Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000118/2011
Komisijai
Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnis
Elena Oana Antonescu
,
Axel Voss
,
Simon Busuttil
,
Salvatore Iacolino
PPE frakcijos vardu Tema: Europos arešto orderis
Kaip neseniai akcentuota Europos Komisijos pranešime (COM(2011)0175), Europos arešto orderis pasirodė esanti efektyvi priemonė kovojant su tarpvalstybiniu nusikalstamumu, organizuotu nusikalstamumu ir terorizmu. Tačiau, ir kaip nurodė Komisija, Europos arešto orderio įvaizdžiui ir veiksmingumui gali pakenkti pranešimai, jog jis naudojamas ne baudžiamajam persekiojimui ir nuosprendžiui vykdyti, o apklausai ir nesunkiems teisiniams pažeidimams tirti, tinkamai net nesvarstant, ar perdavimas yra proporcingas, atsižvelgiant į su žmogiškaisiais ištekliais susijusias ir finansines sąnaudas (vertinama, kad perdavimo procedūra vienai valstybei narei kainuoja 25 000 eurų).
Tam tikrais atvejais nėra sąlygų tinkamai teisiškai atstovauti pagal Europos arešto orderį ieškomiems asmenims tiek orderį išduodančiose, tiek jį vykdančiose valstybėse narėse. Be to, dėl kalėjimų sąlygų daugelyje ES valstybių narių gali būti pakirstas pasitikėjimas, kad su kaliniais bus tinkamai elgiamasi, nors tuo grindžiamas Europos arešto orderis ir pagrindų sprendimas dėl nuteistų asmenų perdavimo, kuris bus netrukus įgyvendintas.
- Ar Komisija mano, kad Europos arešto orderis yra veiksminga priemonė ir pasiekė savo tikslus?
- Kokių veiksmų Komisija ketina imtis siekdama užtikrinti, kad praktikoje sumažėtų neproporcingo Europos arešto orderio naudojimo atvejų?
- Kaip Komisija ketina užtikrinti, kad pagal išduotą Europos arešto orderį ieškomiems asmenims būtų suteikta veiksminga teisė gauti teisines konsultacijas tiek Europos arešto orderį išdavusioje, tiek jį vykdančioje valstybėje ir kad sprendimas nevykdyti Europos arešto orderio reikštų perspėjimo panaikinimą Šengeno sistemoje?
- Kokius pasiūlymus ketina pateikti Komisija, kad užtikrintų, kad baudžiamosios teisenos standartai ir sąlygos Europos Sąjungos kalėjimuose nebūtų priežastis nepasitikėti valstybių narių teisinėmis sistemomis?
