P6_TA(2007)0363
Geresnė teisėkūra Europos Sąjungoje
A6-0273/2007
2007 m. rugsėjo 4 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl geresnės teisėkūros Europos Sąjungoje ( 2007/2095(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į 2000 m. spalio 26 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimų Europos Vadovų Tarybai "Geresnė teisėkūra 1998 m. – bendra atsakomybė 1998 m." ir "Geresnė teisėkūra 1998 m." OL C 197, 2001 7 12, p. 433.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2001 m. lapkričio 29 d. rezoliuciją dėl Komisijos baltosios knygos dėl Europos valdymo OL C 153 E, 2002 6 27, p. 314.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2003 m. balandžio 8 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimų Europos Vadovų Tarybai "Geresnė teisėkūra 2000 m." ir "Geresnė teisėkūra 2001 m." OL C 64 E, 2004 3 12, p. 135.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2004 m. vasario 26 d. rezoliuciją dėl Komisijos pranešimo "Geresnė teisėkūra 2002 m." OL C 98 E, 2004 4 23, p. 155.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2004 m. kovo 9 d. rezoliuciją dėl Komisijos komunikato dėl Bendrijos reglamentavimo veiklos supaprastinimo ir patobulinimo OL C 102 E, 2004 4 28, p. 512.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2004 m. balandžio 20 d. rezoliuciją dėl Bendrijos teisėkūros ir konsultavimosi procedūrų poveikio įvertinimo OL C 104 E, 2004 4 30, p. 146.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl reglamentavimo aplinkos supaprastinimo strategijos OL C 297 E, 2006 12 7, p. 136.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl Komisijos 12-osios metinės ataskaitos "Geresnė teisėkūra 2004 m.: subsidiarumo principo taikymas" OL C 297 E, 2006 12 7, p. 128.
,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. gegužės 16 d. rezoliuciją dėl teisės aktų leidėjams pateiktų teisės aktų pasiūlymų atrankos rezultatų OL C 297 E, 2006 12 7, p. 140.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 14 d. Komisijos komunikatą Tarybai, Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui "Geresnio reglamentavimo Europos Sąjungoje strateginė apžvalga" ( COM(2006)0689 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ir į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto, Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto bei Regioninės plėtros komiteto nuomones ( A6-0273/2007 ),
A.
kadangi sėkmingas geresnio reglamentavimo siekio įgyvendinimas sudaro vieną iš pagrindinių Europos Sąjungos prioritetų, nes didėjanti modernios, racionalios ir veiksmingos teisėkūros nauda tuo pat metu mažinant jos sąnaudas užtikrintų aukščiausio lygmens produktyvumą, augimą, pripažinimą ir pagaliau užimtumą visoje Europoje,
B.
kadangi Komisija anksčiau minėtame 2006 m. lapkričio 14 d. komunikate nagrinėja pasiektą pažangą geresnio reglamentavimo srityje ir nustato svarbiausius ateities uždavinius pabrėždama, kad pažanga turėtų būti daroma tiek Europos, tiek valstybių narių lygmeniu taip plėtojant bendrąjį metodą, kurio tikslas – paprastesnis Bendrijos ir nacionalinių teisės aktų taikymas mažesnėmis sąnaudomis,
C.
kadangi šis metodas – Komisijos, Tarybos ir Europos Parlamento naudojama vertinga priemonė, skirta siekti Lisabonos strategijos tikslų – reikalauja glaudesnės šios srities partnerystės, pirmiausia, tarp Europos institucijų, o tuomet – tarp pastarųjų ir nacionalinių valdžios institucijų,
D.
kadangi anksčiau minėtajame komunikate Komisija siūlo stiprinti poveikio vertinimų priežiūrą įsteigiant nepriklausomą Poveikio vertinimo valdybą, vadovaujamą Komisijos pirmininko, ir stebėdama ankstyvojo etapo padėtį valstybėse narėse įsipareigoja imtis labiau prevencinių priemonių, kad padėtų teisingai perkelti svarbiausias direktyvas į nacionalinę teisę,
E.
