P6_TA(2005)0236
Mobilnost bolnikov in razvoj zdravstvenega varstva
A6-0129/2005
Resolucija Evropskega parlamenta o mobilnosti bolnikov in razvoju zdravstvenega varstva v Evropski uniji (2004/2148(INI))
Evropski parlament
, −
ob upoštevanju sporočila Komisije: Spremljanje postopka proučevanja na visoki ravni o mobilnosti bolnikov in razvoja zdravstvenega varstva v Evropski uniji (KOM(2004)0301) ("Sporočilo Komisije o mobilnosti bolnikov"),
−
ob upoštevanju člena 152 in členov 5, 18, 43 in 47 Pogodbe ES,
−
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: modernizacija socialne zaščite za razvoj visoko kakovostnega, dostopnega in trajnostnega sistema zdravstvenega varstva in dolgoročne oskrbe: podpora nacionalnim strategijam z uporabo "odprte metode usklajevanja" (KOM(2004)0304) ("Sporočilo Komisije o razširitvi 'odprte metode usklajevanja'"),
−
ob upoštevanju Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov UL L 281, 23.11.1995, str. 30.
,
−
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: "e-zdravje – izboljšanje zdravstvenega varstva za evropske državljane: akcijski načrt za evropski prostor elektronskih zdravstvenih storitev" (KOM(2004)0356),
−
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij: eEvropa 2002 – Merila kakovosti na spletnih straneh, ki se nanašajo na zdravstveno varstvo (KOM(2002)0667),
−
ob upoštevanju sodb Sodišča Evropskih skupnosti ("Sodišča") v primerih Decker (C-120/95, 28. april 1998), Kohll (C-158/96, 28. april 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12. julij 2001), IKA (C-326/00, 25. februar 2003) ter Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13. maj 2003),
−
ob upoštevanju predloga Komisije za Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o priznavanju poklicnih kvalifikacij (KOM(2002)0119),
−
ob upoštevanju predloga Komisije za Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu (KOM(2004)0002),
−
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. januarja 2003 o prihodnosti zdravstvenega varstva in oskrbe starejših UL C 38 E, 12.2.2004, str. 269.
ter svoje resolucije z dne 11. marca 2004 o zdravstvenem varstvu in oskrbi starejših UL C 102 E, 28.4.2004, str. 862.
,
−
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
−
ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varno hrano ( A6-0129/2005 ),
A.
ker se je z razvojem medicine, tehnologije, e-zdravja, ozaveščenosti bolnikov in z zakonodajo zdravstveno varstvo EU spremenilo,
B.
ker je sistem E111 za nepredvideno zdravljenje med začasnim bivanjem v drugi državi članici nadomestila evropska kartica zdravstvenega zavarovanja in ker je treba nadomestiti, ali znatno spremeniti birokratski in omejevalni sistem E112 za predvideno zdravljenje v drugi državi članici,
C.
ker preprečevanje predstavlja ključen element celovite zdravstvene politike in sistematski preventivni ukrepi podaljšajo življenjsko dobo, omilijo razlike med socialnimi skupinami v zvezi s čakalnimi dobami v sistemu zdravstvenega varstva in ustavljajo širitev kroničnih bolezni, kar omogoča zmanjšanje stroškov zdravljenja,
D.
ker je evropska zdravstvena politika spodbujena z odločbami Sodišča o mobilnosti bolnikov in ker bo zaradi postopka širitve Sodišče ES obravnavalo še bolj zapletene primere in ker je v interesu bolnikov in vlad, da se nemudoma sprejme in uveljavi dogovor o jasni usmeritvi politike in postopkov,
E.
ker je glavna odgovornost za organizacijo, financiranje ter zagotavljanje zdravstvenih storitev in zdravstvenega varstva v pristojnosti držav članic, Evropska unija pa je odgovorna za področje javnega zdravja, promocijo zdravja, raziskovanje in zgodnje odkrivanje ter za čezmejno mobilnost,
F.
ker je potrebna večja jasnost, da bodo bolniki, strokovnjaki zdravstvenega varstva ter plačniki in zavarovatelji v zdravstvenem varstvu razumeli čezmejno in nadnacionalno zdravstveno varstvo in bili vključeni vanj,
G.
ker so pri preskrbi z zdravstvenim varstvom, ustrezni, varni in dostopni mobilnosti bolnikov v EU pomembni logistični, upravni, kulturni in klinični izzivi,
H.
