Labai svarbūs svečiai Europos Parlamente
Institucijos
2010-08-04 - 08:03
F. De Winne – demokratija tikintis astronautas Pirmąjį 2010 m. pusmetį EP lankėsi daug įvairiaspalvių pasaulį keičiančių asmenybių. „Antraštės“ nepraleido galimybės pakalbinti Artimųjų Rytų ketverto pasiuntinio T. Blairo, Hagos tribunolo prokuroro S. Brammertzо, žmogaus teisių gynėjos L. Jusupovоs ir JTO Vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro A. Guterreso. Siūlome prisiminti interviu su astronautu F. De Winne, antidopingo agentūros vadovu D. Howmanu, Europos ombudsmenu N. Diamandourosu ir vienu euro idėjos autorių T. Padoa-Schioppa.
Šioje dosjė rasite interviu apie baisius žmogaus teisių pažeidimus Čečėnijoje, teisingumo paieškas karo nusikaltimų sužalotoje buvusioje Jugoslavijoje, pabėgėlių likimą ir Artimųjų Rytų taikos proceso atgaivinimo galimybes.
Taip pat skaitykite interviu apie Europos vaidmenį tyrinėjant kosminę erdvę, kovą su dopingu ir netinkamu administravimu bei euro sėkmės istoriją.
20100630FCS77242
Frank De Winne: demokratija tikintis astronautas
Frank De Winne – astronautas, dviračių sporto aistruolis ir radijo mėgėjas Belgas Frank De Winne – pirmasis Tarptautinei kosminei stočiai (ISS) vadovavęs Europos astronautas – apie žemiškus rūpesčius nepamiršta net būdamas kosmose. Dalyvauti europiniuose rinkimuose iš kosminės erdvės ES piliečius pernai raginęs F. De Winne šią savaitę lankėsi Europos Parlamente. Su šiuo astronautu ir trumpabangininku kalbėjomės apie kosminės erdvės užkariavimą, demokratiją ir dviračių sportą.
Rinkimų į Europos Parlamentą metu 350 km virš žemės sklendžiančioje Tarptautinėje kosminėje stotyje dirbęs Frank De Winne pasinaudojo Belgijoje numatyta balsavimo per tarpininką sistema, įpareigojęs savo vardu balsuoti Žemėje likusį patikėtinį.
Šią savaitę su kolegomis iš Rusijos ir Kanados Romanu Romanenko ir Robertu Thirsku EP lankęsis F. De Winne pristatė trumpųjų radijo bangų ryšio plėtojimui skirtą parodą.
Kodėl net būdamas kosminėje erdvėje nusprendėte raginti žmones balsuoti?
Privalome remti demokratiją – ji įmanoma tik balsuojant už savo atstovus. Nuoširdžiai tikiu, jog politikai, mūsų atstovai, stengiasi visuomenės, Europos piliečių vardan. Žinoma, tai vyksta tik įsitraukiant mums patiems.
Neturime beribių galimybių dalyvauti sprendimų priėmimo procese, todėl tiesiog privalome pasinaudoti galimybe išsakyti savo nuomonę balsuodami. Nepaprastai svarbu, kad ES piliečiai jaustų ryšį su Europa ir dalyvautų priimant sprendimus.
Kokie klausimai neduoda ramybės nusileidus ant žemės?
Asmeniškai man svarbiausias Europos įsitraukimo į kosminės erdvės tyrimus klausimas. Į kosmoso tyrimus turime atnešti europietiškų vertybių. Amerikiečiai, kinai ir rusai tęs savo vykdomus tyrimus – jei norime, kad erdvės pažinimo tyrimuose atsispindėtų europinės vertybės, turime juose dalyvauti aukščiausiu lygiu.
Nepaisant to, ką žmonija veiks ateityje – keliaus į Mėnulį, Marsą ar asteroidus – šiame procese turime dalyvauti ir mes. Europiečiai turi būti tuose kosminiuose laivuose, europinės technologijos turi kilti į Marsą. Kosmoso tyrimuose turi dalyvauti Europos mokslininkai, inžinieriai, skrydžių kontrolės centrai.
Ar kosmose aplanko kitokie sapnai, nei Žemėje?
Man retai tepavyksta prisiminti sapnus. Bobo, mano kolegos kanadiečio, žodžiais tariant, kartais pabundi Žemėje ir suvoki, jog sapnavai kosminę erdvę, o kartais būdamas kosmose sapnuoji, jog leidi laiką su šeima ir vaikais. Manau, jog taip atsitinka dėl ilgesio.
Ar norėtumėte ir vėl kilti į kosmosą?
Be abejonės. Jei tik atsirastų galimybė, nedvejodamas skrisčiau ir vėl.
Tarptautinėje kosminėje stotyje fizinę formą palaikydavote mindamas stacionaraus dviračio pedalus. Ar grįžęs į Flandriją dažnai išsiruošiate į dviračių trasas?
