P7_TA-PROV(2011)0283
2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimas
A7-0111/2011
2011 m. birželio 23 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl 2010 m. ataskaitos dėl 2007–2013 m. sanglaudos politikos programų įgyvendinimo ( 2010/2139(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 174–178 straipsnius,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 31 d. Komisijos komunikatą „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ ( COM(2010)0110 ),
–
atsižvelgdamas į 2010 m. kovo 31 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą, pridėtą prie 2010 m. kovo 31 d. Komisijos komunikato: 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo ( SEC(2010)0360 ),
–
atsižvelgdamas į 2010 m. spalio 25 d. Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Sanglaudos politika. Kovos su krize veiksmų ir sanglaudos politikos priemonių, priimtų siekiant skatinti Europos ekonomikos atkūrimo planą, įgyvendinimo apžvalga“ ( SEC(2010)1291 ),
–
atsižvelgdamas į 2008 m. lapkričio 14 d. Komisijos tarnybų darbinį dokumentą „Regionai 2020 m. Būsimų iššūkių ES regionams vertinimas“ ( SEC(2008)2868 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ ( COM(2010)2020 ),
–
atsižvelgdamas į 2011 m. sausio 26 d. Komisijos komunikatą „Regioninės politikos įnašas į tvarų augimą įgyvenant strategiją “Europa 2020' ( COM(2011)0017 ),
–
atsižvelgdamas į 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1083/2006, nustatantį bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo OL L 210, 2006 7 31, p. 25.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 8 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1828/2006, nustatantį Tarybos reglamento (EB) Nr. 1083/2006, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo, ir Europos Parlamento bei Tarybos reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo, ypač jo 7 straipsnio, įgyvendinimo taisykles OL L 371, 2006 12 27, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 397/2009, iš dalies keičiantį Reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo nuostatas, susijusias su investicijų į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančių išteklių energijos naudojimą būstuose tinkamumu finansuoti OL L 126, 2009 5 21, p. 3.
,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 437/2010, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo nuostatos dėl paramos socialiai atskirtų bendruomenių būstui tinkamumo finansuoti OL L 132, 2010 5 29, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. spalio 6 d. Tarybos sprendimą 2006/702/EB dėl Bendrijos sanglaudos politikos strateginių gairių OL L 291, 2006 10 21, p. 11.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2009 m. kovo 24 d. rezoliuciją „Struktūrinių fondų reglamento įgyvendinimas 2007–2013 m.: derybų dėl nacionalinių sanglaudos strategijų ir veiklos programų rezultatai“ OL C 117 E, 2010 5 6, p. 79.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2010 m. gegužės 20 d. rezoliuciją dėl moksliniams tyrimams ir inovacijoms skirtų lėšų panaudojimo miestuose, regionuose, valstybėse narėse ir Europos Sąjungoje pagal Reglamentą (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo ir Septintąją bendrąją mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros programą OL C 161 E, 2011 5 31, p. 104.
,
–
atsižvelgdamas į 2010 m. gruodžio 14 d. rezoliuciją dėl ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos siekio ES – būtinoji konkurencingumo pasaulyje sąlyga? Priimti tekstai, P7_TA(2010)0473 .
,
–
atsižvelgdamas į Komisijos informacinį dokumentą Nr. 1 „2007 m. vasario 28 d. asignavimai“ (COCOF/2007/0012/00),
–
atsižvelgdamas į 2009 m. gegužės 18 d. Komisijos informacinį dokumentą „2009 m. nacionalinių strateginių ataskaitų struktūros nurodymai“ (COCOF 09/0018/01),
–
atsižvelgdamas į Tarybos išvadas, susijusias su Komisijos 2010 m. strategine sanglaudos politikos programų įgyvendinimo ataskaita, kurios patvirtintos per 2010 m. birželio 14 d. Liuksemburge vykusį Užsienio reikalų tarybos posėdį,
–
atsižvelgdamas į Regionų komiteto 2010 m. gruodžio 1– 2 d. nuomonę „Sanglaudos politika. 2010 m. strateginė ataskaita dėl 2007–2013 m. programų įgyvendinimo“ (CdR 159/2010),
–
atsižvelgdamas į 2010 m. liepos 14 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę dėl „Veiksmingos partnerystės valdant sanglaudos politikos programas skatinimo remiantis gerąja 2007–2013 m. ciklo patirtimi“ (ECO/258),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 48 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Regioninės plėtros komiteto pranešimą ir į Biudžeto komiteto, Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto, Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto, Transporto ir turizmo komiteto nuomones ( A7-0111/2011 ),
A.
kadangi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 174 straipsnį kad skatintų visokeriopą darnią plėtrą, Sąjunga plėtoja ir vykdo savo veiklą, padedančią stiprinti jos ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą, ir visų pirma Europos Sąjunga siekia mažinti įvairių regionų išsivystymo lygio skirtumus ir nepalankiausias sąlygas turinčių regionų, pvz., kaimo vietovių, vietovių, patiriančių pramonės pokyčius, ir didelių bei nuolatinių gamtinių ar demografinių kliūčių turinčių regionų, atsilikimą ir kadangi būtina atsižvelgti į ' ES 2020 strategiją„, siekiant užtikrinti, kad ES taps sumania, tvaria ir visa apimančia ekonomika,
B.
