GALUTINIS
A6-0259/2007
28.6.2007
PRANEŠIMAS
dėl neprivalomų teisinių priemonių panaudojimo institucinių ir teisinių pasekmių
(2007/2028(INI))
Teisės reikalų komitetas
Pranešėjas:
Manuel Medina Ortega
Nuomonės referentas (*): Philip Dimitrov, Konstitucinių reikalų komitetas
(*) Glaudesnis bendradarbiavimas tarp komitetų – Darbo tvarkos taisyklių 47 straipsnis
PE 386.366v02-00
TURINYS
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS.........................................3
Konstitucinių reikalų komiteto NUOMONĖ.........................................................9
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto NUOMONĖ......................12
Kultūros ir švietimo komiteto NUOMONĖ..........................................................16
PROCEDŪRA...........................................................................................................................19
(*) Glaudesnis bendradarbiavimas tarp komitetų – Darbo tvarkos taisyklių 47 straipsnis
PASIŪLYMAS DĖL EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJOS
dėl neprivalomų teisinių priemonių panaudojimo institucinių ir teisinių pasekmių
( 2007/2028(INI) )
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 211, 230 ir 249 straipsnius,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
– atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą, taip pat į Konstitucinių reikalų komiteto, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto ir Kultūros ir švietimo komiteto nuomones ( A6-0259/2007 ),
A. kadangi įprastai vartojama neprivalomų teisinių priemonių (angl. soft law ) samprata yra neapibrėžta ir žalinga, todėl neturėtų būti vartojama jokiuose Europos institucijų dokumentuose,
B. kadangi nereikėtų pritarti sąvokų požiūriu klaidinančiam vadinamosios griežtosios ( dura lex ) ir švelniosios ( mollis lex ) teisės atskyrimui ar jo pripažinti,
C. kadangi vadinamosios neprivalomos teisinės priemonės, pvz., rekomendacijos, žaliosios ir baltosios knygos arba Tarybos išvados, nedaro teisinio poveikio ir nėra įpareigojančio pobūdžio,
D. kadangi neprivalomos teisinės priemonės nesuteikia visiškos teisminės apsaugos,
E. kadangi plataus masto neprivalomų teisinių priemonių naudojimas reikštų perėjimą nuo unikalaus Bendrijos modelio prie tradicinės tarptautinės organizacijos modelio,
F. kadangi šiuo metu vyksta diskusijos apie tai, kaip pagerinti Europos Sąjungos reguliavimo funkcijos veiksmingumą atsižvelgiant ir į privalomas, ir į neprivalomas teisines priemones,
G. kadangi Van Gend en Loos byloje Europos Bendrijų Teisingumo Teismas nusprendė, kad Sutartis „yra daugiau nei susitarimas, kuriuo paprasčiausiai sukuriami abipusiai įsipareigojimai tarp Sutartį sudarančių šalių. Bendrija sudaro naują tarptautinės teisės teisinę tvarką, kurios naudai valstybės apribojo, nors ir nustatytose srityse, savo ir subjektų, kurie sudaro ne tik valstybes nares, bet taip pat jų piliečius, suverenumo teises. Todėl Bendrijos teisė ne tik įveda įsipareigojimus, bet taip pat numato suteikti jiems teises, kurios tampa jų teisinio paveldo dalimi. Šios teisės kyla ne tik ten, kur jos aiškiai suteikiamos Sutartimi, bet taip pat dėl įsipareigojimų, kurie aiškiai apibrėžtu būdu Sutartimi priskiriami ir pavieniams asmenims, ir valstybėms narėms, ir Bendrijos institucijoms“
Byla 26/62 Van Gend & Loos [1963] ECR 1. ;
H. kadangi Bendrijos teisė gali būti atskiriama nuo tarptautinės viešosios teisės dėl to, kad ji privaloma ne tik valstybėms, bet ir pavieniams asmenims, kurie pagal ją įgyja teisiškai vykdytinas teises, ir apima institucijų sistemą, įskaitant Europos Parlamentą, kurį tiesiogiai renka Sąjungos piliečiai; be to, kadangi Europos Sąjungos teisinė tvarka pagrįsta demokratija ir teisinės valstybės principu, kaip aiškiai išdėstyta ES sutarties 6 straipsnyje ir preambulėje,
I. kadangi ES institucijos gali veikti tik pagal teisėtumo principus, kitaip tariant, tik tais atvejais, kai pagal teisinį pagrindą joms suteikiama kompetencija, ir negali viršyti joms nustatytų įgaliojimų, ir kadangi Europos Teisingumo Teismas buvo įsteigtas siekiant užtikrinti, kad jos šių nuostatų laikytųsi,
J. kadangi tose srityse, kuriose Bendrija turi teisėkūros kompetenciją, tinkamas būdas veikti yra Europos Sąjungos demokratinių institucijų, Parlamento ir Tarybos, priimami teisės aktai, kai tai dera su subsidiarumo ir solidarumo principais; kadangi tik kai teisės aktai priimami taikant tinkamas institucines procedūras, gali būti užtikrintas teisinis tikrumas ir pagarba teisinei valstybei, galimybė kreiptis į teismą ir įvykdomumas; be to, taip užtikrinama institucinė pusiausvyra, numatyta Sutartyje, ir sudaromos sąlygos atvirai priimti sprendimus,