Žinoma ( juokiasi ). Labiausiai patinka žiūrėti dviračių varžybas, deja, kosmose nebūna tiesioginių transliacijų. Savo gyvenime nenoriu praleisti kelių dalykų – „Flandrijos turo“ ir „Paryžiaus-Rubė“ lenktynių. Tai mano gyvenimo dalis. Džiugu, kuomet žmonės nepamiršta savo šaknų ir jas išsaugoja. Kosminėje erdvėje – raginimas balsuoti Europos kosmoso agentūra EP rezoliucija dėl Europos kosmoso politikos Radijo mėgėjai ISS Vladimír Remek – europarlamentaru tapęs kosmonautas
Lidija Jusupova: „Sustabdykime Rusijoje plintantį baimės virusą“
L. Jusupova pristatė A. Politkovskajos atminimui skirtą filmą „Ana. Septyneri metai fronte“ Grozno „Memorial“ centre teisinę pagalbą teikusi Lidija Jusupova ne kartą rizikavo gyvybe gelbėdama vilties netekusius Čečėnijos žmones. Bebaimė kovotoja už žmogaus teises padėjo kankintų, grobtų ir nužudytų žmonių artimiesiems Šiaurės Kaukaze. Nobelio premijai nominuota nekartą grasinimų sulaukusi Anos Politkovskajos bendražygė siekia, kad būtų nutraukta valdžios savivalė Šiaurės Kaukaze.
Grozne anksčiau dirbusi teisininkė Lidija Jusupova tapo žurnaliste siekdama papasakoti pasauliui apie nesibaigiančią Šiaurės Kaukazo tautų tragediją ir jame vykstančias baisybes.
Žmogaus teisių draugijos „Memorial“ biure Čečėnijoje moteris teikė teisinę pagalbą Rusijos kariuomenės ir saugumo tarnybų vykdytų nusikaltimų aukoms.
Europos Parlamente ji lankėsi balandžio 14 d. surengto dokumentinio filmo „Ana. Septyneri metai fronte“ peržiūroje. Filmą kartu su Piliečių teisių komiteto pirmininke Heidi Hautala pristatė čekų nevyriausybinė organizacija „People in need“, rengianti žmogaus teisėms skirtą festivalį „One World“. Festivalį globoja EP pirmininkas Jerzy Buzek ir buvęs Čekijos prezidentas Vaclav Havel.
Pasak Lidijos Jusupovos, valstybės vykdomas teroras neišvengiamai iššaukia atsakomąją reakciją. Nors „Čečėnijos sindromas“ išplito po visą Šiaurės Kaukazą, Europai dar nevėlu reikalauti Rusijos sustabdyti represijas, sako moteris. Kviečiame skaityti interviu apie padėtį Rusijoje ir Šiaurės Kaukaze.
Neseniai Maskvos metro nugriaudėję sprogimai – tai kokios ligos simptomai?
Šie sprogimai tėra prieš penkerius-septynerius metus vykusių sprogimų, „Nord-Ost“ įkaitų dramos ir kitų įvykių tęsinys. Padėtis tik atrodo kontroliuojama. Režimo elgesys Kaukaze gimdo ciklišką atsakomąją reakciją.
„Memorialo“ darbai nesibaigia, kadangi Rusijai sunku įsisąmoninti savo praeitį, pradedant Stalino represijomis ir baigiant Čečėnijos karais. Kodėl taip yra?
Tai genetinis susirgimas, virusas. Nuo Lenino, Stalino ir bolševikų laikų tautai įdiegtas bandos jausmas. Neišsiskirti iš masės, neturėti savojo „aš“, savo nuomonės. Prabangą būti savimi Rusijoje sau gali leisit tik nedaugelis žmonių. Dauguma plaukia pasroviui, taip patogiau. Jiems pasakys, jog juoda yra balta, jie pakartos. Žinoma, negalima taip šnekėti apie kiekvieną.
Dabartinis baimės klimatas – ne Kaukazo tautų problema. Tai politikų baimė prarasti valdžią, tai baimė, kurioje gyvena visa rusų tauta. Tai dirbtinis virusas, kurį paleido režimas. Žmoguje pirmiausiai pabunda gyvuliški instinktai, baimė visuomet iškyla į paviršių. Remiantis baime paprasta psichologiškai valdyti mases.
Ar Maskvos sprogimai nepakeis Rusijos požiūrio į savo praeitį?
Ne, ne, tikrai ne. Žinote, ką būčiau padariusi teroristinio išpuolio dieną, jei būčiau rusų tauta? Paskelbčiau pilietinį nepaklusnumą. Jei žinojote, kad bus vykdomi išpuoliai, kodėl mūsų neapsaugojote? Jei nežinojote, kodėl kuriate precedentą ir mes esame sprogdinami?
Mane pribloškė interviu davusios jaunos merginos žodžiai: „Kodėl mus sprogdinate? Nežudykite... Ne mūsų kaltė, jei jus kažkas nuskriaudė...“ Būtent taip mąsto šie žmonės.
Niekas neturi būti skriaudžiamas, naikinamas ir žudomas. Norėjau pasakyti tai merginai – man gaila tų, kurie žuvo ar neteko artimųjų, tačiau man taip pat gaila tų, kurie kiekvieną mielą dieną ir naktį yra grobiami, žudomi ir sprogdinami. Tai darantiems vadams mokama iš jūsų sumokėtų mokesčių.
