P6_TA(2007)0180
Afrikos Kyšulys: ES regioninė politinė partnerystė vardan taikos, saugumo ir vystymosi
A6-0146/2007
2007 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl Afrikos Kyšulio: ES regioninės politikos partnerystė vardan taikos, saugumo ir vystymosi ( 2006/2291(INI) )
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 15–16 d. Europos Vadovų Tarybos patvirtintą ES strategiją "ES ir Afrika: strateginės partnerystės link" (ES strategija Afrikai),
–
atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 20 d. Tarybos ir Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Komisijos bendrą pareiškimą dėl Europos Sąjungos vystymosi politikos "Europos konsensusas" ("Europos konsensusas dėl vystymosi") OL C 46, 2006 2 24, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių (AKR) ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (Kotonu susitarimą) OL L 317, 2000 12 15, p. 3.
, iš dalies pakeistą 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu OL L 209, 2005 8 11, p. 27.
, ypač į jo 8 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į ES kovos su neteisėtu šaulių ginklų ir lengvosios ginkluotės (ŠGLG) bei jų šaudmenų kaupimu ir prekyba strategiją, kurią Europos Vadovų Taryba priėmė 2005 m. gruodžio 15–16 d. susitikime,
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą "ES strategija Afrikai: ES regioninės politikos partnerystė vardan taikos, saugumo ir vystymosi Afrikos Kyšulyje" ( COM(2006)0601 ),
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl padėties Darfūre, ypač į 2007 m. vasario 15 d. Priimti tekstai, P6_TA(2007)0052 .
, 2006 m. rugsėjo 28 d. Priimti tekstai, P6_TA(2006)0387 .
, 2006 m. balandžio 6 d. OL C 293 E, 2006 12 2, p. 320.
, 2005 m. birželio 23 d. OL C 133 E, 2006 6 8, p. 96.
ir 2004 m. rugsėjo 16 d. OL C 140 E, 2005 6 9, p. 153.
rezoliucijas,
–
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1706(2006), kurioje siūloma dislokuoti Darfūre 22 000 karių taikos palaikymo pajėgas,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 5 d. Darfūro taikos susitarimą, pasirašytą Abudžoje, Nigerijoje,
–
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1325(2000) dėl moterų, taikos ir saugumo, kurioje kalbama apie karo poveikį moterims, ir į 2005 m. spalio 26 d. Maputo protokolą dėl Afrikos moterų teisių,
–
atsižvelgdamas į JT Vaiko teisių konvenciją, kuri yra privaloma ir taikoma be išimčių,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. vasario 12–13 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadas,
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. liepos 6 d. rezoliuciją dėl Somalio Priimti tekstai, P6_TA(2006)0322 .
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio 14–15 d. Europos Vadovų Tarybai pirmininkavusios valstybės narės išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. kovo 5 d. Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvadas dėl Sudano (Darfūro),
–
atsižvelgdamas į savo 2006 m. balandžio 6 d. rezoliuciją dėl pagalbos veiksmingumo ir korupcijos besivystančiose šalyse OL C 293 E, 2006 12 2, p. 316.
,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 45 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Vystymosi komiteto pranešimą ir Užsienio reikalų komiteto nuomonę ( A6-0146/2007 ),
A.
kadangi antrajame ES ir Afrikos aukščiausio lygio susitikime, kuris vyks 2007 m. Lisabonoje, valstybių ir vyriausybių vadovai rengiasi patvirtinti bendrą ES ir Afrikos strategiją, kuri reikštų ES įsipareigojimą pakeisti ES strategiją Afrikai į bendrą ES ir Afrikos strategiją; kadangi Parlamentas kol kas nebuvo įtrauktas į konsultavimosi šiuo klausimu procesą,
B.
kadangi pirmiau minėtas Komisijos komunikatas dėl ES strategijos Afrikai toliau nagrinėja sąsajų tarp saugumo ir vystymosi klausimų koncepciją, nes jame nurodoma, kad be ilgalaikės taikos nebus vystymosi, o be vystymosi nebus ilgalaikės taikos, ir siekiama, kad jis būtų gairėmis rengiant valstybių ir regionų strateginius dokumentus,
C.