kadangi Komisijos nuomone Europos Parlamentas ir Taryba turėtų rengti metodiškesnius daugelio Komisijos pasiûlymø svarbiø daliniø pakeitimø poveikio vertinimus ir didesná prioritetà teikti svarstomiems supaprastinimo pasiūlymams, kodifikavimui ir pasenusių teisės aktų panaikinimui,
F.
kadangi Komisijos siūlymu valstybės narės savo ruožtu turėtų kurti ir įgyvendinti konsultacijų mechanizmus ir supaprastinimo programas, kai tokiø nesama, ir skatinti metodiðkesná ekonominio, socialinio poveikio ir poveikio aplinkai vertinimà bei geresná Bendrijos teisës taikymà,
G.
kadangi geresnis reglamentavimas nėra susijęs vien tik su biurokratijos ir administracinės naštos mažinimu, galiojančių teisės aktų supaprastinimu ar reguliavimo panaikinimu, bet taip pat apima pastangas užtikrinti, kad į teisėkūros procesą būtų įtraukti visi visų lygmenų suinteresuoti vyriausybiniai ir nevyriausybiniai veikėjai ir kad Europos institucijos taptų artimomis nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijų partnerėmis, siekiant priimti aukštos kokybės teisės aktus,
H.
kadangi kiekvieno lygmens valdžia turi prisiimti atsakomybę už geresnį reglamentavimą, kad būtų galima sumažinti administracinę naštą,
I.
kadangi vietos ir regioninės valdžios institucijos dažnai įgyvendina ir ES teisę ir užtikrina jos vykdymą,
J.
pagaliau kadangi Komisija siûlo ir Europos Sàjungai, ir valstybëms narëms imtis ambicingos Europos ir nacionalinës teisëkûros pagrindu kylanèios administracinës naðtos maþinimo strategijos, ir ðis bendras sumaþinimo tikslas turëtø bûti pasiektas 2012 m.,
1.
aktyviai remia geresnio reglamentavimo procesą siekiant padidinti ES teisės aktų veiksmingumą, efektyvumą, nuoseklumą, atskaitomybę ir skaidrumą; tačiau pabrėžia, kad šis procesas turi būti grindžiamas tam tikromis prielaidomis:
i)
visapusišku ir bendru Tarybos, Komisijos ir Europos Parlamento dalyvavimu;
ii)
plataus pobūdžio ir skaidriu konsultavimusi su visomis suinteresuotomis šalimis, įskaitant nevyriausybines organizacijas;
iii)
Bendrijos institucijų atsakomybės už reglamentavimo procesą stiprinimu ir bendru šio proceso skaidrumo didinimu, ypač atveriant Tarybos posėdžius visuomenės kontrolei, kai Taryba atlieka teisėkūros institucijos funkcijas;
iv)
vertinant kiekvieną teisės aktą, kai siekiama supaprastinimo, reikia vienodai atsižvelgti į ekonominius, socialinius, aplinkos ir sveikatos apsaugos aspektus ir neapsiriboti trumpalaikiais sumetimais;
v)
dėl supaprastinimo proceso neturėtų švelnėti dabartiniuose teisės aktuose nustatyti standartai.
2.
remia Komisijos siekį pagerinti teisės aktų kokybę ir sumažinti administravimo naštą; mano, kad priemonės, išvardytos Komisijos komunikate, rodo aiškų ir nuolatinį įsipareigojimą siekti šio tikslo, tačiau mano, kad būtinos dar didesnės pastangos daugelyje sričių siekiant užtikrinti, jog vidaus rinką reglamentuojantys teisės aktai duotų didžiausią ekonominę naudą;
3.