Iš kur atsiranda šis siauras mąstymas: „Mes jums nieko nepadarėme“? Būtent tai, kad nieko nedarote, ir yra pagrindinė bėda. Jūs privalėjote reikalauti vyriausybės sustabdyti karą, kurio jums nereikia. Šie žmonės net nesuvokia, jog Kaukazo konfliktas skatina atsakomąją reakciją, o jie tampa šios politikos aukomis.
Dėl Čečėnijoje nuveiktų darbų žmogaus teisių gynėjai Jus vadina viena drąsiausių Europos moterų. Kas baisiausia ir beviltiškiausia Jūsų darbe, o kas teikia didžiausią viltį?
Nežinojau ( juokiasi ). Pradėsiu nuo vilties, ji svarbiausia. Be viso tikėjimo – Dievu, likimu ir panašiai – visų pirma privalai tikėti savimi ir savo jėgomis. Viską darau dėl savęs, nenoriu susitaikyti su tuo, kas supa mane, kaip elgiamasi su manimi ir kitais žmonėmis. Manau, kad privalome save laikyti žmonėmis ir elgtis su mumis, kaip su žmonėmis.
Nėra beviltiškų situacijų. Turi kovoti ir nepasiduoti: nereikia prisileisti baimės, ji paralyžiuoja. Turi tikėti tuo, ką darai. Žinoma, visi esame žmonės, būna sunkių sekundžių ir minučių, tačiau bandau baimę nustumti į šalį. Europarltv reportažas apie filmų festivalį Spaudos konferencija Sacharovo premija Lidijos Jusupovos tinklaraštis Ana Politkovskaja: šūviai į nepriklausomą Rusijos žiniasklaidą „People in need“ „Memorial“
Karas su dopingu – Pasaulinės antidopingo agentūros vadovo akimis
Dopingo vartojimas – tai saviapgaulė, sako D. Howman Dopingo vartojimas – gėdinga, apgaulinga, sportininko sveikatai kenkianti praktika, sako mūsų kalbintas Pasaulinės antidopingo agentūros (WADA) vadovas David Howman. Europarlamentarai su draudžiamų preparatų sąrašą sudarančios agentūros pareigūnu diskutavo apie sportininkams sukčiauti leidžiančias biotechnologijas ir genetinį dopingą, informacijos apie sportininkų genetiką keitimąsi ir sankcijų skirtumus .
„Dopingo medžiotoja“ pramintos WADA agentūros vadovą Davidą Howmaną pakalbinome pasibaigus sausio 26 d. EP Kultūros ir švietimo komiteto posėdyje vykusioms diskusijoms šia tema.
Kokios pagrindinės dopingo vartojimo sporte pasekmės?
Yra dvi pagrindinės pasekmės. Pirma, kiekvienas dopingą vartojantis žmogus užsitraukia didžiulę gėdą sau, savo šeimai ir savo šaliai. Nors apie tai nesusimąstoma, tai kenkimas sau.
Antra, tai yra sukčiavimas kitų sportininkų atžvilgiu: tu atimi iš kito teisę tapti nugalėtoju, tai yra neteisinga. Juk, būnant žurnalistu, neteisinga plagijuoti ir pasisavinti kito žurnalisto darbą?
Be to, dopingo vartojimas daro didžiulę žalą sportininko sveikatai. Galiu pateikti daugybę pavyzdžių, kuomet žmonės, vartodami netinkamus preparatus, gerokai pakenkė sveikatai.
Kokiais kontrolės mechanizmais naudojasi Pasaulinė antidopingo agentūra?
Neturime nuosavų kontrolės mechanizmų, tačiau sudarome uždraustų medžiagų sąrašą. Padedami ekspertų, jį kasmet peržiūrime. Kovoje su dopingo platinimu ir nelegalia prekyba pasikliauname valstybėmis ir jų įstatymais. Nesame teisėsaugininkai, todėl remiamės valstybių pareigūnų gebėjimu tinkamai atlikti savo darbą.
Nuolat stebite naujas tendencijas ir ieškote naujų dopingo rūšių?
Mūsų specialistai turi pabandyti įsijausti į dopingą vartojančius sportininkus konsultuojančių specialistų vaidmenį. Tai vienintelis būdas išsiaiškinti tikrąją padėtį.
Kitą savaitę susitiksime su ištisus metus plušančiais ekspertais. Jie domisi moksliniais tyrimais, naujausiomis tendencijomis, analizuoja iš dopingą kadaise vartojusių, tačiau apie tai prisipažinusių sportininkų gaunamą informaciją. Jie taip pat remiasi pagautų sukčiavusių medikų, kurie konsultuodavo vartojančius dopingą sportininkus, patirtimi. Galiausiai gauname naudingos informacijos iš vaistų pramonės. Tokia yra dabartinė situacija.
Kaip į kovą prieš dopingą įtraukti sportininkus, sporto klubus, pilietinę visuomenę, trenerius?
Visi žmonės, supantys sportininkus, privalo suvokti, kas yra dopingas, tuomet jie sugebės padėti sportininkams atsispirti pagundai. Turime parengę švietimo programas treneriams ir kitiems sportininką supantiems žmonėms. Net ir medikams. Stengiamės užtikrinti, kad kiekvienas sportininką supantis žmogus suprastų, kas yra dopingas ir kokios yra įvairių preparatų panaudojimo taisykles. Taisykles pažeidžiantys ir sportininkus skatinantys nusikalsti žmonės turi būti baudžiami.
