P6_TA(2008)0304
Europos Sąjungos pajėgumo reaguoti į nelaimes gerinimas
B6-0303/2008
2008 m. birželio 19 d. Europos Parlamento rezoliucija dėl ES pajėgumo reaguoti į nelaimes gerinimo
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į EB sutarties 174 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl ES pajėgumo reaguoti į nelaimes didinimo ( COM(2008)0130 galutinis),
–
atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 9 d. Michelo Barniero pranešimą "Europos civilinės saugos pajėgos: Europos pagalba",
–
atsižvelgdamas į 2006 m. birželio 15–16 d. Briuselyje vykusiam Europos Vadovų Tarybos susitikimui pirmininkavusios valstybės narės išvadų 12 punktą dėl ES gebėjimo reaguoti ekstremalių situacijų, krizių ir nelaimių sąlygomis,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas dėl išankstinio įspėjimo sistemų apskritai ir išankstinio įspėjimo apie cunamius Šiaurės Rytų Atlanto vandenyno dalyje ir Viduržemio jūros regione sistemos kūrimo ir diegimo,
–
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių Europos Sąjungoje ir už jos ribų, kuriose ragino Komisiją ir valstybes nares siekti glaudesnio su civilinės saugos priemonėmis susijusio bendradarbiavimo, kai įvyksta gaivalinių nelaimių, kad būtų išvengta jų griaunamojo poveikio arba kad jis būtų sumažintas visų pirma užtikrinant papildomus civilinės saugos išteklius,
–
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, įsteigiančio Europos Sąjungos solidarumo fondą ( COM(2005)0108 ), ir į 2006 m. gegužės 18 d. Parlamento poziciją, priimtą per pirmąjį svarstymą OL C 297 E, 2006 12 7, p. 331.
,
–
atsižvelgdamas į 2007 m. gruodžio 18 d. Tarybos, Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Europos Komisijos bendrai priimtą Europos konsensusą dėl humanitarinės pagalbos OL C 25, 2008 1 30, p. 1.
,
–
atsižvelgdamas į 2006 m. lapkričio 27 d. pataisytas Karinių ir civilinės gynybos išteklių naudojimo gaires teikiant tarptautinę pagalbą įvykus nelaimei (Oslo gairės),
–
atsižvelgdamas į 2003 m. kovo mėn. Karinės ir civilinės gynybos išteklių naudojimo, remiant Jungtinių Tautų humanitarinius veiksmus sudėtingų kritinių situacijų atveju, gaires (KCGI gaires),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi gaivalinių ir žmogaus sukeltų nelaimių, pvz., potvynių, dėl kurių nukenčia žmonės bei patiriama ekonominė bei kultūrinė žala bei žala aplinkai, skaičius didėja ir todėl reikia stiprinti ne tik ES gebėjimą reaguoti, bet ir gebėjimą išvengti šių nelaimių ir šalinti jų padarinius,
B.
kadangi su miškų gaisrais ir sausromis susijusios problemos vis aktualesnės, nes daugėja itin sausų vasarų, ir kadangi ankstesnių bei pastarųjų metų patirtis rodo, jog reikia stiprinti Bendrijos civilinės saugos prevencijos, pasirengimo ir reagavimo priemones, susijusias su miškų ir kitais didžiuliais gaisrais,
C.
kadangi šiandien neturime miškų gaisrų prevencijos gairių ES lygmeniu,
D.
kadangi valstybės narės ir toliau lieka atsakingos už tai, kad būtų išsaugota tokia žemėnaudos politika, kuri ydingai neskatintų žmogaus sukeltų gaisrų, siekiant pakeisti žemės paskirtį;
E.
kadangi Komisijos žaliojoje knygoje dėl prisitaikymo prie klimato kaitos Europoje ( COM(2007)0354 ) pabrėžiama, kad dėl klimato kaitos Europoje oro sąlygos vis dažniau bus neįprastos, ir todėl didės žalos žmonėms, infrastruktūrai ir aplinkai pavojus,
F.
kadangi norint stiprinti ES pajėgumus nelaimių keliamoms problemoms spręsti reikia strategijos, kuri apimtų nelaimių prevenciją, pasirengimą joms, reagavimą į jas ir jų padarinių šalinimą nacionaliniu, Europos ir tarptautiniu lygmenimis,
G.
