P6_TA(2006)0202
Bendrijos teisės taikymo priežiūra (2003 m. ir 2004 m.)
A6-0089/2006
Europos Parlamento rezoliucija dėl Komisijos 21-ojo ir 22-ojo metinių pranešimų apie Bendrijos teisės aktų taikymo kontrolę (2003 ir 2004 m.) ( 2005/2150(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos 21-ąjį ir 22-ąjį metinius pranešimus ( KOM(2004)0839 ir KOM(2005)0570 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos tarnybų darbo dokumentus ( SEC(2004)1638 ir SEC(2005)1446 bei 1447),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį ir 112 straipsnio 2 dalį,
–
atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ir Peticijų komiteto nuomonę ( A6-0089/2006 ),
A.
kadangi metiniuose Komisijos pranešimuose įvertinama valstybių narių atliekamo direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę padėtis siekiant užtikrinti, kad teisės aktų taikymas būtų veiksmingai kontroliuojamas; kadangi, atsižvelgiant į 21-ąjį pranešimą, 2003 m. gruodžio 31 d. buvo nustatyti 3 927 pažeidimų atvejai, iš jų 1 855 atvejai dėl kurių buvo pradėta teisinė procedūra, 999 atvejai, dėl kurių buvo pateikta pagrįsta nuomonė, 411 atvejų, perduotų nagrinėti Teisingumo Teismui, ir tik 69 atvejai (iš kurių 40 – susiję su aplinkosaugos sektoriumi), dėl kurių buvo inicijuota EB sutarties 228 straipsnyje numatyta procedūra,
B.
kadangi derama Bendrijos teisės aktų taikymo kontrolė apima ne tik kiekybinį perkėlimo į nacionalinę teisę vertinimą, bet ir kokybinį bei taikomos Bendrijos teisės aktų perkėlimo į nacionalinę teisę tvarkos vertinimą,
C.
kadangi tinkamas ir skubus Europos teisės aktų įgyvendinimas yra sudedamoji ir esminė "reglamentavimo gerinimo" dalis; kadangi aiškūs ir gerai parašyti teisės aktai yra būtina gero Bendrijos teisės aktų taikymo visoje Europos Sąjungoje sąlyga; kadangi valstybių narių teisės aktų kokybė ir joms taikomų pareigų aiškumas ne visada yra patenkinami dėl to, kad teisės aktai neretai yra sunkių politinių kompromisų rezultatas,
D.
kadangi Komisija gali taikyti priemones, kurias ji naudoja siekdama veiksmingai vykdyti savo misiją ir naujoves, skirtas tobulinti Bendrijos teisės aktų taikymą,
E.
kadangi Komisija šiuo metu dirba siekdama pritaikyti esamas procedūras ir ieškodama būdų, kad jos taptų greitesnės ir veiksmingesnės; tačiau tai nėra pakankama priežastis laiku neperduoti prašomos informacijos apie atitinkamuose Generaliniuose direktoratuose ir Generaliniame sekretoriate pažeidimams šalinti bendrai skiriamas lėšas,
F.
kadangi skundų dėl Bendrijos teisės pažeidimų skaičius rodo, kad Europos piliečiams tenka svarbus vaidmuo ją taikant, ir tai, kad gebėjimas tinkamai spręsti jiems rūpimus klausimus didina pasitikėjimą Europos Sąjunga,
G.
kadangi piliečių skundai nėra tik simboliniai kuriant "piliečių Europą", tačiau yra ekonomiška ir veiksminga Bendrijos teisės aktų taikymo kontrolės priemonė,
H.
kadangi veiksminga teisinė apsauga, vienodas taikymas ir interpretacija yra pagrindinės Bendrijos teisės aktų sudedamosios dalys,
I.
kadangi Komisijos 22-ąjį pranešimą Parlamentas gavo tik 2006 m. sausio mėn. ir kadangi dėl tokio nuolatinio vėlavimo šioje rezoliucijoje yra tik dalinė nuoroda į minėtą pranešimą, bei iš esmės nagrinėjamas Komisijos 21-asis metinis pranešimas, nagrinėjantis Bendrijos teisės aktų taikymą 2003 m.,
1.