K. kadangi tais atvejais, kai Bendrija turi kompetenciją priimti teisės aktus, iš esmės neįmanoma naudoti neprivalomų teisinių priemonių arba „elgesio taisyklių, išdėstytų priemonėse, kurios iš esmės neturi teisinės privalomumo galios, kurios vis dėlto gali turėti tam tikrų netiesioginių teisinių padarinių, kuriomis siekiama ir kurios gali sukelti praktinius padarinius“
Linda Senden „Neprivalomos teisinės priemonės, savireguliavimas ir bendras reguliavimas. Kur jų sąlyčio taškai?“ (angl. „Soft Law, Self-Regulation and Co-Regulation in European Law: Where do they meet?“ ), EJCL, 9 tomas, 2005 1 1. , ir kurios istoriškai buvo taikomos užpildyti oficialios teisėkūros kompetencijos spragas ir (arba) papildyti įgyvendinimo priemones ir kurios iš esmės būdingos tarptautinei viešajai teisei,
L. kadangi neprivalomos teisinės priemonės yra teisėtos, kai galimybė jas taikyti aiškiai numatyta Sutartyje ir jei jos nenaudojamos kaip teisės aktų pakaitalas srityse, kuriose Bendrija turi kompetenciją priimti teisės aktus ir kuriose Bendrijos masto teisės aktai reikalingi atsižvelgiant į subsidiarumo ir solidarumo principu; kadangi kitu atveju būtų pažeistas suteiktų specialiųjų galių principas; kadangi tai ypač taikoma Komisijos komunikatams, kuriais siekiama aiškinti Bendrijos teisės aktus; kadangi parengiamosios priemonės, pvz., žaliosios ir baltosios knygos, taip pat yra neprivalomų teisinių priemonių teisėto naudojimo atvejai, panašūs į Komisijos paskelbtus pranešimus ir gaires, kuriais siekiama paaiškinti, kaip ji taiko konkurencijos ir valstybės pagalbos politikos priemones,
M. kadangi minėtosios priemonės, kurios gali būti naudojamos kaip aiškinamosios arba parengiamosios priemonės rengiant privalomą galią turinčius teisėkūros aktus, neturėtų būti laikomos teisės aktais ir joms neturėtų būti suteikta normas kuriančio poveikio,
N. kadangi kitu atveju kiltų sąmyšis ir nesaugumas srityje, kurioje, siekiant apsaugoti valstybių narių ir piliečių interesus, turėtų būti užtikrintas aiškumas ir teisinis tikrumas,
O. kadangi, atsižvelgdamas į Komisijos iniciatyvos teisę, Parlamentas taip pat turi teisę paprašyti Komisijos pateikti teisėkūros pasiūlymą (EB sutarties 192 straipsnis),
P. kadangi atviras koordinavimo metodas gali padėti baigti kurti vidaus rinką, tačiau, deja, Parlamentas ir Teisingumo Teismas mažai į tai įtraukiami; kadangi dėl šio demokratijos trūkumo taikant vadinamąjį atvirą koordinavimo metodą negalima juo piktnaudžiauti siekiant kompensuoti Bendrijos teisėkūros kompetencijos stoką ir taip de facto nustatyti įpareigojimus valstybėms narėms, tapačius teisės aktams, tačiau parengtus ne pagal Sutartyje numatytas teisės aktų leidybos procedūras,
Q. kadangi EB sutarties 211 straipsnyje numatyta, jog „siekdama, kad bendroji rinka tinkamai veiktų ir plėtotųsi, Komisija rengia rekomendacijas šioje Sutartyje aptariamais klausimais, kai to aiškiai reikalauja Sutartis arba kai Komisija mano, kad to reikia“, tačiau 249 straipsnio penktoje dalyje numatyta, kad rekomendacijos neturi privalomosios galios, o Teismas nustatė, kad tai yra „priemonės, kuriomis net asmenų, kurioms jos skiriamos, atžvilgiu nenumatoma sukelti privalomų padarinių“
Byla C-322/88 Grimaldi , 1989 m. Rink. 4407, 13 ir 16 punktai. , ir nesuteikia asmenims teisės jomis remtis nacionalinių teismų procesų metu
Byla Grimaldi , 16 punktas. , taip pat kadangi EB sutarties 230 straipsnyje užkertamas kelias rekomendacijas pripažinti negaliojančiomis, nes jos neprivalomos,
R. kadangi nepaisant to Teismas nusprendė, kad tokie aktai „negali būti laikomi neturinčiais jokio teisinio poveikio. Nacionaliniai teismai, spręsdami jiems pateiktus ginčus, įpareigoti atsižvelgti į rekomendacijas, ypač kur jos palengvina nacionalinių priemonių, priimtų, siekiant jas įgyvendinti, arba kur jos skirtos papildyti privalomas Bendrijos nuostatas, išaiškinimą“
Byla Grimaldi , 18 punktas. ,
S. kadangi nepakankamai atsargiai naudojantis rekomendacijomis, kai kurie Komisijos aktai gali būti taikomi viršijant įgaliojimus,
T. kadangi Sutarties dėl Konstitucijos Europai I-33 straipsnyje yra panašios nuostatos kaip EB sutarties 211 straipsnyje, papildomai nurodant, kad „svarstydami įstatymo galią turinčio akto projektą, Europos Parlamentas ir Taryba atitinkamose srityse nepriima pagal atitinkamą procedūrą nenumatytų aktų“,
