10.2.2011 B7-0123/2011 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Komisijos pirmininko pavaduotojos-Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai pareiškimo
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
dėl Egipto
Franziska Katharina Brantner
,
Hélène Flautre
,
Frieda Brepoels
,
Raül Romeva i Rueda
,
Judith Sargentini
,
Indrek Tarand
,
Margrete Auken
,
Malika Benarab-Attou
,
Bart Staes
,
Barbara Lochbihler
,
Emilie Turunen
,
Catherine Grèze
,
Michail Tremopoulos
,
François Alfonsi
,
Keith Taylor
,
Heidi Hautala
,
Eva Joly
,
Daniel Cohn-Bendit
,
Isabelle Durant
,
Ulrike Lunacek
Verts/ALE frakcijos vardu
PE459.655v01-00 B7‑0123/2011 Europos Parlamento rezoliucija dėl Egipto
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Egipto, ypač į 2008 m. sausio 17 d. rezoliuciją,
– atsižvelgdamas į 1948 m. paskelbtą Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją,
– atsižvelgdamas į 1966 m. Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą,
– atsižvelgdamas į 2004 m. birželio mėn. patvirtintas ir 2008 m. atnaujintas ES gaires dėl žmogaus teisių gynėjų,
– atsižvelgdamas į Europos kaimynystės politikos (EKP) plėtrą nuo 2004 m. ir ypač į Komisijos pažangos ataskaitas dėl EKP įgyvendinimo,
– atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Tuniso pasirašytą Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių asociacijos susitarimą, kuris įsigaliojo 2004 m. birželio mėn.,
– atsižvelgdamas į 2007 m. kovo mėn. patvirtintą ES ir Egipto Europos kaimynystės politikos veiksmų planą,
– atsižvelgdamas į 2003 m. kovo 11 d. Komisijos komunikatą „Platesnė Europos kaimynystė: naujos ribos ES santykiuose su rytinėmis ir pietinėmis kaimynėmis“ COM(2003)0104 , galutinis.
, 2004 m. gegužės 12 d. komunikatą „Europos kaimynystės politika – strategijos dokumentas“ COM(2004)0373 , galutinis.
, 2006 m. gruodžio 4 d. komunikatą dėl Europos kaimynystės politikos stiprinimo COM(2006)0726 , galutinis.
, 2007 m. gruodžio 5 d. komunikatą „Ryžtinga Europos kaimynystės politika“ COM(2007)0774 , galutinis.
ir 2010 m. gegužės 12 d. komunikatą „Europos kaimynystės politikos apžvalga“ COM(2010)0207 .
,
– atsižvelgdamas į 2009 m. balandžio mėn. bendrą sprendimą dėl pastangų stiprinti ES ir Egipto santykius, priimtą remiantis 2008 m. Egipto pasiūlymu,
– atsižvelgdamas į 2011 m. sausio 31 d. Tarybos išvadas dėl Egipto,
– atsižvelgdamas į Komisijos pirmininko pavaduotojos-Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai Catherine Ashton 2011 m. vasario 3 ir 4 d. pareiškimą dėl padėties Egipte,
– atsižvelgdamas į 2011 m. vasario 3 d. Jungtinių Tautų Nepriklausomos žmogaus teisių ekspertų grupės pareiškimą,
– atsižvelgdamas į 2011 m. vasario 4 d. Europos Vadovų Tarybos Pirmininko H. Van Rompuy deklaraciją dėl Egipto ir regiono,
– atsižvelgdamas į 2011 m. vasario 4 d. JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro Navi'o Pillay'o pareiškimą dėl dabartinės padėties Šiaurės Afrikoje,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. sausio 19 d. rezoliuciją dėl Europos kaimynystės politikos, 2007 m. lapkričio 15 d. rezoliuciją dėl Europos kaimynystės politikos stiprinimo, 2009 m. vasario 19 d. rezoliuciją dėl iniciatyvos „Barselonos procesas: Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga“, 2010 m. gegužės 20 d. rezoliuciją dėl Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos, 2006 m. liepos 6 d. Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės ir 2009 m. vasario 19 d. Europos kaimynystės ir partnerystės priemonės persvarstymo,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį,
