P6_TA(2005)0353
Teisės aktuose numatytas metinių ir konsoliduotų atskaitomybių auditas ***I
A6-0224/2005
Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl teisės aktuose numatyto metinių ir konsoliduotų atskaitomybių audito, iš dalies keičiančios Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB ( KOM(2004)0177 – C6-0005/2004 – 2004/0065(COD) )
(Bendro sprendimo procedūra
:
pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai ( KOM(2004)0177 ) Dar neskelbta OL.
,
–
atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 44 straipsnio 2 dalies g punktą, pagal kuriuos Komisija pateikė pasiūlymą Parlamentui ( C6-0005/2004 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ir Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto, Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos bei Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetų nuomones ( A6-0224/2005 ),
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2.
ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji savo pasiūlymą ketina keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2004)0065
Europos Parlamento pozicija priimta per pirmąjį svarstymą 2005 m. rugsėjo 28 d. siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2005/.../EB
dėl teisės aktuose numatyto metinių ir konsoliduotų atskaitomybių audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 44 straipsnio 2 dalies g punktą,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos Parlamento Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę OL C
157, 2005 6 28, p. 115.
,
laikydamiesi EB sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2005 m. rugsėjo 28 d. Europos Parlamento pozicija.
,
kadangi: (1)
Šiuo metu pagal 1978 m. liepos 25 d. Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu grindžiamą Ketvirtąją Tarybos direktyvą dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (78/660/EEB) OL L 222, 1978 8 14, p. 11. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/51/EB (OL L 178, 2003 7 17, p. 16).
, 1983 m. birželio 13 d. Sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu pagrįstą Septintąją Tarybos direktyvą dėl konsoliduotos atskaitomybės (83/349/EEB) OL L 193, 1983 7 18, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/51/EB.
, 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvą dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (86/635/EEB) OL L 372, 1986 12 31, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/51/EB.
, 1991 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvą dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (91/674/EEB) OL L 374, 1991 12 31, p. 7. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/51/EB.
, metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės auditą atlieka vienas arba keli šį auditą atlikti įgalioti asmenys.
(2)
Už teisės aktų nustatyto audito atlikimą atsakingų asmenų tvirtinimo sąlygos išdėstytos 1984 m. balandžio 10 d. Aštuntojoje Tarybos direktyvoje, grindžiamoje Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties 54 straipsnio 3 dalies g punktu, dėl asmenų, atsakingų už įstatymu numatyto apskaitos dokumentų audito atlikimą, patvirtinimo (84/253/EEB) OL L 126, 1984 5 12, p. 20.
.
(3)
Kadangi Bendrijoje galiojantys teisės aktų nustatytą auditą reglamentuojantys teisės aktai buvo nepakankamai suderinti, Komisija 1998 m. komunikate "Teisės aktų nustatytas auditas Europos Sąjungoje, būsimi veiksmai" OL
C
143, 1998 5 8, p. 12.
pasiūlė įsteigti Audito reikalų komitetą, kuris glaudžiai bendradarbiaudamas su auditą atliekančiais asmenimis ir valstybėmis narėmis galėtų rengti tolesnes priemones.
(4)
Remdamasi šio komiteto darbu Komisija 2000 m. lapkričio mėn. išleido rekomendaciją "Teisės aktų nustatyto audito kokybės užtikrinimas Europos Sąjungoje:
minimalūs reikalavimai
" OL L 91, 2001 3 31, p. 91.
ir 2002 m. gegužės mėn. – rekomendaciją "Auditoriaus nepriklausomumas Europos Sąjungoje:
Pagrindinių principų
rinkinys"
OL L 191, 2002 7 19, p. 22.
.
(5)
Šios direktyvos tikslas − iš esmės (nors ir ne iki galo) suderinti teisės aktais numatyto audito reikalavimus. Valstybė narė, reikalaujanti atlikti teisės aktais numatytą auditą, gali taikyti griežtesnius reikalavimus, nebent šioje direktyvoje numatyta priešingai.
(6)
Pagal šią direktyvą suteiktos teisės aktų nustatyto auditoriaus kvalifikacijos laikomos lygiavertėmis. Todėl valstybė narė nebegali reikalauti, kad balsavimo teisių daugumą audito įmonėje turėtų šioje valstybėje narėje patvirtinti auditoriai arba, kad audito įmonės administracijos arba valdymo organo narių daugumą sudarytų šioje valstybėje narėje patvirtinti auditoriai.
(7)
Teisės aktų nustatytam auditui atlikti būtinos įmonių teisės, mokesčių teisės, socialinės teisės ir panašios žinios. Šios žinios turi būti patikrintos prieš patvirtinant teisės aktų nustatytą auditorių iš kitos valstybės narės.
(8)
Kad būtų apsaugotos trečiosios šalys, visi patvirtinti auditoriai ir audito įmonės turėtų būti įtraukti į
viešąjį registrą
, kuriame pateikiami duomenys apie teisės aktų nustatytą auditorių ar audito įmonę.
(9)
Teisės aktų nustatyti auditoriai turėtų laikytis griežčiausių etikos reikalavimų. Todėl jiems turėtų būti taikomos profesinės etikos normos,
apimančios jų vykdomą atstovavimo visuomenės interesams funkciją, sąžiningumą ir objektyvumą, profesinę kompetenciją ir uolumą. Teisės aktų numatytą auditą vykdančių auditorių funkcija atstovauti visuomenės interesus reiškia, kad jų atliekamo darbo kokybe pasikliauja platesnė visuomenė ir institucijos. Gera audito kokybė padeda tinkamai funkcionuoti rinkoms stiprindama finansinės atskaitomybės vientisumą ir veiksmingumą. Komisija gali patvirtinti profesinės etikos įgyvendinimo priemones, kaip minimalius standartus. Tokiu atveju galėtų būti atsižvelgiama į Tarptautinės apskaitininkų federacijos (IFAC) Etikos kodekso principus.
(10)
Būtina, kad teisės aktų numatytą auditą vykdantys auditoriai ir audito įmonės gerbtų savo klientų privatumą. Todėl jie turėtų laikytis griežtų konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklių, kurios, tačiau, neturėtų kliudyti tinkamam
šios direktyvos
vykdymui
.
Šios konfidencialumo taisyklės taip pat turėtų būti taikomos bet kuriam teisės aktų numatytą auditą vykdančiam auditoriui arba audito įmonei, kurie nebedalyvauja vykdant konkrečią audito užduotį.
(11)
Įstatymų numatytą auditą vykdantys auditoriai ir audito įmonės, atlikdami auditą, turi būti visiškai nepriklausomi.
Jie gali pranešti audituojamai įmonei apie su auditu susijusius reikalus, bet neturėtų kištis į audituojamos įmonės vidaus sprendimų priėmimo procesus.
Jei jie atsiduria
situacijoje
,
kai
jų nepriklausomumui
kylanti rizika net po to, kai buvo panaudotos apsaugos priemonės šiai rizikai sumažinti, yra per didelė,
jie turėtų atsisakyti atlikti auditą
arba nuo jo susilaikyti. Išvada apie auditoriaus santykius, keliančius riziką jo nepriklausomumui, gali būti skirtinga santykių tarp auditoriaus ir audituojamos įmonės arba tarp audito įmonių tinklo ir audituojamos įmonės atvejais. Tais atvejais, kai kooperatyvas, kaip apibrėžta 2 straipsnio 14 dalyje, arba panaši įmonė, kaip nurodyta Direktyvos 86/635/EEB 45 straipsnyje, pagal nacionalinius teisės aktus turi arba jam leidžiama tapti pelno nesiekiančios auditą atliekančios institucijos nariu, objektyvi ir informuota šalis nemanys, kad naryste grindžiami santykiai kompromituoja įstatymų numatytą auditą atliekančių audito įmonių nepriklausomumą, jei audituojančiai institucijai atliekant įstatymų numatytą auditą vienoje iš jos įmonių narių taikomi nepriklausomumo principai tiek auditorių, tiek asmenų, galinčių daryti įtaką įstatymų numatytam auditui, veiklai. Įstatymų numatytą auditą atliekančių auditorių nepriklausomumui kylančios rizikos faktorių pavyzdžiai – jų tiesioginis arba netiesioginis finansinis suinteresuotumas audituojama įmone ir papildomai teikiamos ne audito paslaugos. Įstatymų numatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių nepriklausomumui grėsmę taip pat gali kelti atlyginimo, gauto iš vienos audituojamos įmonės, dydis ir (arba) tokio atlyginimo sudėtis. Apsaugos priemonės, taikomos šiems rizikos faktoriams sušvelninti arba jiems pašalinti, yra draudimai, apribojimai, kitos priemonės ir procedūros bei reikalavimai atskleisti informaciją. Įstatymų numatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito įmonės turėtų atsisakyti teikti papildomas su auditu nesusijusias paslaugas, kurios gali pakenkti jų nepriklausomumui. Komisija gali patvirtinti nepriklausomumo įgyvendinimo priemones, kaip minimalius standartus. Šiuo tikslu Komisija gali atsižvelgti į principus, kurie numatyti 2002 m. gegužės 16 d. Komisijos rekomendacijoje "Teisės aktuose numatytų auditorių nepriklausomumas ES: Pagrindinių principų rinkinys". Tam, kad būtų galima nustatyti auditorių nepriklausomumą, turi būti tiksliai apibrėžta įmonių, kurioms atstovauja auditorius, "tinklo" sąvoka. Šiuo požiūriu turi būti atsižvelgta į daugelį aplinkybių, pavyzdžiui, atvejus, kai auditą atliekanti struktūra gali būti apibūdinama kaip tinklas, kadangi jos tikslas yra pelno arba išlaidų pasidalijimas. Tinklo buvimą nustatantys kriterijai turėtų būti įvertinami ir pasveriami remiantis turimomis faktinėmis aplinkybėmis, pavyzdžiui, ar yra bendrų nuolatinių klientų.
(12)
Savikontrolės arba savanaudiškų interesų atvejais, kai reikia užtikrinti teisės aktų numatytą auditą atliekančių auditorių arba audito įmonių nepriklausomumą, sprendimą dėl atsistatydinimo arba susilaikymo turėtų priimti valstybė narė, o ne teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė. Tačiau tai neturėtų sukurti situacijos, kad valstybės narės turėtų bendrą pareigą drausti teisės aktų numatytą auditą vykdantiems auditoriams arba audito įmonėms teikti ne audito paslaugas savo klientams. Sprendžiant, ar teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė, siekdami apginti savo nepriklausomumą, neturėtų atlikti teisės aktų numatyto audito, kai atsiranda savanaudiškų interesų arba tikrinama sava įmonė, turėtų būti atsižvelgta į tai, ar audituojama visuomeninės reikšmės subjektas yra išleidęs perleidžiamų vertybinių popierių, kuriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje vertybinių popierių rinkoje, pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkos
OL L 145, 2004 4 30, p. 1.
4 straipsnio 1 dalies 18 punkto apibrėžimą.
(13)
Būtina užtikrinti vienodą aukštą Bendrijos teise reikalaujamų auditų kokybę. Todėl visi teisės aktų numatyti auditai turėtų būti atliekami pagal tarptautinius audito standartus.
Šiai direktyvai įgyvendinti reikalingos priemonės turėtų būti priimamos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką
OL L 184, 1999 7 17, p. 23.
ir deramai atsižvelgiant į 2002 m. vasario 5 d. Komisijos pareiškimą Europos Parlamente dėl finansinių paslaugų teisės aktų įgyvendinimo. Techninis audito komitetas arba grupė, į kuriuos taip pat turėtų būti įtraukiami valstybių narių viešosios priežiūros organai, padės Komisijai atlikti tarptautinių audito standartų techninio patikimumo vertinimą. Siekiant kuo didesnio suderinamumo,
valstybėms narėms turėtų būti leista taikyti
nacionalines
papildomas audito procedūras
ar reikalavimus
, jei jie kyla dėl konkrečių
nacionalinės teisės
reikalavimų, susijusių su
metinės arba konsoliduotos finansinės atskaitomybės
teisės aktų numatyto audito apimties
, jei jų nenumato tarptautiniai audito standartai. Tačiau jei priimtų tarptautinių audito standartų sudėtyje būtų tokių audito procedūrų, kurių vykdymas sukeltų konkretų teisinį konfliktą su nacionaline teise, kylantį iš su teisės aktų numatytu auditu susijusių konkrečių nacionalinių reikalavimų, valstybės narės gali nesivadovauti prieštaraujančia TAS dalimi tol, kol tie prieštaravimai egzistuoja, su sąlyga, kad taikomos 26 straipsnio 3 dalyje nurodytos priemonės. Bet koks valstybių narių atliekamas papildymas arba panaikinimas turėtų padidinti įmonių metinių atskaitomybių patikimumą ir būti naudingas visuomenei. Tai reiškia, kad valstybės narės gali, pavyzdžiui, reikalauti papildomos audito ataskaitos stebėtojų tarybai arba kitokių ataskaitų ir audito reikalavimų, kurie yra pagrįsti nacionalinėmis įmonių valdymo taisyklėmis.
(14)
Kad Komisija
galėtų patvirtinti tarptautinį Bendrijos audito standartą
,
būtina, kad jis būtų taikomas tarptautiniu mastu, būtų sukurtas visapusiškai dalyvaujant visoms suinteresuotoms pusėms, vadovaujantis atvira ir skaidria procedūra, kad jis prisidėtų prie metinės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės patikimumo ir kokybės bei Europos visuomenės gerovės.
