P6_TA(2009)0145
Nevyriausybinių organizacijų išsiuntimas iš Darfūro
B6-0127 , 0128 , 0130 , 0131 ir 0132/2009
2009 m. kovo 12 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl nevyriausybinių organizacijų išsiuntimo iš Darfūro
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės 2009 m. kovo 6 d. pareiškimą, padarytą Europos Sąjungos vardu iškart po to, kai buvo priimtas Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) sprendimas dėl Sudano prezidento Omaro Hassano al-Bashiro arešto orderio;
–
atsižvelgdamas į Komisijos nario Louiso Michelio 2009 m. kovo 5 d. pareiškimą dėl humanitarinių nevyriausybinių organizacijų (NVO) išsiuntimo iš Sudano,
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl padėties Sudane/Darfūre, kuriose visų pirma išreiškiama nuolatinė parama TBT,
–
atsižvelgdamas į TBT Romos statutą, įsigaliojusį 2002 m. liepos 1 d.,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. kovo 31 d. priimtą JT Saugumo Tarybos rezoliuciją S/Res/1593(2005), kurioje prašoma TBT ištirti padėtį Darfūre,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 115 straipsnio 5 dalį,
A.
kadangi 2009 m. kovo 4 d. TBT Ikiteisminio tyrimo skyrius išdavė Sudano prezidento Omaro Hassano al-Bashiro, kuris įtariamas nusikaltimais žmonijai ir karo nusikaltimais konflikto apimtoje Sudano provincijoje Darfūre, arešto orderį,
B.
kadangi Sudano vyriausybė, atsakydama į tokį TBT sprendimą, nusprendė išsiųsti iš Darfūro 13 svarbiausių NVO,
C.
kadangi pagalbos agentūros Darfūre vykdo didžiausią pasaulyje humanitarinę operaciją; kadangi Jungtinių Tautų duomenimis, apie 4,7 milijonams žmonių, įskaitant 2,7 milijonus šalies viduje perkeltų asmenų, reikalinga pagalba,
D.
kadangi dėl išsiųstų pagalbos agentūrų gali padidėti žmonių mirtingumas ir sergamumas, nes nebus teikiamos sveikatos priežiūros paslaugos ir gali susidaryti užkrečiamų ligų, pvz., diarėjos ir kvėpavimo takų infekcijų, židiniai; kadangi dėl minėtų organizacijų išsiuntimo taip pat gali sumažėti imunizacijos lygis ir išaugti vaikų mirtingumas, jei jie negaus gydomojo maitinimo ir kitų mitybos paslaugų,
E.
kadangi NVO buvo išsiųstos kaip tik tada, kai jų paslaugų gyvybiškai reikia, ypač todėl, kad šiuo metu Vakarų Darfūre kilo meningito epidemija; kadangi išsiuntus šias organizacijas ligoniai beveik neturės galimybių gauti gydymo arba šios galimybės bus visiškai panaikintos,
F.
kadangi pagal JT vadinamąją "pareigos ginti" doktriną numatyta, kad, jei valstybės valdžia akivaizdžiai negeba apsaugoti savo gyventojų, kiti privalo užtikrinti reikiamą apsaugą,
G.
kadangi Sudano vyriausybė, kaip Jungtinių Tautų narė, pagal Saugumo Tarybos rezoliuciją S/Res/1593(2005), priimtą remiantis Jungtinių Tautų chartijos 7 skyriumi, privalo bendradarbiauti su TBT,
H.
labai sunerimęs dėl to, kad išdavus arešto orderį Sudano vyriausybė pakartotinai atsisakydavo bendradarbiauti su TBT ir iš tikrųjų vis labiau nepaiso TBT ir tarptautinės bendruomenės,
1.
griežtai smerkia 13 humanitarinės pagalbos agentūrų išsiuntimą iš Darfūro, kurio buvo imtasi kaip atsako į TBT 2009 m. kovo 4 d. išduotą tarptautinį prezidento al-Bashiro arešto orderį;
2.
reikalauja neatidėliojamo ir besąlygio visų organizacijos "Gydytojai be sienų" (pranc. MSF) Belgijos padalinio humanitarinių darbuotojų, kurie buvo pagrobti 2009 m. kovo 11 d. MSF-Belgija patalpose Saraf Umroje, 200 km į vakarus nuo El-Facher, Šiaurės Darfūro sostinės, išlaisvinimo;
3.
labai susirūpinęs tuo, kad organizacijų išsiuntimas turėjo tiesioginį poveikį humanitarinės pagalbos, kuri gyvybiškai būtina daugybei tūkstančių žmonių, teikimui;
4.
reikalauja Sudano vyriausybės nedelsiant atšaukti savo sprendimą dėl 13 pagalbos teikimo agentūrų išsiuntimo ir leisti joms toliau dirbti jų svarbų darbą užtikrinant pažeidžiamų Darfūro gyventojų išlikimą; ragina Tarybą ir Komisiją dėti daugiau pastangų bendradarbiaujant su Afrikos Sąjunga, Arabų šalių lyga ir Kinija siekiant įtikinti Sudano vyriausybę paklusti;
5.
ragina Sudano vyriausybę imtis teigiamų veiksmų ir užtikrinti, kad nebūtų persekiojami žmogaus teisių gynėjai Sudane dėl to, kad jie teigiamai vertina TBT sprendimą, ir kad žmogaus teisių gynėjai nebūtų puldinėjami ar kitaip bauginami;
6.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, ES specialiajam įgaliotiniui Sudane, Sudano vyriausybei, valstybių narių ir JT Saugumo Tarybos narių vyriausybėms bei parlamentams, Afrikos Sąjungos institucijoms, Arabų šalių lygos institucijoms ir Tarptautinio baudžiamojo teismo prokurorui.