kadangi Europos strategija Afrikai siekiama nustatyti ilgalaikius išsamius ES santykių su Afrikos žemynu pagrindus, kurių svarbiausias tikslas – pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus (TVT) ir skatinti darnų vystymąsi, saugumą ir gerą valdymą Afrikoje,
D.
kadangi Kotonu susitarimo 8 straipsnyje nustatyti politinio dialogo dėl specifinių abiem šalims susirūpinimą keliančių ar visuotinės svarbos politinių klausimų pagrindai bei numatyta, kad pagrindinis vaidmuo šiame dialoge tenka išsamioms taikos skatinimo ir smurtinių konfliktų prevencijos, valdymo ir sprendimo politikos kryptims,
E.
kadangi Kotonu susitarimo 11 straipsnyje "Taikos kūrimo politikos kryptys, konfliktų prevencija ir sprendimas" nustatyta, kad šalys vykdys visapusę integruotą taikos kūrimo ir konfliktų prevencijos bei sprendimo politiką, ypatingą dėmesį skirdamos regioniniams, subregioniniams ir nacionaliniams pajėgumams kurti,
Saugumo aspektas
F.
kadangi Afrikos Kyšulio regionas yra vienas daugiausia konfliktų pasaulyje patiriančių ir skurdžiausių regionų, pasižymintis nesaugia aplinka, kurioje konfliktai ir politinės krizės lemia ir skatina vieni kitus, sudėtingais valstybių santykiais, nestabiliomis, ginčytinomis, ne iki galo nužymėtomis ir nesaugiomis sienomis, taip pat tuo, kad kaimyninėse valstybėse kariaujančioms grupuotėms valstybės suteikia prieglobstį, pasipriešinimo bazes, karinę paramą ir diplomatinį pripažinimą,
G.
kadangi pagrindinės konfliktų priežastys dažniausiai yra žmogaus teisių nesilaikymas, demokratijos ir teisinės valstybės nebuvimas, blogas valdymas ir korupcija, etninė įtampa, neveiksmingas administravimas, organizuotas nusikalstamumas ir narkotikų bei ginklų kontrabanda ir nekontroliuojamas bei neteisėtas ŠGLG platinimas bei skurdas, nedarbas ir socialinis, ekonominis ir politinis neteisingumas bei nelygybė, greitas gyventojų skaičiaus augimas, prastas ar žalingas gamtinių išteklių tvarkymas ir (arba) naudojimas,
H.
kadangi konfliktai Afrikos Kyšulyje pasiekė regioninį mastą ir į juos įtrauktos kaimyninės ir kitos valstybės bei didėja tarptautinė šio konflikto svarba,
Regioniniai pagrindai ir išorės veikėjai
I.
kadangi Tarpvyriausybinė plėtros institucija (IGAD) yra centrinis politinės ir saugumo sistemos Afrikos Kyšulyje elementas, svarbus užkertant kelią konfliktams, ir yra vienintelė subregioninė organizacija, kurios narys yra Somalis,
J.
kadangi Afrikos Sąjunga (AS) kuria konfliktų tarpininkavimo ir taikos palaikymo pajėgumus ir kadangi Afrikos taikos priemonė yra vienas apčiuopiamiausių ES bendradarbiavimo su AS aspektų,
Vystymosi aspektai
K.
kadangi nuolatinis regiono nestabilumas kenkia politiniam, socialiniam ir ekonominiam vystymuisi ir yra viena pagrindinių kliūčių, trukdančių pasiekti TVT,
L.
kadangi Afrikos Kyšulio valstybės priklauso įvairioms regioninėms ekonominėms organizacijoms ir iniciatyvoms, pvz., Rytų Afrikos bendrijai (RAB) RAB narės: Uganda, Kenija ir Tanzanija.