U. kadangi 2005 m., vadovaudamasi EB sutarties 211 straipsniu, Komisija priėmė rekomendaciją dėl tarptautinio autorių teisių administravimo teisėtų internetu teikiamų muzikos paslaugų srityje, kuri apibūdinama kaip „neprivaloma teisinė priemonė, sukurta siekiant suteikti galimybę rinkai vystytis reikiama kryptimi“ ir neva skirta detalizuoti turimas direktyvas dėl autorių teisių informacinėje visuomenėje
Direktyva 2001/29/EB (OL L 167, 2001 6 22, p. 10). , taip pat dėl nuomos ir panaudos teisių bei tam tikrų teisių, gretutinių autorių teisėms
Direktyva 92/100/EEB (OL L 346, 1992 11 27, p. 61) su pakeitimais. ; kadangi atsižvelgiant į tai, kad pagrindinis šios rekomendacijos tikslas yra paskatinti licencijavimą daugelyje teritorijų ir rekomenduojama, kaip jis turėtų būti reglamentuojamas, Komisija, naudodama neprivalomas teisines priemones, įgyvendina tam tikrus politinius aspektus,
V. kadangi Komisija jau nagrinėjo ir, kaip atrodo, dar svarsto galimybę veikti vadovaujantis rekomendacijomis kitose srityse, kuriose Bendrija turi teisėkūros kompetenciją, įskaitant autorių teisių rinkliavų ir auditorių teisinės atsakomybės apribojimo reguliavimą,
W. kadangi Sutarčių teisės projektas vis dar priskiriamas prie neprivalomų teisinių priemonių,
X. kadangi tais atvejais, kai Bendrija turi teisės aktų leidybos kompetenciją, tačiau trūksta politinės valios priimti teisės aktus, naudojant neprivalomas teisines priemones gali būti apeinamos iš tikrųjų kompetentingos teisės aktų leidybos institucijos, pažeidžiami ES sutarties 6 straipsnyje įtvirtinti demokratijos ir teisinės valstybės principai bei ES sutarties 5 straipsnyje numatyti subsidiarumo ir proporcingumo principai ir Komisija gali veikti viršydama savo įgaliojimus,
Y. kadangi neprivalomos teisinės priemonės taip pat prisideda prie to, kad visuomenėje susidaro ne tik nuo piliečių nutolusios, bet ir piliečiams priešiškos aukščiausio lygio biurokratijos, neturinčios demokratinio teisėtumo, pasirengusios susitarti su galingais tam tikrų interesų atstovais, kai derybos vyksta neskaidriai ir piliečiams nesuprantamai, įvaizdis ir kadangi tai gali sukelti teisėtų lūkesčių problemą susijusioms trečiosioms šalims (pvz., vartotojams), kurios po to, jei atliekami veiksmai, turintys jiems žalingų teisinių padarinių, negali savo teisių apginti teisme,
Z. kadangi nereikėtų piktnaudžiauti geresnės teisėkūros darbotvarke tam, kad Bendrijos vykdomajai valdžiai būtų sudarytos sąlygas įgyvendinti teisėkūrą naudojant neprivalomas teisines priemones ir taip iš esmės pakenkti Bendrijos teisinei tvarkai, užkirsti kelią demokratiškai išrinkto Parlamento dalyvavimui, Teisingumo Teismo teisinei priežiūrai ir taip atimti iš piliečių teisių gynimo priemones;
Za. kadangi nenustatyta konsultavimosi su Parlamentu procedūra dėl neprivalomų teisinių priemonių, tokių kaip rekomendacijos ir aiškinamieji komunikatai, naudojimo,
1. mano, kad Bendrijos lygmeniu taikomos neprivalomos teisinės priemonės pernelyg dažnai būna dviprasmiškos ir neveiksmingos bei gali turėti žalingo poveikio Bendrijos teisėkūrai ir institucinei pusiausvyrai, todėl jas reikėtų atsargiai naudoti net tada, kai jos numatytos Sutartyje;
2. primena, kad vadinamosios neprivalomos teisinės priemonės negali pakeisti teisės aktų ir priemonių, skirtų teisėkūros proceso tęstinumui užtikrinti, ypač kultūros ir šveitimo srityse;
3. pabrėžia, kad kiekviena ES institucija, taip pat ir Europos Vadovų Taryba, priimdama sprendimą turi atsižvelgti galimybes vykdyti teisėkūrą ar jos nevykdyti ir kiekvienu atveju atskirai spręsti, kokių veiksmų imtis;
4. mano, kad atviro koordinavimo metodas yra abejotinas, nes jis taikomas nepakankamai dalyvaujant Parlamentui ir neužtikrinant pakankamos teisminės priežiūros; taigi mano, kad šiuo metodu turėtų būti naudojamasi tik išimtiniais atvejais, be to, reikėtų apsvarstyti galimybes, kaip į šį procesą įtraukti Parlamentą;
5. apgailestauja dėl tų atvejų, kai Komisija naudoja neprivalomas teisines priemones kaip ES teisės aktų, derančių su subsidiarumo ir proporcingumo principais, pakaitalą arba kai Teisingumo Teismo teisminė praktika išplečiama ir taikoma srityse, kuriose iki šiol nebuvo leidžiami teisės aktai;
6. ragina institucijas vadovautis Sutarties dėl Konstitucijos Europai I-33 straipsnio nuostatomis ir susilaikyti nuo neprivalomų teisinių priemonių priėmimo, jei yra svarstomi teisės aktų projektai; ši pareiga pagal galiojančią teisę randasi atsižvelgiant į ES sutarties 6 straipsnyje nurodytą teisinės valstybės principą;
