P6_TA(2005)0445
Afrikos vystymosi strategija
A6-0318/2005
Europos Parlamento rezoliucija dėl Afrikos vystymosi strategijos ( 2005/2142(INI) )
Europos Parlamentas
, -
atsižvelgdamas į 2000 m. rugsėjo 8 d. Jungtinių Tautų Tūkstantmečio deklaraciją, kuria nustatomi Tūkstantmečio vystymosi tikslai (TVT), kaip bendri tarptautinės visuomenės sukurti kriterijai kovai su skurdu,
-
atsižvelgdamas į po to Jungtinių Tautų vystymosi programos parengtus pranešimus apie žmogaus vystymąsi,
-
atsižvelgdamas į JT Tūkstantmečio projekto darbo grupės, kuriai vadovauja prof. Jeffrey Sachs, pranešimą: "Investicijos į vystymąsi: praktinis planas siekiant įgyvendinti Tūkstantmečio vystymosi tikslus",
-
atsižvelgdamas į 2005 m. kovo mėn. Afrikos komisijos pranešimą: "Mūsų bendri interesai",
-
atsižvelgdamas į Afrikos Sąjungos (AS) komisijos strateginį planą 2004–2007 m., patvirtintą 2004 m. liepos 7 d. trečiajame aukščiausio lygio Afrikos valstybių ir vyriausybių vadovų susitikime Adis Abeboje, Etiopijoje,
-
atsižvelgdamas į 2001 m. spalio mėn. Afrikos lyderių dokumentą: "Naujoji partnerystė Afrikos vystimuisi" (angl.
NEPAD
), kuri pirmajame AS organizacijos aukščiausio lygio susitikime buvo pripažinta AS programa,
-
atsižvelgdamas į Tarptautinės konferencijos dėl gyventojų ir vystymosi (angl.
ICDP
) veiksmų programą,
-
atsižvelgdamas į Europos kovos su ŽIV ir AIDS, maliarija ir tuberkulioze veiksmų programą (2007–2011) ( KOM(2005)0179 ),
-
atsižvelgdamas į Nuoseklios politikos pagrindus dėl išorės veiksmų kovai su ŽIV ir AIDS, maliarija ir tuberkulioze,
-
atsižvelgdamas į Ekonominį pranešimą dėl Afrikos 2004 m.: "Afrikos prekybinio potencialo išlaisvinimas", kurį parengė JT Ekonominė Komisija Afrikai,
-
atsižvelgdamas į G8 veiksmų planą Afrikai, paskelbtą 2002 m. birželio 27 d. didžiojo aštuoneto grupės Kananaskyje,
-
atsižvelgdamas į pranešimą dėl pažangos, parengtą G8 asmeninių atstovų Afrikai dėl veiksmų plano Afrikai įgyvendinimo, paskelbtą 2005 m. liepos 1 d. didžiojo aštuoneto grupės Londone,
-
atsižvelgdamas į Gleneagles pranešimą, paskelbtą 2005 m. liepos 8 d. didžiojo aštuoneto grupės Gleneagles,
-
atsižvelgdamas į 2004 m. spalio 29 d. Europos Komisijos pranešimą dėl Tūkstantmečio vystymosi tikslų 2000-2004 m. ( SEC(2004)1379 )),
-
atsižvelgdamas į 2005 m. balandžio 12 d. Komisijos pranešimą Tarybai, Europos Parlamentui bei Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui: "Pažangos, siekiant Tūkstantmečio vystymosi tikslų, paspartinimas – Europos Sąjungos modelis" ( KOM(2005)0132 ),
-
atsižvelgdamas į 2000 m. lapkričio 10 d. Tarybos ir Komisijos priimtą Europos Bendrijos vystymosi politikos pareiškimą (šiuo metu peržiūrimas),
-
atsižvelgdamas į 2005 m. liepos 13 d. Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui pavadinimu "Pasiūlymas bendram Tarybos, Europos Parlamento ir Europos Sąjungos vystymosi politikos komiteto pranešimui – "Europos susitarimas" ( KOM(2005)0311 ),
-
atsižvelgdamas į 2004 m. lapkričio 22-23 d. ir 2005 m. gegužės 23-24 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos (angl.
GAERC
) išvadas, bei 2005 m. birželio 16-17 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas,
-
atsižvelgdamas į po to
UNCTAD
parengtus pranešimus dėl Ekonomikos vystymosi Afrikoje,
-
atsižvelgdamas į Afrikos - Europos aukščiausio lygio susitikimo metu Kaire 2000 m. balandžio 3-4 d. parengtą veiksmų planą globojant Afrikos vienybės organizacijai ir Europos Sąjungai,
-
atsižvelgdamas į ES – JAV 2005 m. birželio 20 d. deklaraciją pavadinimu "Darbas kartu skatinant taiką, stabilumą, gerovę ir tinkamą valdymą Afrikoje",
-
atsižvelgdamas į dokumentą "Kodėl trapiose valstybėse reikia dirbti veiksmingiau", 2005 m. sausio mėn. paskelbtą Jungtinės Karalystės Tarptautinio vystymosi departamento,
-
atsižvelgdamas į tyrimą "Afrikos skurdo spastų pabaiga" Sachs, J., kt.: "Ending Africa's Poverty Trap", Brookings Papers on Economic Activity, 2004 (1), p. 117– 240.