A. kadangi Egipte ir kitose arabų šalyse taikiose demonstracijose, kuriose buvo raginama imtis politinių, ekonominių ir socialinių pokyčių, buvo išreikštas griežtas reikalavimas kurti tikrą demokratiją ir pabaigti autoritarinį režimą; kadangi Tunise prasidėję dabartiniai įvykiai rodo aiškų šių žmonių laisvės ir demokratijos troškimą,
B. kadangi per sausio 25 d. prasidėjusias masines demonstracijas Egipte žuvo daugiau nei 300 žmonių ir daug žmonių buvo sužeista ir sulaikyta; kadangi pagrindinių Egipto miestų aikštėse tebevyksta plataus masto protestai; kadangi demonstracijų mastas neturi precedentų Egipte ir arabų pasaulyje,
C. kadangi iš pradžių taikiuose protestuose prasiveržė vis daugiau smurto, nes ginkluoti asmenys ir vyriausybę remiančios nereguliariosios karinės pajėgos ėmė puldinėti demonstrantus, o policijos pajėgos panaudojo ašarines dujas, gumines kulkas ir vandens pabūklus; kadangi Vidaus reikalų ministras nusprendė po sausio 28 d. istorinių demonstracijų šalyje nebeteikti policijos pajėgų, taip neužtikrindamas gyventojų saugumo saugumo,
D. kadangi Egipto valdžios institucijos telekomunikacijų bendrovėms įsakė Egipte išjungti 60 mln. mobiliųjų telefonų linijų ir nutraukti interneto tiekimą šalyje, siekdamos sukliudyti piliečiams rinktis į masines demonstracijas ir juos nutildyti; kadangi karo policija uždarė žiniasklaidos priemones ir teisės centrus, pvz., televiziją „Al Jazzera“ ir Hishamo Mubarako teisės centrą,
E. kadangi nuo sausio mėn. pabaigos daugėja Egipto, tarptautinių žurnalistų ir žmogaus teisių gynėjų sulaikymų ir išpuolių prieš juos, mėginant taip sustabdyti nepriklausomą informacijos apie besitęsiančius protestus skleidimą ir bandant sukurti erdvę, kurioje būtų galima vykdyti žmogaus teisių pažeidimus apie juos nepranešant ir nenušviečiant jų Egipto ir tarptautinėse žiniasklaidos priemonėse,
F. kadangi siekiant pokyčių Egipte reikia nedelsiant surengti rimtą ir atvirą dialogą, kuriame dalyvautų visos demokratinės politinės ir socialinės jėgos bei pilietinė visuomenė ir per kurį turėtų būti skubiai priimtos konkrečios ir ryžtingos priemonės, padėsiančios įgyvendinti svarbias demokratines reformas,
G. kadangi Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių partnerystėje didžiausias dėmesys buvo sutelktas į ekonomines reformas ir buvo neįmanoma prabilti apie būtinas politines ir institucijų reformas; kadangi paaiškėjo, kad Viduržemio jūros regiono valstybių sąjunga, iš kurios buvo tikimasi pagalbos stiprinant ES politiką regione, nesugebėjo numalšinti didėjančio nepasitikėjimo ir patenkinti žmonių pagrindinių poreikių,
H. kadangi ES santykiuose su Viduržemio jūros pietinio kranto valstybėmis buvo teikiamos privilegijos partnerystėms su autoritariniais režimais ir jų lyderiais ir buvo apleistas dialogas su pilietinėmis visuomenėmis ir demokratinėmis jėgomis,
I. kadangi pagarba demokratijai, žmogaus teisėms ir pilietinėms laisvėms bei jų skatinimas yra pagrindiniai Europos Sąjungos principai ir tikslai, ir tokia pagarba bei skatinimas turi būti bendros Europos ir Viduržemio jūros regiono šalių vertybės,
J. kadangi Egipte buvo nuolat raginama atšaukti nepaprastąją padėtį, beveik nuolat besitęsiančią nuo 1967 m., stiprinti demokratiją ir gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves,