Pagal komitologijos procedūrą išnagrinėjus kiekvieną atvejį reikėtų įvertinti, ar reikia Tarptautinę audito praktikos ataskaitą patvirtinti kaip standarto dalį. Komisija turėtų užtikrinti, kad prieš tvirtinimo procesą būtų atliekama peržiūra siekiant patikrinti, ar laikomasi minėtų reikalavimų, ir pranešti Audito reguliavimo komiteto nariams apie patikrinimo rezultatus.
(15)
Konsoliduotos finansinės atskaitomybės atveju būtina aiškiai apibrėžti atskiruose grupės subjektuose teisės aktų numatytą auditą atliekančių auditorių pareigas.
Šiuo tikslu
grupės auditorius
turėtų prisiimti
visą atsakomybę už audito ataskaitą.
(16)
Siekiant padidinti gebėjimą palyginti įmones, taikančias tuos pačius apskaitos standartus,
ir padidinti visuomenės pasitikėjimą audito veikla
, Komisija
gali
priimti bendrą audito ataskaitą dėl metinės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, kuri būtų parengta remiantis patvirtintais tarptautiniais apskaitos standartais,
nebent atitinkamas tokios ataskaitos standartas buvo priimtas Bendrijos lygmeniu.
(17)
Reguliarūs patikrinimai yra tinkama priemonė gerinti teisės aktų numatyto audito kokybę. Todėl teisės aktų numatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms turėtų būti taikoma įmonių kokybės kontrolės sistema, kuri būtų organizuota nepriklausomai nuo auditorių ir audito įmonių veiklos.
Taikydamos 29 straipsnį dėl kokybės užtikrinimo sistemos valstybės narės gali nuspręsti, jei atskiri auditoriai laikosi bendros kokybės užtikrinimo politikos, kad būtų atsižvelgiama tik į reikalavimus audito įmonėms. Valstybės narės gali organizuoti kokybės užtikrinimo sistemą tokiu būdu, kad kiekvienas auditorius kas šešeri metai būtų vertinimas pagal kokybės užtikrinimą. Šiuo požiūriu kokybės užtikrinimo sistemos finansavimui neturėtų būti daroma netinkama įtaka. Komisijos kompetencijai turėtų būti palikta teisė patvirtinti kokybės užtikrinimo sistemų organizavimo ir finansavimo priemones tais atvejais, kai visuomenės pasitikėjimas kokybės užtikrinimo sistema susilpnėja. Viešosios priežiūros sistemos pagalba valstybės narės turėtų būti skatinamos ieškoti tarpusavyje suderintų principų kokybės užtikrinimui peržiūrėti, siekiant išvengti pernelyg didelio krūvio atitinkamoms šalims.
(18)
Patikrinimai ir atitinkamos sankcijos padeda vykdyti teisės aktų nustatyto audito netinkamo atlikimo prevenciją ir pašalinti trūkumus.
(19)
Valstybės narės turėtų organizuoti visuomenės organizacijų atliekamą auditorių ir audito įmonių veiklos priežiūrą, pagrįstą tos valstybės pripažintais kontrolės sistemos principais. Viešąją priežiūrą reglamentuojančios taisyklės turėtų sudaryti sąlygas valstybėms narėms šioje srityje veiksmingai bendradarbiauti Bendrijos lygiu.
Viešosios priežiūros sistemai turi vadovauti su audito veikla nesusiję asmenys, susipažinę su teisės aktų numatytam auditui keliamais reikalavimais. Tačiau valstybės narės gali leisti viešosios priežiūros sistemos valdyme dalyvauti ir nedideliam auditorių skaičiui. Šie su audito veikla nesusiję asmenys gali būti specialistai, kurie niekada neturėjo sąsajų su auditoriaus profesija, arba buvę auditoriai, kurie nebedirba šioje srityje.
Kompetentingos valstybių narių institucijos, kai tai yra būtina, turi bendradarbiauti tarpusavyje vykdydamos jų patvirtintų auditorių ir audito įmonių veiklos priežiūros funkcijas. Toks bendradarbiavimas gali reikšmingai prisidėti užtikrinant Bendrijos teisės aktais numatytą audito darbo kokybę.
Kadangi būtina Europos lygiu garantuoti veiksmingą šios srities valstybių narių paskirtų kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir jų veiklos koordinavimą, vienos institucijos, kuri būtų atsakinga už bendradarbiavimo užtikrinimą, sukūrimas turėtų nepažeisti atskirų kompetentingų institucijų teisės tiesiogiai bendradarbiauti su kitomis valstybių narių kompetentingomis institucijomis.
(20)
Siekiant, kad būtų laikomasi 32 straipsnio 3 dalies (viešosios priežiūros principai) su audito veikla nesusijęs asmuo privalo išmanyti atitinkamas teisės aktų numatyto audito sritis dėl savo ankstesnės profesinės patirties arba turėti žinių bent apie vieną 8 straipsnyje išdėstytų sričių.
(21)
Teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė renkami per audituojamos įmonės visuotinį akcininkų
arba narių
susirinkimą. Siekiant apsaugoti auditoriaus nepriklausomumą svarbu nustatyti, kad auditorių ar audito įmonę būtų galima atšaukti tik tuo atveju, kai tam yra rimtų priežasčių ir kai apie šias priežastis pranešama viešosios priežiūros institucijoms.
(22)
Kadangi visuomeninės reikšmės įmonėms skiriamas didesnis visuomenės dėmesys ir ekonominiu požiūriu šios įmonės yra labai svarbios, jų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės auditui turėtų būti taikomi griežtesni teisės aktų nustatyto audito reikalavimai.
(23)
Audito komitetų veikla ir veiksminga vidaus kontrolės sistema padeda mažinti finansinius, veiklos ir atitikimo rizikos faktorius bei pagerina finansinės atskaitomybės kokybę.
Valstybės narės galėtų atsižvelgti į 2005 m. vasario 15 d. Komisijos rekomendacijas dėl išvardytų įmonių neetatinių valdybos narių ir stebėtojų vaidmens stiprinimo bei dėl (stebėtojų) tarybos komitetų
OL L 52, 2005 2 25, p. 51.
, kuriose nurodoma, kaip turėtų būti steigiami audito komitetai ir kaip jie turėtų veikti. Valstybės narės gali nuspręsti, kad administracinė ar priežiūros institucija gali atlikti audito komitetui ar lygiavertę veiklą vykdančiai institucijai paskirtas funkcijas.
(24)
Pagal 41 straipsnyje nustatytas audito komiteto pareigas teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius arba audito įmonė jokiu būdu nėra šiam komitetui pavaldūs.
(25)
Valstybės narės taip pat gali nuspręsti atleisti nuo reikalavimo turėti audito komitetą visuomeninės reikšmės subjektus, kurie yra kolektyvinio investavimo įmonės, kurių perleidžiamais vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje vertybinių popierių rinkoje. Šiuo atveju atsižvelgiama į tai, kad tais atvejais, kai kolektyvinio investavimo subjektas veikia vien turto sujungimo tikslais, ne visuomet bus tikslinga samdyti audito komitetą. Jo finansinė atskaitomybė ir su ja susijusi rizika nepalyginama su kitų visuomeninės reikšmės subjektų. Be to, kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektai (KIAVPS) ir jų valdymo bendrovės veikia griežtai apibrėžtoje norminėje aplinkoje ir jiems taikomi specialūs valdymo mechanizmai, pavyzdžiui, jų depozitoriumo vykdoma kontrolė. Šiuo konkrečiu atveju valstybėms narėms turėtų būti leidžiama tiems kolektyvinio investavimo subjektams, kurių veikla nėra suderinta Direktyva 85/611/EEB
1985 m. gruodžio 20 d. Tarybos direktyva 85/611/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIAVPS), derinimo (OL L 375, 1985 12 31, p. 3). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB (OL L 79, 2005 3 24, p. 9).
, tačiau kuriems taikomos toje direktyvoje numatytos lygiavertės apsaugos priemonės, numatyti tokias pačias sąlygas, kaip ir ES lygiu suderintiems kolektyvinio investavimo subjektams.
(26)
Siekiant sustiprinti visuomeninės reikšmės subjektų nepriklausomumą tokių įmonių auditą atliekantis partneris (-iai) turėtų keistis rotacijos principu. Norėdamos organizuoti tokį keitimąsi rotacijos principu valstybės narės turėtų reikalauti pakeisti pagrindinį (-ius) audito partnerį (-ius), dirbantį (-čius) su audituojamu subjektu, ir toliau paliekant tą audito įmonę, kuriai priklauso pagrindinis audito partneris (-iai), tos įmonės įstatymų numatytą auditą atliekančiu auditoriumi. Kai valstybė narė mano, jog siekiant numatytų tikslų būtų tikslinga pakeisti audito įmonę ji, nepažeisdama 42 straipsnio 2 dalies, gali to pareikalauti.
(27)
Kapitalo rinkų susiliejimas pabrėžia būtinybę pasirūpinti Bendrijos kapitalo rinkai teikiamų trečiųjų šalių auditorių paslaugų kokybe. Tokie auditoriai turėtų būti registruojami, kad juos būtų galima įvertinti pagal kokybės kontrolės reikalavimus, atlikti veiklos tyrimą ir taikyti sankcijas. Abipusiškumo principu pagrįstos išlygos priimamos po to, kai Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, atlieka trečiųjų šalių auditorių lygiavertiškumo vertinimą.
Bet kuriuo atveju subjektai, išleidę perleidžiamų vertybinių popierių reguliuojamoje vertybinių popierių rinkoje, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punkte, auditą gali atlikti auditorius, kuris yra registruotas valstybėje narėje arba prižiūrimas kompetentingų institucijų trečiojoje šalyje, iš kurios jis yra kilęs, jei trečioji šalis yra Komisijos arba valstybės narės abipusiu pagrindu pripažinta atitinkanti viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo sistemų, pažeidimų tyrimo ir sankcijų taikymo sistemų principų reikalavimus, ir jei šis susitarimas abipusis. Jei valstybė narė pripažįsta trečiosios šalies kokybės užtikrinimo sistemą lygiaverte, tai nereiškia, kad kitos valstybės narės turi pripažinti tokį lygiavertiškumo nacionalinei sistemai įvertinimą, ir jis nėra viršesnis už Komisijos sprendimą.
(28)
Sudėtingas tarptautinių grupių auditas reikalauja tinkamo kompetentingų valstybių narių ir trečiųjų šalių institucijų bendradarbiavimo. Dėl to valstybės narės turėtų garantuoti, kad jų nacionalinės kompetentingos institucijos suteiktų
prieigą
trečiųjų šalių kompetentingoms institucijoms
prie
audito darbo ir
kitų dokumentų
. Tam, kad šiuo atveju būtų apsaugotos šalių teisės
ir tuo pačiu palengvinta prieiga prie šių dokumentų
, valstybėms narėms
turėtų
būti
leista
trečiųjų šalių kompetentingoms
institucijoms suteikti tiesioginę prieigą
, atitinkamai nacionalinei institucijai sutikus.
Vienas iš svarbiausių kriterijų prieigai suteikti yra tai, ar trečiųjų šalių kompetentingos institucijos laikosi kriterijų, kuriuos Komisija nusprendė esant tinkamais. Kol Komisijos sprendimas šiuo klausimu nepriimtas, ir jo nepažeisdamos, valstybės narės gali įvertinti, ar kriterijai yra tinkami.
(29)
Kaip nurodoma 36 ir 47 straipsniuose, informaciją galima atskleisti tik pagal asmens duomenų perdavimo trečiosioms šalims nuostatas, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo
OL L 281, 1995 11 23, p. 31. Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).
.
(30)
Priemonės, reikalingos šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti priimtos pagal
Sprendimą 1999/468/EB
ir deramai atsižvelgiant į 2002 m. vasario 5 d. Europos Parlamentui pateiktą Komisijos pareiškimą dėl finansines paslaugas reguliuojančių teisės aktų. Siekiant šio tikslo turėtų būti sudarytas Komisijai talkinantis komitetas.
(31)
Europos Parlamentui turėtų būti skiriamas trijų mėnesių laikotarpis, prasidedantis nuo pirmojo pakeitimų projekto pateikimo ir priemonių įgyvendinimo, per kurį jis galėtų išnagrinėti pakeitimus ir priemones bei pateikti savo nuomonę. Tačiau turėtų būti numatyta galimybė skubiais ir tinkamai pagrįstais atvejais šį laikotarpį sutrumpinti. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas priima rezoliuciją, Komisija turėtų peržiūrėti pakeitimų projektą arba priemones.
(32)
Šiai
direktyvai įgyvendinti būtinos priemonės
turėtų būti priimtos pagal Sprendimą
1999/468/EB.
(33)
Pagal Sutarties 5 straipsnyje išdėstytus subsidiarumo ir proporcingumo principus šioje direktyvoje nustatytos priemonės (vienodų tarptautinių audito standartų taikymas, profesinio rengimo reikalavimų atnaujinimas, profesinės etikos normų apibrėžimas ir valstybių narių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo bei bendradarbiavimo su trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis įgyvendinimas) yra būtinos siekiant toliau tobulinti ir derinti teisės aktų nustatyto audito kokybę Bendrijoje ir lengvinti valstybių narių bendradarbiavimą bei bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis taip skatinant pasitikėjimą teisės aktų nustatytu auditu.
