P7_TA-PROV(2011)0455
Spodbujanje mobilnosti delavcev
A7-0258/2011
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. oktobra 2011 o spodbujanju mobilnosti delavcev v Evropski uniji ( 2010/2273(INI) )
Evropski parlament,
–
ob upoštevanju členov 21, 45 in 47 Pogodbe o delovanju Evropske unije in členov 15, 21, 29, 34 in 45 Listine o temeljnih pravicah,
–
ob upoštevanju člena 151 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
–
ob upoštevanju Uredbe Sveta št. 1612/68 (EGS) o prostem gibanju delavcev v Skupnosti UL L 257, 19.10.1968, str. 2.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 91/533/EGS z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje UL L 288, 18.10.1991, str. 32.
,
–
ob upoštevanju temeljnih delovnih standardov Mednarodne organizacije dela,
–
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti UL L 200, 7.6.2004, str. 1.
,
–
ob upoštevanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic UL L 158, 30.4.2004, str. 77.
, poročila o izvajanju direktive 2004/38/ES ( KOM(2008)0840 ) iz leta 2008 in resolucij Sveta iz novembra 2007 in aprila 2009 v zvezi z direktivo 2004/38/ES,
–
ob upoštevanju spremljevalnega dokumenta Komisije o smernicah za boljši prenos Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ter njeno učinkovitejšo uporabo (KOM(2009)313),
–
ob upoštevanju osnutka vmesnega poročila z naslovom „Primerjalna študija o uporabi Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic“, ki ga je zahteval Odbor za pravne zadeve in pripravilo evropsko združenje ECAS (European Citizen Action Service),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o smernicah za boljši prenos Direktive 2004/38/ES ter namena te institucije, da izda poenostavljene vodnike za državljane EU in kar najbolje izkoristi svetovni splet,
–
ob upoštevanju Direktive 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij UL L 255, 30.9.2005, str. 22.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 6. decembra 2007 z naslovom „Mobilnost, instrument za nova in boljša delovna mesta: Evropski akcijski načrt za poklicno mobilnost (2007–2010)“ ( KOM(2007)0773 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 18. novembra 2008 o vplivu prostega gibanja delavcev v okviru širitve EU ( KOM(2008)0765 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 16. decembra 2008 z naslovom „Nova znanja in spretnosti za nova delovna mesta: napovedovanje in usklajevanje potreb trga dela ter znanja in spretnosti“ ( KOM(2008)0868 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 13. julija 2010 z naslovom „Ponovna potrditev prostega gibanja delavcev: pravice in pomembne spremembe“ ( KOM(2010)0373 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 13. aprila 2011 z naslovom Akt o enotnem trgu – dvanajst vzvodov za oživitev rasti in okrepitev zaupanja „Sodelovanje za novo rast“ ( KOM(2011)0206 ), ki vključuje mobilnost delavcev kot enega od dvanajstih ključnih elementov,
–
ob upoštevanju strategije Evropa 2020, predvsem pa njenih vodilnih pobud „Program za nova znanja in spretnosti in nova delovna mesta“ ter „Mladi in mobilnost“,
–
ob upoštevanju sklepov Sveta za pravosodje in notranje zadeve z dne 27. novembra 2008 z naslovom „Prosto gibanje oseb: zlorabe in izkoriščanje pravice do prostega gibanja oseb“,
–
ob upoštevanju sklepov Sveta za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov z dne 9. marca 2009 o „Poklicni in geografski mobilnosti delovne sile in prostem gibanju delavcev znotraj Evropske unije“,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 2. aprila 2009 o težavah in perspektivah v zvezi z državljanstvom Unije UL C 137 E, 27.5.2010, str. 14.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 18. decembra 2008 o evropskem akcijskem načrtu za poklicno mobilnost (2007-2010) UL C 45 E, 23.2.2010, str. 23.
,
–
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o opredelitvi preostalih ovir za mobilnost na notranjem trgu dela UL C 228, 22.9.2009, str. 14.
,
–
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in mnenj Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter Odbora za pravice žensk in enakost spolov ( A7-0258/2011 ),
A.
ker je življenje in delo v drugi državi članici – ne glede na posameznikovo etnično poreklo – ena izmed temeljnih svoboščin Unije, ki predstavlja osnovni vidik državljanstva Unije in je kot taka priznana tudi v Pogodbah, vendar pa statistični podatki kažejo, da se kljub konkretnim pobudam, ki so bile sprejete za spodbujanje mobilnosti delavcev, te pravice še vedno poslužuje premalo ljudi,
B
.
ker je treba mobilnost delavcev v EU spodbujati po vsej EU, kjerkoli obstaja potreba po zaposlovanju,
C.
ker lahko delavci v EU naletijo na težave in izzive pri iskanju zaposlitve v državi gostiteljici,
D.
ker je pravica do življenja in dela v drugi državi Unije ena izmed temeljnih svoboščin Unije, ki predstavlja osnovni vidik državljanstva Unije, priznan v Pogodbah, vendar se v skladu s statističnimi podatki in kljub konkretnim pobudam za spodbujanje mobilnosti delavcev te pravice še vedno poslužuje premalo ljudi,
E.
ker sedanja stopnja mobilnosti delavcev ni dovolj visoka, da bi se povečala učinkovitost trgov delovne sile v Evropski uniji; ker le 2,3 % ljudi prebiva zunaj države članice, katere državljani so, vendar namerava 17 % ljudi v prihodnosti izkoristiti prosto gibanje, 48 % ljudi pa bi v primeru odpuščanj razmišljalo o iskanju zaposlitve v drugi državi ali regiji,
F.