,
-
atsižvelgdamas į Europos Bendrijos steigimo sutarties 177 – 181 straipsnius,
-
atsižvelgdamas į savo 2000 m. spalio 26 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui dėl bendradarbiavimo su AKR šalimis, dalyvaujančiomis kariniuose konfliktuose OL C 197, 2001 7 12, p. 390.
, 2002 m. balandžio 25 d. rezoliuciją dėl vystymosi pagalbos finansavimo OL C 131 E, 2003 6 5, p. 164.
, 2002 rugsėjo 3 d. rezoliuciją dėl prekybos ir vystymosi siekiant išnaikinti skurdą OL C 272 E, 2003 11 13, p. 277.
, 2003 m. gegužės 15 d. rezoliuciją dėl pajėgumų telkimo besivystančiose šalyse OL C 67 E, 2004 3 17, p. 255.
,
2003 m. gegužės 15 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui dėl švietimo ir mokymo mažinant skurdą besivystančiose šalyse OL C 67 E, 2004 3 17, p. 285.
, 2003 m. birželio 3 d. rezoliuciją dėl makrofinansinės paramos trečiosioms šalims teikimo OL C 68 E, 2004 3 18, p. 86.
, 2004 m. sausio 14 d. rezoliuciją dėl Naujosios partnerystės Afrikos vystymuisi ( angl.
NEPAD
) OL C 92 E, 2004 4 16, p. 315.
, 2004 m. kovo 31 d. rezoliuciją dėl Europos Sąjungos vystymosi politikos valdymo OL C 103 E, 2004 4 29, p. 550.
, 2005 m. sausio 13 d. rezoliuciją dėl besivystančių šalių skolų sumažinimo Priimti tekstai, P6_TA(2005)0008 .
,
2005 m. vasario 24 d. rezoliuciją dėl veiksmų prieš badą ir skurdą Priimti tekstai, P6_TA(2005)0052 .
, 2005 m. vasario 24 d. rezoliuciją dėl Komisijos teisės aktų leidybos ir darbo programos 2005 m. Priimti tekstai, P6_TA(2005)0053 .
, 2005 m. balandžio 28 d. rezoliuciją dėl metinio pranešimo dėl žmogaus teisių pasaulyje 2004 m. ir ES politikos šioje srityje Priimti tekstai, P6_TA(2005)0150 .
, 2005 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl visuotinio raginimo imtis veiksmų, kad skurdas taptų praeitimi Priimti tekstai, P6_TA(2005)0289 .
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Vystymosi komiteto pranešimą ir Tarptautinės prekybos komiteto bei Užsienio reikalų komiteto nuomones ( A6-0318/2005 ),
A.
kadangi ES įsipareigojo savo Oficialiosios vystymosi paramos (OVP) kiekį padidinti iki 0,7 proc. BVP iki 2015 m. (0.56 proc. iki 2010 m.) ir mažiausiai 50 proc. padidinto kiekio paskirti Subsacharos regionui Afrikoje; kadangi didinimas turi būti atliekamas kartu su pagalbos kokybės, veiksmingumo, skaidrumo ir matomumo stiprinimu,
B.
kadangi ES yra didžiausia paramos Afrikai teikėja, tačiau jai trūksta lyderystės ir vizijos, leidžiančių sukurti nuoseklų požiūrį,
C.
kadangi, siekiant skatinti tvarų vystymąsi, Afrikos vyriausybės pirmiausia atsako už gerą valdymą, kovą prieš korupciją ir investicijas naikinant skurdą jų šalyse; kadangi Afrikos nuosavybės principas yra esminis ES - Afrikos santykiuose, tačiau reikalauja skirtingo požiūrio gerai veikiančiose ir trapiose valstybėse;
D.
kadangi trečiajame AS valstybių ir vyriausybių vadovų aukščiausio lygio susitikime buvo patvirtintas strateginis planas, kuriame numatyta 2004–2007 m. įgyvendinti 23 pagrindines programas, kurios yra nuoseklios kelio gairės siekiant žemyno ekonomikos augimo ir vystymosi, taip pat apimančios pilietinę visuomenę ir žemyno sąsajos su tarptautine bendruomene sprendžiant skurdo, ligų, nedarbo ir neraštingumo Afrikoje problemas,
E.
atsižvelgdamas į tai, kad Komisija pradėjo konsultacijų su Afrikos organizacijomis procesą dėl jos pasiūlytos strategijos Afrikai, tačiau apgailestaudamas, kad šios konsultacijos nebuvo išplėstos į AKR šalis arba Afrikos pilietinę visuomenę,
F.
atsižvelgdamas į tai, kad 2005 m. kovo mėn. pradėjo veikti AS Ekonomikos, socialinių reikalų ir kultūros taryba (ECOSOCC), kurios generalinėje asamblėjoje nacionaliniu ir regioniniu lygiais buvo atstovaujamos 150 Afrikos pilietinės visuomenės organizacijų, taip pat buvo atstovaujami emigrantai iš Afrikos,
G.
