4.4.2011 B7-0242/2011 PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS pateiktas siekiant užbaigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį
Ko galima pasimokyti branduolinio saugumo Europoje klausimu po branduolinės avarijos Japonijoje
Rebecca Harms
,
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE frakcijos vardu
PE459.779v01-00 B7‑0242/2011 Europos Parlamento rezoliucija „Ko galima pasimokyti branduolinio saugumo Europoje klausimu po branduolinės avarijos Japonijoje“
Europos Parlamentas ,
– atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 153 (socialiniai klausimai), 168 (sveikata), 192 (aplinkos apsauga) ir 194 (energetika) straipsnius;
– atsižvelgdamas į 2009 m. birželio 25 d. Tarybos direktyvą 2009/71/Euratomas, kuria nustatoma Bendrijos branduolinių įrenginių branduolinės saugos sistema;
– atsižvelgdamas į 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002, nustatantį maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantį Europos maisto saugos tarnybą,
– atsižvelgdamas į branduolinę katastrofą Fukušimos Daiiči atominėje elektrinėje Japonijoje,
– atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 110 straipsnio 2 dalį ir į 120 straipsnį,
A. kadangi Fukušimos Daiiči atominėje elektrinėje įvykusi didžiulė branduolinė avarija, kurią sukėlė milžiniškas žemės drebėjimas ir po jo kilęs cunamis, turės ilgalaikių padarinių žmonių sveikatai, bus užteršta aplinka ir maisto produktai, o šios nelaimės tikrasis mastas iki galo paaiškės tik po daugelio metų,
B. kadangi stebint tragiškus įvykius Fukušimoje galima dar kartą įsitikinti, kad nulinio pavojaus nebūna, nors nulinė rizika, turint mintyje didžiules pasekmes avarijų atveju, yra viena iš būtinų branduolinės energetikos priimtinumo sąlygų; kadangi bet koks testavimo nepalankiausiomis sąlygomis įgyvendinimas niekada nepadės pasiekti nulinės rizikos lygio,
C. kadangi, atsižvelgiant į dabartinę branduolinę katastrofą Japonijoje, ES ir jos valstybėms narėms būtina skubiai pereiti prie ekonomikos, kuri būtų grindžiama tik veiksmingais atsinaujinančiais energijos šaltiniais,
D. kadangi ir TATENA, ir Euratomas yra įsipareigoję skatinti branduolinės energetikos pramonę, tačiau tuo pat metu atlieka ir priešingą vaidmenį – yra atsakingi už pasaulinius ir ES branduolinės energetikos saugos standartus,
E. kadangi PSO yra tarptautinė sveikatos klausimus sprendžianti institucija, kuriai pasaulio žmonės patikėjo sukurti gaires ir sveikatos standartus visose srityse; kadangi pagal susitarimą, kurį 1959 m. gegužės 28 d. pasaulinėje sveikatos asamblėjoje pasirašė PSO ir TATENA, PSO neleidžiama teikti esminės informacijos, taip pat imtis tinkamų veiksmų ir vykdyti jos konstitucinių įsipareigojimų sveikatos ir radiacijos srityse,
F. kadangi kai kurios valstybės narės ir kaimyninės šalys pasistatė (ar planuoja statyti) branduolinius įrenginius zonose, kuriose yra didelė seisminė ir potvynio rizika,
1. įvykus žemės drebėjimui, cunamiui ir branduolinei katastrofai reiškia visišką solidarumą su Japonijos žmonėmis ir reiškia nuoširdžią užuojautą visiems, nukentėjusiems nuo šios trigubos nelaimės; žavisi Japonijos žmonių, Fukušimos elektrinės darbuotojų susitelkimu, drąsa ir pasiryžimu, ir palankiai vertina valdžios institucijų atsaką į šią katastrofą;
