P6_TA(2007)0541
Socialinės tikrovės apžvalga
A6-0400/2007
2007 m. lapkričio 15 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl socialinės tikrovės apžvalgos ( 2007/2104(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "2007 m. socialinės apsaugos ir socialinės aprėpties bendros ataskaitos pasiūlymas" ( COM(2007)0013 ) ir į Užimtumo, socialinės politikos, sveikatos ir vartotojų reikalų tarybos (angl. EPSCO) 2007 m. vasario 22 d. priimtą bendrą ataskaitą,
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "Socialinės tikrovės apžvalga. Tarpinė ataskaita 2007 m. pavasario Europos Vadovų Tarybai" ( COM(2007)0063 ),
–
atsižvelgdamas į 1951 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl pabėgėlių statuso,
–
atsižvelgdamas į 1966 m. Jungtinių Tautų patvirtintą tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą,
–
atsižvelgdamas į 1989 m. Jungtinių Tautų vaiko teisių konvenciją,
–
atsižvelgdamas į 1990 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl migruojančių darbininkų ir jų šeimų teisių apsaugos,
–
atsižvelgdamas į 2002 m. Jungtinių Tautų patvirtintą tarptautinį veiksmų planą dėl visuomenės senėjimo,
–
atsižvelgdamas į 2005 m. Europos Tarybos konvenciją dėl kovos su prekyba žmonėmis,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. Jungtinių Tautų konvenciją dėl neįgalių asmenų teisių,
–
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos OL C 364, 2000 12 18, p. 1.
34, 35 ir 36 straipsnius, kuriuose numatoma teisė į socialinę paramą ir pagalbą apsirūpinant būstu, aukštas žmonių sveikatos apsaugos lygis ir galimybė naudotis visuotinės svarbos ekonominėmis paslaugomis,
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl Lisabonos strategijos socialinės dimensijos sustiprinimo: supaprastinti atvirąjį koordinavimą socialinės apsaugos srityje ( COM(2003)0261 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl socialinės apsaugos modernizavimo siekiant sukurti aukštos kokybės, prieinamą ir darnią sveikatos priežiūrą ir ilgalaikę priežiūrą: parama valstybių narių strategijoms, naudojančioms atvirąjį koordinavimo metodą ( COM(2004)0304 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos žaliąją knygą "Demografiniai pokyčiai skatina naują kartų vienybę" ( COM(2005)0094 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl konsultavimosi dėl veiksmų Europos lygmeniu, siekiant skatinti aktyvų žmonių, labiausiai nutolusių nuo darbo rinkos, integravimą ( COM(2006)0044 ) ir į suvestinę konsultavimosi rezultatų ataskaitą,
–
atsižvelgdamas į Komisijos baltąją knygą dėl Europos strategijos su mityba, antsvoriu ir nutukimu susijusioms sveikatos problemoms spręsti ( COM(2007)0279 ) (Baltoji knyga dėl mitybos),
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą dėl ES strategijos remti valstybes nares mažinant alkoholio daromą žalą ( COM(2006)0625 ),
–
atižveldamas į Komisijos žaliąją knygą "Europa be tabako dūmų: politikos alternatyvos ES mastu" ( COM(2007)0027 ),
–
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria numatomos sankcijos nelegaliai esančių trečiųjų šalių piliečių darbdaviams ( COM(2007)0249 ),
–
atsižvelgdamas į šeštojoje Europos bendrijos aplinkosaugos veiksmų programoje, kurią numatyta vykdyti 2002–2012 m. laikotarpiu, išsakytą požiūrį, visų pirma kad švari ir sveika aplinka yra žmonių gerovės sąlyga,
–
atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 29 d. Tarybos direktyvą 2000/43/EB, įgyvendinančią vienodo požiūrio principą asmenims nepriklausomai nuo jų rasės arba etninės priklausomybės OL L 180, 2000 7 19, p. 22.
, ir į 2005 m. balandžio 28 d. Europos Parlamento rezoliuciją dėl romų padėties Europos Sąjungoje OL C 45 E, 2006 2 23, p. 129.
,
–
atsižvelgdamas į 2000 m. lapkričio 27 d. Tarybos direktyvą 2000/78/EB nustatančią vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus OL L 303, 2000 12 2, p. 16.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2002 m. birželio 11 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato Tarybai, Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui: bendros ataskaitos apie socialinę įtrauktį projektą OL C 261 E, 2003 10 30, p. 136.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2003 m. birželio 5 d. rezoliuciją dėl atviro koordinavimo metodo taikymo OL C 68 E, 2004 3 18, p. 604.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2003 m. rugsėjo 24 d. rezoliuciją dėl Komisijos ir Tarybos bendro pranešimo pakankamų ir stabilių pensijų tema OL C 77 E, 2004 3 26, p. 251.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2005 m. gruodžio 15 d. rezoliuciją dėl Komisijos teisės aktų leidybos ir darbo programos 2006 m. OL C 286 E, 2006 11 23, p. 487.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. kovo 23 d. rezoliuciją dėl demografinių iššūkių ir kartų solidarumo OL C 292 E, 2006 12 1, p. 131.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. rugsėjo 6 d. rezoliuciją dėl gyventojų psichikos sveikatos gerinimo. Europos Sąjungos psichikos sveikatos strategijos kūrimas OL C 305 E, 2006 12 14, p. 148.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. lapkričio 30 d. rezoliuciją dėl neįgaliųjų padėties išsiplėtusioje Europos Sąjungoje: 2006–2007 m. Europos veiksmų planas OL C 316 E, 2006 12 22, p. 370.