ker sistemi zdravstvenega varstva v Uniji zagotavljajo ustrezno visokokakovostno oskrbo v primeru bolezni vsem osebam, ne glede na njihove prihodke, premoženje in starost, in temeljijo na načelih solidarnosti, enakosti in univerzalnosti,
I.
ker je zaradi različnih nacionalnih sistemov zdravstvenega varstva in tradicij mobilnost bolnikov zapleteno vprašanje; ker to vseeno ne sme preprečiti prizadevanj za reševanje težav z usklajenostjo in učinkovitostjo, s katerimi se srečujejo uporabniki, ter prizadevanj za izboljšanje storitev,
1.
pozdravlja sporočilo Komisije o mobilnosti bolnikov in idejah, ki jih poudarja za strukturno sodelovanje v zdravstvenem varstvu;
2.
poudarja potrebo Evropske unije, ob upoštevanju prednosti ohranjanja in zagotavljanja neomejenega in univerzalnega dostopa do storitev javnega zdravstva, da nujno razvija koherentno politiko mobilnosti bolnikov v luči sodb Sodišča in poročila postopka proučevanja skupine na visoki ravni o mobilnosti bolnikov in razvoju zdravstvenega varstva v Evropski uniji ("Postopek presoje"), ter da sprejme smernice, ki jih bodo uporabljali bolniki, strokovnjaki zdravstvenega varstva in plačniki zdravstvenega varstva; verjame, da je najmanj, kar mora imeti bolnik, katerega življenje je resno ogroženo, pravico in možnost pravočasno poiskati zdravljenje v drugi državi članici, če to ni na voljo v njegovi državi ali v razumnem roku;
3.
verjame, da mora biti nadaljnje sodelovanje med državami članicami, ki ga, kjer je to potrebno, usklajuje Komisija, usmerjeno v posebne teme v zvezi s čezmejnim zdravstvenim varstvom; meni, da je treba posvečati posebno pozornost vidikom regionalnega sodelovanja, ustrezno je treba upoštevati tudi izkušnje, pridobljene v obmejnih regijah; meni, da je mogoče poiskati rešitve, prilagojene posebnim regijam, ki ustrezajo potrebam ljudi in da se praktične izkušnje lahko uporabijo kot vzorci najboljše prakse;
4.
meni, da je za zadeve mobilnosti bolnikov potreben ločen predlog Komisije in da bi se direktiva o storitvah morala bolj osredotočiti na storitve mobilnosti kot na mobilnost bolnikov, vendar pa bi morala vključevati poziv Komisiji, da pripravi predlog o mobilnosti bolnikov v šestih mesecih od začetka veljavnosti tega ukrepa; nadalje meni, da bi ta predlog moral temeljiti na delu skupine visoki ravni in obravnavati zlasti okvir za navodila bolnikom, zdravstvenim strokovnjakom in upravljavcem zdravstvenega proračuna ter predloge za posredovanje informacij bolnikom, varstvo bolnikov in zaupnost;
5.
obžaluje, da sporočilo Komisije o mobilnosti bolnikov ne vsebuje časovnega razporeda dejavnosti in se ne zavzema za integrirano politiko v zvezi z mobilnostjo bolnikov;
6.
meni, da je odprta metoda usklajevanja primeren okvir za obravnavanje zadev v zvezi z mobilnostjo bolnikov brez hkratnega izključevanja sodelovanja med državami v zvezi z zadevami, za katere so odgovorne zdravstvene službe držav članic;
7.
meni, da morajo smernice vsebovati postopke za dostop do zdravljenja, vire informacij o strokovnjakih zdravstvenega varstva in zmogljivostih zdravstvenega varstva, mehanizme plačevanja zdravstvenega varstva, navodila za potovanje in jezikovno podporo, navodila za nadaljevanje zdravljenja, spremljanje, rekonvalescenco in rehabilitacijo pred ali po povračilu, pritožbe in druge s tem povezane postopke ter posebno oskrbo starejših in upokojencev; opozarja, da morajo biti mehanizmi plačila za oskrbo enotni in nepristranski, da ne pride do neenakosti in slabšega položaja za nekatere bolnike;
8.
meni, da je nujno spodbujati čezmejno sodelovanje za omogočanje učinkovitega ali nujnega zdravljenja, še zlasti ob nujnih primerih, kroničnih obolenjih in resnih boleznih ali alergijah;
9.
