Čezmejna izterjava kazni za prometne prekrške
Promet
2008-12-17 - 12:50
Vozniki, ki storijo prometni prekršek v drugi članici Evropske unije, kot je registrirano njihovo vozilo, se lahko plačilu kazni, ki sicer malokdaj uide lokalnim voznikom, skoraj vedno izognejo. Nova direktiva bo omogočila učinkovitejše prepoznavanje in kaznovanje prekrškarjev povsod po Evropi, veljala pa bo le za nekatere, najbolj pogoste kršitve cestnoprometnih predpisov.
Evropski parlament je v sredo s 594 glasovi za, 35 proti in 40 vzdržanimi glasovi podprl poročilo o predlogu direktive, ki ga je pripravila španska poslanka Inés AYALA SENDER (PES, ES). Poleg tega, da nekaznovanje storilcev prekrškov ogroža prometno varnost, je eden od argumentov poslancev tudi ta, da je sedanji položaj diskriminatoren do "lokalnih storilcev", ki morajo navadno skoraj vedno plačati kazen.
Več nerezidentov in manj plačnikov med prekrškarji
Študije, ki jih je izvedla Evropska komisija, so pokazale, da je delež nerezidentov, ki so storilci prometnih prekrškov, večji kot delež rezidentov, zlasti pri prekoračitvah hitrosti. Pojav je delno povezan s povečano mobilnostjo v Evropski uniji in odpravo meja med državami članicami. Vendar se prekrškov, storjenih na ozemlju držav članic, kjer voznik nima stalnega prebivališča, najpogosteje ne kaznuje. To so zlasti prekrški, ki se odkrijejo z avtomatskimi merilniki hitrosti.
Poročevalka tudi ugotavlja, da sorazmerna nekaznovanost ogroža zastavljene cilje za varnost v cestnem prometu, saj voznike navaja h kršenju nacionalnih prometnih predpisov zaradi občutka, da ne bodo kaznovani. Nekaznovanost tudi zmanjšuje legitimnost nadzora v očeh evropskih državljanov, ki bi lahko podvomili v njegovo ustreznost glede na to, da je treba rezidente in nerezidente obravnavati enako.
Štirje "evropski prekrški"
Sistem bi zajemal tiste vrste prometnih prekrškov, ki resno ogrožajo varnost v cestnem prometu in so hkrati opredeljeni kot prometni prekrški v zakonodajah vseh državah članicah. Gre za prekrške, ki so skupaj vzrok za skoraj 75 odstotkov prometnih nesreč s smrtnim izidom.
Prekrški, o katerih bo potekala izmenjava podatkov o storilcih, so:
- prekoračitev dovoljene hitrosti;
- vožnja pod vplivom alkohola;
- neuporaba varnostnega pasu in
- vožnja skozi rdečo luč.
Poslanci se še zavzemajo, da bi države članice postopno uvedle enoten sistem fiksnih kazni za prometne prekrške. Po mnenju Parlamenta je to edini način, da se prepreči določanje nesorazmerno visokih kazni.
Sistem izmenjave podatkov in izterjave kazni
Kadar bi bil v državi članici storjen prekršek z vozilom, ki je registrirano v drugi članici, prekršek pa ne bi bil kaznovan, bi policija prve države poslala policiji druge članice registrsko številko vozila ter podatke o kraju in datumu storjenega prekrška.
Policija države registracije bi nato organom države prekrška sporočila podatke o vozilu in ime, naslov ter datum in kraj rojstva lastnika vozila, oziroma ime in naslov podjetja, na katero je registrirano, če gre za službeno vozilo.
Storilca bi nato o prekršku obvestila država, kjer ga je povzročil. Obvestilo bi bilo na enotnem evropskem obrazcu, v uradnem jeziku države registracije, s podatki o organu za izvajanje sankcij ter za izvajanje direktive in z opisom prekrška. Na obvestilu bi bil naveden tudi znesek kazni, načini plačila in podatki o možnostih za izpodbijanje razlogov za obvestilo o prekršku in za pritožbo zoper odločbo o plačilu denarne kazni.