ragina Komisijà sutelkti visas pastangas, bûtinas siekiant supaprastinti ir modernizuoti esamus Bendrijos teisës aktus remiantis atitinkama supaprastinimo strategija, kurios įgyvendinime tinkamai dalyvautų valstybės narės ir suinteresuotosios šalys; nepaisant to, kartoja, jog, nors geresnis reglamentavimas yra bendras visø Europos institucijø tikslas, svarbiausià vaidmená rengdama aukðtos kokybës teisës aktø pasiûlymus, kurie yra geriausias viso supaprastinimo proceso atspirties taðkas, atlieka Komisija;
4.
ragina Komisiją skirti daugiau dėmesio Bendrijos teisės aktų įgyvendinimui, stiprinimui ir vertinimui, kaip esminei geresnio reglamentavimo proceso daliai;
5.
sutinka su Komisija, kad neturint bendros kiekvieno teisės akto pasiūlymo ekonominio, socialinio poveikio, poveikio aplinkai, sveikatai ir tarptautinio poveikio apžvalgos geresnė teisėkūra neįmanoma; todėl visiškai palaiko Komisijos pirmininko vadovaujamos Poveikio vertinimo valdybos įsteigimą prie Komisijos, kad būtų stebima, kaip rengdami poveikio vertinimų projektus šiuos principus taiko atsakingieji Komisijos darbuotojai;
6.
vis dėlto pabrėžia, kad, siekiant užtikrinti bent minimalią nepriklausomą rengiamų poveikio vertinimo projektų priežiūrą, turėtų būti sukurta nepriklausoma ekspertų grupė, kuri pasirinktinai tikrindama stebėtų Poveikio vertinimo valdybos teikiamų nuomonių kokybę, o suinteresuotųjų šalių atstovams taip pat turėtų būti leista dalyvauti atliekant tikrinimus;
7.
mano, kad, siekiant išvengti prieštaringų metodų ir skatinti palyginamumà, Poveikio vertinimo valdyba turëtø uþtikrinti bendros visø poveikio vertinimø metodologijos taikymà;
8.
reikalauja, kad Parlamentas būtų reguliariai informuojamas apie sprendimus, kuriuos prižiūrint Komisijos pirmininkui priima Poveikio vertinimo valdyba, siekiant užtikrinti skaidrų abiejų institucijų dialogą;
9.
Ragina Komisijà rengti poveikio vertinimus, kuriuose bûtø pateikta pakankamai scenarijø ir politikos alternatyvø (áskaitant, jei bûtina, "lûkuriavimo politikos" alternatyvas), kurios sudarytø iðlaidø poþiûriu veiksmingø, tvariø ir socialiai priimtinø sprendimø pagrindà;
10.
laiko tai bendrąja taisykle pagal kurią, kad ir koks poveikio vertinimas būtų atliekamas, jei tai svarbu, privaloma tinkamai atsižvelgti į visą įmanomą politikos pasiūlymo įtaką visuomenei, aplinkai ir ekonomikai; be to, kai tai įmanoma ir atitinka susijusią teisės akto sritį, poveikio vertinimuose taip pat privaloma tinkamai atsižvelgti į visą įmanomą poveikį, svarbų pažeidžiamoms ar mažumų grupėms ir lyčių integracijos aspektams bei kitoms jautrioms tikslinėms grupėms, pvz., etninėms mažumoms, vaikus auginantiems tėvams, vyresniojo amžiaus ir nuolatos sergantiems bei neįgaliems asmenims ("socialinių gairių nustatymas");
11.
prašo Komisijos konsultuotis su visomis susijusiomis suinteresuotomis šalimis, ypač su nacionalinės, regioninės ir vietos valdžios institucijomis, kai ji rengiasi atlikti poveikio vertinimą, kad būtų tinkamai atsižvelgta į vietos arba regioninius skirtumus ir laiku pranešti šio poveikio vertinimo rezultatus Parlamentui, Regionų komitetui ir visoms tiesiogiai susijusioms vietos ir regioninės valdžios institucijoms;
12.
