3.2.2010 B7-0082/2010 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS siekiant baigti diskusijas dėl Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio bendrai užsienio ir saugumo politikai pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl padėties Irane
Adrian Severin
,
Hannes Swoboda
,
Roberto Gualtieri
,
Sergio Gaetano Cofferati
,
Ana Gomes
,
María Muñiz De Urquiza
S&D frakcijos vardu
PE432.935v01-00 B7‑0082/2010 Europos Parlamento rezoliucija dėl padėties Irane
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Irano,
– atsižvelgdamas į ES pirmininkaujančios šalies 2009 m. gruodžio 28 d. pareiškimą dėl pastarųjų demonstracijų Irane,
– atsižvelgdamas į Vyriausiojo įgaliotinio 2010 m. sausio 12 d. pareiškimą Europos Sąjungos vardu dėl septynių bahajų lyderių teismo Irane,
– atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2009 m. gruodžio 10–11 d. deklaraciją dėl Irano,
– atsižvelgdamas į 2007 m. gruodžio 18 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos rezoliuciją Nr. 62/149 ir 2008 m. gruodžio 18 d. rezoliuciją Nr. 63/168 dėl mirties bausmės moratoriumo,
– atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą (TPPTP), Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą (TESKTP), Tarptautinę konvenciją dėl visų formų rasinės diskriminacijos panaikinimo ir Vaiko teisių konvenciją, prie kurių yra prisijungusi taip pat ir Irano Islamo Respublika,
– atsižvelgdamas į Tarptautinės atominės energijos agentūros (TATENA) statutą ir į Branduolinių ginklų neplatinimo sutartį (BGNS), kurią Irano Islamo Respublika yra pasirašiusi,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi politiniai įvykiai Irane po 2009 m. birželio mėn. įvykusių ginčytinų prezidento rinkimų atskleidė, kad esama daug liaudies vadovavimo, demokratinių pokyčių šalyje, inicijuotų energingos, išsimokslinusios ir aktyvios pilietinės visuomenės, galimybių;
B. kadangi vyriausybė, ypač Revoliucinė gvardija ir nereguliarioji „Basij" kariuomenė žiauriai slopina nuolatines taikias demonstracijas, nukreiptas prieš pastebėtą rinkimų rezultatų klastojimą ir didžiulius politinių ir pilietinių teisių bei pagrindinių teisių, ypač žodžio ir žiniasklaidos laisvės, ribojimus, kuriuos įvedė Irano Islamo Respublika;
C. kadangi tūkstančiai taikių protestuotojų ir disidentų, įskaitant studentus, moterų teisių gynėjus, teisininkus, garsius žmogaus teisių gynėjus, žurnalistus, profsąjungų veikėjus ir reformistus klerikalus buvo savavališkai sulaikyti aiškiai siekiant įbauginti kritikuotojus ir numalšinti pasipriešinimą; kadangi vyriausybės pareigūnai patvirtino, kad nuo 2009 m. birželio mėn. per protestus ar įkalinimo vietose mirė ne mažiau kaip 30 protestuotojų ir dar bent septyni žuvo per susidūrimus, vykusius gruodžio 27 d., šventos Ašūros dieną; kadangi manoma, kad iš tiesų dėl vyriausybės remiamo smurto žuvo kur kas daugiau žmonių,
D. kadangi 2010 m. sausio 28 d. Irano valdžios institucijos po neteisingo bylos nagrinėjimo dėl kaltinimo tariama naryste vadinamojoje monarchistinėje opozicijoje pakorė Mohammadą Reza Ali Zamani ir Arashą Rahmanipourą; kadangi pranešta, kad ketinama įvykdyti mirties nuosprendžius dar devyniems žmonėms; kadangi Iranas yra viena iš pirmaujančių pagal mirties nuosprendžių skaičių pasaulyje šalis; kadangi Iranas yra pagrindinis draudimo bausti mirties nuosprendžiu nepilnamečius nusikaltėlius pažeidėjas,
E. kadangi daugelis sulaikytųjų pranešė, kad kalėjimuose ir slaptose kalinimo įstaigose jie mušami ar kankinami, o kai kuriais atvejais seksualiai prievartaujami; kadangi 2010 m. pradžioje Irano Islamo Respublikos parlamento (medžliso) atliktu tyrimu nustatyta, kad prokuroro pavaduotojas Saeed Mortazavi buvo tiesiogiai atsakingas už bent trijų sulaikytųjų mirtį dėl kankinimų ir netinkamos priežiūros Kahrizako kalėjime, kurį jau prieš trejus metus teismo nutartimi įsakyta uždaryti;
F. kadangi nuo 2009 m. rugpjūčio mėn. teismai rengė parodomuosius daugybės garsių reformistų ir veikėjų, kaltinamų ryšiais su vadinamaisiais maištininkais, kurie bandė skatinti vadinamąją aksominę revoliuciją, teismus; kadangi per šiuos teismo procesus daugumos teisiamų disidentų atveju buvo pateikiami filmuoti prisipažinimai, kurie atrodė išgauti prievarta,