, Rytų ir Pietų Afrikos bendrajai rinkai (COMESA) COMESA narės: visos Afrikos Kyšulio valstybės, išskyrus Somalį.
ir Nilo baseino iniciatyvai Nilo baseino iniciatyvos narės: Burundis, KDR, Egiptas, Eritrėja, Etiopija, Kenija, Ruanda, Sudanas, Tanzanija, Uganda.
,
M.
kadangi regiono problemas didina regiono gyventojų skaičiaus augimas, klimato kaita ir dėl gamtinių išteklių, daugiausia naftos, kylanti įtampa, varžymosi dėl Nilo vandens išteklių keliama trintis, didelis gyvulius auginančių klajoklių, kurie daugiausia susiję etniniais ir kalbiniais ryšiais ir nepaiso politinių sienų ir kurie priklauso labiausiai atstumtoms gyventojų grupėms regione, skaičius,
N.
kadangi su skurdu susijusios ligos, ypač ŽIV/AIDS, tuberkuliozė ir maliarija, yra svarbi didelio skurdo regione priežastis ir padarinys,
O.
kadangi daugumoje valstybių pradines mokyklas lanko mažiau kaip 50 proc. vaikų,
P.
kadangi konfliktų metu pažeidžiamiausi yra vaikai bei moterys ir ypač lengvai pažeidžiamos jų pagrindinės žmogaus teisės, t. y. naudojama prievarta, žaginama dėl etninių priežasčių, kankinama, žalojami lytiniai organai, be to, jie daug daugiau negu vyrai serga įvairiomis ligomis ir neturi galimybės mokytis ar naudotis gamtiniais ištekliais,
1.
smerkia faktą, kad nė vienu ES ir Afrikos strategijos rengimo etapu nebuvo tinkamai konsultuotasi su Europos Parlamentu, Afrikos valstybių parlamentais, Jungtine parlamentine AKR ir ES asamblėja ar pilietinės visuomenės atstovais, ir dėl šio fakto kyla klausimas dėl bendrų įsipareigojimų demokratinio teisėtumo;
2.
primena, kad, norint suformuoti praktiškai įgyvendinamą požiūrį siekiant ilgalaikės taikos Afrikos Kyšulyje, būtina derinti visas Afrikai skirtas ES priemones ir teisės aktus; ragina visapusiškai įgyvendinti Kotonu susitarimo 8–11 straipsnių nuostatas;
Saugumo aspektas
3.
pabrėžia, kad konfliktai Afrikos Kyšulyje turi būti sprendžiami pasitelkus visapusišką, jautrų konfliktams regioninį požiūrį, kurio pagrindu būtų galima parengti visapusišką atsaką į regioninę kaitą bei konfliktų sistemas;
4.
mano, kad ES veiksmai dėl Afrikos Kyšulio turi apimti ne tik saugumo klausimus, bet ir su socialine, politine ir ekonomine atskirtimi susijusias struktūrines konfliktų priežastis, taip pat būtina stiprinti saugumą ir teisingumą;
5.
pabrėžia, kad, spręsdama saugumo klausimus ir vykdydama kovos su terorizmu politiką, ES privalo gerbti žmogaus teises ir humanitarinę teisę; ragina valstybes nares paviešinti ir pasmerkti bet kokius regione sulaikytų terorizmu įtariamu asmenų "tarptautinius perdavimus";
6.
ragina Tarybą ir Komisiją imtis ryžtingų veiksmų regione kovojant su nebaudžiamumu, žmogaus teisių pažeidimais, paliaubų nesilaikymu ir civilių, taikdarių ir humanitarinių darbuotojų užpuldinėjimais bei paremti Tarptautinio baudžiamojo teismo (TBT) veiklą regione;
7.