kadangi didelis gaisringumas Pietų Europoje 2007 m. ir gaisrų mastas yra keleto veiksnių, kaip antai klimato kaita, nepakankama miškų apibrėžtis bei nepakankama priežiūra ir gamtos nelaimių bei žmonių nerūpestingumo derinio padarinys, taip pat nusikalstamos žmonių veiklos, ir kadangi ankstyvą pavasarį kilo nemažai miškų gaisrų, tai turėtų kelti nerimą, kad panašūs incidentai gali pasikartoti ir ateinančią vasarą,
H.
kadangi glaudžiai bendradarbiaujant su Europos Parlamentu reikia užtikrinti geresnį Tarybos, Komisijos ir valstybių narių veiklos, apimančios ne tik prevencinius veiksmus, bet ir visą reakcijos į nelaimę ciklą iki baigiamųjų padarinių šalinimo etapų,
I.
kadangi nūdienos nelaimės dažnai yra tarpvalstybinio pobūdžio ir į jas būtina reaguoti daugiašaliais ir darniais veiksmais; taip pat reikia atsižvelgti į žalingus ekonominius ir socialinius gaivalinių nelaimių padarinius regionų ekonomikai, gamybai ir turizmui,
J.
kadangi vis dažniau vyksta vis stipresnės gaivalinės nelaimės, kurių metu labiausiai nukenčia vargingiausi gyventojai, ES veikėjai turi veikti išvien siekdami užtikrinti, kad humanitarinė pagalba nukentėjusiems būtų teikiama veiksmingai ir kad būtų mažinamas jų pažeidžiamumas,
K.
kadangi, atsižvelgiant į nuolat didėjantį piliečių judumą Europos Sąjungoje ir trečiosiose šalyse, bendrų įspėjimo signalų ir protokolų trūkumas taip pat yra didelė problema,
L.
kadangi Europos Sąjunga turi pripažinti specifinį gaivalinių nelaimių, tokių, kaip sausros ir gaisrai Viduržemio jūros regiono šalyse, pobūdį ir patvirtinti atitinkamas prevencines, tyrimų, rizikos valdymo, civilinės gynybos ir solidarumo priemones,
1.
pritaria pirmiau minėtam Komisijos komunikatui dėl ES pajėgumo reaguoti į gaivalines nelaimes didinimo ir bendram tikslui didinti ES reagavimo į nelaimes nuoseklumą, veiksmingumą ir matomumą;
2.
mano, kad didinti ES nelaimių prevencijos ir reagavimo į jas pajėgumus yra itin svarbus Europos Sąjungos politikos tikslas ir kad reikėtų panaudoti visas priemones šiam tikslui pasiekti, ypač atsižvelgiant į didelius pastarųjų metų potvynius;
3.
pabrėžia, kad Komisijos požiūris į ES vykstančias gaivalines ir žmogaus sukeltas nelaimes turėtų būti susijęs su jos parengto Komunikato "Europos galimybė išspręsti klimato kaitos klausimus" ( COM(2008)0030 ) ir su jos pasiūlymo dėl valstybių narių pastangų mažinti jų išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, siekiant vykdyti Bendrijos įsipareigojimus iki 2020 m. sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, nuostatomis ir šias nuostatas nuosekliai atitikti; pabrėžia, kad klimato kaita yra pagrindinis veiksnys, dėl kurio gaivalinės nelaimės dažnesnės, o jų daroma žala daug didesnė, ir kad aplinkos apsaugos politika ir teisės aktai dėl kovos su klimato kaita turi būti pagrindinės priemonės, kurių turėtų imtis Europos Sąjunga reaguodama į nelaimes ir siekdama užkirsti kelią dar didesnei žalai, kuri gali būti daroma žmonėms, infrastruktūrai ir aplinkai;
4.
mano, kad skirtingų politikos sričių ir institucijų veiklos darna bei koordinavimas vietos, regioniniu, nacionaliniu ir ES lygmenimis sudarys sąlygas veiksmingesniam, labiau integruotam ir matomam ES nelaimių valdymui;
5.
mano, kad bendradarbiavimas su šalimis kandidatėmis ir potencialiomis šalimis kandidatėmis siekiant gerinti jų gebėjimus išvengti nelaimių ir pašalinti jų padarinius bei parama regionų bendradarbiavimui yra abipusiai naudingi ir ES, ir susijusioms šalims, ir todėl turėtų būti plėtojami bei stiprinami tokiu būdu, jog būtų užtikrintas papildomumas ir išvengta esamų dvišalių, regioninių ir tarptautinių iniciatyvų dubliavimosi;
6.
pabrėžia, kad dėl to, jog Komisija planuoja sukurti žinių bazę, kurioje būtų sukaupta informacija apie galimas nelaimes, reikiamus ir turimus pajėgumus bei poveikį įvairiais atvejais, siekiant pašalinti esamas spragas, neturėtų būti vilkinami svarbūs pasiūlymai dėl žmonių, turto arba aplinkos apsaugos nuo nelaimių;
7.
