16.4.2009
PASIŪLYMAS DĖL REZOLIUCIJOS
siekiant baigti diskusijas dėl Tarybos ir Komisijos pareiškimų
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pateikė Daniel Cohn-Bendit, Monica Frassoni, Pierre Jonckheer
Verts /ALE frakcijos vardu
dėl 2009 m. balandžio 2 d. Londone įvykusio Didžiojo dvidešimtuko (G 20) aukščiausiojo lygio susitikimo
Europos Parlamento rezoliucija dėl 2009 m. balandžio 2 d. Londone įvykusio Didžiojo dvidešimtuko (G 20) aukščiausiojo lygio susitikimo
Europos Parlamentas ,
–
atsižvelgdamas į 2009 m. balandžio 2–3 d. Londone įvykusio Didžiojo dvidešimtuko (G 20) susitikimo išvadas,
–
atsižvelgdamas į 2009 m. vasario 22 d. Berlyne įvykusio Prancūzijos, Jungtinės Karalystės, Italijos ir Vokietijos, taip pat Nyderlandų ir Ispanijos vadovų bei Čekijos ministro pirmininko, Europos Komisijos, Euro grupės ir Europos centrinio banko pirmininkų susitikimą dėl pasirengimo 2009 m. balandžio 2 d. G 20 susitikimui Londone,
–
atsižvelgdamas į Europos Vadovų Tarybos 2009 m. kovo 19–20 d. susitikimo išvadas,
–
atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų aplinkos programos (JTAP) 2009 m. vasario 16 d. pranešimą „Išeinant iš krizės. Galimybės“, kuriame G 20 šalių grupė raginama parengti naują visuotinio masto susitarimą dėl ekologinių priemonių („Global Green New Deal“),
–
atsižvelgdamas į Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) 2009 m. kovo 24 d. pranešimą „Finansinė ir ekonominė krizė. Tinkamo darbo perspektyvos“, kuriame G 20 grupė raginama parengti suderintą paskatų rinkinį, orientuotą į socialinę apsaugą ir darbo vietų kūrimą,
–
atsižvelgdamas į JT ekspertų pasaulio finansų ir ekonomikos krizės ir jos poveikio vystymuisi komisijos 2009 m. kovo 19 d. išvadų projektą, kuriame siūloma imtis sisteminės visuotinių ekonomikos valdymo mechanizmų reformos,
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį,
A.
kadangi rizikingų paskolų krizė išryškino rizikos tikimybę daugelyje sričių ir paskatino staigų spekuliacinių pozicijų vertybinių popierių rinkoje, taip pat prekių ir valiutų rinkose, atskleidimą,
B.
kadangi bręstant pasaulinei finansų sistemos krizei ir jai prasidėjus neįprastai staigiai pakilo ir vėliau nukrito tarptautiniu mastu būtiniausių prekių kainos; kadangi, smarkiai ir ilgą laiką didėjant būtiniausių prekių kainoms laikotarpiu nuo 2002 m. iki 2008 m. vidurio, vis daugiau finansinių investuotojų dalyvavo prekių ateities sandorių biržoje,
C.
kadangi didėjantis pasaulio prekybos disbalansas ir vis gilesnis atotrūkis tarp nominaliųjų valiutos kursų svyravimų ir infliacijos lygio skirtumų skirtingose šalyse buvo pagrindinė dabartinės finansų ir ekonomikos krizės priežastis,
D.
kadangi lengvatinės prekybos finansų centrai sudaro sąlygas neteisėtai vengti mokėti mokesčius ir juos slėpti bei nesilaikyti finansinių reglamentų ir kadangi mokesčių vengimas ir slėpimas tarptautiniu mastu labai trukdo siekti Tūkstantmečio tikslų,
E.
kadangi globalizacijos sąlygomis būtinas bendradarbiavimas ekonomikos ir finansų srityse, ragina rasti visuotinius atsakymus į tokius klausimus kaip mokėjimų balanso sureguliavimas, finansų reguliavimas ir priežiūra, skolų valdymas ir atleidimas nuo skolų, kadangi už tarptautinio masto koordinavimą turėtų būti atsakingos institucijos, atitinkančios keturis pagrindinius kriterijus: efektyvumas, teisėtumas, atstovaujamumas ir atskaitingumas,
Pasitikėjimo atkūrimas, ekologiškas augimas ir darbo vietų kūrimas
1.