7. ragina Komisiją ypatingai stengtis užtikrinti skaidrumą, matomumą ir atskaitomybę visuomenei priimant neįpareigojančius Bendrijos teisės aktus, taip pat dažniau naudoti poveikio vertinimą priimant sprendimus;
8. ragina Komisiją, prieš teikiant bet kokius su neprivalomomis teisinėmis priemonėmis susijusius pasiūlymus, apsvarstyti jų poveikį vartotojams ir galimus vartotojų teisių gynimo būdus;
9. mano, kad, kalbant apie Komisijos komunikatus, žaliosios ir baltosios knygos nėra tiesiogiai teisiškai įpareigojančios; mano, kad konsultacinio pobūdžio dokumentų ir pareiškimų dėl politinių ketinimų nereikėtų laikyti teisinę galią turinčiais dokumentais, nustatančiais prievolę priimti atitinkamas taisykles;
10. mano, kad aiškinamojo pobūdžio Komisijos komunikatai turi teisėtą tikslą sukurti teisinį saugumą, tačiau tuo ir turėtų apsiriboti; mano, kad jeigu aiškinamojo pobūdžio komunikatuose nustatomi nauji įpareigojimai, tai reiškia nepriimtiną praktiką, kai teisėkūra vykdoma naudojant neprivalomas teisines priemones; teigia, kad jeigu komunikate pateikiami detalūs nurodymai, kurie nėra tiesiogiai pateikiami Sutarties pagrindinių laisvių apibrėžime, toks komunikatas yra naudojamas neteisingai ir neturi jokios teisinės galios
Byla C-57/95, Prancūzija prieš Komisiją, 1997 m. Rink., p. I-1672, 1651 punktas. ;
11. mano, kad pirmiau minėtuosius kriterijus atitinkantys komunikatai turėtų būti rengiami tik tuomet, kai teisės aktų leidžiamąją galią turintys Parlamentas ir Taryba paveda Komisijai parengti aiškinamojo pobūdžio dokumentą; mano, kad teisės aktų leidėjai yra atsakingi už Sutarties nuostatų perkėlimą į faktiškai įgyvendinamus teisės aktus, o Teisingumo Teismas atsakingas už Sutarties nuostatų aiškinimą;
12. mano, kad standartizavimas ir elgesio kodeksai yra svarbūs savireguliavimo elementai; vis dėlto, jo nuomone, standartizavimas jokiu būdu neturėtų sukelti nereikalingo reglamentavimo, ir kartu – papildomų sunkumų, ypač mažoms ir vidutinėms įmonėms; taigi mano, kad atitinkamuose teisinio pagrindo dokumentuose reikėtų numatyti priemones siekiant išvengti per didelio reguliavimo masto;
13. pažymi, kad, kadangi Komisija turi teisę pasinaudoti dar nepriimtomis teisinėmis priemonėmis, nereikėtų piktnaudžiauti pasirengimo teisės aktų leidybai procesu ir jį vilkinti; mano, kad tokiose srityse kaip sutarčių teisės projektas būtina numatyti momentą, kai Komisija turi nuspręsti, ar pasinaudoti savo teisėkūros iniciatyvos teise ir kokiu teisiniu pagrindu tai turi būti daroma;
14. pabrėžia, kad su Parlamentu - vienintele demokratiniu būdu išrinkta ES institucija - šiuo metu nesikonsultuojama neprivalomų teisinių priemonių, pvz., EB sutarties 211 straipsniu pagrįstų Komisijos rekomendacijų, aiškinamųjų komunikatų ir kitų panašaus pobūdžio dokumentų, taikymo klausimu;
15. mano, kad tarpinstituciniai susitarimai turi teisinio poveikio tik ES institucijų santykiams ir todėl jie nėra neprivalomos teisinės priemonės atsižvelgiant į teisinio poveikio trečiosioms šalims aspektą;
16. ragina Komisiją bendradarbiaujant su Parlamentu, galbūt pasitelkus tarpinstitucinį susitarimą, sukurti metodą, kuris užtikrintų demokratiškai išrinktų institucijų dalyvavimą procese, ir taip veiksmingiau kontroliuoti poreikį naudoti neprivalomas teisines priemones;
17. ragina Komisiją pasikonsultuoti su Parlamentu dėl to, kaip su juo galėtų būti konsultuojamasi prieš Komisijai priimant neprivalomas teisines priemones, siekiant minėtąsias priemones kruopščiai išnagrinėti ir išvengti bet kokio netinkamo vykdomosios valdžios galių naudojimo; atsižvelgdamas į tai, siūlo pradėti konsultacijas dėl tarpinstitucinio susitarimo šiuo klausimu sudarymo; šiame susitarime visų pirma turėtų būti siekiama panaikinti prieštarą, atsiradusią dėl EB sutarties 211 straipsnio, 249 straipsnio 5 dalies ir 230 straipsnio nuostatų ir Europos Teisingumo Teismo praktikos, kai Teismas įpareigoja nacionalinius teismus nagrinėjant teisminius ginčus atsižvelgti į pagal Sutartį privalomos teisinės galios neturinčias rekomendacijas;
18. dar kartą pabrėžia Parlamento, kaip svarbiausios ES piliečių interesams atstovaujančios institucijos, dalyvavimo visuose sprendimų priėmimo procesuose svarbą siekiant padėti sumažinti dabartinį piliečių nepasitikėjimą Europos integracija ir vertybėmis;
19. pabrėžia, kad visuose Europos institucijų oficialiuose dokumentuose reikėtų vengti neprivalomų teisinių priemonių sąvokos ir jomis nesiremti;
20. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, taip pat valstybių narių parlamentams.