(34)
Siekiant teisės aktų nustatyto auditoriaus ar audito įmonės ir audituojamo subjekto ryšių skaidrumo reikėtų iš dalies pakeisti Direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB nustatant reikalavimą atlyginimą už audito atlikimą ir atlyginimą už kitas paslaugas nurodyti metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės priede.
(35)
Reikėtų panaikinti Tarybos direktyvą 84/253/EEB, kadangi joje nustatytų priemonių nepakanka tinkamai audito infrastruktūrai, t. y. viešajai priežiūrai, tvarkos nuostatoms, kokybės užtikrinimo sistemoms ir pan., užtikrinti ir kadangi joje nenustatytos specialios valstybių narių ir trečiųjų šalių bendradarbiavimą reguliuojančios taisyklės. Tačiau siekiant užtikrinti teisinį tikrumą būtina aiškiai nurodyti, kad pagal Direktyvą 84/253/EEB patvirtinti auditoriai ir audito įmonės laikomi patvirtintais pagal šią direktyvą.
(36)
Įstatymų numatytą auditą atliekantys auditoriai ir audito atsako už kruopštų savo darbo atlikimą, todėl turėtų būti atsakingi už dėl jų nerūpestingumo atsiradusius finansinius nuostolius. Tačiau auditorių ir audito įmonių galimybę gauti profesinės civilinės atsakomybės draudimą gali įtakoti tai, ar jie turi neribotą finansinę atsakomybę. Savo ruožtu, Komisija ketina išnagrinėti šiuos klausimus, atsižvelgdama į faktą, kad valstybių narių finansinės atsakomybės tvarka gali ženkliai skirtis,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I skyrius
Dalykas ir sąvokų apibrėžimai
1 straipsnis
Dalykas
Ši direktyva apibrėžia metinės finansinės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės teisės aktų numatyto audito
taisykles.
2 straipsnis Sąvokų apibrėžimai
Šioje direktyvoje taikomos tokios sąvokos:
1)
"Teisės aktų numatytas auditas" − tai metinės finansinės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės auditas, jei jį reikalaujama atlikti pagal Bendrijos
teisę
;
2)
"Teisės aktų nustatytas auditorius" – tai fizinis asmuo, kurį valstybės narės kompetentinga institucija pagal
šią direktyvą
įgaliojo atlikti teisės aktų nustatytą auditą;
3)
"Audito bendrovė" – tai
juridinis asmuo arba bet kitas
subjektas, patvirtintas valstybės narės valdžios institucijų pagal
šią direktyvą
ir vykdantis istatymų numatytą auditą, nepriklausomai nuo juridinio statuso;
4)
"Trečiosios šalies audito subjektas" − tai subjektas, kuris nepriklausomai nuo juridinio statuso, vykdo trečiojoje šalyje įregistruotos įmonės metinės arba konsoliduotos atskaitomybės auditą;
5)
"Trečiosios šalies auditorius" − tai fizinis asmuo, kuris vykdo trečiojoje šalyje įregistruotos įmonės metinės arba konsoliduotos atskaitomybės auditą;
6)
"Grupės auditorius" − tai teisės aktų numatytą auditą vykdantis
auditorius (-iai)
arba audito
įmonė(-ės), kuri(-ios)
atlieka teisės aktų numatytą konsoliduotos atskaitomybės auditą;
7)
"Tinklas" – tai platesnė struktūra:
-
kurios tikslas – bendradarbiavimas ir kuriai
priklauso teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius arba audito įmonė,
ir
-
kuri aiškiai siekia pasidalyti pelną ir kaštus arba naudoja bendrą nuosavybę, kontrolės ar valdymo sistemą, bendrą kokybės kontrolės politiką ir procedūras, bendrą verslo strategiją,
tą patį prekės ženklą
arba
įdarbina
didelę dalį tų pačių specialistų;
8)
"Su audito įmone susijusi įmonė" – tai kiekviena įmonė, kurią su audito įmone sieja bendri savininkai, kontrolė ar vadovai, nepriklausomai nuo juridinio statuso;
9)
"Audito ataskaita" – tai Direktyvos 78/660/EEB
51a straipsnyje
ir Direktyvos 83/349/EEB 37 straipsnyje minima teisės aktų nustatyto auditoriaus arba audito įmonės teikiama ataskaita
;
10)
"Kompetentingos institucijos" − tai įstatymu paskirtos institucijos arba organai, atsakingi už teisės aktų numatytą auditą vykdančių auditorių ir audito įmonių
arba konkrečių jų veiklos aspektų
reguliavimą
ir (arba)
priežiūrą
; dėl to "kompetentinga institucija" konkrečiame straipsnyje reiškia nuorodą į instituciją arba organą (-us), kuris (-ie) yra atsakingi už tame straipsnyje nurodytų funkcijų vykdymą
;
11)
"Tarptautinio audito standartai" − tai teisės aktų numatytam auditui aktualūs tarptautinio audito standartai bei susijusios
ataskaitos ir standartai
;
12)
"Tarptautiniai apskaitos standartai" – tai Tarptautiniai apskaitos standartai, Tarptautiniai finansinės atskaitomybės standartai (TFAS) ir su jais susijusios interpretacijos (
SIC-IFRIC
interpretacijos), šių standartų ir atitinkamų interpretacijų pakeitimai, standartai ir su jais susijusios interpretacijos, kuriuos ateityje paskelbs ar nustatys Tarptautinė apskaitos standartų taryba (TAST);
13)
"visuomeninės reikšmės subjektai" − tai subjektai,
kurie valdomi pagal valstybės narės įstatymus ir kurių perleidžiamais vertybiniais popieriais leidžiama prekiauti reguliuojamose kitų valstybių narių rinkose pagal Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punktą, kredito institucijos 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/12/EB dėl kredito institucijų veiklos pradėjimo ir vykdymo
OL L 126, 2000 5 26, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/1/EB.
1 straipsnio 1 punkto prasme ir draudimo bendrovės, kaip apibrėžta Direktyvos 91/674/EEB 2 straipsnio 1 dalyje. Valstybės narės visuomeninės reikšmės subjektams gali priskirti ir kitus subjektus, pvz., subjektus, kurie yra svarbūs visuomenei dėl jų verslo pobūdžio, dydžio arba jų darbuotojų skaičiaus;
14)
"kooperatyvas" − tai Europos kooperatinė bendrovė, kaip apibrėžta 2003 m. liepos 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1435/2003/EB dėl Europos kooperatinės bendrovės (SCE) statuto
OL L 207, 2003 8 18, p. 1.
1 straipsnyje, arba bet koks kooperatyvas, kuriam pagal Bendrijos teisę yra reikalingas teisės aktų numatytas auditas, kaip antai: kredito įstaigos, kaip numatyta direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 1 punkte, ir draudimo bendrovės, apibrėžtos Direktyvos 91/674/EEB 2 straipsnio 1 dalyje;
15)
"su audito veikla nesusijęs asmuo" − tai bet koks fizinis asmuo, kuris iki pradėdamas dalyvauti viešosios priežiūros sistemos valdyme bent trejus metus nevykdė jokios teisės aktų numatyto audito veiklos, neturi balsavimo teisės audito įmonėje, nėra audito įmonės administracijos ar valdymo grupės narys ir nedirba arba nėra kitaip susijęs su jokia audito įmone;
16)
"pagrindinis audito partneris(-iai)" − tai:
a)
teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius(-iai), kurį(-iuos) audito įmonė skiria atlikti vieną ar kitą teisės aktų numatytą auditą audito įmonės vardu ir kurie yra atsakingi už tokio teisės aktų numatyto audito rezultatus; arba
b)
(grupės audito atveju) teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius(-iai), kurį(-iuos) audito įmonė įpareigoja atlikti vieną ar kitą teisės aktų numatytą auditą ir kurie yra atsakingi už tokio teisės aktų numatyto audito rezultatus grupės lygiu, bei teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius(-iai), kuris(-ie) yra atsakingas(-i) dukterinių įmonių lygiu; arba
c)
teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius(-iai), kuris(-ie) pasirašo audito ataskaitą.
II skyrius
Tvirtinimas, tęstinis mokymas, abipusis pripažinimas
3 straipsnis
Teisės aktų nustatytų auditorių ar audito įmonių tvirtinimas
1.
Teisės aktų numatytą auditą gali atlikti tik tie teisės aktų numatytą auditą vykdantys auditoriai arba audito įmonės, kuriuos patvirtina valstybė narė, kurioje vykdomas teisės aktų numatytas auditas.
2.
Kiekviena valstybė narė skiria kompetentingas institucijas, kurios yra atsakingos už teisės aktų numatytą auditą vykdančių auditorių ir audito įmonių tvirtinimą.
Kompetentingos institucijos gali būti profesiniai susivienijimai, su sąlyga, kad jas kontroliuoja viešosios priežiūros sistema, kaip numatyta šioje direktyvoje.
3.
Nepažeisdamos 11 straipsnio kompetentingos valstybių narių institucijos teisės aktų numatytą auditą vykdančiais auditoriais gali skirti tik fizinius asmenis, kurie atitinka bent tuos reikalavimus, kurie išdėstyti 4 ir 6-10 straipsniuose.
4.
Kompetentingos valstybių narių institucijos
kaip teisės aktų numatytą auditą vykdančias įmones gali tvirtinti tik tas įmones, kurios tenkina toliau pateikiamų a−d punktų reikalavimus. Valstybės narės gali nustatyti papildomus reikalavimus tik c punktui. Tokie reikalavimai turi atitikti keliamus tikslus ir apimti tik tai, kas yra griežtai reikalinga.
a)
Fiziniai
asmenys, kurie vykdo teisės aktų numatytą auditą įmonės vardu
turi atitikti bent tuos reikalavimus
, kurie išdėstyti 4 ir 6-12 straipsniuose, ir turi turėti
tos
valstybės narės įgaliojimus vykdyti teisės aktų numatytą auditą
;
b)
Didžioji
dalis balsų turi priklausyti audito įmonėms
, kurios yra patvirtintos bet kurioje kitoje
valstybėje narėje
, arba fiziniams asmenims, kurie atitinka bent tuos reikalavimus, kurie yra numatyti 4 ir 6-12 straipsniuose. Valstybės narės gali numatyti, kad tokie fiziniai asmenys būtų taip pat patvirtinti kitoje valstybėje narėje. Vykdyti teisės aktų numatytą kooperatyvų ar panašių ūkio subjektų auditą, kaip numatyta Direktyvos 86/635/EEB 45 straipsnyje, valstybės narės gali nustatyti papildomas konkrečias sąlygas dėl balsavimo teisių;
c)
Didžioji
dalis
(iki 75 proc.)
audito įmonių administravimo arba valdymo grupės narių turi būti
audito
įmonės
,
kurios yra patvirtintos bet kurioje kitoje valstybėje narėje
, arba fiziniai asmenys, kurie atitinka bent 4 ir 6-12 straipsniuose numatytus reikalavimus. Valstybės narės gali numatyti, kad tokie fiziniai asmenys būtų taip pat patvirtinti kitoje valstybėje narėje.
Ten, kur toks organas sudarytas iš ne daugiau kaip dviejų narių, vienas šių narių turi
atitikti bent šiame straipsnyje numatytus reikalavimus;
d)
Įmonė atitinka 4 straipsnyje numatytą reikalavimą.
4 straipsnis Nepriekaištinga reputacija
Kompetentingos valstybės narės institucijos
gali
tvirtinti tuos fizinius asmenis arba įmones, kurių reputacija yra
nepriekaištinga.
5 straipsnis Patvirtinimo panaikinimas
1.
Patvirtinimas vykdyti teisės aktų numatytą auditą auditoriui arba audito bendrovei gali būti atšauktas, jei buvo rimtai pakenkta to asmens arba audito bendrovės reputacijai.
Valstybės narės gali suteikti tam tikrą laiko tarpą, per kurį būtų galima pasiekti geros reputacijos reikalavimus.
2.
Patvirtinimas vykdyti teisės aktų numatytą auditą audito bendrovei gali būti atšauktas, jei nevykdomi 3 straipsnio
4 dalies b ir c punktų
reikalavimai. Valstybės narės gali suteikti
atitinkamą laiko tarpą,
per kurį būtų galima pasiekti šiuos reikalavimus.
3.
Jei dėl vienos ar kitos priežasties teisės aktų numatytą auditą vykdančiam auditoriui ar audito įmonei yra atšaukiamas patvirtinimas vykdyti teisės aktų numatytą auditą, tai atlikusios valstybės narės kompetentinga institucija praneša apie šį įvykį ir jo priežastis kompetentingoms kitų valstybių narių, kuriose yra patvirtintas teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius arba audito įmonė institucijoms, kurių duomenys registruoti pirmosios valstybės narės registre pagal 15 straipsnio 3 dalį.
6 straipsnis Profesinė kvalifikacija
Nepažeidžiant 11 straipsnio reikalavimų
fizinis asmuo gali būti patvirtintas vykdyti teisės aktų numatytą auditą tik po to, kai jis atitinka universiteto stojimo
arba lygiaverčių
egzaminų reikalavimus, baigia teorinio parengimo ir praktinio parengimo kursus ir išlaiko
atitinkamos
valstybės
narės
organizuojamą ar pripažintą
universiteto baigiamojo egzamino
arba lygiaverčio
profesinės kompetencijos lygio egzaminą.
