P6_TA(2006)0500
Evropska komunikacijska politika
A6-0365/2006
Resolucija Evropskega parlamenta o Beli knjigi o evropski komunikacijski politiki ( 2006/2087(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Bela knjiga o evropski komunikacijski politiki" ( KOM(2006)0035 ),
–
ob upoštevanju dela II Pogodbe ES,
–
ob upoštevanju členov 195, 211 in 308 Pogodbe ES,
–
ob upoštevanju členov 11, 41, 42 in 44 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije,
–
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije UL L 145, 31.5.2001, str. 43.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije "Akcijski načrt za izboljšanje komuniciranja o Evropi s strani Komisije" ( SEK(2005)0985 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije "Prispevek Komisije k obdobju razmisleka in za vnaprej: Načrt D za demokracijo, dialog in debato" ( KOM(2005)0494 ),
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. marca 2002 o sporočilu Komisije o novem okviru za sodelovanje pri dejavnostih politike informiranja in komuniciranja Evropske unije UL C 47 E, 27.2.2003, str. 400..
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. aprila 2003 o strategiji informiranja in komuniciranja za Evropsko unijo UL C 64 E, 12.3.2004, str. 591.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. maja 2005 o izvajanju informacijske in komunikacijske strategije Evropske unije UL C 92 E, 20.4.2006, str. 403.
,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za kulturo in izobraževanje ter mnenj Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in Odbora za ustavne zadeve ( A6-0365/2006 ),
A.
ker je komunikacija pomemben sestavni del tako predstavniške kot participativne demokracije,
B.
ker je zato trdnost demokratičnih elementov EU povezana s komunikacijskimi strukturami na evropski ravni, prek katerih so institucije povezane z državljani,
C.
ker morata biti pravica do obveščanja in svoboda izražanja v osrčju demokracije v Evropi ter podlaga političnih sistemov na evropski in nacionalni ravni, kar pomeni, da morajo biti informacije, kolikor je to mogoče, na voljo javnosti,
D.
ker izkušnje z evropskimi volitvami in referendumi kažejo večjo verjetnost, da na njih sodelujejo tisti, ki so seznanjeni z EU vprašanji in jih le-ta zanimajo, kot pa tisti, ki jim informacij primanjkuje,
E.
ker v nasprotju z zelo živahnimi nacionalnimi javnimi prostori trden evropski javni prostor trenutno ne obstaja; ker ti nacionalni javni prostori pa razkrivajo pestrost tako glede obsega razprave o evropskih vprašanjih kot glede vsebine,
F.
ker bi večja vidnost evropskih vprašanj v nacionalnih javnih sferah pomenila pomemben napredek,
G.
ker bi bil prvi korak za oblikovanje evropskega javnega prostora preseganje izoliranosti nacionalnih prostorov s pomočjo komuniciranja; ker je to tesno povezano z vseevropskimi ali vsaj nadnacionalnimi medijskimi strukturami,
H.
ker je jasno dokazano, da so državljani premalo seznanjeni z evropskimi vprašanji, kar so pokazale tudi različne ankete evrobarometer,
I.
ker je komunikacija povezana tudi s preglednostjo, poenostavljenimi postopki, državljanstvom in skupnimi vrednotami,
J.
opozarjajoč, da so evropske zadeve in dodana vrednost zakonodaje Skupnosti v nacionalnih razpravah redko priznane, saj si nacionalni politiki pogosto pripisujejo zasluge za evropske uspehe, ravno obratno pa zelo radi kritizirajo EU, pogosto zaradi neuspehov v politiki, ki nastane na nacionalni ravni,
K.
ker je Evropski svet v Bruslju 16. in 17. junija 2006 vprašanje institucionalne reforme ponovno uvrstil na dnevni red,
L.
ker je namen "obdobja za razmislek", da postane Unija bolj demokratična in učinkovitejša ter da se ponovno poveže s svojimi državljani,
Komunikacijska politika in evropski javni prostor
1.
