P6_TA(2005)0145
Požeminio vandens apsauga nuo taršos ***I
A6-0061/2005
Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl požeminio vandens apsaugos nuo taršos (KOM(2003)0550 – C5-0447/2003 – 2003/0210(COD))
(Bendro sprendimo procedūra: pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas,
–
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai (KOM(2003)0550) Dar nepaskelbtas OL.
,
–
atsižvelgdamas į EB Sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir 175 straipsnio 1 dalį, pagal kuriuos Komisija pateikė pasiūlymą Parlamentui ( C5-0447/2003 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Aplinkos apsaugos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pranešimą ir Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto bei Žemės ūkio komiteto nuomones ( A6-0061/2005 ),
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2.
ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji šį pasiūlymą ketina keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3.
paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2003)0210
Europos Parlamento pozicija priimta per pirmąjį svarstymą 2005 m. balandžio 28 d. siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2005/.../EB
dėl požeminio vandens apsaugos nuo
cheminės
taršos
ir jo būklės blogėjimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę OL C
112, 2004 4 30, p. 40.
,
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę OL C
109, 2004 4 30, p. 29.
,
laikydamiesi EB sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2005 m. balandžio 28 d. Europos Parlamento pozicija.
,
kadangi: (1)
Požeminis vanduo yra vertingas gamtos išteklius, kuris vien dėl to
turi būti
saugomas nuo
būklės blogėjimo ir cheminės
taršos.
Tai ypač svarbu ekosistemose, kurios priklauso nuo požeminio vandens, ir požeminio vandens naudojimui žmonėms vartoti skirto vandens tiekime.
(2)
Požeminį vandenį būtina saugoti taip, kad geros kokybės geriamasis vanduo būtų išgaunamas paprastu valymu, kaip nurodyta 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB, nustatančios Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus
OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).
, 7 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytuose principuose.
(3)
Siekiant geresnių požeminio vandens ekosistemų kokybės ir apsaugos standartų, turėtų būti atlikti tyrimai. Jei būtina, į gautus rezultatus turėtų būti atsižvelgta įgyvendinant arba peržiūrint šią direktyvą.
4)
2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1600/2002/EB, nustatančiame šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą
OL L 242, 2002 9 10, p. 1.
, numatytas tikslas pasiekti tokios vandens kokybės, kuri neleistų pasireikšti žymiam poveikiui ir pavojui žmonių sveikatai ir aplinkai.
(5)
Požeminis vanduo yra lengviausiai pažeidžiamas ir didžiausias gėlojo vandens telkinys ES bei pagrindinis viešojo geriamojo vandens tiekimo šaltinis. Apsaugos nuo naujų teršalų nuotėkio, išmetimo ir nuostolių lygis turi bent jau prilygti geros cheminės būklės paviršinio vandens apsaugos lygiui. Tarša ir kokybės blogėjimas dažnai sukelia neatitaisomą žalą.
(6)
Kad būtų apsaugota aplinka ir ypač žmonių sveikata,
būtina
užkardyti ir mažinti
žalingą
teršalų koncentraciją požeminiame vandenyje bei jos vengti.
(7)
Direktyva 2000/60/EB
,
nustatomos
orientacinės
nuostatos
, skirtos požeminiam vandeniui apsaugoti ir išsaugoti. Tos direktyvos 17 straipsnyje numatyta, kad būtina patvirtinti požeminio vandens taršos prevencijos ir kontrolės priemones, įskaitant geros cheminės būklės nustatymo kriterijus ir reikšmingų bei nuolatinių teršalų koncentracijos didėjimo tendencijų ir pradinio tendencijos keitimo taško nustatymo kriterijus.
(8)
Taip pat būtina nustatyti kriterijus, skirtus įvertinti vandeningųjų sluoksnių vandens rezervų mažėjimo poveikį aplinkai. Pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį būtina stebėti vandens telkinių kiekybinę būklę.
(9)
Siekiant sukurti požeminio vandens telkinių cheminės būklės vertinimo kriterijus, reikėtų nustatyti kokybės
standartus ir
vertinimo metodus.
(10)
Siekiant užtikrinti požeminio vandens apsaugą, kai kuriose srityse gali reikėti keisti ūkininkavimo ar miškininkystės metodus, o tai galėtų lemti pajamų praradimą. Į šį aspektą būtina atsižvelgti rengiant kaimo plėtros planus pagal reformuotą BŽŪP.
(11)
Reikėtų ištirti valstybių narių taikomų skirtingų požeminio vandens kokybės standartų poveikį aplinkos apsaugos lygiui ir vidaus rinkos funkcionavimui.
(12)
Būtina nustatyti reikšmingų ir nuolatinių teršalų koncentracijos didėjimo tendencijų,
reikšmingo vandens telkinių dydžio mažėjimo tendencijų
ir pradinio tendencijos keitimo taško nustatymo kriterijus, atsižvelgiant į galimą neigiamą poveikį atitinkamoms vandens ekosistemoms arba nuo jų priklausomoms sausumos ekosistemoms.