pabrėžia, kad į Komisijos strategiją turėtų būti įtrauktas visas reagavimo į nelaimę ciklas nuo prevencijos iki padarinių šalinimo, taip pat ji turėtų aprėpti gaivalines nelaimes, įskaitant dideles sausras, bei žmogaus sukeltas nelaimes ES arba trečiosiose šalyse, ir kad reikia daugiau nuveikti pirmiau minėtame Komisijos komunikate numatytose srityse;
8.
džiaugiasi dėl Komisijos pristatyto Europos konsensuso dėl humanitarinės pagalbos įgyvendinimo veiksmų plano, kuris įneša svarbų indėlį į veiksmingą, gerai koordinuotą ir sustiprintą Europos humanitarinę pagalbą;
9.
pažymi pasaulinių reagavimo pajėgumų didinimo svarbą ir todėl pripažįsta pagrindinių humanitarinių veikėjų, kaip pvz., JT, Raudonojo Kryžiaus judėjimo ir NVO, vaidmenį trečiųjų šalių vietovėse, kuriose dažnai įvyksta nelaimių;
10.
primena, kad reaguojant į humanitarinių krizių situacijas civilinės saugos ir kariniai ištekliai turi būti naudojami laikantis galiojančių tarptautinių gairių, tokių, kaip Oslo ir KCGI gairės, visų pirma siekiant užtikrinti humanitarinių neutralumo, humaniškumo, nešališkumo ir nepriklausomumo principų laikymąsi; pabrėžia, kad įvykus humanitarinei krizei, dislokuotų civilinės saugos išteklių naudojimas turėtų būti grindžiamas poreikiais, papildyti humanitarinę pagalbą ir būti su ja suderintas;
11.
ragina Komisiją ir valstybes nares, rengiantis nepaprastajai padėčiai, sutelkti dėmesį ne tik į rizika grindžiamas strategijas, bet ir svarstyti, kaip būtų galima mažinti pažeidžiamumą ES lygmeniu, tinkamai planuojant ir laiku numatant riziką mažinančias priemones, kai būtina tinkamai atsižvelgiant į aplinkos apsaugos ir kovos su klimato kaita politikos nuostatas ir teisės aktus;
12.
pakartoja, kad Bendrijos humanitarinė pagalba ir civilinės saugos pagalba turėtų būti teikiama trečiosioms šalims vien tik siekiant išvengti žmonių kančių arba jas palengvinti ir visada turėtų būti grindžiama vien tik nukentėjusiųjų poreikiais ir atitikti pagrindinius humanitarinius neutralumo, nešališkumo bei nediskriminavimo principus;
13.
ragina Komisiją skubiai, ne vėliau kaip iki 2008 m. pabaigos, pateikti pasiūlymų dėl nelaimių prevencijos Europos Sąjungoje ir ES nelaimių rizikos mažinimo besivystančiose šalyse strategiją;
14.
primena, kad ES parems pasiruošimo humanitarinėms operacijoms vietinio lygio veiklą ir į savo vystymosi politiką įtrauks nelaimių rizikos sumažinimą,
15.
apgailestauja, kad buvusio Komisijos nario M. Barnierio pasiūlymas sukurti Europos civilinės saugos pajėgas nebuvo įgyvendintas, ir pabrėžia, kad dėl to būtina siekti vystyti greito reagavimo pajėgumus, grindžiamus valstybių narių civilinės saugos modeliais, laikantis 2006 m. birželio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Tarybos suteiktų įgaliojimų, ir ragina Komisiją parengti konkretų pasiūlymą šiuo klausimu;
16.
apgailestauja dėl to, kad, kaip manoma, Taryba, priėmė sprendimą nutraukti naujojo ES solidarumo fondo reglamento tvirtinimą neatsižvelgdama į didžiulę Parlamento paramą ketinimui persvarstyti esamą priemonę; primena Tarybai, kad Parlamentas 2006 m. gegužės mėn. priėmė savo poziciją absoliučia dauguma per pirmąjį svarstymą ir kad Taryboje daugiau negu dvejus metus buvo blokuojami atitinkami dokumentai; pakartoja savo įsitikinimą, kad pagal naująjį ES solidarumo fondo reglamentą, kuriame be kitų priemonių numatoma paprastinti ES solidarumo fondo mobilizavimo sąlygas, Europos Sąjunga galėtų veiksmingai, lanksčiai ir laiku spręsti nelaimės padarinių šalinimo problemas; primygtinai ragina Europos Vadovų Tarybą priimti sprendimą, pagal kurį šis reglamentas nebūtų atmestas, ir pareikalauti skubiai peržiūrėti ES solidarumo fondo veiklą;
17.