kadangi sanglaudos politika atlieka pagrindinį vaidmenį siekiant visapusiškai įgyvendinti strategijos „Europa 2020“ tikslus, ypač užimtumo ir socialinių reikalų srityje, visais valdymo lygmenimis ir visose geografinėse vietovėse,
C.
kadangi sanglaudos politikos strateginis aspektas, pagal kurį užtikrinamas suderinamumas su Europos Sąjungos prioritetais – paversti Europą ir jos regionus patrauklesne vieta investuoti ir dirbti, tobulinti žinias ir inovacijas augimo labui bei sukurti daugiau ir geresnių darbo vietų – numatytas ir pabrėžiamas visame Tarybos reglamente Nr. 1083/2006 (toliau – bendrasis reglamentas), Bendrijos strateginėse sanglaudos gairėse (toliau – strateginės gairės), nacionalinėje strateginėje pamatinėje programoje (toliau – NSPP) ir veiklos programose,
D.
kadangi strateginių ataskaitų rengimas yra nauja sanglaudos politikos priemonė, kuri šiuo programavimo laikotarpiu numatyta bendrajame reglamente kaip priemonė, pagal kurią vertinamas strateginių gairių įgyvendinimas siekiant pagerinti strateginį požiūrį ir skatinti sanglaudos politikos skaidrumą bei atskaitomybę, taip pat kadangi į gautą informaciją ir patyrimą reikėtų atsižvelgti programuojant kitą finansavimo laikotarpį,
E.
kadangi asignavimai Lisabonos darbotvarkei buvo iniciatyva, pagal kurią iš 86 prioritetinių programų, dėl kurių buvo susitarta, tam tikra grupė programų buvo numatyta Lisabonos augimo ir darbo vietų kūrimo darbotvarkėje, ir kadangi pagal Regionų sanglaudos tikslą 47 prioritetinėms sritims buvo numatyti asignavimai pirmenybės tvarka, o pagal Regionų konkurencingumo ir užimtumo tikslą – tik 33 prioritetinėms sritims,
F.
kadangi valstybės narės tuo metu, kai buvo renkami duomenys, buvo veikiamos ekonomikos krizės, o kai kurios jų finansavimo laikotarpio pradžioje turėjo įveikti pradžios sunkumus, todėl ir dėl šios priežasties tikimasi, kad būsimos 2012 m. strateginės ataskaitos duomenys bus dar tikslesni,
G.
kadangi Europos regionai vis dar susiduria su dideliais ekonominiais, socialiniais ir aplinkos apsaugos skirtumais, iš dalies atsiradusiais dėl dviejų pastarųjų plėtrų ir dėl tiesioginių pasaulinės finansų ir ekonominės krizės pasekmių, nors dėl aktyvios sanglaudos politikos veiksmų per paskutinį dešimtmetį šie skirtumai sumažėjo,
H.
kadangi sanglaudos politika buvo pagrindinė Europos ekonomikos atkūrimo plano (angl. EERP) sudėtinė dalis, tapo aišku, kad struktūriniai fondai – labai svarbi ekonominių paskatų priemonė, ypač smulkiajam verslui, tvarumui ir energijos vartojimo efektyvumui, ir kadangi Komisijos buvo prašyta 2010 m. pateikti ataskaitą apie tai, kokių priemonių ėmėsi Europa, kovodama su krize,
1.
teigiamai vertina Komisijos strateginę ataskaitą dėl sanglaudos politikos programų, bendrai finansuojamų iš struktūrinių fondų (2007–2013), įgyvendinimo ( COM(2010)0110 ); džiaugiasi valstybių narių pastangomis rengti pirmąsias nacionalines strategines ataskaitas, kurios, kaip paaiškėjo, yra vertingas informacijos apie įgyvendinimą šaltinis;
2.
atkreipia dėmesį į tai, kad rengiant lyginamąją analizę reikia atsižvelgti į tai, jog penkios valstybės narės rėmėsi naujesniais duomenimis, o viena valstybė narė – senesniais duomenimis; mano, kad būtų geriau vertinti kiekvienos valstybės narės pažangą su ES vidurkiu;
3.
mano, kad skaidrumas skiriant lėšas skatina teisingą įgyvendinimą ir yra esminė prielaida siekti bendrų sanglaudos politikos tikslų, taip pat skaidrumą reikėtų skatinti visuose įgyvendinimo etapuose; pabrėžia, kad reikėtų ir toliau viešinti finansavimo gavėjų sąrašą, visų pirma skelbti jį internete, nes tai – veiksminga skaidrumo gerinimo priemonė; laikosi nuomonės, kad tai, jog buvo parengtos Komisijos gairės ir įdiegta nauja priemonė – strateginės ataskaitos, turėjo teigiamą poveikį atsiskaitomybei siekiant politikos tikslų; todėl prašo rengti nuolatines politines diskusijas siekiant didinti skaidrumą, atskaitomybę ir tobulinti sanglaudos politikos poveikio vertinimą.