2. pažymi, kad didžiulė branduolinė avarija Fukušimoje yra pati naujausia iš daugelio su branduoline energetika susijusių įvykių ir avarijų, kurios kiekvienais metais vyksta pasaulyje (taip pat ir ES) visų tipų branduoliniuose įrenginiuose ir visokių tipų reaktoriuose (pvz., Trijų Mylių saloje (JAV), Černobylyje (Ukraina), Vindskeilyje (Windscale) (JK), Tihanže (Tihange) ir Fleriuse (Fleurus) (Belgija), Sivo 1 (Civaux) ir Blejė 2 (Blayais) (Prancūzija), Filipsburge, Kriumelyje ir Brunsbiutelyje (Vokietija), Kozlodujuje 5 (Bulgarija), Pakše (Vengrija), Fošmarke ir Bašebeke 2 (Forsmark ir Barsebäck) (Švedija), Kašivazdakyje (Japonija) ir t. t.);
3. pažymi, kad nors trys iš šešių Fukušimos Daiičio atominės elektrinės reaktorių per žemės drebėjimą 2011 m. kovo 11 d. buvo išjungti, jų panaudoto kuro strypai saugyklose buvo labai pažeisti ir dabar skleidžia radioaktyvią taršą; taip pat pažymi, kad panašių avarijų yra įvykę Europoje (pvz., Pakše, Vengrijoje, 2003 m.);
4. pripažįsta, kad kol atominės elektrinės ir branduoliniai įrenginiai bus eksploatuojami, tol išliks likutinė rizika; kadangi negalima atmesti tikimybės, jog ateityje gali įvykti didelė avarija, dar kartą pripažįsta, kad neišmintinga atmesti nepageidautinos avarijos riziką tik todėl, kad tikimybė labai maža, arba remiantis kokio nors testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatais;
5. atsižvelgdamas į tai, ragina valstybes nares ir ES kaimynines valstybes atsisakyti įsipareigojimo naudoti didelės rizikos branduolinės energijos technologijas, o tas, kurios jau naudoja branduolinę energiją, dabar pradėti laipsnišką naudojimo nutraukimą. Tai reiškia, kad:
• neturi būti statomi jokie nauji branduoliniai įrenginiai, o jau suplanuoti projektai ar pradėtos statybos turi būti nutraukiamos;
• vykdant laipsnišką branduolinės energijos naudojimo nutraukimo procesą, reaktoriai ir kiti branduoliniai įrenginiai, kurie kelia didesnę riziką, turi būti uždaromi nedelsiant, t. y. turi būti uždaromi visi branduoliniai reaktoriai ir kiti branduoliniai įrenginiai seisminiuose ar pakrančių regionuose, kuriuose yra didelė jūros lygio pakilimo rizika ar cunamio tikimybė, reaktoriai, kuriuose neįrengta šalutinė ar visiška slėgio apkrovos išlaikymo sistema, visi verdančio vandens reaktoriai (angl. BWR) su vienintele aušinimo sistema, kurių panaudotas kuras saugomas už izoliatoriaus ribų, taip pat visi branduoliniai įrenginiai, pastatyti prieš 1980 m.;
• turi būti nedelsiant uždraudžiamas panaudoto branduolinio kuro perdirbimas ES;
• iki 2011 m. pabaigos turi būti parengta strategija, kaip perkelti visą panaudotą kurą iš baseinų į sausas saugyklas, kai tik tai bus įmanoma padaryti dėl jų likutinės temperatūros;
• turi būti nedelsiant uždrausta gaminti ir naudoti sumaišytų oksidų branduolinį kurą (angl. MOX);
6. dar kartą prašo Komisijos užtikrinti, kad valstybės narės ir kaimyninės šalys vykdytų visus trečiosios šalies branduolinių jėgainių operatorių ir branduolinių atliekų tvarkymo licencijų turėtojų įsipareigojimus įvykus avarijai ar vykdant ilgalaikį radioaktyviųjų atliekų tvarkymą, jei ši veikla padarė žalos, įskaitant žalą sausumos, vandens ar jūrų aplinkai;