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pranešimą ir Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto bei Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetų pateiktas nuomones ( A6-0400/2007 ),
A.
kadangi 2000 m. kovo 23–24 d. Lisabonoje posėdžiavusi Europos Vadovų Tarybos išvadose buvos susitarta stiprinti socialinę sanglaudą ir kovoti su socialine atskirtimi,
B.
kadangi 2000 m. gruodžio 7–9 d. Nicoje posėdžiavusios Europos Vadovų Tarybos susitikime valstybės narės įsipareigojo iki 2010 m. stipriai ir iš esmės sumažinti skurdą ir socialinę atskirtį; kadangi šio tikslo iki šiol siekta nepakankamai veiksmingai,
C.
kadangi socialinė įtrauktis ir socialinė apsauga laikomos svarbiausiomis Europos Sąjungos vertybėmis ir pagrindinės teisėmis, kurios turi būti užtikrinamos visiems asmenims, nesvarbu, kokia jų etninė kilmė, amžius, lytis, negalia, lytinė orientacija ar religiniai įsitikinimai,
D.
kadangi daugiau negu 50 mln., t. y. beveik 16 proc., visų darbingo amžiaus Europos Sąjungos gyventojų yra neįgalūs; kadangi nedarbo lygis tarp neįgalių asmenų dukart viršija nedarbo lygį tarp sveikų žmonių,
E.
kadangi 78 mln. Europos piliečių tebeskursta, 8 proc. dirbančių Europos Sąjungos žmonių kenčia nepriteklių, o socialinis atotrūkis tarp vargšų ir turtuolių daugelyje valstybių narių didėja,
F.
kadangi šiandien Europa daugiatautė, jos gyventojai išpažįsta pačias įvairiausias religijas ir valstybės narės turi užtikrinti, kad įvairovė būtų numatyta pagal įstatymus, ir visi asmenys būtų saugomi nuo smurto, diskriminacijos ir įžeidinėjimų,
G.
kadangi nelygybė, skurdas, socialinė atskirtis ir galimybių stoka tarpusavyje susiję ir todėl valstybių narių lygmeniu būtina nuosekli strategija, kurią vykdant būtų skiriama dėmesio ne tik siekiui geriau uždirbti ir užsitikrinti gerovę, bet ir užimtumo, švietimo, sveikatos priežiūros paslaugų, informacinės visuomenės, kultūros, transporto ir ateities kartų galimybių klausimams,
H.
kadangi skurdas ir nedarbas siejama su nepakankama sveikatos priežiūra ir prasta sveikatos būkle; kadangi prastą sveikatos būklę lemia bloga mityba, netinkamos gyvenimo sąlygos neturtingose gyvenvietėse, prastos būsto sąlygos ir stresas,
I.
kadangi daugelyje valstybių narių vaikai labiau nei suaugusieji nukenčia dėl skurdo ir socialinės atskirties,
J.
kadangi skurdas ir nelygybė neproporcingai veikia moteris; kadangi vidutinės moterų pajamos siekia tik 55 proc. vyrų gaunamų pajamų; kadangi vyresnio amžiaus moterims daug sunkiau patekti į darbo rinką,
K.
kadangi skurdas neproporcingai veikia menkiau išsilavinusius asmenis; kadangi Komisija ir valstybės narės bendromis pastangomis turėtų geriau rūpintis piliečių galimybėmis mokytis visą gyvenimą ir užtikrinti teisę į tęstinį mokymąsi,
L.
kadangi tokie socialiniai reiškiniai kaip prekyba žmonėmis, organizuotas nusikalstamumas, diskriminacija dėl lyties ir prostitucija glaudžiai susiję,
M.
kadangi nedarbo lygis tarp neįgaliųjų, įskaitant psichikos sveikatos sutrikimų turinčius asmenis, vyresnio amžiaus asmenų ir tautinių mažumų atstovų visoje Europos Sąjungoje ir toliau lieka neleistinai aukštas,
N.
kadangi slaugytojai, didžiausia ES darbuotojų, už kurių darbą faktiškai neatlyginama, grupė, nusipelno būti tinkamai įvertinti, nes jų vaidmuo rūpinantis bendruomenės nariais svarbiausias,
O.
kadangi paslaugos vis mažiau pasiekiamos skurdesniųjų visuomenės sluoksnių atstovams,
P.
kadangi skirtumas tarp gaunamų pajamų daugelyje ES šalių didėja,
Bendrieji pasiūlymai
1.
ragina valstybes nares optimaliai išnaudoti atviro koordinavimo metodo teikiamas galimybes;
2.
ragina valstybes nares keistis pažangiąja patirtimi ir vadovautis teigiamais socialinės apsaugos ir socialinės integracijos pavyzdžiais;
3.
yra įsitikinęs, kad kova su skurdu ir socialine atskirtimi gali būti veiksminga tik visiems užtikrinus socialines ir ekonomines teises;
4.
pabrėžia, kad socialinės sanglaudos stiprinimas, kova su skurdu ir socialine atskirtimi ir toliau privalo likti Europos Sąjungos politiniu prioritetu; todėl palankiai vertina Komisijos pasiūlymą, pagal kurį siekiama 2010-uosius metus paskelbti Europos kovos su skurdu ir socialine atskirtimi metais; ragina Komisiją ir valstybes nares aiškiai suformuluoti tikslą mažinti skurdą, ypač tarp dirbančių Europos žmonių, ir jo atkakliai siekti;
5.
