P6_TA(2007)0269
Teisių į papildomą pensiją perkėlimas ***I
A6-0080/2007
2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl teisių į papildomą pensiją perkėlimo gerinimo ( COM(2005)0507 – C6-0331/2005 – 2005/0214(COD) )
(Bendro sprendimo procedūra: pirmasis svarstymas)
Europos Parlamentas
, –
atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai ( COM(2005)0507 ) Dar neskelbta OL.
,
–
atsižvelgdamas į EB sutarties 251 straipsnio 2 dalį ir į EB sutarties 42 ir 94 straipsnius, pagal kuriuos Komisija jam pateikė pasiūlymą ( C6-0331/2005 ),
–
atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį,
–
atsižvelgdamas į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto pranešimą ir į Ekonomikos ir pinigų politikos bei Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetų nuomones ( A6-0080/2007 ),
1.
pritaria Komisijos pasiūlymui su pakeitimais;
2.
ragina Komisiją dar kartą perduoti klausimą svarstyti Parlamentui, jei ji savo pasiūlymą ketina keisti iš esmės arba pakeisti jį nauju tekstu;
3.
paveda Pirmininkui Parlamento poziciją perduoti Tarybai ir Komisijai.
P6_TC1-COD(2005)0214
Europos Parlamento pozicija priimta per pirmąjį svarstymą 2007 m. birželio 20 d. siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą
2007/.../EB
dėl teisių į papildomą pensiją perkėlimo gerinimo
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 42 ir 94 straipsnius,
atsižvelgdami į Komisijos
pasiūlymą
,
atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę OL C 185, 2006 8 8, p.
37.
,
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos
2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento pozicija.
,
kadangi: (1)
Laisvas asmenų judėjimas yra viena pagrindinių Bendrijos laisvių; Sutarties 42 straipsnyje numatyta, kad
laikantis
251 straipsnyje nustatytos tvarkos,
priimamos tokios priemonės
socialinės apsaugos srityje,
būtinos
laisvam darbuotojų judėjimui užtikrinti.
(2)
Darbuotojų socialinę apsaugą
pensijų
draudimo srityje užtikrina įstatymuose nustatytos socialinės apsaugos sistemos, papildytos vis dažniau valstybėse narėse taikomomis ir su darbo sutartimi susijusiomis, papildomomis socialinės apsaugos sistemomis.
(3)
Įstatymui leidėjui
suteikti platūs įgaliojimai pasirinkti tinkamiausias priemones Sutarties 42 straipsnio tikslams įgyvendinti; 1971 m. birželio 14 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1408/71 dėl socialinės apsaugos sistemų taikymo pagal darbo sutartį dirbantiems asmenims ir jų šeimos nariams, judantiems Bendrijoje
OL L 149, 1971 7 5
, p.
2.
Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu
(EB)
Nr. 1992/2006
(
OL L 392, 2006 12 30, p. 1
).
ir 1972 m. kovo 21 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 574/72
OL L 74, 1972 3 27,
p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais
Komisijos reglamentu
(EB)
Nr. 311/2007 (OL L 82, 2007 3 23, p. 6)
.
,
nustatančiame Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 įgyvendinimo tvarką, nustatyta koordinavimo sistema, o ypač sumavimo taisyklės, nėra taikoma papildomo pensinio draudimo sistemoms, išskyrus sistemas, kurioms taikoma Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 1 straipsnio j punkto pirmoje pastraipoje apibrėžta sąvoka "teisės aktai" arba apie kurias valstybė narė praneša pagal
tą nuostatą
. Todėl papildomo pensinio draudimo sistemoms reikėtų parengti konkrečias priemones, kad būtų atsižvelgta į išskirtines šių sistemų ypatybes ir įvairovę valstybėse narėse ir tarp jų, bei į socialinių partnerių vaidmenį įgyvendinant šias sistemas;
reikėtų
papildomos pensijos sistemoms parengti konkrečias priemones, kad būtų atsižvelgta į šių sistemų specifines ypatybes ir įvairovę valstybėse narėse ir tarp jų, bei į socialinių partnerių vaidmenį įgyvendinant šias sistemas.
4)
1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo
OL L 209, 1998 7 25
, p. 46.
yra pirma konkreti priemonė, kuria siekiama pagerinti laisvą darbuotojų
ir savarankiškai dirbančių asmenų
judėjimą papildomo pensinio draudimo sistemų srityje.