(13)
Direktyvos 2000/60/EB 22 straipsnio 2 dalies trečiąja įtrauka nuo 2013 m. gruodžio 22 d. bus panaikinta 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 80/68/EEB dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų sukeltos taršos
OL L 20, 1980 1 26, p. 43. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 91/692/EEB (OL L 377, 1991 12 31, p. 48).
.
Būtina
užtikrinti Direktyvoje 80/68/EEB numatyto apsaugos nuo tiesioginio ir netiesioginio teršalų išleidimo į požeminį vandenį režimo nenutrūkstamumą nustatant ryšį su atitinkamomis Direktyvos 2000/60/EB nuostatomis
arba jas įtraukiant į šią direktyvą, kad būtų išlaikyta teisinė pozicija
.
(14)
Būtina patikslinti, kokių medžiagų išleidimas turi būti užkardytas ir ribojamas, ypač atsižvelgiant į mokslo žinias dėl problemiškų medžiagų, pavyzdžiui, vidaus sekreciją veikiančių medžiagų
Šiuo klausimu žr. Europos Parlamento rezoliucijas: 1998 m. spalio 20 d. dėl vidaus sekrecijos sutrikimus keliančių cheminių medžiagų (OL C 341, 1998 11 9, p. 37) ir 2000 m. spalio 26 d. dėl Komisijos komunikato dėl medžiagų, kurios numanomai kelia žmogaus ir laukinių gyvūnų vidaus sekrecijos sutrikimus, Bendrijos strategijos (OL C 197, 2001 7 12, p. 409).
.
(15)
Pagal Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalies f punktą požeminio vandens telkimas ir jo išteklių atkūrimas laikytini leistinais metodais, kuriems būtinas leidimas, ir pripažintini tinkamu vandens išteklių valdymo būdu.
(16)
Kai įmanoma, valstybės narės turėtų naudoti esamas statistines procedūras, jei jos atitinka tarptautinius standartus ir ilgainiui padeda palyginti valstybių narių monitoringo rezultatus.
(17)
Būtina numatyti pereinamojo laikotarpio
priemones laikotarpiui
nuo šios direktyvos įgyvendinimo datos iki Direktyvos 80/68/EEB panaikinimo datos.
(18)
Priemonės, kurių reikia šiai direktyvai įgyvendinti, turėtų būti priimtos remiantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu Nr. 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką OL L 184, 1999 7 17, p. 23.
,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šia direktyva
nustatomos
specialios Direktyvos 2000/60/EB 17 straipsnio 1 ir 2 dalyse išdėstytos požeminio
cheminės
vandens taršos prevencijos ir kontrolės priemonės. Šios priemonės – tai visų pirma:
a)
geros požeminio vandens cheminės būklės nustatymo
kriterijai;
b)
reikšmingo požeminio vandens išteklių mažėjimo poveikio aplinkai ir tvariai plėtrai vertinimo kriterijai pagal Direktyvą 2000/60/EB;
c)
reikšmingų ir nuolatinių teršalų koncentracijos didėjimo tendencijų ir pradinio tendencijos keitimo taško nustatymo kriterijai
; ir
d)
reikalavimas užkardyti ir riboti netiesioginį teršalų išleidimą į požeminį vandenį.
Šioje direktyvoje patikslinamas Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies b punkto i papunktyje nustatytas reikalavimas užkardyti arba riboti teršalų išleidimą į požeminį vandenį ir visų požeminio vandens telkinių būklės blogėjimą.
Šioje direktyvoje, kuria tobulinama Direktyva 2000/60/EB, daroma prielaida, kad valstybės narės ir už tvarų vandens išteklių valdymą atsakingos institucijos imsis visų reikiamų priemonių požeminio vandens telkinių būklei apibūdinti ir peržiūrėti. Šios priemonės, išdėstytos Direktyvos 2000/60/EB II priedo 2 punkte, IV ir V prieduose, apima požeminio vandens telkinių vietos ir ribų, jų geologinių ir hidrologinių savybių, vandens išteklių atkūrimo ir papildymo galimybių, vandens gavybos vietų, vandens ėmimo vietų bei pernelyg didelio naudojimo ir taršos rizikų apibūdinimą.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžimai
Šioje direktyvoje be Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnyje apibrėžtų sąvokų vartojamos šios sąvokos:
1.
"
požeminio vandens kokybės standartai
" – tai
tam tikro
teršalo
, teršalų grupės arba rodiklio
koncentracijos požeminiame vandenyje
lygiai
,
kuriuos
viršijus požeminio vandens telkinys ar telkiniai apibūdinami kaip blogos cheminės būklės;
2.
"reikšminga ir nuolatinė didėjimo tendencija" – bet koks statistiškai
ir aplinkosaugos požiūriu
reikšmingas teršalo koncentracijos padidėjimas
požeminiame vandenyje;
3.
"netiesioginis išleidimas į požeminį vandenį" – tai
išleidimas, išmetimas ir nuostoliai, nelaikytini tiesioginiu išleidimu į požeminį vandenį Direktyvos 2000/60/EB 32 straipsnio 2 dalies prasme, tačiau sukeliantys požeminio vandens taršą ir būklės blogėjimą;
4.