3.5.2007
Konstitucinių reikalų komiteto NUOMONĖ
pateikta Teisės reikalų komitetui
dėl neįpareigojančios teisės priemonių naudojimo institucinių ir teisinių pasekmių
( 2007/2028(INI) )
Nuomonės referentas (*):
Philip Dimitrov Dimitrov
(*) Glaudesnis bendradarbiavimas tarp komitetų: Darbo tvarkos taisyklių 47 straipsnis
PASIŪLYMAI
Konstitucinių reikalų komitetas ragina atsakingą Teisės reikalų komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
A. kadangi Europos Sąjunga turi laikytis proporcingumo principo (EB sutarties 5 straipsnio 2 pastraipa) ir dėl to vengti nereikalingo teisės aktų taikymo,
B. kadangi neįpareigojanti teisė yra plačiai taikoma ir išbandyta kaip Europos Sąjungos teisės aktų alternatyva ar kaip pasirengimas Europos Sąjungos teisėkūrai,
C. kadangi, atsižvelgdamas į Komisijos iniciatyvos teisę, Parlamentas taip pat turi teisę paprašyti Komisijos pateikti teisėkūros pasiūlymą (EB sutarties 192 straipsnis),
D. kadangi pasirodė, kad neįpareigojančios teisės priemonės, kurios neturi privalomos teisinės galios, tačiau gali daryti tam tikrą netiesioginį poveikį, yra tinkamos kai kurioms Bendrijos veiklos sritims veiksmingai reguliuoti atsižvelgiant į ES sutartyse nurodytas sąlygas ir jų laikantis,
E. kadangi nepakankamai atsargiai naudojantis rekomendacijomis, kai kurie Komisijos aktai gali būti taikomi viršijant įgaliojimus,
F. kadangi Parlamentas labai pritaria 2003 m. Tarpinstituciniam susitarimui dėl geresnės teisėkūros,
G. kadangi šiuo metu vyksta diskusijos apie tai, kaip pagerinti Europos Sąjungos reguliavimo funkcijos veiksmingumą atsižvelgiant ir į įpareigojančią, ir į neįpareigojančią teisę,
H. kadangi neįpareigojanti teisė nesuteikia visiškos teisminės apsaugos,
I. kadangi platus neįpareigojančios teisės taikymas rodo perėjimą nuo unikalaus Bendrijos modelio prie tradicinės tarptautinės organizacijos modelio,
J. kadangi neįpareigojančios teisės priemones reikia naudoti kaip parengiamąsias įpareigojančių teisės aktų priemones, kurias reikia pakeisti, kai bus priimti atitinkami teisės aktai, ir kadangi jos padeda interpretuoti ir taikyti Bendrijos teisės aktus,
K. kadangi neįpareigojanti teisė yra plačiai priimta interaktyvi ES reguliavimo politikos forma kartu su koordinavimu, bendradarbiavimu, derybomis ir hierarchija,
1. pabrėžia, kad kiekviena ES institucija, taip pat ir Europos Vadovų Taryba, turi atsižvelgti ir į teisines, ir į neteisines galimybes ir kiekvienu atveju atskirai spręsti, kokių veiksmų imtis;
2. pabrėžia tai, kad neįpareigojančios teisės taikymas yra įsigaliojusi praktika ir su ja turėtų būti elgiamasi ypač atsargiai;
3. ragina Komisiją priimant neįpareigojančius Bendrijos teisės aktus ypatingai stengtis užtikrinti skaidrumą, matomumą ir atskaitomybę visuomenei, taip pat dažniau naudoti poveikio vertinimą priimant sprendimus;
4. ragina Komisiją bendradarbiaujant su Parlamentu, galbūt pasitelkus tarpinstitucinį susitarimą, sukurti metodą, kuris užtikrintų demokratiškai išrinktų institucijų dalyvavimą procese, ir taip veiksmingiau kontroliuoti poreikį imtis neįpareigojančios teisės priemonių.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Neįpareigojančios teisės priemonių naudojimo institucinės ir teisinės pasekmės
Procedūros numeris
2007/2028(INI)
Atsakingas komitetas
JURI
Nuomonę pateikė Paskelbimo plenariniame posėdyje data
AFCO 15.2.2007
Glaudesnis bendradarbiavimas – pranešimo plenarinėje sesijoje data
15.2.2007
Nuomonės referentas Paskyrimo data
Philip Dimitrov Dimitrov 1.3.2007
Pakeistas nuomonės referentas
Svarstymas komitete
20.3.2007
10.4.2007
2.5.2007
Priėmimo data
2.5.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
18
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Enrique Barón Crespo, Richard Corbett, Brian Crowley, Philip Dimitrov Dimitrov, Andrew Duff, Maria da Assunção Esteves, Ingo Friedrich, Anneli Jäätteenmäki, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Jo Leinen, Íñigo Méndez de Vigo, Rihards Pīks
