalbos priemonės ypatumus:
–
reagavimas turi būti civilinio ir (arba) humanitarinio pobūdžio,
–
reagavimas turi būti nuolatinis,
–
turi būti galima mobilizuoti pajėgas bet kuriuo momentu ir per kuo trumpesnį laikotarpį,
–
veikti vadovaujant Europos Sąjungai,
–
laikytis tarptautinės humanitarinės teisės,
–
būti pasirengus bendradarbiauti su kitais humanitarinės pagalbos teikėjais,
–
būti pasirengus bendradarbiauti su Jungtinių Tautų sistema,
–
būti pasirengus trečiųjų šalių dalyvavimui,
–
gerbti valstybių narių savanoriško dalyvavimo priemonėje, kurią reikia įgyvendinti, pobūdį,
–
rūpintis, kad būtų nuolat atnaujinami žmogiškieji ir materialieji ištekliai, kurie gali būti panaudojami bet kuriuo momentu,
–
remtis vadinamuoju naštos pasidalijimo principu;
27.
ragina Sąjungos vyriausiąją įgaliotinę bendrai užsienio ir saugumo politikai bei Komisijos narę, atsakingą už vidaus bendradarbiavimo, humanitarinės pagalbos ir atsako krizės atvejais klausimus, imtis vadovaujamojo vaidmens koordinuojant ES veiksmus kilus krizei, išnaudoti pagal Lisabonos sutartį numatytą atsakomybę ir ateityje geriau koordinuoti ES reakciją krizės atveju remiantis tuo, kas jau pasiekta;
28.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei bendrai užsienio ir saugumo politikai, Europos Komisijos Pirmininkui, Haičio Prezidentui ir Vyriausybei, JT Generalinio Sekretoriaus pavaduotojui humanitariniams reikalams ir pagalbos teikimo koordinatoriui, taip pat valstybių narių vyriausybėms.