"teršalų patekimas į požeminį vandenį" – tai tiesioginis ar netiesioginis žmogaus veiklos lemtas teršalų išleidimas į požeminį vandenį;
5.
"blogėjimas" – tai bet koks žmogaus veiklos lemtas nuolatinis teršalų koncentracijos didėjimas požeminiame vandenyje;
6.
"foninė koncentracija" – tai kokios nors medžiagos koncentracija požeminio vandens telkinyje, atitinkanti šios medžiagos koncentraciją nepakitusiame ar dėl žmogaus veiklos nereikšmingai pakitusiame vandens telkinyje palyginti su išorinių veiksnių nepaveiktu vandens telkiniu;
7.
"anksčiau užterštos vietos" – tai nebenaudojami atliekų šalinimo įrenginiai ir kitos vietos, kuriose buvo perdirbamos, laikomos ar saugomos atliekos (senosios saugojimo vietos), ir nebenaudojamų įrenginių vietos bei kitos vietos, kuriose buvo tvarkomos atliekos, galėjusios sukelti dirvožemio ir požeminio vandens taršą kaip sutelktieji šaltiniai, kurioms iki šiol nebuvo taikoma ES teisė;
8.
medžiagos "pradinė koncentracija" požeminio vandens telkinyje – vidutinė koncentracija, išmatuota 2007 m. ir 2008 m. vykdant Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnyje numatytas monitoringo programas.
3 straipsnis
Geros
cheminės požeminio vandens
telkinio
būklės vertinimo
ir nustatymo
kriterijai
Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnyje ir jos II priedo 2.1 ir 2.2 skirsniuose numatyto apibūdinimo
bei jos 8 straipsnyje bei V priedo 2.4.5 ir 2.5 skirsniuose numatyto būklės nustatymo
prasme
požeminio vandens telkinys ar telkiniai
yra geros cheminės būklės tuomet, kai:
a)
šios direktyvos I priedo
B dalies
1 skiltyje numatytų
teršalų
nustatyta koncentracija
neviršija šio priedo 2 skiltyje nustatytų kokybės standartų.
Jei požeminio vandens telkinyje ar telkinių grupėje natūralus teršalų lygis yra didesnis negu I priedo B dalyje nustatytas kokybės standartas arba papildomas atskiros šalies požeminio vandens kokybės standartas, nustatytas pagal šios direktyvos II priedą, būklės pokyčio iš geros į blogą taškas nustatomas atsižvelgiant į natūralią vandens sudėtį ir nurodytus požeminio vandens kokybės standartus.
b)
pagal šios direktyvos II priede pateiktus nurodymus galima parodyti, kad visų kitų teršiančių medžiagų koncentracija atitinka Direktyvos 2000/60/EB V priedo 2.3.2 skirsnyje pateikto apibrėžimo 3 įtrauką.
Požeminio vandens kokybės standartai, taikomi nustatant gerą cheminę būklę, remiasi žmogaus ir aplinkos toksikologiniais kriterijais, kuriais grindžiamas Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnio 33 punkte nurodytas "taršos" apibrėžimas.
Atitikimas požeminio vandens kokybės standartams nustatomas kiekvienos požeminio vandens telkinio arba telkinių grupės, kuris (kurie) atlikus Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnyje numatytą analizę priskirtas (priskirti) rizikos grupei, monitoringo punktų monitoringo parametrus lyginant su aritmetiniu vidurkiu. Pagal pavienėse monitoringo punktuose atlikto matavimo rezultatus, neatitinkančius požeminio vandens kokybės standartų, požeminio vandens būklę galima įvertinti tik tuomet, kai I priedo A dalyje numatytą patikrą atlikę ekspertai patvirtina, kad monitoringo punktas yra reprezentatyvi vieta, pagal kurią galima spręsti apie požeminio vandens telkinio arba jo dalies užterštumo lygį.
Senai užterštos vietos požeminio vandens užterštumą vertina kompetentinga institucija po to, kai įvertinama rizika sveikatai ir aplinkai. Į vandens užterštumo įvertinimą vertinant požeminio vandens cheminę būklę neatsižvelgiama. Minėtos vietos vertinimo ir atgaivinimo kriterijai turi būti įtraukiami į upės baseino valdymo planą, numatytą Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje.
Užterštai vietai atkurti priemonių programoje gali būti numatyti atgaivinimo veiksmai ir veiksmai, kuriais siekiama neleisti plisti taršai. Ši nuostata taikoma nepažeidžiant Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4 ir 5 dalių.
4 straipsnis
Požeminio vandens cheminės būklės vertinimas
1.
Valstybės narės laiko, kad požeminio vandens telkinys yra geros cheminės būklės, tuomet, kai požeminio vandens kokybės standartai neviršijami nei viename monitoringo punkte, įsteigtame požeminio vandens cheminei būklei įvertinti pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį ir V priedą.
2.