ragina Komisiją prireikus kuo lanksčiau ir nedelsiant mobilizuoti dabartinį ES solidarumo fondą; mano, kad kilus gaivalinei nelaimei itin svarbu užtikrinti, kad nedelsiant būtų prieinamos ES solidarumo fondo lėšos siekiant palengvinti aukų ir jų artimiausių šeimos narių skausmą ir patenkinti jų reikmes;
18.
ragina Komisiją imtis daugiau mokslinių tyrimų, siekiant patobulinti miškų gaisrų prevencijos ir gesinimo metodus bei medžiagas ir peržiūrėti planavimą bei žemės panaudojimą; todėl ragina valstybes nares imtis griežtų priemonių, siekiant pagerinti ir įgyvendinti miškų apsaugos teisinę bazę ir susilaikyti nuo komercializacijos, žemės paskirties keitimo ir privatizavimo, tuo sumažinant kišimąsi ir spekuliaciją; mano, kad šiuo tikslu reikėtų panaudoti visas ES pažangiąsias technologijas, įskaitant palydovines sistemas;
19.
ragina Komisiją pateikti teisiškai įpareigojančių priemonių rinkinį, pvz., pagrindų direktyvą, kurioje būtų panaikinamos galiojančių ES teisės aktų, politikos ir nelaimių prevencijos ir reagavimo į jas programų spragos;
20.
rekomenduoja, kad šiame išsamiame pagrindų dokumente būtų numatyti trys su prevencija susiję ramsčiai: prevencijos stiprinimas atsižvelgiant į esamas ES priemones ir valstybių narių strategijas, naujos bendros nelaimių prevencijos strategijos rengimas ir parama tolesniam prevencijos žinių ir technologijų vystymui rengiant ES mokslinių tyrimų ir plėtros programas;
21.
rekomenduoja, kad pasiūlymuose dėl bendrų ES reagavimo į nelaimes pajėgumų stiprinimo būtų numatyta sutelkti pagrindinius išteklius, kuriais būtų galima bet kuriuo metu iš tiesų pasinaudoti dalyvaujant Europos civilinės saugos operacijose; teigia, kad tai visų pirma turėtų būti grindžiama nacionaliniais pajėgumais ir, jei reikia, numatoma sudarant susitarimus su kitomis šalimis;
22.
ragina Komisiją kuo geriau pasinaudoti 2008 m. bandomuoju miškų gaisrų ir greito reagavimo parengiamųjų veiksmų projektu ir kartu su valstybėmis narėmis bei kitomis šalimis, kurios visais atvejais suteikia galimybę pasinaudoti reagavimo pajėgumais vykstant Europos civilinės saugos operacijoms, eksperimentuoti taikant veiklos tvarką ir mano, kad tai padėtų įgyti svarbios patirties, kurios reikia būsimiems teisėkūros pasiūlymams parengti;
23.
remia veiklą, kuria siekiama pagerinti valstybių narių civilinę saugą, ypač keičiantis ekspertais bei geriausios praktikos pavyzdžiais, pratybomis ir pasiruošimo projektais;
24.
Pakartoja savo 2006 m. gegužės 18 d. priimtoje rezoliucijoje dėl gaivalinių nelaimių (gaisrų, sausrų ir potvynių) OL C 297 E, 2006 12 7, p. 375.
pateiktą raginimą Komisijai pateikti direktyvą dėl gaisrų prevencijos ir jų valdymo, kad būtų aptartas reguliarus duomenų rinkimas, žemėlapių sudarymas ir gaisrų požiūriu rizikingų plotų nustatymas, gaisrų rizikos valdymo planų paruošimas, valstybių narių veikla siekiant nustatyti skiriamus išteklius ir galimybes, įvairių administracijų koordinavimas, minimalūs reikalavimai mokymo komandoms ir atsakomybės aplinkos apsaugos požiūriu bei sankcijų nustatymas;
25.
ragina Tarybą nebedelsti ir, atsižvelgiant į tai, kad Parlamentas savo poziciją atitinkamu klausimu priėmė dar 2006 m. gegužės mėn., patvirtinti sprendimą dėl siūlomo reglamento, pagal kurį būtų įsteigtas ES solidarumo fondas, siekiant, kad būtų geriau apibrėžti kriterijai ir atvejai, kuriais būtų leidžiama naudotis fondo lėšomis (įskaitant sausras) ir savo ruožtu būtų sudarytos geresnės sąlygos veiksmingai, lanksčiai ir sklandžiai likviduoti gaivalinių nelaimių padarinius;
26.