kadangi skurdo mažinimas įgyvendinant TVT privalo būti kertinis ES vystymosi politikos, taigi tuo pačiu ir ES strategijos Afrikai akmuo, taip pat ir taikos bei saugumo ir ekonomines galios didinimo srityje,
H.
kadangi skurdo mažinimo strategijos Afrikoje privalo spręsti daugiausiai kompleksines skurdo priežastis, iš kurių kai kurios yra susijusios su vidine padėtimi Afrikoje, o kitos su metodais, kuriais vadovaujantis veikia tarptautinė pagalbos teikėjų bendruomenė; todėl mano, kad naujoji strategija Afrikai turėtų šalinti skurdo priežastis, prioritetą teikiant pačios valstybės pastangoms sunaikinti skurdą, kurios būtų organizuoto ir koordinuojamo tarptautinio požiūrio dalis,
I.
kadangi lyčių diskriminacijos kaštai yra didžiausi skurdžiose šalyse, nes moterys, kurios rūpinasi ir remia savo šeimas ir yra pagrindinės kaimo ekonomikos ir maisto gamybos dalyvės, yra vystymosi variklis, tačiau dažnai neturi galimybių lavintis, gauti pagrindinių sveikatos paslaugų, ypač reprodukcinės sveikatos paslaugų, dalyvauti ekonomikoje ir turėti nuosavybės teisių,
J.
kadangi ES vystymosi pagalbos veiksmingumas ypač priklauso nuo koordinavimo ir vadovavimo skirtingose politikos srityse, regionuose ir valstybėse, tarp valstybių narių ir Komisijos ir tarp pačių valstybių narių, ir nuo geresnio įvairių ES politikos sričių ir vystymosi politikos derinimo,
K.
kadangi 2000 m. Kotonu pasirašytas partnerystės susitarimas tarp AKR šalių ir ES (Kotonu susitarimas) yra nuolatinis ilgalaikis bendradarbiavimas, kuriuo siūloma nemažai principų, krypčių ir instrumentų skurdui išnaikinti,
L.
kadangi Afrikos strategija turėtų būti nukreipta į viso žemyno ekonomikos pažangą, tačiau dauguma Afrikos valstybių yra trapios ir pasižymi struktūriniu nestabilumu, todėl nepritraukia investicijų ir nekuria privataus sektoriaus; kadangi Afrikos strategijoje turi būti numatytas specialus požiūris į trapių valstybių poreikius siekiant apsaugoti jas nuo tolimesnio skurdo ir smurto plitimo, destabilizuojančio kaimynines valstybes,
M.
kadangi daugeliui Afrikos valstybių sunku panaudoti labai reikalingą vystymosi paramą tokiose srityse kaip švietimas, sveikatos apsauga, viešasis valdymas ir administravimas; kadangi reikalingas geras ir veiksmingas valdymas, kova su korupcija ir veiksmingas žmogiškųjų išteklių lavinimas,
N.
kadangi dauguma Afrikos šalių daugiau lėšų išleidžia skolų aptarnavimui nei pagrindinėms socialinėms paslaugoms; kadangi vien atleidus nuo skolų visos problemos neišsispręs ir tai savaime nesukurs išteklių, nemažins skurdo ir neskatins vystymosi,
O.
kadangi Afrikos kultūros yra įvairios, ir vystymosi nebus tinkamai nesupratus kultūrų, įskaitant religinių ir etninių bendruomenių ir bažnyčių, vaidmens,
P.
kadangi daugumoje Afrikos šalių dialogas tarp vyriausybinių institucijų ir pilietinės visuomenės išlieka problematiškas, o tuo pačiu trukdoma demokratijos procesui,
Q.
kadangi, siekiant patikimumo, atskaitomybės ir skaidrumo, Afrikos strategija privalo taip pat turėti smulkų įgyvendinimo planą su tiksliai nustatytu grafiku, smulkiai nurodant reikalingas priemones ir finansinius išteklius (įskaitant finansinius valstybių narių įsipareigojimus), bei būtina nurodyti skirtingus intervencijos lygmenis (vietinį, nacionalinį, regioninį, visos Afrikos) bei jų vaidmenį ir tikrą bendro stebėjimo mechanizmą, skirtą pažangai įvertinti (įtraukiant Europos Parlamentą ir AS),
Principai ir institucijos
1.
pabrėžia, kad ES reikia vystyti diferencijuotą požiūrį, atskiriant bendradarbiavimo partnerystę politinio, socialinio ir ekonominio stabilumo srityse geriau veikiančiose valstybėse bei partnerystę siekiant struktūrinio stabilumo trapiose valstybėse;
2.
