21.5.2007
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Inese Vaidere, Ģirts Valdis Kristovskis, Guntars Krasts, Roberts Zīle, Konrad Szymański, Hanna Foltyn-Kubicka, Ryszard Czarnecki, Gintaras Didžiokas, Adam Bielan, Michał Tomasz Kamiński ir Mieczysław Edmund Janowski
UEN frakcijos vardu,
dėl situacijos Estijoje
Europos Parlamento rezoliucija dėl situacijos Estijoje
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. gegužės 2 d. ES pirmininkaujančios šalies pareiškimą dėl padėties prie Estijos ambasados Maskvoje,
–
atsižvelgdamas į daugybę Estiją remiančių ES vyriausybių pareiškimų,
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl ES ir Rusijos santykių, o ypač į savo 2007 m. gegužės 10 d. rezoliuciją dėl 2007 m. gegužės 18 d. Samaroje vyksiančio ES ir Rusijos aukščiausio lygio susitikimo ,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi 2007 m. balandžio 26–28 d. Estijos sostinėje ekstremistų grupės dvi naktis kėlė neramumus, prasidėjusius demonstrantams užpuolus policininkus ir pasibaigusius plataus masto vandalizmu Talino centre,
B.
kadangi prieš vyriausybę nukreiptų demonstracijų pretekstas buvo Estijos vyriausybės planas perkelti tarybinį „Talino išvaduotojams“ skirtą paminklą iš Estijos sostinės centro į už kelių kilometrų esančias karių kapines,
C.
kadangi Estijos vyriausybė iš anksto paaiškino minėtojo sprendimo priežastis Rusijos Federacijos vyriausybei, taip pat pasiūlė bendradarbiauti perkeliant paminklą ir paragino Rusijos atstovus dalyvauti ekshumacijoje, o Rusijos institucijos atsisakė tai daryti,
D.
kadangi ekshumacija vyko griežtai laikantis tarptautinių standartų ir pagarbaus elgesio normų ir kadangi paminklas bus dar kartą atidengtas kapinėse oficialios ceremonijos metu ir dalyvaujant antihitlerinės koalicijos atstovams,
E.
kadangi demonstracijas su neramumais ir viešosios tvarkos trikdymą aktyviai organizavo ir rėmė už Estijos ribų įsikūrusios jėgos,
F.
kadangi Rusijoje buvo paskelbti keli aukšto lygio pareiškimai, įskaitant vizito į Taliną metu paskelbtą Valstybės Dūmos delegacijos oficialų pareiškimą, kuriame Estijos vyriausybė buvo paraginta atsistatydinti,
G.
kadangi Estijos ministras pirmininkas pareiškė, kad minėtieji įvykiai yra gerai organizuotas, pasipiktinimą keliantis kišimasis į Estijos vidaus reikalus,
H.
kadangi iškart po riaušių Taline priešiškai nusiteikę Rusijos provyriausybinės jaunimo organizacijos „Naši“ demonstrantai septynias dienas blokavo normalią Estijos ambasados Maskvoje veiklą, todėl įvyko fiziniai išpuoliai prieš Estijos ir Švedijos ambasadorius, grasinta nugriauti Estijos ambasados pastatą, ambasados teritorijoje nuplėšta Estijos vėliava ir Estijos išvadinta „fašistine“ šalimi,
I.
kadangi sistemingi kompiuteriniai išpuoliai, kuriais siekta blokuoti oficialius ryšių kanalus ir Estijos valdžios institucijų bei prezidentūros interneto svetaines, buvo organizuojami daugiausia už Estijos ribų ir kadangi naudojantis internetu ir mobiliųjų telefonų žinutėmis tęsėsi aktyvūs propagandiniai išpuoliai, kurių metu buvo raginama imtis ginkluoto pasipriešinimo ir tęsti neramumus,
J.
kadangi, praėjus vos kelioms dienoms po Talino įvykių, buvo pradėti taikyti plataus masto apribojimai Estijos eksportui į Rusiją, Rusijos įmonės sustabdė sutarčių su Estijos įmonėmis galiojimą ir kilo grėsmė energijos išteklių tiekimui į Estiją,
K.
kadangi Rusijos valdžios institucijos, įskaitant Valstybės Dūmos delegaciją, deja, atsisakė pradėti dialogą su Estijos valdžios institucijomis ir net nesutiko dalyvauti bendroje spaudos konferencijoje Užsienio reikalų ministerijoje,
L.
kadangi Rusų stačiatikių bažnyčios Estijoje metropolitas Kornelijus pareiškė, kad nėra priežasčių kilti konfliktui tarp bendruomenių ir kad jis mano, jog nėra prasmės vaizduoti riaušes kaip konfliktą tarp estiškai ir rusiškai kalbančių bendruomenių,
M.
kadangi tik labai maža dalis rusų tautybės gyventojų dalyvavo demonstracijose ir plėšikavimuose, daug rusų kilmės policininkų nepriekaištingai atliko savo pareigas ir 85 proc. apklaustųjų pritarė Estijos vyriausybės veiksmams,
N.