Kiekvienas dopingą vartojantis žmogus užsitraukia didžiulę gėdą sau, savo šeimai ir savo šaliai
David Howman, WADA
Kultūros ir švietimo komitetas WADA Dėmesio centre – Europos futbolas
Interviu: Europos kontrolierius Nikiforos Diamandouros
Nuo 2003 m. Europos ombudsmenu dirbantis Nikiforos Diamandouros perrinktas 2010-aisiais Europos ombudsmenas – ES skaidrumo ir atskaitomybės prievaizdas, tiriantis netinkamo administravimo Europos Sąjungos įstaigose ir institucijose atvejus. Apie ES ombudsmeno vaidmenį kalbėjome su septynerius metus europiečių skundus nagrinėjančiu graiku Nikiforosu Diamandourosu.
2009-ųjų. veiklos ataskaitą Europos ombudsmenas pristatys gegužės 4 d. rengiamame EP Peticijų komiteto posėdyje.
75 proc. 2008-aisiais jūsų institucijos gautų skundų buvo nepriimtini. Ar europiečiai iki nepakankamai suvokia, kuo užsiima Europos ombudsmenas?
Nors pernai nepriimtinų skundų sumažėjo, jie tebesudaro 70 proc. gaunamų nusiskundimų. Net ir patyrusiems žmonėms sunku suvokti, jog mano kompetencija neapima nacionaliniame lygmenyje padarytų ES teisės pažeidimų. Dėl jų turi būti kreipiamasi į nacionalinius kontrolierius. Šie skundai sudaro apie 80 proc. nepriimtinų skundų.
Dėl šios priežasties sukūrėme Europos ombudsmenų tinklą, per kurį skundus perduodame kompetentingoms ES šalių institucijoms. Iš esmės atliekame piliečių darbą, kadangi jiems nebereikia ieškoti, į ką kreiptis.
Kaip pakito Jūsų darbas per pastaruosius septynerius metu? Kokias naujoves atnešė Lisabonos sutartis?
Ombudsmeno institucija gerokai pasikeitė, nuo 28 darbuotojų 2003-aisiais išaugome iki 65-ių. Tai stiprėjimo, augimo ir artėjimo link piliečių metas. Tikiu, kad Lisabonos sutartis atvers naujų galimybių. Teisiškai privalomos Pagrindinių teisių chartijos nuostatos prilygsta ES sutartims. Prisiminkime, jog 41 chartijos straipsnis kiekvienam ES piliečiui užtikrina teisę į tinkamą administravimą.
Be to, Lisabonos sutartis išplečia mano kompetenciją – nuo šiol į ją patenka tyrimai dėl visų ES institucijų, biurų, agentūrų ir įstaigų veiklos – įskaitant Europos Vadovų Tarybą bei užsienio ir saugumo politikos sritį.
Tikėtina, kad šie pokyčiai reikš skundų kiekio didėjimą ir išsiplėtusias galimybes ombudsmenui geriau tarnauti piliečiams.
Nors ombudsmeno sprendimai nėra privalomi, jų įgyvendinama net 70 proc. Kodėl taip noriai vykdomos Europos kontrolieriaus rekomendacijos?
ES turi gilias įstatymo viršenybės tradicijas ir siekia stiprinti savo demokratiškumą. Tai lemia didelę pagarbą, suvokimą ir paklusimą taisyklėms ir sprendimams – ne tik teismų sprendimams, bet ir bendroms žaidimo taisyklėms.
Antra vertus, esate teisūs – ombudsmenas yra neteisminio tyrimo institucija. Tai alternatyva teisiškai privalomus sprendimus atnešančiam teisminiam keliui.
Į tai žvelgiu ne kaip į silpnybę, bet kaip į iššūkį. Privalau pateikti nepaprastai įtikinamus argumentus, kurių negalėtų atmesti nei viena iš šalių. Tai nereiškia, jog nebūna nesutarimų, nepasitenkinimo ar visuomet automatiškai paklūstama mano sprendimams.
Procesas gali užtrukti, tačiau dažniausiai mano rekomendacijų yra laikomasi: tai teikia didžiausią pasitenkinimą darbu.
Ombudsmenas
Žodis „ombudsmenas“ kilęs iš švedų kalbos: Švedijos Parlamento ombudsmeno postas įkurtas 1809 m.
Europos ombudsmeną, tiriantį netinkamo administravimo atvejus ES institucijose, skiria Europos Parlamentas.
Nuo 1995-ųjų, kuomet paskirtas pirmasis Europos ombudsmenas, ši institucija išnagrinėjo 35 tūkst. skundų.