pabrėžia, kad ES ir gerai veikiančių valstybių santykiai turėtų būti santykiai tarp lygiaverčių partnerių, grindžiant ryšius visišku įsisavinimu ir leidžiant joms kiek įmanoma padidinti pastangas siekiant TVT (pvz., per biudžeto ir sektorių paramą), o ryšiai su trapiomis valstybėmis turėtų priklausyti nuo įsisavinimo apimties, naudojant politikos priemones, kurias lemia vyraujančios aplinkybės; pažymi, kad biudžeto pagalba, ypač trapioms valstybėms, turi būti nuodugniai kiekvienu atveju įvertinima, kad ji nebūtų skiriama karinėms išlaidoms ir tuo pačiu prailginant konfliktus; kiek įmanoma, Komisija ir valstybės narės turi stengtis nuo pagalbos projektams pereiti prie pagalbos sektoriams, o nuo pastarosios - prie tiesioginės biudžeto paramos;
3.
pripažįsta, kad paramos teikėjų bendruomenės pastangos turėtų papildyti tuos poslinkius ir poveikį, kuriuos atsinaujinęs Afrikos pasitikėjimas atspindi sukurtose naujose institucijose, AS ir regioninėse įstaigose; pakartoja, kad politinė valia tiek šalyse paramos teikėjose, tiek Afrikos šalyse yra pagrindinis veiksnys siekiant TVT;
4.
šiuo požiūriu sveikina AS komisijos strateginį planą 2004–2007 m. ir ragina Europos Komisiją finansiškai, logistiškai, techniškai ir žmogiškųjų išteklių požiūriu remti AS institucijas ir jų sukurtas iniciatyvas bei prioritetus (pvz., "Naujoji partnerystė Afrikos vystymuisi" (angl.
NEPAD
), o ne siūlyti naujas iniciatyvas dėl humanitarinės paramos ir paralelinių struktūrų;
5.
pabrėžia, kad integruota ES Afrikos strategija taip pat turėtų spręsti nuoseklumo tarp kitų politikos sričių ir vystymosi politikos trūkumo problemą bei nurodyti, kaip kitos politikos sritys (tiek politikos nustatymo, tiek finansavimo požiūriu) gali prisidėti prie strateginio vystymosi plano įgyvendinimo, kurio tikslas –išnaikinti skurdą šiame kontinente;
6.
sveikina ES valstybių narių įsipareigojimą dėl 0,7 proc. OVP nuo BVP tikslui ir ragina Komisiją bei Tarybą stebėti šio tikslo siekimo veiksmus; toliau ragina nuolat tikrinti naujų finansinių šaltinių galimybes, kurie galėtų suteikti reikalingų lėšų po 0,7 proc. tikslo;
7.
pabrėžia, kad nuoseklumo trūkumo problemos sprendimas taip pat turėtų apimti tokias problemas kaip eksporto subsidijos, "susieta" pagalba, skolų našta, kreditai eksportui bei komercinis pagalbai skiriamo maisto naudojimas;
8.
reikalauja geresnio Europos pagalbos strategijų ir veiksmų koordinavimo ne tik nacionaliniu ir ES lygiu, bet ir tarp pačių valstybių narių, siekiant išvengti paramos fragmentacijos bei sudaryti galimybę ES imtis globalaus vadovavimo vaidmens, kurį ji galėtų atlikti kovoje su skurdu;
9.
pabrėžia poreikį į biudžetą įtraukti Europos vystymosi fondą (EVF), nes tai leistų geriau panaudoti lėšas ir sumažinti skirtumą tarp asignavimų įsipareigojimams ir asignavimų mokėjimams;
10.
pabrėžia šiame kontekste, kad Komisija neturėtų likti eilinė 26-oji ES pagalbos teikėja; bet turi būti autoritetinga institucija, koordinuojančia pagalbą ir užtikrinančia, kad pagalba būtų teikiama tikslingai, vykdant bendrą programą, paremtą "Europos susitarimu", bei pirmiausia ragina imtis intensyvesnių pastangų siekiant nustatyti Bendrijos pagalbos pridėtinę vertę bei nustatyti ES pagalbos teikimo lyderius tam tikroms teminėms problemoms ir šalims partnerėms;
11.
ragina sukurti būtinus mechanizmus siekiant įgyvendinti ES nuoseklumo, koordinavimo ir papildomumo politikas, kurios sustiprintų ES vystymo bendradarbiavimo veiksmingumą;
12.
ragina Komisiją visapusiškai paremti paramos teikėjų veiksmų derinimą pagal 2005 m. kovo 2 d. ESBO VPK narių Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo, kurioje pabrėžiama, kad ypač svarbi derinimo darbotvarkės dalis yra suvienodinti šalių paramos teikėjų paramą pagal vietinius prioritetus; pažymi, kad pagalbos teikimas per vietines sistemas gerina vietinių institucijų darbą ir daro jas atskaitingomis;
13.
sveikina specialaus padalinio Afrikos Sąjungos sekretoriate įsteigimą, nes jis taps priemone, skirta paspartinti bei tobulinti Afrikos Sąjungos vystymosi politiką, bei ragina Komisiją paremti jo įsteigimą ir veiklą;
Tinkamas valdymas ir pajėgumų stiprinimas
14.
pabrėžia poreikį pajėgumų stiprinimui, ypač administravimo, sveikatos apsaugos, švietimo, ekonomikos ir demokratizavimo srityse tiek visuomenėje, tiek privačiame sektoriuje;
15.