7. ragina Komisiją ir valstybes nares skubiai parengti įgyvendinimo planus ir imtis neatidėliotinų priemonių siekiant pereiti prie nedidelės rizikos energetikos ekonomikos, nustatyti konkrečius tarpinius tikslus siekiant galutinio tikslo – užtikrinti, kad iki 2050 m. ekonomika būtų beveik 100 proc. grindžiama energija, išgauta iš veiksmingų atsinaujinančių šaltinių; primygtinai prašo įtraukti šį tikslą į 2050 m. energijos išteklių planą;
8. siekiant šios energetiniu požiūriu veiksmingos ekonomikos ragina patvirtinti ir įgyvendinti ambicingą veiksmingos energijos ir energijos taupymo teisinę bazę, kad iki 2020 m. bent 20 proc., iki 2030 – 33 proc., o iki 2050 m. – 50 proc. būtų galima sumažinti bendrą energijos sunaudojimą, palyginti su dabartiniu energijos sunaudojimu;
9. siekiant beveik 100 proc. energija iš atsinaujinančių šaltinių grindžiamos ekonomikos iki 2050 m., ragina padidinti teisiškai įpareigojantį tikslą 2020 m. naudoti 30 proc. energijos iš atsinaujinančių šaltinių ir nustatyti naują tarpinį tikslą – 2030 m. naudoti 45 proc. energijos iš atsinaujinančių šaltinių;
10. primena, kad Komisija, 2008 m. nustatydama Bendrijos branduolinės saugos sistemą, praleido galimybę pasiūlyti nustatyti bendruosius standartus, kuriuos taikant būtų užtikrinamas aukštas branduolinės saugos lygis COM(2008)0790 .
; primena, kad šis pasiūlymas buvo pateiktas remiantis Euratomo sutartimi, pagal kurią Europos Parlamentas nėra vienas iš įstatymų leidėjų; apgailestauja, kad ES institucijos tuomet atmetė teisiškai įpareigojančius saugumo standartus; Ataskaita dėl pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos (Euratomas), kuria nustatoma Bendrijos branduolinės saugos sistema. Pranešėjas Gunnar Hokmark – A6-0236/2009 – 2009 3 4.
taip pat apgailestauja dėl to, kad valstybės narės net neatsižvelgė į 2009 m. balandžio mėn. Europos Parlamento nuomonę, jog reikia TATENOS saugumo principų reikalavimus padaryti teisiškai įpareigojančiais, o ne savanoriškais;
11. palankiai vertina Komisijos iniciatyvą persvarstyti branduolinių įrenginių saugos teisinę ir reguliavimo sistemą; prašo Komisiją pateikti savo pasiūlymą remiantis Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo. Atsižvelgdamas į tai, ragina Komisiją priversti valstybes nares ir ES kaimynines šalis taikyti visaapimančius, teisiškai įpareigojančius ir veiksmingus saugos standartus, kurie atitiktų pažangiausią reguliavimo ir eksploatavimo lygmens praktiką ir būtų grindžiami geriausia turima technologija (GTT) visuose branduoliniuose įrenginiuose tol, kol šie įrenginiai bus uždaryti;
12. labai apgailestauja dėl to, kad 2011 m. kovo 11 d. Europos Vadovų Tarybos išvados dėl vadinamojo testavimo nepalankiausiomis sąlygomis turi daug trūkumų, ypač todėl, kad jų įgyvendinimas savanoriškas;
13. atkreipia dėmesį į Komisijos pasiūlymą pradėti taikyti visapusišką visų branduolinių įrenginių rizikos ir saugumo vertinimą (testavimas nepalankiausiomis sąlygomis); atsižvelgdamas į tai, prašo Komisijos kartu su Europos branduolinės saugos reguliavimo institucijų grupe (angl. ENSREG) priversti valstybes nares ir ES kaimynines valstybes:
• vėliausiai iki 2011 m. pabaigos parengti visų veikiančių ar planuojamų eksploatuoti branduolinių įrenginių, įskaitant radioaktyviųjų atliekų ir panaudoto branduolinio kuro baseinus, saugumo apžvalgą. Atsižvelgdamas į tai, ragina, kad šis procesas būtų skaidrus, išsamus ir nepriklausomas, o jį įvykdžius būtų atliktas privalomas rizikos ir saugos vertinimas (testavimas nepalankiausiomis sąlygomis);