Jei monitoringo punkte požeminio vandens kokybės standartai viršijami, valstybės narės tiria, ar šis viršijimas reiškia, kad:
a)
netenkinamos viena ar daugiau Direktyvos 2000/60/EB V priedo 2.3.2 lentelėje nustatytos geros požeminio vandens cheminės būklės sąlygų, ar
b)
neapsaugoti geriamojo vandens ištekliai, kaip nustatyta Direktyvos 2000/60/EB 7 straipsnyje.
3.
Požeminio vandens telkinio cheminė būklė laikoma bloga tik tuomet, kai 2 dalyje nurodyto tyrimo metu nustatoma, kad taikoma viena arba daugiau 2 dalies a ar b punktų sąlygų.
5 straipsnis
Nacionaliniu lygmeniu, upės baseino rajono ar požeminio vandens telkinio arba telkinių grupės lygmeniu nustatyti požeminio vandens kokybės standartai
1.
Prireikus
valstybės narės pagal
šios direktyvos 3 straipsnio ir II priedo nuostatas papildomai
nustato
požeminio vandens kokybės standartus
kiekvienam iš
papildomų
teršalų, kurie jų teritorijoje buvo įvertinti kaip esminiai veiksniai, lemiantys tai, kad požeminio vandens
telkinį
ar
telkinius būtina apibūdinti
kaip
priklausančius
rizikos grupei.
Šie požeminio vandens kokybės standartai
inter alia
naudojami
rengti Direktyvos 2000/60/EB
5 straipsnio 2 dalyje
nustatytas požeminio vandens būklės apžvalgas.
Šiuos požeminio vandens kokybės standartus
galima nustatyti nacionaliniu, upės baseino rajono ar
rizikos grupei priskirto (priskirtų)
požeminio vandens telkinio arba telkinių grupės lygmeniu.
Valstybės narės gali numatyti, kad nustatant požeminio vandens kokybės standartus būtina atsižvelgti į natūraliai vandenyje esančių medžiagų kiekį.
2.
Atitinkamos valstybės narės, atsižvelgdamos į savo specifines nacionalines ir regionines sąlygas, bendrai nustato tarptautiniame upės baseino rajone esančių požeminio vandens telkinių kokybės standartus ir vertinimo metodus, kad būtų galima nustatyti požeminio vandens telkinio cheminės būklės vertinimo kriterijus.
Jeigu valstybėms narėms nepavyksta susitarti, jos pagal Direktyvos 2000/60/EB 12 straipsnį gali kreiptis į Komisiją, kuriai suteiktas šešių mėnesių terminas atsakymui pateikti.
3.
Vėliausiai iki 2006 m. birželio 22 d. valstybės narės pateikia Komisijai teršalų,
kurių atžvilgiu jos nustatė požeminio vandens kokybės standartus,
sąrašą. Apie kiekvieną sąraše nurodytą teršalą valstybės narės pateikia šios direktyvos III priedo B dalyje nurodytą
informaciją
.
6 straipsnis
Bendrijos lygmeniu nustatytų požeminio vandens kokybės standartų sąrašo peržiūra
Praėjus trejiems metams nuo 5 straipsnio 3 dalyje nustatyto termino - pirmą sykį, o vėliau – kas šešerius metus:
-
Komisija peržiūri Bendrijos lygmeniu nustatytų požeminio vandens kokybės standartų sąrašą (šios direktyvos I priedas), ypač atsižvelgdama į pagal 5 straipsnio 3 dalį valstybių narių pateiktą informaciją, mokslinę ir techninę pažangą bei Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 5 dalyje nurodyto komiteto nuomonę;
-
Komisija parengia apibendrinamąjį pranešimą ir, prireikus, Sutarties 251 straipsnyje nustatyta tvarka pateikia pasiūlymą priimti direktyvą, kuria iš dalies būtų keičiamas teršalų ir (arba) atitinkamų teršalų koncentracijų sąrašas.
7 straipsnis
Pastebimų ir ilgesnį laiką trunkančių taršos didėjimo tendencijų nustatymo kriterijai ir kriterijai, kuriuos reikia taikyti nustatant, nuo kokio lygio reikia pradėti mažinti taršos didėjimo tendencijas
Valstybės narės nustato reikšmingas ir nuolatines teršalų koncentracijos didėjimo požeminio vandens telkinyje arba telkinių grupėse tendencijas,
lemiamas žmogaus veiklos poveikio
, ir pagal šios direktyvos IV priedą nustato pradinį šių tendencijų keitimo tašką.
Nustačiusios reikšmingą ir nuolatinę teršalų koncentracijos didėjimo
palyginti su pradine koncentracija
tendenciją požeminio vandens telkiniuose
,
valstybės narės, siekdamos palaipsniui sumažinti požeminio vandens užterštumą
ir užkardyti blogėjimą
, keičia šią tendenciją vykdydamos Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnyje nurodytą priemonių programą.