pabrėžia svarbią vietą, kurią turi užimti finansinė ir techninė parama, siekiant sustiprinti administravimą, atsiskaitomumą ir skaidrumą vietiniame, nacionaliniame, regioniniame ir visos Afrikos lygmenyje (įskaitant AS ir jos institucijas);
16.
pabrėžia, kad veikianti valstybė turi būti kuriama lygia greta su parama pilietinei visuomenei, siekiant užtikrinti demokratizavimo tvarumą; ragina atkreipti ypatingą dėmesį į dialogą su religinėmis bendruomenėmis ir bažnyčiomis, atsižvelgiant į jų kultūrinę svarbą Afrikoje;
17.
pabrėžia, kad veikianti valstybė, kurioje gerbiami teisinės valstybės principai turi būti kuriama lygia greta su parama pilietinei visuomenei, siekiant užtikrinti demokratizacijos tvarumą; ragina atkreipti ypatingą dėmesį į dialogą su religinėmis ir etninėmis bendruomenėmis, profesinėmis sąjungomis, vietiniais judėjimais, nevyriausybinėmis ir tarptautinėmis organizacijomis;
18.
pabrėžia, kad nacionaliniai parlamentai ir pilietinės visuomenės organizacijos turėtų vaidinti žymų vaidmenį planuojant vystymosi bendradarbiavimo politiką, nustatant jos prioritetus ir prižiūrint jos įgyvendinimą;
19.
pabrėžia, kad pagrindiniai ES Afrikos vystymosi strategijos principai turėtų būti grindžiami socialiniu ir politiniu dialogu, nustatomu demokratinėmis vertybėmis, kaip tai numatyta Kotonu susitarime ir Jungtinių Tautų visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje bei Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte, be kurio Afrikoje neįmanoma jokia patvari plėtra.
20.
sveikina nacionalinių ir regioninių parlamentų pajėgumų stiprinimo tikslą bei pabrėžia Europos Parlamento (kartu su Komisija) vaidmenį visose ES iniciatyvose siekiant šio tikslo;
21.
remia tikros partnerystės, nuosavybės ir politinio dialogo principus; pabrėžia, kad šalių partnerių Skurdo mažinimo strategijos dokumentus (SMSD) turi rengti pačios šalys, glaudžiai bendradarbiaudamos su demokratiškai išrinktais parlamentais ir pilietinės visuomenės organizacijomis;
22.
pabrėžia svarbų moterų vaidmenį žemės ūkyje, sveikatos apsaugoje ir švietimo sistemoje siekiant tvaraus vystymosi plėtros, pabrėžia poreikį įtraukti moteris į visus ne tik vystymosi politikos, bet ir politinių sprendimų priėmimo proceso etapus, įskaitant planavimą ir vertinimą;
23.
primena, kad pagarba žmogaus teisėms šalyse ES vystymosi fondų gavėjose yra esminės svarbos, ir ragina ES veikėjus, susijusius su vystymosi parama, kuriant ir prižiūrint ES finansuojamus ar iš dalies finansuojamus projektus tokiose šalyse, atsižvelgti į pažangą ar pažangos trūkumą žmogaus teisių srityje;
24.
pabrėžia poreikį ES dirbti siekiant tarptautinių institucijų demokratizavimo, kas svarbu siekiant geriau atstovauti besivystančių šalių poreikiams, o ypač poreikį nedelsiant demokratizuoti Pasaulio banką, Tarptautinį valiutos fondą ir Pasaulio prekybos organizaciją;
Socialinė infrastruktūra
25.
pabrėžia tai, kad pagrindinės sveikatos apsaugos paslaugos ir jų prieinamumas yra absoliučiai būtina sąlyga siekiant sėkmingai įgyvendinti sveikatos apsaugos politikos priemones Afrikoje; todėl pabrėžia poreikį nacionalines Afrikos sveikatos programas sutelkti į pagrindinę sveikatos apsaugą (tiek gydymo, tiek prevencijos srityje), aprūpinimą tinkamu vandeniu, sanitarinių sąlygų sudarymą ir lytinę bei reprodukcinę sveikatą; pabrėžia, kad, norint sudaryti galimybę paslaugomis pasinaudoti skurdžiausiems ir jautriausiems Afrikos gyventojams, būtinos specialios pastangos;
26.
džiaugiasi politikos pasiūlymais dėl naujos ES veiksmų programos kovoje su ŽIV ir AIDS, tuberkulioze ir maliarija ir prašo veiksmingai įgyvendinti programą bei suteikti reikalingus biudžeto asignavimus; primena, kad, siekiant šių tikslų, reikia bendradarbiauti su tokiomis organizacijomis, kaip Pasaulinė vakcinų ir imunizacijos sąjunga (angl.