G. kadangi iškart po rinkimų pasireiškė žmogaus teisių krizė, o be to, saugumo pajėgos ėmė dar labiau bauginti religinėms mažumoms, pvz., bahajams, judėjams ir sunitams, priklausančius asmenis ir vykdė kurdų, azerbaidžaniečių, beludžių ir arabų pilietinės pilietinės visuomenės ir politikos veikėjų savavališkų areštų kampanijas,
H. kadangi Irano vyriausybė toliau kaltina Europos šalis tuo, kad jos kišasi į Irano politinius įvykių raidą; kadangi dėl minėtų kaltinimų porinkiminiu laikotarpiu du Jungtinės Karalystės diplomatai turėjo išvykti iš šalies, keli JK ambasadoje dirbę Irano piliečiai ir du Vokietijos diplomatai buvo areštuoti apkaltinus tariamu vaidmeniu protestuose, vykusiuose 2009 m. gruodžio mėn. Irane per Ašūros šventę,
I. kadangi Irano vyriausybė labai suvaržė šalies ir užsienio žiniasklaidą ir labai apribojo Irano gyventojų galimybę gauti informacijos; kadangi kai kurios Europos įmonės teikė technologijas, kurias taikant buvo galima cenzūruoti reportažus apie Teherane ir kituose Irano miestuose vykusius protestus,
J. kadangi Iranas nesilaikė nustatyto metų pabaigos termino, po kurio turėjo leisti Tarptautinės atominės energijos agentūros inspektoriams lankytis savo branduoliniuose objektuose, kadangi iki šiol Iranas nepadarė nieko, kad atkurtų tarptautinės bendruomenės pasitikėjimą išimtinai taikiu Irano branduolinės programos pobūdžiu,
K. kadangi 2010 m. vasario 3 d. prezidentas Mahmoud Ahmadinejad pareiškė, kad Iranas pasiruošęs šalyje sodrintą uraną siųsti į užsienį siekiant jį toliau sodrinti,
L.
kadangi UNESCO nusprendė paskelbti Teheraną pasaulio 2010 m. filosofijos sostine ir surengti Teherane 2010 m. pasaulinę filosofijos dieną,
1. nuoširdžiai remia Irano liaudies demokratinius siekius; gerbia visų Irano vyrų ir moterų, kurie taikiomis demonstracijomis gina savo pagrindines laisves ir demokratijos principus, drąsą; mano, kad šie žmonės išreikia norą gyventi visuomenėje be represijų ir bauginimo ir taikiai sutarti su tarptautine bendruomene;
2. primena, kad žodžio laisvė ir taikaus susirinkimo teisė – tai visuotinės žmogaus teisės, kurias privalu gerbti, ir kad Iranas, prisijungęs prie Tarptautinio pilietinių ir politinių teisių pakto, įsipareigojo gerbti šias teises; atsižvelgdamas į tai, ragina Irano vyriausybę gerbti taikaus susirinkimo ir žodžio laisvės teises per demonstracijas, kurios, kaip paskelbta, vyks 2010 vasario 11 d.;
3. labai smerkia tai, kad Irano vyriausybė prieš demonstrantus, kurie siekia naudotis žodžio laisve ir taikaus surinkimo teise, naudoja smurtą; atsižvelgdamas į tai, yra pasibaisėjęs demonstracijų, kurios vyko po Ašūros šventės dieną vykusių protestų ir Ayatollaho Montazeri laidotuvių, malšinimu; ragina nedelsiant ir besąlygiškai išlaisvinti visus, sulaikytus už taikų naudojimąsi savo teise į žodžio laisvę, teise burtis į asociacijas ir susirinkimų laisve;
4. ragina atlikti tyrimą ir patraukti baudžiamojon atsakomybėn tuos vyriausybės pareigūnus ir saugumo pajėgų narius, kurie atsakingi už demonstrantų ir sulaikytųjų žudymą, šiurkštų elgesį su jais, už jų kankinimą ir prievartavimą;
5. griežtai smerkia tai, kad neseniai įvykdyti Mohammedo Reza Alizamani ir Arasho Rahmanipouro mirties nuosprendžiai, ir tai, kad po neteisingo bylos nagrinėjimo paskelbta apie ketinamus įvykdyti mirties nuosprendžius dar devyniems žmonėms; yra labai susirūpinęs padėtimi žmonių, kurie kaltinami, ir kai kuriais atvejais jiems pateiktas formalus kaltinimas, nusikaltimais, už kuriuos skiriama mirties bausmė, net jei šie žmonės tik pareiškė savo nuomonę apie politinę padėtį ir pilietines teises Irane; dar kartą pakartoja Irano valdžios institucijoms savo raginimą visiškai panaikinti mirties bausmę ir šiuo metu atidėti mirties bausmės vykdymą, kaip raginama padaryti JT Generalinės Asamblėjos rezoliucijose Nr. 62/149 ir 63/168;