2009 m. veiklos ataskaitos pristatymas: tiesioginė transliacija Europos ombudsmeno tinklavietė Nikiforos Diamandouros perrinktas Europos ombudsmenu Peticijų komitetas
António Guterres: „Prieglobsčio sistemos harmonizavimas yra būtinas"
Interviu su JTO Vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru António Guterres Pasaulyje 10 milijonų žmonių gyvena pabėgėlių stovyklose Ekonominės krizės laikotarpiu požiūris į migraciją keičiasi Afganistanas, Pakistanas, Irakas, Sudanas, Kongo Demokratinė Respublika, Palestina... Karai, užsitęsę konfliktai, persekiojimai, o taip pat klimato kaita, sausros, maisto ir vandens trūkumas verčia vis daugiau žmonių palikti savo namus.
1949 m. balandžio 30 d. Lisabonoje gimęs António Guterres 1995-2002 m. ėjo Portugalijos ministro pirmininko pareigas. Nuo 2005 m. jis vadovauja 40 milijonų pasaulio pabėgėlių, šalies viduje perkeltų bei pilietybės neturinčių asmenų siekiančiai apsaugoti organizacijai. Pakalbinome neseniai antrajai kadencijai perrinktą Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiąjį komisarą.
Artėja į pabaigą jūsų pirmoji penkerių metų kadencija Vyriausiojo komisaro pareigose. Sakykite, kaip keitėsi pabėgėlių padėtis per visą šį laikotarpį?
Iš pradžių pabėgėlių skaičius kasmet nuolat mažėjo, tačiau per pastaruosius dvejus metus daugelyje šalių įsivyravę konfliktai, saugumo ir taikos stoka šiek tiek padidino pabėgėlių ir šalių viduje perkeltų asmenų skaičių.
Deja, pernai žmonių, kuriems saugiai padėjome grįžti namo savo noru, smarkiai sumažėjo, ypač dėl nestabilios padėties Afganistane, Pietų Sudane ir Kongo Demokratinėje Respublikoje.
Dėl užsitęsusių konfliktų ir nuolatinio persekiojimo savo namus buvo priversti palikti apie 40 mln. žmonių. Daugiau kaip 10 milijonų metai iš metų tebegyvena pabėgėlių stovyklose. Kokį poveikį toks ilgalaikis perkėlimas daro pabėgėliams ir kokio palankaus sprendimo pabėgėliai ir perkeltieji gali tikėtis?
Persikėlimo iš pirmojo prieglobsčio šalių į išsivysčiusio pasaulio šalis galimybių per pastaruosius metus ženkliai padidėjo. Sparčiai rengiama Europos persikėlimo programa, kurią mes tvirtai remiame. Matome vis daugiau šalių, kurios atviros vietinei integracijai. Pavyzdys - Tanzanija, kuri ką tik suteikė Tanzanijos pilietybę daugiau nei 60 tūkst. Burundžio piliečių.
Deja, žmonių, kuriems mes galėjome padėti oriai ir saugiai grįžti namo, skaičius sumažėjo. Tai dar labiau apsunkina pabėgėlių padėtį ir vilkina užsitęsusias problemas, ypač tų, kurie tebegyvena pabėgėlių stovyklose. Gyventi 10 ar net 20 metų su apribojimu išvykti ar judėti, turint labai ribotus išteklius, neturint galimybės gauti vidurinio išsilavinimo... Tokios pragariškos sąlygos byloja apie kankinio dalią ir reikalauja skubiai ieškoti sprendimų tarptautiniu lygiu.
Ekonominių sunkumų laikmečiu žmonių požiūris į imigrantus dažniausiai paaštrėja. Kita vertus, konfliktai ir klimato kaita skatina vis daugiau žmonių palikti gimtąsias vietas. Kaip reikėtų spręsti šią pabėgėlių apsaugos lygtį?
Manau, vyrauja tendencija, jog ekonominės krizės laikotarpiu jaučiamas neigiamas bendras požiūris į migraciją. Atpirkimo ožiais šiuo atveju tampa arba vyriausybė, arba užsieniečiai. Toks neigiamas požiūris turi įtakos prieglobsčio erdvės mažėjimui, o tai mums kelia didelį susirūpinimą".
Esame pastebėję ir naujų priverstinio bėgimo tendencijų. Paprastai pabėgėliais laikomi tie, kurie bėga iš vienos šalies į kitą dėl persekiojimo baimės ar konflikto. Šiandien turime vis daugiau atvejų, kuomet žmonės yra priversti bėgti dėl aplinkos sąlygų prastėjimo ar genami didelio skurdo.
Šie veiksniai tampa vis labiau tarpusavyje susiję, o tuo tarpu tarptautinei bendruomenei stinga priemonių ir strategijos sprendžiant naujų priverstinio perkėlimo tendencijų problemas. Tikiuosi, kad kitąmet minėdami 1951 m. Pabėgėlių konvencijos jubiliejų galėtume paskatinti tarptautines diskusijas apie šiuos pasaulinius iššūkius. Piliečių laisvių komiteto posėdžio vaizdo įrašas Jungtinių Tautų pabėgėlių agentūra Bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimas Prieglobsčio prašytojų priėmimas – bendra ES atsakomybė ECRE
Tony Blair: „ Ilgalaikę taiką atneš tik tiesioginės derybos ir realūs pokyčiai“
Buvęs Jungtinės Karalystės premjeras Tony Blair – Artimųjų Rytų ketverto pasiuntinys ir „Faith Foundation“ įkūrėjas Šią savaitę Europos Parlamente viešėjęs specialusis Artimųjų Rytų ketverto (JT, JAV, Rusijos ir ES) pasiuntinys Tony Blair su europarlamentarais aptarė Palestinos ekonominio atgaivinimo perspektyvas. T. Blair sutiko atsakyti į „Antraščių“ klausimus apie susitaikymo Artimuosiuose Rytuose viltis.