ker je prosto gibanje delavcev pozitiven socialno-ekonomski zgled za EU in države članice, saj je mejnik povezovanja, gospodarskega razvoja, socialne kohezije, osebnega izpopolnjevanja na poklicni ravni ter boja proti predsodkom, rasizmu in ksenofobiji v Uniji, poleg tega pa lahko izniči negativne učinke gospodarske krize in nas bolje pripravi na izzive globalnih sprememb z vzpostavljanjem dialoga med vsemi zainteresiranimi stranmi na ravni odločanja in civilno družbo,
G.
ker se s spodbujanjem mobilnosti delavcev pozitivno prispeva k doseganju ciljev glede zaposlenosti, določenih v strategiji Evropa 2020; poziva Komisijo, naj vključi mobilnost delovne sile med vodilne pobude, države članice pa, naj upoštevajo vidike geografske mobilnosti delovne sile pri oblikovanju nacionalnih strategij in programov reform,
H.
ker premalo prožna delovna zakonodaja ovira mobilnost delavcev v Evropi,
I.
ker je, kot izhaja iz sporočila Komisije z dne 18. novembra 2008, mobilnost delavcev iz držav, ki so se EU pridružile leta 2004 in 2007, pozitivno vplivala na gospodarstva držav članic, ki gostijo delavce migrante,
J.
ker sodobni razvoj naših družb, zlasti zaradi industrijskega napredka, globalizacije, novih delovnih vzorcev, demografskih sprememb in razvoja prevoznih sredstev, zahteva višjo stopnjo mobilnosti med delavci,
K.
ker tiste države članice, ki niso uvedle prehodnih ukrepov na področju prostega gibanja delavcev iz držav članic, ki so se EU pridružile leta 2004 in 2007, niso poročale o kakršnih koli negativnih učinkih, kljub temu pa so se številne države članice odločile, da bodo za državljane Romunije in Bolgarije še naprej omejevale trg delovne sile,
L.
ker kljub zakonodajnim aktom EU in programom, namenjenih spodbujanju prostega gibanja delavcev, še vedno obstajajo ovire za celovito uveljavljanje te temeljne svoboščine (npr. socialne, jezikovne, kulturne, pravne in upravne ovire, neustrezne politike na področju vračanja, ki ne zadovoljujejo potreb delavcev migrantov, pomanjkljivosti na področju priznavanja izkušenj, pridobljenih v okviru mobilnosti, težave glede zaposlovanja zakoncev ali partnerjev in dolgotrajni postopki za priznavanje diplom in poklicnih kvalifikacij),
M.
ker lahko v času gospodarske krize poklicna in geografska mobilnost delavcev pomaga zmanjšati brezposelnost z usklajevanjem povpraševanja po delovni sili in njene ponudbe ter prispeva k priložnostim za nova delovna mesta, prilagajanju gospodarstva, družbe in demografije strukturnim spremembam ter k spodbujanju gospodarske rasti in konkurenčnosti EU; s tem v zvezi meni, da sedanji postopki za priznavanje poklicnih kvalifikacij pomenijo veliko oviro za mobilnost delavcev v Evropski uniji,
N.
ker omenjene ovire in omejitve kršijo temeljno pravico delavcev, dodatno otežujejo okrevanje gospodarstev EU in lahko privedejo do nasprotnih učinkov, kot so večji obseg nezakonitega dela, razraščanje sive ekonomije in izkoriščanja delavcev,
O.
ker je diskriminacija na podlagi spolne usmerjenosti prepovedana s členom 21 Listine o temeljnih pravicah,
P.
ker je aktualna gospodarska kriza negativno vplivala na mobilnost in je najbolj prizadela delavce, zaposlene za določen in skrajšani delovni čas, ženske pa so ena najhuje prizadetih skupin,
Q.
ker je pri mobilnosti delavcev v EU zaznati velike razlike med spoloma (po podatkih se moški zaradi nove službe preselijo pogosteje kot ženske, razmerje je 44 % proti 27 % v korist moških Študija Evropske fundacije za zboljšanje življenjskih in delovnih razmer z naslovom Mobilnost v Evropi – pot naprej.
); ker bi bilo treba mobilnost bolje spremljati, in sicer na podlagi podatkov, ločenih po spolu,
1.
poudarja, da sporočilo Komisije KOM(2008)0840 navaja, da države članice vztrajno kršijo izvajanje direktive 2004/38/ES, kar škoduje prostemu gibanju delavcev, in da je takšno stanje privedlo do številnih pritožb posameznikov, peticij in več kot štirideset vprašanj Parlamenta, zaradi česar je Komisija sprožila pet postopkov za ugotavljanje kršitev v zvezi z neustreznim izvajanjem te direktive;
2.
pozdravlja sporočilo Komisije KOM(2010)0373 , ki opisuje in razlaga trenutno stanje na področju prostega gibanja delavcev, vendar obžaluje pomanjkanje konkretnih ukrepov ali rešitev za težave v zvezi z mobilnostjo;
3.
pozdravlja pobude Komisije, kot je mehanizem za mobilnost žensk in moških („WO.M.EN Mobility Enhancement Mechanism“), ter Komisijo poziva, naj razširi in izboljša področje uporabe projektov za okrepitev delovne mobilnosti žensk;
4.