pozdravlja sporočilo Komisije o razširitvi "odprte metode usklajevanja" na zdravstveno varstvo in dolgoročno varstvo, kot tudi spremljanje z namenom zagotavljanja mehanizma strukturnega sodelovanja med državami članicami s specifičnimi cilji in rednimi preverjanji;
10.
poziva k celotnemu znanstvenemu pristopu, ki je namenjen izgradnji postopka odprte metode usklajevanja na najboljši možen način; meni, da to zahteva združljivost podatkov po celi Evropi, pa tudi osrednji kazalec na metaravni in da je treba raziskati, do kolikšne mere je mogoče vključiti doslej dostopne podatke;
11.
pozdravlja načrt dela Generalnega direktorata za zdravje in varstvo potrošnikov Komisije za leto 2005 pod okriljem okvirnega programa javnega zdravja, ki vključuje pilotske predloge za čezmejno sodelovanje na področju zdravstvenih storitev, kar pomaga pri razvoju sodelovanja in prepoznavanja morebitnih koristi in težav v zvezi s takim sodelovanjem;
12.
meni, da premajhen napredek pri informiranju bolnikov resno ogroža razvoj zdravstvenega varstva v EU in še zlasti doseganje mobilnosti bolnikov; poziva Svet in Komisijo, da nujno predložita okvir za vsakodnevno informiranje bolnikov;
13.
kritizira dejstvo, da usklajevanje pogledov na pravice in dolžnosti bolnikov – kar priporoča postopek presoje – še ni izvedeno, ter poziva Svet in Komisijo, da to nemudoma storita; poziva države članice, da sprejmejo zakon ali listino o bolnikih, ki bolnikom med drugim zagotavlja naslednje pravice:
–
pravico do ustrezne in strokovne zdravstvene oskrbe, ki jo ponuja usposobljeno zdravniško osebje,
–
pravico do lahko razumljivih, strokovnih in ustreznih podatkov in nasvetov zdravnika
,
–
pravico do samoodločanja na podlagi celotnih podatkov,
–
pravico do evidenc zdravljenja in njihovega pregleda,
–
pravico do zaupnosti in varovanja podatkov,
–
pravico do vložitve pritožbe,
–
zagotovilo, da se opazovanja in zdravniški preizkusi ne izvajajo brez predhodnega dovoljenja bolnika;
14.
ocenjuje, da čeprav so države članice na dobri poti k razvoju jasnih nacionalnih smernic za bolnike, ki ustrezajo njihovim nacionalnim sistemom zdravstvenega varstva; to Komisiji ne sme preprečiti vzpostavljanja skupnih bistvenih elementov informiranja bolnikov, sestavljanja vodiča po zdravstvenih storitvah ter določanja pravic in dolžnosti bolnikov, zajetega zdravljenja in podrobnosti povračila;
15.
poziva Komisijo, da ob upoštevanju nacionalnih predpisov obravnava usklajevanje postopkov v zvezi s povračilom stroškov, kakor je določeno v Uredbi (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti UL L 166, 30.4.2004, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 631/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 100, 6.4.2004, str. 1).
, in tudi v sodbah Sodišča ES, za uveljavitev pravne varnosti za bolnike na področju povračil;
16.
poziva Komisijo, da do 1. januarja 2007 izdela skupino smernic za ključne zadeve v zvezi z mobilnostjo bolnikov; meni, da morajo te biti podprte z nacionalnimi smernicami, ki jih izdelajo države članice v nadaljnjih 12 mesecih;
17.
meni, da je treba v zvezi z mobilnostjo bolnikov prednost dati sprejetju smernic v zvezi z dostopom do zdravljenja, ki ni na voljo v državi članici, katere državljan je bolnik, in zdravljenja, ki je nujno, ampak ni nemudoma na voljo v državi članici izvora bolnika;
18.
meni, da je ključnega pomena, da države članice sprejmejo pravila za predpisovanje, izdajanje predpisanih navodil in povračila plačil, ki jih bolniki za zdravila plačajo v drugi državi članici za nadaljnje olajšanje mobilnosti bolnikov med državami članicami;
19.
spodbuja Komisijo, da določi roke zbiranja in vrednotenja podatkov o obstoječem čezmejnem gibanju bolnikov in jo poziva, da ugotovitve takih študij čim prej objavi; ponovno poudarja pomen vrednotenja in izmenjave izkušenj, pridobljenih pri čezmejnih sporazumih, kot so projekti evroregij;
20.