Įgyvendinimas
4.
atkreipia dėmesį į tai, kad atrinktiems projektams skirtų lėšų suma sudaro 93,4 mlrd. eurų, t. y. 27,1 proc. šio laikotarpio ES išteklių, ir ši vidutinė suma taikoma trims sanglaudos politikos tikslams, taip pat asignavimų kategorijoms pagal Lisabonos darbotvarkę ir siekiant pažangos įgyvendinant Bendrijos strategines gaires; tačiau pabrėžia, kad įvairių šalių ir įvairių temų pažanga labai skiriasi, o bendras atrankos rodiklis 9 valstybėse narėse viršija 40 proc. ir 4 valstybėse narėse – nesiekia 20 proc.;
5.
pakartoja, jog vertina nacionalinių institucijų dedamas pastangas siekiant užtikrinti, kad Lisabonos darbotvarkės įgyvendinimui konvergencijos tikslo regionuose vidutiniškai skiriama 65 proc. gautų lėšų, o regioninio konkurencingumo ir užimtumo tikslo regionuose – 82 proc. lėšų, t. y. daugiau, negu prašyta iš pradžių; su pasitenkinimu pažymi, kad pranešta, jog 63 mlrd. eurų skirta projektų asignavimams pagal Lisabonos darbotvarkę, o projektų atranka pagal Lisabonos darbotvarkę vyksta taip pat greitai arba dar greičiau negu atrankos kitiems veiksmams, ir todėl ragina valstybes nares ir ateityje skirti išteklių projektams, kuriais remiama „ES 2020“ strategija;
6.
atkreipia dėmesį į tai, kad didžiausia pažanga pasiekta pagal strateginių gairių teritorinį aspektą (30 proc.), vidurkis viršytas įgyvendinant tikslus pagal žinių gerinimo ir inovacijų didinimo temas, tačiau kitais dviem aspektais nepasiekta 27,1 proc., taip pat atkreipia dėmesį į tai, kad atrankos kriterijai viršijo vidurkį pagal Lisabonos darbotvarkės sanglaudos ir regionų konkurencingumo bei užimtumo tikslus, tačiau pagal Europos teritorinio bendradarbiavimo tikslą siekia vos 20,5 proc.; apgailestauja, kad yra ne visų valstybių narių duomenys apie projektų apimtis ir rezultatus, įrodyta, kad strateginėje ataskaitoje pateikta politikos poveikio analizė yra labai ribota; ragina Komisiją peržiūrėti administracinius ataskaitų teikimo reikalavimus, kita vertus ragina valstybes nares, kad jos būtų labiau disciplinuotos teikdamos duomenis apie programų įgyvendinimą;
7.
atsižvelgdamas į ekonomikos krizę ir didėjantį bedarbių skaičių, teigiamai vertina jau padarytą pažangą įgyvendinant projektus, susijusius su gairėmis „Daugiau ir geresnių darbo vietų“; vis dėlto primygtinai rekomenduoja Komisijai taikyti tokius bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis būdus, kurie padėtų skubiai sutelkti ir veiksmingai paskirstyti visas lėšas, kurios reikalingos siekiant tokios ekonomikos, kuriai esant ištekliai būtų naudojami tausiai ir kuri būtų konkurencinga, integracinio augimo ir didelio užimtumo ekonomikos, užtikrinančios socialinę ir teritorinę sanglaudą, bei skurdo mažinimo, t. y. strategijos „Europa 2020“ prioritetinių tikslų ir siekių, visų pirma užimtumo ir socialinių reikalų srityje, kad būtų galima paskatinti augimą ir produktyvumą ir pagerinti užimtumo padėtį Europoje;
8.
palankiai vertina tai, kad ESF teikė svarbią paramą darbo rinkos reformoms įgyvendinti ir įrodė, kad yra veiksminga priemonė, padedanti pereiti nuo pasyvios prie aktyvios ir netgi prevencinės darbo rinkos politikos; prašo valstybes nares toliau vykdyti struktūrines reformas, kurios neleis darbo rinkoms nukentėti nuo galimos krizės ateityje;
9.
ragina valstybes nares siekti pažangos įgyvendinant bendrai finansuojamas priemones ir veiklą, kuria siekiama regioniniu lygmeniu remti darbo rinkas mažinant lyčių segregaciją bei nelygybę, pvz., darbo užmokesčio skirtumą ir nepakankamą atstovavimą sprendimus priimančiuose postuose, palengvinant profesinio ir šeimos gyvenimo derinimą bei skatinant darbo vietų be garantijų pavertimą darbo vietomis su teisėmis, atsižvelgiant į tai, kad didelė moterų dalis dirba pagal netipines darbo sutartis;
10.