Ar galima teigti, kad Artimųjų Rytų taikos procesas įžengia į naują etapą ir netrukus sulauksime proveržio?
Bet kokiame taikos procese pernelyg stereotipiška manyti, kad netrukus įmanoma įžengti į kritiškai svarbų etapą. Artimiausiu laikotarpiu svarbu sujungti prasmingą ir tikrą politinį procesą su nuolatinėmis energingomis pastangomis padėti kurti Palestinos valstybės pamatus.
Mus supa didelės galimybės. Aišku, jog prezidentas Obama yra pasirengęs kartu su tarptautine bendruomene ir nesutariančiomis šalimis siekti pakankamai greito susitarimo. Prezidentas Abbas ir ministras pirmininkas Fayyad pasirengę sukurti veikiančią Palestinos valstybę, kuri taikiai ir saugiai gyvuotų Izraelio kaimynystėje. Izraelio vyriausybė pripažįsta ir palaiko dviejų valstybių principą.
Deja, pokyčiai tebėra trapūs, viskas gali apvirsti aukštyn kojomis. Būtent dėl to svarbu, kad abi šalys, padedamos tarptautinės bendruomenės, nuo per tarpininkus vykdomų pokalbių pereitų prie tiesioginių derybų, o nuo jų – prie galutinio susitarimo. Tik tiesioginės derybos ir realūs pokyčiai atneš ilgalaikę ir teisingą taiką.
Ar Palestinos valstybės ekonomika gali tikėtis „taikos dividendų“ – naudos, kurią atneša karinėms reikmėms skiriamų išlaidų mažinimas?
Be abejonės. Palestinos turtas – naudingi ištekliai ir verslūs, įgudę ir pasiryžimo turintys žmonės. Premjero Fayyado vyriausybė valstybingumo planus siekia paversti tikrove. S ukūrus valstybės pamatus ir pamažu atveržus okupacijos gniaužtus, Palestina turės visas galimybes kurti klestinčią ekonomiką. Birželio pradžioje Palestinos Vadovybė rengia antrąją investuotojų konferenciją, kurioje bus siekiama pritraukti tiesioginių užsienio investicijų ir įkvėpti gyvasties ekonomikai.
Puikus pasiekimų pavyzdys – Palestinos aukštųjų technologijų sektorius. 3,6 tūkst. jame dirbančių inžinierių bei verslininkai, pasirengę dirbti kartu su Izraelio technologijų pramone, ir patys gaminti pasaulinei rinkai pažangiausius ITT produktus.
Jūsų įkurtas Tikėjimo fondas pabrėžia taikaus religijų bendradarbiavimo ir sąveikos svarbą. Ar šį principą bus paprasta įtvirtinti Artimuosiuose Rytuose, persisunkusiuose giliai įsišaknijusios religinės įtampos?
Tikėjimo fondo esmė labai paprasta. Pasauliui globalėjant, religija gali pasitarnauti siekiant išryškinti tautų skirtumus arba, priešingai, padėti joms burtis, suprasti ir priimti jų bendrą humaniškumą ir dvasiškumą. Dirbdamas fonde išvydau, jog skirtingų tikėjimų žmonės yra pasiryžę kartu spręsti bendras problemas, sakykime, įveikti maliariją. Artimieji Rytai nėra išimtis. Labai paprasta pasiduoti ekstremizmui, akcentuojančiam skirtumus ir neapykantą kitam. Daug didesnis, tačiau ir daugiau pasitenkinimo teikiantis iššūkis yra bendrų vertybių ieškojimas ir skleidimas. Palestinos ateitis – T. Blairo ir regiono verslininkų akimis Parlamentas ragina ištirti konflikto Gazoje priežastis Gazos ruožas: žmogiškosios tragedijos karo fone Diskusijų vaizdo įrašas
Euro sėkmės istorija – vieno iš bendros valiutos tėvų akimis
Tommaso Padoa-Schioppa – vienas euro idėjos autorių ir ECB kūrėjų ©BELGA/EPA/MATTHEW CAVANAUGH Kovo 16 d. EP Užsienio reikalų komiteto surengtose diskusijose apie transatlantinės partnerystės perspektyvas dalyvavo Paryžiuje įsikūrusio tyrimų instituto „Mūsų Europa“ pirmininkas Tommaso Padoa Schioppa. Su vienu iš euro idėjos pradininkų kalbėjomės apie bendros Europos valiutos ateities perspektyvas.
Esate tituluojamas vienu iš euro tėvų. Ar Europos valiuta, kurią sumąstėte prie 25 metus, pateisino jūsų viltis?
Mano viltys buvo visiškai pateisintos, euro istorija – tai didelės sėkmės istorija. Jis užtikrina didelį finansinį stabilumą, o Europos centrinis bankas efektyviai valdo eurą krizių laikotarpiais.