mano, kad šiuo tikslu visais etapais privaloma konsultuotis su visomis susijusiomis suinteresuotomis šalimis, galbūt aktyviau naudojantis Komisijos interneto svetaine rengiant viešus svarstymus, kurių rezultatai kitu atveju galėtų būti atsitiktinio pobūdžio, ir pasitelkus naujus ir labiau struktūrizuotus konsultavimo būdus, kaip numatoma Komisijos komunikate "Konsultavimosi ir dialogo stiprinimas. Komisijos konsultavimosi su suinteresuotomis šalimis bendrieji principai ir minimalūs reikalavimai" ( COM(2002)0704 ); todėl laikosi nuomonės, kad, Komisija privalo sudaryti sąlygas maksimaliam skaidrumui skelbdama suinteresuotųjų šalių atsiliepimus;
13.
pabrėžia, kad Parlamentas ir Taryba turėtų rengti nuoseklesnius svarbiausių Komisijos pasiūlymų pakeitimų poveikio vertinimus;
14.
ragina Komisijà nurodyti, kokios stadijos pasiekta atliekant poveikio vertinimus, kurie dar neskelbti, aiškiai nurodant, ar ðie vertinimai dar bus nagrinëjami, ar jie buvo atðaukti, atidëti, ar dël ávairiø prieþasèiø pradëti rengti ið naujo ir t. t. ir konsultuotis su suinteresuotosiomis ðalimis dël vertinimø, kurie dar bus nagrinëjami;
15.
primygtinai reikalauja, kad vadovaudamosi ES sutarties 34 straipsnio 2 dalimi valstybës narës pateiktø politinio ir teismø bendradarbiavimo baudþiamosiose bylose srities iniciatyvø poveikio vertinimà; mano, kad ðiuo poþiûriu valstybës turëtø atsakingai suvokti savo tikràjá ásipareigojimà;
16.
remia Komisijos vykdomà siûlomø teisës aktø periodiðkà atrankà ir atðaukimà; taèiau pabrëþia, kad ði veikla privalo bûti regima atsiþvelgiant á skirtingø Bendrijos institucijø prerogatyvas teisėkūros proceso metu, kaip nurodoma Sutartyse, ir vadovaujantis institucijų lojalaus bendradarbiavimo principu;
17.
remia atitinkamais principais pagrįstų teisės aktų leidybą, kai daugiau dėmesio skiriama kokybei, o ne kiekiui; mano, kad diskusijos dėl vadinamojo geresnio reglamentavimo – tai priemonė, padedanti suvokti teisės aktų leidybą kaip procesą, skirtą aiškiai apibrėžtiems politikos tikslams siekti, įpareigojant ir įtraukiant visas suinteresuotas šalis į visas šio proceso grandis nuo rengimo iki vykdymo užtikrinimo;
18.
mano, kad A. Lamfalussy procedūros taikymo reglamentuojant finansų rinkas patirtis ir ypač reguliuotojų ir rinkos dalyvių dialogas – naudingas pavyzdys, kaip galima išbandyti dinamišką teisėkūros procesą;
19.
mano, kad A. Lamfalussy procedūra naudinga imantis tolesnių veiksmų; mano, kad lemiamą vaidmenį turės priežiūros metodų sujungimas; pritaria 3 lygmens komiteto atliktam darbui šiuo klausimu ir remia jo prašymą dėl tinkamų priemonių rinkinio; mano, kad konsultantams suteikta teisė lanksčiai veikti galėtų padėti pašalinti techninių aspektų naštą, apsunkinančią teisės aktų leidybą, ir sukurti dinamiškai rinkai tinkamas taisykles; tačiau pabrėžia, kad tai jokiu būdu neleidžia atsisakyti politinės atsakomybės dėl galutinių tikslų siekimo; primygtinai reikalauja, kad teisės aktų leidėjai stebėtų procesą, ir pakartoja, kad turi būti visokeriopai paisoma Parlamento teisės aktų leidybos galių;
20.
mano, kad Komisija turėtų nuolatos, o ne tik prieš pradėdama naują kadenciją, vertinti dar nepriimtų teisės aktų svarbą ir kad ji turėtų atšaukti pasiūlymus, kurie jau nebėra tinkami, ypač atkreipiant dėmesį į tuos, kurie jau tam tikrą laiką nenagrinėjami;
21.