palankiai vertina 2006 m. kovo 23–24 d. ir 2007 m. kovo 8–9 d. Briuselyje posėdžiavusios Europos Vadovų Tarybos susitikimo metu padarytas išvadas, kuriose teigiama, kad, siekdamos skubiai ir iš esmės sumažinti skurstančių vaikų skaičių ir visiems vaikams suteikti lygias galimybes, neatsižvelgiant į jų socialinę kilmę, valstybės narės turi imtis priemonių;
6.
ragina Komisiją skatinti valstybių narių keitimąsi pažangiąją kovos su diskriminacija darbo rinkoje srities patirtimi, įskaitant diskriminacijos priimant stažuotis atvejus;
7.
pabrėžia, kad darbas, už kurį sąžiningai ir teisingai atlyginama, darbo sąlygos, išsilavinimas ir veiksminga bei naudinga socialinės apsaugos sistema turėtų būti laikoma vienomis iš patikimiausių priemonių vengiant skurdo ir socialinės atskirties, tačiau verta prisiminti, kad vien užtikrinti konkrečių, t. y. socialiai remtiniausių, socialinių grupių įtrauktį nepakanka; todėl ragina Komisiją ir valstybes nares veiksmingai įgyvendinti direktyvą 2000/78/EB; palankiai vertina Komisijos atliekamą šios direktyvos pekėlimo į valstybių narių nacionalinę teisę patikrinimą ir tais atvejais, kai perkėlimo procesas neveiksmingas, ragina ją imtis būtinų veiksmų; ragina Komisiją į savo pranešimą, parengtą po konsultacijų, kurios buvo pradėtos remiantis komunikatu dėl socialinės tikrovės apžvalgos, įtraukti darbo kokybės klausimus;
8.
pabrėžia būtinybę remti gamybos, labai mažų įmonių, MVĮ sektorius, taip pat smulkias žemės ūkio įmones, šeimos ūkius ir socialinę ekonomiką, kadangi šių sektorių veikla svarbi kuriant darbo vietas ir skatinant gerovę;
9.
ragina Komisiją ir valstybes nares imtis priemonių, siekiant, kad visiems kitoje valstybėje narėje dirbantiems asmenims būtų užtikrinamos galimybės visapusiškai naudotis žmogaus, socialinėmis ir politinėmis teisėmis;
10.
pabrėžia, kad kiekvienam ES piliečiui turėtų būti užtikrinta teisė naudotis prekėmis ir paslaugomis; todėl ragina Europos Komisiją rengti specialias direktyvas, susijusias su visomis sritimis, kurios dar nereglamentuojamos priemonėmis, tvirtinamomis vadovaujantis EB sutarties 13 straipsniu, ir taip užkirsti kelią asmenų, siekiančių gauti prieigą prie prekių ir paslaugų, diskriminacijai dėl negalios, amžiaus, religijos ar įsitikinimų arba lytinės orientacijos;
11.
pabrėžia, kad įmonių socialinė atsakomybė turėtų aprėpti ne tik galimybių įsidarbinti užtikrinimą ir darbo vietos išlaikymą, bet ir, pavyzdžiui, darbo kokybę, vienodą atlyginimą ir mokymosi visą gyvenimą skatinimą;
12.
pabrėžia, kad, siekiant kovoti su diskriminacija, vienodai dėmesio turėtų būti skiriama visų rūšių diskriminacijos atvejams;
13.
pabrėžia, kad, skatinant socialinę sanglaudą, ypač svarbios viešosios paslaugos (tai pripažinta ir EB sutartyje), todėl pažymi, kad teikiant viešąsias paslaugas būtina užtikrinti kuo patikimesnę jų apsaugą ir prieinamumą, suteikti universaliąją prieigą vienodomis sąlygomis ir ją skatinti bei atsižvelgti į vartotojų teises;
14.
ragina Komisiją visapusiškai išnaudoti bendradarbiavimo Europos mastu galimybes ir,
inter alia
, skatinti valstybių narių pažangiosios patirties mainus, subsidijų skyrimą, informavimo apie mitybą ir fizinį aktyvumą kampanijų rengimą specialiai atsižvelgiant į konkrečių tikslinių grupių, ypač vaikų, reikmes; šie tikslai išdėstyti Komisijos baltojoje knygoje dėl mitybos ir būtent šių problemų neproporcingą poveikį patiria mažiausiai privilegijuotos gyventojų grupės;
15.
ragina valstybes nares veiksmingiau įgyvendinti galiojančius Bendrijos užimtumo ir socialinės politikos srities teisės aktus, ypač daug dėmesio skiriant lyčių lygybės reikalavimams; ragina Komisiją ir Tarybą išnagrinėti 2007–2008 m. bendrąją užimtumo ataskaitą ir nurodyti, kaip Europoje ketinama nustatyti vienodas socialines sąlygas kovai su nesąžininga konkurencija vidaus rinkoje;
16.
apgailestauja, nes, sprendžiant iš to, kas išdėstyta Komisijos komunikate dėl socialinės tikrovės apžvalgos, galima pamanyti, jog dauguma socialinės politikos iniciatyvų pasenusios, ir todėl pabrėžia, kad socialinė apsauga ir socialinė politika yra produktyvumą ir naujovių naudojimą bei sėkmingą, įvairiomis žiniomis grindžiamą ekonomiką skatinantys veiksniai;
17.
teigiamai vertina,
inter alia
, Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (angl. ECDC) indėlį į Europos visuomenės sveikatos apsaugą ir Europos skubaus įspėjimo ir reagavimo kilus pavojui visuomenės sveikatai sistemos (angl. EWRS) veiklą taikant tarptautinius sveikatos apsaugos reglamentus;
18.