pozdravlja predstavitev Bele knjige in se strinja z namenom Komisije, da komunikacijsko politiko preoblikuje v samostojno politiko z lastno vsebino;
2.
se mu zdi potrebno izboljšati komunikacijo med EU in njenimi državljani, zato podpira prizadevanja, da se spremeni način komuniciranja z državljani; poudarja, da boljša komunikacije ne more nadomestiti pomanjkljive politike, vendar lahko pripomore k boljšemu razumevanju izvajanja politike;
3.
je zadovoljen, ker se Komisija zaveda, da mora biti vsakršna komunikacije odvisna od vsebine in mora biti "dvosmerni" proces, katerega del je tudi poslušanje državljanov, vendar obžaluje, da se ta na začetku bele knjige izražena načela ne nadgradijo z ničemer otipljivim; zato poziva Komisijo, naj natančno opredeli, kako namerava upoštevati glas državljanov in v ta namen predlaga vključitev morebitnih pobud drugih institucij kot je "Agora", organ za posvetovanje s predstavniki civilne družbe, ki ga namerava ustanoviti Parlament;
4.
poziva Komisijo, naj podpre oblikovanje evropskega javnega prostora, zlasti prek nacionalnih, lokalnih in regionalnih medijev, ne da bi pri tem pozabila na pomembno vlogo kakovostnih nacionalnih in regionalnih časopisov ter televizijskih poročil, ki v zadostni meri pokrivajo evropskih zadev; v zvezi s tem poziva države članice, naj ustrezno spodbujajo nacionalne javne avdiovizualne programe k obveščanju državljanov o politiki, ki se izvaja na evropski ravni;
5.
ocenjuje, da cilj evropske komunikacijske politike ne bi smelo biti izoblikovanje komunikacijskega prostora, ki tekmuje z nacionalnimi javnimi prostori, ampak več vzporednic med razpravami na nacionalni ravni in ravni EU;
6.
poziva Komisijo, naj pri oblikovanju komunikacijske politike preuči konkretne predloge, podane v zgoraj navedeni resoluciji z dne 12. maja 2005;
Opredelitev skupnih načel
7.
podpira zamisel o vzpostavitvi dvosmerne komunikacije med EU in njenimi državljani, s pomočjo katere bo pripravljena in sposobna bolj natančno prisluhniti mnenju državljanov o Evropi; vendar opozarja, da se ne zdi smiselno, da bi državljani postali gonilna sila participacije in dialoga, saj niso oni tisti, ki bi morali iskati informacije, ampak bi morale informacije poiskati njih;
8.
se mu ne zdi primerno podrediti delovanja Parlamenta pravilom ravnanja, ki bi urejali njegovo komuniciranje z državljani EU;
9.
poziva Komisijo, naj predlaga osnutek medinstitucionalnega sporazuma, ki bo določal skupna načela sodelovanja med evropskimi institucijami na področju komuniciranja;
10.
poziva Komisijo, naj razišče možnosti za začetek izvajanja resničnega programa Skupnosti za informiranje in komuniciranje o Evropi, s čimer bi izboljšala obstoječe medinstitucionalne mehanizme s tega področja; izjavlja, da bo v primeru, če bo Komisija predstavila ustrezen predlog, Parlament dejavno sodeloval pri opredelitvi in podrobnem oblikovanju vsebine in obsega programa;
11.
je prepričan, da se je za določitev obsega evropske komunikacijske politike treba odločneje sklicevati na načela in vrednote, podane v Listini o temeljnih pravicah;
12.
