P7_TA-PROV(2011)0100
Razmere in kulturna dediščina v Kašgarju (Ujgurska avtonomna pokrajina Xinjiang, Kitajska)
B7-0168 , 0181 , 0182 , 0183 in 0186/2011
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2011 o razmerah in kulturni dediščini v Kašgaru (avtonomna ujgurska regija Xinjiang, Kitajska)
Evropski parlament
–
ob upoštevanju predhodnih resolucij o Kitajski, natančneje resolucij o človekovih pravicah in pravicah manjšin, zlasti z dne 26. novembra 2009 in 24. novembra 2010,
–
ob upoštevanju 13. vrha EU-Kitajska 6. oktobra 2010 v Bruslju, ki je vključeval prvi kulturni forum na visoki ravni EU-Kitajska, namenjen krepitvi kulturnega dialoga in sodelovanja med EU in Kitajsko,
–
ob upoštevanju Deklaracije Organizacije združenih narodov o pravicah pripadnikov narodnih ali etničnih, verskih ali jezikovnih manjšin, ki je bila sprejeta na generalni skupščini 18. decembra 1992 pod številko 47/135 in ki navaja, da države varujejo obstoj nacionalnih ali etničnih, kulturnih, verskih ter jezikovnih identitet manjšin na svojih ozemljih,
–
ob upoštevanju členov 4, 22 in 119 ustave Ljudske republike Kitajske, ki predvidevajo vladno pomoč pri kulturnem razvoju regij, naseljenih z manjšinskimi narodi, državno zaščito dragocenih spomenikov in relikvij ter varovanje kulturnega izročila narodov,
–
ob upoštevanju člena 122(5) Poslovnika,
A.
ker je kitajska vlada v letu 2009 napovedala 500 milijonov USD vredno „reformo za nadomestitev nevarnih hiš v Kašgarju“, ki je program za prenovitev mesta, s katerim že od leta 2009 postopno uničujejo Kašgar, starodavno mesto na svilni poti in ki predvideva podiranje 85 % tradicionalnega starega jedra in njegovo zamenjavo z modernimi stanovanjskimi bloki, preostanek mesta pa naj bi se preoblikoval v mešane kitajsko-ujgurske turistične znamenitosti,
B.
ker Peking še naprej izključuje mesto Kašgar iz potegovanja za status spomenika na seznamu svetovne dediščine Organizacije združenih narodov za prosveto, znanost in kulturo (UNESCO) na primer v okviru mednarodne prijave za zaščito več kulturnih spomenikov vzdolž srednjeazijske svilne poti,
C.
ker je Kašgar mednarodno pomemben spomenik enkratne arhitekturne dediščine ter je velikega zgodovinskega in geografskega pomena kot starodaven trgovinski in turistični center,
D.
ker ima Kašgar veliko simbolično vrednost za kulturno raznolikost ujgurskega in hujskega prebivalstva v tej regiji, pa tudi za kulturno raznolikost Kitajske,
E.
ker je uradni izgovor za program rekonstrukcije utrditev proti potresom in za to tradicionalnih stavb ni potrebno v celoti podreti, saj obstajajo drugi načini za obnovo kulturno pomembnih objektov,
F.
ker je Peking v drugih delih Kitajske začel uničujočo modernizacijo stavb s številnimi „razvojnimi načrti“, ki predvidevajo podiranje zgodovinskih stavb in prisilno preseljevanje prebivalcev, ne da bi upoštevali izgubo neprecenljive zgodovinske in kulturne dediščine ali dali prednost ohranitvi relikvij ali glavnih stavbnih umetnin ter arhitekture v zaščitenih območjih ali v muzejih, da bi se prihodnjim generacijam in svetu ohranili predmeti, ki bi predstavljali tisočletni zgodovinski in kulturni razvoj Kitajske,
G.