7 straipsnis Profesinės kompetencijos egzaminas
6 straipsnyje nurodytu profesinės kompetencijos egzaminu užtikrinamas būtinas teorinių žinių lygis tų disciplinų, kurios susijusios su teisės aktų nustatyto audito atlikimu, bei gebėjimas pritaikyti tokias žinias praktikoje. Bent dalis šio egzamino turi būti laikoma raštu.
8 straipsnis Teorinių žinių patikrinimas
1.
Į egzaminą įeinantis teorinių žinių testas visų pirma apima šiuos dalykus:
a)
bendroji apskaitos teorija ir principai,
b)
su metinių ir konsoliduotų finansinių ataskaitų rengimu susiję teisiniai reikalavimai ir standartai,
c)
tarptautiniai apskaitos standartai,
d)
finansų analizė,
e)
sąnaudų ir valdymo apskaita,
f)
rizikos valdymas ir vidaus kontrolė,
g)
auditas
ir profesiniai įgūdžiai,
h)
su teisės aktų numatytu auditu ir jį atliekančiais auditoriais susiję teisiniai reikalavimai ir profesiniai standartai,
i)
tarptautiniai audito
standartai,
j)
profesinė
etika ir nepriklausomumas.
2.
Jis taip pat apima
bent jau
šiuos dalykus tiek, kiek jie siejasi su auditu:
a)
įmonių įstatymas ir įmonių valdymas,
b)
nemokumo įstatymas ir panašios procedūros,
c)
mokesčių teisė,
d)
civilinė ir prekybos teisė,
e)
socialinės apsaugos įstatymas ir darbo teisė,
f)
informacinės technologijos ir kompiuterinės sistemos,
g)
verslas, bendroji ir finansų ekonomika,
h)
matematika ir statistika,
i)
pagrindiniai įmonių finansinio valdymo principai.
3.
Pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą procedūrą Komisija gali pritaikyti dalykų, kuriuos reikėtų įtraukti į 1 dalyje nurodytą teorinį testą, sąrašą.
Priimdama šias įgyvendinimo priemones Komisija atsižvelgs į audito ir audito profesijos pokyčius.
9 straipsnis
Išimtys
1.
Nukrypdama nuo 7 ir 8 straipsniuose nustatytų reikalavimų, valstybė narė gali nustatyti, kad asmuo, išlaikęs universitetinį ar lygiavertį egzaminą, arba turintis universitetinį išsilavinimą ar lygiavertį išsilavinimą vienoje ar daugiau iš 8 straipsnyje išvardytų disciplinų, gali būti atleistas nuo šių disciplinų teorijos egzamino.
2.
Nukrypdama nuo 7 straipsnyje nustatyto reikalavimo, valstybė narė gali nustatyti, kad asmuo, turintis universitetinį išsilavinimą ar lygiavertį išsilavinimą vienoje ar daugiau iš 8 straipsnyje išvardytų disciplinų, gali būti atleistas nuo egzamino, kurio metu tikrinamas gebėjimas taikyti įgytas teorines žinias praktikoje, jeigu toks asmuo baigė atitinkamos disciplinos praktinio parengimo kursą ir išlaikė egzaminą ar turi valstybės pripažintą diplomą.
10 straipsnis
Praktiniai mokymai
1.
Siekiant užtikrinti galimybę teorines žinias, kurių patikrinimas įtraukiamas į egzaminą taikyti praktikoje, praktikantas turi baigti mažiausiai trejų metų trukmės praktinius mokymus, tarp jų – metinės atskaitomybės audito, konsoliduotų sąskaitų arba panašių finansinių ataskaitų srityje. Mažiausiai du trečdaliai tokių praktinių mokymų turėtų baigtis kurioje nors valstybėje narėje teisės aktais nustatyto auditoriaus arba audito įmonės patikrinimu.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad visas parengimas būtų atliekamas vadovaujant asmenims, kurie tinkamai garantuoja savo gebėjimą suteikti
praktinį
parengimą.
11 straipsnis Ilgalaikės praktinės patirties metu įgyjama kvalifikacija
Valstybės narės gali patvirtinti teisės aktų numatytą auditą vykdančiu auditoriumi asmenį, kuris neatitinka 6 straipsnyje numatytų reikalavimų, jei jis
arba ji
gali įrodyti:
a)
kad jis
arba ji
15 metų užsiėmė profesine veikla, dėl kurios įgijo pakankamai patirties finansų, teisės ir buhalterinės apskaitos srityse, bei yra išlaikęs (-usi) profesinės kompetencijos egzaminą, nustatytą
7 straipsnyje
, arba
b)
kad jis
arba ji
7 metus užsiėmė profesine veikla tose srityse ir baigė praktinio parengimo kursą, numatytą 10 straipsnyje, bei išlaikė profesinės kompetencijos egzaminą, numatytą
7 straipsnyje
.
12 straipsnis Praktinių mokymų ir teorinio instruktažo derinimas
1.
Valstybės narės gali imtis priemonių, kad 8 straipsnyje nurodomų dalykų teorinio instruktažo laikotarpis būtų skaičiuojamas kaip 11 straipsnyje minimas profesinės veiklos laikotarpis užtikrinant, kad toks instruktažas būtų baigiamas valstybės pripažinto auditoriaus atestavimu. Toks instruktažas negali trukti mažiau nei vienerius metus, o kaip profesinės veiklos laikotarpį galima skaičiuoti daugiausiai ketverius metus.
2.
Profesinės veiklos mokymo trukmė, kaip ir praktinis parengimo laikotarpis, negali būti trumpesnė nei
teorinis kursas
ir
praktinis parengimas
,
kurio
reikalaujama pagal
10 straipsnį.
13 straipsnis
Nuolatinis mokymasis
Valstybės narės turi užtikrinti, kad teisės aktais nustatyti auditoriai dalyvautų atitinkamose nuolatinio mokymo programose ir taip palaikytų pakankamą teorinių žinių, profesinių įgūdžių ir vertybių lygį, o nesilaikantiems nuolatinio mokymo reikalavimų būtų taikomos atitinkamos 30 straipsnyje nurodytos sankcijos.
14 straipsnis Auditorių iš kitų valstybių narių tvirtinimas
Valstybių narių kompetentingos institucijos numato nepriklausomą auditą vykdančių auditorių, kurie yra patvirtinti kitose valstybėse narėse, tvirtinimo tvarką. Tokia tvarka neturėtų numatyti daugiau negu sugebėjimų egzaminą, kaip numatyta Direktyvos 89/48/EEB
1988 m. gruodžio 21 d. Tarybos direktyva 89/48/EEB dėl bendrosios aukštojo mokslo diplomų, išduotų po bent trejų metų profesinio mokymo ir lavinimo, pripažinimo sistemos (
OJ L 19, 24.1.1989, p. 16
)
.
Direktyva su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/19/EB (OJ L 206, 31.7.2001, p. 1).
4 straipsnyje. Sugebėjimų egzaminas,
kuris vyksta viena iš kalbų, leidžiamų vartoti pagal atitinkamos valstybės narės priimtas kalbų vartojimo taisykles,
yra skirtas įvertinti auditoriaus žinias tik apie atitinkamos valstybės narės įstatymus ir reglamentus, kiek jie gali būti svarbūs vykdant teisės aktų numatytą auditą.
III skyrius
Registracija
15 straipsnis
Viešasis registras
1.
Valstybės narės užtikrina, kad teisės aktų numatytam auditui atlikti patvirtinti auditoriai ir audito bendrovės būtų įtraukti į viešąjį registrą, kaip tai yra nurodyta 16 ir 17 straipsniuose.
Išskirtinėmis aplinkybėmis valstybės narės gali nukrypti nuo šio straipsnio ir 16 straipsnio reikalavimų dėl informacijos atskleidimo, kiek tai yra būtina norint sumažinti gresiantį ir didelį pavojų bet kurio asmens saugumui.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienas teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius ar audito įmonė būtų identifikuojami valstybės registre individualiu numeriu. Registravimo informacija
saugoma registre
elektronine forma ir yra elektroniniu būdu prieinama visuomenei.
3.
Valstybės registre turi būti nurodyti kompetentingų institucijų pavadinimai ir adresai, kurios yra atsakingos už
patvirtinimą, kaip numatyta 3 straipsnyje,
kokybės reikalavimų priežiūrą, kaip tai numatyta pagal 29 straipsnio reikalavimus, auditorių ir audito įmonių veiklos tyrimą ir sankcijų taikymą, kaip tai numatyta pagal 30 straipsnio reikalavimus, ir viešąją priežiūrą, kaip tai numatyta pagal
32 straipsnio
reikalavimus.
4.
Valstybės narės užtikrina, kad valstybės registras pradėtų visiškai veikti
iki
... *
3 metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo.
.
16 straipsnis Patvirtintų auditorių registravimas
1.
Viešajame registre turi būti bent ši minimali informacija apie teisės aktų numatytą auditą vykdančius auditorius:
a)
vardas, adresas ir registracijos numeris;
b)
jei yra, audito įmonės (-ių)
pavadinimas, adresas, interneto svetainės adresas ir registracijos numeris
, kurioje dirba teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius ir su kuria (-iomis) kaip partneris ar kaip kitaip jis yra susijęs
;
c)
visi kiti teisės aktų numatytą auditą vykdančio auditoriaus registravimo kitų valstybių narių ir trečiųjų šalių kompetentingose institucijose duomenys, įskaitant registravimo institucijos (-ų) pavadinimą (-us) ir, jei tinkama, registracijos numerį (-ius).
2.
Trečiųjų šalių auditoriai, registruoti pagal 45 straipsnį, būtinai registruojami kaip trečiųjų šalių auditoriai, o ne teisės aktų numatytą auditą vykdantys auditoriai.
17 straipsnis Audito įmonių registracija
1.
Viešajame registre turi būti bent ši minimali informacija apie audito įmones:
a)
pavadinimas, adresas ir registracijos numeris;
b)
teisinė forma;
c)
kontaktinė informacija, pagrindinis kontaktinis asmuo ir, jei yra, interneto svetainės adresas;
d)
atstovybių kiekvienoje valstybėje narėje adresas;
e)
kiekvieno auditoriaus, kuris dirba audito įmonėje, yra audito įmonės partneris ar yra kitaip su ja susijęs, vardas ir registracijos numeris;
f)
visų savininkų ir akcijų turėtojų vardai ir darbo adresai;
g)
administracinių ar valdymo organų narių vardai ir darbo adresai;
h)
jei yra, skelbiama priklausomybė tinklui ir jam priklausančių įmonių ir filialų pavadinimų bei adresų sąrašas arba nuoroda, kur yra skelbiama tokia informacija;
i)
visi kiti audito įmonės kaip audito subjekto registravimo kitų valstybių narių ir trečiųjų šalių kompetentingose institucijose duomenys, įskaitant registravimo institucijos (-ų) pavadinimą (-us) ir, jei tinkama, registravimo numerį (-ius).
2.
Trečiųjų šalių audito įmonės, registruotos pagal 45 straipsnyje nurodytus reikalavimus, yra būtinai registruojamos kaip trečiųjų šalių audito įmonės.
18 straipsnis Registravimo informacijos atnaujinimas
Valstybės narės užtikrina, kad auditoriai ir audito įmonės nedelsiant informuotų kompetentingas viešąjį registrą prižiūrinčias institucijas apie bet kokį šiame registre esančios informacijos pasikeitimą. Registras atnaujinamas nedelsiant, iš karto po perspėjimo apie informacijos pasikeitimą.
19 straipsnis Atsakomybė už informaciją registre
Informaciją,
suteiktą atitinkamoms kompetentingoms institucijoms
pagal
16, 17 ir 18 straipsnius,
patvirtina parašu teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius arba audito bendrovė.
Jei kompetentinga institucija numato duomenų teikimą elektroniniu būdu, tai
gali būti padaryta,
pvz.,
naudojant elektroninio parašo priemonę pagal
1999 m. gruodžio 13 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 1999/93/EB
dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos
OL L 13, 2000 1 19, p.12.
2 straipsnio
1 punktą
.
20 straipsnis Kalba
1.
Viešajame registre
įtraukta
informacija turi būti pateikta viena iš kalbų, leidžiamų vartoti
pagal atitinkamos valstybės narės priimtas
kalbų
vartojimo taisykles.
2.
Valstybės narės papildomai gali leisti į viešąjį registrą įtraukti informaciją bet kuria kita oficialiąja Bendrijos kalba (kalbomis). Valstybės narės gali pareikalauti tvirtinamos informacijos vertimo.
Visais atvejais,
atitinkama
valstybė narė užtikrina, kad registre būtų nurodoma ar vertimas buvo patvirtintas, ar nebuvo.
IV skyrius
Profesinė etika,
nepriklausomumas ir
profesinės paslapties saugojimas 21 straipsnis Profesinė etika
1.
Valstybės narės garantuoja, kad visi teisės aktų numatytą auditą vykdantys auditoriai ir audito įmonės laikosi profesinės etikos principų.
Šie principai
numato
bent jau jų vykdomą atstovavimo visuomenės interesams funkciją,
sąžiningumą ir objektyvumą, profesinę kompetenciją ir uolumą.
2.
Siekdama užtikrinti pasitikėjimą auditu ir vienodą 1 dalies taikymą
Komisija,
laikydamasi 48 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos,
gali priimti
su
profesinės etikos
principais susijusias
įgyvendinimo
priemones
.