poziva Komisijo, naj še naprej spodbuja mobilnost delovne sile in predstavi dolgoročno, celovito in multidisciplinarno strategijo mobilnosti, ki bo odpravila vse obstoječe pravne, upravne in praktične ovire na področju prostega gibanja delavcev; zahteva dosledno, učinkovito in pregledno politiko, ki bo osredotočena na zahteve trga delovne sile in gospodarska gibanja;
5.
poziva Komisijo, naj okrepi mobilnost delovne sile z načrtovanjem in spodbujanjem nadaljnjih strategij za zagotavljanje poenostavljenih informacij o pravicah delavcev migrantov in koristih mobilnosti za celotni razvoj ter za gospodarstva EU in njenih držav članic. Ozaveščanje delavcev, članov njihovih družin in zainteresiranih strani o njihovih pravicah in možnostih ter razpoložljivih orodjih v zvezi s svobodo gibanja je ključni dejavnik za učinkovito izvajanje zakonodaje EU;
6 meni, da je mogoče mobilnost učinkovito pospeševati samo z bistvenimi izboljšanji solidarnosti in deljene odgovornosti na strani držav članic in z oblikovanjem jasnega regulativnega okvira, ki ureja zakonito preseljevanje;
7.
poziva države članice, naj odpravijo ovire za mobilnost delavcev s tem, da osebam (večinoma ženskam), ki se s svojim zakoncem ali partnerjem preselijo v drugo državo članico, zagotovijo ustrezne storitve, denimo tečaje, ki jim omogočijo vključevanje v novo družbeno in kulturno okolje, na primer jezikovne tečaje in poklicno usposabljanje;
8.
vendar ugotavlja, da bi morala mobilnost ostati prostovoljna; poudarja, da bi bilo treba na ravni EU bolje ublažiti negativne stranske učinke povečane mobilnosti, ki vodi v beg možganov in mladih, ter negativne učinke za družinsko povezanost in otroke, če eden od staršev dela v tujini oziroma če sta tam zaposlena oba;
9.
poziva države članice, naj ustvarijo mehanizme sodelovanja, s katerim bi preprečile uničujoče posledice za družine, zlasti otroke, zaradi ločenosti od staršev in oddaljenosti med njimi;
Upravna poenostavitev in pravni vidiki
10.
opozarja, da so v skladu z določbami Pogodb in veljavne zakonodaje države članice odgovorne za poenostavitev upravnih postopkov, povezanih s prostim gibanjem delavcev, da bi zagotovile čim boljše izvajanje te pravice in odpravile neupravičene, nepotrebne in zamudne upravne postopke, ki omejujejo izvajanje te pravice;
11.
poziva Komisijo, naj spodbuja poenostavitev upravnih praks in upravnega sodelovanja, s čimer bi omogočila sinergije med nacionalnimi organi;
12.
spodbuja države članice, naj vzpostavijo učinkovitejše komunikacijske kanale med delavci migranti in ustreznimi državnimi službami, da se delavcem zagotovi popoln dostop do informacij o njihovih pravicah in obveznostih;
13
.
poudarja, da je mogoče pravice delavcev bolje izvajati, če priseljenec v EU opravlja zakonito plačano dejavnost v državi članici gostiteljici;
14.
poudarja, da delavke, ki se zaposlijo v tujini na področju oskrbe otrok ali starejših, bodisi kot občasne varuške, varuške in gospodinjske pomočnice (au-pair), stalne varuške ali negovalke, pogosto zaposlijo zasebniki, na primer družine ali družinski člani, kar pomeni brez pogodbe ali nezakonito, zato ne uživajo pravic in ugodnosti socialnega in zdravstvenega varstva itd.;
15.
je zaskrbljen zaradi neustreznega prenosa in izvajanja veljavnih direktiv na področju prostega gibanja delavcev, predvsem pa direktive 2004/38/ES v zvezi s pravico do vstopa in prebivanja družinskih članov iz tretjih držav, ter zamudnih upravnih postopkov in zahtev po dodatnih dokumentih za prebivanje (delovno dovoljenje, dokazilo o ustrezni nastanitvi), ki niso skladni z direktivo 2004/38/ES;
16.
poziva Komisijo, naj z neprestanim in celovitim spremljanjem izvajanja direktive 2004/38/ES v celoti izvaja svoje posebne pravice, ki izhajajo iz Pogodb in, če je to potrebno, izvaja tudi svojo pravico do začetka postopkov za ugotavljanje kršitev zoper držav članice, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti;
17.
poziva države članice, naj pregledajo svoje določbe o prehodnih obdobjih za dostop do svojih trgov dela, ki lahko dolgoročno negativno vplivajo na temeljne vrednote in pravice iz pogodb EU, kot so svoboda gibanja, nediskriminacija, solidarnost in enake pravice; zato pozdravlja nedavno odločitev nekaterih držav članic, da v celoti odprejo svoj trg dela nekaterim državam članicam, ki so v EU vstopile leta 2004, obžaluje pa, da druge države članice z nedavnimi zakonodajnimi predlogi kršijo pravice delavcev iz držav članic, ki so v EU vstopile leta 2004 in 2007; poziva Komisijo, naj preuči, ali takšne politike kršijo zakonodajo EU;
18.
poziva Komisijo, naj okrepi veljavni pravni okvir o priznavanju poklicnih kvalifikacij, določen v Direktivi 2005/36/ES;
19
.
poziva Komisijo, naj revidira Uredbo Sveta (ES) št. 1612/68 z dne 15. oktobra 1968 o prostem gibanju delavcev v Skupnosti UL L 257, 19.10.1968, str. 2.