želi spomniti, da so v Listini o temeljnih pravicah že opredeljene pravice državljanov na področju informiranja in da bi morali z vsakim novim instrumentom spoštovati posebne pravice Parlamenta, ki je izvoljena skupščina, zlasti njegovo pooblastilo, da prosto naslavlja državljane celotne Unije; poziva odbor, ki je pristojen za ustavne zadeve, naj preuči možno obliko in vsebino takšnega medinstitucionalnega instrumenta;
13.
poudarja, da je ustava za Evropo pomembna, saj bi Unija dobila bolj političen in bolj demokratičen značaj, za državljane pa bi postala privlačnejša; želi spomniti na politično odgovornost, ki jo imajo za podporo temu procesu Evropski parlament, Svet in Komisija;
Krepitev vloge državljanov
14.
pozdravlja željo Komisije, da Evropo vključi na vse ravni, oziroma da evropska vprašanja prenese na nacionalne, regionalne in lokalne ravni, da bi bilo sporočilo bolj decentralizirano, ter vztraja, da mora komuniciranje potekati redno; pozdravlja akcijski načrt Komisije in pričakuje njegovo takojšnjo izvedbo;
15.
meni, da bi razvoj evropske uprave na lokalni ravni, ki bi bila sposobna podpreti številne že obstoječe informacijske točke Evropske unije, pripomogel k vzpostavitvi močnih neposrednih povezav med Unijo in njenimi državljani, še zlasti z izboljšanjem dostopa državljanov do evropskih pobud in programov, ki jih zadevajo; meni, da imajo pri tem pomembno vlogo informacijske pisarne Komisije in Evropskega parlamenta; v zvezi s tem ocenjuje, da je treba ponovno temeljito razmisliti o dosedanjem delu teh informacijskih pisarn, saj njihova politika odnosov z javnostmi ne upošteva interesov državljanov in bi se sredstva za ta namen lahko izkoristila mnogo bolj učinkovito; zato želi, da bi pisarne imele bolj aktiven in manj birokratski značaj;
16.
pozdravlja pobudo za preglednost, ki jo je dala Komisija novembra 2005 in v kateri poudarja, da so visoki standardi preglednosti ena od legitimnih pravic vseh oblik sodobnega upravljanja; evropski državljani imajo pravico do učinkovitih in odgovornih javnih institucij, ki so pripravljene ustreči;
17.
se mu zdijo regije in mesta najbolj primerna ploščad za širjenje zamisli o Evropi med državljani in poziva Odbor regij k sodelovanju pri izvajanju bodoče komunikacijske politike;
18.
podpira idejo okrepitve razprav v nacionalnih in regionalnih parlamentih;
19.
vzpodbuja nacionalne parlamente, naj okrepijo nadzorno vlogo nad delom svojih vlad v Svetu in tako dvignejo osveščenost ter s tem demokratično odgovornost institucij EU;
20.
poudarja, da si morajo nacionalni parlamenti prizadevati, da evropskim zakonodajnim načrtom posvetijo večjo pozornost veliko bolj zgodaj v procesu odločanja;
21.
opominjajoč na sklepe predsedstva konference predsednikov nacionalnih parlamentov Evropske unije (Budimpešta, 6. in 7. maja 2005), v katerih predsedstvo poziva nacionalne parlamente, naj vsako leto izvedejo razprave, najbolje na plenarnih zasedanjih, o letnem zakonodajnem in delovnem programu Evropske komisije,
22.
poudarja, da je treba sklicati medparlamentarne forume o prihodnosti Evrope, pri čemer bo eden izmed njih sklican ob 50. obletnici Rimske pogodbe; zahteva, da se pri evropski komunikacijski politiki upoštevajo razprave na ravni predstavnikov evropskega prebivalstva;
23.
izpostavlja pomen državljanske vzgoje o integraciji EU; meni, da je določena stopnja razumevanja Evrope predpogoj za uspešno interaktivno komunikacijo med državljani in EU ter lahko prispeva k razvijanju občutka evropskega državljanstva;
24.
obžaluje zmanjševanje podpore sektorskim programom z mnogokratnimi učinki, kot so Leonardo da Vinci, Socrates in Erasmus, saj poudarjajo evropsko razsežnost in olajšujejo vzpostavitev nadnacionalnih omrežij;
25.
meni, da je državljane moč doseči z boljšo komunikacijo in ponazoritvijo koristnosti odločitev EU za vsakdanje življenje preko sodelovanja z regionalnimi in lokalnimi institucijami; predlaga, da je treba dati poudarek rednemu obveščanju državljanov o ustreznih regionalnih in lokalnih projektih, pri katerih je sodelovala EU, s ciljem spodbujanja skupnega evropskega projekta;
26.