• visapusiškai bendradarbiaujant su nepriklausomais ekspertais, kuriems įgaliojimus suteikia visos suinteresuotos šalys, nustatyti kriterijus, parametrus ir bendrą turinį; Europos Parlamentui ir visuomenei turi būti suteikta prieiga prie visų dokumentų, kurie naudojami vykdant šiuos testus ir atnaujinant informaciją; atsižvelgdamas į tai, prašo Komisijos iki balandžio 15 d. pateikti konkretų ir tikslų šių kriterijų, kurie bus taikomi atliekant testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, nustatymo grafiką ir nepriklausomų organų bei ekspertų, kurie dalyvaus nustatant kriterijus, pavadinimus ir pavardes;
• šie testai turi būti grindžiami ne tik tikimybiniu, bet ir deterministiniu saugos vertinimu. Vadinasi, galima įrodyti, jog nė vienas branduolinis įrenginys nebus pažeistas netgi tuo atveju, jei vienu metu įvyks keletas neeilinių įvykių, taip pat jei bus padaryta ir žmogaus klaidų.
• Bet kuris branduolinis įrenginys, kurio rizikos ir saugos vertinimas nebus atliktas, įskaitant rizikos, kad įvyks komercinio lėktuvo avarija ar teroristų ataka, vertinimą, ir kuris negalės užtikrinti, kad avarijos atveju į aplinką nepateks radioaktyviųjų teršalų (2 saugos lygis) ir jie nepakenks žmonėms (3 saugos lygis), bus uždarytas vėliausiai 2012 m. sausio 1 d.;
• branduolinių įrenginių trisdešimties metų techninės eksploatavimo trukmės laikotarpio pratęsimas bus uždraustas nepriklausomai nuo to, kokie bus testavimo nepalankiausiomis sąlygomis rezultatai;
14. apgailestauja dėl to, kad Tarptautinė atominės energijos agentūra (TATENA) ir Fukušimos branduolinės elektrinės operatorius „Tokyo Electric Power Company (TEPCO)“ visuomenei teikia nedaug informacijos apie katastrofą Fukušimoje, o teikiama informacija netiksli, taip pat dėl to, kad ji teikiama pavėluotai ir kad nepakankamai vertinamas katastrofos rimtumas;
15. taip pat apgailestauja dėl TATENOS dvigubo ir prieštaringo vaidmens, nes ji ir skatina branduolinę energetiką, ir nustato pasaulinius branduolinės saugos standartus; ragina TATENOS valstybes nares užtikrinti visišką agentūros nepriklausomybę nuo branduolinės energetikos pramonės; be to, ragina JT Generalinę Asamblėją aiškiai atskirti branduolinės energetikos skatinimo ir branduolinės saugos klausimus;
16. pabrėžia, kad svarbu platinti patikimą ir nepriklausomą informaciją apie padarinius sveikatai ir aplinkai per branduolinę avariją ir po jos, pvz., Fukušimos Daiiči ir Černobylio katastrofų atvejais; pripažįsta, kad dėl TATENOS dvigubo vaidmens ir dėl to, kad buvo laikomasi PSO ir TATENOS 1959 m. pasirašytos sutarties (PSA 12–40), tokia informacija nebuvo platinama; ragina PSO valstybes nares per kitą PSO Generalinę Asamblėją balsuoti dėl PSO ir TATENOS sutarties PSA 12–40 nutraukimo, nes pagal ją PSO neleidžiama imtis iniciatyvos ar veiksmų, kad galėtų siekti savo tikslų, t. y. saugoti ir gerinti sveikatą;
17. giliai susirūpinęs pastebi, kad po Fukušimos avarijos kasdien pranešama apie didelę oro, dirvožemio, vandens, maisto ir maisto produktų taršą;