pabrėžia, jog labai svarbu, kad valstybės narės ir Europos institucijos laikytųsi galiojančių teisės aktų; todėl ragina Komisiją užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomi Bendrijos teisės aktai, susiję ne tik su vandens, oro, dirvos kokybe ir akustinės taršos mažinimu, Reglamento dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų vykdymu (REACH) ir griežtesne cheminių produktų priežiūra bei maisto gamyba, bet ir su klaidinančios reklamos draudimu, taip pat vaikams ir suaugusiems skirtų maisto produktų reklamos ribojimu;
19.
pabrėžia, kad žmonės ir organizacijos turėtų būti pasirengę priimti darbo rinkos pokyčių ir globalizacijos iššūkius, ir kad tai įmanoma pasitelkus švietimą, mokymąsi visą gyvenimą ir saviugdą bei profesinį lavinimą;
20.
pabrėžia, kad darbo vietų nykimas tradicinių pramonės šakų įmonėse turėtų būti stabdomas papildomomis priemonėmis, pvz., remiant naujas pramonės šakas, MVĮ sektorių ir socialinės ekonomikos plėtrą;
21.
ragina Tarybą ir Komisiją skatinti požiūrį, pagal kurį laimėtų abi šalys ir kuriuo remiantis galiojančios darbuotojų teisės būtų papildytos ir išplėstos naujomis teisėmis, pvz., teise tobulėti ir mokytis visą gyvenimą bei teise derinti darbą ir šeiminį gyvenimą;
22.
ragina valstybes nares griežtinti teisės aktus, kuriais remiantis būtų užtikrinama galimybė derinti darbą ir šeiminį gyvenimą, pvz., padedant vaikus auginantiems tėvams likti darbo rinkoje arba nesunkiai į ją sugrįžti;
23.
ragina Komisiją ir valstybes nares keisti atitinkamų politikos sričių, įskaitant pajamų paskirstymo politiką, principus ir kuo didesnį prioritetą teikti moterų socialinei integracijai ir teisėms;
Socialinė įtrauktis
24.
mano, kad kovos su skurdu ir atskirtimi priemonės turėtų būti stiprinamos, jų įgyvendinimo sritis plečiama ir taip stengiamasi gerinti labiausiai skurstančių ir atskirtų asmenų padėtį;
25.
ragina Komisiją į visų susijusių sričių politikos nuostatas įtraukti lygybės ir negalios aspektus;
26.
mano, kad, siekiant veiksmingai keisti susidariusią padėtį, formuojant politiką ir kuriant specialias priemones turėtų dalyvauti asenys, kuriems teko susidurti su skurdu;
27.
mano, kad ypač daug dėmesio turėtų būti skiriama vienišoms motinoms ir tėvams bei vienišoms vyresnio amžiaus moterims, kadangi pastarieji asmenys priskiriami ypač pažeidžiamų asmenų grupei ir, suprastėjus ekonominei padėčiai, neretai pirmieji patiria skurdą;
28.
pripažįsta, kad daugelyje valstybių narių jau sukurtos apsaugos priemonės, kuriomis naudodamiesi asmenys užsitikrina pakankamas minimalias pajamas; yra įsitikinęs, kad valstybėms narėms keičiantis pažangiąja patirtimi minėtąsias apsaugos priemones parengs ir valstybės narės, kuriose jos dar netaikomos;
29.
pabrėžia, kad, jeigu valstybėje narėje numatoma teikti socialinę paramą, tai šios valstybės pareiga užtikrinti, kad piliečiai suvoktų turį teisę į šią paramą ir ją gautų;
30.
pabrėžia, kad nė vienas socialinę paramą gaunantis asmuo neturėtų gyventi žemiau toje valstybėje narėje nustatytos skurdo ribos;
31.
ragina valstybes nares užtikrinti, kad visos valstybinių pensijų sistemos veiktų pagal visapusiškos lyčių lygybės principą;
32.
yra tvirtai įsitikinęs, jog, siekdama, kad piliečiams apsimokėtų dirbti, kiekviena valstybė narė turėtų nustatyti pakankamą minimalų darbo užmokestį, jei būtina, šiuo tikslu bendradarbiaudama su socialiniais partneriais; pripažįsta, kad daugelyje valstybių narių nustatytas minimalus darbo užmokestis labai žemas arba nesiekia minimalaus pragyvenimo lygio; nesutinka, kad nustačius minimalų darbo užmokestį darbdaviai būtų skatinami nekurti darbo vietų; mano, kad gyvybiškai svarbu darbuotojams mokėti atlyginimą, už kurį jie galėtų pragyventi;
33.
mano, kad valstybės narės savo socialinės apsaugos sistemas turėtų parengti taip, kad būtų užtikrintas perėjimas nuo nedarbo etapo prie darbo arba mokslo, už kurį atlyginama, etapo; taip būtų išvengta skurdo ir taptų akivaizdu, kad keičiasi užimtumo pobūdis;
34.
mano, jog itin svarbu tai, kad valstybės narės padėtų grįžtantiems į darbą žmonėms, kuriems turėtų būti teikiama speciali asmeninė pagalba ir parama stengiantis jiems sugrąžinti pasitikėjimą savimi ir padėti įgyti naujų įgūdžių;
35.
yra įsitikinęs, jog itin svarbu tai, kad valstybės narės padėtų neprarasti darbo tiems, kurie dirbdami tapo neįgalūs;
36.