(5)
Taip pat reikia atsižvelgti į Sutarties 94 straipsnį, kadangi tarp nacionalinių teisės aktų, reguliuojančių papildomo
pensijų
draudimo sistemas, esantys skirtumai gali sudaryti kliūčių laisvam darbuotojų judėjimui ir
vidaus
rinkos veikimui. Tokiu būdu, norint
pagerinti darbuotojų, judančių
Bendrijos viduje ir toje pačioje valstybėje narėje,
teises, turėtų būti numatyti
kai
kurie minimalūs reikalavimai, susiję su išeinančių iš darbo darbuotojų įgytų teisių įtvirtinimu ir išsaugojimu su darbo santykiais susietoje papildomo pensijų draudimo sistemoje.
(6)
Be to, turėtų būti atsižvelgiama į papildomo pensijų draudimo sistemos ypatybes, ypatingą pobūdį ir jų skirtumus valstybių viduje bei tarp skirtingų valstybių narių. Reikėtų tinkamai kurti naujas sistemas, užtikrinti dabartinių sistemų tvarumą ir pakankamai apsaugoti esamų pensinio draudimo sistemos dalyvių lūkesčius ir teises. Ypač šioje direktyvoje reikėtų atsižvelgti į socialinių partnerių vaidmenį kuriant ir įgyvendinant papildomo pensinio draudimo sistemas.
(7)
Šia direktyva tos valstybės narės, kuriose dar nėra sukurta papildomo pensinio draudimo sistema, nėra įpareigojamos priimti teisės aktus, reglamentuojančius tokių sistemų sukūrimą.
(8)
Ši direktyva turėtų būti taikoma tik toms papildomo pensijų draudimo sistemoms, kurios pagal atitinkamos pensijų draudimo sistemos nuostatas arba nacionalinę teisę yra paremtos pensijos amžiumi arba atitikimu kitoms sąlygoms. Ji neturėtų būti taikoma nei individualiems pensinio aprūpinimo susitarimams, kai nedalyvauja darbdavys, nei invalidumo pensijoms ar pensijoms netekus maitintojo.
(9)
Ši direktyva turėtų būti taikoma visoms pagal nacionalinę teisę ir nacionalinę praktiką sukurtoms papildomų pensijų draudimo sistemoms, pvz., grupinėms draudimo sutartims arba einamųjų įmokų pensijų draudimo sistemoms, dėl kurių susitaria viena ar kelios pramonės šakos arba sektoriai, pensijų draudimo kaupimo sistemoms arba įsipareigojimams mokėti pensijas, numatytiems įmonių balanse arba užtikrinami kolektyvinėmis ar kitomis panašiomis priemonėmis.
(10)
Ši direktyva neturėtų būti taikoma papildomo pensijų draudimo sistemoms, kurios buvo uždarytos, į kurias nebegalima priimti naujų narių, kadangi naujų nuostatų taikymas galėtų uždėti nepagrįstą naštą tokioms sistemoms.
(11)
Šia direktyva nesiekiama suderinti arba paveikti nacionalinės teisės dėl reorganizavimo priemonių bei likvidavimo procedūrų; todėl visiškai nesvarbu, ar tokia procedūra pradedama dėl nemokumo, ir ar ji buvo pradėta savanoriškai ar privalomai. Taip pat ši direktyva neturi poveikio nacionaliniams teisės aktams dėl reorganizavimo priemonių, minimų Direktyvoje 2001/17/EB
2001 m. kovo 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/17/EB dėl draudimo įmonių reorganizavimo ir likvidavimo (OL L 110, 2001 4 20, p. 28).
.
Priemonės, numatytos pagal Direktyvos 2003/41/EB
2003 m. birželio 3 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/41/EB dėl įstaigų, atsakingų už profesinių pensijų skyrimą, veiklos ir priežiūros (OL L 235, 2003 9 23, p. 10).
16 straipsnio 2 dalį, šiuo atveju nelaikomos reorganizavimo priemonėmis.
(12)
Ši direktyva neturėtų paveikti apsaugos nuo nemokumo arba kompensavimo nuostatų, kurios nepriklauso su darbo santykiais susietoms papildomo pensijų draudimo sistemoms ir kurių tikslas apsaugoti darbuotojų teises į pensiją įmonės arba pensijų sistemos nemokumo atveju. Ši direktyva taip pat neturėtų būti taikoma nacionaliniams pensijų rezervų fondams.
(13)
Kadangi visose valstybėse narėse vis daugiau svarbos dėl gyvenimo standartų užtikrinimo senatvėje įgyja papildoma pensija, turėtų būti pagerintos sąlygos dėl įgytų teisių gauti pensiją suteikimo, išsaugojimo ir perkėlimo.