pabrėžia, kad taip pat reikėtų supaprastinti Komisijos bendravimą su piliečiais, pavyzdžiui, pirkimų, finansinių paslaugų, mokslinių tyrimų programų, valstybės pagalbos taisyklių ir prašymų teikti finansavimą srityse;
22.
iš esmės pritaria, kad reikėtų greičiau priimti dar nepriimtus supaprastinimo pasiūlymus, bet mano, jog kiekvienu atskiru atveju būtina įvertinti, ar pasiūlymas nėra platesnio masto, nes tokiu atveju reikėtų daugiau laiko;
23.
pripažįsta faktą, kad Bendrijos teisės aktų leidybos veikla galėtų būti metodiškesnė; taigi ragina Komisiją persvarstyti savo darbo metodus ir jo organizavimo būdą, kad būtų galima spręsti įvairias problemas taikant horizontalesnio pobūdžio priemones, labiausiai siekiant užtikrinti didesnę darną, remiantis galimomis sąsajomis ir vengiant nenuoseklumo;
24.
mano, kad, siekiant išsaugoti svarbiausią Komisijos ir Parlamento abipusio pasitikėjimo elementą, prieš atšaukdama dar nenagrinėtus pasiūlymus Komisija turėtų atsižvelgti į Parlamento nuomonę;
25.
pritaria Komisijos komunikatui, kuriuo ji atšaukia 68 pasiūlymus, kurie, jos nuomone, yra nesuderinami su Lisabonos strategijos tikslais ir geresnio reglamentavimo principais, tačiau apgailestauja, kad Komisija atšaukia direktyvos dėl Europos savidraudos draugijos statuto pasiūlymą nepaisant to, kad tai yra viena iš pagrindinių Lisabonos strategijos dalių, ir todėl ragina Komisiją iki 2007 m. pabaigos imtis iniciatyvos, kad būtų parengtas Europos savidraudos draugijos ir Europos asociacijos statuto projektas;
26.
pripažįsta, kad Taryba, kaip ir Parlamentas, turi apsvarstyti svarbiausių pakeitimų įtaką Komisijos poveikio vertinimui; pabrėžia būtinybę atlikti išlaidų ir gautos naudos analizę, kuri geriau atspindėtų sudėtingą reglamentavimo išlaidų struktūrą, kai direktyvos yra įgyvendinamos taikant nacionalinės teisės aktus ir yra keičiama bendrovių ir asmenų veiklą reglamentuojanti norminė bazė; labai pritaria tam, kad patys įstatymų leidėjai siektų skaidrumo ir nepriklausomos poveikio vertinimo rengimo patikros atsižvelgdami į savo politinius prioritetus;
27.
visiðkai palaiko Komisijos pastangas apskritai stiprinti Bendrijos teisës ágyvendinimà pasitelkiant labiau prevencines priemones, kurios bûtø suderintos su paskesnio tyrimo priemonëmis, vykdomomis ankstyvuoju etapu kartu su valstybëmis narëmis, kad bûtø skatinamas teisingas pagrindiniø direktyvø perkëlimas á nacionalinæ teisæ bei rekomenduoja Europos Parlamentà tinkamai átraukti á tokias iniciatyvas;
28.
mano, kad stebėdama, kaip valstybės narės taiko Bendrijos teisę, Komisija turėtų įpareigoti, o ne tik raginti valstybes nares rengti koreliacines lenteles ir pastabas apie perkėlimą į nacionalinę teisę, ypač siekiant kontroliuoti kiekvieną nacionalinį direktyvų perkėlimo į nacionalinę teisę procesą; šiuo pagrindu mano, kad Komisija turėtų paraginti valstybes nares priimti bendrąją pamatinę metodologiją;
29.