ragina valstybes nares spręsti daugeriopios diskriminacijos problemą, kuri, nors ir nuvertinama, bet turi labai neigiamos įtakos socialinei įtraukčiai;
37.
pažymi, kad kovojant su diskriminacija labai svarbus bendradarbiavimas tarp įvairiausių valdžios sluoksnių – vietos, regioninio, nacionalinio ir Europos;
38.
mano, kad svarbų vaidmenį kovojant su skurdu ir socialine atskirtimi gali atlikti profesionali bendruomeninė sveikatos priežiūros ir socialinės apsaugos sistema, jei įmanoma, sukurta bendradarbiaujant su vartotojais ir pacientais;
39.
pažymi, kad skurdą ir nusikalstamumą sieja stiprus kompleksinis ryšys, kad kraštutinis skurdas ir socialinė atskirtis gali paskatinti nusikalstamą veiklą ir kad laisvės atėmimas netaikant nusikaltėlių grąžinimo į normalų gyvenimą ir auklėjamųjų priemonių dažniausiai lemia vien tik tolesnę socialinę atskirtį ir nedarbą;
40.
pabrėžia būtinybę pataisos institucijose skatinti švietimą, lavinimą ir užimtumą, teikti kaliniams psichologinę pagalbą, siūlyti jiems veiklos, siekiant ugdyti jų moralę ir naudingus įgūdžius, kad ateityje jie galėtų iš naujo integruotis į darbo rinką;
41.
mano, kad valstybės narės ir Europos Sąjunga turėtų daugiau dėmesio skirti priklausomybės nuo lošimo problemai; pabrėžia, kad labai tikėtina, jog šeimų, kurių vienas ar keli nariai turi neįveikiamą potraukį lošti, gyvenimo lygis, socialinė atskirtis ir skurdas didės ir dėl to labiausiai nukentėtų vaikai; todėl ragina valstybes nares padėti platinti informaciją apie neįveikiamo potraukio lošti pavojų, simptomus ir poveikį; taip pat ragina Komisiją į savo pranešimą dėl socialinės tikrovės apžvalgos įtraukti neįveikiamo potraukio lošti problemą ir apibūdinti šios problemos poveikį socialinei atskirčiai ir skurdui;
42.
ragina valstybes nares atidžiai stebėti padėtį, susijusią su didėjančiais įsiskolinimais, dėl kurių kyla skurdo pavojus;
43.
mano, kad tinkamo ir įperkamo būsto stygiaus problema, su kuria susiduriama valstybėse narėse, yra vienas pagrindinių veiksnių, skatinančių gyventojų skurdą ir trukdančių jiems iš jo išbristi; ragina Komisiją paisyti valstybių narių prerogatyvos spręsti klausimą dėl socialinio būsto poreikio masto ir jo finansavimo sistemos, kadangi socialinis būstas labai svarbus vykdant socialinės integracijos politiką;
44.
ragina valstybes nares pasirašyti ir ratifikuoti neįgalių asmenų teisių konvenciją ir jos neprivalomą protokolą;
45.
ragina Komisiją ir valstybes nares bendradarbiauti su neįgalių asmenų organizacijų atstovais ir parengti nacionalinę, regioninę ir vietos iniciatyvas, kurių imantis būtų skatinamos veiksmingo neįgalių asmenų įdarbinimo galimybės; atsižvelgdamas į tai, ragina Komisiją ir valstybes nares tobulinti patikimų lyginamosios statististikos duomenų, susijusių su neįgalių asmenų padėtimi darbo rinkoje, rinkimo metodiką;
46.
ragina visas valstybes nares vykdyti įsipareigojimus, kurie numatomi pagal tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą;
47.
ragina valstybes nares kuo aktyviau naudoti naująsias ryšio ir informacines technologijas, kurios ypač svarbios užtikrinant lygias galimybes neįgaliems asmenims; taip jiems suteikiamos geresnės sąlygos mokytis ir dirbti, mažinama jų priklausomybė nuo trečiųjų asmenų ir skatinamas pasitikėjimas savo jėgomis;
48.
ragina Komisiją ir valstybes nares skatinti naujoviškų pagalbos būdų ir įrangos, kuriuos taikydami neįgalūs ir vyresnio amžiaus asmenys galėtų naudotis patogesne prieiga prie prekių ir paslaugų, kūrimą ir vystymą;
49.
palankiai vertina tai, kad atsisakoma neįgalių asmenų priežiūros specialiose institucijose praktikos, tačiau pažymi, kad tokiu atveju būtina veiksminga bendruomeninių paslaugų teikimo sistema, kuria naudodamiesi neįgalieji būtų skatinami gyventi savarankiškai, taip pat užsitikrintų teisę gauti asmeninę pagalbą ir ugdyti ekonominį savarankiškumą bei visapusiškai dalyvauti valstybių narių visuomeniniame gyvenime;
50.
mano, kad visiškai nepriimtina kurti naująją infrastruktūrą naudojant Europos regioninės plėtros fondo ar kitų struktūrinių fondų lėšas, kadangi jos nėra numatytos neįgalių ir vyresnio amžiaus asmenų reikmėms;
51.
ragina valstybes nares atsižvelgti į gyventojų senėjimą ir spręsti problemas, su kuriomis susiduria slaugytojai, įskaitant jų teisę nevaržomai rinktis, ar jie norėtų dirbti šį darbą, ir tai, kaip jie norėtų teikti šias paslaugas, galimybę derinti slaugą ir mokamą darbą bei užimtumą, naudotis socialinės apsaugos programomis, gauti senatvės pensiją ir išvengti skurdo, kurio pavojus priešingu atveju kiltų dėl specifinio jų darbo pobūdžio;
52.