pabrėžia, kad ilgalaikės taikos Afrikos Kyšulyje išlaikymas priklausys ir nuo ES įsipareigojimų skatinti demokratiją ir pagarbą žmogaus teisėms šiame regione; ragina ES viešai pasmerkti represinius režimus šiame regione; išreiškia didelį susirūpinimą dėl to, kad po 2005 m. falsifikuotų rinkimų Etiopijoje, kurioje yra AS būstinė, buvo imtasi represinių veiksmų prieš opozicijos lyderius, žurnalistus, žmogaus teisių gynėjus ir paprastus žmones;
Taikos kūrimo regioninis metodas
8.
ragina sustiprinti ES įtaką regione ir Afrikos Kyšuliui paskirti ES atstovą, kuriam būtų pavesta derinti ES iniciatyvas regione, atstovauti ES vykdant dialogą su visomis Afrikos Kyšulio valstybėmis bei teikti Europos Parlamentui reguliarias ataskaitas;
9.
ragina Komisiją ir Tarybą šalia Europos Komisijos delegacijos Etiopijoje sparčiau papildomai steigti Etiopijoje ES delegaciją prie AS;
10.
ragina Komisiją ir Tarybą pradėti konsultavimosi procesą su kitomis suinteresuotosiomis šalimis regione, t. y. JTO, AS, IGAD, Arabų valstybių lyga, JAV ir Kinija, dėl visapusės saugumo, taikos ir vystymosi konferencijos, kurioje tuo pat metu būtų sprendžiami ir šie Afrikos Kyšulio valstybių saugumo klausimai, rengimo; pažymi, kad tokia iniciatyva turėtų būti atskaitos taškas pradedant regiono valstybių ir gyventojų pasitikėjimo stiprinimo priemones;
11.
tvirtai tiki, kad stengdamasi išspręsti krizę Afrikos Kyšulio regione, ES pirmiausia turėtų ieškoti Afrikos sprendimų, t.y. sprendimų, kurių siekiama pasitelkiant regionines vietoje esančias organizacijas – AS ir IGAD; tačiau pabrėžia, kad šias organizacijas būtina stiprinti, didinti jų pajėgumus ir institucines konfliktų prevencijos ir sprendimo galias, ypač naudojant Afrikos taikos priemonę;
12.
primena, kad siekiant pagerinti Afrikos konfliktų prevencijos, valdymo ir sprendimo galimybes, būtinos konkrečios AS taikos ir saugumo darbotvarkės įgyvendinimą palaikančios priemonės, kurios leistų teikti techninę paramą, konsultacijas ir institucijų stiprinimo pagalbą Afrikos greitojo reagavimo pajėgoms ir AS Komisijos Taikos ir saugumo departamentui;
13.
primena, kad pažabojant korupciją ir skatinant gerą valdymą svarbus vaidmuo tenka regioninėms iniciatyvoms, pvz., Afrikos tarpusavio vertinimo priemonei; pabrėžia, kad Afrikos valstybėms būtina įgyvendinti šias iniciatyvas, o Komisijai ir valstybėms narėms – suteikti techninę ir finansinę pagalbą šiam tikslui siekti;
14.
ragina valstybes nares skatinti teisiškai įpareigojančią tarptautinę priemonę dėl ŠGLG ir jų šaudmenų sekimo bei žymėjimo ir remti kovos su neteisėta ŠGLG ir jų šaudmenų prekyba mažiau išsivysčiusiose šalyse regionines iniciatyvas;
15.
džiaugiasi UNICEF iniciatyva organizuojant Paryžiuje tarptautinę konferenciją vaikų kareivių tema (2007 m. vasario 5 ir 6 d.) ir pabrėžia, kad būtina užkirsti kelią nelegaliam ir nepriimtinam vaikų išnaudojimui karinių konfliktų metu;
16.
pabrėžia, kad būtina užkirsti kelią nelegaliam verslui ir užtikrinti geresnę ŠLGL apyvartos kontrolę; džiaugiasi, kad JT Generalinė Asamblėja 2006 m. gruodžio 6 d. priėmė rezoliuciją pavadinimu "Sutarties dėl prekybos ginklais rengimas: įprastinių ginklų importo, eksporto ir prekybos bendrų tarptautinių standartų nustatymas";
17.
