VPRAŠANJE ZA USTNI ODGOVOR Z RAZPRAVO O-0084/09
v skladu s členom 115 Poslovnika
predložila
Michael Cashman
,
Claude Moraes
in
Emine Bozkurt
, v imenu skupine S-D
za Komisijo
Zadeva: Litovski zakon za zaščito mladoletnikov pred škodljivimi učinki javnega obveščanja
Litovski parlament je 11. junija 2009 sprejel spremembe zakona o zaščiti mladoletnikov pred škodljivimi učinki javnega obveščanja. V zakonu je navedeno, da javno obveščanje, ki napeljuje k homoseksualnim odnosom, povzroča škodljive posledice za razvoj mladoletnikov (člen 4.14) ter da je v nasprotju z družinskimi vrednotami (člen 4.15). Takšna določba informacije o homoseksualnosti izenačuje z zadevami, kot so prikazovanje fizičnega nasilja, razkazovanje kruto pohabljenega človeškega telesa in spodbujanje samopohabljanja ali samomora. Zakon vodi k prepovedi vsega informiranja o homoseksualnosti, če bi to utegnilo biti dostopno mladoletnim.
Litovski predsednik je 26. junija 2009 podal veto na ta zakon zaradi posplošitev in nejasnosti, ki jih vsebuje, ter zaprosil parlament, naj ga ponovno obravnava in zagotovi, da bo skladen z ustavnimi načeli pravne države, pravne varnosti in pravne jasnosti ter da ne bo v nasprotju z jamstvi odprte družbe in pluralistične demokracije. Parlament je 14. julija 2009 veto predsednika zavrnil. Nevladne organizacije za človekove pravice in poslanci Evropskega parlamenta so večkrat pozvali institucije EU k posredovanju in litovski parlament (seimas) k reviziji osnutka zakona, vložena pa bo tudi pritožba na ustavnemu sodišču. Poleg tega bodo jeseni obravnavani predlogi sprememb kazenskega in upravnega zakonika, s katerimi dejanja fizičnih ali pravnih oseb, ki „propagirajo homoseksualnost“ na javnih mestih, postanejo kazniva dejanja, ki se kaznujejo bodisi z javnim delom bodisi z globo v višini do 1.500 EUR ali z odvzemom prostosti.
Ali je Komisija razpravljala o omenjenih zadevah z litovskimi oblastmi? Ali ni mnenje Komisije, da takšen zakon in predlogi sprememb niso v skladu s človekovimi pravicami in temeljnimi svoboščinami, kot so zapisane v mednarodnih in evropskih konvencijah, ter še zlasti s svobodo izražanja, ki vključuje pravico do iskanja, sprejemanja in širjenja informacij, ter da niso skladni s protidiskriminacijsko zakonodajo in politiko EU? Ali se Komisiji ne zdi, da je takšen zakon v nasprotju z Listino EU o temeljnih pravicah, s členom 6 Pogodbe o EU in členom 13 Pogodbe o ES, torej s temeljnimi vrednotami, na katerih temelji EU? Ali bo Komisija zahtevala, da agencija za temeljne pravice oceni ta zakon in predloge za njegovo spremembo? Kaj bo storila Komisija, da bi zagotovila, da bo Litva spoštovala svoje obveznosti iz pogodb o EU, evropskega in mednarodnega prava? Ali je pripravljena sprožiti postopek iz člena 7 Pogodbe o EU, če bo to potrebno?