Tuose požeminio vandens telkiniuose, kurie teršiami iš sutelktųjų taršos šaltinių, atliekamas specialus tam tikrų teršalų tendencijų vertinimas ir imamasi tendencijų keitimo siekiant patikrinti, kad teršalai iš užterštų vietų neplinta už tam tikro ploto ribų ir neblogina požeminio vandens cheminės būklės.
Priemonių programos gali apimti atitinkamas teisinio, administracinio ir sutartinio pobūdžio priemones. Jeigu priemonės yra vienodai tinkamos, pirmenybė prieš reguliavimo priemones teikiama sutartiniams ir bendradarbiavimo sprendimams.
8 straipsnis
Matavimo metodai
1.
Valstybės narės pateikia Komisijai išsamų kiekvienos medžiagos, kuriai nustatyti Bendrijos ar nacionaliniai požeminio vandens kokybės standartai, matavimo metodų aprašymą.
2.
Komisija nustato, ar matavimo metodus galima visiškai palyginti ir ar metodų skirtumai nelemia iškraipymų, dėl kurių ši direktyva gali būti neteisingai arba nevienodai taikoma Bendrijoje. Lemiami veiksniai yra vietinės klimato sąlygos ir dirvožemių tipai.
3.
Komisija, remdamasi savo išvadomis, patvirtina valstybių narių pateiktus matavimo metodus arba juos atmeta.
4.
Komisijai atmetus valstybės narės pateiktus matavimo metodus, ta valstybė narė pateikia peržiūrėtus matavimo metodus, kad Komisija juos patvirtintų pagal 1–3 dalis.
5.
Patvirtinti matavimo metodai valstybėse narėse pradeda galioti nuo Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnyje nustatytos datos.
9 straipsnis
Teršalų patekimo
į požeminį vandenį prevencijos ir ribojimo priemonės
Valstybės narės užtikrina, kad į upių baseinų rajonams skirtas priemonių programas būtų įtrauktos ne tik Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės priemonės, bet ir netiesioginio kitų VIII priedo 1–6 punktuose išvardytų teršalų išleidimo į požeminius vandenis prevencijos priemonės.
Nepažeidžiant kitose srityse nustatytų su požeminio vandens apsauga susijusių kokybės standartų, ši nuostata netaikoma šių medžiagų išleidimui:
a)
buitinių nuotėkų iš pavienių namų valymo įrenginių;
b)
kitų teršalų, kurių kiekis ir koncentracija tokie nedideli, kad jie negali neigiamai paveikti požeminio vandens kokybės;
c)
vandens, kuris požeminio vandens viešojo valdymo tikslais išleidžiamas į požeminį vandenį dirbtinai kaupiant požeminio vandens išteklius.
Priemonių pagal 2 pastraipą galima imtis tik tada, kai atsakingos valstybių narių įstaigos nustato, kad yra užtikrinta požeminio vandens ir ypač jo kokybės stebėsena.
Šiame straipsnyje nurodytos priemonės pagrįstos pažangia aplinkosaugos praktika ir geriausia turima technologija.
Kai leidžiama netiesiogiai išleisti teršalus, kur įmanoma, atsižvelgiama į pasklidusius taršos šaltinius, turinčius poveikį požeminiam vandeniui.
Svarbesni tiesioginio ir netiesioginio išleidimo atvejai iš anksčiau užterštų vietų vertintini pagal nacionalines nuostatas. Anksčiau užterštų vietų įvertinimo ir atgaivinimo kriterijai turėtų būti nurodyti upės baseino rajono valdymo plane, numatytame Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje. Atsižvelgiant į tai, paskesnėse priemonių programose reikėtų numatyti atgaivinimo tikslą, kuris reikalautų santykinai nedaug sąnaudų ir bent jau užkirstų kelią tolesniam taršos plitimui. Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4 ir 5 dalys nekeičiamos.
Valstybės narės kartu su priemonių programomis, nurodytomis Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnyje, pateikia išimčių santrauką.
10 straipsnis
Prevencijos priemonės
9 straipsnyje nurodytos prevencijos priemonės apima atitinkamos srities hidrogeologinių sąlygų, galimų dirvožemio ir podirvio valymo pajėgumų ir taršos bei pakitimų pavojaus požeminio vandens kokybei dėl teršalų išleidimo analizę, ir jų pagalba nustatoma, ar medžiagų išleidimas į požeminį vandenį yra patenkinamas sprendimas aplinkosaugos požiūriu.
11 straipsnis
Principas "teršėjas moka"
Pagal Direktyvos 2000/60/EB 9 straipsnio nuostatas valstybės narės imasi priemonių, kuriomis su požeminio vandens tarša susiję kaštai perkeliami teršėjui.
Jei vidaus rinkos gamyba ar joje parduodamų produktų naudojimas yra taršos šaltiniai, Komisija imasi priemonių pritaikyti atitinkamiems taršos šaltiniams tinkamas ir proporcingas baudas.
12 straipsnis
Moksliniai tyrimai ir sklaida
Komisija valstybių narių sutikimu skatina žinomų vandeningiesiems sluoksniams charakterizuoti ir stebėti reikalingų parametrų matavimo ir apskaičiavimo metodų sklaidą bei skatina naujus mokslinius tyrimus, leidžiančius pagerinti turimas požeminio vandens telkinių ir jų kokybės monitoringo ir valdymo technologijas, įskaitant požeminio vandens ekosistemų atžvilgiu.