yra įsitikinęs realiu poreikiu visoms Europos institucijoms rimtai, reikšmingai apsvarstyti ir geriau pagrįsti pirmenybę, teikiamą įgyvendinimo stebėsenos klausimui, ypač atsižvelgiant į pastaruoju metu pabrėžiamą poreikį skubiai mažinti Bendrijos teisės ir teisėkūros pasiūlymų kiekį;
2.
primygtinai reikalauja, kad teisės aktų kiekio mažinimas būtų kompensuojamas daugiau dėmesio skiriant įgyvendinimui; pabrėžia, kad skundai yra ekonomiška ir veiksminga priemonė stebėti Bendrijos teisės taikymą ir ragina Komisiją užtikrinti, kad bent dalis išteklių, kurie buvo skiriami teisės aktų projektams ir tolesniems veiksmams, dabar būtų skiriami pastangoms veiksmingai ir tinkamai įgyvendinti Bendrijos teisės aktus įvairiuose kompetentinguose vienetuose, kurie nagrinėja atskirus skundus ir pažeidimus;
3.
yra įsitikinęs, kad Parlamento komitetai taip pat turėtų rūpintis, kaip taikomi Bendrijos teisės aktai, ypač atsakingas pranešėjas turėtų atlikti aktyvesnį vaidmenį kontroliuojant, kaip įgyvendinami Bendrijos teisės aktai valstybėse narėse; tinkamas pavyzdys gali būti Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto posėdžiai įgyvendinimo klausimais;
4.
supranta, kad komitologija nepatenka į šios rezoliucijos taikymo sritį ir pabrėžia tai, kad būtina atskira rezoliucija šia tema;
5.
pabrėžia, kad EB sutarties 211 straipsnyje yra numatyta Komisijos institucinė atsakomybė prižiūrėti, kaip taikomos sutarties nuostatos ir pagal sutartį institucijų priimtos nuostatos, ir kad EB sutarties 226 straipsnis suteikia Komisijai įgaliojimus imtis veiksmų, kai valstybės narės nevykdo savo įsipareigojimų pagal Sutartį;
6.
pažymi, kad pagrindinės su pažeidimų procedūra susijusios problemos (EB sutarties 226 ir 228 straipsniai) yra jos trukmė (vidutiniškai praeina 54 mėnesiai nuo skundo registravimo iki perdavimo Teismui) ir ribotas 228 straipsnio taikymas;
7.
pažymi, kad Komisija per metus organizuoja keturis posėdžius, skirtus spręsti dėl pažeidimų nagrinėjimo procedūrų, ir kad visus sprendimus (nuo pirmojo formalaus pranešimo laiško, kuriuo siekiama gauti informaciją iš atitinkamos valstybės narės, iki sprendimo kreiptis į Teisingumo Teismą) priima Komisijos narių kolegija; pripažindamas kolektyvinės intervencijos įgyvendinant pažeidimų nagrinėjimo procedūras svarbą ir poreikį, siūlo būtų atidžiai apgalvota galimybė sutrumpinti vidaus procedūrą pradiniame proceso etape, kiekvieną Komisijos narį įgaliojant jo kompetencijos srityje siųsti formalaus pranešimo laiškus valstybėms narėms, kaip tai jau yra daroma tais atvejais, kai valstybė narė per nustatytą terminą neperkelia Bendrijos teisės į nacionalinę teisę;
8.
pažymi nepakankamą valstybių narių teismų bendradarbiavimą daugelyje valstybių narių, kurios vis dar nenoriai taiko Bendrijos teisės pirmumo principą;
9.
palankiai vertina komunikatą dėl "Bendrijos teisės taikymo kontrolės tobulinimo" (KOM (2002)0725), kuriame numatomi įvairūs veiksmai skirti tobulinti Bendrijos teisės taikymo kontrolę;
10.
tačiau apgailestauja, kad Komisija nepateikė susisteminto ir išsamaus savo įsipareigojimų, apie kuriuos ji paskelbė pirmiau minėtuose komunikatuose, vykdymo įvertinimo, pavyzdžiui, įsipareigojimo "kiekvienais metais įvertinti prioritetų kriterijų taikymą, svarstant pranešimą apie Bendrijos teisės taikymo kontrolę";
11.