18. primygtinai ragina Japonijos vyriausybę padidinti „draudžiamą zoną“ ir į ją įtraukti regionus, kuriuose buvo nustatyta padidėjusi radiacija; ragina teikti tikslią informaciją apie radioaktyvumo ir užterštumo lygius, taip pat nuolat teikti visuomenei tikslius duomenis ir informaciją apie kitus pavojus, ypač susijusią su maisto ir maisto produktų užterštumu ne tik jodu ir ceziu, bet ir kitais radionuklidais, pvz., stronciu ir plutoniu;
19. prašo Komisijos ir valstybių narių, vadovaujantis ES reglamentu dėl nustatytų maisto užterštumo normų branduolinės avarijos atveju ir remiantis naujausiais mokslo pasiekimais vertinant apšvitos dozes ir poveikį sveikatai, nedelsiant Europos lygmeniu patvirtinti maksimalias leidžiamas normas siekiant užtikrinti labiausiai pažeidžiamos visuomenės dalies saugumą; taip pat prašo Komisijos ir valstybių narių užtikrinti, kad pagrindinis šią sritį reglamentuojančių reglamentų principas būtų aukšto lygio žmonių sveikatos apsauga, o ne vidaus rinkos komercinių interesų išsaugojimas;
20. ragina Komisiją panaikinti 2011 m. kovo 25 d. Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 297/2011 nuostatas, kuriomis remiantis leidžiama importuoti užterštą maistą ir pašarus, pagamintus kai kuriose Japonijos provincijose, jei užterštumas nesiekia maksimalių normų, nurodytų Reglamente 3954/87, ir uždrausti įvežti tam tikrų kategorijų maistą ir maisto produktus, kurie yra importuoti iš užterštų Japonijos regionų. Tuo pat metu reikėtų numatyti kompensavimo priemones Japonijos ūkininkams ir žvejams, kurie dėl šio uždraudimo patirtų ekonominę žalą;
21. ragina uždrausti įvežti tam tikrų kategorijų maistą ir maisto produktus, kurie yra importuoti iš užteršto Japonijos regiono, ir tuo pat metu nustatyti kompensavimo priemones Japonijos ūkininkams ir žvejams, kurie patirtų nuostolių dėl šių importo draudimų;
22. prašo Komisijos ir valstybių narių finansuoti nepriklausomas mokslines programas užterštose zonose aplink Černobylį ar Fukušimą siekiant pagerinti žinias apie trumpalaikes ir ilgalaikes švitinimo ir užterštumo pasekmes žmonėms ir aplinkai; prašo šių programų rezultatus skelbti viešai;
23. prašo Komisijos ir valstybių narių nedelsiant ir visiškai pakeisti energetikos politiką ir numatyti tikslą pasiekti atsinaujinančiais energijos šaltiniais grindžiamą ekonomiką vėliausiai 2050 m.;
24. ragina Komisiją, valstybes nares, Europos investicijų banką (EIB), Europos rekonstrukcijos ir plėtros banką (ERPB) ir kitus valstybinius bankus įšaldyti branduolių sintezei, įskaitant ITER, ar branduolių dalijimuisi, išskyrus branduolinių įrenginių eksploatavimo nutraukimą, skirtas lėšas;
25. siekiant užtikrinti demokratiją, įtraukti Europos Parlamentą, suteikti skaidrią ir išsamią informaciją visuomenei, ragina ES ir valstybes nares remiantis Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo traktuoti branduolinę energiją kaip bet kurį kitą energijos šaltinį; todėl ragina anuliuoti Euratomo sutartį;
26. prašo Komisijos atskirti užduotis, susijusias su energetikos politika, įskaitant branduolinės energetikos skatinimą, nuo jos saugumo užduočių; prašo saugumo užduotis priskirti Aplinkos ir Sveikatos generalinių direktoratų kompetencijai;
27. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Komisijai, Tarybai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, Euratomui ir Europos branduolinės saugos reguliavimo institucijų grupei.