13 straipsnis
Šaltinių ir gydomojo vandens šaltinių apsauga
Komisija ir valstybės narės nustato bendrą metodologiją vandeningųjų sluoksnių, maitinančių šaltinius ir gydomojo vandens šaltinius, saugomoms teritorijoms apibrėžti, kad būtų užtikrinta, jog į šias teritorijas atsižvelgiama planuojant pramoninę ir urbanistinę veiklą.
14 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Laikotarpiu
nuo ...
*
18 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos.
iki
2013 m. gruodžio 22 d. atliekant išankstinius tyrimus ir suteikiant leidimus pagal Direktyvos 80/68/EEB 4 ir 5 straipsnius, atsižvelgiama į šios direktyvos 3,
5
ir
7
straipsniuose išdėstytus reikalavimus.
15 straipsnis
Techninis pritaikymas
Šios direktyvos II
ir
IV priedai gali būti pritaikyti prie mokslinės ir techninės pažangos Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 2 dalyje
nurodyta
tvarka ir atsižvelgiant į Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalyje upių
baseino valdymo
planų peržiūrai ir atnaujinimui skirtą laikotarpį.
Rengiantis įgyvendinti Inspire programą, Taryba nustato bendrą metodologiją vandeningųjų sluoksnių katalogo sudarymui. Šiuo klausimu valstybės narės pradeda rinkti duomenis nuo šios direktyvos įsigaliojimo.
16 straipsnis
Įgyvendinimas
Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip ... *
18 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo datos.
, įgyvendina šią direktyvą.
Jos
nedelsdamos praneša apie tai Komisijai.
Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
17 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
18 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta,
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas Pirmininkas
I PRIEDAS
GERA CHEMINĖ BŪKLĖ
– POŽEMINIO VANDENS KOKYBĖS STANDARTAI
A.
Pavojuje esančių požeminio vandens telkinių klasifikavimas ir vertinimas
Remiantis atskirų monitoringo punktų vertinimo ir klasifikavimo rezultatų pristatymu pagal šios direktyvos 3 straipsnio 1, 2 ir 3 pastraipų nuostatas, pavojuje esančio požeminio vandens telkinio ar telkinių grupės klasifikavimas atliekamas pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 straipsnį.
Atitinkami tyrimai turi būti atlikti aukštutiniame vandeningame sluoksnyje.
B.
Geros cheminės būklės kokybės standartai
Teršalas
Kokybės standartai Tais atvejais, kai manoma, jog dėl atitinkamo požeminio vandens telkinio kokybės standartų nepavyksta siekti Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje numatytų aplinkosaugos tikslų, skirtų susijusiems paviršinio vandens telkiniams, labai suprastėja tokių telkinių ekologinė ar cheminė kokybė arba labai pažeidžiamos tiesiogiai nuo požeminio vandens telkinių priklausančios sausumos ekosistemos, remiantis šios direktyvos IV priedo
5 straipsniu
nustatomos griežtesni
požeminio vandens kokybės standartai
.
, Atitiktis standartams
įvertinama pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 2.4.5 skirsnio, šios direktyvos 6 straipsnio nuostatas ir Bendrijos teisės aktus, pagal kuriuos buvo nustatyti standartai.
Pastaba
Nitratai
50 mg/l
Aktyvios pesticidų sudedamosios dalys, įskaitant jų metabolitus, degradacijos ir reakcijos metu susidarantys produktai Pesticidais vadinami Direktyvos 91/414/EEB 2 straipsnyje apibrėžti augalų apsaugos produktai ir Direktyvos 98/8/EB 2 straipsnyje apibrėžti biocidiniai produktai.
0,1 µg/l
Požeminio vandens kokybės standartai galioja visiems požeminio vandens telkiniams, jei geriamojo vandens standartais nenumatytos mažesnės kaip 0,1 µg/l pesticidų ir reikšmingų jų metabolitų koncentracijos. Tokiose srityse galioja geriamojo vandens standartai. Bendra pesticidų ir jų metabolitų koncentracija visuose požeminio vandens telkiniuose negali viršyti 0,5 µg/l.
Bendra pesticidų/metabolitų koncentracija
0,5 µg/l
II PRIEDAS
Bendri KOKYBĖS STANDARTŲ, taikomų vertinant
POŽEMINIO VANDENS
cheminę būklę, NUSTATYMO KRITERIJAI
1.
Požeminio vandens kokybės standartus valstybės narės nustato vadovaudamosi šiais kriterijais:
a)
požeminio vandens telkinio arba telkinių, kuriems taikomi šie kokybės standartai, savybės;
b)
atitinkamų teršalų savybės; ir
c)
monitoringo punktų išdėstymas.
2.