pabrėžia, kad svarbu gerinti infrastruktūrą ir paslaugas tuose silpnesniuose mažuose regionuose, kuriuose gyvena daug socialiai atskirtų gyventojų (pvz. romų), ir užtikrinti, kad jos būtų įperkamos;
11.
pabrėžia, kad transportas yra svarbus, užtikrinant teritorinę, ekonominę ir socialinę sanglaudą; pabrėžia, kad investavimo į geležinkelių sektorių lygis nekyla taip, kaip numatyta, jis yra gerokai mažesnis nei atrinktų projektų kelių sektoriuje ir turint tokį lygį pakankamai neprisidedama prie transporto išmetamo anglies dioksido kiekio mažinimo; todėl pabrėžia, kad planuotų investicijų į skirtingų rūšių transportą pusiausvyros trūkumas daro žalą tvaraus europinio įvairių rūšių transporto kūrimui ir taip pat pažymi, kad tolesnis įgyvendinimo vilkinimas gali padidinti disbalansą;
12.
primena, kad apie 23,7 proc. (82 mlrd. eurų) Sanglaudos ir struktūrinių fondų lėšų 2007–2013 m. numatyta skirti transportui, tačiau tik pusė šių lėšų bus panaudota TEN–T projektams finansuoti (17 mlrd. eurų TEN–T prioritetiniam tinklui ir 27,2 mlrd. eurų – bendram tinklui finansuoti), o kitą pusę lėšų numatyta investuoti į nacionalinius, regioninius ir vietos projektus, kurie nenurodyti TEN–T planuose; pabrėžia, kad iš Sanglaudos ir struktūrinių fondų transportui skiriamos lėšos paskirstomos transporto rūšims ir tinklams pakankamai neatsižvelgiant į Europos Sąjungos tikslus;
13.
dėl teritorinio koordinavimo atkreipia dėmesį į polinkį vilkinti tarptautinių projektų pradžią ir apskritai geležinkelių projektų bei pabrėžia TEN–T tinklo Europos masto naudą, kuri ypač reikšminga projektų tarpvalstybiniuose regionuose ir atsižvelgiant į projektų tarpusavio ryšį su geležinkelių ir vidaus vandens kelių projektais; siūlo sistemingai įgyvendinti bendras pagal gerosios patirties programas, atliekant kryžminį suskirstymą pagal socialinius, ekonominius, geografinius, demografinius ir kultūrinius aspektus;
14.
palankiai vertina, kad į paramą įtrauktos išlaidos investicijoms į energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energiją socialiai atskirtų bendruomenių būsto statybos ir būsto statybos projektų srityje – daugelyje regionų tai sėkmingai įgyvendinta ir turėtų būti toliau tęsiama;
15.
primygtinai ragina veiksmingiau įgyvendinti aplinkos sektoriaus programas, būtent vertikaliosiose srityse, kurios turi europinę pridėtinę vertę, pvz., kovos su klimato kaita, jos padarinių sušvelninimo ir prisitaikymo prie jos veiksmų, investicijų į švaresnes ir mažai anglies dioksido išmetančias technologijas, kovos su oro ir vandens tarša veiksmų, biologinės įvairovės apsaugos veiksmų, geležinkelių tinklų plėtros, efektyvaus energijos vartojimo, ypač statybų sektoriuje, ir atsinaujinančių energijos šaltinių naudojimo skatinimo srityse, stengiantis pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslus ir skatinti kurti ekologiškas darbo vietas ir plėtoti žaliąją ekonomiką;
16.
ragina naudoti lėšas, kurios padėtų išvengti su aplinka susijusių nelaimių ir (arba) skubiai reaguoti į jas, ir ragina valstybes nares pasirūpinti, kad būtų greičiau investuojama į prevenciją ir pramoninių zonų bei užterštų teritorijų atkūrimą, atsižvelgiant į tai, kad vykdymo lygis mažas;
17.
apgailestauja, kad buvo atidėliojama atrinkti projektus tokiose strateginėse srityse, kaip geležinkelių sektorius, tam tikros energetikos ir aplinkos apsaugos investicijos, skaitmeninė ekonomika, socialinė įtrauktis, valdymas ir gebėjimų stiprinimas, ir ragina atidžiai išanalizuoti šio delsimo priežastis bei skatina valstybes nares įtraukti regionus, siekiant geriau stebėti tas vietoves, kur pastangos turi būti sustiprintos; antra vertus pabrėžia didesnį Europos teritorinio bendradarbiavimo aplinkos apsaugos projektų įsisavinimą ir atkreipia dėmesį į aiškią bendradarbiavimo šioje srityje naudą; tačiau pabrėžia, kad valstybės narės tam tikrose srityse, kuriose buvo nustatytas įgyvendinimo atsilikimas, padarė pažangą, todėl atsilikimas šiame etape neturėtų atsispindėti bendroje kokybėje šiame planavimo laikotarpyje; pažymi tai, kad greitinamas sanglaudos politikos lėšų įsisavinimas ir sanglaudos politikos biudžetinis įgyvendinimas per 2010 m. kyla iš,
inter alia
, pastarojo meto teisėkūros pokyčių ir tai, kad veiklos programos pagaliau įgyvendinamos optimaliu greičiu, o Komisija pagaliau patvirtino paskutiniąsias valdymo ir kontrolės sistemas;
18.