meni, da bi bilo pri razpravi treba upoštevati posebne potrebe in dejavnosti invalidov in manjšin, pa tudi nacionalnega in lokalnega občinstva ter specifičnih ciljnih skupin; opozarja, da bi bilo treba večjo pozornost nameniti usmerjanju bistvenih informacij in tudi informacij, vezanih na posamezne regije, k določenemu ciljnemu občinstvu, pri čemer je treba evropska vprašanja povezati z vsakdanjim življenjem državljanov;
27.
pozdravlja pobude, ki so jih sprejela nekatera predstavništva Komisije in nacionalne uprave za sodelovanje pri informacijskih kampanjah o EU; opozarja, da takšno sodelovanje lahko prispeva k oblikovanju bolj neposredne povezave med državljani in institucijami;
28.
poziva Komisijo, naj že na začetku oblikovanja politike omogoči posvetovanja z zainteresiranimi stranmi in javnostjo; meni, da bi lahko k presoji vplivov bistvenih predlogov dodali natančno opredelitev, kako so bili pri oblikovanju predloga upoštevani pomisleki državljanov; opozarja, da bi bilo treba pojasniti vpliv javnih posvetovanj na postopek odločanja EU;
29.
poziva Komisijo, naj razvije dinamično in odzivno komunikacijsko politiko, ki se bo namesto na poročanje o na koncu doseženem soglasju bolj osredotočala na poročanje o tem, kako pride do odločitev, sprejetih na različnih stopnjah procesa odločanja; meni, da je cilj komunikacijske politike EU posredovanje jasnega razumevanja državljanom o tem, kako nastaja evropska zakonodaja;
Sodelovanje z mediji in delo z novimi tehnologijami
30.
poudarja pomen medijev kot posrednikov, oblikovalcev mnenj in prenašalcev sporočil državljanom v evropskem javnem prostoru, ki ga Komisija želi razviti; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj podpre konkretne pobude, kot so forumi za razpravo o evropskih kulturnih in političnih vprašanjih, na katerih bi bili dokumenti na voljo v več jezikih, da bi lahko veliko evropskih državljanov sodelovalo v razpravi in izmenjalo svoje poglede;
31.
poudarja, da je obveščen državljan temelj za delovanje participativnega demokratičnega sistema;
32.
prosi Komisijo, naj čim bolj natančno opredeli vlogo, ki jo želi dati medijem, in naj sestavi načrt, ki v komunikacijsko politiko bolj tesno vključuje nacionalne, regionalne in lokalne medije, pri čemer je treba kot področje komuniciranja vključiti tudi alternativne medije;
33.
meni, da je treba okrepiti čezmejno sodelovanje med regionalnimi in lokalnimi mediji v zvezi z evropskimi političnimi vprašanji; meni tudi, da evropsko sodelovanje medijev in novinarjev pripomore k obveščanju o Evropski uniji in poziva Komisijo, naj v okviru proračuna ustanovi "evropski sklad za (preiskovalno) novinarstvo", ki bo podpiral projekte, v okviru katerih bodo novinarji iz različnih držav članic skupaj poglobljeno obravnavali določeno evropsko temo in jo prenesli v različne lokalne in regionalne okoliščine;
34.
pozdravlja umik predloga o ustanovitvi tiskovne agencije EU;
35.
Komisiji priporoča, naj z mediji in državljani komunicira jasno in jedrnato ter se na njih sistematično obrača v uradnih jezikih države članice, iz katere izhajajo ali katere državljani so; žargon EU prej povečuje kot zmanjšuje razkorak med institucijami EU in državljani;
36.
priporoča redno izmenjavo mnenj med evropskimi institucijami, zlasti s Parlamentom, in mediji o vprašanjih komuniciranja EU;
37.
