„Trigalvis slibinas“ kelia abejonių daliai europarlamentarų
Institucijos
Lietuva
2007-12-20 - 17:28
2007 m. gruodžio 11 d. EP spaudos tarnyba Strasbūre surengė tradicinę kasmetinę žurnalistų ir europarlamentarų iš Lietuvos diskusiją. Šįkart daugiausia dėmesio susilaukė energetikos klausimai, ypač naujosios atominės elektrinės projektas ir nacionalinio investuotojo kūrimas. Daugelis europarlamentarų kritiškai atsiliepė apie tai, kaip pradėtas vykdyti šis projektas. Europos liaudies partijos atstovai diskusijoje nedalyvavo.
Šarūnas Birutis (Liberalų ir demokratų aljansas) priminė, jog ES siekia liberalizuoti energetikos rinką, o vadinamojo „trigalvio slibino“ kūrimas su tuo nesiderina – grįžtama prie vertikalios monopolijos. Deputato nuomone, nesivadovauti Europos Komisijos rekomendacijomis Lietuvai nenaudinga, „nes mums labai svarbios jungtys su Europa tiek Švedijos, tiek Lenkijos kryptimis, o tų jungčių ir finansavimas [...] priklauso nuo Komisijos“. Š. Birutis pridūrė: „Mano manymu, projektas pradėtas vystyti ne nuo to galo. Ar sudaryti tarptautiniai susitarimai? Ar paskirstytos galios? Ar mes žinome, kiek reikės pinigų, iš kur ir kaip mes [juos] užsakinėsime? Šiandien toks vaizdas, kad pagrindinis tikslas yra suformuoti nacionalinį investuotoją“.
Jo frakcijos kolegė Danutė Budreikaitė priminė, jog Lietuva kartą jau gavo Europos Komisijos raštą dėl nepakankamo 2003 m. „Elektros direktyvos“ įgyvendinimo. Europarlamentarės nuomone, Lietuvos nacionalinio investuotojo kūrimo procesas „prieštarauja visai ES politikai ir Trečiajam energetikos paketui“. Deputatės nuomone, liberalizuodama energetikos rinką ES siekia palankesnių sąlygų vartotojams ir mažesnių kainų, o Lietuvoje įgyvendinamas projektas jų nesuteiks. Štai Vokietijoje, kuri pasisako prieš elektros rinkos liberalizavimą ir tinklų atskyrimą, beveik dešimtadaliu padidėjo elektros energijos kainos.
Dar viena Liberalų ir demokratų aljanso narė Ona Juknevičienė pažymėjo, jog „siekiant suburti finansus tokiems projektams nereikia sujungti [bendrovių] turto“ – pakaktų deramo finansinio mechanizmo. „Melas, kad be privataus kapitalo valstybė neišsiverstų“, – sakė europarlamentarė. Prelegentė atkreipė dėmesį ir į tai, jog nacionalinio investuotojo kūrimo procesas yra neskaidrus, nes „nebuvo pasirinktas konkurso būdas, o iš karto įvardintas privatus partneris“. Be to, ir „pats privatizavimas kelia labai daug klausimų“. Vis dėlto, deputatės nuomone, problema yra ne privataus investuotojo dalyvavimas projekte, o neskaidrumas. „Jeigu Vakarų skirstomieji tinklai [...] vystytų savo verslą konkurencingoje aplinkoje, kad ir su Rytų skirstomaisiais tinklais, ir turtėtų, visi tik džiaugtųsi. Bet [norima] pasipelnyti iš valstybės, iš visų žmonių“, – teigė europarlamentarė ir pridūrė, jog taip elgiamasi tik „tokiose valstybėse kaip Rusija arba buvusios Sovietų Sąjungos valstybės“.
Panašiai teigė ir Justas Vincas Paleckis (Socialistų frakcija), pastebėjęs, jog „trigalvis slibinas išsilukšteno iš kažkieno padėto kiaušinio įtartinai greitai ir įtartinai sustiprėjo“. Deputatas pridūrė, jog šia tema per mažai diskutuota žiniasklaidoje. Tuo tarpu D. Budreikaitė atkreipė dėmesį, jog „Lietuvos energija“ pasirašinėja sutartis, „nors buvo įsipareigota naujų sutarčių nesudarinėti“, o žiniasklaida nepateikia apie jas detalios informacijos, „tik žinoma, kad jos labai nepalankios Lietuvai“. Europarlamentarė ragino „rūpintis Lietuvos energetikos nepriklausomybe, o ne dar giliau klimpti į senuosius ryšius“.
"Aš tiesiog stebiuosi – visos partijos gana vieningai balsavo už tą variantą, kuris yra dabar. Staiga dabar tos partijos atsitokėjo. Tai ką jos darė tada, prieš balsuodamos?“ – klausė Socialistų frakcijos narys Aloyzas Sakalas . Deputatas savo ruožtu ragino nenuleisti rankų siekiant pratęsti Ignalinos atominės elektrinės darbą. „Seimas turėtų priimti sprendimą ir kreiptis į Europos Parlamentą, tada Europos Parlamentui būtų dingstis svarstyti [šį siūlymą]“, – sakė europarlamentaras.
Tuo tarpu Sąjungos už tautų Europą narys Gintaras Didžiokas energingai pritarė nacionalinio investuotojo kūrimui. Pasak deputato, „Lietuva turi visas teises pasirinkti tokį variantą, koks yra pats patogiausias, kad turėtų maksimalią naudą, ir jokia Europos teisė ar Europos Komisija nedraudžia mums to daryti“. Europarlamentaras pridūrė, jog „kartą jau padarėme didelę nuolaidą lengvai pasirašę [įsipareigojimą] uždaryti elektrinę“.
Dar vienas Sąjungos už tautų Europą atstovas Eugenijus Maldeikis pažymėjo, jog naujosios atominės elektrinės projektas „turi ypatingą politinę reikšmę Europai“, nes jo įgyvendinimo sėkmė „nulems branduolinės energetikos perspektyvą Europoje“. Deputatas pridūrė, jog, palyginti su nafta ar dujomis, uranas „yra labai stabilus kuras“ kainų požiūriu, be to, jo ištekliai „yra šalyse, kur stabili politinė situacija“. Europarlamentaro nuomone, nebūtų sunku gauti finansavimą naujos elektrinės statybai, bet tik „su viena sąlyga – Lietuva turi laikytis priimtos tarptautinės verslo praktikos“. Tuo tarpu, pasak deputato, „esame ES nariai, o dirbame kaip Azijoje“.
D. Budreikaitė savo ruožtu pažymėjo elektros tilto iš Lietuvos į Vakarus svarbą. „Turėdami jungtis tiktai su Rusija tapsime dar daugiau nuo jos priklausomi, – teigė europarlamentarė ir pridūrė: – Kai pastatysime elektrinę ir neturėsime kur dėti elektros, galime įsivaizduoti, kokia jos bus kaina“.
Tuo tarpu J.V. Paleckis siūlė pažvelgti į problemą kitu aspektu. „Kalbėdami apie Ignalinos uždarymą, apie trigalvį slibiną, pamirštame vieną pagrindinį dalyką – geriausia ir švariausia energija yra sutaupyta energija“, – pažymėjo deputatas ir pridūrė, jog „Lietuva pagal elektros energijos imlumą – jos sunaudojimą pagaminti tam tikros produkcijos kiekiui – yra paskutinė Europos Sąjungoje“.
20071218IPR16345
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 AVI DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 AVI DOC XML V0//EN