Nepasiteisino mano viltys kitose europinės politikos plėtojimo srityse – bendrų ES žingsnių vis dar nepakankaa.
Kas nugalės pasaulinėje rinkoje vykstančiose euro ir JAV dolerio varžybose?
Ilgalaikės valiutų sistemos perspektyvos nėra aiškios. Manau, jog globalėjančiame pasaulyje, kuriame yra kelios milžinišką ekonomiką turinčios valstybės, nesugebės dominuoti vieno valstybės ar regiono valiuta. Tai pasakytina tiek apie dolerį, tiek apie eurą.
Vis dar pasigirsta skeptikų, sakančių, jog euras gali žlugti, balsai. Ar matote realių pavojų bendrai ES valiutai?
Nors pasigirsta įvairių balsų, netikiu, kad yra rimtai manančių, jog ES gresia koks nors pavojus. Priešingai, būtent dabar matau didėjantį suvokimą, jog euras yra bendras visų remiamas stiprybės elementas. Užsienio reikalų komitetas Euro 10-metis: lūkesčius pranokusi sėkmės istorija Ekonomika ir pinigai: visi straipsniai „Notre Europe“
Hagos tribunolo prokuroras Serge Brammertz: „Nusikaltimų auka tapo visas regionas“
„Per 16 darbo metų tribunolas išnagrinėjo milijonus dokumentų puslapių, išklausė tūkstančių aukų liudijimus“, – sako S. Brammertz Karo nusikaltimais, nusikaltimais žmogiškumui ir genocido vykdymu kaltinamų asmenų traukimas baudžiamojon atsakomybėn – kasdieninė Tarptautinio baudžiamojo tribunolo buvusiai Jugoslavijai (TBTJ) duona. Su nebaudžiamumu kovojančio ir nuo panašių nusikaltimų ateityje bandančio atgrasinti Hagos tribunolo vyriausiojo prokuroro Serge'o Brammertzo paprašėme įvertinti 16 tribunolo darbo metų ir galimybes jį užbaigti dviems bėgliams – Ratko Mladičiui ir Goranui Hadžičiui – tebesant laisvėje.
Vakarų Balkanų šalių bendradarbiavimas su Hagos tribunolu ir jo mandato įvykdymo perspektyvos – šias ir kitas temas Užsienio reikalų komiteto posėdyje su Serge'u Brammertzu sausio 26 d. aptarė europarlamentarai.
EP „Antraštėms“ duotame interviu vyriausiasis prokuroras džiaugėsi, jog TBTJ tapo pavyzdžiu kitiems tarptautiniams tribunolams. Jis apibendrino paskutinius baudžiamojo tribunolo laukiančius darbus ir paaiškino „miegančio tribunolo“ mechanizmą, kuris būtų aktyvuotas, jei nuo teisingumo besislapstantys asmenys būtų sulaikyti TBTJ jau nutraukus savo veiklą.
Kokios svarbiausios Jūsų šiuo metu vadovaujamo tribunolo veiklos išvados? Ar esate patenkintas jo veikla, ar yra dėl ko apgailestauti?
Procesas dar nesibaigė, galbūt ankstoka daryti galutinius apibendrinimus. Akivaizdu, kad 161 asmeniui kaltinimus pateikęs tribunolas suvaidino svarbų vaidmenį reaguodamas į regione padarytus nusikaltimus. Galėjo būti daugiau, galėjo būti mažiau. Tribunolo darbo pradžioje teko išspręsti ne vieną organizacinę, logistinę problemą. Vis dėlto, pažvelgę į užbaigtų bylų skaičių galime sakyti, kad tribunolo veikla buvo sėkminga.
Žvelgiant į platesnį kontekstą, po TBTJ atsirado Tarptautinis baudžiamasis tribunolas Ruandai (TBTR), specialusis teismas Siera Leonei, Kambodžos teismų specialiosios kolegijos ir Tarptautinis baudžiamasis teismas (TBT). Manau, kad ad hoc tribunolų patirtis suvaidino esminį vaidmenį pastarojo nuolatinio tribunolo atsiradimo procese.
Statistika niekuomet neatspindės žmonių kančių ir kovos už teisingumą, tačiau... Jei tribunolo darbą turėtumėte apibendrinti skaičiais: posėdžių valandomis, liudijusių aukų ir nagrinėtų dokumentų puslapių skaičiais?
Per 16 metų išnagrinėjome milijonus dokumentų puslapių ir išklausėme tūkstančių nukentėjusiųjų liudijimus. Tiksliai suskaičiuoti visų aukų neįmanoma: šnekame apie nužudytuosius, prievartavimo aukas, šeimų netekusius žmones: aukų bendruomenė yra milžiniška. Visas regionas tapo tam tikro skaičiaus individų įvykdytų nusikaltimų auka, visas regionas iki šių dienų tebekenčia politiškai.
Du kaltinamieji – Ratko Mladičius ir Goranas Hadžičius – tebėra laisvėje. Kada tribunolas planuoja užbaigti savo veiklą?
Vienintelis tinkamas scenarijus – jei bėgliai bus suimti Jugoslavijos tribunolui tebetęsiant savo darbą, t.y. per artimiausius dvejus trejus metus. Blogiausiam atvejui besirengianti Saugumo Taryba rengia vadinamąjį „likusių klausimų mechanizmą“. Tai savotiška po tribunolo uždarymo pradėsianti veikti institucija, spręsianti likusius liudininkų apsaugos klausimus.