GAVI
), Vakcinų fondas, Kovos su maliarija partnerystė;
27.
pabrėžia svarbų lytinės ir reprodukcinės sveikatos paslaugų vaidmenį siekiant TVT motinų sveikatos ir kūdikių mirtingumo srityje;
28.
ragina Komisiją užtikrinti, kad ES ypač stengtųsi pagrindinį išsilavinimą padaryti nemokamu ir privalomu; ragina šio tikslo siekimą susieti su iš esmės naujais ištekliais ir tikslingesniu esančių išteklių naudojimu;
29.
ragina labiau ir tinkamiau naudoti informacines bei telekomunikacijų technologijas (ITT), inovaciniais metodais praplečiant sveikatos apsaugą iki kaimo bei nutolusių vietovių, bei įvesti e-švietimą (kaip tą ragino
NEPAD
e-Afrikos komisija) kaip alternatyvą tradicinėms švietimo teikimo sistemoms, siekiant galimybės visiems gauti kokybišką išsilavinimą;
30.
pabrėžia, kad šalia priemonių pagrindinio išsilavinimo sektoriuje reikia skirti dėmesį aukštesniajam išsilavinimui, kad pagrindinio išsilavinimo ir sveikatos paslaugų sektoriuose būtų pakankamai išsilavinusių darbuotojų;
31.
pabrėžia poreikį apsaugoti vystymąsi ir užtikrinti socialinę vaikų apsaugą kaip pagrindinį vystymosi strategijos Afrikai bruožą, nes 50 proc. Afrikos gyventojų yra vaikai, ir pažymi, kad ilgalaikėje perspektyvoje žymus kovos su skurdu veiksnys yra investicijos per švietimą į žmogiškąjį kapitalą;
32.
pabrėžia, kad Komisija turi išleisti mažiausiai 20 proc. vystymosi fondų Afrikai skiriamų lėšų pagrindinėms sveikatos paslaugoms ir pagrindiniam išsilavinimui;
33.
pabrėžia, kad ES turi įgyvendinti konkrečią politiką ir programas, skirtas sumažinti ŽIV ir AIDS plitimą ir jų įtaką vaikams, jų šeimoms ir bendruomenėms, kuriose jie gyvena, nes ŽIV ir AIDS poveikis gali neutralizuoti vystymosi teikiamą naudą daugumoje Subsacharos regiono Afrikos valstybių;
34.
ragina Komisiją remti iniciatyvą dėl Afrikos neįgaliųjų asmenų dešimtmečio, kurią Afrikos vienybės organizacija patvirtino 35-osios sesijos metu Alžyre, 1999 m. liepos mėn.;
35.
pabrėžia, kad, siekiant nutraukti Afrikos skurdo ratą, politikos ir praktinių veiksmų pagrindinis akcentas turi būti ypač didelės investicijos į šią vaikų kartą ir jų išgyvenimą, vystymąsi ir apsaugą;
36.
mano, kad investicijos į mergaičių išsilavinimą yra veiksmingiausia vystymosi strategija, nes išsilavinusios mergaitės kuria mažesnes ir sveikesnes šeimas, o tuo didinamas produktyvumas ir mažinamas skurdas;
37.
pabrėžia mergaičių ir moterų švietimo sveikatos gerinimo klausimais svarbą, įskaitant lytinės ir reprodukcinės sveikatos aspektus, lytiškai perduodamų ligų, tokių kaip ŽIV ir AIDS, ligų, susijusių su vandens tiekimu ir higienos sąlygomis, tokių kaip tuberkuliozė, maliarija, cholera ir diarėja, prevenciją;
Ekonominis augimas
38.
ragina visapusiškai atsižvelgti į faktą, kad dauguma Afrikos šalių yra ypač priklausomos nuo būtiniausių vartojimo prekių, kurios yra ypač jautrios kainų svyravimui ir tarifų didinimui, bei pabrėžia diversifikavimo, apdirbimo pramonės ir mažų bei vidutinių įmonių vystymo svarbą;
39.
prašo Komisiją įvertinti EIB finansavimo priemonių (įskaitant naująją Investicijų paslaugą), naudojamų pagal Kotonu partnerystės susitarimą, veiksmingumą siekiant ES vystymosi politikos tikslų; atlikdama savo pareigą iš anksto įvertinti EIB operacijas, Komisija EIB skolinimą turėtų įvertinti pagal kiekvienos AKR šalies Strateginiame dokumente nustatytus prioritetus;
40.
pabrėžia stabilaus ir prognozuojamo investicijų klimato svarbą –
inter alia
, laikantis teisės aktų, nuosavybės teisių ir teisės normų, saugančių intelektinę nuosavybę – siekiant užtikrinti pakankamas ir tvarias finansines įplaukas iš užsienio ir šitaip kurti darbo vietas, mažinti "protų nutekėjimą" bei sukurti aplinką, kuri būtų palanki stabiliam ekonominiam augimui; pabrėžia mikrofinansavimo svarbą kuriant stiprią viduriniąją klasę, prisidedančią prie ekonomikos augimo tvarumo;
41.
mano, kad siekiant konkurencingumo lygio, kuris padarytų Afriką visaverte tarptautinės prekybos partnere, reikia sukurti tvaraus vystymosi strategiją, nukreiptą skurdo Afrikoje įveikimui, kurioje būtų atsižvelgta į tikruosius gyventojų poreikius, o ji būtų grindžiama ekonomine integracija regionuose, kad augimas būtų skatinamas vietinių ir regioninių rinkų sukūrimu ir išlaikymu bei masto ekonomijos privalumais;
42.
