Darbuotojų mobilumas neturi pažeisti socialinių teisių, mano EP
Užimtumo politika
2008-11-24 - 11:56
„Laisvė teikti paslaugas neprieštarauja pagrindinei teisei streikuoti ar stoti į profesines sąjungas ir nėra už jas viršesnė“, – sakoma trečiadienį Europos Parlamento patvirtintoje ataskaitoje (474 balsai už, 106 prieš, 93 susilaikė). Joje raginama iki galo atverti ES vidaus rinką naujosioms Sąjungos narėms, tačiau įspėjama, jog visi darbuotojai turi dirbti vienodomis sąlygomis, o profesinių sąjungų nuomonė turi būti gerbiama.
Teisinis pagrindas . 1999 m. gruodį įsigaliojo Darbuotojų komandiravimo direktyva. Ji palengvino laikiną vienos ES šalies bendrovės darbuotojų darbą kitoje Sąjungos šalyje bei įpareigojo ES šalis numatyti pagrindines minimalią komandiruotų darbuotojų apsaugą užtikrinančias teises. Tuo tarpu praėjusiųjų metų pabaigoje Europos Teisingumo Teismas (ETT) priėmė nutartis keturiose svarbiose bylose – Laval, Viking, Rüffert ir Liuksemburgo. Nutartyse pažymima, jog nepagrįsti ES vidaus rinkos ribojimai yra neleistini. Tuo tarpu 2006 m. gruodį priimta Paslaugų direktyva, kurią ES šalys turi įgyvendinti iki 2009 m. pabaigos, palengvins vienos ES šalies bendrovių paslaugų teikimą kitoje Sąjungos šalyje. Vis dėlto direktyvoje numatyta, kad ji „neturi įtakos teisei derėtis dėl kolektyvinių susitarimų, juos sudaryti ir įgyvendinti, taip pat imtis kolektyvinių darbuotojų interesų gynimo veiksmų pagal Bendrijos teisei neprieštaraujančią nacionalinę teisę“. 2004 m. Latvijos statybos bendrovei „Laval“ Švedija neleido vykdyti darbų jos teritorijoje nesudarius kolektyvinės darbo apmokėjimo sutarties Švedijoje. Netrukus po to bendrovė bankrutavo. ETT iš esmės nutarė „Laval“ naudai – pasak jo, kolektyvinių sutarčių teisė yra mažiau esminė negu teisė teikti paslaugas užsienyje. Rüffert byloje ETT taip pat nutarė, jog Vokietijos statybų bendrovė, mokėjusi lenkų darbininkams mažiau negu numatyta kolektyvinėje sutartyje, nepažeidė ES teisės. Viking byloje ETT nutarė, jog Suomijos bendrovė gali įregistruoti savo laivą Estijos registre, nors laivo darbuotojams dėl to būtų mokama mažiau. Tuo tarpu Liuksemburgo byloje nutarta, jog Liuksemburgas pernelyg siaurai perkėlė į savo teisę ES Darbuotojų komandiravimo direktyvą. EP pozicija . Atsižvelgdami į minėtų bylų nutartis, europarlamentarai pažymi, jog „bet kuriam ES piliečiui turi būti suteikta teisė dirbti bet kur Europos Sąjungoje, taigi jis turi turėti teisę į vienodas sąlygas“. EP nariai „apgailestauja, kad ši teisė nėra vienodai taikoma visoje ES“. Jie „mano, kad Komisija turėtų ryžtingai persvarstyti dar galiojančias pereinamąsias nuostatas [dėl naujųjų ES šalių piliečių įsidarbinimo], įvertinti, ar jos tikrai reikalingos siekiant užkirsti kelią valstybių narių darbo rinkų iškraipymui, o jeigu taip nėra – jos turėtų būti kuo greičiau panaikintos“. Savo ruožtu Parlamentas „pabrėžia, kad laisvė teikti paslaugas neprieštarauja pagrindinėms socialinių partnerių teisėms [...] ir nėra už jas viršesnė“. Pasak europarlamentarų, ETT nutartys Rüffert, Laval ir Viking bylose rodo, kad teisės aktuose reikia aiškiau įrašyti, jog ES sutartyse nustatytos ekonominės laisvės neturi pažeisti valstybėse ir Bendrijos teisėje pripažįstamų pagrindinių socialinių teisių, taip pat teisės derėtis dėl kolektyvinių susitarimų, juos sudaryti ir įgyvendinti. EP manymu, „paslaugų teikimo laisvės ar įsisteigimo laisvės srityje darbdavio, darbuotojų ar komandiruojamų darbuotojų pilietybė negali būti pagrindas taikyti nevienodas darbo sąlygas, mokėti nevienodą užmokestį ar teikti nevienodas galimybes naudotis pagrindinėmis teisėmis – pavyzdžiui, teise streikuoti“. Taigi, Parlamento nuomone, „negali būti aiškinama, kad EB ekonominės laisvės suteikia įmonėms teisę jomis naudotis siekiant išvengti valstybių narių socialinių ir darbo teisės įstatymų ir praktikos taikymo ar leidžiant plėtotis nesąžiningai atlyginimų ir darbo sąlygų konkurencijai“. Europarlamentarai priduria, jog „svarbu neigiamai nepaveikti darbo rinkos modelių, kuriuose jau šiandien galima suderinti darbo rinkoje esantį aukšto lygio lankstumą su aukšto lygio saugumu“. EP ataskaitoje pažymima: „Europos teisės leidėjai privalo užtikrinti, kad nebūtų sukurta kliūčių parengtiems kolektyviniams susitarimams, pagal kuriuos nustatomas vienodas užmokestis visiems darbuotojams, nesvarbu kokia jų ar darbdavio tautybė“. Šiuo tikslu siūloma išplėsti Darbuotojų komandiravimo direktyvos teisinį pagrindą ir iš dalies ją persvarstyti, „atsižvelgiant į darbo sąlygų, atlyginimų dydžių, vienodų sąlygų darbuotojams principo taikymo [...] problemas, pagarbą skirtingiems darbo rinkos modeliams ir komandiravimo trukmei“. „Reikia visiškai aiškiai pareikšti, jog pagal Darbuotojų komandiravimo direktyvą ir kitas direktyvas nedraudžiama valstybėms narėms ir socialiniams partneriams siekiant vienodų sąlygų darbuotojams reikalauti palankesnių sąlygų“, – priduria europarlamentarai.
Jan ANDERSSON (PSE, SE) A6-0370/2008 Dėl kolektyvinių susitarimų problemų ES
Iniciatyvos procedūra.
Svarstymas: 2008-10-21.
Balsavimas: 2008-10-22 20081020IPR40051 Išsamiau apie Darbuotojų komandiravimo direktyvą Išsamiau apie Paslaugų direktyvą (lietuvių k.)
LT
1
LINK
http://ec.europa.eu/employment_social/labour_law/postingofworkers_en.htm
LT
2
LINK
http://ec.europa.eu/internal_market/services/docs/services-dir/guides/handbook_lt.pdf
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