22 straipsnis
Nepriklausomumas ir objektyvumas
1.
Valstybės narės užtikrina, kad teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius
ir (arba)
audito įmonė nepriklauso nuo audituojamo subjekto
ir nedalyvauja
priimant audituojamos
įmonės sprendimus.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad įstatymu numatytas auditorius arba audito įmonė neatlieka įstatymu numatyto audito, jei yra tiesioginis arba netiesioginis finansinis, verslo, įdarbinimo arba kitas ryšys tarp įstatymu numatyto auditoriaus, audito įmonės arba audito tinklo – įskaitant papildomų paslaugų teikimą – ir audituojamo subjekto, kuris objektyvios, tinkamos ir informuotos trečiosios šalies nuomone pakenkė įstatymu numatyto auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumui. Jei įstatymu numatyto auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumui iškilo grėsmė, pvz., neobjektyvumas, savanaudiški interesai, tarpininkavimas, draugiški santykiai, pasitikėjimas ar įbauginimas, įstatymu numatytas auditorius arba audito įmonės privalo taikyti apsaugos priemones, kad sumažintų šią grėsmę. Kai pavojus įstatymu numatyto auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumui yra didesnis nei naudojamos apsaugos priemonės, įstatymu numatytas auditorius ir audito įmonė neturėtų atlikti įstatymu numatyto audito.
Be to, valstybės narės užtikrina, kad vykdant teisės aktų numatytą visuomeninės reikšmės subjektų auditą, teisės aktų numatytas auditorius ar audito įmonė, jei reikia apsaugoti teisės aktų numatyto auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumą, nevykdytų teisės aktų numatyto audito savikontrolės arba savanaudiškų interesų atvejais.
3.
Valstybės narės užtikrina, kad įstatymų numatytą auditą vykdantis auditorius arba audito įmonė audito dokumentuose nurodytų
svarbius auditorių
nepriklausomumo rizikos faktorius ir jų įtakai sumažinti taikomas apsaugos priemones.
4.
Siekdama užtikrinti pasitikėjimą auditu ir vienodą 1 bei 2 dalių taikymą, Komisija gali, pagal
48 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą,
priimti principais pagrįstas įgyvendinimo priemones dėl:
a)
3 dalyje nurodytų rizikos faktorių ir apsaugos priemonių;
b)
situacijų, kurioms esant rizikos faktorių, kaip numatyta 3 dalyje, reikšmingumas yra toks didelis, kad kyla pavojus teisės aktų numatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės nepriklausomumui;
c)
klausimo, ar teisės aktų numatytas auditas gali arba negali būti atliekamas savikontrolės ir savanaudiškų interesų atvejais, nurodytais 2 dalyje, .
23 straipsnis
Konfidencialumas ir profesinė paslaptis
1.
Valstybės narės užtikrina, kad visa informacija ir dokumentai, prie kurių vykdydami teisės aktų numatytą auditą prieina auditoriai ir audito įmonės, būtų apsaugoti reikiamomis konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklėmis.
2.
Teisės aktų numatytą auditą vykdantiems auditoriams ir audito įmonėms skirtos konfidencialumo ir profesinės paslapties taisyklės neturėtų apsunkinti
šios direktyvos nuostatų vykdymo
.
3.
Kai teisės aktų numatytą auditą vykdantis auditorius arba audito įmonė turi būti pakeisti kitu teisės aktų numatytą auditą atliekančiu auditoriumi arba audito įmone, auditą vykdęs auditorius arba audito įmonė turi suteikti visą reikiamą informaciją apie audituojamą įmonę audito vykdymą perimančiam auditoriui arba audito įmonei.
4.
Teisės aktų numatytą auditą vykdančiam auditoriui arba audito įmonei, kurie nebedalyvauja atliekant konkrečią audito užduotį, arba buvusiems teisės aktų numatyto audito auditoriams ir audito įmonėms ir toliau taikomos 1 ir 2 dalyse numatytos nuostatos.
24 straipsnis Auditorių, vykdančių teisės aktų nustatytą auditą audito įmonių užsakymu nepriklausomumas ir objektyvumas
Valstybės narės užtikrina, kad audito įmonių savininkai ir akcininkai, o taip pat tokios įmonės arba jos filialo administracijos, valdymo ir priežiūros institucijų nariai nedalyvautų atliekant teisės aktų nustatytą auditą tokiu būdu, kuris galėtų pakenkti audito įmonės užsakymu teisės aktų nustatytą auditą vykdančio auditoriaus nepriklausomumui ir objektyvumui.
25 straipsnis Audito mokesčiai
Valstybės narės užtikrina, kad bus vadovaujamasi atitinkamomis taisyklėmis siekiant užtikrinti, kad teisės aktų nustatyti mokesčiai už
auditą:
a)
nebūtų
veikiami arba apibrėžti papildomų audituojamai įmonei teikiamų paslaugų;
b)
juos nustatant nebūtų remiamasi kokiomis nors sąlygomis.
V skyrius
Audito standartai ir audito ataskaitos 26 straipsnis Audito standartai
1.
Valstybės narės reikalauja teisės aktų numatyto auditoriaus ir audito įstaigų atlikti teisės aktų numatytą auditą laikantis tarptautinių audito standartų, kuriuos priėmė Komisija pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą procedūrą.
Valstybės narės gali taikyti nacionalinius audito standartus tol, kol Komisija dar nepriėmė tos srities tarptautinių audito standartų. Priimti tarptautiniai audito standartai išsamiai skelbiami visomis oficialiomis Bendrijos kalbomis Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2.
Laikydamasi 48 straipsnio 2 dalyje numatytos tvarkos Komisija gali priimti sprendimą dėl tarptautinių audito standartų taikymo Bendrijos teritorijoje. Komisija
priima sprendimą taikyti tarptautinius audito standartus
Bendrijoje tik
tada, jei jie:
a)
yra visuotinai priimti tarptautiniu mastu ir yra plėtojami taikant atitinkamą tvarką, vadovaujantis skaidrumo principais ir įtraukiant viešąsias priežiūros organizacijas;
b)
prisideda prie
aukšto
metinės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės patikimumo
ir kokybės
lygio
pagal principus, kurie nurodyti Direktyvos 78/660/EEB 2 straipsnio 3 dalyje ir Direktyvos 83/349/EEB 16 straipsnio 3 dalyje
; ir
c)
prisideda prie Europos visuomenės gerovės kūrimo.
3.
Valstybės narės gali
įvesti audito
tvarką
arba nustatyti papildomus reikalavimus, arba išimtiniais atvejais panaudoti atskiras tarptautinių audito standartų dalis
, jei
tai reikalinga
dėl specifinių
nacionalinių teisinių
reikalavimų, susijusių su teisės aktų numatytu auditu. Valstybės narės
užtikrina, kad ši papildoma audito tvarka arba reikalavimai atitiktų šio straipsnio 2 dalies b ir c punktų nuostatas, ir prieš priimdamos juos apie tai
praneša Komisijai
ir kitoms valstybėms narėms. Išskirtiniu atveju, kai panaudojamos atskiros tarptautinio audito standarto dalys, valstybės narės praneša savo specifinius nacionalinius teisinius reikalavimus, taip pat jų išsaugojimo pagrindą Komisijai ir valstybėms narėms ne vėliau kaip šeši mėnesiai iki jų priėmimo nacionaliniu lygiu, o tuo atveju, kai tarptautinio audito standarto priėmimo momentu reikalavimai jau yra priimti, ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo atitinkamo tarptautinio audito standarto priėmimo.
4.
Pasibaigus 53 straipsnio 1 dalyje nustatytam perkėlimo terminui valstybės narės dvejų metų laikotarpiui gali įvesti papildomus reikalavimus, susijusius su metinės ir konsoliduotos atskaitomybės teisės aktų numatytu auditu.
27 straipsnis Teisės aktais nustatytas konsoliduotų sąskaitų auditas
Valstybės narės užtikrina, kad vykdant teisės aktų nustatytą įmonių grupių konsoliduotų sąskaitų auditą:
a)
grupės auditorius visiškai atsako už konsoliduotų sąskaitų audito ataskaitą;
b)
grupės auditorius
patikrina ir grupės auditui
išsaugo savo patikrintus audito, kurį atliko
trečiosios šalies auditorius (-iai), teisės aktų numatytas auditorius (-iai), trečiosios šalies audito subjektas (-ai) ar audito įmonė (-ės),
dokumentus
. Grupės auditoriaus išsaugotų dokumentų pakanka atitinkamai kompetentingai institucijai tinkamai patikrinti grupės auditoriaus darbą;
c)
kai atskirą
įmonių
grupės subjektą tikrina
auditorius (-iai) ar audito įmonė (-ės) iš trečiosios šalies, kuri nėra pasirašiusi bendradarbiavimo sutarties, kaip numatyta 47 straipsnyje,
grupės auditorius
atsako už audito, kurį atliko trečiosios šalies auditorius (-iai) ar audito įmonė (-ės), dokumentų tinkamą pateikimą viešosioms priežiūros institucijoms, kai yra prašoma, įskaitant darbo dokumentus, kurie yra svarbūs grupės patikrinimui. Kad grupės auditorius galėtų pateikti reikiamus dokumentus, jis pasilieka tokių
dokumentų kopijas
arba susitaria su trečiosios šalies auditoriumi (-iais) ar audito įmone (-ėmis), kad jis, kai yra prašoma, galėtų tinkamai ir nevaržomai gauti dokumentus, arba imasi bet kokių kitų atitinkamų veiksmų. Jei teisinės ar kitos kliūtys neleidžia audito darbo dokumentų iš trečiosios šalies perduoti grupės auditoriui, dokumentuose, likusiuose pas grupės auditorių, pažymima, kad jis ėmėsi atitinkamų procedūrų siekdamas gauti audito dokumentus, o neteisinių kliūčių, kylančių iš šalies teisės aktų, atveju – įrodymus apie tokių kliūčių buvimą.
28 straipsnis
Audito ataskaitos
1.
Kai audito bendrovė atlieka teisės aktų numatytą auditą, audito ataskaitą pasirašo teisės aktų numatytas auditorius (-iai), atliekantis teisės aktų numatytą auditą audito bendrovės vardu.
Išimtinėmis aplinkybėmis valstybės narės gali numatyti, kad šis parašas neturi būti atskleistas visuomenei, jei toks atskleidimas galėtų sukelti neišvengiamą ir didelį pavojų bet kurio asmens asmeniniam saugumui. Bet kuriuo atveju įtraukto asmens (-ų) vardas (-ai) yra žinomas(-i) atitinkamoms kompetentingoms valdžios institucijoms.
2.
Nepaisydama Direktyvos 78/660/EEB 51a straipsnio 1 straipsnio ir tuo atveju, jei Komisija nepriėmė audito ataskaitos bendro standarto pagal 26 straipsnio 1 dalį,
Komisija,
siekdama padidinti visuomenės pasitikėjimą auditu,
gali pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą procedūrą priimti bendrų standartų audito ataskaitą dėl metinės ir konsoliduotos finansinės atsakomybės, kuri buvo paruošta pagal patvirtintus tarptautinius apskaitos standartus.
VI skyrius
Kokybės garantijos 29 straipsnis Kokybės užtikrinimo sistemos
1.
Valstybės narės užtikrina, kad visiems teisės aktų numatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms būtų taikoma kokybės kontrolės sistema, atitinkanti šiuos privalomuosius kriterijus:
a)
kokybės kontrolės sistema turi būti taip organizuota, kad ji būtų nepriklausoma nuo kontroliuojamų teisės aktų numatytą auditą atliekančių auditorių ir audito įmonių ir jai būtų taikoma viešoji priežiūra, numatyta
VIII skyriuje
;
b)
kokybės kontrolės sistemos finansavimas turi būti apsaugotas nuo bet kokios teisės aktų numatytą auditą atliekančių auditorių ar audito įmonių netinkamos įtakos ir jų nevaržomas;
c)
kokybės kontrolės sistema turi turėti atitinkamus išteklius;
d)
asmenys, atliekantys kokybės kontrolę, turi turėti reikiamą profesinį išsilavinimą ir atitinkamą patirtį teisės aktų numatyto audito ir finansinės atskaitomybės srityje bei specialų parengimą kokybės kontrolės srityje;
e)
kontrolierių atranka konkrečioms kokybės kontrolės patikrinimo užduotims atlikti turi būti vykdoma laikantis objektyvios tvarkos,
skirtos
išvengti interesų konflikto tarp kontrolierių ir kontroliuojamų teisės aktų numatytą auditą atliekančių auditorių ar audito įmonių;
f)
į kokybės užtikrinimo patikrinimą
, paremtą atrinktų audito dokumentų tinkama patikra,
turi būti įtrauktas įvertinimas,
ar laikomasi
taikomų audito standartų ir nepriklausomumo reikalavimų
, koks yra panaudotų išteklių kiekis ir kokybė, kokie nustatyti audito mokesčiai ir kokia taikoma audito įmonės vidaus kokybės kontrolės sistema
;
g)
kokybės kontrolės patikrinimo pabaigoje turi būti parengiamas pranešimas, kuriame suformuluojamos pagrindinės kokybės kontrolės patikrinimo išvados;
h)
kokybės kontrolės patikrinimai turi būti atliekami ne rečiau kaip kartą per šešerius metus;
i)
kokybės kontrolės sistemos bendri veiklos rezultatai turi būti skelbiami kiekvienais metais;
j)
teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius per priimtiną laikotarpį turi imtis veiksmų pagal kokybės kontrolės patikrinimo rekomendacijas.