(14)
Jeigu pensijų draudimo sistema arba darbdavys prisiima investicinę riziką (ypač sistemų su apibrėžta nauda atvejais), šioje sistemoje turėtų būti kompensuojamos išeinančio iš darbo darbuotojo įmokos, neatsižvelgiant į tuometinę įmokų investicinę vertę. Jeigu investicinę riziką prisiima iš darbo išeinantis darbuotojas (ypač sistemų su apibrėžtais įnašais atveju) pensijų draudimo sistema turėtų kompensuoti iš šių įnašų susidariusią investicinę vertę. Investicinė vertė gali būti mažesnė arba didesnė nei iš darbo išeinančio darbuotojo sumokėti įnašai. Jeigu investicinė vertė yra neigiama, kompensavimas neatliekamas.
(15)
Išeinantis iš darbo darbuotojas turėtų turėti teisę savo įgytas teises į pensiją išsaugoti kaip dar neįsigaliojusias teises į pensiją sistemoje, kurioje buvo įtvirtintos jo teisės į pensiją.
(16)
Vadovaujantis nacionaliniais teisės aktais ir praktika, būtina pasirūpinti, kad būtų tinkamai užtikrinta šių dar neįsigaliojusių teisių į pensiją vertė. Teisių į pensiją vertė darbuotojo išėjimo iš pensijų sistemos draudimo metu gali būti apskaičiuojama pagal bendrai pripažintus aktuarinius principus. Apskaičiuojant vertę turėtų būti atsižvelgiama į sistemos ypatumus, į išeinančio darbuotojo ir į liekančių pensijų draudimo sistemoje narių interesus.
(17)
Jeigu iš darbo išeinančio darbuotojo įgytų teisių į pensiją vertė neviršija valstybėje narėje nustatytos ribos, ir siekiant išvengti per didelių administracinių išlaidų, atsirandančių dėl didelio skaičiaus mažos vertės dar neįsigaliojusių teisių administravimo, turi būti numatyta galimybė pensijų sistemose nesaugoti įgytų teisių į pensiją, bet išmokėti kapitalo sumą, kurios dydis priklauso nuo įgytų teisių. Kapitalo išmokų dydis visada turėtų būti apskaičiuojamas vadovaujantis pripažintais aktuariniais principais ir atitikti esamą įgytų teisių į pensiją vertę išmokėjimo momentu.
(18)
Šia direktyva nesiekiama apriboti galimybių perkelti įgytas teises gauti pensiją iš darbo išeinantiems darbuotojams. Siekdamos skatinti darbuotojų judėjimo laisvę, ypač kurdamos naujas papildomo pensijų draudimo sistemas, valstybės narės turėtų stengtis kuo labiau palaipsniui gerinti įgytų teisių gauti pensiją perkeliamumą.
(19)
Nepažeidžiant
Direktyvos 2003/41/EB nuostatų
, už papildomo
pensijų
draudimo skyrimą atsakingi asmenys turi
informuoti
darbuotojus, besinaudojančius arba ketinančius naudotis teise laisvai judėti
, apie
pasekmes, kurias išėjimas iš darbo galėtų turėti teisėms į papildomą pensiją.
(20)
Esant didelei papildomų socialinės apsaugos sistemų įvairovei, Bendrija turi apsiriboti bendrų tikslų nustatymu
,
ir dėl šios priežasties ši direktyva yra tinkama teisinė priemonė.
(21)
Kadangi valstybės narės negali pačios deramai pasiekti
planuojamo
veiksmų
tikslo
, t.y. kliūčių darbuotojų teisei laisvai judėti ir vidaus rinkos veikimui mažinimo,
šio tikslo
geriau siekti Bendrijos lygmeniu, Bendrija gali imtis priemonių pagal Sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą. Pagal
tame
straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva, pagrįsta poveikio analize, atlikta kartu su komitetu, atsakingu už papildomas pensijas, nesiekiama daugiau, negu būtina
tam tikslui
pasiekti.
(22)
Šioje direktyvoje nustatomi tik minimalūs reikalavimai ir tokiu būdu valstybės narės gali priimti ar išsaugoti palankesnes nuostatas. Šios direktyvos įgyvendinimu negalima pateisinti bet kokios su dabartine padėtimi kiekvienoje valstybėje narėje susijusios atžangos.