ragina valstybes nares ieškoti būdų pripažinti netipinę darbo kvalifikaciją, įgytą prižiūrint suaugusiuosius, kuriems reikalinga globa, ir vaikus, ir prilyginti ją išsilavinimui ir darbo patirčiai ir taip padėti šias paslaugas teikiantiems žmonėms įsitvirtinti darbo rinkoje;
53.
ragina valstybes nares skatinti viešojo sektoriaus įmonių darbdavius kurti darbo vietas, į kurias pretenduotų daugiau asmenų, kilusių iš bendruomenių, kuriose tos įmonės veikia, ir, svarstant kandidatus į šias darbo vietas, nediskriminuoti jų lyties, etninės kilmės, religijos, negalios, amžiaus ar lytinės orientacijos pagrindu;
54.
pabrėžia, kad svarbų vaidmenį aktyviai kovodami su diskriminacija ir siekdami, kad įvairovės politikos poveikis darbe būtų teigiamas, atlieka darbdaviai;
55.
laikosi nuomonės, kad transseksualų diskriminacijos darbo rinkoje ir socialinės apsaugos srityje problema sprendžiama vangiai, ir ragina valstybes nares taip pat dalyvauti sprendžiant su šios rūšies diskriminacija susijusias problemas; skatina Komisiją inicijuoti tyrimą šiuo klausimu;
56.
pabrėžia, kad valstybėse narėse būtina kurti visapusiškas vietos, regionines ir nacionalines strategijas senėjimo problemai spręsti;
57.
ragina Komisiją ir valstybes nares rasti pakankamai išteklių patogesnei prieigai prie mokymosi visą gyvenimą programų užtikrinti, nes, be kita ko, taip būtų ribojama vyresnio amžiaus asmenų atskirtis užimtumo požiūriu ir skatinamas jų tolesnis dalyvavimas socialiniame, kultūriniame ir pilietiniame gyvenime;
58.
ragina valstybes nares, kuriose dar neteikiamos profesionalios vyresnio amžiaus ir neįgalių asmenų asmeninės priežiūros paslaugos už prieinamą kainą, nedelsiantis imtis priemonių šių paslaugų teikimui užtikrinti;
59.
ragina valstybes nares keistis pažangiąja patirtimi, siekiant įtikinti moksleivius nepalikti mokyklų neįgijus būtiniausių įgūdžių, reikalingų integruojantis į darbo rinką ar stojant į profesinio lavinimo ir aukštojo mokslo institucijas, ir palengvinti jų adaptaciją pereinamuoju laikotarpiu prieš pradedant dirbti;
60.
pabrėžia, kad švietimo įstaigos turėtų parodyti daugiau lankstumo jaunuoliams nusprendus anksti nutraukti mokymąsi ir teikti pagalbą tiems, kurie mokydamiesi dar turi ir pareigų šeimoje;
61.
ragina valstybes nares pasirūpinti, kad jų piliečiai būtų raštingi ir įgytų įgūdžių bei žinių, reikalingų pelningam darbui gauti ir visapusiškai dalyvauti visuomeniniame gyvenime;
62.
apgailestauja dė to, kad, nors padaugėjo norinčiųjų siekti aukštojo mokslo, kilusieji iš vargingesnių sluoksnių jo siekia gerokai rečiau; pažymi, kad valstybės narės turėtų būti raginamos išlaikyti, stiprinti, naudoti profesinį lavinimą, darbo praktiką ir kitokio pobūdžio praktinius mokymus bei į juos investuoti;
63.
ragina Komisiją ir valstybes nares nepainioti ekonominės migracijos su prieglobsčio ieškojimu, o ekonominės migracijos ir prieglobsčio ieškojimo nepainioti su neteisėta imigracija;
Socialinė apsauga
64.
mano, kad turėtų būti aktyviau kovojama su smurtu šeimoje, taip pat smurtu prieš vaikus ir vyresnio amžiaus asmenis;
65.
reiškia didelį susirūpinimą dėl to, kad dėl smurto prieš moteris didėja jų socialinė ir politinė atskirtis, taigi joms užkertamas kelias naudotis žmogaus teisėmis; ragina valstybes nares griežtinti šios srities teisės aktus ir keistis pažangiąja šios srities patirtimi;
66.
primygtinai ragina valstybes nares ištirti, ar jose galiojančios pensijų sistemos patikimos ir stabilios;
67.
ragina valstybes nares rengti aiškesnes pensijų skyrimo gaires ir teikti konsultacijas pensijų klausimais, kad planuodami savo išėjimą į pensiją žmonės gautų reikiamos informacijos ir kad nacionalinės reformos būtų vykdomos remiantis visuotiniu sutarimu;
68.
pažymi, kad sveikatos apsaugos sistemos rodikliai skirtingose valstybėse narėse ir jų viduje labai skiriasi; ragina valstybes nares spręsti šią problemą ir užtikrinti, kad visi galėtų veiksmingai naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis;
69.
ragina valstybes nares kurti veiksmingesnes vaiko apsaugos sistemas, steigti išankstinės intervencijos tarnybas, kurios stengtųsi užtikrinti pažeidžiamų vaikų poreikius ir teiktų gydymo paslaugas skriaudžiamiems vaikams bei padėtų jiems įveikti smurto padarinius;
70.
ragina valstybes nares vykdyti narkotikų prevencijos politiką, grindžiamą konstruktyvesniais principais, t. y. daugiausia dėmesio skiriant ne baudžiamosioms sankcijoms, o prevencijai, švietimui ir gydymui nuo priklausomybės;
71.