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Klaus Hänsch, Gérard Onesta, Georgios Papastamkos, Jacek Protasiewicz, György Schöpflin, Alexander Stubb
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
8.6.2007
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komiteto NUOMONĖ
pateikta Teisės reikalų komitetui
dėl teisinio ir institucinio privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų (angl. „soft law“) taikymo poveikio
( 2007/2028(INI) )
Nuomonės referentas:
Andreas Schwab
PASIŪLYMAI
Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas ragina atsakingą Teisės reikalų komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
1. mano, kad privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų taikymas šiuo metu yra jau pripažintas ir tam tikromis, aiškiai apibrėžtomis aplinkybėmis tinkama priemonė; mano, kad tam tikrais atvejais taikant privalomos teisinės galios neturinčius teisės aktus galima greitai reaguoti į pokyčius; tačiau mano, jog reikia imtis priemonių, kad taisyklės dėl privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų būtų lanksčios, kad jos leistų atitinkamoms šalims laisvai taikyti šiuos teisės aktus ir sudarytų galimybes išvengti nereikalingo reglamentavimo ir biurokratijos;
2. tačiau mano, kad privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai jokiu būdu negali būti oficialiosios teisės pakaitalu; pažymi, kad iš pradžių šie teisės aktai atrodo teisiškai neprivalomi, tačiau jie gali tapti politiniais įsipareigojimais, o šie - teisinę galią turinčiais įsipareigojimais; mano, kad atsižvelgiant į demokratinę santvarką ir teisinės valstybės principus, būtų reikalaujama, kad priskiriant asmenims tam tikrus įpareigojimus dalyvautų bendrą įstatymų leidžiamąją galią turintys Parlamentas ir Taryba; mano, kad atitinkamoms šalims negalima nesuteikti Teisingumo Teismo teisinės apsaugos; ragina Komisiją konsultuotis su Parlamentu, kokiais būdais į Parlamentą gali būti kreipiamasi dėl konsultacijos prieš priimant privalomos teisinės galios neturinčius teisės aktus, siekiant sudaryti sąlygas tokiems siūlomiems teisės aktams išnagrinėti ir išvengti bet kokio vykdomosios valdžios piktnaudžiavimo savo įgaliojimais;
3. mano, kad egzistuoja poreikis pateikti tolesnius paaiškinimus, kokiu mastu ir kokiomis sąlygomis galima taikyti privalomos teisinės galios neturinčius teisės aktus; mano, kad Parlamentas ir Taryba turėtų nustatyti privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų taikymo kriterijus; pritaria Teisingumo Teismui, kad daugeliu atvejų teisiškai privalomas poveikis neegzistuoja
Žr. Teisingumo Teismo byla Nr. C-57/95, Prancūzija prieš Komisiją (Pensijų fondai), Sprendimų rinkinys 1997, I-1627, 1651. , tačiau kai kuriais atvejais privalomas politinis įsipareigojimas de facto yra tolygus teisinei formuluotei
Teisingumo Teismo byla Nr. 108/83, Liuksemburgas prieš Parlamentą, Sprendimų rinkinys 1984, 1945, 1957 p.; Byla Nr. 310/85, Deufil prieš Komisiją , Sprendimų rinkinys 1987, 901, 927 p.; Byla Nr. C-313/90, Tarptautinis dirbtinio šilko ir sintetinio pluošto komitetas (angl. CIRFS) ir kiti prieš Komisiją , Sprendimų rinkinys 1993, I-1125, 1186 p. ;
4. supranta, kad įprastas reglamentavimas yra ne visada veiksmingiausias būdas pasiekti norimų vykdomos politikos tikslų, ypač atsižvelgiant į tai, kad ne visada galima užtikrinti atitiktį, o įprastas reglamentavimas kartais sukelia administracines kliūtis, kurios trukdo siekti rezultatų;
5. mano, kad Bendrijos pareiga yra leisti teisės aktus tik tada, kai tai būtina, vadovaujantis Protokolu dėl subsidiarumo ir proporcingumo principų taikymo ir pripažįstant, kad, tinkamais atvejais arba kai Sutartimi nereikalaujama naudoti teisinių priemonių, reikia naudoti alternatyvius reguliavimo mechanizmus;