mano, kad reikia skubiai imtis taisomųjų veiksmų siekiant pagerinti nepakankamą projektų vykdymą tam tikrose prioritetinėse srityse; rekomenduoja srityse, kuriose nustatytas specifinis projektų atrankos vilkinimas, atlikti išsamų įgyvendinimo problemų tyrimą ir atsižvelgdamas į tai ragina valstybes nares dėti daugiau pastangų, kad būtų pagerinta projektų atranka srityse, kuriose vėluojama, ir paspartintas visų atrinktų projektų įgyvendinimas, siekiant išvengti pavojaus nepasiekti sutartų tikslų;
19.
mano, kad kai kada sparti projektų atranka ir įgyvendinimas bei bendras tinkamas paskirtų lėšų panaudojimas yra ypač svarbus veiklai, kuri gerina žmogiškąjį kapitalą, skatina sveikatos apsaugą ir gerina ligų prevenciją, užtikrina lygias galimybes, remia darbo rinką ir didina socialinę įtrauktį, ypač siekiant kovoti su neigiamu ekonomikos krizės poveikiu;
20.
pabrėžia tai, kad kelios valstybės narės pripažino, jog laikantis reikalavimo skirti asignavimus pagerėjo programavimo kokybė ir kryptingumas; be to, pažymi, kad valstybės narės vieningai nusprendė, kad pagrindinių jų nacionalinių strateginių krypčių planų ir veiklos programų prioritetų, susijusių su Lisabonos strategija, išsaugojimas yra geriausia priemonė krizei įveikti, ir dar kartą patvirtino šiuose dokumentuose nustatytų vidutinės trukmės ir ilgalaikių tikslų svarbą;
Įgyvendinimo sunkumai
21.
pabrėžia tai, kad veiksmingai projektų atrankai ir įgyvendinimui kai kuriose srityse trukdo tai, jog nėra atitinkamų prielaidų, pavyzdžiui, paprastesnių paraiškų teikimo procedūrų nacionaliniu lygmeniu, aiškių nacionalinių prioritetų tam tikriems veiksmams, savalaikio ES teisės perkėlimo ir institucinių bei administracinių pajėgumų stiprinimo, esama milžiniškos nacionalinės biurokratijos; todėl ragina valstybes nares ir regionus palengvinti politikos įgyvendinimą sprendžiant šias problemas ir visų pirma pritaikant teisinę sistemą valstybės pagalbos srityje, viešųjų pirkimų bei aplinkosaugos taisykles ir tęsiant institucines reformas;
22.
apgailestaudamas primena, kad dažniausiai buvo vėluojama įgyvendinti politikos sritis dėl šių veiksnių: vėlai baigtos derybos dėl daugiametės finansinės programos ir politikos teisėkūros dokumentų rinkinio lėmė tai, jog vėlai buvo parengtos nacionalinės strategijos ir veiklos programos, finansų kontrolės taisyklių ir nacionaliniu lygiu nustatytų vertinimo kriterijų pasikeitimai sutapo su 2000–2006 m. laikotarpio baigiamuoju etapu ir valstybės narės turėjo nepakankamai viešųjų lėšų bendrai finansuoti projektus;
23.
apgailestauja dėl to, kad nors strateginėse ataskaitose turėtų būti pabrėžiama tai, kaip iš struktūrinių fondų bendrai finansuojamos programos padeda įgyvendinti sanglaudos politikos tikslus, šiose ataskaitose nepateikiami išsamūs duomenys apie regionų skirtumų padėtį 2009 m.;
Reagavimas į ekonominę krizę
24.
teigiamai vertina Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Sanglaudos politika. Kovos su krize veiksmų ir sanglaudos politikos priemonių, priimtų siekiant skatinti Europos ekonomikos atkūrimo planą, įgyvendinimo apžvalga“; pabrėžia, kad šioje apžvalgoje didžiausias dėmesys skiriamas nacionalinėse strateginėse ataskaitose pateiktai informacijai; ragina Komisiją imtis būtinų priemonių, siekiant užtikrinti, kad valstybių narių pateikiama informacija yra tiksli;
25.