(23)
Kadangi būtina atsižvelgti į šios direktyvos pasekmes, ypač finansinės papildomų
pensijų
draudimo sistemų tvarumui, valstybėms narėms gali būti suteikta daugiau laiko, kad jos galėtų laipsniškai įgyvendinti nuostatas, galinčias turėti tokias pasekmes.
(24)
Valstybės narės, atsižvelgdamos į nacionalines nuostatas, nustatančias papildomo
pensijų
draudimo sistemų organizavimą, socialiniams partneriams jų bendru prašymu gali patikėti šios direktyvos nuostatų, susijusių su
kolektyviniais susitarimais
, įgyvendinimą, jeigu bus imtasi reikiamų priemonių, leidžiančių užtikrinti, kad socialiniai partneriai visuomet sieks įgyvendinti šioje direktyvoje nustatytus tikslus,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 straipsnis Tikslas
Šia direktyva siekiama palengvinti
asmenų
naudojimąsi teise laisvai judėti ir teise į profesinį mobilumą,
taip pat siekiama sudaryti sąlygas išankstiniam plataus masto papildomų pensijų
,
kaupimui,
šalinant kliūtis,
atsiradusias dėl tam tikrų nuostatų dėl papildomo pensijų draudimo
.
2 straipsnis Taikymo sritis
1.
Ši direktyva taikoma papildomo
pensijų
draudimo sistemoms, išskyrus
socialinio draudimo koordinavimo sistemas
, kurioms taikomos Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 nuostatos.
2.
Ši direktyva netaikoma šiais atvejais:
a)
papildomo pensijų draudimo sistemoms, kurios ...
*
Šos direktyvos įsigaliojimo data.
baigė naujų aktyvių dalyvių priėmimą ir jų nebepriima;
b)
papildomo pensijų draudimo sistemoms, kurioms taikomos valstybių narių valdžios institucijų arba teismų intervencinio pobūdžio priemonės, kuriomis siekiama užtikrinti arba atkurti jų finansinę padėtį, įskaitant likvidavimo procedūras; arba
c)
apsaugos nuo nemokumo nuostatoms, kompensavimo nuostatoms ir nacionaliniams pensijų rezervo fondams.
3 straipsnis Sąvokų apibrėžimai
Šioje
direktyvoje:
a)
"papildoma pensija
" – papildomo
pensijų
draudimo sistemos taisyklėse, sudarytose laikantis
nacionalinių
teisės aktų ir nacionalinės praktikos
,
numatyta senatvės pensija;
b)
"papildomo
pensijų
draudimo sistema" – bet kokia pagal
nacionalinius
teisės aktus ir nacionalinę praktiką sukurta,
su darbo santykiais susieta
pensijų sistema
, kuria siekiama užtikrinti
dirbančių
asmenų papildomas pensijas;
c)
"
aktyvūs
pensijų
draudimo sistemos dalyviai" –
dirbantys
asmenys, kurių
dabartiniai darbo santykiai
jiems suteikia
arba, įvykdžius visas reikalaujamas narystės sistemoje sąlygas, gali suteikti
teisę gauti papildomą pensiją atsižvelgiant į papildomo
pensijų
draudimo sistemos nuostatas;
d)
"įgyta teisė gauti pensiją" – teisė gauti papildomą pensiją, kuri įgyjama įvykdžius narystės sąlygas
pagal papildomo
pensijų
draudimo sistemos taisykles ir, kai taikoma, pagal
nacionalinius
teisės aktus;
e)
"bandomasis laikotarpis" – aktyvios narystės sistemoje laikotarpis, kuris pagal nacionalinius teisės aktus arba papildomo pensijų draudimo sistemos taisykles yra būtinas teisei į papildomą pensiją įgyti;
f)
"iš darbo išeinantis darbuotojas" –
aktyvus pensijų draudimo sistemos dalyvis, kurio dabartiniai darbo santykiai baigiasi prieš teisės į papildomą pensiją įgijimą;
g)
"
neaktyvus pensijų draudimo sistemos dalyvis" –
buvęs
papildomo pensijų
draudimo sistemos dalyvis,
kuris įgijo teises į pensiją šioje draudimo sistemoje, tačiau nebėra aktyvus sistemos dalyvis ir pagal šią sistemą dar negauna jokios papildomos pensijos;
h)
"dar neįsigaliojusi teisė į pensiją" –
įgyta
teisė į pensiją, išsaugoma sistemoje
, kurioje neaktyvus pensijų draudimo sistemos dalyvis jas įgijo;
i)
"dar neįsigaliojusių teisių į pensiją vertė" – vadovaujantis nacionaline praktika pagal pripažintus aktuarinius principus apskaičiuota teisių į pensiją piniginė vertė.