6. mano, kad atsižvelgiant į Žaliąją ir Baltąją knygas paskelbti Komisijos komunikatai nėra tiesioginiai teisinę galią turintys įpareigojimai; tačiau mano, kad konsultacinio pobūdžio dokumentų ir pareiškimų dėl politinių ketinimų nereikėtų laikyti teisinę galią turinčiais dokumentais, nustatančiais prievolę priimti atitinkamas taisykles;
7. mano, kad interpretacinio pobūdžio Komisijos komunikatai turi teisėtą tikslą sukurti teisinį saugumą, tačiau tuo ir turėtų apsiriboti; mano, kad jeigu interpretacinio pobūdžio komunikatuose nustatomi nauji įpareigojimai, šie dokumentai sukelia neleistino pobūdžio teisės raidą; teigia, kad jeigu komunikate pateikiami detalūs nurodymai, kurie nėra tiesiogiai pateikiami pagrindinių laisvių apibrėžime, toks komunikatas yra naudojamas neteisingai ir neturi jokios teisinės galios
Pirmiau minėtoji byla C-57/95 Prancūzija prieš Komisiją , 1651 p. ;
8. mano, kad pirmiau minėtuosius kriterijus atitinkantys komunikatai turėtų būti rengiami tik tuomet, kai teisės aktų leidžiamąją galią turintys Parlamentas ir Taryba paveda Komisijai parengti interpretacinio pobūdžio dokumentą; mano, kad teisės aktų leidėjai yra atsakingi už Sutarties nuostatų perkėlimą į faktiškai įgyvendinamus teisės aktus, o Teisingumo Teismas atsakingas už Sutarties nuostatų aiškinimą;
9. mano, kad standartizavimas ir elgesio kodeksai yra svarbūs savireguliavimo elementai; vis dėlto, jo nuomone, standartizavimas jokiu būdu neturėtų sukelti nereikalingo reglamentavimo, ir kartu – papildomų sunkumų, ypač mažoms ir vidutinėms įmonėms; taigi mano, kad atitinkamuose teisinio pagrindo dokumentuose reikėtų numatyti priemones siekiant išvengti per didelio reguliavimo masto, pvz., geriau derinant su Parlamentu ir Taryba numatytą veiklą; ragina Komisiją pateikti Parlamentui ir Tarybai informacijos apie savireguliavimo ir bendrai vykdomo reguliavimo Europos Sąjungoje atvejus, kad Parlamentas ir Taryba galėtų geriau įvertinti, kaip šios teisinės priemonės veikia;
10. atsižvelgdamas į teisinės valstybės principus, mano, kad atviro koordinavimo metodas yra abejotinas, nes jis taikomas nepakankamai dalyvaujant Parlamentui ir be pakankamos teisminės kontrolės; taigi mano, kad šiuo metodu turėtų būti naudojamasi tik išimtiniais atvejais, be to, reikėtų apsvarstyti galimybes, kaip į šį procesą įtraukti Parlamentą;
11. mano, kad tarpinstituciniai susitarimai turi teisinio poveikio tik ES institucijų santykiams ir todėl jie nėra privalomos teisinės galios neturintys teisės aktai trečiųjų šalių atžvilgiu;
12. ragina Komisiją, prieš siūlant bet kokias su privalomos teisinės galios neturinčiais teisės aktais susijusias priemones, apsvarstyti jų poveikį vartotojams ir galimus vartotojų teisių gynimo būdus.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Teisinis ir institucinis privalomos teisinės galios neturinčių teisės aktų (angl. „soft law“) taikymo poveikis
Procedūros numeris
2007/2028(INI)
Atsakingas komitetas
JURI
Nuomonė pateikta Paskelbimo plenariniame posėdyje data
IMCO 15.2.2007
Nuomonės referentas(-ė) Paskyrimo data
Andreas Schwab 1.3.2007
Svarstymas komitete
12.4.2007
7.5.2007
Priėmimo data
5.6.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
34
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Daniela Buruiană-Aprodu, Charlotte Cederschiöld, Gabriela Creţu, Mia De Vits, Rosa Díez González, Evelyne Gebhardt, Małgorzata Handzlik, Malcolm Harbour, Edit Herczog, Pierre Jonckheer, Alexander Lambsdorff, Kurt Lechner, Lasse Lehtinen, Toine Manders, Arlene McCarthy, Béatrice Patrie, Zita Pleštinská, Guido Podestà, Zuzana Roithová, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Christel Schaldemose, Andreas Schwab, Alexander Stubb, Eva-Britt Svensson, Marianne Thyssen, Horia-Victor Toma, Jacques Toubon, Barbara Weiler
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Wolfgang Bulfon, André Brie, Manuel Medina Ortega, Diana Wallis
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
Cristobal Montoro Romero, Paul Rübig
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
...