, da bi upoštevala predloge Evropskega parlamenta v tej resoluciji;
20.
poziva Komisijo, naj zagotovi, da države članice uporabljajo uredbo „Bruselj I“ (Uredba Sveta (ES) št. 44/2001) o priznavanju pristojnosti ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah; poudarja pomembnost uredbe „Bruselj I“, kar zadeva sankcije in globe za izkoriščanje delavcev;
21
.
poziva Komisijo, naj zagotovi, da bodo države članice direktivo 2004/38/ES izvajale brez diskriminacije, vključno z diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti; opozarja Komisijo na predhodne pozive k zagotovitvi prostega gibanja za vse državljane EU in njihove družine, ne glede na spolno usmerjenost;
Povezave z drugimi politikami
22.
ugotavlja, da pravice do prostega gibanja delavcev ni mogoče obravnavati ločeno od ostalih pravic in osnovnih načel EU ter da bo spoštovanje evropskega socialnega modela in pravic, ki jih zagotavlja Evropska konvencija o človekovih pravicah, kot je navedeno tudi v Listini o temeljnih pravicah Evropske unije, omogočilo dostojno zaposlitev, ustrezne delovne pogoje, vključno z zaščito in varnostjo na delovnem mestu, pravice na področju socialne varnosti, enako obravnavo, uskladitev družinskega in poklicnega življenja in svobodo opravljanja storitev ; poudarja, da je pravica do glasovanja na lokalnih, regionalnih in evropskih volitvah bistven element teh pravic, ter poziva k boljšemu izvajanju; ugotavlja, da se lahko pravica do glasovanja na nacionalnih volitvah države članice izvora izgubi, in meni, da bi bilo treba nameniti pozornost temu vprašanju;
23.
poziva Komisijo, naj pripravi preglednico ovir, s katerimi se spopadajo delavci Unije, ki želijo uveljavljati svojo pravico do prostega gibanja, in načinov odprave teh ovir v državah članicah, da bi se ocenilo, ali se take ovire dobro in učinkovito odpravljajo;
24.
poziva Komisijo, naj temeljito oceni sedanje gospodarsko stanje v državah članicah, kar zadeva trge delovne sile; poziva države članice, naj v zvezi z delom bolje povežejo migracijske politike, da bi odpravile pomanjkanja delovne sile in povečale notranjo proizvodnjo;
25.
čestita Komisiji, da je povezala mobilnost delavcev s strategijo Evropa 2020, in meni, da je to ključno za povečanje blaginje v EU s preudarnim in trajnostnim ustvarjanjem delovnih mest;
26.
poudarja pomembnost enake obravnave delavcev v povezavi z ustrezno zaščito pravic delavcev, ki mora biti v skladu z veljavnimi predpisi, določenimi v nacionalni zakonodaji in kolektivnimi sporazumi v zadevni državi članici. je prepričan, da mora povsod v EU veljati načelo „enako plačilo za enako delo v istem kraju“ v povezavi z enakostjo med spoloma, da se prepreči socialni damping in damping plač; poudarja, da bodo pravice koristile vsem samo, če se bodo pravilno izvajale in uveljavljale; s tem v zvezi poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se prosto gibanje ne izkorišča z namenom neenake obravnave, dampinga plač in socialnega dampinga;
27.
meni, da je treba bolj uskladiti pravo EU in zakonodajo držav članic, da bi preprečili vsakršne ovire na področju izvajanja in uveljavljanja pravice do prostega gibanja delavcev;
28.
poziva Komisijo in države članice, naj ob upoštevanju subsidiarnosti zagotovijo pravilno izvajanje veljavne zakonodaje o prepovedi diskriminacije, sprejmejo praktične ukrepe za uveljavljanje načela enake obravnave delavcev migrantov ter se borijo proti predsodkom, rasizmu in ksenofobiji;
29.
odločno poziva države članice in Komisijo, naj okrepijo politiko EU na področju boja proti posredni in neposredni diskriminaciji, izkoriščanju evropskih delavcev migrantov v EU in zlorabi njihovih pravic zaradi nezadostnega znanja jezikov in poznavanja veljavnih zakonov na področju zaposlovanja v njihovi državi članici gostiteljici;
30.
spodbuja države članice, naj okrepijo pozornost, ki jo organi, pristojni za nadzor trga dela, namenjajo varstvu pravic delavcev migrantov, zlasti z izboljšanjem izobraževanja in ozaveščanja na področju delovnega prava;
31.
9 a. meni, da je treba spremembe v zakonodaji držav članic na področju socialne varnosti, zdravstvenega varstva in obdavčitve najprej oceniti z vidika učinkov na prosto gibanje delavcev; zato poziva k vzpostavitvi obveznosti preskusa čezmejnih učinkov, ki daje podroben vpogled v ovire za prosto gibanje;
32.
opozarja, da povečana čezmejna mobilnost zahteva tudi dejavno vključevanje socialnih partnerjev, da bi se zadevnim delavcem, predvsem tistim, ki začasno delajo v tujini, zagotovile ustrezne in učinkovite informacije, podpora ter zaščita v zvezi z njihovimi socialnimi in delovnopravnimi pravicami;
33.