laikosi nuomonės, kad nepaisant išskirtinės poveikio vertinimų svarbos Komisijoje neturėtų susidaryti tokia padėtis, kai ištekliai, numatyti stebėti, ar teisingai Bendrijos teisė perkeliama į nacionalinę teisę, bei pradėti bylas pažeidimo atvejais, iš naujo būtų paskirstomi ir skiriami poveikio vertinimams atlikti; pabrėžia poreikį didinti išteklius, reikalingus užtikrinti veiksmingą Bendrijos teisės taikymo stebėseną;
30.
apgailestauja dėl valstybių narių vykdomo "perteklinio reglamentavimo" ir ragina Komisiją ištirti, kokių dar priemonių būtų galima imtis, kad to būtų išvengta, įskaitant galimybę suteikti piliečiams tiesioginių veiksmų teisę; ragina atlikti tolesnius poveikio vertinimus, kuriuose būtų nagrinėjama, kaip sprendimai iš tikrųjų yra įgyvendinami valstybėse narėse ir vietos lygmeniu; remia dažnesnį, kai tikslinga, reglamentų pasitelkimą;
31.
primena, kad "saulėlydžio" nuostatos turėtų būti taikomos apgalvotai, užtikrinant, kad teisės aktai būtų naudingi;
32.
primygtinai reikalauja, kad pateikdama teisės akto pasiūlymą Komisija vengtų neaiškių ir nereikalingų formuluočių ir, pageidautina, vartotų paprastą ir suprantamą kalbą, tuo pat metu išlaikydama tikslią terminologiją ir teisinį apibrėžtumą; konkrečiau, mano, kad privalu atsisakyti nesuprantamų akronimų ir nesaikingo bereikalingų konstatuojamųjų dalių vartojimo praktikos; ragina visus vyriausybės sluoksnius naudoti, kai tik įmanoma, aiškią ir piliečiams lengvai suprantamą kalbą;
33.
ragina Komisiją užtikrinti, kad ji gerindama reglamentavimą, kartu siektų, jog nauji teisės aktai ir jų įgyvendinimo nuostatos būtų nuoseklios, pagrįstos, skaidrios ir suinteresuotosioms šalims bei naudos gavėjams suprantamos;
34.
ragina Komisiją, rengiant reglamentus, iš anksto parengti rekomendacines pastabas dėl jų įgyvendinimo, kurios būtų naudingos valstybėms narėms, regioninei ir vietos valdžiai bei specializuotoms agentūroms;
35.
atkreipia ypatingą dėmesį į tai, kad geresnis reglamentavimas visuomet privalo reikšti visišką Parlamento dalyvavimą tiek institucijų diskusijose, tiek drauge priimant su šiuo procesu susijusius teisės aktus; taip pat pabrėžia, kad Parlamentas visuomet turi galimybę apsvarstyti ketinamos priimti teisinės priemonės (reglamento, direktyvos ar sprendimo) pasirinkimo tinkamumą ir (arba) įvertinti alternatyvių reguliavimo metodų taikymo pagrįstumą;
36.
ragina Komisiją ištirti alternatyvas teisės aktams, kad būtų pagerintas vidaus rinkos veiksmingumas, įskaitant savireguliavimą ir abipusį nacionalinių taisyklių pripažinimą, pabrėždamas, kad tai neturi trukdyti Europos Parlamento ir valstybių narių parlamentų vykdomai demokratinei kontrolei; pabrėžia, kad Bendrijos reglamentavimas negali būti atskirtas nuo tarptautinės konkurencijos ir pasaulinės rinkos;
37.
mano, kad naujosios komitologijos taisyklės, stiprinančios Parlamento ir Tarybos vykdomą Komisijai patikėtų įgyvendinimo galių priežiūrą, yra tolesnis Bendrijos teisėkūros supaprastinimo etapas, kadangi šios taisyklės Komisijai leidžia perduoti pačias įvairiausias reguliavimo galias, susijusias su neesminiais ir techniniais aspektais, ir taip suteikia galimybę Parlamentui ir Tarybai sutelkti teisėkūros veiklą ties labiau esminėmis nuostatomis;
38.