4 straipsnis Įgijimo sąlygos
Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:
a)
jeigu
iš darbo išeinantis darbuotojas savo darbo santykių pabaigos momentu dar neįgijo teisių į pensiją, papildomo pensijų draudimo sistema grąžina įmokas, kurias įmokėjo iš darbo išeinantis darbuotojas arba darbuotojo vardu pagal atitinkamas teisės nuostatas, kolektyvinius susitarimus ar sutartis sumokėjo jo darbdavys, arba, jeigu išeinantis darbuotojas buvo prisiėmęs investicinę riziką, iš šių įmokų investavimo atsiradusią vertę;
b)
kai
papildomo pensijų draudimo sistemoje numatomas bandomasis laikotarpis, šis laikotarpis nėra ilgesnis nei penkeri metai. Bet kokiu atveju bandomasis laikotarpis nėra taikomas papildomo pensijų draudimo sistemos nariui, jei pastarasis yra 25 metų amžiaus;
c)
dalyvauti papildomo pensinio draudimo sistemoje būtų galima turint vienerių metų darbo stažą, o jei būtina, sulaukus minimalaus reikalaujamo amžiaus;
d)
objektyviai pagrįstais atvejais valstybės narės socialiniams partneriams gali suteikti galimybę į kolektyvinius susitarimus įtraukti a ir b punktuose nenumatytas nediskriminuojančias nuostatas, jeigu šiose nuostatose numatyta bent jau tokio paties lygio apsauga.
5 straipsnis Dar neįsigaliojusių teisių į pensiją išsaugojimas
1.
Valstybės narės, vadovaudamosi 2 ir 3 dalimi, imasi priemonių, kurios, jų nuomone, reikalingos norint užtikrinti, kad iš darbo išeinantys darbuotojai išlaikytų savo įgytas teises į pensiją papildomo pensijų draudimo sistemoje, kurioje jie jas įgijo.
2.
Valstybės narės imasi priemonių, kurios, jų nuomone, būtinos,
kad, atsižvelgiant į pensijų draudimo sistemos tipą, būtų užtikrintas tinkamas iš darbo išeinančio darbuotojo
dar neįsigaliojusių teisių į pensiją
vertės užtikrinimas, apsaugant šias teises į pensiją nuo bendrovės nemokumo rizikos. Teisės tinkamai užtikrinamos tais atvejais, kai:
a)
neįsigaliojusių teisių vertė iš esmės kinta taip pat, kaip ir aktyvaus pensijų draudimo sistemos dalyvio teisių vertė; arba
b)
teisės į pensiją papildomo pensijų draudimo sistemoje yra nustatytos kaip nominali suma; arba
c)
neaktyvus sistemos dalyvis ir toliau gauna įmokas iš į pensijų draudimo sistemą integruotų palūkanų; arba
d)
neįsigaliojusių teisių į pensiją vertė koreguojama atsižvelgiant į infliaciją, atlyginimų lygį, šiuo metu mokamas pensijų draudimo įmokas ar papildomos pensijų draudimo sistemos turto grąžos rodiklį.
3.
Valstybės narės gali leisti papildomo
pensijų
draudimo sistemose nesaugoti įgytų teisių, bet leisti
iš darbo išeinančiam darbuotojui
išmokėti
įgytų teisių į pensiją dydžio
kapitalo sumą,
jeigu įgytų teisių gauti pensiją vertė
neviršija valstybėje narėje nustatytos ribos. Valstybė narė informuoja Komisiją apie taikomą ribą.
4.
Valstybės narės socialiniams partneriams gali suteikti galimybę į kolektyvinius susitarimus įtraukti 2 ir 3 dalyse nenumatytas nuostatas, jeigu tokios nuostatos atitinkamiems asmenims suteikia bent jau lygiavertę apsaugą.
6
straipsnis
Informacija
1.
Nepažeisdamos už profesinės pensijos skyrimą atsakingų įstaigų įsipareigojimų, nustatytų Direktyvos 2003/41/EB 11 straipsnyje,
informuoti narius
ir išmokų
gavėjus,
valstybės narės,
imdamosi jų nuožiūra reikalingų priemonių, užtikrina,
kad
, vadovaujantis 2 dalies nuostatomis, aktyvūs pensinio draudimo sistemos dalyviai galėtų reikalauti informacijos
apie išėjimo iš darbo pasekmes teisėms į papildomą pensiją.