kadangi Estija, kaip nepriklausoma valstybė ir ES bei NATO narė, turi suverenią teisę vertinti savo tragišką netolimą praeitį, pradedant nepriklausomybės praradimu dėl Hitlerio ir Stalino 1939 m. pakto ir įskaitant trejus hitlerinės okupacijos ir teroro metus bei 48 metus, kuriuos truko sovietinė okupacija ir teroras,
O.
kadangi demokratinės Vakarų šalys niekada nepripažino sovietinės Baltijos šalių okupacijos ir aneksijos teisėtumo,
P.
kadangi Europos Parlamentas 2005 m. gegužės 12 d. rezoliucijoje padarė išvadą, kad „kai kurioms valstybėms Antrojo pasaulinio karo pabaiga reiškė stalinistinės Tarybų Sąjungos primestos tironijos įsigalėjimą“ ir pasveikino Vidurio ir Rytų Europos šalis tapus laisvomis po ne vieno „sovietinio valdymo ir okupacijos“ dešimtmečio,
Q.
kadangi tik Rusija, kuri yra Tarybų Sąjungos teisių perėmėja, vis dar neigia Baltijos šalių okupaciją ir neteisėtą inkorporavimą į Tarybų Sąjungą,
R.
kadangi Rusija ėmė taikyti ekonomines sankcijas Estijai netikėtai pradėdama geležinkelio į Estiją remonto darbus, taip pat apribodama sunkiųjų transporto priemonių eismą šalis jungiančiu tiltu „dėl jo avarinės būklės“,
S.
kadangi svarbu, jog, palaikydama santykius su Rusija, ES „kalbėtų vienu balsu“, parodytų solidarumą ir pademonstruotų vienybę,
1.
reiškia paramą ir solidarumą demokratiškai išrinktai Estijos vyriausybei ir jos pastangoms užtikrinti tvarką, stabilumą ir teisėtumą visiems Estijos gyventojams;
2.
pabrėžia, kad, palaikydama santykius su Rusija, Europos Sąjunga turi „kalbėti vienu balsu“ ir laikytis bendros pozicijos;
3.
prieš vieną ES valstybę narę nukreiptus išpuolius vertina kaip išpuolius prieš visą ES;
4.
mano, kad įvairūs Rusijos valdžios institucijų bandymai kištis į Estijos vidaus reikalus (pvz., raginimai, jog Estijos vyriausybė atsistatydintų) yra nepriimtini, ir primena, kad pagal Helsinkio susitarimus jokia šalis neturi teisės spręsti kitos šalies likimo;
5.
yra sunerimęs dėl to, kad Rusijos valdžios institucijos skandalingai neužtikrino tinkamos Estijos ambasados Maskvoje apsaugos, taip pat dėl „Naši“ demonstrantų fizinių išpuolių prieš Estijos ambasadorę; ragina Rusijos vyriausybę be išlygų laikytis Vienos konvencijos dėl diplomatų apsaugos;
6.
smerkia Rusijos bandymus daryti ekonominį spaudimą Estijai, kuris naudojamas kaip užsienio politikos priemonė, ir ragina Rusijos vyriausybę atkurti normalius dviejų valstybių ekonominius santykius, laikantis visuotinai pripažintų elgesio normų ir PPO taisyklių; dar kartą pabrėžia, kad ES visiškai remia savo estų kolegas ir atmeta Maskvos grasinimus bei ekonominį spaudimą;
7.
primena Rusijos institucijoms, kad neapgalvoti ir atvirai priešiški Rusijos valdžios institucijų pareiškimai, nukreipti prieš Estiją, visiškai neatitinka tarptautinio elgesio principų ir pakenks bendriems ES ir Rusijos santykiams;
8.
apgailestauja, kad kompiuteriniai išpuoliai nebuvo atskirai aptarti ES ir Rusijos aukščiausio lygio susitikime Samaroje; ragina Rusiją nedelsiant sustabdyti kompiuterinius išpuolius prieš Estijos vyriausybinių institucijų bei prezidentūros interneto svetaines, taip pat prieš laikraščių, televizijos stočių, mokyklų ir bankų svetaines, nes buvo nustatyta, kad dauguma išpuolių buvo atlikti per IP adresus priskirtus konkretiems kompiuteriams ir konkretiems asmenims iš Rusijos vyriausybinių institucijų, įskaitant Rusijos Federacijos prezidento administraciją;
9.
ragina Rusijos vyriausybę pradėti atvirą ir nešališką dialogą su demokratinėmis Vidurio ir Rytų Europos valstybėmis dėl XX-ojo amžiaus istorijos, taip pat dėl nusikaltimų žmonijai, įskaitant totalitarinio komunizmo nusikaltimus;
10.
pabrėžia, kad po Antrojo pasaulinio karo sovietinės okupacijos metais dešimtys tūkstančių estų buvo nužudyti tremtyje ir vykdant kitokio pobūdžio represijas; dar kartą ragina Rusiją, kuri reikalavo valstybės, Tarybų Sąjungos teisių perėmėjos, statuso ir šį statusą gavo, pripažinti Baltijos šalių okupaciją ir prisiimti atsakomybę dėl okupacijos sukeltų nuostolių ir aukų;
11.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių ir Rusijos Federacijos vyriausybėms ir parlamentams bei Europos Tarybai.