pritaria 2007 m. pavasario Europos Vadovų Tarybos išvadoms dėl geresnio reglamentavimo ir ypač sprendimui iki 2012 m. 25 proc. sumažinti mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) tenkančią administravimo naštą, susidariusią dėl Bendrijos teisėkūros; mano, kad siekiant šio tikslo reikėtų priimti labiau apgalvotus, veiksmingesnius, labiau į jų vartotojus orientuotus teisės aktus, kuriais būtų sumažintos nebūtinos MVĮ išlaidos, bet nebūtų sušvelninti standartai, nustatyti dabartiniuose teisės aktuose; ypač remia Tarybos sprendimą raginti valstybes nares iki 2008 m. nustatyti nacionalinius tikslus ir ragina, kad Komisija ir valstybės narės nustatytų vienodas stebėsenos priemones, kuriomis būtų sudarytos sąlygos veiksmingam šio proceso įgyvendinimui valstybėse narėse nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmenimis;
39.
ragina Komisiją kasmet teikti informaciją apie pasiektus rezultatus ir planus siekti pažadėto tikslo mažinti administravimo naštą;
40.
ragina Komisiją, bendradarbiaujant su Taryba ir Europos Parlamentu, rengti Bendrijos institucines reformas, kuriomis būtų prisidedama prie didesnio lėšų taupymo ir kartu palengvinamas bendradarbiavimas užtikrinant geresnį arba labiau apgalvotą reglamentavimą;
41.
ragina Komisiją toliau siekiant geresnio reglamentavimo atsižvelgti į tyrimo "ES aplinkos politikos supaprastinimas" 1P/A/ENVI/ST/2006-45.
, kuris atliktas Parlamento Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto prašymu ir kuriame nagrinėjamas supaprastinimo procesas, rezultatus.
42.
išreiškia susirūpinimą, kad įvairiais nepriklausomais tyrimais Europos aplinkos politikos institutas (2004): Tvarus vystymasis Europos Komisijos 2003 m. integruotuose poveikio įvertinimuose. Europos aplinkos politikos institutas (2005): "For better or for worse - The EU's 'Better Regulation' Agenda and the environment". Europos aplinkos ir tvaraus vystymosi patariamoji taryba (2006): "Impact Assessments of European Commission Policies: Achievements and Prospects".
nustatyta, jog Komisijos generaliniai direktoratai nesilaiko Komisijos parengtų poveikio vertinimo gairių, kad ekonominio poveikio vertinimas ir kiekybinė išraiška pabrėžiami aplinkos, socialinio ir tarptautinio poveikio vertinimo sąskaita, kad teisėkūros sąnaudos vertinamos daug išsamiau nei jos nauda ir kad trumpalaikiai sumetimai nustelbia ilgalaikius; palankiai vertina Komisijos ketinimą įsteigti Poveikio vertinimo valdybą ir atlikti Komisijos poveikio vertinimo sistemos išorinį vertinimą, nes abu šie veiksmai turėtų prisidėti prie to, kad būtų užtikrinta, jog anksčiau minėti išliekantys trūkumai būtų pagaliau pašalinti;
43.
remia tyrimo "ES aplinkos politikos supaprastinimas" išvadą, kad poveikio vertinimai gali atlikti esminį vaidmenį užtikrinant geresnį reglamentavimą ir kad reikėtų gerinti tam tikrų vertinimų kokybę; ragina Komisiją užtikrinti:
-
kad šiems vertinimams būtų skirta pakankamai laiko ir lėšų;
-
kad būtų vertinamas trumpalaikis ir ilgalaikis poveikis, vienodai atsižvelgiant į ekonominius, socialinius, aplinkos ir sveikatos aspektus;
-
kad vertinant poveikį būtų atsižvelgiama ne tik į priemonių sąnaudas, bet ir į sąnaudas, susijusias su problemų aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto srityse nesprendimu;
-
skaidrumą ir visų susijusių suinteresuotų šalių indėlį;
-
kad poveikio vertinimas būtų pakankamai plataus pobūdžio ir jį atliekant būtų atsižvelgiama į valstybių narių skirtingas nacionalines aplinkybes.
