23.11.2009 B7-0169/2009 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS siekiant užbaigti diskusijas dėl Komisijos pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo tema „Aprūpinimas maistu. Bado panaikinimas Žemėje“
Véronique De Keyser
,
Thijs Berman
,
Luis Manuel Capoulas Santos
,
Ricardo Cortés Lastra
S&D frakcijos vardu
PE432.785v01-00 B7‑0169/2009 Europos Parlamento rezoliucija dėl Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo tema „Aprūpinimas maistu. Bado panaikinimas Žemėje“
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į 1996 m. įvykusio Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo dėl maisto išvadas ir tūkstantmečio deklaraciją iki 2015 m. dvigubai sumažinti badaujančių žmonių skaičių,
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte, kurį pasirašė visos Europos Sąjungos valstybės narės, išvardytus įsipareigojimus, ypač į jo 11 straipsnį dėl teisės į maistą,
– atsižvelgdamas į gegužės 22 d. Ženevoje vykusią JT žmogaus teisių tarybos specialiąją sesiją tema „Gilėjančios pasaulinės maisto krizės, kurią sukėlė, be kita ko, greitai augančios maisto kainos, neigiamas poveikis įgyvendinant teisę į maistą“,
– atsižvelgdamas į Tarpvyriausybinės klimato kaitos grupės pranešimus,
– atsižvelgdamas į tebesitęsiantį Dohos vystymosi derybų raundą;
– atsižvelgdamas į 2007 m. lapkričio 22 d. Kigalyje priimtą AKR ir ES Jungtinės parlamentinės asamblėjos Kigalio deklaraciją dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) vystymosi labui;
– atsižvelgdamas į savo 2007 m. spalio 25 d. rezoliuciją dėl maisto produktų kainų augimo,
– atsižvelgdamas į savo 2008 m. gegužės 22 d. rezoliuciją dėl kylančių maisto kainų Europos Sąjungoje ir besivystančiose šalyse,
– atsižvelgdamas į Europos Parlamento ir Tarybos 2008 m. gruodžio 16 d. reglamentą (EB) Nr. 1337/2008, sukuriantį priemonę, skirtą greitai reaguoti į sparčiai didėjančias maisto kainas besivystančiose šalyse,
– atsižvelgdamas į 2009 m. liepos 10 d. Akviloje paskelbtą bendrą pareiškimą dėl aprūpinimo maistu;
– atsižvelgdamas į 2009 m. lapkričio 16–18 d. Romos aukščiausiojo lygio susitikime dėl maisto saugos priimtą deklaraciją,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi 1,02 milijardo žmonių susiduria su dideliu badu ir kiekvieną dieną nuo bado miršta daugiau, nei 17 000 vaikų, t. y. šeši milijonai vaikų per metus,
B. kadangi lyginant su 2008 m. skurde gyvena 130–150 mln. žmonių daugiau, o tai – tiesioginė maisto ir kuro krizės pasekmė,
C. kadangi dabartinė padėtis tik dar blogės dėl klimato kaitos, vandens stygiaus, gyventojų skaičiaus didėjimo ir migracijos iš kaimo vietovių į miestus,
D. kadangi oficialios vystymosi pagalbos (ODA) žemės ūkio pagalbai skiriama dalis sumažėjo nuo 17 % 1980 m. iki 3,8% 2006 m., bei panašios tendencijos stebimos nacionaliniuose biudžetuose,
E. kadangi Pasaulio Bankas, kad žemės ūkio sektoriaus augimas du kartus veiksmingesnis mažinant skurdą, nei kitų sektorių augimas,
1. dar kartą patvirtina, kad pagal Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją galimybė gauti pakankamai ir pilnaverčio maisto yra pagrindinė žmogaus teisė ir ji turi būti užtikrinta vyriausybėms, tarptautinėms institucijoms ir įmonėms bendrai imantis veiksmų; pabrėžia, kad šios teisės nesuteikimas arba neigimas turi būti laikomas visuotinių žmogaus teisių pažeidimu;
2. palankiai vertina Romos aukščiausiojo lygio susitikime priimtus pagrindinius įsipareigojimus; tačiau yra nusivylęs dėl specialių finansinių įsipareigojimų trūkumo ir dėl to, kad G8 aukšto lygio atstovai dalyvavo nedaug; atsižvelgdamas į tai ragina visas valstybes nares pakartoti savo įsipareigojimus siekti pirmojo Tūkstantmečio vystymosi tikslo (iki 2015 m. du kartus sumažinti badą) ir pritarto pasauliniam tikslus iki 2025 m. ar kaip įmanoma anksčiau panaikinti badą ir nepakankamą mitybą;