ragina Komisiją specialiai įvertinti kaip taikomi prioritetiniai kriterijai, nurodyti pirmiau minėtame komunikate, siekiant nustatyti, ar jų taikymas iš tiesų reikalingas ir ar gali kilti pavojus pernelyg susiaurinti pažeidimo nagrinėjimo procedūrų, kurių hierarchija Sutartyje nėra numatyta, taikymo sritį; ragina Komisiją įvertinti, ar nebūtų geriau paprasčiausiai padidinti skiriamas lėšas su tuo daugiausia susiduriantiems Generaliniams direktoratams, siekiant, kad būtų pagerintas gebėjimas reaguoti į skundus; įspėja, kad būtina Komisijos skyriuose, atsakinguose už Bendrijos teisės perkėlimą į valstybių narių teisę, turėti teisės ekspertus, kurie galėtų analizuoti, ar teisės aktai buvo tinkamai perkelti; pabrėžia, kad negalima pasitikėti vien tik automatine atitikties sistema siekiant analizuoti perkėlimą;
12.
ragina Komisiją pranešti Parlamentui apie tokių vertinimų rezultatus; primygtinai reikalauja, kad prioritetų apibrėžimas nesumažintų reagavimo į piliečių skundus, ir ragina Komisiją konsultuotis su Parlamentu dėl bet kokių galimų prioritetų kriterijų pokyčių;
13.
ragina Komisiją teisinės valstybės ir piliečių patirties principui teikti didesnę reikšmę nei grynai ekonominiams kriterijams ir vertinimams; ragina Komisiją atidžiai prižiūrėti, kaip laikomasi Sutartyje numatytų pagrindinių laisvių ir bendrųjų principų, reglamentų ir pagrindų direktyvų, ir kviečia ją vadovautis antrinės teisės aktais siekiant nustatyti, ar buvo pažeistos pagrindinės laisvės;
14.
ragina Komisiją dar kartą įvertinti pagal EB sutarties 10 straipsnį vykstantį bendradarbiavimą su valstybėmis narėmis, kadangi daugelis valstybių narių nėra pasirengusios imtis veiksmų siekiant geriau taikyti Bendrijos teisę, kaip tai pasitvirtino per derybas dėl 2003 m. gruodžio 16 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos OL C 321, 2003 12 31, p. 1.
, kurių metu Taryba atsisakė prisiimti bet kokius įsipareigojimus teisės aktų perkėlimo į valstybių narių teisę ir taikymo klausimais; pritaria, kad šiuo klausimu būtų vėl pradėtos derybos su Taryba siekiant keisti Tarpinstitucinį susitarimą;
15.
rimtai ragina Komisiją įvertinti jos nuolaidžiavimą valstybėms narėms taikomų terminų laikymosi klausimu, kai valstybės turi pateikti reikiamą informaciją Komisijai, priimti ir pranešti apie nacionalines įgyvendinimo priemones ir tinkamai taikyti Bendrijos teisės aktus nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygiais;
16.
pažymi, kad valstybės narės nusprendė kurti konkrečias įgyvendinimo struktūras; džiaugiasi Komisijos pastangomis kurti atitinkamus koordinavimo centrus kiekvienoje valstybėje narėje, siekiant tobulinti visą perkėlimo į nacionalinę teisę ir įgyvendinimo politiką bei pažeidimų procedūros iki teisminio nagrinėjimo veiksmingumo politiką; siūlo, kad valstybės narės ne tik sukurtų techninę struktūrą, bet ir skirtų politinę figūrą (-as), atsakingas valstybių narių lygiu dėl pažeidimų politikos;
17.
pabrėžia, kad dėmesys organizaciniams klausimams ir pranešimams neturėtų užgožti to, kad daugeliu atvejų teisės aktai taikomi netinkamai todėl, kad jie yra blogos kokybės, ir šie atvejai parodo, kad valstybės narės sąmoningai stengiasi nesilaikyti Bendrijos teisės dėl politinių, administracinių ir ekonominių priežasčių; šiuo klausimu konstatuoja, kad praktikoje Komisija dažnai pasitenkina vėlyvais valstybių narių veiksmais, kuriais siekiama užbaigti pažeidimų nagrinėjimo procedūrą; ragina Komisiją paprašyti valstybių narių užtikrinti atgalinį pažeistų Bendrijos teisės nuostatų taikymą, siekiant ištaisyti visas tokio pažeidimo pasekmes, priešingu atveju tai valstybei nedelsiant taikoma EB sutarties 228 straipsnyje numatyta procedūra dėl pareigų nevykdymo;
18.