apgailestauja, kad G 20 susitikime nebuvo iškeltas pasaulinio masto disbalanso, dėl kurio kilo finansų krizė, klausimas; primena, kad siekiant, jog finansų krizė nepasikartotų ateityje, reikia šalinti esmines jos priežastis (t. y. perviršinio JAV deficito finansavimą iš Kinijos prekybos pertekliaus), o to pasekmės apima daug daugiau negu tik bankininkystės ir finansų reguliavimą arba institucijų valdymą;
2.
mano, kad siekiant rasti sėkmingą daugiašalį atsaką į krizę reikia vykdyti sisteminę įvairiapusę reguliavimo reformą, kad būtų išspręstas valiutų kursų ir prekių kainų svyravimo klausimas; apgailestauja, kad šie klausimai nebuvo iškelti G 20 susitikime; taigi ragina Europos Vadovų Tarybą priimti bendrąją poziciją siekiant, kad šie klausimai būtų sprendžiami per kitą G 20 susitikimą Niujorke;
3.
pritaria tam, kad vietoj Didžiojo septyneto (G 7) susiformavo Didysis dvidešimtukas, ir mano, kad tai pirmas žingsnis siekiant didinti pasaulio ekonomikos valdymo veiksmingumą ir teisėtumą; tačiau apgailestauja, kad likusios 172 šalys (G 127), kurios labiausiai kenčia nuo finansų, maisto, energetikos ir aplinkos krizės padarinių, neturėjo teisės išsakyti savo nuomonės šiame susitikime ir joms rūpimi klausimai dėl naujos pasaulio ekonominės tvarkos kūrimo, kaip rašoma JT krizės komisijos pranešimo projekte, buvo atidėti;
4.
ragina sukurti naujas atstovavimo G 20 sutikimuose ir kitose tarptautinėse organizacijose formas, kad atitinkamų šalių parlamentams būtų suteiktas svarbus vaidmuo ir sudarytos sąlygos vykdyti savo vyriausybių demokratinę kontrolę derantis ir priimant sprendimus tokiose organizacijose;
5.
mano, kad sprendimus pasauliniu mastu priimantys organai ilgainiui turėtų būti integruoti į JT, galbūt toliau plėtojant esamas JT organizacijas, pvz., Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybą;
6.
palankiai vertina įsipareigojimą sukurti 1,1 trilijonų JAV dolerių vertės pasaulinę paramos programą, skirtą atkurti pasitikėjimui, augimui ir užimtumui; tačiau apgailestauja, kad G 20 šalių grupei nepavyko suderinti fiskalinių paskatų ar suvokti nepaprastai didelę derinamųjų priemonių svarbą sprendžiant ekonomikos krizės klausimą ir kartu privalant atsižvelgti į klimato politiką; ragina tarptautines finansų institucijas ir kitus daugiašalius vystymosi bankus visapusiškai atsižvelgti į naujų ir besivystančių šalių, ypač nedideles pajamas gaunančių šalių, kurios labiausiai kenčia nuo finansų krizės padarinių, nors ji kilo ne dėl jų kaltės, poreikius;
7.
labai apgailestauja, kad nesiūloma nieko konkretaus, kas galėtų suteikti realų pagreitį susitarimui dėl ekologinių priemonių, kuris numatytas JTAP 2009 m. vasario 16 d. pranešime „Išeinant iš krizės. Galimybės“ ir kuriame G 20 grupė raginama parengti naują visuotinio masto susitarimą dėl ekologinių priemonių ir pagal jį visapusiškai spręsti trejopos (ekonominės, socialinės ir aplinkos) krizės klausimą;
8.