Tuo atveju, jei
j punkte
nurodytų rekomendacijų nesilaikoma, teisės aktų numatytą auditą atliekančiam auditoriui arba audito įmonei,
jei tinkama
, taikomos drausminės priemonės arba sankcijos, kaip tai nurodyta 30 straipsnyje.
2.
Komisija pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą procedūrą gali priimti įgyvendinimo priemones,
siekdama padidinti visuomenės pasitikėjimą auditu ir užtikrinti vienodą 1 dalies a, b ir e–j punktų taikymą.
VII skyrius
Tyrimai ir sankcijos 30 straipsnis Tyrimų ir sankcijų sistemos
1.
Valstybės narės užtikrina, kad egzistuotų efektyvi tyrimų ir sankcijų sistema, kurios tikslas – pastebėti, taisyti ir apsisaugoti nuo netinkamo teisės aktų nustatyto audito atlikimo.
2.
Nepažeisdamos valstybių narių civilinės atsakomybės reglamentavimo, valstybės narės numato efektyvias, proporcingas ir atgrasančias
sankcijas
teisės aktų numatytų auditorių ir audito bendrovių atžvilgiu, kai teisės aktų numatyti auditai nėra atliekami pagal
nuostatas, priimtas įgyvendinant
šią direktyvą.
3.
Valstybės narės numato, kad apie
priemones,
kurių buvo imtasi, ar
sankcijas,
paskirtas teisės aktų numatytiems auditoriams ir audito įmonėms,
būtų
tinkamai paskelbta visuomenei. Sankcijos turėtų apimti galimybę
atšaukti patvirtinimą.
31 straipsnis
Auditorių atsakomybė
Iki 2006 m. pabaigos Komisija pateikia pranešimą dėl dabartinių nacionalinių atsakomybės taisyklių, skirtų teisės aktų numatytam auditui atlikti Europos kapitalo rinkose, poveikio ir dėl teisės aktų numatytą auditą atliekantiems auditoriams ir audito įmonėms numatytų draudimo sąlygų, įskaitant finansinės atsakomybės apribojimų objektyvią analizę. Jei tinkama, Komisija surengia viešas konsultacijas. Remdamasi šiuo pranešimu Komisija, jei mano esant tinkama, pateikia rekomendacijas valstybėms narėms.
VIII skyrius
Viešoji priežiūra ir reguliavimo susitarimai tarp valstybių narių
32 straipsnis
Viešosios priežiūros principai
1.
Valstybės narės organizuoja efektyvią auditorių ir audito įmonių viešosios priežiūros sistemą, kuri remiasi 2 ir 7 dalyse išdėstytais principais.
2.
Visi auditoriai ir audito įmonės turi laikytis viešosios priežiūros principų.
3.
Viešosios priežiūros sistemą turi valdyti ne specialistai, kurie gerai nusimano srityse, susijusiose su teisės aktų numatytu auditu. Tačiau valstybės narės gali leisti mažumai specialistų įsitraukti į viešosios priežiūros sistemų valdymą. Įtraukti į viešosios
priežiūros
sistemos valdymą
asmenys turi būti atrenkami pagal nepriklausomą ir skaidrią paskyrimo procedūrą.
4.
Naudojant viešosios priežiūros sistemą visiškai užtikrinama:
a)
auditorių ir audito įmonių tvirtinimą bei registracija, ir
b)
auditorių ir audito įmonių etikos bei vidaus kokybės kontrolės standartų tvirtinimas, bei
c)
nuolatinis švietimas, kokybės užtikrinimas, bei tyrimo ir sankcijų sistemos.
5.
Naudojant viešosios priežiūros sistemą galima, kai būtina, vykdyti auditorių ir audito įmonių tikrinimus, bei imtis atitinkamų veiksmų.
6.
Viešosios priežiūros sistema privalo būti skaidri. Tai apima kasmetinės darbo programos skelbimą bei veiklos pranešimus.
7.
Viešosios priežiūros sistema privalo būti pakankamai finansuojama. Viešosios priežiūros sistemos finansavimas privalo būti saugus ir jam neturi būti daroma
jokia teisės
aktų numatytų auditorių ar audito bendrovių neteisėta įtaka.
33 straipsnis
Bendradarbiavimas Bendrijos lygmeniu tarp viešosios priežiūros sistemų
Valstybės narės užtikrina, kad viešosios priežiūros sistemų sutvarkymas leistų efektyviai bendradarbiauti valstybių narių priežiūros sistemoms Bendrijos lygiu. Todėl valstybės narės vieną subjektą padaro atsakingu būtent už bendradarbiavimo
užtikrinimą.
34 straipsnis
Valstybių narių reguliavimo susitarimų pripažinimas
1.
Valstybių narių reguliavimo susitarimuose laikomasi vidaus kontrolės ir valstybės narės, kurioje yra patvirtintas teisės aktais nustatytas auditorius arba audito įmonė ir audituojama įmonė yra įregistravusi savo būstinę, priežiūros principo.
2.
Atliekant teisės aktais nustatytą konsoliduotų sąskaitų auditą, konsoliduotų sąskaitų audito paprašiusi valstybė narė teisės aktais nustatytiems auditoriams arba audito įmonėms, atliekančioms kontroliuojamos įmonės, įsikūrusios kitoje valstybėje narėje, auditą, negali kelti papildomų su teisės aktais nustatytu auditu dėl registravimo, veiklos kokybės tikrinimo, audito standartų, etikos ir nepriklausomumo susijusių reikalavimų.
3.
Tais atvejais, kai atliekamas įmonės, kurios vertybiniais popieriais prekiaujama reguliuojamoje kitos valstybės narės negu įmonės registravimo valstybė rinkoje, auditas, valstybė narė, kurioje prekiaujama vertybiniais popieriais, teisės aktais nustatytiems auditoriams arba audito įmonėms, atliekančioms įmonės metinių arba konsoliduotų sąskaitų auditą, negali kelti jokių papildomų su teisės aktais nustatytu auditu dėl registravimo, veiklos kokybės tikrinimo, audito standartų, etikos ir nepriklausomumo susijusių reikalavimų.
35 straipsnis
Kompetentingų institucijų paskyrimas
1.
Valstybės narės paskiria vieną ar daugiau kompetentingų institucijų šioje direktyvoje numatytoms užduotims atlikti. Valstybės narės apie savo paskyrimą informuoja Komisiją.
2.
Kompetentingos institucijos turėtų būti sudarytos taip, kad būtų išvengta interesų konflikto.
36 straipsnis
Profesinė paslaptis ir norminis
valstybių narių tarpusavio
bendradarbiavimas
1.
Kompetentingos valstybių narių institucijos
, atsakingos už patvirtinimą, registravimą, kokybės užtikrinimą, inspektavimą ir tvarką,
bendradarbiauja tarpusavyje, kai reikia atlikti
atitinkamas pareigas pagal šią direktyvą. Valstybėje narėje esančios kompetentingos
institucijos
, atsakingos už patvirtinimą, registravimą, kokybės užtikrinimą, inspektavimą ir tvarką
, suteikia pagalbą kitose valstybėse narėse esančioms kompetentingoms institucijoms. Visų pirma
kompetentingos institucijos keičiasi informacija ir
bendradarbiauja
atliekant tyrimus, susijusius su
teisės aktų numatytų auditų
atlikimu.
2.
Profesinės paslapties saugojimo pareiga taikoma visiems asmenims, dirbantiems arba dirbusiems kompetentingoms institucijoms. Profesinės paslapties saugomos informacijos negalima atskleisti jokiam kitam asmeniui arba valdžios institucijai, išskyrus valstybės narės įstatymuose ar teisės aktuose numatytus atvejus.
3.
2 dalis neturi trukdyti kompetentingoms institucijoms keistis konfidencialia informacija. Informacijai, kuria buvo tokiu būdu apsikeista, taikoma profesinės paslapties saugojimo pareiga, pagal kurią atsako asmenys, dirbantys arba anksčiau dirbę kompetentingose institucijose.
4.
Kompetentingos institucijos prašomos nedelsdamos pateikia bet kurią reikiamą informaciją šio straipsnio 1 dalyje nurodytam tikslui. Kai reikia, kompetentingos institucijos, sulaukusios tokio prašymo, nedelsdamos imasi būtinų priemonių reikiamai informacijai surinkti. Jei prašoma kompetentinga institucija negali pateikti reikiamos informacijos nedelsiant, ji informuoja prašančią kompetentingą instituciją apie priežastis. Pateiktai informacijai taikoma profesinės paslapties saugojimo pareiga, pagal kurią atsako asmenys, dirbantys arba anksčiau dirbę kompetentingose institucijose, kurios gauna informaciją.
Kompetentingos institucijos gali atsisakyti pateikti prašomą informaciją, kai:
a)
informacijos perdavimas gali nepalankiai paveikti valstybės, į kurią kreipiamasi, suverenitetą, saugumą ar viešąją tvarką arba pažeisti nacionalines saugumo taisykles; arba
b)
jau pradėtas valstybės, į kurią kreipiamasi, valdžios institucijų teismo procesas dėl tų pačių veiksmų ir prieš tuos pačius teisės aktų numatytą auditą atliekančius auditorius ir audito įmones; arba
c)
valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentingos institucijos dėl tų asmenų ir už tuos pačius veiksmus jau priėmė galutinį sprendimą.
Nepažeisdamos įsipareigojimų, kurių jos yra saistomos teismo procese, valdžios institucijos, kurios gauna informaciją pagal šio straipsnio 1 dalį, gali ją naudoti tik savo funkcijoms pagal šią direktyvą atlikti ir administracinio arba teismo proceso, aiškiai susijusio su šių funkcijų atlikimu, aplinkybėmis.
5.
Kai kompetentinga institucija yra įsitikinusi, kad kitos valstybės narės teritorijoje vykdomos arba buvo įvykdytos šiai direktyvai prieštaraujančios nuostatos, ji tai specialiu būdu turi perduoti ir pranešti tos valstybės narės kompetentingai institucijai. Tos valstybės narės kompetentinga institucija imasi reikiamų priemonių. Ji informuoja pranešančią kompetentingą instituciją apie rezultatus ir, kiek tai įmanoma, apie reikšmingus tarpinius veiksmus.
6.
Vienos valstybės narės kompetentinga institucija taip pat gali paprašyti, kad kitos valstybės narės kompetentinga institucija savo teritorijoje atliktų tyrimą.
Ji taip pat gali paprašyti, kad vykdant tyrimą kai kuriems jos darbuotojams būtų leista lydėti tos valstybės narės valdžios institucijos darbuotojus.
Visas tyrimo procesas turi būti kontroliuojamas tos valstybės narės, kurios teritorijoje jis yra atliekamas.
Kompetentingos institucijos gali atsisakyti atlikti prašomą tyrimą, kaip tai numatyta pirmojoje pastraipoje, arba gali atmesti prašymą, kad jų darbuotojus lydėtų kitos valstybės narės kompetentingos institucijos darbuotojai, kaip tai numatyta antrojoje pastraipoje, jei toks tyrimas galėtų nepalankiai paveikti valstybės, į kurią kreipiamasi, suverenitetą, saugumą ar viešąją tvarką arba jei jau pradėtas valstybės, į kurią kreipiamasi, valdžios institucijų teismo procesas dėl tų pačių veiksmų ir prieš tuos pačius teisės aktų numatytą auditą atliekančius auditorius ir audito įmones, arba jei valstybės, į kurią kreipiamasi, kompetentingos institucijos dėl tų asmenų ir už tuos pačius veiksmus jau priėmė galutinį sprendimą.
7.
Komisija pagal 48 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą gali priimti įgyvendinimo priemones, kuriomis siekiama sudaryti palankias sąlygas kompetentingų institucijų tarpusavio bendradarbiavimui dėl keitimosi informacija tvarkos ir tarptautinių tyrimų būdų, numatytų šio straipsnio 2–4 dalyse.
IX skyrius
Skyrimas, atšaukimas ir susižinojimas
37 straipsnis
Teisės aktais nustatytų auditorių ar audito įmonių skyrimas
1.
Teisės aktų numatytą auditorių ar audito bendrovę skiria tikrinamos įmonės visuotinis akcininkų
arba narių susirinkimas.
2.
Valstybės narės teisės aktų numatyto auditoriaus ar audito įmonės paskyrimui gali leisti naudoti alternatyvias sistemas arba būdus, jeigu tos sistemos ar būdai yra skirti užtikrinti teisės aktų numatyto auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomybę nuo administraciniam organui vadovaujančių narių arba nuo tikrinamo subjekto valdymo organo.
38 straipsnis
Teisės aktais nustatytų auditorių ar audito įmonių atšaukimas ir atsisakymas vykdyti įsipareigojimus
1.
Valstybės narės užtikrina, kad teisės aktais nustatyti auditoriai ar audito įmonės gali būti atšaukiami tik esant tinkamam pagrindui; o nuomonių skirtumas dėl apskaitos ar audito procedūrų nėra tinkamas pagrindas atšaukti auditorių ar audito įmonę.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad
tikrinamas subjektas ir teisės aktų numatytas auditorius ar audito įmonė informuotų valdžios instituciją ar institucijas, atsakingas už viešąją priežiūrą, apie atleidimą arba atsistatydinimą
paskyrimo laikotarpiu
ir
pateiktų tinkamą paaiškinimą
.