pabrėžia, kad dėl pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės ir dabartinio ekonominio vystymosi sulėtėjimo ES sanglaudos politika yra pagrindinė priemonė, kurią vykdant žymiai prisidedama prie Europos ekonomikos atkūrimo plano įgyvendinimo, kuri yra didžiausias Bendrijos investicijų į realiąją ekonomiką šaltinis ir įrodyta, jog pagal dabartines sanglaudos politikos gaires galima lanksčiai ir tinkamai reaguoti į greitai blogėjančią socialinę ir ekonominę aplinką; neatsižvelgiant į tai, teigiamai vertina pažangiosios patirties analizę ir pirmąsias išvadas, pateiktas ataskaitoje; tačiau ragina į kovos su krize taisykles įtraukti daugiau lankstumo ir sumažinti jų sudėtingumą ir skatina valstybes nares naudoti visas Komisijos joms parengtas priemones siekiant užtikrinti tinkamą ir savalaikį atsaką kaip įveikti krizę, kad būtų užtikrintas ilgalaikis tvarus vystymasis stiprinant konkurencingumą, užimtumą ir Europos regionų patrauklumą;
26.
išreiškia nuomonę, kad būtinos papildomos pastangos siekiant įveikti sunkumus įvertinant bendrą konkrečių su sanglaudos politika susijusių priemonių, vykdomų pagal Europos ekonomikos atkūrimo planą, poveikį, ir apgailestauja, jog dėl to apžvalga leidžia suvokti tik kai kuriuos konkrečius pavyzdžius nacionaliniu lygiu; neatsižvelgiant į tai, teigiamai vertina pažangiosios patirties analizę ir pirmąsias išvadas, pateiktas ataskaitoje;
27.
mano, kad tėra nežymių krizės įveikimo požymių ir kad artimiausiais metais Europa turės spręsti savo struktūrines problemas, taip pat ir vykdydama sanglaudos politikos priemones ir tikslines investicijas, ypač į mokslinius tyrimus ir vytymąsi, inovacijas, švietimą ir technologijas, kurios palankios visiems sektoriams, siekiantiems tapti konkurencingais; todėl pabrėžia, kad reikia nuodugniai išnagrinėti priemonių, kuriomis siekiama įveikti krizę, poveikį ir, kad būtina suteikti prieinamą finansavimą, kuris yra ypač svarbus regionams, vykdant jų ekonomikos ir socialinį restruktūrizavimą ir skatinant ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ir solidarumą;
Sąveikos kūrimas ir Regioninės politikos išteklių sektorinio išskaidymo vengimas
28.
pritaria Tarybos išvadose dėl 2010 m. strateginės ataskaitos išreikštai Tarybos nuomonei, kad vieningas strateginis požiūris, skirtas struktūriniams fondams, sukuria tikrąją naudą; primena, kad kiekvienam fondui reikia savo taisyklių sėkmingoms intervencinėms priemonėms vietos lygiu atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes; taip pat pabrėžia, kad po krizės reikia konsoliduoti valstybių biudžetus ir veiksmingai koordinuojant padidinti turimų finansavimo šaltinių (ES, nacionalinių, EIB priemonių) sąveiką ir poveikį;
29.
pabrėžia struktūrinių fondų ir kitų sektorinių politikos priemonių tarpusavio ryšį ir šių priemonių ir nacionalinių, regioninių ir vietos išteklių ryšį, kuris yra ypač svarbus, siekiant sukurti vertingas sąsajas, kurios suteiktų galimybę tarpusavio sustiprinimui, tvariam programų įgyvendinimui ir teritorinės sanglaudos įgyvendinimui; pripažįsta, kad apibrėžus nuostatas dėl lėšų skyrimo, susijusias su 2007–2013 m. sanglaudos politika, atsirado daugiau galimybių kurti sąveikas su mokslinių tyrimų ir inovacijų politikos kryptimis; pabrėžia, kad struktūriniai fondai gali būti naudojami mokslinių tyrimų infrastruktūrai gerinti, siekiant užtikrinti aukštą mokslinių tyrimų lygį, kurio reikia mokslinių tyrimų finansavimui gauti; taip pat pabrėžia ERPF, ESF ir EŽŪFKP sąveikos naudą; pažymi, kad iš patirties aiškiai matyti, jog siekiant kuo veiksmingesnių Europos regioninės plėtros fondo ekonominių veiksmų finansavimo rezultatų būtina, kad sėkmingai veiktų Europos socialinio fondo finansuojamos programos; pabrėžia kompleksinio finansavimo potencialą, kuris nėra iki galo išnaudotas; prašo Komisiją, kad ji būsimoje strateginėje ataskaitoje paminėtų struktūrinių fondų tarpusavio sąveiką ir papildomumą bei jų sąveiką su kitomis ES finansinėmis priemonėmis;
Stebėsena ir vertinimas
30.
pabrėžia, kad techninė pagalba, stebėsena ir vertinimas skatina politikos formavimą ir kartu su veiksminga finansine kontrole padės gerinti veiklos kokybę;
31.
apgailestauja, kad tik 19 valstybių narių atsiskaitė apie pagrindinius rodiklius, taigi kol kas neįmanoma suvokti, bendro politikos poveikio visos ES teritorijoje; labai ragina valstybes nares, rengiant kitas strategines ataskaitas, už 2012–2013 m. laikotarpį, įtraukti pagrindinius rodiklius; ragina Komisiją įsikišti ir teikti paramą valstybėms narėms ir regionams, kad jie laiku parengtų nuoseklius ir išsamius duomenis;
32.