meni, da zahteva učinkovito izvajanje vseh politik, ki se navezujejo na prosto gibanje delavcev, usklajeno ukrepanje, še posebej na področju dokončanja notranjega trga, usklajevanja sistemov socialne varnosti, pravic iz dodatnega pokojninskega zavarovanja, zaščite delavcev, čezmejne zdravstvene nege, izobraževanja in poklicnega usposabljanja, davčnih ukrepov, podobnih tistim, ki so namenjeni izogibanju dvojne obdavčitve, in boja proti diskriminaciji;
34
.
poudarja, da delovne omejitve predstavljajo oviro za delovanje notranjega trga in da gospodarska kriza kaže na potrebo po spodbujanju prostega gibanja delavcev;
35.
ponovno poudarja, da morajo države članice, da bi se izognile neskladjem na področju notranjega trga EU, z namenom zaposlovanja dati prednost državljanom Unije, lahko pa dajo prednost državljanom tretjih držav, ki se prijavijo na visokokvalificirana delovna mesta, kot je določeno v Direktivi Sveta 2009/50/ES z dne 25. maja 2009 o pogojih za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav zaradi zaposlitve za visokokvalificirane delavce UL L 155, 18.6.2009, str. 17.
; poudarja, da je pomembno zavrniti zahteve za modro karto EU v sektorjih trga dela, za katere je dostop državljanov iz drugih držav članic omejen na podlagi mednarodnih dogovorov;
36.
poziva k obsežnejšemu usklajevanju med evropskimi in nacionalnimi institucijami za boljše zagotavljanje informacij in pomoči državljanom ter spremljanje, kako se pravica do prostega gibanja delavcev prenaša v prakso in kako jo posamezniki uveljavljajo, da bi se pospešila mobilnost delavcev;
37.
meni, da ustrezni sistemi socialne zaščite v veliki meri lajšajo geografsko in poklicno mobilnost delavcev in da je treba v politiki mobilnosti delovne sile zaobjeti tudi socialno vključenost mobilnih delavcev in ponovno socialno vključevanje delavcev, ki se vračajo v svoje države; poudarja, da sta v ta namen priznavanje že pridobljenih pravic in večje razumevanje za razlike med sistemi v posameznih državah članicah nujno potrebni in da ju je treba podpirati;
38.
poziva države članice, naj rešijo vprašanje navideznega samozaposlovanja med delavci migranti; poudarja, da je treba tem delavcem dati dostop do pravic in zaščite;
39.
poziva Komisijo in države članice, naj se borijo proti ksenofobiji do delavcev iz EU z zagotavljanjem poti vključevanja in obveščanja ter naj spodbujajo razumevanje, kulturno raznolikost in spoštovanje v državah članicah, ki gostijo delavce migrante;
40.
poudarja, da zahteva učinkovito izvajanje prostega gibanja delavcev od evropskih in nacionalnih organov usklajeno ukrepanje, da bi olajšali in poenostavili upravne postopke glede vprašanj, ki so posredno povezana s to pravico, kot so na primer prenos registracij vozil in jamstvo dostopa do zdravstvenih kartotek, razpoložljivost izčrpne zbirke podatkov o usposobljenosti sedanjih zdravstvenih delavcev, izogibanje dvojni obdavčitvi, jasna pravila o povračilu stroškov zdravstvene oskrbe itd.;
41.
meni, da je možnost delavcev migrantov, da uživajo prenosljivost pokojninskih pravic, ključni element za zagotavljanje učinkovitega zagotavljanja pridobljenih pravic;
42.
meni, da lahko mala in srednja podjetja sprožijo gospodarsko okrevanje in razvoj, saj predstavljajo glavni vir novih delovnih mest; zato ponovno poudarja potrebo po tem, da se mora EU zavezati k podpiranju in razvoju malih in srednjih podjetij (npr. z Mikrofinančnim instrumentom Progress), predvsem v okviru aktivnih politik trga dela ter programov poklicnega izobraževanja in usposabljanja;
43.
poziva obmejne regije, naj razmislijo o dogovorih za spodbujanje čezmejne mobilnosti delavcev, da bi si zagotovile vzajemne ugodnosti;
Ukrepi za spodbujanje prostega gibanja
44.
poziva države članice, naj odpravijo obstoječe prehodne ovire na področju prostega gibanja delavcev iz držav članic, ki so se EU pridružile leta 2007; meni, da takšne ovire pomenijo uporabo dvojnih meril, imajo nasprotni učinek na produktivnost in predstavljajo diskriminatorne ukrepe zoper evropske državljane, in poziva k učinkovitemu izvrševanju preferenčnega pravila v celotni Uniji;
45.
meni, da je mobilnost delovne sile v Evropski uniji bistvena za oživitev gospodarstva in izpolnitev ciljev strategije Evropa 2020; zato poziva tiste države članice, ki še vedno ohranjajo omejitve na trgu dela za romunske in bolgarske državljane, naj jih odpravijo do konca leta 2011, v skladu z rokom, določenim v pristopni pogodbi;
46.
poziva k tesnejšemu in učinkovitejšemu sodelovanju med pristojnimi nacionalnimi organi pri preverjanju skladnosti delovnih pogodb z nacionalno in evropsko zakonodajo; poudarja, da mora biti v primeru kršitev zagotovljena medsebojna pomoč in izmenjava informacij med državami članicami; poziva Komisijo, naj nadzoruje ta proces;
47.