mano, kad siekiant užtikrinti, jog prevencijos ir nelaimių rizikos mažinimo priemonės būtų integruotos į Struktūrinių ir Sanglaudos fondų programas, reikėtų tobulinti galiojančias ir parengti naujas gaires; ypač ragina numatyti Bendrijos finansinių priemonių įnašų gavimo sąlygas ir reikalauti grąžinti Bendrijos išmokėtą pagalbą netinkamo pagalbos naudojimo atvejais, pvz., neįvykdžius atželdinimo planų ir (arba) kitų privalomų sąlygų; be to, ragina informavimo kampanijas ir švietimo priemones prevencijos klausimais finansuoti iš Bendrijos programų;
27.
yra įsitikinęs, kad rengiant Komisijos pasiūlymus dėl ES pajėgumo reaguoti į nelaimes didinimo turėtų būti visapusiškai naudojamasi specialia informacija, susijusia su atokiausių regionų ir užjūrio šalių bei teritorijų geografine vieta;
28.
ragina valstybes nares, ypač tas valstybes, labiausiai nukenčia nuo gaivalinių nelaimių, optimaliai naudotis teikiamomis Struktūrinių ir kitų šiuo 2007–2013 m. programavimo laikotarpiu numatytų Bendrijos fondų finansavimo galimybėmis ir kilus būtinybei imtis prevencinių veiksmų ir vykdyti projektus, kurie numatomi pagal atitinkamas veiksmų programas;
29.
mano, kad reikia peržiūrėti Solidarumo fondo sutelkimo procedūras, siekiant pagreitinti pagalbos išmokėjimą; ypač mano, kad šiuo tikslu galima būtų parengti išankstines išmokas, paremtas pradiniais tiesioginės žalos apskaičiavimais, o tolimesni mokėjimai priklausytų nuo galutinių visos tiesioginės žalos skaičiavimų ir įrodymų, kad įvykus nelaimei buvo imtasi prevencinių priemonių;
30.
pabrėžia, kad itin svarbu stiprinti Stebėsenos ir informacijos centro pajėgumus ir numatyti reikiamų žmogiškųjų ir materialiųjų išteklių siekiant, kad centras galėtų aktyviai remti valstybių narių pagal Bendrijos civilinės saugos mechanizmą vykdomą veiklą;
31.
ragina Komisiją įvertinti įvairias galimybes įsteigti tvirtą Europos reagavimo į nelaimes mokymo tinklą, kuris aprėptų visus nelaimių valdymo etapus, ir nedelsiant pateikti pasiūlymų dėl tokios organizacijos; be to, ragina toliau gerinti civilinės saugos tarnybų pasiruošimą ir įvairių valstybių narių komandų ir jų naudojamų modulių pajėgumus veikti kartu;
32.
primena 2007 m. gruodžio mėn. Tarybos išvadas dėl išankstinio įspėjimo sistemų kūrimo ir plėtojimo ES ir dėl išankstinio įspėjimo apie cunamį sistemos sukūrimo Šiaurės Rytų Atlanto ir Viduržemio jūros regione ir dar kartą pažymi, kad reikia, jog valstybės narės ir Komisija imtųsi pažangių iniciatyvų ir gerintų išankstinio įspėjimo sistemas bei įspėjimo apie nelaimes signalus;
33.
ragina Komisiją tinkamo ES nelaimių prevencijos, pasirengimo joms, reagavimo į jas ir jų padarinių šalinimo finansavimo klausimą įtraukti į 2008–2009 m. biudžeto persvarstymo pasiūlymus;
34.
ragina Komisiją užtikrinti bendro Europos skubios pagalbos numerio 112 veiksmingumą;
35.
primygtinai prašo specifinį gaivalinių nelaimių, kurios ištinka Viduržemio jūros regionus, pvz., sausra ir miškų gaisrai, pobūdį pripažinti Bendrijos lygmeniu ir priimti tokias Bendrijos prevencijos, mokslinių tyrimų, rizikos valdymo, civilinės saugos ir solidarumo priemones, kad kiekviena valstybė narė galėtų geriau reaguoti į šio tipo nelaimes;
36.
primygtinai prašo pripažinti būtinybę stiprinti prevencijos priemonėms skiriamą Bendrijos finansavimą;
37.
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai ir valstybių narių parlamentams.