pabrėžia, kad siekiant pagerinti struktūrinių fondų lėšų paskirstymo sistemos valdymą ir veiksmingumą Komisija turi užtikrinti veiksmingą ir nuolatinį stebėsenos ir kontrolės sistemų darbą; ragina Komisiją pagerinti valstybių narių padarytos pažangos stebėjimo suderinamumą ir kokybę, taip pat nustatyti minimalius reikalavimus pagrindiniams rodikliams, kuriuos reikia įtraukti į kito programavimo laikotarpio nacionalines strategines ataskaitas, siekiant palengvinti palyginamumą bei tikslingumą ir numatyti aiškesnius reikalavimus;
Gera praktika
33.
mano, kad dėmesį būtina skirti abipusiam mokymuisi, kaip įgyvendinti politiką, geriausios praktikos mainams ir administracinių pajėgumų stiprinimui, ypač vietos ir regioninių valdžios institucijų, siekiant pagerinti veiksmingumą ir efektyvumą ir vengti praeities klaidų pasikartojimo;
34.
skatina gerą praktiką, susijusią su nacionalinėmis ataskaitomis, pavyzdžiui, naudoti pagrindinius rodiklius, atsiskaityti apie projektų apimtis ir rezultatus, atsiskaityti apie nacionalinės ir ES politikos sričių sąveiką, organizuoti viešąsias diskusijas ir konsultacijas su suinteresuotaisiais asmenimis, teikti ataskaitas nacionaliniams parlamentams, kurie gali išsakyti savo nuomonę, ir šias ataskaitas skelbti vyriausybių interneto svetainėse, visose ataskaitas naudojant aiškius ir tikslius terminus, kadangi ši praktika daro teigiamą poveikį atsiskaitymo procesui ir didina valstybių narių suinteresuotų asmenų atsakomybę; pabrėžia, kad būtina vadovautis geriausia patirtimi regionuose, kuriems būdingas žemesnio lygio lėšų įsisavinimas arba žemesnis finansavimo programų veiksmingumo lygis;
35.
palankiai vertina tai, kad Komisija pateikia būdų, kuriais nacionalinės, regionų ir vietos valdžios institucijos gali pertvarkyti dabartines regioninės politikos programas pagal strategijos „Europa 2020“ tvaraus augimo tikslus ir kaip praktikos būdus galima performuoti, juos pritaikant prie pažangaus augimo tikslų per šį planavimo laikotarpį; ragina valstybes nares veikti neatidėliojant, daugiau investuoti į tvarią plėtrą ir pažangų augimą, socialinę įtrauktį ir lyčių lygybę darbo rinkoje ir veiksmingiau panaudoti gautas lėšas; be to, ragina Komisiją išreikšti savo požiūrį apie tai, kaip įgyvendinant sanglaudos politika šiuo 2007–2013 m. laikotarpiu būtų galima prisidėti prie strategijos „Europa 2020“ tikslų;
Išvados ir rekomendacijos
36.
pabrėžia, kad MVĮ atlieka svarbų novatorišką vaidmenį ekonomikoje, ir pažymi, kad būtina vystyti šį sektorių,
inter alia
, įgyvendinat Smulkiojo verslo aktą, lengvinti MVĮ prieigą prie finansinio ir veiklos kapitalo ir skatinti MVĮ dalyvauti novatoriškuose projektuose ir padėti jiems tapti konkurencingais bei geriau išnaudoti savo pajėgumus dėl didesnio užimtumo; mano, kad MVĮ, verslo tinklų, mokslinių tyrimų institutų, grupių ir regioninės valdžios institucijų bendradarbiavimas vietos ir regioniniu lygiu turėtų būti pagerintas, nes tai gali suteikti žymios socialinės ir ekonominės naudos, lygiai taip pat naudingas gali būti veiksmingas visų esamų išteklių panaudojimas, įskaitant ES finansų inžinerijos priemones (JEREMIE), siekiant stiprinti MVĮ kapitalą; tačiau pabrėžia, kad dėl paskolų finansavimo būtina pagerinti teisinį aiškumą tokiu būdu, kad finansų tarpininkai ir finansuojantieji valstybiniai bankai galėtų nustatyti sąlygas novatoriškoms finansų priemonėms, kurios galiotų visą planavimo laikotarpį;
37.