Šiame mechanizme bus tribunolo elementas – „miegantis tribunolas“, kuris būtų aktyvuotas sulaikius nuo teisingumo besislapstančius asmenis. Manau, kad Saugumo Tarybos ir tarptautinės bendruomenės siunčiama žinia yra ši: kada ir kur bebūtų sulaikyti bėgliai, visuomet bus teisinis mechanizmas jų byloms išnagrinėti.
Ar šis procesas gali tęstis neribotą laiką?
Viliamės, kad taip neatsitiks. Būtent dėl šios priežasties šnekamės su savo partneriais visame pasaulyje – vienas iš jų yra Europos Parlamentas – prašydami padėti regiono šalims sučiupti nuo teisingumo besislapstančius bėglius.
Tribunolas buvusiai Jugoslavijai
Įkurtas 1993 m., 1100 darbuotojų
Jurisdikcija apima individus, vykdžiusius karo nusikaltimus 1991-2001 m. buvusios Jugoslavijos teritorijoje
Pateikė kaltinimus 161 asmeniui, užbaigė 121 bylą
Du kaltinamieji, Ratko Mladić ir Goran Hadžić, tebėra laisvėje
Belgas Serge Brammertz vyriausiojo TBTJ prokuroro pareigas užima nuo 2008 m. sausio 1 d.
S. Brammertzo gyvenimo aprašymas TBTJ veikla Aukų liudijimai Interviu su Carla Del Ponte Zagrebo kelias į Briuselį Serbijos narystės ES viltys
LT
1
PHOTO
20100707PHT78115.jpg
LT
2
PHOTO
20100427PHT73567.jpg
LT
4
LINK
http://www.esa.int
LT
6
LINK
http://www.rac.ca/ariss/
LT
8
PHOTO
20100414PHT72740.jpg
LT
9
VIDEOLINK
http://www.europarltv.europa.eu/yourParliament.aspx?action=viewVideo&packageId=df3ff89b-e15a-441f-bee3-2ce6bb4710fc
LT
10
LINK
/wps-europarl-internet/frd/vod/player;jsessionid=782C964C1D888525BB354E3C092BC7B4?eventCode=20100414-1100-SPECIAL&language=lt&byLeftMenu=researchotherevents&category=SPECIAL&format=wmv#anchor1
LT
11
LINK
/parliament/public/staticDisplay.do?language=LT&id=42
LT
12
LINK
http://www.kavkaz-uzel.ru/blogs/215
LT
14
LINK
http://www.peopleinneed.cz/
LT
15
LINK
http://www2.memo.ru
LT
16
PHOTO
20100128PHT68159.jpg
LT
17
LINK
/activities/committees/homeCom.do?language=LT&body=CULT
LT
18
LINK
/activities/committees/homeCom.do?language=LT&body=CULT
LT
20
PHOTO
20100427PHT73571.jpg
LT
21
LINK
/wps-europarl-internet/frd/live/live-video?eventId=20100504-0900-COMMITTEE-PETI&language=lt
LT
22
LINK
http://www.ombudsman.europa.eu/glance/lt/default.htm
LT
24
LINK
/activities/committees/homeCom.do?language=LT&body=PETI
LT
25
PHOTO
20100427PHT73557.jpg
LT
26
LINK
/wps-europarl-internet/frd/vod/player?category=COMMITTEE&eventCode=20100428-0900-COMMITTEE-LIBE&format=wmv&byLeftMenu=researchcommittee&language=lt#anchor1
LT
27
LINK
http://www.unhcr.org/pages/49c3646c2.html
LT
28
LINK
http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/asylum/doc_asylum_intro_en.htm
LT
30
LINK
http://www.ecre.org/
LT
31
PHOTO
20100322PHT71063.jpg
LT
35
LINK
/wps-europarl-internet/frd/vod/player?eventCode=20100322-1500-COMMITTEE-DEVE&language=fi&byLeftMenu=researchcommittee&category=COMMITTEE&format=wmv#anchor1
LT
36
PHOTO
20100315PHT70678.jpg
LT
37
LINK
/activities/committees/homeCom.do?language=LT&body=AFET
LT
39
LINK
/news/public/documents_par_theme/907/default_lt.htm
LT
40
LINK
http://www.notre-europe.eu/en/
LT
41
PHOTO
20100128PHT68155.jpg
LT
42
LINK
http://www.icty.org/sid/99
LT
43
LINK
http://www.icty.org/action/timeline/254
LT
44
LINK
http://www.icty.org/sections/Outreach/VoiceoftheVictims
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090529STO56441 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0564 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070703STO08740 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070906FCS10161 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070323FCS04520 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100121STO67824 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100226STO69652 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100322IPR71095 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20100226FCS69663 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090115STO46441 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090108STO45600 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20070622STO08192 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091120STO64908 0 NOT XML V0//LT
-//EP//TEXT IM-PRESS 20091106STO63894 0 NOT XML V0//LT
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 FEA DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 FEA DOC XML V0//EN