poziva javne organe in vse zainteresirane strani, naj storijo vse, kar je v njihovi moči, da bi zvišali stopnjo seznanjenosti delavcev z njihovimi pravicami in različnimi instrumenti (delovnim pravom, kolektivnimi pogodbami, kodeksi ravnanja, določbami o socialni varnosti), s katerimi so urejeni njihovo delovno razmerje ter njihovi delovni pogoji in življenjske razmere;
48.
obžaluje znižanje stopnje delovne inšpekcije po EU; poudarja, da je učinkovit nadzor ključni element zagotavljanja enake obravnave in enakih pogojev delovanja; poziva države članice, naj okrepijo delovno inšpekcijo in zagotovijo delovni inšpekciji zadostna sredstva; poziva Komisijo, naj izboljša sodelovanje in usklajevanje med delovnimi inšpekcijami;
49.
meni, da morajo države članice zagotoviti, da otroci delavcev migrantov v EU zaradi izbire delovnih možnosti njihovih staršev ne bodo imeli težav zaradi svoje nacionalne pripadnosti ali državljanstva, ter da je treba posebne potrebe otrok delavcev migrantov ustrezno preučiti in se odzvati z učinkovitimi ukrepi;
50.
poudarja, da bi morale države članice izboljšati položaj otrok, katerih starši delajo v tujini, zato da bi se normalno razvijali, se uspešno šolali in imeli ustrezno družabno življenje;
51.
izraža zaskrbljenost glede vse več prisilnega dela v EU, ki je ponekod tesno povezano z organiziranim kriminalom; poudarja, da mora prisilno delo postati ključna prednostna naloga dejavnosti Europola in Eurojusta; poziva države članice, naj okrepijo skupna prizadevanja za nadzor, pregon in kaznovanje prisilnega dela ter zagotovijo, da je táko delo predmet kazenskih sankcij; poudarja potrebo po ukrepih za zagotavljanje zaščite žrtev prisilnega dela;
52.
poziva Komisijo, naj razišče in javnost obvešča o pozitivnih učinkih in slabih straneh, ki jih z vidika socialno-ekonomske in geografske kohezije prinaša mobilnost delovne sile za države gostiteljice, matične države in za EU, pri čemer so še posebej pomembne naslednje posledice: ekonomske izgube, povečan obseg dela na črno in izkoriščujoči delovni pogoji zaradi nejasnih pravnih razmer v času veljavnosti prehodnih ukrepov, pomanjkanje osveščenosti glede pravic med državljani EU in rezultati, povezani z odlaganjem ukrepov s strani držav članic v zvezi z vključevanjem delavcev EU v integracijskem valu 2004 in 2007; poziva Komisijo in države članice, naj se izogibajo izvajanju prehodnih ukrepov, ki omejujejo svobodno gibanje delavcev in negativno vplivajo na konkurenčnost trgov dela EU, pri katerikoli sedanji državi članici ali prihodnji državi kandidatki;
53.
poziva Komisijo, naj nadaljuje svoje pobude, namenjene spodbujanju geografske mobilnosti mladih s programi za učno mobilnost, pri čemer naj uporabi vse v ta namen določene programe, povezane s to temo;
54.
pozdravlja načrt Komisije glede vzpostavitve rednega in sistematičnega ocenjevanja dolgoročne ponudbe in povpraševanja na trgih delovne sile EU do leta 2020, ki bo razčlenjeno glede na panoge, poklice, stopnje strokovne usposobljenosti in države, ter močno podpira uskladitev politik trga dela in izobraževanja med državami članicami, da bi dosegli cilje, ki izhajajo iz strategije EU 2020, glede ustvarjanja novih delovnih mest in preprečevanja bodočih posrednih ovir, kot je nepriznavanje diplom iz drugih držav EU, ki bi lahko ovirale uveljavljanje pravice do prostega gibanja; v tem načrtu bi bilo treba jasno opredeliti kratko-, srednje- in dolgoročna pomanjkanja delovne sile v EU;
55.
poziva, da je treba sestaviti in izvajati ustrezne ukrepe, da bi odpravili še vedno obstoječe diskriminacije in negativne stereotipe, kot se gojijo zlasti do delavcev iz vzhodne in južne Evrope, in da bi se podprlo vključevanje delavcev, ki uporabljajo pravico do prostega gibanja, v družbo države gostiteljice;
56.
poziva organe na vseh ravneh, naj zagotovijo podporo zadevnim politikam in povečajo ozaveščenost o možnostih in prednostih mobilnosti, zlasti med tistimi, ki šele začenjajo poklicno pot, pri čemer poudarja, da je za usklajevanje na teh področjih odgovorna Komisija;
57.
meni, da bi države članice morale olajšati in uvesti splošne kriterije za priznavanje diplom in kvalifikacij, kajti ljudje, ki iščejo delo v državi članici, ki ni njihova matična država, imajo zelo pogosto težave ravno iz tega razloga;
58.
obžaluje politike držav članic, s katerimi dejavno spodbujajo druge državljane EU, naj zapustijo zadevno državo članico; poziva Komisijo, naj preveri, ali take politike pomenijo kršitev pravice do prostega gibanja;
Zavodi za zaposlovanje in obveščanje delavcev
59.