poziva Komisijo, da pripravi poročilo o vrsti in razširjenosti zdravstvenega turizma ter o tem, v kakšnem obsegu povrne sedaj stroške državna zavarovalnica, v kakšnem obsegu zasebni zavarovalniški sektor ter koliko plača bolnik iz žepa;
21.
poziva Komisijo in države članice, da do junija 2007 sestavijo poročilo o obsegu mobilnosti bolnikov in storitvah, ki jih prejemajo obiskovalci in rezidenti v javnem in zasebnem sektorju;
22.
poziva države članice, da pravočasno predstavijo ustanovitev jasnega in preglednega okvira za nakup čezmejnega zdravstvenega varstva, napovedanega za to leto kot del skupine na visoki ravni;
23.
močno podpira prizadevanja za izboljšanje znanja in zakonodajo o gibanju strokovnjakov zdravstvenega in socialnega varstva; opominja Komisijo, da morajo biti v Direktivo o priznavanju poklicnih kvalifikacij vključeni učinkoviti mehanizmi za podporo visoke ravni varnosti bolnika;
24.
priznava, da je bilo delo pri vzpostavljanju registra zdravnikov in drugih strokovnjakov zdravstvenega varstva in nege v EU prekinjeno ali ustavljeno zaradi nesposobnosti ali neprimerne prakse; verjame, da mora biti to na voljo bolnikom in kupcem zdravstvenih storitev; in od Komisije zahteva redna poročila o napredku;
25.
opozarja na možno tveganje "bega možganov" iz novih držav članic v države, ki nudijo višje plače, kar bi posledično ogrozilo zmogljivosti in standarde njihovih sistemov zdravstvenega varstva; zato spodbuja raziskave mogočih posledic povečane mobilnosti bolnikov na take premike in raziskave prihodnjega povpraševanja po strokovnjakih zdravstvenega varstva in ponudbe visokošolskih sistemov v EU;
26.
poudarja, da prost pretok bolnikov pomeni spodbudo tudi za nacionalne zdravstvene storitve, da ustrezajo najvišjim možnim standardom in z visokokakovostnimi storitvami spodbujajo bolnike, da ne poiščejo enakega zdravljenja v tujini;
27.
pozdravlja prizadevanja za usmeritev k evropskim referenčnim središčem in možnim koristim, ki jih bodo prinesla pri zdravljenju redkih bolezni; priznava, da lahko bolniki, oboleli za redkimi boleznimi ali stanji, pogosto potrebujejo večjo podporo pri dostopu do take specialistične oskrbe; poziva, da naj evropska referenčna središča ne bodo omejena le na redke bolezni, ampak razširjena na področje vseh bolezni, za katere je na voljo posebna koncentracija virov in strokovnega znanja; poudarja, da morajo, poleg zdravljenja teh bolezni, evropska referenčna središča igrati pomembno vlogo pri pridobitvi drugih mnenj in pri nadaljnjem usposabljanju medicinskih specialistov;
28.
opozarja, da bo za podporo omrežja evropskih referenčnih središč potrebno dodatno financiranje;
29.
verjame, da lahko deljena uporaba zmogljivosti, še zlasti v primeru specializiranih oblik oskrbe, pomembno prispeva k povečani učinkovitosti storitev zdravstvene oskrbe;
30.
ugotavlja, da raziskava Univerze v Yorku o bolnikih v Združenem kraljestvu pri 87 % bolnikov kaže, da je glavni razlog njihovega zdravljenja v tujini krajše čakanje na zdravljenje kot v Angliji; kljub temu je prepričan, da si velika večina bolnikov želi in si bo še naprej želela zdravljenja kar najbližje domu;
31.
pozdravlja zavezanost Komisije k ohranjanju obstoječega prava o varstvu podatkov; ugotavlja pomen zagotavljanja učinkovitega in varnega načina izmenjavanja zdravstvenih kartonov med državami članicami;
32.