ker Peking nenehno izvaja represivne etno-kulturne politike v avtonomni ujgurski regiji Xinjang, ki so dosegle vrhunec med nasiljem nad ujgurskimi protestniki med nemiri v mestu Ujguri leta 2009,
H.
ker ujgursko in hujsko prebivalstvo trpi zaradi nenehnih kršitev svojih človekovih pravic in ker je mnogim onemogočeno ustrezno politično zastopanje in kulturno samoizražanje,
1.
poziva kitajsko vlado, naj nemudoma preneha uničevati kulturo, kar ogroža preživetje arhitekture Kašgarja, in naj nadaljuje celostno strokovno preiskavo metod, ki bi upoštevale krhkost kulturne dediščine;
2.
poziva kitajsko državo, naj ustavi prisilno preseljevanje in družbeno marginalizacijo ujgurskega prebivalstva Kašgarja, do katere prihaja zaradi uničenja bivalnih področij, ter naj vsem dosedanjim žrtvam ponudi ustrezno nadomestilo za nastalo škodo;
3.
poziva kitajske oblasti, naj si kar se da prizadevajo za razvoj pristnega dialoga med hanskim in ujgurskim prebivalstvom, naj sprejmejo bolj vključujočo in celostno gospodarsko politiko v Xinjangu, namenjene krepitvi lokalnega lastništva, ter naj varuje kulturno identiteto ujgurskega prebivalstva;
4.
poziva kitajsko vlado, naj izpolnjuje svoje ustavne obveze tako, da ustrezno podpre kulturno tradicijo Kašgarja in avtonomne ujgurske regije Xinjang, ki sta pod močnim vplivom ujgurske identitete;
5.
poziva kitajske oblasti, naj sprejmejo več ukrepov za preprečitev nezakonite trgovine in tihotapljenja, zaradi katerih se kitajska dediščina izgublja;
6.
poziva kitajskega ministra za kulturo, naj pregleda obstoječo ureditev in zakonodajo o zaščiti kulturnih relikvij, da bi jo prilagodil sedanjemu spreminjajočemu se načinu življenja manjšinskih narodnostnih skupin, ki se včasih ne zavedajo vrednosti svojih zakladov in jih zato uporabljajo neustrezno ali zavračajo zaščito svoje kulturne dediščine; dodaja, da je treba to vprašanje promovirati z izobraževalno kampanjo na državni ravni;
7.
poziva kitajsko vlado, naj oceni možnost vključitve mesta Kašgar v skupno prijavo s Kazahstanom, Kirgizistanom, Tadžikistanom in Uzbekistanom za umestitev na Unescov seznam svetovne dediščine;
8.
poziva kitajsko vlado, naj preneha diskriminacijske in represivne politike do ujgurskega in hujskega prebivalstva ter naj spoštuje njihovo temeljno pravico do svobode kulturnega izražanja, zlasti ob upoštevanju primera Tursundžana Hezima, nekdanjega učitelja zgodovine, ki je bil na tajnem sojenju obsojen za sedem let zapora, pa tudi drugih aktivistov, ki so bili obsojeni v zadnjih mesecih;
9.
poziva evropsko službo za zunanjepolitično delovanje, naj sprejme dodatne ukrepe v okviru evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice, da bi zaščitila človekove in kulturne pravice narodnih, verskih in jezikovnih manjšin na Kitajskem;
10.
poziva predstavnike EU ter podpredsednico Komisije in visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in obrambno politiko, naj okrepi in pospeši pogovore o človekovih pravicah in pravicah manjši z Ljudsko republiko Kitajsko, ter naj pogovor o človekovih pravicah usmerja v učinkovitost in cilje;
11.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Organizacije združenih narodov, Svetu Organizacije združenih narodov za človekove pravice, Unescu, Nacionalnemu ljudskemu kongresu (in njegovemu stalnemu odboru) Ljudske republike Kitajske ter stalnemu regionalnemu partijskemu odboru avtonomne ujgurske regije Xinjang.