pažymi, kad Vidaus rinkos problemų sprendimo sistema (SOLVIT tinklas) vidaus rinkoje buvo veiksminga papildoma neteisminė priemonė, kuri paskatino savanorišką bendradarbiavimą tarp valstybių narių, tačiau mano, kad tokios priemonės neturėtų pakeisti pažeidimo nagrinėjimo procedūrų, kurios pagal EB sutartį skirtos priversti valstybes nares taikyti Bendrijos teisės aktus; ragina valstybes nares skirti daugiau žmogiškųjų ir finansinių išteklių SOLVIT tinklo nacionaliniams ryšių punktams;
19.
mano, kad svarbu, jog teisės aktai būtų rengiami taip, kad juos būtų lengviau įgyvendinti; mano, kad taip pat svarbu gerinti piliečių supratimą apie Bendrijos teisę, ir todėl siūlo prie visų teisės aktų pridėti piliečiams skirtą santrauką, ne teisine kalba parašyto aiškinamojo rašto forma;
20.
yra įsitikinęs, kad nors ir yra svarbu skirti laiko ir pastangų plėtoti dialogą su valstybėmis narėmis ir tobulinti joms skiriamą pagalbą, skirtą palengvinti skubų ir tinkamą Bendrijos teisės aktų perkėlimą, reikia užtikrinti griežtesnę tvarką, ypač po plėtros, siekiant išvengti nereikalingo delsimo ir nuolatinių perkėlimo į nacionalinę teisę kokybės skirtumų;
21.
mano, kad specialus straipsnis, įpareigojantis valstybes nares parengti direktyvų perkėlimo į valstybių narių teisę atitikties lentelę, turėtų būti sistemingai įtraukiamas į kiekvieną priimtą naują direktyvą;
22.
pažymi, kad 2004 m. į maždaug 41 proc. naujų direktyvų buvo įtrauktas straipsnis, kuriame numatoma parengti atitikties lentelę; mano, kad Europos Parlamentas, kaip viena teisės aktų leidybos institucijų, turėtų remti pasiūlymus įtraukti į direktyvas nuostatas, įpareigojančias valstybes nares naudoti atitikties lentelę kaip pranešimo priemonę; ragina Komisiją reguliariai atsiskaityti Parlamentui, kaip taikomos šios nuostatos;
23.
pritaria kai kurių Komisijos Generalinių direktoratų, ypač – Aplinkos Generalinio direktorato, pastangoms tobulinti atitinkamų direktyvų atitikties tikrinimą, ypač po plėtros; ragina Komisiją Komisijos interneto tinklalapyje skelbti įvairių generalinių direktoratų užsakytus Bendrijos teisės aktų nacionalinių įgyvendinimo priemonių atitikties vertinimo tyrimus;
24.
pažymi, kad yra kelios neatitikties klausimo sprendimo procedūros ir kad šios procedūros kartais yra kartojamos nepavykstant įtikinti valstybių narių pakeisti savo perkėlimo teisės aktus; pabrėžia, kad šiais atvejais delsimas taikyti procedūrą gali būti itin žalingas piliečiams, nes dėmesys skiriamas ne atskiriems atvejams, o atspindi bendrą problemą; todėl ragina Komisiją laikytis griežtos pozicijos tais atvejais, kai nepranešama apie nacionalines taikymo priemones arba kai jos neatitinka Bendrijos teisės aktų, ir taikyti įvairius EB sutarties 226 straipsnyje numatytos procedūros etapus, laikantis nuolatinių ir nekeistinų terminų, nustatytų atitinkamuose neprivalomuose teisės aktuose (komunikatuose, gairėse), siekiant kuo greičiau veiksmingai taikyti baudas pagal EB sutarties 228 straipsnį;
25.
kviečia Komisiją pateikti sąrašą direktyvų, kurios yra blogiausiai įgyvendinamos, ir nurodyti, kokios, jos nuomone, yra to priežastys; primena, kad pagal Teisingumo Teismo praktiką ir EB sutarties 10 straipsnį valstybės narės privalo įgyvendinti adekvačią, veiksmingų ir proporcingų sankcijų sistemą, kuria atgrasytų nuo Bendrijos teisės normų pažeidimų; mano, kad nepriėmus veiksmingos sankcijų sistemos turėtų būti taikomos tokios griežtos priemonės, kokių reikia pagal pažeidimų nagrinėjimo procedūrą;
26.