pabrėžia turizmo, kaip ekonominio ir socialinio vystymosi variklio, svarbą; ragina, kad turizmas būtų visapusiškai įtrauktas į ES vystymosi politiką;
43.
pabrėžia, kad sėkmingas PPO Doha derybų raundo užbaigimas teigiamai atsilieps besivystančioms šalims, ypač Afrikai; mano, kad tai apima Specialaus ir diferencijuoto elgesio su besivystančiomis šalimis taikymą bei visų prekybą iškraipančių žemės ūkio subsidijų panaikinimą;
44.
pritaria Komisijos požiūriui į infrastruktūrą plačiausia apibrėžimo prasme, apimant vandenį, energiją, ITT ir transportą; tačiau laikosi nuomonės, kad kaskart, prieš atliekant dideles investicijas į infrastruktūrą, turi būti atlikti sisteminiai vertinimai, kaip jos prisideda prie ekonominio vystymosi ir skurdo mažinimo, ir jos turi būti geriau suderintos su lėšomis, skirtomis socialinei infrastruktūrai, pvz., pagrindiniam išsilavinimui ir sveikatai;
45.
pabrėžia, kad Ekonominės partnerystės susitarimas (EPS), kaip pagrindinis vystymosi įrankis, skirtas liberalizavimui, turi potencialo skatinti ekonominį augimą Afrikoje; šiame kontekste ragina Komisiją spręsti problemas dėl nesamų palydimųjų priemonių kompensuojant nuostolius dėl tarifų sumažinimo, remiant pajėgumų stiprinimą, techninę paramą bei kitų pasiūlos pusės apribojimų, tęsti vienpusiškumo principo taikymą patenkant į rinką ir, jeigu būtina, pratęsti derybų grafiką; be to, ragina Komisiją pateikti skaičius dėl palydimųjų priemonių finansavimo bei stiprinti techninę paramą siekiant geresnių rezultatų;
46.
prašo Komisijos, atsižvelgiant į derybų dėl EPS ir su PPO apimtį, sustiprinti techninę paramą AKR šalims, kad būtų pasiektas teisingas ir skaidrus rezultatas; vėl ragina geriau techniškai ir struktūriškai remti mažiausiai išsivysčiusias šalis (MIŠ), siekiant padėti joms patekti į pasaulinę rinką;
47.
prašo Komisijos remti Afrikos šalis derybose su PPO įgyvendinant strategiją apsaugoti jų žemės ūkį iki visiško savęs apsirūpinimo žemės ūkio produktais, kad būtų garantuotos pakankamos pajamos smulkiems ūkininkams, padidinta vietinė gamyba ir garantuojamas maisto saugumas, bei pasirinktinai atverti rinkas, kaip tai buvo daroma Europoje;
48.
primena, kad, kaip nustatyta PPO Dohos deklaracijoje, tarptautinės konferencijos dėl vystymosi finansavimo (2002 m. Monterėjuje) ir pasaulio aukščiausio lygio susitikimo tvarios plėtros klausimais (2002 m. Johanesburge) išvadose besivystančioms, ypač Afrikos, šalims buvo numatyta teikti techninę paramą, padedančią sukurti institucijų ir priežiūros pajėgumus, reikalingus siekiant gauti naudos iš tarptautinės prekybos ir lengvatinių susitarimų;
49.
pabrėžia, kad ES prekybos ir žemės ūkio politikoje toliau turėtų būti ieškoma galimybių suteikti besivystančioms šalims daugiau galimybių skatinti ekonomikos augimą, ir ragina kitas šalis vykstančiose PPO derybose daryti tą patį, ypač MIŠ atžvilgiu;
50.
sveikina atnaujintą įsipareigojimą 100 proc. panaikinti skolas 18 neturtingiausių ir labiausiai įsiskolinusių šalių, patvirtintą Pasaulio banko, Tarptautinio valiutos fondo ir Afrikos plėtros banko susitikime; ragina taip pat įsipareigoti panaikinti skolas toms vyriausybėms, kurios gerbia žmogaus teises, laikosi gero valdymo principų ir kurių prioritetas yra įveikti skurdą, remiantis TVT; pabrėžia, kad visi skolų panaikinimai yra papildoma priemonė, nes svarbiausia - OVP didinimas;
51.
pabrėžia viešojo ir privataus sektorių partnerystės (angl.
PPP
) teigiamą vaidmenį, kurį ji gali vaidinti vystant ir stiprinant šalių problemų sprendimo pajėgumus;
Taika ir saugumas
52.
ragina Komisiją vystyti visapusišką požiūrį į konfliktų prevenciją ir atstatymą kaip sudėtinę bendradarbiavimo siekiant struktūrinio stabilumo trapiose valstybėse dalį;
53.
pabrėžia regioninių institucijų svarbą sukuriant pagrindus taikos išsaugojimui; pabrėžia paramos regioninėms institucijoms svarbą kuriant suderintą reguliavimo režimą kovai su lengvosios ginkluotės ir žemės minų platinimu;
54.