pripažįsta, kad poveikio vertinimas taip pat galėtų atlikti esminį vaidmenį tuo atveju, kai Europos Parlamentas arba Taryba siūlo pakeitimus, kurie galėtų daryti žymų poveikį;
44.
ragina Komisiją toliau skatinti keitimąsi informacija, susijusia su ES aplinkos politikos paprastinimo valstybėse narėse gerąja patirtimi, šiose srityse:
-
informacinių technologijų naudojimo siekiant palengvinti administracinę naštą,
-
leidimų sistemos ir licencijavimo paprastinimo ir integravimo, tuo pačiu metu užtikrinant tokius pačius aplinkos ir sveikatos standartus,
-
stebėsenos ir ataskaitų teikimo reikalavimų paprastinimo ir integravimo, įskaitant rizika pagrįstą metodą, kartu užtikrinant skaidrumą, veiksmingą įgyvendinimą ir vykdymą;
45.
ragina valstybes nares kurti ir pradėti įgyvendinti konsultavimosi su regionine ir vietos valdžia dėl teisėkūros procesų priemones, atsižvelgti į jų interesus ministrų derybų metu ir stiprinti jų vaidmenį ES teisės aktų perkėlimo ir įgyvendinimo proceso metu;
46.
ragina Komisiją glaudžiai bendradarbiauti su visomis valstybių narių valdžios institucijomis atsakingomis už ES teisės aktų perkėlimą, ir kartu pataria Komisijai taip pat rengti vietos lygmens seminarus apie ES teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę, kad būtų užtikrinta, jog susijusi informacija pasiektų suinteresuotąsias šalis tiesiogiai ir paprastu bei suprantamu būdu;
47.
ragina valstybes nares kurti ir pradėti taikyti būtinas, veiksmingas ir aiškias regioninės ir centrinės vyriausybių glaudesnio bendradarbiavimo procedūras, kuriomis būtų siekiama palengvinti teisės aktų perkėlimo procesą ir pripažinti vis didėjantį regionų, turinčių įstatymų leidybos galių, vaidmenį;
48.
skatina valstybių narių valdžios institucijas kurti oficialias teisės aktų perkėlimo strategijas, kuriose, siekiant geresnio ir greitesnio teisės aktų perkėlimo, aiškiai būtų nustatyti regioninių ir nacionalinės vyriausybių vaidmuo ir atsakomybė;
49.
ragina Komisiją skelbti, kada įmanoma, direktyvų perkėlimo gaires tuo pačiu metu, kai skelbiamos pačios direktyvos, kad nacionalinės ir regioninės vyriausybės galėtų į jas atsižvelgti prieš pradėdamos teisės aktų perkėlimo procesą ir būtų sudarytos galimybės perkelti teisės aktus į valstybių narių teisę tinkamai ir laiku;
50.
ragina Komisiją greičiau sukurti išsamią, lengvai prieinamą viešą nacionalinių įgyvendinimo įstatymų, prireikus nurodant regioninius skirtumus, duomenų bazę;
51.
mano, kad geresnis reglamentavimas neturėtų lemti aplinkosaugos, socialinių ir kokybės standartų švelninimo;
52.
ragina valstybes nares užtikrinti, kad jos perkeldamos ES teisės aktus nenumatytų fiziniams ir juridiniams asmenims taikomų įsipareigojimų, kurie viršytų perkeliamuose teisės aktuose apibrėžtus įsipareigojimus, ir kurių vykdymas uždėtų nereikalingą administracinę naštą, ypač MVĮ, kurios yra Europos regionų tvaraus vystymosi varomoji jėga;
53.
prašo Komisijos geriau skleisti informaciją apie teisės aktų perkėlimą ir bylas, pradėtas dėl pažeidimų, ir viešai skelbti šią informaciją bei užtikrinti, kad ji būtų lengvai prieinama Komisijos interneto svetainėje;
54.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.