ragina Komisiją ir Tarybą sustiprinti veikiančias Nusiginklavimo, demobilizavimo, reintegravimo (DDR) bei Saugumo sektoriaus reformos (SSR) iniciatyvas ir jas išplėsti į kitas valstybes ir regionus;
18.
pabrėžia, kad būtina stiprinti nacionalinių ir tarptautinių NVO, Bendrijos pagrindu veikiančių organizacijų (CBO), pilietinės visuomenės judėjimų bei kitų nevalstybinių veikėjų vaidmenį kuriant taiką ir užkertant kelią konfliktams;
Vystymosi aspektas / Regioninės integracijos ašys
19.
pabrėžia, kad siekiant TVT ir įgyvendinant Tūkstantmečio deklaraciją pirmenybę reikia teikti skurdo mažinimui, ir tai turi atsispindėti visose atitinkamose šiam regionui skirtose ES politikos kryptyse, bet mano, kad nereikėtų į TVT įgyvendinimą žiūrėti tik kaip į techninę problemą, kurią galima išspręsti paprasčiausia skyrus daugiau lėšų, tačiau nenustatant skurdo priežasčių ir jų nenaikinant;
20.
tvirtai mano, kad Afrikos Kyšulio valstybės be bendrų saugumo problemų turi ir bendrus vystymosi tikslus, kuriems pasiekti yra būtina vienyti pastangas ir sutelkti šių šalių vadovus ir visuomenę; pabrėžia faktą, kad visapusiškai šiuos klausimus galima išspręsti tik naudojant jungtinius bendrų sprendimų paieškai skirtus veiksmus, atsižvelgiant į regioninius konfliktus;
21.
pabrėžia, kad iniciatyvos ir regioninis bendradarbiavimas dėl aiškiai nustatytų bendrų problemų, pvz., pabėgėlių srautų, sienų kontrolės, aprūpinimo maistu, gamtinių išteklių, energijos, aplinkosaugos, švietimo, infrastruktūros, ginklų kontrolės ir lyčių lygybės, suteiktų tvirtą pagrindą teigiamam Afrikos Kyšulio valstybių politiniam dialogui;
22.
ragina Komisiją atkreipti tinkamą dėmesį į regiono poreikius rengiant ne tik AKR valstybėms skirtus regioninius ir šalies strateginius dokumentus, bet ir pagal Vystomojo bendradarbiavimo priemonę 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1905/2006, nustatantis vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę (OL L 378, 2006 12 27, p. 41).
sudarant teminius strateginius dokumentus bei metines veiksmų programas;
23.
ragina Komisiją skatinti geresnį savo departamentų ir valstybių narių bendradarbiavimą, kad būtų suderinti intervencijos veiksmai įvairiose srityse, pvz., ES ir Afrikos infrastruktūros partnerystės ir ES valdymo iniciatyvos srityse, ir užtikrinti, kad šios sritys būtų koordinuojamos kartu su JT, JAV, Kinija ir kitais tarptautiniais veikėjais;
24.
išreiškia susirūpinimą dėl specialistų prognozių, kad, nors Afrika išskiria mažiausiai šiltnamio efektą sukeliančių dujų, tačiau dėl savo neišsivystymo ir skurdo nuo pasaulinio klimato atšilimo ji nukentės labiausiai; pabrėžia, kad tarptautinė bendruomenė turi remti regioną, kad šis galėtų geriau prisitaikyti prie sunkių klimato kaitos padarinių;
25.
primena, kad tausus gamtinių išteklių valdymas, įskaitant vandens naudojimą ir prieigą prie energijos šaltinių ir jų naudojimą, turi būti sudėtinė Afrikos Kyšulio regiono vystymosi planų ir kovos su skurdu bei konfliktų prevencijos strategijų dalis;
26.
mano, jog siekiant padidinti vandens išteklių apsaugą reikia, kad ES, įgyvendindama teminę aplinkos ir tvaraus gamtos išteklių valdymo programą, remtų tausaus žemės valdymo ir dykumėjimo programą bei AKR ir ES vandens infrastruktūros priemonę;
27.