Požeminio vandens kokybės standartai parodo teršalo koncentraciją, kurią viršijus iškyla pavojus, kad:
a)
netenkinama viena arba kelios sąlygos, išdėstytos Direktyvos 2000/60/EB V priedo 2.3.2 lentelėje; arba
b)
geriamojo vandens šaltiniai neapsaugoti taip, kaip reikalaujama Direktyvos 2000/60/EB 7 straipsnyje.
III PRIEDAS
POŽEMINIO VANDENS TERŠALŲ
KOKYBĖS STANDARTAI
A.1 dalis: Minimalus sąrašas
teršalų
, kuriems valstybės narės
pagal šios direktyvos 5 straipsnio
reikalavimus turi nustatyti
požeminio vandens kokybės standartus
Medžiaga arba jonas
Pastaba
Amonis
Arsenas
Kadmis
Švinas
Gyvsidabris
Trichloretilenas
Tetrachloretilenas
Minimalus medžiagų arba jonų, egzistuojančių natūraliai arba kaip žmogaus veiklos padarinys, sąrašas
A.2 dalis: Minimalus sąrašas
rodiklių
, kuriems valstybės narės
pagal šios direktyvos 5 straipsnio
reikalavimus turi nustatyti
požeminio vandens kokybės standartus
Medžiaga
Pastaba
Chloridas
Sulfatas
Aliuminis
B dalis: informacija, kurią turi pateikti valstybės narės apie sąraše esančius teršalus, kurių
požeminio vandens kokybės standartai
buvo nustatyti
Valstybės nares pagal šios direktyvos
5 straipsnį
ir II priedo
1 skirsnį
apie kiekvieną teršalą, dėl kurio požeminio vandens telkiniai buvo apibūdinti kaip esantys pavojuje ir
kuriam taikomi nacionaliniai kokybės standartai, susiję su gera chemine būkle
, pateikia mažiausiai šią informaciją:
1.
Informacija apie požeminio vandens telkinius, kurie buvo apibūdinti kaip esantys pavojuje
1.1
Informacija apie požeminio vandens telkinių skaičių, kurie pagal juose esančius
teršalus, kuriems nacionaliniu lygmeniu nustatyti požeminio vandens kokybės standartai,
apibūdinami kaip telkiniai, kuriems kyla pavojus.
1.2
Informacija apie visus požeminio vandens telkinius, kurie
dėl tos priežasties
apibūdinami kaip esantys pavojuje, ypač apie jų dydį, sąryšį tarp požeminio vandens telkinio ir su juo susijusių paviršinių vandens telkinių bei nuo jo priklausomų žemės ekosistemų,
žmonėms vartoti skirtą požeminį vandenį,
o natūraliai susidarančių medžiagų atveju – apie požeminio vandens telkinių foninį lygį.
2.
Informacija apie
požeminio vandens kokybės standartų
nustatymą
2.1
Požeminio vandens kokybės standartai
, taikomi nacionaliniu, upių baseino arba pavienio požeminio vandens telkinio arba požeminio vandens telkinių grupės lygmeniu.
2.2
Sąryšis tarp
požeminio vandens kokybės standartų
ir natūraliai susidarančių medžiagų foninio lygio.
Kai nežinomas požeminio vandens natūraliai susidarančių medžiagų foninis lygis, jis nustatomos remiantis specialistų pateiktais duomenimis.
IV PRIEDAS
PASTEBIMO IR ILGESNĮ LAIKĄ TRUNKANČIO TERŠALŲ KONCENTRACIJOS DIDĖJIMO TENDENCIJŲ NUSTATYMAS IR LYGMUO, NUO KURIO REIKIA PRADĖTI MAŽINTI TARŠOS DIDĖJIMO TENDENCIJĄ
1.
Pastebimos ir ilgesnį laiką trunkančios didėjimo tendencijos nustatymas
Valstybės narės nustato pastebimas ir ilgesnį laiką trunkančias didėjimo tendencijas atsižvelgdamos į šiuos reikalavimus:
1.1
Pavojingų medžiagų sukeltos taršos kontrolės sistema nustatoma pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 2.4 skirsnį taip, kad visas pastebimas ir ilgesnį laiką trunkančias tendencijas būtų galima nustatyti pagal pavojingų medžiagų koncentracijas, kurios nustatytos pagal šią direktyvos
3 straipsnio 1, 2 ir 3 pastraipas
,
5 straipsnį
ir
šios direktyvos I priedą
.
1.2
Procedūra pastebimoms ir ilgesnį laiką trunkančioms teršalų koncentracijos didėjimo tendencijoms nustatyti grindžiama tokia procedūra:
a)
monitoringo programos rezultatų įvertinimas
grindžiamas
tendencijos analize statistiniu būdu naudojant
kiekvieno požeminio vandens telkinio
arba telkinių
grupės
kiekvieno monitoringo punkto rezultatų aritmetinius vidurkius mėginių ėmimo laikotarpiu
,
gautus
matuojant per ketvirtį, per pusę metų arba per metus.