se mu zdi na splošno odgovornost Komisije in zlasti držav članic, da posredujejo objektivne, zanesljive in nepristranske informacije o evropski politiki kot temelj za razpravo na podlagi točnih informacij; zato države članice poziva, naj okrepijo obveščenost svojih uradnikov o politiki, ki se izvaja na evropski ravni;
38.
pozdravlja dejstvo, da je bela knjiga z vidika novih tehnologih usklajena z zadnjim poročilom Parlamenta o informacijski in komunikacijski strategiji EU;
39.
pozitivno ocenjuje predloge Komisije za boljšo uporabo novih komunikacijskih tehnologij, vendar zahteva sprejetje ukrepov, s katerimi se bo preprečilo, da s "številčno razdrobitvijo" določen del državljanov ne bo še bolj izključen iz dostopa do informacij o Uniji; s tega vidika in zaradi globalnega pristopa poudarja, da je treba vključiti za različne institucije specifična sredstva komuniciranja, kakršna je bodoča "spletna TV" Evropskega parlamenta, ob hkratnem spoštovanju njegove avtonomije; razen tega poudarja, da morajo tradicionalna sredstva množične komunikacije, kot je televizija, izboljšati svojo kakovost;
Razumevanje evropskega javnega mnenja
40.
naroča Komisiji, naj Parlament obvešča o presoji posvetovanj, ki jih je izvedla;
41.
se mu zdi vprašljiva ustanovitev Observatorija za evropsko javno mnenje v bližnji prihodnosti in meni, da bi morali pred tem bolj usklajeno uporabljati že razpoložljive podatke in vire;
42.
ugotavlja, da je treba za zadovoljivo komunikacijsko politiko natančno poznati pomanjkljivosti podatkov, ki so na voljo državljanom Unije, v zvezi z vsebino ukrepov Skupnosti ali institucijami in postopki, ki omogočajo njeno izvajanje; zato zahteva, da službe za pripravo eurobarometra izvedejo specifično in izčrpno javnomnenjsko raziskavo, ki bo omogočila sprejetje ukrepa, ki je natančen in prilagojen ravni informiranosti državljanov Skupnosti glede na njihovo matično državo, socialno-poklicno kategorijo in politično usmerjenost;
Sodelovanje
43.
naroča Komisiji, naj oblikuje konkretne predloge za izvajanje komunikacijske politike ter ovrednoti njene pravne in finančne vidike;
44.
meni, da je treba analizirati delo Medinstitucionalne skupine za informiranje (IGI), da bi našli možne izboljšave;
45.
poudarja, da morajo vseevropske politične stranke glede EU tematike bolj poglobljeno sodelovati v dialogu s svojimi volilnimi bazami;
46.
poudarja poseben pomen vloge, ki jo imajo politične stranke v zvezi z naklonjenostjo parlamentarni demokraciji na vseh ravneh; obžaluje, da zmogljivost nadnacionalnih političnih strank ostaja neizkoriščena; obžaluje, da veliko število nacionalnih političnih strank ne želi sprejeti evropske razsežnosti na dosleden in prepričljiv način; poziva politične stranke, da pri odločanju in v volilnih kampanjah upoštevajo evropska vprašanja ter da evropskim državljanom dejansko ponudijo možnosti odločanja o prihodnosti Evrope;
47.
poudarja, da mora komunikacijska politika upoštevati poseben "časovni ritem" odvijanja evropskih zadev, ki je pogosto različen od političnih dnevnih redov posameznih držav ter dejansko ne more nastati nepovezano s politiko in dejanskimi ukrepi Evropske unije, ki imajo svoj neodvisen časovni razpored; zato meni, da bi se morali Komisija, Svet in Parlament uskladiti glede časovnega razporeda obravnavanja "velikih dosjejev", za katere se pričakuje zanimanje evropskega javnega mnenja, da bi tako lahko uskladili svoja prizadevanja za komuniciranje o omenjenih vprašanjih;
48.
poziva institucije, naj preučijo možnost oblikovanja koordinacijske skupine na drugi stopnji, v kateri bi bili zastopani pristojni generalni direktorati različnih institucij ter predstavniki odborov Parlamenta in katere cilj bi bil usklajevanje konkretnih dejavnosti pri izvajanju smernic IGI;
49.