ragina Tarybą ir Komisiją siekti dialogo su Kinija, atsižvelgiant į tai, kad Kinija vis aktyviau dalyvauja Afrikos poliniame ir ekonominiame gyvenime, daug investuodama į infrastruktūros ir vystymosi projektus tokiose šalyse kaip Sudanas;
28.
ragina Tarybą ir Komisiją skatinti RAB, COMESA ir Nilo baseino iniciatyvos šalis keistis informacija apie savo veiklą ir vaidmenį tarpusavyje ir su Afrikos Kyšulio valstybėmis bei pagrindiniais veikėjais regione; pabrėžia teigiamą RAB, COMESA ir Nilo baseino iniciatyvos šalių patirtį tokiose srityse kaip sienų apsauga, kova su neteisėta prekyba ŠGLG ir jų platinimu, RAB muitų sąjunga, prekybos ir investicijų skatinimas (COMESA) ir bendradarbiavimas tvaraus Nilo baseino vandenų naudojimo srityje;
29.
džiaugiasi ES ketinimu dirbti su įvairiais partneriais sprendžiant migracijos, pabėgėlių ir šalies viduje perkeltų asmenų klausimą ir pasiūlymu teikti papildomą paramą prieglobstį suteikiančioms bendruomenėms, valstybėms ir atitinkamoms šioje srityje dirbančioms organizacijoms, kad būtų išvengta Pietų–Pietų migracijos ir pabėgėlių krizių;
30.
mano, kad vietos bendruomenių dalyvavimas ekonominėje veikloje kaimo ir miesto vietovėse yra nepaprastai svarbus veiksnys siekiant pagerinti socialinę ekonominę padėtį visuomenėse, kuriose vyko konfliktai;
31.
pabrėžia, kad kova su ŽIV/AIDS, tuberkulioze ir maliarija bei apleistomis ligomis ir moterų lytinių organų žalojimu turi būti viena pagrindinių skurdo panaikinimo ir ekonominio augimo skatinimo Afrikos Kyšulio valstybėse strategijų; pabrėžia, kad ES veiksmai turi būti vykdomi taip, kad jie būtų nukreipti į socialiai remtinas ir pažeidžiamas grupes;
Valstybių lygmuo
Sudanas
32.
ragina Tarybą, Komisiją ir valstybes nares prisiimti visč atsakomybę ir dėti visas įmanomas pastangas tam, kad žmones Darfūre būtų apsaugoti nuo humanitarines nelaimės, kylančios dėl nuolatinių visų šalių vykdomų paliaubų nesilaikymo atvejų, o ypač dėl smurto prieš civilius gyventojus ir pilietinę pagalbą teikiančius asmenis;
33.
yra labai susirūpinęs dėl to, kaip klostosi padėtis Darfūre ir ragina Sudano valdžią užkirsti kelią džandžavidų nereguliariosios kariuomenės savivalei; ragina Sudano valdžios institucijas nedelsiant sudaryti palankias sąlygas jungtinių tarptautinių pajėgų, sudarytų iš AS ir JT karių, dislokavimui regione ir ragina nustatyti jų dislokavimo pradžios datą;
34.
apgailestauja, kad, JT duomenimis, per pastaruosius šešis mėnesius ginkluotos grupuotės tiesiogiai užpuolė trisdešimt NVO ir JT stovyklų ir kad buvo nužudyta dvylika pagalbos misijos darbuotojų;
35.
ragina visas konflikto šalis suvokti savo pareigą laikytis humanitarinės teisės ir užtikrinti, kad pagalbos misijos darbuotojai visapusiškai, saugiai ir nekliudomi galėtų padėti skurstantiems asmenims Darfūre ir kad būtų teikiama humanitarinė pagalba, ypač šalies viduje perkeltiems asmenims;
36.