ragina valstybes nares skatinti pažangiosios patirties mainus lėtinių ligų diagnozavimo, prevencijos ir gydymo Europos Sąjungoje srityse;
72.
konstatuoja, kad stinga lyginamųjų ilgalaikės priežiūros metodų ir su ja susijusių duomenų, todėl mano, kad svarbu stiprinti specialius valstybių narių patirties mainus šioje srityje ir skatinti informavimą apie tai, kaip geriausia organizuoti profesionalias priežiūros paslaugas, kaip užtikrinti jų teikimą už prieinamą kainą ir kokie metodai būtų veiksmingiausi siekiant, kad vyresnio amžiaus asmenys, įskaitant vis didėjantį skaičių asmenų, kenčiančių nuo senatvinės silpnaprotystės, galėtų gyventi neprarasdami žmogiškojo orumo;
73.
ragina valstybes nares pirmiausia pasirūpinti visuomenės sveikatos priežiūros priemonėms, kuriomis būtų siekiama nedelsiant spręsti diskriminacijos problemą sveikatos apsaugos sektoriuje, kai sveikatos priežiūros paslaugos prieinamos ne visiems; ir toliau ragina valstybes nares priimti specialias priemones, kurias taikant būtų tenkinamos etninių mažumų reikmės;
74.
pažymi, kad dėl piktnaudžiavimo alkoholiu ir narkotikais visose valstybėse narėse susiduriama su nusikalstamumo, nedarbo ir socialinės atskirties problemomis; antra vertus, pažymi, kad skurdas ir socialinė atskirtis gali paskatinti piktnaudžiavimą alkoholiu ir narkotikais; yra įsitikinęs, jog nepriimtina, kad daugelis žmonių nuo priklausomybės gali gydytis tik kalėjimuose, todėl ragina valstybes nares keistis pažangiąja patirtimi ir skatinti kovos su šiuo reiškiniu ir prevencijos programų kūrimą;
75.
pabrėžia, kad esama daug žmogaus neįgalumo formų, įskaitant judėjimo, regėjimo, klausos, psichikos sveikatos sutrikimus, lėtines ligas ir mokymosi sutrikimus; pažymi, kad įvairių sutrikimų turintys asmenys, kaip ir daugeriopą diskriminaciją patiriantys asmenys, susiduria su išskirtinėmis problemomis;
76.
ragina atsisakyti stereotipų, susijusių su psichikos sveikatos ir mokymosi sutrikimų turinčiais asmenimis, ragina rūpintis psichikos sveikata ir puikia savijauta, užtikrinti geresnę psichikos sutrikimų prevenciją ir gerinti gydymo bei priežiūros finansavimą;
77.
palankiai vertina Komisijos planus inicijuoti tyrimus neįgalių asmenų ir mokymosi sutrikimų turinčių vaikų poreikių temomis, kuriuose ketinama aptarti daugelį gyvenimo aspektų, įskaitant švietimo ir lavinimo aspektus;
78.
ragina valstybes nares aktyviai įgyvendinti kovos su alkoholio, tabako ir kitų teisėtų bei neteisėtų narkotikų daroma žala sveikatai politiką;
79.
suvokia, kad kovos su piktnaudžiavimu alkoholiu, rūkymu, narkotikais ir receptiniais vaistais politika priklauso valstybių narių kompetencijai, tačiau ragina Komisiją imtis iniciatyvos rinkti informaciją apie vienų valstybių sukauptą patirtį ir ją perduoti kitoms, kaip siūloma Komisijos komunikate "ES strategija remti valstybes nares mažinant alkoholio daromą žalą", bei inicijuoti konsultacijas ir viešas diskusijas, kurių metu būtų siekiama rasti geriausią kovos su pasyviu rūkymu būdą, kaip siūloma Komisijos žaliojoje knygoje "Europa be tabako dūmų: politikos alternatyvos ES mastu";
80.
dar kartą kartoja tai, kas išdėstyta 2005 m. gruodžio 15 d. rezoliucijoje dėl 2006 m. Komisijos teisės aktų leidybos ir darbo programos, ypač tai, kas susiję su grėsme visuomenės sveikatai, kurią kelia, pvz., širdies ir kraujagyslių ligos, diabetas, vėžys, psichikos sutrikimai, ŽIV/AIDS ir didelė tarša miestuose ir priemiesčiuose;
81.
pabrėžia sporto svarbą bendrai žmonių sveikatos būklei ir įvairių visuomenei gresiančių ligų prevencijai; reikalauja, kad valstybės narės investuotų į sporto infrastruktūros gerinimą ir skatintų sveikos gyvenamosios aplinkos kūrimą, kad žmonės galėtų gyventi aktyviai ir atsisakytų žalingų įpročių;
82.
pripažįsta, kad piktnaudžiavimas alkoholiu ir narkotikais gali lemti socialinę atskirtį, vaikų ir šeimų skurdą ir dar didesnį smurtą prieš vaikus;
83.
palankiai vertina tai, kad pastaraisiais metais visose valstybėse narėse didesnis politinis prioritetas teikiamas vaikų skurdo ir socialinės atskirties problemai; tačiau, kad skurdas ir socialinė atskirtis nebūtų perduodama iš kartos į kartą, ragina Komisiją ir valstybes nares tartis nustatant kiekybinius kovos su daugialypiu vaikų skurdo reiškiniu tikslus, skiriant pakankamai išteklių šiam tikslui siekti, ypač rūpintis tėvų paliktais vaikais, gatvės vaikais ir vaikų globos institucijose gyvenančiais vaikais;
84.