priznava in poudarja pomen javnih zavodov za zaposlovanje, predvsem pa sistema in mreže EURES, za spodbujanje mobilnosti delovne sile po celotni EU, zlasti v čezmejnih regijah, s pomočjo zagotavljanja informacij o prostih delovnih mestih, pravicah in obveznostih pri (i)migraciji in čezmejnem delu, priložnostih za izobraževanje in poklicno usposabljanje ter delovnih in življenjskih pogojih; poudarja posebno vlogo, ki jo imajo socialni partnerji pri posvetu z delojemalci v mejnih partnerstvih; poudarja, da bi moral EURES še naprej ostati sredstvo za podporo poštene mobilnosti in zato poziva Komisijo, naj še naprej daje na voljo finančna sredstva za podporo delu socialnih partnerjev v mejnih regijah;
60.
poziva k razvoju institucionalnih zmogljivosti mreže EURES in njeni krepitvi kot instrumenta „vse na enem mestu“ za spodbujanje mobilnosti delavcev in njihovih družin;
61.
je zaskrbljen zaradi zmanjšanja sredstev, namenjenih svetovalcem mreže EURES; poziva k zavzemanju za dolgoročno strategijo, ki bo mreži EURES in njenim zaposlenim omogočila učinkovito izvajanje nalog, ter ugotavlja, da je to mogoče samo s povečanjem sredstev;
62.
poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo potrebne ukrepe za zagotavljanje plodnejšega in učinkovitejšega sodelovanja med mrežo EURES in ustreznimi nacionalnimi javnimi organi;
63.
spodbuja države članice, naj v sodelovanju s Komisijo spodbujajo mrežo EURES med državljani z zagotavljanjem ustreznih dokumentov in nasvetov, kako naj se jo uporablja prek javnih zavodov za zaposlovanje, in organizacijo srečanj za spodbujanje mobilnosti v okviru visokošolskega izobraževanja;
64.
meni, da je treba obveščanje delavcev EU o ugodnostih, pravicah in dolžnostih, ki izhajajo iz mobilnosti delovne sile, še dodatno izboljšati; poziva Komisijo, naj svoje ukrepe uskladi z nacionalnimi organi ter vzpostavi povezave med mrežo EURES in spletnim omrežjem za reševanje težav SOLVIT, da bi se izboljšala kakovost storitev za državljane, ki uveljavljajo svojo pravico do mobilnosti; poziva Komisijo in države članice, naj vzpostavijo večjezične svetovalne službe za evropske delavce migrante, zlasti v krajih, kjer je zaposleno veliko število takšnih delavcev;
65.
poudarja, da bi bilo treba pri spodbujanju aktivnih politik zaposlovanja dati v prvi vrsti prednost informacijam o programih izobraževanja in usposabljanja, ki so na voljo po EU;
66.
poziva k strožjemu izvajanju Direktive Sveta 91/533/EGS z dne 14. oktobra 1991 o obveznosti delodajalca, da zaposlene obvesti o pogojih, ki se nanašajo na pogodbo o zaposlitvi ali delovno razmerje (tako imenovana „direktiva o obveščanju“) UL L 288, 18.10.1991, str. 32.
, kar zadeva minimalne informacije, ki jih morajo delavci dobiti od svojega delodajalca glede svojega delovnega razmerja, vključno z vsemi ustreznimi določbami o njihovih zaposlitvenih okoliščinah v državi gostiteljici;
67.
poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami spodbuja dejavno vključenost socialnih partnerjev za zagotovitev praktičnega izvajanja in krepitev pravic delavcev migrantov;
68.
poudarja nujnost sodelovanja med delavci in delodajalci znotraj mreže EURES;
69.
poziva k obsežnejšemu dialogu in usklajevanju med nacionalnimi in regionalnimi organi, saj so ti zaradi svoje bližine in poznavanja potreb državljanov za številne državljane običajno prvi vir informacij, ter k večji vključenosti socialnih partnerjev;
70.
poziva države članice, naj poostrijo spremljanje dejavnosti agencij za zaposlovanje za zagotovitev, da niso kršene pravice delavcev migrantov ali prizadeta njihova pričakovanja, kar bi lahko oviralo prosto gibanje delavcev in njihovo socialno varnost;
71.
poziva Komisijo in države članice, naj spremljajo delovanje agencij in organizacij, ki delo ponujajo delavcem iz drugih držav članic, da bi odkrile morebitne primere nezakonitega zaposlovanja ali zaposlovanja na črno ali agencije oziroma organizacije, ki ponujajo navidezna delovna mesta;
72.
poudarja, da bi delodajalcem morala biti naložena obveznost, da pri izvajanju prostega gibanja tuje zaposlene seznanijo s pravicami delavcev v posamezni državi zaposlitve. Poleg tega je treba ustanoviti večjezične svetovalne službe za priseljene delavce v državah članicah;
73.
poziva Komisijo, naj pripravi sporočilo o učinkih obdavčitve na delavce, ki jih zajema področje uporabe te direktive, da bi zagotovili boljše razumevanje ključnih vprašanj, ki lahko ovirajo ali preprečujejo mobilnost delavcev, in možne rešitve zanje;
Pridobivanje znanja in spretnosti za večjo konkurenčnost
74.
za zagotavljanje in krepitev konkurenčnosti Evrope, je treba vlaganjem v formalno in neformalno izobraževanje ter poklicno usposabljanje, z izmenjavo delovnih izkušenj in z usklajenimi ukrepi za pospeševanje mobilnosti delovne sile, dati največjo prednost;
75.
meni, da je treba okrepiti aktivne politike trgov dela ter zlasti poklicno usposabljanje in vseživljenjsko učenje, saj lahko prispevajo k večji mobilnosti delavcev, olajšajo prehode v času strukturne brezposelnosti in delavcem omogočijo, da se prilagodijo spremembam na trgu dela;
76.