K. kadangi Taryba 2011 m. sausio 31 d. išvadose dar kartą išreiškė savo paramą Egiptui kaip demokratiniam, pliuralistiniam ir stabiliam pagrindiniam ES partneriui, atsižvelgdama į jo svarbų vaidmenį regione, ir patvirtino savo įsipareigojimą partnerystės priemonėmis teikti pagalbą Egipto transformacijos procese suteikiant, atnaujinant ir pritaikant dabartinius instrumentus, susijusius su pagalba politinėms, ekonominėms ir socialinėms reformoms,
1. tvirtai remia teisėtus demokratinius siekius, kuriuos išreiškė Egipto ir kitų arabų šalių gyventojai, reiškia savo solidarumą su taikiais demonstrantais ir kuo griežčiausiai smerkia smurtą ir visus tuos, kurie naudoja ir skatina smurtą bei bando destabilizuoti padėtį;
2. labai apgailestauja dėl didelio demonstracijų metu žuvusių ir sužeistų žmonių skaičiaus ir reiškia savo užuojautą aukų šeimoms;
3. ragina atsistatydinti Egipto prezidentą Hosnį Mubaraką ir mano, kad šis veiksmas paruoš kelią pokyčių procesui ir jį palengvins, nes tai turėtų padėti suformuoti laikiną vyriausybę, sudarytą iš visų demokratinių jėgų ir pilietinės visuomenės atstovų, kad būtų galima užtikrinti neatidėliotinas konkrečias ir ryžtingas priemones, pvz., politines, institucijų ir konstitucines reformas, nepaprastosios padėties atšaukimą ir laisvų ir sąžiningų parlamento bei prezidento rinkimų organizavimą;
4. primygtinai ragina Egipto valdžios institucijas garantuoti taikių demonstracijų teisės įgyvendinimą ir užtikrinti, kad teisėsaugos institucijos susilaikytų nuo nebūtinos besaikės jėgos demonstrantų atžvilgiu naudojimo; primena Egipto valdžios institucijoms ir saugumo pajėgoms jų pareigą užtikrinti visų piliečių saugumą;
5. ragina nedelsiant ir be išlygų iš kalėjimų paleisti visus dėl įsitikinimų kalinamus asmenis, taikius demonstrantus, taip pat Egipto ir tarptautinius žmogaus teisių gynėjus, žurnalistus ir teisininkus, kurie buvo sulaikyti pažeidžiant tarptautinius Egipto įsipareigojimus ir akivaizdžiai pažeidžiant Egipto viceprezidento Omaro Suleimano duotus įsipareigojimus; todėl primygtinai ragina Egipto valdžios institucijas atžvilgiu nedelsiant atkleisti šių sulaikytų asmenų buvimo vietą ir užtikrinti jų apsaugą nuo bet kokio pobūdžio kankinimų ir kitokio netinkamo elgesio;
6. ragina Egipto valdžios institucijas visiškai atkurti komunikacijų tinklus ir susilaikyti nuo jų cenzūros, įskaitant internetą ir mobiliųjų ryšių paslaugas, taip pat griežtai smerkia visokio pobūdžio gąsdinimą, agresiją ir išpuolius prieš žurnalistus;
7. primygtinai ragina telefonų kompanijas Egipte ir už jo ribų veikti atsakingai saugant saviraiškos laisvę ir privatumą imantis visų įgyvendinamų veiksmų, skirtų išvengti bendrininkavimo pažeidžiant teisę į saviraiškos laisvę ir teisę gauti bei siųsti informaciją;
8. griežtai smerkia plataus masto ir sunkius žmogaus teisių pažeidimų atvejus nuo sausio 25 d.; ragina JT Žmogaus teisių tarybą surengti specialią, padėčiai Egipte aptarti skirtą sesiją;
9. ragina sukurti nepriklausomą tyrimo komitetą dėl saugumo pajėgų piktnaudžiavimo ir besaikio jėgos naudojimo, bei už tokius veiksmus atsakingiems asmenims surengti sąžiningą teismo procesą; pabrėžia JT žmogaus teisių mechanizmų vaidmenį šiuo atveju ir ragina į Egiptą nedelsiant nusiųsti žmogaus teisių stebėsenos grupes;
10. ragina teikti svarią ir veiksmingą ES pagalbą demokratiniams, ekonominiams ir socialiniams pokyčiams Egipte ir kitose pietinėse kaimyninėse valstybėse, įskaitant moterų teisių skatinimą, suteikiant, persvarstant ir pritaikant dabartinius ES instrumentus, susijusius su pagalba politinėms, ekonominėms ir socialinėms reformoms;