apgailestauja, kad G 20 susitikimo išvadose nepateikiama konkrečių pasiūlymų dėl to, kaip parengti paramos programą siekiant, kad pagal ją visų pirma būtų skatinamas darbo vietų kūrimas ir socialinė integracija, kaip nurodyta ir prašyta TDO pranešime;
Finansų priežiūra ir reguliavimas
9.
palankiai vertina sprendimą įsteigti naują ir platesnius įgaliojimus turinčią Finansų stabilumo valdybą, pakeisiančią Finansų stabilumo forumą, nes tai yra pirmasis žingsnis platesnės pasaulio ekonomikos valdymo sistemos link; mano, kad turėtų būti sudarytos sąlygos patikrinti naujosios Finansų stabilumo valdybos, taip pat ir kitų finansų organizacijų, pvz., TVF ir Pasaulio banko, veiklą, ir pilietinės visuomenės organizacijoms turėtų būti suteikta galimybė išreikšti savo nuomonę;
10.
primena, kad būtina pertvarkyti pagal Bretono Vudso sistemą įsteigtų institucijų valdymą siekiant pakeisti balsavimo teises ir įdiegti dvigubos daugumos pagal valstybių narių skaičių ir kapitalo dalį balsavimo sistemą;
11.
ragina Europos Vadovų Tarybą per kitą G 20 susitikimą paremti Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos (JTPPK) pasiūlymą dėl naujo daugiašalio valiutų kursų valdymo režimo siekiant išvengti spekuliacijų valiutomis ir suteikti visoms šalims politinę laisvę vykdyti atitinkamą ekspansyvią fiskalinę ir pinigų politiką ir ekonominio nuosmukio bei finansų krizės metu išsaugoti darbo vietas ir vidaus ekonomiką;
12.
palankiai vertina G 20 grupės sprendimą stiprinti tarptautines riziką ribojančios priežiūros sistemas ir ketinimą išplėsti reguliavimą bei priežiūrą ir taikyti juos visoms sisteminiu požiūriu svarbioms finansų institucijoms, priemonėms ir rinkoms;
13.
mano, kad G 20 susitikime priimti sprendimai ir prisiimti įsipareigojimai yra ne maksimalūs, o minimalūs; todėl ragina ES siekti vykdyti platesnių užmojų politiką reguliavimo ir priežiūros Europos Sąjungoje požiūriu, ypač susijusią su rizikos draudimo fondais ir kredito reitingų agentūromis;
14.
primena, kad reikalinga ES priežiūros sistema, pagal kurią bendradarbiaujant su centriniais bankais būtų surinkta ir išanalizuota visa informacija apie rizikos ribojimo mikro- ir makrorodiklius ir kuri krizių atvejais veiktų kaip greitojo reagavimo priemonė ir turėtų sisteminį poveikį ES;
15.
mano, kad finansų sektoriuje dirbančių vadovų ir prekiautojų atlyginimų sistema yra esminis klausimas, kurį reikia spręsti siekiant užtikrinti finansinį stabilumą; šiuo aspektu palankiai vertina G 20 grupės norą užtikrinti, kad kompensacijų struktūra atitiktų įmonės ilgalaikius tikslus ir apdairią riziką; primygtinai reikalauja, kad Bazelio bankininkystės priežiūros komitetas iki 2009 m. rudens pateiktų konkrečių pasiūlymų šiuo klausimu;
Mokesčių lengvatų zonos ir bendradarbiauti atsisakančios juridikcijos
16.
atkreipia dėmesį į ketinimą spręsti mokesčių lengvatų zonų ir bendradarbiauti atsisakančių jurisdikcijų problemą; tačiau mano, kad G 20 susitikimo išvados yra tik bejėgė retorinė mokesčių lengvatų zonų ir bendradarbiauti nenorinčių lengvatinės prekybos finansų centrų kritika;
17.