Države članice naj bi vzpostavile elektronsko mrežo za varno izmenjavo podatkov o storilcih prekrškov. Omrežje naj bi se vzpostavilo v letu dni po prenosu direktive v nacionalne zakonodaje držav članic.
Postopek v primeru neplačila
Na področju nadzora cestnega prometa bi morale države članice uskladiti svoje metode, da bi bile njihove prakse lahko primerljive na ravni Unije. Vsaka država članica bo morala torej oblikovati minimalne standarde za izvajanje nadzora. Prav tako naj bi uskladile tehnično opremo za nadzor varnosti v cestnem prometu.
Če storilec ne bi hotel plačati kazni, bodo o tem obveščeni organi njegove domače države, ki bodo nadaljevali postopek tako, kot če bi šlo za prekršek v tej državi.
Smernice na področju varnosti v cestnem prometu v EU
Leta 2001 si je EU zadala ambiciozen cilj, da do leta 2010 zmanjša število smrtnih žrtev na cestah za polovico. Takrat so ceste v (bodočih) 25 državah članicah zahtevale 54 tisoč življenj, do leta 2007 pa je to število padlo na približno 40 tisoč, kar pomeni, da je povprečno število smrtnih žrtev nesreč v znašalo 83 na milijon prebivalcev in se je v celotnem obdobju zmanjšalo za 20 odstotkov. Glede na zastavljeni cilj rezultat ni zadovoljiv, saj bi se moralo v tem obdobju število smrtnih žrtev zmanjšati za 37 odstotkov, rezultati pa so bili še slabši leta 2007, ko se število žrtev sploh ni zmanjšalo.
Za izvajanje politike varnosti v cestnem prometu naj bi države članice oblikovale smernice v skladu z naslednjimi načeli:
- Več avtomatske opreme za nadzor na avtocestah, stranskih cestah in mestnih ulicah , zlasti na odsekih, kjer so nesreče, povezane s prekoračitvijo hitrosti, pogostejše. Države, kjer je število smrtnih žrtev nesreč nad povprečjem EU, padec tega števila od leta 2001 pa pod povprečjem, bi morale za 30 odstotkov povečati število kontrol hitrosti z avtomatsko opremo in doseči ustrezno geografsko pokritost.
- Naključne kontrole vožnje pod vplivom alkohola na mestih, kjer se predpisi kršijo pogosteje in je povečano tveganje za nesreče, in v času, ko prihaja do tega. Letno bi morali opraviti nadzor nad vsaj 30 odstotki voznikov.
- V državah, kjer varnostni pas uporablja manj kot 70 odstotkov prebivalstva, naj bi se intenzivni nadzor izvajal vsaj šest tednov na leto, še zlasti na mestih, kjer pogosto prihaja do kršitev.
- Vožnja skozi rdečo luč: avtomatska oprema za nadzor predvsem v križiščih, kjer se predpisi pogosto kršijo in kjer pogosteje prihaja do nesreč.
Ocene delovanja direktive
Evropski vozniki naj bi bili o novi zakonodaji ustrezno in pravočasno obveščeni tako prek medijev kot prek organizacij, kot so avtoklubi in organizacije za spodbujanje prometne varnosti.
Komisija bo morala dve leti po začetku veljavnosti direktive pripraviti poročilo o njenem izvajanju. Na podlagi poročila bo morala podati oceno, ali je čezmejna izterjava kazni smiselna tudi za ostale prekrške na cestah.
Poročilo: Inés Ayala Sender (A6-0371/2008) - Čezmejni pregon na področju varnosti v cestnem prometu Postopek soodločanja Razprava: torek, 16. december 2008
Glasovanje: sreda, 17. december 2008
20081216IPR44859 Poročilo: Inés Ayala Sender - Čezmejni pregon na področju varnosti v cestnem prometu
-//EP//TEXT REPORT A6-2008-0371 0 NOT XML V0//SL
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