11. šiuo atžvilgiu pritaria konstruktyviam Turkijos ministro pirmininko R. T. Erdogano pareiškimui, kuriuo buvo raginama Egipte sudaryti pereinamojo laikotarpio valdymo organus, padėsiančius pereiti į demokratiją ir išvengti chaoso;
12. džiaugiasi 2011 m. vasario 7 d. Tarybos sprendimu ir reglamentu, kuriuo įvedamos su turto, kuris priklauso arba kurį kontroliuoja asmenys, galimai atsakingi už neteisėtą Tuniso valstybės turto pasisavinimą, arba su tokiais asmenimis susiję asmenys, užšaldymu susijusios priemonės ir ragina Tarybą priimti tokias pačias priemones Egipto atžvilgiu;
13. ragina Annos Lindh Europos Sąjungos ir Viduržemio jūros regiono valstybių fondą kaip Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungą neatidėliotinai ir aktyviai imtis telkti pilietinę Europos Sąjungos ir Viduržemio jūros regiono valstybių visuomenę, siekiant skatinti pilietiškumą, aktyvų dalyvavimą valstybės gyvenime, žmogaus teises ir demokratiją per Europos ir Viduržemio jūros regiono partnerių valstybių, ir ypač arabų šalių jaunimo dialogą ir diskusijas;
14. pabrėžia, kad šiuo metu atliekant Europos kaimynystės politikos peržiūrą ir imantis toliau formuoti ES santykius su pietinėmis kaimyninėmis valstybėmis būtina visiškai atsižvelgti į dabartinius reiškinius regione; pabrėžia, kad šiuo atžvilgiu būtina griežtai persvarstyti dabartinius veiksmų planus įtraukiant aiškius prioritetinius tikslus kartu imantis skatinti politines reformas;
15. mano, kad todėl itin svarbu ir neatidėliotina permąstyti ir nuodugniai persvarstyti ES strategiją dėl Viduržemio jūros, ir kad ši nauja strategija turėtų sustiprinti politinį dialogą ir paramą visoms demokratinėms jėgoms, įskaitant pilietinės visuomenės veikėjus; ragina, atsižvelgdamas į tai, Tarybą apibrėžti politinius kriterijus, kuriuos EKP šalys turi atitikti, kad joms būtų galima skirti „aukštesnio lygio statusą“;
16. ragina Tarybą ir Komisiją persvarstyti Europos kaimynystės politiką pietinėms kaimyninėms valstybėms suteikiant pagalbą tikros demokratijos pokyčiams ir paruošiant pagrindą gilioms politinėms ir institucijų reformoms; primygtinai reikalauja persvarstant kaimynystės politiką atsižvelgti į prioritetinius kriterijus, susijusius su teisminės valdžios nepriklausomumu, pagarba pagrindinėms laisvėms ir kova su korupcija;
17. mano, kad šiuo atžvilgiu esminį vaidmenį gali atlikti finansiniai ES instrumentai dėl išorės veiksmų regionui, ypač Europos kaimynystės ir partnerystės priemonė, Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonė ir stabilumo priemonė ir ragina tobulinti šias priemones, kad būtų galima jas naudoti veiksmingai ir pastoviai tokiomis išimtinėmis aplinkybėmis; taip pat pabrėžia neatidėliotino klausimų, susijusių su maisto produktu brangimu ir su maisto saugumu bei kaimo plėtra, sprendimo svarbą;
18. reiškia paramą Egipto pastangoms toliau aktyviai ir konstruktyviai siekti ilgalaikės taikos Viduriniuosiuose Rytuose ir tikisi tokių pastangų, ypač atsižvelgdamas į Izraelio ir Palestinos konfliktą ir palestiniečių susitaikymo procesą;
19. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Komisijos pirmininko pavaduotojai ir Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, Egipto valdžios institucijoms, Viduržemio jūros regiono valstybių sąjungos parlamentinei asamblėjai, JT vyriausiajam žmogaus teisių komisarui ir JT Žmogaus teisių tarybai.