mano, kad aukštos kokybės švietimo, sveikatos priežiūros ir socialinės apsaugos paslaugos, kuriomis galėtų naudotis vaikai ir jų šeimos, taip pat prieinamos vaikų priežiūros paslaugos ir įperkamas būstas yra gyvybiškai svarbūs siekiant užkirsti kelią vaikų skurdui, socialinei atskirčiai ir diskriminacijai, mažinti jų poveikį ir neleisti skurdui plisti iš kartos į kitą;
85.
ragina valstybes nares ypač daug dėmesio skirti nepilnų šeimų socialinei apsaugai, kadangi joms skurdas gresia labiausiai;
86.
ragina valstybes nares pasirūpinti, kad vaikai galėtų naudotis jiems skirtomis paslaugomis ir galimybėmis, siekiant, kad būtų užtikrinta jų dabartinė ir ateities gerovė bei visiška saviraiška; todėl ragina valstybes nares užtikrinti, kad į mokyklų programas būtų įtraukti finansinio ugdymo pagrindai;
87.
ragina valstybes nares rinkti duomenis apie vaikų skurdą, analizuoti vaikų, kuriems gresia skurdas, ypač tų, kurie priklauso didelės skurdo rizikos grupei, t. y. neįgalių, romų, prieglaudose gyvenančių, imigrantų ir gatvėse gyvenančių vaikų, padėtį, stebėti ir vertinti valstybėse narėse vykdomą šios srities politiką ir nuolat atlikti šios politikos poveikio vertinimą;
88.
prašo Komisijos parengti naujų rodiklių, kuriuos derinant su galiojančiais pajamų skurdo rodikliais būtų galima išsamiau suvokti vaikų skurdo reiškinį;
89.
pabrėžia, kad, remiantis Europos socialiniu modeliu, esminis vaidmuo tenka sveikatos priežiūros ir bendrosioms socialinės apsaugos tarnyboms; ragina Komisiją atsižvelgti į šį minėtųjų tarnybų vaidmenį taikant vidaus rinkos ir konkurencijos teisės aktus; pabrėžia, kad kai kuriose Rytų Europos valstybėse narėse šios tarnybos paslaugos finansuojamos nepakankamai;
90.
mano, kad liberalizavus sveikatos priežiūros paslaugas gali būti sunku visiems vienodai užtikrinti profesionalias sveikatos priežiūros paslaugas;
91.
ragina valstybes nares skatinti kredito unijų vaidmenį, siekiant padėti fiziniams asmenims užtikrinti saugią ir reglamentuojamą aplinką, kuri padėtų taupyti, skolintis ir atsikratyti vis didėjančių asmeninių skolų; ragina valstybes nares užtikrinti asmenims teises atsidaryti banko sąskaitas už prieinamą kainą, kadangi tai itin svarbi dalyvavimo ekonominėje ir socialinėje veikloje priemonė;
92.
pripažįsta, kad žala, kurią daro prekyba žmonėmis, didžiulė, ir ragina valstybes nares griežtinti kovos su prekyba žmonėmis ir diskriminacija teisės aktus, pasirūpinti prekybos žmonėmis aukų grįžimu į normalų visuomenės gyvenimą, gerinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir pasirašyti, ratifikuoti bei įgyvendinti Europos Tarybos konvenciją dėl kovos su prekyba žmonėmis; primygtinai ragina valstybes nares teikti prioritetą prekybos žmonėmis aukų, ypač vaikų, apsaugai ir jų pagrindinių žmogaus teisių užtikrinimui;
93.
teigiamai vertina Komisijos pasiūlymą dėl direktyvos, kuriame numatomos sankcijos darbdaviams, įdarbinantiems šalyje nelegaliai gyvenančius trečiųjų šalių piliečius, ir ragina valstybes nares rengti teisės aktus, kuriais remiantis nusikaltėlių gaujoms būtų užkertamas kelias išnaudoti pažeidžiamus darbuotojus, ir griežtinti galiojančius šios srities Europos teisės aktus, taip pat pasirašyti ir ratifikuoti konvenciją dėl migruojančių darbininkų ir jų šeimų teisių apsaugos;
94.
ragina visas valstybes nares nuosekliai vykdyti žmogaus teisėmis grindžiamą prieglobsčio suteikimo politiką vadovaujantis konvencija dėl pabėgėlių statuso ir kitais susijusiais žmogaus teisių aktais, stengtis mažinti prieglobsčio prašytojų priklausomybę nuo teikiamų pašalpų, leisti jiems dirbti ir svarstyti, kaip atverti kelius teisėtai imigracijai; griežtai kritikuoja valstybes nares, kurios nevykdo įsipareigojimų, numatytų konvencijoje dėl pabėgėlių statuso, ir kitų teisinių priemonių, susijusių su žmogaus teisėmis;
95.
ragina valstybes nares labiau rūpintis benamiams, ypač būsto, sveikatos priežiūros paslaugų, švietimo ir užimtumo aspektais;
96.
ragina valstybes nares užtikrinti pakankamą paramą ir specialių paslaugų teikimą socialinėms grupėms, kurių integracija į darbo rinką negalima, ir užtikrinti, kad ši parama bei paslaugos būtų nešališkos, universaliai prieinamos ir stabilios;
o
o o
97.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, Socialinės apsaugos komitetui, valstybių narių ir šalių kandidačių vyriausybėms ir parlamentams.