Yra įsitikinęs, kad tinkamas valdymas Europos, nacionaliniu, regionų ir vietos lygiu bei įvairių valdymo pakopų veiksmingas koordinavimas yra labai svarbus siekiant užtikrinti sprendimų priėmimo proceso kokybę, strateginį planavimą, struktūrinių ir sanglaudos fondų įsisavinimo padidinimą ir sėkmingą bei veiksmingą sanglaudos politikos įgyvendinimą; ragina Komisiją ir valstybes nares sustiprinti ir sutelkti daugiašalį valdymą vadovaujantis Sutartimi ir subsidiarumo bei partnerystės principais; pabrėžia tikros partnerystės, tiek vertikalios, tiek horizontalios, kurioje dalyvautų įvairių lygmenų valdžios institucijos ir organizacijos, strategijos svarbą ir rekomenduoja įvertinti dalyvavimo partnerystėje kokybę, primenant, kad partnerystė gali pasitarnauti supaprastinimui (ypač projektų atrankos tvarkos); ragina valstybes nares iš pat pradžių į investicijų prioritetų nustatymo remiantis galimais vystymosi tikslais procesą įtraukti subnacionalinio lygmens valdžios institucijas ir jas sujungti su pilietinės visuomenės nariais ir bendruomenės atstovais įgyvendinant programas; siūlo, kad dėl to kiekvienoje valstybėje narėje būtų įsisteigtas Vietos ir regioninės valdžios institucijų teritorinis paktas dėl strategijos „Europa 2020“;
38.
mano, kad nuostatos ir procedūros turėtų būti toliau paprastinamos ES ir nacionaliniu lygiu, nes tai prisidėtų prie spartaus lėšų ir mokėjimų paskirstymo ir kad tai būtina tęsti ir tai turėtų sąlygoti pagerintas taisykles, skirtas laikotarpiui po 2013 m., nesudarant jokių didelių sunkumų pagalbos gavėjams; mano, kad regioninė politika turėtų būti geriau pritaikyta prie naudotojų poreikių ir kad supaprastinimas turėtų sumažinti nereikalingas administracines kliūtis ir išlaidas bei kliūtis, kurios trukdo politikos tikslų pasiekimui, turėtų vengti painiavos ir klaidingo dabartinių administracinių metodų aiškinimo ir, kita vertus, turėtų užtikrinti lankstesnį projektų valdymą, suderintą kontrolę ir didesnį politikos veiksmingumą; apgailestauja, kad dėl per didelės biurokratijos, per sudėtingų dažnai keičiamų taisyklių ir nepakankamai suderintų procedūrų nemažai lėšų liko nepanaudota; mano, kad būtina pasiekti supaprastinimo ir taisyklių bei procedūrų stabilumo pusiausvyrą;
39.
ragina valstybes nares ir regionų valdžios institucijas gerinti gebėjimų stiprinimą ir sumažinti administracinę naštą, ypač nacionaliniais įnašais ir, kur tinkama, teikiant finansų inžinerijos paramą užtikrinti bendrą projektų finansavimą siekiant, kad būtų įsisavintos lėšos ir išvengti didelio vilkinimo investuojant;
40.
pritaria Komisijos mintims didesnį dėmesį skirti rezultatams, kai naudojamasi struktūrinių fondų lėšomis, ir mano, kad strateginėmis ataskaitomis, kaip vertinga uždavinių įgyvendinimo pažangos stebėsenos priemone, sukuriamas tarpusavio vertinimo ir strateginių diskusijų ES lygmeniu pagrindas; ragina valstybes nares laikytis labiau analitinio ir strateginio požiūrio rengiant nacionalines ataskaitas, skirtas užtikrinti geresnės kokybės strategines ataskaitas, didesnį dėmesį skiriant tikslams, rezultatams ir strateginiam vytymuisi ir laiku pateikti tikslią informaciją dėl pagrindinių rodiklių ir sutartų tikslų; todėl pabrėžia, kad rengiant 2013 m. strateginę ataskaitą reikėtų orientuotis į rezultatus ir daugiau dėmesio atkreipti į kokybinę sanglaudos politikos programų apimties, ankstyvojo poveikio ir veiksmingumo analizę, o ne į perteklinį statistinių duomenų vardijimą;
41.
ragina Komisiją ir valstybes nares pasinaudoti 2007–2013 m. finansinės perspektyvos ir sanglaudos politikos vidurio laikotarpio peržiūra ir užtikrinti, kad Europos fondų lėšos 2011–2013 m. laikotarpiu būtų geriau įsisavinamos;
42.
ragina visas ES institucijas ir valstybes nares per kitą derybų dėl būsimos sanglaudos politikos laikotarpį pagreitinti pagrindinių dokumentų, pavyzdžiui, daugiametės finansinės programos ir reglamentų, rengimą siekiant nugalėti pradines kliūtis, kurios gali atsirasti kito programavimo laikotarpio pradžioje;
43.
ragina Komisiją užtikrinti, kad ateities sanglaudos politikai būtų skiriama pakankamai finansinių išteklių; mano, kad sanglaudos politika neturėtų būti laikoma vien priemone kitų sektorių politikos tikslams pasiekti, nes ji yra didelę pakankamą vertę turinti Bendrijos politikos kryptis, pati savaime turinti priežastį egzistuoti: ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda; pabrėžia, kad sanglaudos politika turėtų būti nepriklausoma ir jos dabartiniai pagrindai ir principai neturėtų būti pakeisti pagal regioninės politikos išteklių išskaidymą pagal sektorius;
o
o o
44.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybėms narėms.