39 straipsnis
Taikymas nelistinguojamoms visuomeninės reikšmės subjektams
Valstybės narės gali suteikti išlygą dėl vieno ar daugiau šio skyriaus reikalavimų visuomeninės reikšmės subjektams, išleidusiems perleidžiamų vertybinių popierių reguliuojamoje vertybinių popierių rinkoje, kaip numatyta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punkte ir jų teisės aktų numatytam auditoriui (-ams) ar audito įmonei (-ėms).
X skyrius
Specialios teisės aktais nustatytų visuomeninės reikšmės įmonių audito nuostatos
40 straipsnis
Veiklos skaidrumo ataskaita
1.
Valstybės narės užtikrina, kad
teisės aktų numatyti auditoriai
ar audito įmonės, kurios atlieka teisės aktų numatytą auditą visuomeninės reikšmės subjektuose, savo tinklalapiuose
per tris mėnesius po kiekvienų finansinių metų pabaigos
paskelbtų kasmetinį skaidrumo pranešimą, kuriame būtų:
a)
juridinės struktūros ir nuosavybės aprašas;
b)
tais atvejais, kai audito įmonė priklauso kokiam nors tinklui, tinklo ir tinklo juridinės bei struktūrinės sistemos aprašas;
c)
audito įmonės valdymo struktūros
aprašas
;
d)
audito įmonės vidaus kokybės kontrolės sistemos aprašas ir administruojančio ar valdančio organo pranešimas apie tos sistemos veiksmingumą;
e)
nuoroda, kada paskutinį kartą vyko
29 straipsnyje numatytas
kokybės užtikrinimo patikrinimas;
f)
visuomeninės reikšmės įstaigų, kurioms praėjusiais metais audito įmonė atliko teisės aktais nustatytą auditą, sąrašas;
g)
pranešimas apie audito įmonės veiklą siekiant nepriklausomumo, patvirtinančią, kad buvo atliktas vidaus patikrinimas dėl atitikimo nepriklausomumo reikalavimams;
h)
pranešimas apie audito įmonės vykdomą politiką siekiant, kaip nurodoma 13 straipsnyje, nuolat mokyti teisės aktais nustatytus auditorius;
i)
finansinė informacija, iš kurios būtų aiški audito įmonės svarba, pvz., bendra apyvarta, padalyta į mokesčius už metinių ir konsoliduotų ataskaitų teisės aktais nustatytą auditą ir mokesčius už kitas patikinimo paslaugas, patarimų mokesčių klausimais paslaugas ir kitas ne audito paslaugas;
j)
informacija apie partnerių užmokesčio mokėjimo pagrindą.
Valstybės narės gali išimtinėmis aplinkybėmis netaikyti f punkto reikalavimo, jei reikia sumažinti neišvengiamą ir didelį pavojų bet kurio asmens asmeniniam saugumui.
2.
Skaidrumo ataskaitą pasirašo
teisės aktų numatyti auditoriai
arba audito įmonė. Tai gali būti atlikta naudojant
, pvz.,
elektroninio parašo priemonę pagal
Direktyvos 1999/93/EB
2 straipsnio
1 dalies
reikalavimus.
41 straipsnis
Audito komitetas
1.
Visuomeninės reikšmės subjektai privalo turėti audito komitetą.
Valstybės narės nustato, ar audito komitetas turi būti
sudarytas iš audituojamos įmonės neetatinių administracinio organo narių
ir (arba)
iš priežiūros organo narių,
ir (arba) iš audituojamo subjekto visuotinio akcininkų susirinkimo paskirtų narių. Bent jau vienas audito komiteto narys yra
nepriklausomas
ir turi
apskaitos ir (arba) audito vykdymo patirties.
Valstybės narės gali sutikti, kad visuomeninės reikšmės subjektuose, atitinkančiuose Direktyvos 2003/71/EB
2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/71/EB dėl prospekto, kuris turi būti skelbiamas, kai vertybiniai popieriai siūlomi visuomenei ar įtraukiami į prekybos sąrašą (OL L 345, 2003 12 31, p. 64).
2 straipsnio 1 dalies f punkto kriterijus, audito komitetui nustatytas funkcijas gali vykdyti administracinis arba priežiūros organas jei, bent tuo atveju, kai tokio organo pirmininkas yra vykdantysis narys, jis negali būti audito komiteto pirmininku.
2.
Nepažeisdamas administravimo, valdymo arba priežiūros organų arba kitų narių, kuriuos paskyrė visuotinis audituojamo subjekto akcininkų susirinkimas, atsakomybės,
audito komitetas
inter alia
:
a)
prižiūri finansinės atskaitomybės procesą;
b)
prižiūri įmonės vidinės kontrolės efektyvumą ir, esant reikalui, vidinį auditą bei rizikos valdymo sistemas;
c)
vykdo
metinės ir konsoliduotos atskaitomybės teisės aktų numatyto audito
stebėseną
;
d)
tikrina ir prižiūri teisės aktų numatytą auditą vykdančio auditoriaus ar audito įmonės nepriklausomumą, visų pirma papildomas paslaugas, teikiamas audituojamam
subjektui.
3.
Visuomeninės reikšmės subjektų administracinio organo arba stebėtojų tarybos pasiūlymas dėl teisės aktų numatytą auditą atliekančio auditoriaus arba audito įmonės paskyrimo turi remtis audito komiteto rekomendacija.
4.
Teisės aktų numatytą auditą atliekantis auditorius ar audito įmonė privalo pranešti audito komitetui pagrindinius dalykus, kylančius atliekant teisės aktų numatytą auditą, būtent apie esmines silpnąsias vidinės kontrolės vietas, susijusias su finansinės atskaitomybės procesu.
5.
Valstybės narės gali leisti arba nuspręsti, kad 1–4 dalyse pateiktos nuostatos nebūtų taikomos visuomeninės reikšmės subjektams, kuriuose yra panašus į audito komitetą organas, įkurtas ir veikiantis pagal valstybėje narėje, kurioje registruota audituojama įmonė, galiojančias nuostatas. Tokiu atveju subjektas nurodo, kokia įstaiga atlieka šias funkcijas ir kas ją sudaro.
6.
Valstybės narės gali atleisti nuo prievolės turėti audito komitetą:
a)
visuomeninės reikšmės dukterines bendroves, apibrėžtas Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnyje, jei bendrovė grupės lygmeniu atitinka 1–4 dalyse nustatytus reikalavimus;
b)
visuomeninės reikšmės subjektai, kurie yra kolektyvinio investavimo įmonės, kaip apibrėžta Direktyvos 85/611/EEB 1 straipsnio 2 dalyje; valstybės narės taip pat gali atleisti tuos visuomeninės reikšmės subjektus, kurių vienintelis tikslas yra visuomenės teikiamo kapitalo kolektyvinis investavimas, kurie veikia pagal rizikos paskirstymo principą ir kurie nesiekia vykdyti savo įmonės investuotojų teisinės arba valdymo kontrolės su sąlyga, kad tos kolektyvinio investavimo įmonės yra įgaliotos ir joms taikoma kompetentingų institucijų priežiūra, taip pat joms numatytos depozitoriumo funkcijos, lygiavertės nustatytoms Direktyvoje 85/611/EEB;
c)
visuomeninės reikšmės subjektus, kurių vienintelė veikla – turtu garantuotų vertybinių popierių emisija, kaip apibrėžta 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 809/2004, įgyvendinančio Direktyvą 2003/71/EB
OL L 149, 2004 4 30, p. 1.
, 2 straipsnio 5 punkte; tokiais atvejais valstybės narės reikalauja, kad ši įmonė paaiškintų visuomenei priežastis, dėl kurių ji mano, jog audito komitetas arba administracinis ar priežiūros organas, kuriems būtų pavesta vykdyti audito komiteto funkcijas, nėra tikslingi;
d)
kredito įstaigas, kaip apibrėžta Direktyvos 2000/12/EB 1 straipsnio 1 dalyje, kurių akcijomis neleidžiama prekiauti reguliuojamose kitų valstybių narių rinkose pagal Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punkte, ir kurios nuolat leidžia ar yra ne kartą išleidusios tik skolos vertybinius popierius su sąlyga, kad visa nominali tokių skolos vertybinių popierių vertė neviršija 100 000 000 EUR ir kad jos nėra paskelbusios prospekto pagal Direktyvą 2003/71/EB.
42 straipsnis
Nepriklausomumas
1.
Be
22
ir 24 straipsnių nuostatų, valstybės narės užtikrina, kad
teisės aktų numatytą auditą atliekantys auditoriai ar audito įmonės, kurie atlieka teisės aktų numatytą auditą visuomeninės reikšmės subjektuose:
a)
kasmet raštu patvirtintų audito komitetui apie savo nepriklausomumą nuo audituojamos visuomeninės reikšmės subjekto;
b)
kasmet informuotų audito komitetą apie visas papildomas paslaugas, suteiktas audituojamam subjektui; ir
c)
aptartų su audito komitetu jų nepriklausomumui kylančios rizikos faktorius bei apsaugos priemones, kurių imtasi tai rizikai sumažinti, kurias jie įformina vadovaudamiesi 22 straipsnio 3 dalimi.
2.
Valstybės narės užtikrina, kad pagrindinis (-iai) audito partneris (-iai), atsakingas (-i) už teisės aktų numatyto audito atlikimą, keistųsi rotacijos principu ne rečiau kaip kas septyneri metai nuo paskyrimo datos, ir jiems būtų leidžiama vėl dalyvauti audituojamos įmonės audite ne anksčiau kaip po dvejų metų.
3.
Teisės aktų numatytą auditą atliekančiam auditoriui ar pagrindiniam audito partneriui, atsakingam už teisės aktų numatyto audito atlikimą audito įmonės vardu, neleidžiama užimti vadovaujančių pareigų audituojamoje įmonėje, kol nepraėjo mažiausiai dveji metai po jo atsistatydinimo iš teisės aktų numatytą auditą atliekančio auditoriaus ar pagrindinio audito partnerio šiame audito susitarime pareigų.
43 straipsnis
Kokybės užtikrinimas
29 straipsnyje nustatytą visuomeninės reikšmės įmonių auditą atliekančių teisės aktais nustatytų auditorių arba audito įmonių veiklos kokybės kontrolė turi būti atliekama mažiausiai kartą per trejus
metus.
XI
skyrius
Tarptautiniai aspektai
44 straipsnis
Auditorių iš trečiųjų šalių tvirtinimas
1.
Remdamosis abipusiškumo principu kompetentingos valstybių narių institucijos gali patvirtinti
trečiųjų šalių
auditorius
, kaip teisės aktų numatytus auditorius, jei jie pateikia įrodymus, kad
jie atitinka reikalavimus, lygiaverčius numatytiems 4 ir 6-13 straipsniuose.
2.
Kompetentingos valstybių narių institucijos prieš patvirtindamos, kad trečiųjų šalių auditoriai atitinka 1 dalies reikalavimus, vadovaujasi 14 straipsnyje nustatytais reikalavimais.
45 straipsnis
Trečiosios šalies auditorių ar audito subjektų
registravimas
ir priežiūra
1.
Kompetentingos valstybių narių institucijos vadovaudamosis 15 ir 17 straipsniais registruoja visus
trečiųjų šalių auditorius ir audito subjektus
, kurie
teikia metines
ar konsoliduotas atskaitomybes tokių įmonių, kurios
įregistruotos
ne Bendrijoje,
ir
kurių
perleidžiamais
vertybiniais popieriais prekiaujama reguliuojamoje tos valstybės narės rinkoje, pagal
Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 18 punktą; išskyrus tuos atvejus, kai bendrovė leidžia tik skolos vertybinius popierius, kuriais leidžiama prekiauti reguliuojamoje valstybės narės rinkoje pagal Direktyvos 2004/109/EB (Skaidrumas) 2 straipsnio 1 dalies b punktą
2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/109/EB dėl skaidrumo reikalavimų, taikomų informacijai apie vertybinių popierių emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, suderinimo (OL L 390, 2004 12 31, p. 38).
, kai vieno skolos vertybinio popieriaus denominacija yra ne mažesnė kaip 50 000 EUR ar kai vieno skolos vertybinio popieriaus, denominuoto kita valiuta, ekvivalentas išleidimo metu yra ne mažesnis kaip 50 000 EUR.
2.
Taikomi 18
ir 19 straipsniai
.
3.
Valstybės narės tikrina registruotų
trečiosios šalies auditorių ar audito subjektų
veiklą pagal nacionalines priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimo bei sankcijų taikymo sistemas.
Valstybės narės gali atleisti trečiosios šalies auditorius ar audito subjektus nuo patikrinimo pagal savo kokybės užtikrinimo sistemą, jei per pastaruosius trejus metus trečiosios šalies auditoriams ar audito subjektams buvo atlikta kokybės peržiūra pagal kitos valstybės narės ar trečiosios šalies kokybės užtikrinimo sistemą, lygiaverčią 46 straipsnyje nustatytai sistemai.
4.
Nepažeidžiant 46 straipsnio, audito ataskaitos dėl metinių ar konsoliduotų atskaitomybių, numatytų 1 dalyje, kurias pateikia
trečiosios šalies auditoriai ar audito subjektai
,
neregistruoti
valstybėje narėje, neturi teisinės galios toje valstybėje narėje.