ponavlja, da vidijo državljani, ki naj ne bi poznali institucionalnih podrobnosti, Evropsko unijo kot celoto in da se morajo komunikacijske politike vsake od institucij zato izvajati s skupnega izhodišča, vendar ob upoštevanju pristojnosti in avtonomije vsake od njih; ponavlja svoj poziv k pripravi obsežne vsakoletne medinstitucionalne razprave o tej temi na plenarnem zasedanju z namenom sprejetja skupne izjave o ciljih in sredstvih te politike;
50.
podpira razvoj dialoga in političnih razprav, ki jih skupaj organizirajo evropske, nacionalne in regionalne institucije; poudarja pomen komuniciranja preko pobud, temelječih na "množičnem komuniciranju", kot so kulturni programi (literarne nagrade ali kinematografija), športne prireditve itd.; ocenjuje, da mora komuniciranje upoštevati strateško usmerjenost k ciljnim skupinam javnosti, kot so univerze, lokalne skupnosti ali strokovne organizacije;
51.
podpira krepitev vloge varuha človekovih pravic za večjo verodostojnost preglednosti;
52.
opozarja, da je program Prince običajno temeljil na sodelovanju med Komisijo in državami članicami; Parlament je že v svojem zadnjem poročilu o strategiji komuniciranja poudaril potrebo po parlamentarnem sodelovanju pri določitvi prednostnih nalog programa Prince, zato meni, da bi bilo treba poslance Evropskega parlamenta polno vključiti v dogodke, ki se organizirajo pod pokroviteljstvom tega programa;
53.
za boljšo komunikacijo v smislu evropske integracije priporoča zvišanje sredstev, dodeljenih za obstoječe programe financiranja, kot so "Vseživljenjsko izobraževanje in usposabljanje", "Mladina", "Evropa za državljane", "Mediji" in "Kultura", pod pogojem, da so cilji posameznih programov natančno upoštevani;
54.
podpira zamenjavo sedanjih petih proračunskih postavk programa Prince z enim programom, ki bi ga upravljal generalni direktorat za komuniciranje, da se zagotovi večjo prožnost in osrednji organ za stike;
55.
poudarja, da mora biti finančna podpora, ki jo odobri Evropska unija, čim bolj vidna, zato mora vsaka institucija, združenje ali dejavnost, ki je upravičenec do subvencije iz programa Unije, o tem obvestiti javnost;
56.
poudarja, da je za uspešno komunikacijo bistveno dejavno sodelovanje držav članic, in jih zato poziva, naj poiščejo tehnična in finančna sredstva, s katerimi bodo prispevale k skupnim prizadevanjem Evropske unije na področju komuniciranja;
57.
poziva države članice, naj zakonodajo Skupnosti ustrezno in nemudoma prenesejo v svoj pravni red, da bi vsi državljani EU imeli enake pravice, kot jih določa zakonodaja Skupnosti; poziva Komisijo, naj dejavneje zagotavlja izvajanje določb zakonodaje Skupnosti; spodbuja Komisijo, naj sodeluje z vladami držav članic pri obveščanju državljanov o njihovi pravici do dostopa do sodišča in pravnih sredstev, kadar so bile kršene njihove pravice;
58.
poziva Komisijo, naj svoja partnerstva na področju komuniciranja razvrsti glede na stopnjo prednosti, in sicer tako, da razvije privilegirane odnose z "nadnacionalnimi" partnerji, kot so organizacije evropske civilne družbe, ki je v procesu izoblikovanja, evropske politične stranke in novinarji; poudarja, da je treba evropski državljanski prostor krepiti tudi prek vključevanja sredstev za komuniciranje, ki so namenjena mladim;
59.
poudarja, da je treba prilagoditi in pospešiti pripravo strategije in vsebino Bele knjige glede na razprave, ki potekajo v evropski družbi in med državami članicami;
0
0 0
60.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Odboru regij, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru ter vladam in parlamentom držav članic.