19.6.2007
Kultūros ir švietimo komiteto NUOMONĖ
pateikta Teisės reikalų komitetui
dėl teisinio ir institucinio privalomos teisinės galios neturinčių priemonių (angl. soft law ) taikymo poveikio
( 2007/2028(INI) )
Nuomonės referentas:
Vasco Graça Moura
PASIŪLYMAI
Kultūros ir švietimo komitetas ragina atsakingą Teisės reikalų komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
A. kadangi įprastai vartojama privalomos galios neturinčios teisės (angl. soft law ) samprata yra neapibrėžta ir žalinga, todėl neturėtų būti vartojama jokiuose Bendrijos institucijų dokumentuose,
B. kadangi nereikėtų pritarti sąvokų požiūriu klaidinančiam vadinamosios griežtosios ( dura lex ) ir švelniosios ( mollis lex ) teisės atskyrimui ar jo pripažinti,
C. kadangi vadinamosios privalomos teisinės galios neturinčios teisės priemonės, pvz., rekomendacijos, žaliosios ir baltosios knygos arba Tarybos išvados, nedaro teisinio poveikio ir nėra įpareigojančio pobūdžio,
D. kadangi minėtosios priemonės, kurios gali būti naudojamos kaip aiškinamosios arba parengiamosios priemonės rengiant privalomą galią turinčius teisėkūros aktus, neturėtų būti laikomos teisės aktais ir joms neturėtų būti suteikta normas kuriančio poveikio,
E. kadangi dėl tokios padėties kiltų sąmyšis ir nesaugumas srityje, kurioje, siekiant apsaugoti valstybių narių ir piliečių interesus, turėtų būti užtikrintas aiškumas ir teisinis tikrumas,
1. primena, kad privalomos galios neturinčios teisės priemonės negali pakeisti teisės aktų ir priemonių, skirtų teisėkūros proceso tęstinumui užtikrinti, ypač kultūros ir šveitimo srityse;
2. pabrėžia, kad su Parlamentu - vienintele demokratiniu būdu išrinkta Bendrijos institucija - šiuo metu nesikonsultuojama privalomos galios neturinčių teisės priemonių, pvz., Komisijos rekomendacijų, pagrįstų EB sutarties 211 straipsniu, ir aiškinamųjų komunikatų, taikymo klausimu;
3. atkreipia dėmesį į tai, kad ypač švietimo, profesinio mokymo ir jaunimo reikalų srityse atviras koordinavimo metodas yra įprasta bendradarbiavimo forma; apgailestauja dėl to, kad Parlamentas šioje veikloje aktyviai nedalyvauja;
4. ragina Komisiją užtikrinti, kad dėl galimų Komisijos rekomendacijų būtų oficialiai konsultuojamasi su Parlamentu, taip pat kad būtų rengiamos skaidrios ir išsamios konsultacijos su suinteresuotais veikėjais ir vartotojais; pabrėžia, kad vadinamosios privalomos galios neturinčios teisės priemonės turėtų būti naudojamos atsargiai;
5. dar kartą pabrėžia Parlamento, kaip svarbiausios ES piliečių interesams atstovaujančios institucijos, dalyvavimo visuose sprendimų priėmimo procesuose svarbą siekiant padėti sumažinti dabartinį piliečių nepasitikėjimą Europos integracija ir vertybėmis;
6. atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad visuose Europos institucijų oficialiuose dokumentuose reikėtų vengti privalomos galios neturinčios teisės sąvokos ir ja nesiremti.
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Teisinis ir institucinis privalomos teisinės galios neturinčių priemonių taikymo poveikis
Procedūros numeris
2007/2028(INI)
Atsakingas komitetas
JURI
Nuomonę pateikė Paskelbimo plenariniame posėdyje data
CULT 15.2.2007
Glaudesnis bendradarbiavimas – pranešimo plenarinėje sesijoje data
Nuomonės referentas Paskyrimo data
Vasco Graça Moura 27 .2.2007
Pakeistas nuomonės referentas
Svarstymas komitete
27.2.2007
0.0.0000
0.0.0000
Priėmimo data
18.6.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+:
–:
0:
28
1
1
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Maria Badia I Cutchet, Ivo Belet, Marie-Hélène Descamps, Jolanta Dičkutė, Věra Flasarová, Milan Gaľa, Ovidiu Victor Ganţ, Vasco Graça Moura, Lissy Gröner, Luis Herrero-Tejedor, Manolis Mavrommatis, Doris Pack, Zdzisław Zbigniew Podkański, Christa Prets, Karin Resetarits, Pál Schmitt, Gheorghe Vergil Şerbu, Nikolaos Sifunakis, Hannu Takkula, Thomas Wise
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Giusto Catania, Den Dover, Ignasi Guardans Cambó, Gyula Hegyi, Erna Hennicot-Schoepges, Nina Škottová, Grażyna Staniszewska, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
David Hammerstein
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
...
PROCEDŪRA
Pavadinimas
Neprivalomų teisinių priemonių panaudojimo institucinės ir teisinės pasekmės
Procedūros numeris
2007/2028(INI)
Atsakingas komitetas Paskelbimo apie suteikiamus įgaliojimus plenariniame posėdyje data
JURI 15.2.2007
Nuomonę teikiantis(-ys) komitetas(-ai) Paskelbimo plenariniame posėdyje data
IMCO 15.2.2007
CULT 15.2.2007
AFCO 15.2.2007
Nuomonė(-s) nepareikšta(-os) Sprendimo data
Glaudesnis bendradarbiavimas Paskelbimo plenariniame posėdyje data
AFCO 15.2.2007
Pranešėjas (-ai) Paskyrimo data
Manuel Medina Ortega 18.12.2006
Pakeistas (-i) pranešėjas (-ai)
Svarstymas komitete
27.2.2007
19.3.2007
25.6.2007
Priėmimo data
25.6.2007
Galutinio balsavimo rezultatai
+
-
0
17
0
0
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavę nariai
Bert Doorn, Cristian Dumitrescu, Giuseppe Gargani, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Othmar Karas, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Manuel Medina Ortega, Hartmut Nassauer, Francesco Enrico Speroni
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai)
Sharon Bowles, Luis de Grandes Pascual, Kurt Lechner, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Gabriele Stauner, József Szájer, Jacques Toubon
Posėdyje per galutinį balsavimą dalyvavęs (-ę) pavaduojantis (-ys) narys (-iai) (178 straipsnio 2 dalis)
Pateikimo data
28.6.2007
Pastabos (pateikiamos tik viena kalba)