5.
Valstybės narės gali registruoti
trečiųjų šalių audito subjektus
tiktai, jei:
a)
jos atitinka reikalavimus, nurodytus 3 straipsnio 3
dalyje
;
b)
dauguma
trečiosios šalies audito subjektų
valdymo ar administracinio organo narių atitinka reikalavimus, nurodytus 4-10 straipsniuose;
c)
trečiosios šalies
auditorius, atliekantis auditą
trečiosios šalies audito subjekto
vardu, atitinka reikalavimus, nurodytus 4-10 straipsniuose;
d)
metinių ar konsoliduotų atskaitomybių auditas, kaip nurodyta 1 dalyje, yra atliekamas vadovaujantis tarptautiniais audito standartais, nurodytais 26 straipsnyje, bei reikalavimais, išdėstytais
22, 24 ir 25 straipsniuose, ar lygiaverčiais standartais ir reikalavimais;
e)
jie savo tinklalapyje skelbia metinę skaidrumo ataskaitą, kurioje pateikiama
40 straipsnyje
nurodyta informacija,
ar laikosi lygiaverčių atskleidimo reikalavimų.
6.
Kad būtų užtikrintas vienodas 5 dalies d punkto taikymas, jame minėtą lygiaverčių reikalavimų atitikimą nustato Komisija bendradarbiajant su valstybėmis narėmis, sprendimą priima Komisija pagal 48 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą. Kol Komisija tokio sprendimo nepriėmė, valstybės narės gali įvertinti 1 dalyje minėtų lygiaverčių reikalavimų atitikimą.
46 straipsnis Lygiavertiškumo atveju nukrypti leidžiančios nuostatos
1.
Valstybės narės, vadovaudamosis abipusiškumo principu, gali netaikyti reikalavimų, išdėstytų 45 straipsnio 1 ir 3 dalyje, arba juos pakeisti, kai
trečiosios šalies audito subjektas ar trečiosios šalies auditorius
kontroliuoja viešosios priežiūros institucijos, jiems taikoma kokybės užtikrinimo, tyrimo ir sankcijų kontrolė trečiojoje šalyje, jeigu ta kontrolė atitinka 29, 30 ir 31 straipsnių nuostatas.
2.
Kad būtų užtikrintas vienodas 1 dalies taikymas, jame minėtą lygiaverčių reikalavimų atitikimą nustato Komisija bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, sprendimą priima Komisija pagal 48 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą. Kol Komisija tokio sprendimo nepriėmė, valstybės narės gali įvertinti 1 dalyje minėtų lygiaverčių reikalavimų atitikimą arba kliautis kitos valstybės narės įvertinimu. Jei Komisija nusprendžia, kad nesilaikoma 1 dalies reikalavimų, ji gali leisti audito subjektams, suinteresuotiems toliau atlikti auditą, veikti vadovaujantis atitinkamais valstybių narių reikalavimais tam tikrą pereinamąjį laikotarpį.
3.
Valstybės narės teikia informaciją Komisijai apie:
a)
jų atliktą lygiaverčių reikalavimų atitikimo įvertinimą, numatytą 2 dalyje, ir
b)
pagrindines bendradarbiavimo suderinimo detales su trečiosios šalies viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimo bei sankcijų sistemomis, remiantis 1 dalies nuostatomis.
47 straipsnis
Bendradarbiavimas su kompetentingomis trečiųjų šalių institucijomis
1.
Valstybės narės gali leisti trečiosios šalies kompetentingoms institucijoms perduoti teisės aktais nustatytų auditorių arba audito įmonių turimus jų patvirtintus audito dokumentus arba kitus dokumentus, jeigu:
a)
šie audito darbiniai dokumentai ar kiti dokumentai yra susiję su bendrovių, kurios išleido vertybinius popierius toje trečiojoje šalyje, auditu,
arba kurios priklauso grupei, leidžiančiai teisės aktų numatytas konsoliduotas atskaitomybes toje trečiojoje šalyje;
b)
dokumentus perduoda tos valstybės kompetentingos institucijos trečiosios šalies kompetentingoms institucijoms ir tik joms paprašius;
c)
susijusios trečiosios šalies kompetentingos institucijos atitinka 3 dalyje išvardintus atitinkamus reikalavimus;
d)
tarp susijusių kompetentingų institucijų yra sudaryti abipusiškumo principu paremti darbo susitarimai;
e)
asmens duomenų perdavimas trečiosioms šalims pagal Direktyvos 95/46/EB IV skyrių.
2.
1 dalies d punkte minimuose darbo susitarimuose turi būti užtikrinama, kad:
a)
audito dokumentų ir kitų dokumentų prašanti kompetentinga institucija paaiškina to prašymo priežastis;
b)
trečiosios šalies kompetentingos institucijos darbuotojai arba buvę darbuotojai, kuriems pateikiama ta informacija, privalo laikytis profesinės paslapties įsipareigojimų;
c)
trečiosios šalies kompetentingos institucijos audito dokumentus ir kitus dokumentus gali naudoti tik atlikdamos viešosios priežiūros, kokybės kontrolės ir tyriamąją veiklą, atitinkančią 29 ir 30 straipsnių bei
32 straipsnio
d punkto reikalavimus;
d)
trečiosios šalies kompetentingai institucijai, pateikiančiai prašymą perduoti teisės aktais nustatyto auditoriaus arba audito įmonės turimus audito dokumentus arba kitus dokumentus, gali būti atsakyta juos perduoti tais atvejais, kai tai galėtų pakenkti Bendrijos arba susijusios valstybės narės suverenumui, saugumui ar viešajai tvarkai arba jeigu susijusios valstybės narės valdžios institucijos jau yra pradėjusios teisminį nagrinėjimą dėl to paties veiksmo ar to paties asmens atžvilgiu.
3.
Lygiaverčių reikalavimų atitikimą, numatytą 1 dalies c punkte, nustato Komisija pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą procedūrą,
siekiant palengvinti atitinkamų kompetentingų institucijų bendradarbiavimą.
Proporcingumo vertinimas atliekamas kartu su valstybėmis narėmis ir grindžiamas
36 straipsnyje
nustatytais reikalavimais ar atitinkamais veiklos rezultatais. Valstybės narės privalo imtis reikiamų priemonių Komisijos sprendimui įgyvendinti.
4.
Ypatingais atvejais ir nukrypdamos nuo 1 dalies nuostatų valstybės narės gali jų patvirtintiems teisės aktais nustatytiems auditoriams ir audito įmonėms leisti audito ir kitus dokumentus tiesiogiai perduoti trečiosios šalies kompetentingoms institucijoms su sąlyga, kad:
a)
tos trečiosios šalies kompetentingos institucijos yra pradėjusios tyrimą;
b)
dokumentų perdavimas neprieštarauja teisės aktais nustatytų auditorių ir audito įmonių įsipareigojimams audito dokumentus ir kitus dokumentus perduoti jų šalies kompetentingoms institucijoms;
c)
su tos trečiosios šalies kompetentingomis institucijoms yra sudaryti darbo susitarimai, pagal kuriuos valstybės narės kompetentingoms institucijoms atitinkamai leidžiama tiesiogiai prieiti prie audito įmonių audito ir kitų dokumentų;
d)
trečiosios šalies kompetentinga institucija, prašanti perduoti dokumentus, valstybės, kurioje įsikūręs teisės aktais nustatytas auditorius arba audito įmonė, kompetentingai institucijai iš anksto pateikia prašymą suteikti informacijos ir nurodo to prašymo priežastis;
e)
laikomasi 2 dalyje nurodomų sąlygų.
5.
Komisija gali pagal
48 straipsnio
2 dalyje numatytą tvarką
apibrėžti
4 dalyje numatytus išskirtinius atvejus,
kad būtų užtikrintas atitinkamų kompetentingų institucijų bendradarbiavimas bei vienodas tos dalies taikymas.
6.
Valstybės narės praneša Komisijai apie 1 ir 4 dalyse minimų darbo susitarimų sudarymą.
XII skyrius
Laikinosios ir baigiamosios
nuostatos
48
straipsnis
Komitetas
1.
Komisijai padeda audito priežiūros komitetas (toliau – Komitetas), sudarytas iš valstybių narių atstovų ir pirmininkaujamas Komisijos atstovo.
2.
Darant nuorodą į šią straipsnio dalį, taikoma Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniuose nustatyta priežiūros procedūra, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.
Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje nustatytas terminas yra 3 mėnesiai.
3.
Nepažeidžiant jau priimtų įgyvendinimo priemonių ir išskyrus 26 straipsnio nuostatas, pasibaigus dvejų metų laikotarpiui po šios direktyvos priėmimo ir ne vėliau kaip 2008 m. balandžio 1 d. nustojama taikyti šios direktyvos nuostatas, kuriomis reikalaujama priimti technines taisykles, pakeitimus ir sprendimus pagal 2 dalį. Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu, gali pratęsti nuostatų taikymo laikotarpį Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka, šiuo tikslu jos peržiūri šias nuostatas iki pirmiau minėto laikotarpio pabaigos ar minėtos datos.
4.
Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
49 straipsnis
Direktyvos 78/660/EEB ir Direktyvos 83/349/EEB pakeitimai
1.
Direktyva 78/660/EEB iš dalies keičiama taip:
a)
43
straipsnio 1 dalis papildoma
šiuo punktu:
15)
atskirai, visi
mokesčiai už finansinius metus,
sumokėti
įstatymų numatytiems auditoriams
arba
audito įmonėms už metinių ataskaitų įstatymų numatytą auditą ir
visi
mokesčiai,
sumokėti
už
kitas
draudimo
paslaugas
,
visi mokesčiai, sumokėti už
mokesčių ir konsultavimo paslaugas bei
visi mokesčiai, sumokėti už
kitas ne audito paslaugas.
Valstybės narės gali leisti šio reikalavimo netaikyti tuo atveju, jeigu įmonė yra įtraukta į konsoliduotą apskaitą, kurą privaloma atlikti pagal Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnį, su sąlyga, kad tokia informacija pateikta pastabose prie konsoliduotų ataskaitų.
b)
44 straipsnio 1 dalis
pakeičiama
taip: 1.
Valstybės narės gali 11 straipsnyje nurodytoms bendrovėms leisti parengti sutrumpintą paaiškinamąjį raštą, praleidžiant informaciją, reikalaujamą 43 straipsnio 1 dalies 5–12 punktuose, 14 punkto a papunktyje ir 15 punkte. Tačiau aiškinamajame rašte privalo būti 46 straipsnio 1 dalies 6 punkte reikalaujama informacija, nurodant bendrąją visų pozicijų sumą.
c)
45 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
2.
1 dalies b punktas taip pat taikomas pagal 43 straipsnio 1 dalies 8 punktą reikalaujamai informacijai.
Valstybės narės 27 straipsnyje minimoms bendrovėms gali leisti nepateikti 43 straipsnio 1 dalies 8 punkte reikalaujamos informacijos. Valstybės narės taip pat gali leisti 27 straipsnyje nurodytoms bendrovėms neskelbti 43 straipsnio 1 dalies 15 punkte numatytos informacijos su sąlyga, kad informacija yra pateikta viešosios priežiūros sistemai, nurodytai [8-tos Bendrovių teisės direktyvos] 32 straipsnyje, jeigu to reikalauja tokia viešosios priežiūros sistema.
2.
Direktyvos 83/349/EEB 34 straipsnis papildomas
šiuo
punktu:
16)
atskirai, visi
mokesčiai už finansinius metus,
sumokėti
įstatymų numatytiems auditoriams
arba
audito bendrovėms už konsoliduotų finansinių ataskaitų įstatymų numatytą auditą ir
visi
mokesčiai,
sumokėti
už
kitas
draudimo
paslaugas
,
visi mokesčiai, sumokėti už
mokesčių ir konsultavimo paslaugas bei
visi mokesčiai, sumokėti už
kitas ne audito paslaugas.
50 straipsnis
Direktyvos 84/253/EEB anuliavimas
Direktyva 84/253/EEB anuliuojama
54 straipsnyje
nurodytu laiku. Nuorodos į anuliuotą direktyvą suprantamos kaip nuorodos į šią direktyvą.
51 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio
nuostata
Valstybių narių kompetentingų institucijų prieš įsigaliojant 53 straipsnio 1 dalies nuostatoms
pagal Direktyvą
8
4/253/EEB
patvirtinti teisės aktais nustatyti auditoriai arba audito įmonės laikomi patvirtintais pagal šią direktyvą.
52 straipsnis
Minimalus suderinimas
Teisės aktų numatyto audito reikalaujančios valstybės narės gali įvesti griežtesnius reikalavimus, jei šia direktyva nenumatyta kitaip.
53 straipsnis
Perkėlimas
1.
Valstybės narės
per ...
*
24 mėnesius nuo šios direktyvos įsigaliojimo.
priima ir paskelbia nuostatas, reikalingas šios direktyvos įgyvendinimui. Jos nedelsdamos apie tai praneša Komisijai.
2.
Valstybės narės, priimdamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Valstybės narės nustato nuorodos darymo tvarką.
3.
Valstybės narės pateikia Komisijai pagrindinių nacionalinės teisės nuostatų, kurias jos priima šios direktyvos taikymo srityje, tekstus.
54 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
55 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta ...,
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas Pirmininkas