čestita Komisiji ob sprejemu vodilne pobude Mladi in mobilnost in vzpostavitvi Programa za nova znanja in spretnosti in nova delovna mesta ter še posebej pozdravlja pilotni projekt „Tvoja prva zaposlitev EURES“ in predlagani ukrep za oblikovanje evropskega potnega lista znanj in spretnosti;
77.
pozdravlja usposabljanje mladih, s katerim ti pridobijo znanja in spretnosti, ki jih potrebujejo za delo in življenje v drugih državah; meni, da imajo ljudje pravico živeti in delati v državi, ki jo sami izberejo;
78.
meni, da bodo znanja in spretnosti, ki ustrezajo posebnim nacionalnim, regijskim ali lokalnim tržnim zahtevam, spodbudila mobilnost delavcev, in od Komisije zahteva, da oblikuje načrt povpraševanja po znanjih in spretnostih ter srednje- in dolgoročno oceno glede delovnih mest v prihodnje, kjer je mogoče zagotoviti uskladitev povpraševanja in ponudbe usposobljenosti, kot tudi srednje- in dolgoročne izglede za pomanjkanje delavcev izbranih poklicev, ki se lahko pojavi zaradi demografskih sprememb in staranja prebivalstva;
79.
meni, da je mobilnost delavcev dvosmeren proces; po eni strani vodi v pridobivanje znanj in spretnosti z vsemi oblikami izobraževanja, s katerimi se delovno aktivno prebivalstvo pri iskanju nove zaposlitve pripravlja na tekmece, po drugi strani pa lahko delavci migranti izpopolnijo svoja znanja in spretnosti z mobilnostjo, saj na novem delovnem mestu pridobijo več praktičnih izkušenj in znanj;
80.
meni, da je treba mobilnost spodbujati zlasti pri poklicnem izobraževanju, ker je na tem področju še vedno velik primanjkljaj; poudarja,da so programi, kot je Leonardo, pomembni in poziva države članice in podjetja, dejavna v poklicnem izobraževanju, da jih obsežno uporabljajo oziroma da olajšajo njihovo uporabo;
81.
želi tudi, da se znanja in spretnosti, ki jih na novo pridobijo delavci migranti med svojim delom v tujini, potrdijo, da bi se jim priznale njihove večje osebne sposobnosti in olajšala trajna vključitev v delo;
82.
meni, da se ne bi smeli osredotočati zgolj na mlade delavce in da so zaželene ciljne strategije, ki spodbujajo in lajšajo prosto gibanje različnih kategorij delavcev, glede na njihove posebne značilnosti (starost, spol, znanja in spretnosti, pripadnost ranljivim skupinam in manjšinam) in potrebe, da bi mobilnost lahko postala možnost za vse skupine delavcev;
83.
poziva države članice, naj svoje strategije vseživljenjskega učenja in poklicnega usposabljanja prilagodijo razmeram na trgu delovne sile in zagotovijo prenosljiva znanja in spretnosti, ki bodo z vidika geografskega območja in znanja omogočala širšo uporabo, da bi tako ta znanja in spretnosti bolje uskladili s ponudbo delovnih mest;
84.
poziva Komisijo in države članice, naj sodelujejo pri doseganju višje ravni primerljivosti šolskih in univerzitetnih učnih načrtov ter izobraževalnih sistemov v EU, s poenostavljenim medsebojnim priznavanjem diplom, tudi s ciljem spodbujanja medsebojnega priznavanja strokovnih nazivov, kar je osrednjega pomena; poudarja obstoječe razlike med njimi in med kvalifikacijami za regulirane poklice, vendar z željo po splošni liberalizaciji dostopa; v zvezi s tem pozdravlja dejstvo, da je vedno več čezmejnega sodelovanja med visokimi šolami in univerzami, ter poziva države članice, naj to podprejo;
85.
spodbuja države članice, naj okrepijo udeležbo malih in srednje velikih podjetij v vseživljenjskem učenju z zagotavljanjem spodbud za njihove zadevne delavce in delodajalce, s posebnim poudarkom na učenju jezikov in novih tehnologijah ter tudi v skladu z zahtevami trga dela, saj je večina evropske delovne sile zaposlena v malih in srednje velikih podjetjih ter bo na ta način postala konkurenčnejša, kar bo okrepilo tudi mobilnost za obvladovanje neuspešnega zapolnjevanja prostih delovnih mest v več državah članicah;
86.
meni, da je treba najti sinergijo med programi, namenjenimi spodbujanju prostega gibanja študentov, oseb, ki se poklicno usposabljajo, in pripravnikov, ter programi, ki so namenjeni izključno spodbujanju prostega gibanja delavcev;
87.
spodbuja države članice, naj s pomočjo Komisije in socialnih partnerjev vzpostavijo strukture za podporo učenja jezikov in za poučevanje kulturnih tradicij držav članic gostiteljic za družine delavcev migrantov, zlasti ker ti dejavniki še naprej ovirajo mobilnost evropskih državljanov;
88.
meni, da nezadostno znanje jezikov (še posebej pri odraslih) ostaja pomembna ovira za mobilnost delovne sile ter ima lahko za posledico povečan obseg dela na črno; poziva države članice, naj dejavno spodbujajo učenje tujih jezikov in razširijo v vse vrste izobraževanja, in Komisijo, naj nadaljuje s svojimi prizadevanji na tem področju;
o
o o
89.
naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to resolucijo Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.