pažymi, kad dabartinės procedūros nesuteikia piliečiams jokių teisių, išskyrus teisę pateikti skundą, ir kad Komisija, kaip Sutarties sergėtoja, turi labai didelę veiksmų laisvę registruoti skundą ir pradėti procedūras; mano, kad jokia Sutarties norma ir Teisingumo Teismo praktika nedraudžia specialiaisiais teisės aktais suteikti papildomų teisių skundų teikėjams, todėl prašo Komisijos užtikrinti, kad būtų priimti tokie teisės aktai; yra įsitikinęs, kad ši svarbi ir išskirtinė prerogatyva turėtų būti susijusi su skaidrumu ir įsipareigojimu nurodyti sprendimų priėmimo priežastis, ypač jei priimami sprendimai atsisakyti tirti skundus;
27.
palankiai vertina Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Europos ombudsmenui "Ryšiai su skundo teikėju dėl Bendrijos teisės pažeidimų" (KOM (2002)0141);
28.
ragina Komisiją laikytis minėtame komunikate numatytų principų, pagal kuriuos visi Komisijos gauti skundai, iš kurių matyti, kad gali būti pažeisti Bendrijos teisės aktai, būtų registruojami be jokios atrankos, išskyrus atvejus kai jie susiję su komunikato 3 priede nurodytomis ypatingomis aplinkybėmis; pažymi, kad Europos ombudsmenas neseniai gavo konkrečių skundų dėl skundų registravimo, ir šiuo metu juos tiria; prašo Komisijos reguliariai pagal minėtąjį komunikatą Parlamentui teikti ataskaitas, kuriose būtų nurodomi skundų neįregistravimo atvejai;
29.
pažymi, kad komunikate numatytas vienų metų terminas nuo skundo įregistravimo iki formalaus pranešimo laiško išsiuntimo ar sprendimo nutraukti bylą yra pernelyg ilgas; apgailestauja, kad ne visuomet laikomasi šio termino, paliekant skundo teikėją nepriimtinos netikrumo būsenos; todėl ragina Komisiją kuo greičiau nuo skundo įregistravimo siųsti formalaus pranešimo laiškus dar nepradėjus "derybų" su valstybėmis narėmis ir stengtis per kuo trumpesnį laiką reaguoti į skundus ir nenukrypti nuo šios taisyklės, išskyrus išimtinius atvejus;
30.
ragina visas Komisijos tarnybas informuoti ieškovus ir, jei reikia, suinteresuotus Parlamento narius apie jų skundų nagrinėjimo eigą visą laikotarpį iki nustatyto termino pabaigos (formalaus pranešimo laiškas, pagrįsta nuomonė, perdavimas Teismui), nurodant savo sprendimo motyvus ir išsamiai pranešant apie tai ieškovui, laikantis Komisijos 2002 m. komunikate numatytų principų, kurie leistų ieškovui toliau pateikti apibendrinimus (tokia informacija, ypač tais atvejais, kai Komisija nusprendžia skundo nenagrinėti, turi apimti argumentus, kuriuos pateikia susijusi valstybė narė);
31.
ragina Komisiją priimti konkrečią procedūrą, kuri leistų ieškovui ir suinteresuotam Europos Parlamento nariui susipažinti su dokumentais ir korespondencijos, kuria buvo keičiamasi su valstybe nare, turiniu;
32.
ragina Komisiją pateikti konkrečius duomenis dėl vidaus veiklos procedūrų vadove, kurį galima gauti tik neformaliai, numatytų terminų laikymosi; dar kartą pabrėžia termino nuo skundo registravimo datos nustatymo svarbą, per kurį reikia pateikti ieškovui atsakymą ir išsiųsti jam formalaus pranešimo laišką;
33.
pažymi, kad nuo EB sutarties 228 straipsnyje numatytos procedūros pradžios tik trimis atvejais buvo priimtas Teisingumo Teismo sprendimas; palankiai vertina Komisijos komunikatą dėl EB sutarties 228 straipsnio taikymo (SEC (2005)1658), kuriame paaiškinama ir plėtojama Komisijos politiką prašant Teisingumo Teismo skirti periodinį ar vienkartinį baudos mokesčio dydį valstybei narei, kuri nesilaiko Teismo sprendimo;
34.