6. apgailestauja, kad nuolat ribojama informavimo laisvė blokuojant internetinius tinklalapius, draudžiant juose informuoti apie nesankcionuotas demonstracijas ir nustatant naujus apribojimus, pagal kuriuos žurnalistai prieš rašydami bet kokius reportažus turi gauti leidimą; griežtai smerkia Irano vyriausybės sprendimą trukdyti „BBC Persian service“ transliaciją;
7. džiaugiasi tuo, kad Komisija ketina finansuoti naują TV kanalą persų kalba; ragina Tarybą ir Komisiją ištirti galimybes, kaip būtų galima padėti Irane skatinti demokratinius pokyčius panaudojant Demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo ar kitas priemones;
8. ragina Europos bendroves netiekti Irano vyriausybei technologijos, kuri galėtų būti naudojama protestams malšinti, ypač technologijos, kuri suteiktų galimybę kontroliuoti internetinį bendravimą siekiant tikrinti el. pašto žinučių, internetinės telefonijos pokalbių ir socialinio bendravimo tinklaviečių korespondencijos turinį ir jų šaltinį;
9. mano, kad kaltinimai, kad užsienio šalys kišasi į Irano porinkiminių įvykių raidą, neturi pagrindo ir nepriimtini; ragina Irano vyriausybę nedelsiant išlaisvinti du Vokietijos diplomatus, sulaikytus apkaltinus juos tariamu vaidmeniu per Ašūros šventę vykusiuose protestuose; atsižvelgdamas į tai, ragina Irano valdžios institucijas gerbti Vienos konvenciją ir diplomatines normas;
10. ragina Tarybą apsvarstyti, ar nereikėtų į sąrašą asmenų, kuriems draudžiama keliauti ES, įtraukti tuos saugumo pajėgų darbuotojus, kurie atsakingi už taikių demonstracijų malšinimą ir už žmogaus teisių pažeidimus, ir įšaldyti jų turtą;
11. patvirtina Irano teisę gaminti ir naudoti atominę energiją taikiais tikslais laikantis Branduolinių ginklų neplatinimo sutarties reikalavimų; atkreipia dėmesį į tai, jog Irano prezidentas Mahmoud Ahmadinejad pareiškė, kad Iranas pasiruošęs šalyje sodrintą uraną siųsti į užsienį siekiant jį toliau sodrinti; tikisi, kad po šio pareiškimą bus imtasi konkrečių veiksmų siekiant sumažinti susirūpinimą Irano branduoline programa, atsižvelgiant į (TATENA) reikalavimus;
12. remia dvišalių susitarimų politiką, susijusią su Irano branduoline programa; dar kartą ragina Iraną nedelsiant pradėti vykdyti visus savo įsipareigojimus, numatytus pagal atitinkamas Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos (JTST) ir TATENA rezoliucijas, visų pirma, reikalavimus, nustatytus 2009 m. lapkričio 27 d. TATENA valdytojų tarybos rezoliucijoje; ragina Tarybą remti JT Saugumo Tarybos veiksmus, jei Iranas ir toliau atsisakys bendradarbiauti su tarptautine bendruomene savo branduolinės programos klausimais; ragina Tarybą būti pasirengus imtis būtinų išradingų, tikslingų priemonių, kuriomis siekiama branduolinių ginklų neplatinimo, kurios papildytų šį JT Saugumo Tarybos procesą;
13. ragina Tarybą būti pasiruošusia bendrauti su Iranu siekiant derybų būdu rasti sprendimą branduolinių technologijų, taip pat regioninio saugumo klausimais, atsižvelgiant į teisėtą Irano suinteresuotumą ir nuogąstavimais saugumo srityje, jei Iranas priimtų konkrečius sprendimus šiais klausimais; atkreipia dėmesį į tai, kad toks bendravimas neturėtų mažinti demokratijos ir žmogaus teisių skatinamo Irane; yra įsitikinęs, kad demokratinis ir stiprus Iranas galėtų atlikti svarbų vaidmenį stabilizuojant padėtį ir kuriant taiką regione;
14. skatina UNESCO persvarstyti sprendimą rengti Teherane 2010 m. pasaulinę filosofijos dieną ir pritaria Italijos nario Komisijoje siūlymui palikti Teheraną šios iniciatyvos miestu, kaip paskelbė UNESCO, tačiau atitinkamus renginius surengti kitose sostinėse ir šitaip akivaizdžiai atkreipti dėmesį į tai, kad Irane stokojama žodžio laisvės;
15. smerkia Irano vyriausybės sprendimą atšaukti Europos Parlamento delegacijos vizitą į Iraną; mano, kad toks vizitas galėtų prisidėti prie politinio ES ir Irano dialogo, jei delegacija būtų įgaliota ir galėtų susitikti su vyriausybe, su opozicija, su žmogaus teisių gynėjais ir pilietinės visuomenės atstovais;
16. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, JT Generaliniam Sekretoriui, JT Žmogaus teisių tarybai ir Irano Islamo Respublikos vyriausybei ir parlamentui (medžlisui).