ragina įgyvendinti JT Saugumo Tarybos sankcijų režimą, taikant tikslines ekonomines sankcijas, įskaitant draudimą keliauti, lėšų įšaldymą ir grasinimą naftos embargu; ragina užtikrinti reikiamą įrangą regione, kad būtų įgyvendinta neskraidymo zona virš Darfūro, kaip nustatyta JT Saugumo Tarybos rezoliucijoje Nr. 1591(2005);
37.
pabrėžia, kad būtina kuo anksčiau įgyvendinti Sudano vyriausybės ir JT sprendimą dėl Afrikos Sąjungos ir JT jungtinių pajėgų dislokavimo siekiant užtikrinti didesnį saugumą ir pagerinti civilių apsaugą, ir ragina tai daryti;
38.
ragina tarptautinę bendruomenę, ypač JT, Europos Sąjungą ir jos valstybes nares, JAV, Kiniją, Indiją, Arabų valstybių lygą bei AS, pradėti taikos derybas, siekiant patobulinti Darfūro taikos susitarimo turinį ir padaryti jį priimtiną visoms konflikto šalims ir taip pagerinti šalių dalyvavimą susitarime;
39.
pabrėžia, kad konflikto Darfūre neišsprendimas turės rimtų padarinių ne tik Rytų Afrikos regionui, bet ir kitoms gana stabilioms Afrikos dalims, t. y. Centrinei Afrikai ir Didžiųjų ežerų regionui;
40.
ragina tarptautinę bendruomenę nesutelkti viso dėmesio į konfliktą Darfūre, bet prisiminti ir kitas konfliktines situacijas Sudane, ypač atkreipti dėmesį į taikos pietų Sudane trapumą, kuris kyla dėl lėtos Visuotinio taikos susitarimo (CPA) įgyvendinimo pažangos, ir didelę padėties destabilizacijos riziką, kuri atsiranda dėl prieštaravimų tarp šalies šiaurės ir pietų, genčių konfliktų bei didelio ginklų paplitimo tarp visuomenės narių;
Somalis
41.
smerkia kitų šalių kišimąsi į Somalio reikalus ir ragina Etiopijos vyriausybę išvesti savo kariuomenę iš Somalio; pritaria tam, kad, remdamasi visoms konflikto šalims priimtinu politiniu susitarimu, AS į konflikto regioną nusiųstų taikos palaikymo pajėgas, kurios turėtų užtikrinti nacionalinės vienybės vyriausybės, į kurią galėtų įeiti taikos ir susitaikymo procesui pritarianti Islamo teismų sąjungos dalis ir į dabartinę vyriausybę neįeinančių klanų vadovai, sudarymą;
42.
mano, kad AS taikos palaikymo operacijai Somalyje (AMISOM), turėtų būti pritaikytas platesnis politinis procesas, kurį remtų gyventojai, o operacijai vykdyti turi būti suteikti aiškūs įgaliojimai, užtikrintas geras valdymas ir nustatyti aiškūs tikslai ir pasitraukimo strategija;
43.
džiaugiasi tuo, kad ES remia AMISOM, bet pabrėžia, kad ES indėlis turi būti daromas su sąlyga, kad Somalio valdžia pradės visapusį politinį dialogą ir taikinimo procesą, kurio metu nedelsiant bus sprendžiami taikinimo, institucijų kūrimo ir taikos užtikrinimo Somalio žmonėms klausimai;
44.
pabrėžia svarbų į šalies sutaikymą ir vystymą vedančio visapusio politinio dialogo vaidmenį; džiaugiasi tuo, kad Somalio laikinoji federalinė vyriausybė (LFV) įsipareigojo surengti plačią taikinimo konferenciją (nacionalinę taikinimo konferenciją), kurioje dalyvaus klanų, religinių bendruomenių, pilietinės visuomenės, verslo bendruomenių atstovai ir politiniai lyderiai; pažymi, kad kitas žingsnis į priekį turi būti patikimos visapusiškos vyriausybės suformavimas;
45.