Būtina pasirūpinti, kad monitoringo punktus būtų galima palyginti;
b)
kad būtų išvengta nukrypimų nustatant tendencijas,
visiems
žemiau kiekybinio įvertinimo ribos
esantiems matams
skaičiuojant
priskiriama pusės kiekybinio įvertinimo ribos vertė
;
c)
lentelėje nurodytas minimalus duomenų verčių skaičius ir minimalios laiko tarpų trukmės. Laiko tarpai neturi viršyti
šešerių
metų;
Stebėjimų dažnumas
Minimalus metų skaičius
Maksimalus metų skaičius
Minimalus matavimų skaičius
Kasmet
6
6
8
Kas pusę metų
5
6
10
Kas ketvirtį
5
6
15
d)
reikėtų vengti praleisti dvi ar daugiau iš eilės einančių duomenų verčių ir reikia svarstyti kitus mėginių ėmimo tvarkos reikalavimus, kad būtų galima apskaičiuoti patikimus rezultatus.
1.3
Nustatant pastebimas ir ilgesnį laiką trunkančias natūraliai gamtoje pasitaikančių ar dėl žmonių veiklos atsiradusių teršalų koncentracijos didėjimo tendencijas atsižvelgiama iki
monitoringo
programos pradžios surinktus duomenis siekiant pranešti apie tendencijų nustatymą pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnyje išdėstytą Upės baseino valdymo planą.
1.4
Tendencijos vertinimo pradžios taško nustatymo tvarka remiasi laiku ir bent Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnyje pateiktais stebėjimo duomenimis
.
Šiuo atveju atskaitos taškai atitinka monitoringo programos pradžią.
Jei turima duomenų, gautų anksčiau negu monitoringo programos pradžia, juos reikėtų panaudoti nustatant tendencijos vertinimo pradžios atskaitos tašką.
1.5
Tendencija įvertinama ypatingu būdu ir tose požeminio vandens telkinių zonose, kuriose pagal šios direktyvos
5 straipsnį
nustatytos bet kokių teršalų koncentracijos pastebimos ir ilgą laiką trunkančios didėjimo tendencijos gali turėti neigiamą poveikį susijusioms vandens ekosistemoms arba priklausomoms žemės paviršiaus ekosistemoms, ar kliudyti naudoti požeminį vandenį dabar arba ateityje.
1.6
Pastebimoms ir ilgesnį laiką trunkančioms tendencijoms nustatyti naudojama šios direktyvos II priede nurodyta cheminės būklės įvertinimo procedūra.
1.7
Valstybės narės kartu su institucijomis, atsakingomis už upių baseino regionus, skaičiuodamos požeminio vandens telkinius, apibrėžia vandeningojo sluoksnio pusiausvyrą ir lygį, naudodamosi atitinkamais rodikliais, nustatytais remiantis ankstesniais duomenimis ir šiuo tikslu parengtais stebėjimo tinklais.
2.
Taršos didėjimo tendencijų mažinimo pradžios taškai
2.1
Tendencijos pasikeitimo nustatyme dėmesys turėtų būti sutelktas tendencijoms, kurios sukelia taršos pavojų
požeminiam vandeniui, su juo
susijusioms vandenų ekosistemoms, tiesiogiai priklausomų žemės ekosistemoms, žmogaus sveikatai arba teisėtam vandenų aplinkos
naudojimui
.
2.2
Minimalus
matavimų duomenų skaičius ir minimalus tendencijos pasikeitimo nustatymo laikas per eilę metų priklauso nuo pagal
šio
priedo 1.2
punkto c papunktį
parinkto kontrolės dažnumo ir pateiktas lentelėje. Laiko tarpai neturi viršyti
šešerių
metų.
Stebėjimų dažnumas
Minimalus metų skaičius
Maksimalus metų skaičius
Minimalus matavimų skaičius
Kasmet
6
6
14
Kas pusę metų
10
6
18
Kas ketvirtį metų
10
6
30
2.3
Tendencija kinta, jei tendencijos linijos nuolydis pirmoje dalyje yra teigiamas, o antroje dalyje – neigiamas. Kad būtų galima patikimai įvertinti tendencijos kaitą, reikia užtikrinti, kad verčių kiekis iki ir po pertraukos tarp laikotarpių atitinka
monitoringo
dažnumą.
2.4
Sprendimas dėl tendencijos kaitos taip pat turi būti pagrįstas teršalų koncentracijos ilgesnį laiką
trunkančios
didėjimo
tendencijos
poveikiu aplinkai. Pagal Direktyvos 2000/60/EB 17 straipsnio 4 dalį rekomenduojama, kad tendencijos kaitos pradžios taškas atitiktų daugiausia 75 proc. nuo
šios direktyvos
I
priedo B dalyje
išdėstytų kokybės standartų lygio ir (arba) pagal
šios direktyvos 5 straipsnį
nustatytų
požeminio vandens kokybės standartų
dydžio
.
2.5
Nustačius
atskaitos tašką pagal
šio
priedo 2.1 punktą, jis
taikomas požeminio vandens telkiniams, kurie apibūdinami kaip esantys pavojuje, ir su pavojumi siejamai medžiagai, bei negali būti keičiamas.