prašo Komisiją formaliai nurodyti, kad, vadovaujantis Komunikatu dėl EB sutarties 228 straipsnio taikymo, visais formalaus pranešimo laiškų ir pagrįstų nuomonių pagal 228 straipsnį atvejais, kaip ir atvejais, kuriems šiuo metu taikomos 226 straipsnyje numatytos procedūros, bus taikoma nauja politika (jei jie nebuvo išspręsti, prieš perduodant Teismui);
35.
primena, kad Komisijai, Europos ombudsmenui ir atitinkamiems Parlamento komitetams teikiamos asmenų peticijos turėtų paskatinti Europos institucijas įvertinti, kokiais būdais Bendrijos teisės aktai yra įgyvendinami nacionaliniu ir Europos lygiu;
36.
pakartoja savo įsitikinimą, kad glaudus bendradarbiavimas ir kontrolės derinimas tarp Komisijos, Tarybos, Europos ombudsmeno ir atitinkamų Parlamento komitetų yra itin svarbus, kad būtų užtikrintas veiksmingas dalyvavimas visais atvejais, kada peticijos autoriaus skundas dėl Bendrijos teisės aktų pažeidimų yra pagrįstas;
37.
primygtinai reikalauja, kad būsimuose metiniuose pranešimuose Komisija pateiktų duomenis, kurie tiksliai atspindėtų svarbų peticijų vaidmenį stebint, kaip taikoma Bendrijos teisė, ir pakartoja 2004 m. kovo 9 d. Europos Parlamento rezoliucijoje OL C 102 E, 2004 4 28, p. 512.
pareikštą prašymą įtraukti į pranešimą vien peticijoms skirtą skyrių;
38.
mano, kad procesines peticijų teikėjų teises būtina apibrėžti panašiai, kaip apibrėžiamos skundų teikėjų teisės, nustatytos Komisijos 2002 m. komunikate; mano, kad reikia paaiškinti procedūrinius klausimus, susijusius su analogišku skundų ir peticijų traktavimu ir toliau gerinti susijusių tarnybų koordinavimą taip, kad Peticijų komitetas galėtų užtikrinti, jog peticijų teikėjų teisės bus gerbiamos;
39.
remdamasis savo patirtimi, pažymi, kad piliečiams, teikiantiems Parlamentui peticijas, valstybių narių teismuose sunku vadovautis ES teisės suteikiamomis teisėmis ir gauti kompensaciją už nuostolius ir žalą, patirtą dėl to, kad valstybės narės pažeidė Bendrijos teisę;
40.
apgailestauja dėl Komisijos nenoro tirti įtariamus, praeityje padarytus ir ištaisytus Bendrijos teisės pažeidimus, pvz., iškeltus peticijose dėl bendrovių
Equitable Life
ir
Lloyds of London
; ragina Komisiją ištirti atvejus, kai įtariama, kad buvo padaryta akivaizdžios žalos asmenims, nes tokių tyrimų rezultatai galėtų būti labai naudingi piliečiams, gaunantiems kompensaciją atitinkamais teisiniais būdais;
41.
mano, kad būtina išnagrinėti tarpinstitucinio lygio procedūrų tobulinimo būdus, siekiant, kartu su Sutartyje numatyta teise teikti peticijas, suteikti Europos piliečiams veiksmingesnių neteisminių teisių gynimo būdų; todėl siūlo apsvarstyti galimybę Europos Parlamente sukurti į SOLVIT panašų tinklą, kuris padėtų Parlamento nariams atlikti su teisinio pobūdžio atvejais susijusį darbą;
42.
reikalauja glaudesnio bendradarbiavimo tarp nacionalinių parlamentų ir Europos Parlamento bei atitinkamų parlamentarų, siekiant skatinti ir didinti veiksmingą Europos klausimų analitinę priežiūrą nacionaliniu lygiu; mano, kad nacionaliniai parlamentai atlieka reikšmingą vaidmenį kontroliuojant Bendrijos teisės aktų taikymą, prisidėdami prie Sąjungos demokratinio teisėtumo stiprinimo ir labiau priartinant jį prie piliečių;
43.
ragina Komisiją metinius pranešimus dėl Bendrijos teisės taikymo kontrolės pateikti nacionaliniams parlamentams, kad jie galėtų geriau kontroliuoti nacionalinių institucijų vykdomą teisės aktų taikymą;
44.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Teisingumo Teismui, Europos ombudsmenui ir valstybių narių parlamentams.