2.
Aktyviems pensijų draudimo sistemos dalyviams jų
prašymu per jiems priimtiną laikotarpį
raštu
pateikiama pakankamai informacijos.
Ji ypač susijusi su šiais klausimais:
a)
sąlygomis, susijusiomis
su teisių į papildomą pensiją
įtvirtinimu
ir šių teisių taikymo pasekmėmis išeinant iš darbo;
b)
pensinio draudimo išmokomis, numatytomis išėjus iš darbo;
ir
c)
dar neįsigaliojusių teisių į pensiją
verte ir išsaugojimu.
3.
Neaktyviam sistemos dalyviui
paprašius
, už papildomos
pensijų
draudimo sistemos administravimą atsakingi asmenys pateikia informaciją apie dar neįsigaliojusias teises į pensiją ir apie visus taisyklių, reguliuojančių su šiomis teisėmis susijusią papildomo
pensijų
draudimo sistemą,
pakeitimus.
7 straipsnis
Minimalūs reikalavimai – atžangos neleistinumas
1.
Valstybės narės gali priimti arba toliau taikyti palankesnes nuostatas dėl
išeinančių iš darbo darbuotojų teisių į papildomą pensiją įtvirtinimo ir išsaugojimo,
negu numatyta šioje direktyvoje.
2.
Šios
direktyvos įgyvendinimas
jokiu būdu negali būti
pagrindas
suvaržyti
esamas valstybių narių
nuostatas dėl išeinančių darbuotojų teisių į papildomą pensiją įtvirtinimo ir išsaugojimo.
8 straipsnis
Įgyvendinimas
1.
Valstybės narės
arba ne vėliau kaip 2008 m. liepos 1 d.
priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie
atitinka
šią direktyvą
,
arba
iki šios datos užtikrina, kad socialiniai partneriai, remdamiesi susitarimu, įgyvendina reikalingas nuostatas. Valstybės narės imasi reikalingų priemonių, kurios joms leistų bet kuriuo momentu užtikrinti, kad direktyvoje nustatyti rezultatai yra pasiekti.
Apie tai jos nedelsdamos praneša Komisijai.
2.
Neprieštaraujant 1 dalies nuostatoms, prireikus valstybėms narėms nuo 2008 m. liepos 1 d. gali būti suteiktas papildomas 60 mėnesių laikotarpis tam, kad jos įgyvendintų
4 ir 5 straipsniuose
nustatytą tikslą. Valstybės narės, norinčios, kad joms būtų suteiktas šis papildomas laikotarpis, apie tai praneša Komisijai ir nurodo atitinkamas nuostatas bei susijusias draudimo sistemas ir konkrečias šio papildomo laikotarpio prašymą pateisinančias
priežastis.
3.
Pirmoje
dalyje numatytose nuostatose daroma nuoroda
į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma, jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
4.
Valstybės narės informuoja Komisiją apie priemones, kurių jos ėmėsi siekdamos įgyvendinti 5 straipsnio nuostatas.
9 straipsnis
Ataskaita
1.
Kas penke
rius
metus nuo 2008 liepos 1 d. Komisija parengia
ataskaitą, paremtą
valstybių narių pateikta informacija, kurią ji teikia
Europos Parlamentui, Tarybai
,
Europos ekonomikos
ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
Šioje ataskaitoje taip pat pateikiamas darbdavių pasirengimo siūlyti papildomą pensijų draudimo sistemą įsigaliojus šiai direktyvai įvertinimas.
2.
Ataskatoje pateikiamas pasiūlymas, kaip perkeliant įgytas teises į pensiją gali būti panaikinta įmonės atsakomybė už perkeltas teises į pensiją.
3.
Ne vėliau kaip praėjus ...
*
Penkeri metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo.
, Komisija parengia ataskaitą, ypač atkreipdama dėmesį į lėšų, susijusių su darbuotojų teisėmis į papildomą pensiją, pervedimo sąlygas. Remdamasi šia ataskaita, Komisija pateikia pasiūlymą su siūlomais šios direktyvos pakeitimais arba kitomis priemonėmis, kurios būtinos norint sumažinti kliūtis darbuotojų judumui, sukurtas tam tikromis papildomos pensijų draudimo sistemos nuostatomis.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jos paskelbimo
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
.
11 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta ...,
Europos Parlamento vardu Tarybos vardu
Pirmininkas Pirmininkas