sutinka, kad reikia stiprinti Afrikos taikos įstaigą, įkurtą 2003 m. AS valstybių vadovų aukščiausio lygio susitikime Maputu, bei skatina kitus pilietinius mechanizmus prisidėti prie konfliktų prevencijos, sprendimo ir valdymo Afrikoje, naudojantis padidintu, lanksčiu ir pastoviu ES finansavimu; pabrėžia, kad vystymosi politika yra vienas iš kelių įrankių sprendžiant esmines nesaugumo priežastis, tačiau ji neturėtų būti pavaldi saugumo politikai; tačiau pabrėžia, kad visos išlaidos iš Bendrijos vystymosi bendradarbiavimo biudžeto ir Europos vystymosi fondo turi atitikti ESBO VPK nustatytus OVP tinkamumo kriterijus;
55.
pabrėžia ES rinkimų stebėjimo misijų svarbą konfliktų prevencijai ir demokratijos plėtrai; ragina Tarybą ir Komisiją padidinti bendrą Europos iniciatyvai dėl demokratijos ir žmogaus teisių (angl.
EIDHR
) skirtą biudžeto eilutę, kad būtų atsižvelgta į intensyvesnę paramą ES rinkimų stebėjimo misijoms, pabrėžia, kad rinkimų stebėjimo misijų išvados privalo visiškai atsispindėti Europos išorės politikos formuluotėse;
56.
pabrėžia nuoseklių regionų ir nacionalinių nusiginklavimo, demobilizacijos, reintegracijos ir grąžinimo (angl.
DDRR
) strategijų svarbą stabilizuojant pokonfliktines situacijas;
57.
pabrėžia, kad integruota ES strategija Afrikai yra privalomi nuoseklios Europos Sąjungos ir valstybių narių politikos pagrindai; mano, kad Kotonu susitarimo 96 straipsnio taikymas šaliai partnerei taip pat sustabdo bet kokį ES valstybės narės bendradarbiavimą su tos šalies policija, karinėmis ar kitomis saugumo pajėgomis arba neleidžia atnaujinti bendradarbiavimo, kol nepraėjo priemonių taikymo terminas;
Aplink ir gamtiniai ištekliai
58.
pabrėžia poreikį stiprinti ES pastangas sprendžiant didžiulius sunkumus aplinkos srityje, su kuriais labiausiai susiduria neturtingi žmonės, kurių išgyvenimas visiškai priklauso nuo gamtinių išteklių;
59.
šiame kontekste džiaugiasi ilgokai uždelstais ir nesenai prisiimtais Komisijos įsipareigojimais nuo žodžių pereiti prie darbų vyraujančiose aplinkos apsaugos tendencijose bei į savo darbotvarkę svarbiu klausimu įtraukti strategijas dėl tvaraus vystymosi skatinimo;
Įgyvendinimas
60.
prašo Komisijos Afrikos strategijoje pateikti išsamų įgyvendinimo planą su aiškiu tvarkaraščiu, nurodyti išsamias priemones ir finansinius išteklius (įskaitant valstybių narių finansinius įsipareigojimus), įvardinti skirtingus poveikio lygius (vietinį, nacionalinį, regioninį, visos Afrikos) ir jų vaidmenis bei nustatyti patikimą jungtinį stebėsenos mechanizmą pažangai vertinti (įtraukiant Europos Parlamentą ir Afrikos Sąjungą),
61.
reikalauja, kad šis įgyvendinimo planas apimtų visą Afriką, įskaitant Šiaurės Afriką, Subsacharos regiono Afriką ir Pietų Afriką, kurių atžvilgiu šiuo metu galioja atskiri reglamentai ir susitarimai (angl.
MEDA
reglamentas, Kotonu susitarimas, ir Pietų Afrikai - Prekybos, plėtros ir bendradarbiavimo susitarimas bei reglamentas dėl Europos rekonstrukcijos ir vystymosi programos (angl.
EPRD
)) bei atskiri įsipareigojimai Komisijos lygiu, ir ragina Komisiją apibrėžti, kaip jie bus koordinuojami ir suvienodinami, kad taip būtų prisidėta prie AS nustatytų viso žemyno prioritetų;
62.
pabrėžia, kad aukščiau nurodytame Komisijos komunikate išdėstytų pasiūlymų esmė priklauso nuo dabartinių nacionalinių ir regioninių programų įgyvendinimo, bei apgailestauja, kad nebuvo pateikta naujų pasiūlymų gerinti jų įgyvendinimą ir pritaikyti jų tikslus ir veiksmų programas prie naujų prioritetų ir kad po šio naujo dokumento dėl strategijos ir naujų pokyčių Afrikoje (ypač po AS ir jos institucijų susikūrimo) nebuvo pasiūlyta peržiūrėti dabartinių Šalių strategijų dokumentų ir nacionalinių bei regioninių programų;
63.
išreiškia nepasitenkinimą dėl ambicijų stokos pasiūlytuose finansiniuose pagrinduose: Komisija mato galimybę tik mobilizuoti didesnius finansinius išteklius "laikotarpiui po 9-ojo Europos plėtros fondo" ir nesvarsto galimybės panaudoti atleidimo nuo skolų kaip priemonės mobilizuoti papildomus finansinius išteklius TVT siekimui;
°
° °
64.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms, AS ir AKR šalims.