ragina iš naujo įvertinti, koks vaidmuo turi tekti Tarptautinės Somalio kontaktinei grupei, įsteigtai 2006 m. gegužės mėn., savo veikloje apimančiai ES, Italiją, Švediją, Jungtinę Karalystą, JTO, AS, IGAD, Arabų valstybių lygą, Norvegiją, Jungtines Amerikos Valstijas, Keniją ir Tanzaniją ir veikiančiai kaip tarptautinės bendruomenės veiklą Somalyje koordinuojantis forumas, kad jis sutelktų pastangas valdymo ir institucijų kūrimo, humanitarinės pagalbos perkeltiems asmenims ir skurstantiems žmonėms bei regioninio stabilumo ir saugumo didinimo srityse;
46.
ragina Somalio LFV atšaukti nepaprastąją padėtį ir grąžinti į savo pareigas parlamento pirmininką, nes tai būtina sąlyga nacionalinio susitaikymo procese;
47.
pabrėžia, kad LFV pagrindinėse savivaldybėse, įskaitant Mogadišo ir Kismajo, turėtų nedelsiant įsteigti atstovaujamąsias valdžios institucijas, kad per trumpą laikotarpį būtų užtikrintas politinis stabilumas ir vietos saugumas, ir atsisakyti priverstinio nuginklavimo principo, ypač Mogadiše, o vietoj jo parengtų savanoriškojo nusiginklavimo planą;
48.
mano, kad Somalilendo nepriklausomybės reikalavimas turėtų būti išnagrinėtas visus apimančioje Somalio saugumo darbotvarkėje;
Etiopija
49.
ragina Tarybą ir Komisiją spausti Etiopijos vyriausybę, kad ši atskleistų tikslų šalyje sulaikytų asmenų skaičių, leistų Raudonojo Kryžiaus Tarptautiniam komitetui atlikti vizitus ir leistų sulaikytiesiems susitikti su savo šeimos nariais, advokatais bei gauti visą reikiamą medicininę priežiūrą, taip pat nedelsiant ir besąlygiškai paleisti visus politinius kalinius, t. y. žurnalistus, profesinių sąjungų veikėjus, žmogaus teisių gynėjus ir paprastus asmenis, ir vykdyti savo įsipareigojimus žmogaus teisių, demokratinių principų ir teisinės valstybės srityse;
50.
ragina Etiopiją patvirtinti JT Sienų komisijos nustatytą Etiopijos sienų demarkavimą ir žymėjimą;
Eritrėja
51.
ragina Tarybą ir Komisiją imtis veiksmų dėl Eritrėjos vyriausybės, kad ši išleistų visus politinius kalinius, įvykdytų skubų ir sąžiningą kalinių, kuriems pateikti aiškūs kaltinimai, teismą ir atskleistų visų slaptuose kalėjimuose kalinamųjų kalinimo vietą;
52.
ragina Eritrėjos prezidentą palaikyti nuolatinius ryšius su ES atstovais ir valstybių narių ambasadoriais Eritrėjoje;
Uganda
53.
ragina Tarybą ir Komisiją palengvinti taikos procesą Šiaurės Ugandoje, kuriam būtina, kad visos konflikto šalys parodytų tikrą ir nuolatinį ryžtą pradėti taikos procesą, laikytųsi Karo veiksmų nutraukimo susitarimo ir nebeskleistų priešiškos ir kurstančios propagandos;
54.
ragina pradėti tikrą taikinimo procesą, įvardyti už karo nusikaltimus atsakingus asmenis; pabrėžia svarbų TBT vaidmenį vykdant teisingumą karo nusikaltimais kaltinamų asmenų atžvilgiu; ragina Tarybą ir Komisiją paremti alternatyvius vietinio lygmens teisingumo ir susitaikymo procesus Šiaurės Ugandoje, taip pat tarp Šiaurės ir kitų Ugandos gyventojų;
o
o o
55.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos valstybėms narėms, Jungtinėms Tautoms, Afrikos Sąjungai ir Tarpvyriausybinei vystymosi institucijai.