3. ragina valstybes nares aktyviau vykdyti savo įsipareigojimus siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų ir patvirtinti finansavimo įsipareigojimus; mano, kad prieš Tūkstantmečio vystymosi tikslų vykdymo pažangos peržiūros posėdį, vyksiantį 2010 m. rugsėjo mėn., ES turėtų nustatyti svarbiausių sričių, tokių, kaip bado panaikinimas, gaires ir veiksmus bei jų terminus;
4. pažymi, kad iki šiol tik 16 šalių pasiekė tikslą iki 2015 m. bado lygį sumažinti 50 %; tačiau pabrėžia, palankios ekonominės aplinkos, tikslingų investicijų ir protingo planavimo svarbą sėkmingai kovojant su badu;
5. pritaria lapkričio 9 d. ES ir JAV aukščiausiojo lygio susitikimo rezultatams, visų pirma įsipareigojimui atnaujinti Vystymosi aukšto lygio grupės, kuri ypatingą dėmesį skirs aprūpinimui maistu, žemės ūkio vystymuisi ir Tūkstantmečio vystymosi tikslams, darbą;
6. pritaria Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime dėl maisto priimtą bendrą susitarimą, kad smulkūs ūkininkai yra pagrindinis veiksnys kovojant su badu ir skurdu, ir ragina, kad šios išvados būtų tinkamai įtrauktos į būsimąją ES vystymosi, žemės ūkio ir prekybos politiką;
7. pabrėžia, kad reikia reformuoti Aprūpinimo maistu pasaulyje komitetą (CFS) siekiant, kad jis taptų centriniu aukšto lygio politiniu aprūpinimo maistu valdymo ramsčiu, įtraukiant įvairias viešojo ir privataus sektoriaus, bei nevyriausybinių organizacijų suinteresuotas šalis;
8. pabrėžia, kad tokie tarptautiniai finansavimo mechanizmai turi būti paremti pagrindiniais valdymo principais; pabrėžia nacionalinių, regioninių ir pasaulinių partnerysčių svarbą tobulinant aprūpinimo maistu darbotvarkę;
9. išlieka susirūpinęs, kad atsigavus pasaulio ekonomikai maisto kainos gali vėl padidėti, nes vis dar esama struktūrinių problemų, įskaitant investicijų trūkumą, didelę paklausą kai kuriuose regionuose ir netvarų žemės naudojimą;
10. ragina Komisiją ir valstybes nares į būsimąsias derybas Kopenhagoje įtraukti lygiateisiškumo principais grindžiamus finansinius mechanizmus ir naštos dalijimosi prisitaikant prie klimato kaitos principą, bei atkreipti ypatingą dėmesį, kad būtų suteikiama reikiama parama klimatui palankiai žemės ūkio praktikai, nuosekliai kovos su badu priemonei, susitelkiant ties Pietų šalių smulkių ūkininkų ir natūrinių ūkių poreikius;
11. dar kartą ragina nedelsiant sutelkti dėmesį maisto pagalbos suteikimui ir padidinti galimybę gauti žemės ūkio gamybai reikalingų žaliavų, pvz., trąšų, sėklų ir kitų priemonių, skirtų padėti ūkininkams pagyvinti gamybą, bei skatinti tvarų vandens išteklių valdymą;
12. primena, kad ši maisto krizė ir finansų krizė, kuriai kilus centriniai bankai, siekdami išvengti bankrotų, padidino likvidumą ir dėl to galėjo padaugėti spekuliacinio pobūdžio investicijų į prekes, yra glaudžiai susijusios; ragina Tarptautinį valiutos fondą ir Finansų stabilumo forumą įvertinti šį šalutinį poveikį ir atkreipti į tai dėmesį siūlant pasaulinio masto priemones; atsižvelgiant į tai, finansų krize turėtų būti pasinaudota kaip gera galimybe reformuoti pasaulio žemės ūkio sistemą siekiant užtikrinti aprūpinimą maistu ir ilgainiui reformuoti žemės ūkio gamybos pajėgumus;
13. ragina Komisiją atlikti išsamų ES politikos ir programų, vykdomų pagal bendrąją žemės ūkio politiką ir prekybos politiką, poveikio vertinimą siekiant nustatyti nuoseklų ir tvarų politikos požiūrį į pasaulinį aprūpinimą maistu;
14. paveda Pirmininkui perduoti šia rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir JT Maisto ir žemės ūkio organizacijai.