pabrėžia, kad reikalinga visuotinė bendradarbiavimo ir keitimosi informacija mokesčių klausimais sistema; labai apgailestauja, kad nenustatytas nei tvarkaraštis, nei konkretūs sankcijų mechanizmai, kurie galėtų padėti efektyviai kovoti su mokesčių lengvatų zonomis; atsižvelgdamas į tai primena, kad labai svarbu sustabdyti praktiką, kai siekiant išvengti mokesčių pasitelkiami suklastoti fiziniai asmenys; taip pat pabrėžia, kad užuot siekiant bankų informacijos slaptumo, visomis aplinkybėmis turėtų būti naudojama automatinio keitimosi informacija sistema, veikianti visose ES šalyse ir joms priklausančiose teritorijose;
18.
ragina ES imtis veiksmų siekiant panaikinti mokesčių lengvatų zonas, užkirsti kelią mokesčių vengimui ir neteisėto kapitalo srautams iš besivystančių šalių; todėl ragina parengti naują privalomą visuotinį susitarimą, pagal kurį tarptautinės bendrovės būtų priverstos savaime atskleisti savo pelną ir sumokėtus mokesčius visose besivystančiose šalyse, kuriose jos veikia;
19.
palankiai vertina EUROLAT parlamentinės asamblėjos 2009 m. balandžio 8 d. susitikime paskelbtą prašymą Lotynų Amerikos bei Karibų jūros šalims ir ES „nedelsiant imtis veiksmų siekiant panaikinti visas jų teritorijoje esančias mokesčių lengvatų zonas ir tarptautiniu mastu siekti, kad būtų panaikintos visos likusios tokios zonos ir kad būtų imtasi sankcijų prieš įmones ir asmenis, kurie naudojasi jų paslaugomis“ ir jam visiškai pritaria;
Apskaitos standartai
20.
palankiai vertina sprendimą persvarstyti finansinėms priemonėms įvertinti taikomus apskaitos standartus ir iki 2009 m. pabaigos imtis veiksmų siekiant sustiprinti suinteresuotųjų šalių dalyvavimą persvarstant Tarptautinės apskaitos standartų valdybos (TASV) įstatus;
21.
primena, kad TASV į savo tarptautinius finansinių ataskaitų standartus, susijusius su atskirų sektorių duomenimis, įtrauktų tarptautinėms įmonių grupėms taikomą reikalavimą atsiskaityti už savo sandorius kiekvienoje šalyje (darbo sąnaudos, finansavimo sąnaudos, pelnas nesumokėjus mokesčių ir kt.); mano, kad tai leistų investuotojams, suinteresuotosioms šalims ir mokesčių institucijoms susidaryti išsamų vaizdą apie kiekvieną grupę ir padėtų veiksmingiau ir skaidriau skirstyti mokesčių bazę tarptautiniu mastu;
22.
mano, kad TASV turėtų būti pertvarkyta taip, kad iš privačios įmonės, kurios finansus tvarko didelės apskaitos bendrovės, taptų tarptautine agentūra ir specialia Jungtinių Tautų Ekonomikos ir socialinių reikalų tarybos komisija;
Tarptautinių finansų sistemų finansavimas ir reforma siekiant išvengti krizės
23.
susidomėjęs atkreipia dėmesį į sustiprėjusį TVF, kaip paskolų teikėjo kraštutiniais atvejais, vaidmenį ir į TVF skolinimo pajėgumų padidėjimą gavus maždaug 500 mlrd. JAV dolerių; visų pirma palankiai vertina tai, kad buvo išleista 250 mlrd. JAV dolerių vertės specialiųjų skolinimosi teisių (SST); tačiau išreiškia nusivylimą tuo, kad naujosios SST bus paskirstytos 186 TVF narėms pagal jų kvotas arba balsavimo teisę suteikiančias akcijas, o dėl to labai nukentės vidutines ir mažas pajamas gaunančių besivystančių šalių poreikiai, nes šioms šalims suteikta tik 80 mlrd. JAV dolerių specialiųjų skolinimosi teisių;
24.
mano, kad G 20 grupė padarė didelę klaidą nepareikalavusi, kad TVF pertvarkytų savo politiką, tuo pat metu, kai sustiprino šio fondo, kaip paskolų teikėjo kraštutiniu atveju, vaidmenį; vis dar yra labai susirūpinęs tuo, kad TVF neseniai suteiktų paskolų krizės ištiktoms šalims (įskaitant Vengriją ir Latviją) sąlygose nurodė laikytis tokios visiškai prociklinės fiskalinės ir pinigų politikos, kuri įklampino Azijos šalis į dar gilesnę ekonominę krizę 1997–1998 m.;
25.
yra nusivylęs tuo, kad G 20 susitikime visiškai nepavyko padėti besivystančioms šalims išvengti sunkios skolų krizės, pvz., sukurti tam tikrą laiką veikiančią tarptautinę skolų sustabdymo arba tinkamo sprendimo dėl skolos ieškojimo sistemą arba įdiegti tarptautinį bankroto mechanizmą arba kokią kitą priemonę, pagal kurią būtų galima išmokėti tik dalį rinkos vertę praradusių paskolų ir kuri šiuo metu vis dažniau taikoma sunkioje padėtyje esančioms įmonėms arba bankams; prašo iš naujo apibrėžti tarptautinių finansų institucijų skolų tvarumo sistemą ir nustatyti daugiašalę atsakingo skolinimo sistemą;
26.
mano, kad TVF privalo padėti siekti Tūkstantmečio tikslų; šiuo aspektu ragina geriau koordinuoti TVF, JT agentūrų (JTVP, JTAP, JTPPK, TDO ir kt.) ekonomikos ir socialinių reikalų politikos srityje ir ES vykdomą politiką ir užtikrinti jos nuoseklumą;
27.
mano, kad didžiausia G 20 susitikimo klaida ta, kad jame nepavyko parengti jokio finansų institucijų tarpvalstybinės veiklos arba tarpvalstybinių finansų srautų reguliavimo plano arba bent šalių pajėgumų reguliuoti tarpvalstybinius lėšų srautus stiprinimo plano;
Pasaulinės prekybos ir investicijų skatinimas
28.
palankiai vertina Londono susitikimo dalyvių įsipareigojimą suteikti iki 250 mlrd. JAV dolerių garantijų ir galimybę prekiautojams gauti kreditą; tačiau apgailestauja, kad plane nenurodoma, kaip tokios eksporto kredito garantijos galėtų būti taikomos ir besivystančioms šalims, kurioms jų labiausiai reikia, ypač į pietus nuo Sacharos esančioms Afrikos šalims, kurių eksportas šiais metais sumažėjo 40 proc., daugiausia dėl nustatytų griežtesnių sąlygų komerciniams kreditams gauti;
29.
atkreipia dėmesį į nuolatinį G 20 susitikimo dalyvių raginimą užbaigti PPO derybas dėl Dohos vystymosi darbotvarkės; dar kartą pabrėžia savo įsitikinimą, kad Dohos derybos nepadės išspręsti dabartinės ekonomikos ir finansų krizės ir turės būti iš esmės persvarstytos siekiant, kad būtų atkurta sąžininga ir vystymuisi palanki daugiašalė prekybos sistema; ragina PPO pateikti išsamių pasiūlymų dėl veiksmų sustabdymo režimo įgyvendinant esamus įsipareigojimus, susijusius su tarpvalstybinių finansinių paslaugų liberalizavimu, kol neįdiegtos visuotinės priežiūros sistemos;
Sąžiningo ir tvaraus išėjimo iš krizės užtikrinimas visiems
30.
mano, kad kova su skurdu turi būti pagrįsta pripažinimu, kad šalis arba regionas turi teisę į maisto tiekimo nepriklausomumą ir teisę demokratiškai formuoti savo politiką, prioritetus ir strategijas, siekiant užtikrinti savo gyventojams gyvenimo šaltinį ir socialines, ekonomines bei kultūrines teises, ir kad šie principai turėtų būti svarbesni už prekybos liberalizavimą, reguliavimo panaikinimą ir privatizavimą;
31.
ragina Komisiją pateikti pasiūlymų dėl ES masto finansinių sandorių mokesčio įdiegimo, nes tai palengvintų finansų investicijas besivystančiose šalyse ir padėtų šios šalims susidoroti su sunkiausiomis krizės pasekmėmis ir toliau siekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų.