pozdravlja sporočilo Komisije, ki določa "akcijski načrt e-zdravja" in priznava, da lahko informacijske in komunikacijske tehnologije, zlasti internet, izboljšajo dostopnost ter kakovost in učinkovitost zdravstvenih storitev, čeprav se lahko povečajo neenakosti kot posledica "digitalnega razkoraka"; poudarja potrebo po uporabi meril kakovosti na spletnih straneh, ki se nanašajo na zdravstveno varstvo; priznava vlogo, ki jo lahko imata telemedicina in telepsihiatrija pri izboljšanju možnosti bolnikov in zmanjšanju potrebe po mobilnosti bolnikov; meni, da je treba upoštevati tudi neenakosti v zvezi s starejšimi in nepismenimi osebami;
33.
spodbuja Komisijo k spremljanju uporabe evropske kartice zdravstvenega zavarovanja v državah članicah, da zagotavi, da države članice dajejo jasne in razumljive informacije javnosti o njenem delovanju;
34.
poziva Komisijo, da preuči, če je evropska kartica zdravstvenega zavarovanja lahko podlaga za spodbujanje skupnega pristopa k identifikatorjem bolnikov in za razvijanje novih funkcij, kot je shranjevanje podatkov o medicinski nujnosti, v skladu z akcijskim načrtom eEvropa 2005, ki ga je odobril Evropski svet v Sevilli z dne 21. in 22. junija 2002;
35.
poziva Komisijo, da sestavi predlog za zapisovanje na evropsko kartico zdravstvenega zavarovanja, ob privolitvi zadevnih strani, ne le podrobnosti v zvezi z zavarovanjem, ampak tudi zdravstvenih podatkov v zvezi z bolniki, kar bi olajšalo njihovo mobilnost med državami članicami in prav tako zagotovilo ustrezen dostop do oskrbe in zdravljenja, ki ga zahteva njihovo zdravstveno stanje;
36.
zahteva, da Komisija preuči, kako bi lahko bila evropska kartica zdravstvenega zavarovanja bolje prilagojena potrebam upokojencev iz ene države članice, ki začasno prebivajo ali se zadržujejo v drugi državi članici;
37.
ugotavlja pa, da mora vsaka nova funkcija evropske kartice zdravstvenega zavarovanja biti povezana z visoko ravnijo varstva podatkov ter da je treba na kartici pri shranjenih podatkih in izmenjanih informacijah med pristojnimi organi upoštevati obstoječe določbe o varstvu podatkov;
38.
pozdravlja ustanovitev skupine na visoki ravni v okviru Komisije in tudi ustanovitev zdravstvene delovne skupine, ki se na uradni ravni sestaja v Svetu; zahteva, da Evropski parlament redno prejema posodobljene podatke Komisije in Sveta, ki se nanašajo na dejavnosti skupin; zahteva, da tudi Evropski parlament vsakih šest mesecev prejme poročilo skupine na visoki ravni;
39.
meni, da je varnost bolnikov odločilna za razvoj učinkovite zdravstvene politike EU; priznava potrebo po tesnejšem sodelovanju s svetovno zvezo za varnost bolnikov v okviru WHO; močno spodbuja skupino na visoki ravni, da v letu 2005 čim prej predloži predloge za mrežo varnosti bolnikov EU;
40.
poudarja, da je treba zdravstveno varstvo in varnost bolnika upoštevati pri načrtovanju in izvajanju politike na drugih področjih; obžaluje občasno trenje med notranjim trgom in cilji zdravstvenega varstva; meni, da je zdravje državljanov predpogoj evropske gospodarske uspešnosti in konkurenčnosti;
41.
poudarja, da je ključna točka celotnega sistema bolnik, ki ga seveda zanima svoje zdravje in kakovost ter dostopnost zdravstvene oskrbe, ki je prejemnik oskrbe in ki plača oskrbo, ki jo prejme, neposredno ali prek zdravstvenega zavarovanja ali davkov; meni, da so bolniki povsem upravičeni, da se jih v celoti obvešča o zdravljenju in njihovem zdravstvenem stanju, in povsem upravičeni, da se jih vključi v odločanje v zvezi z uporabo zdravstvene oskrbe;
42.
meni, da je treba vzpostaviti omrežje ustreznih informacij, dostopnih bolnikom, strokovnjakom zdravstvenega varstva in menedžerjem po vsej EU; zato pozdravlja dejstvo, da je Komisija ustanovila zdravstveni portal EU, in upa, da bo portal po načrtih v spletu do konca leta 2005;
43.
se strinja, da je treba tako državljanom, ki so bolni, zagotoviti pravno varnost in jasen pregled njihovih pravic in dolžnosti pri dostopu do zdravstvenega varstva in povračilu stroškov, nastalih v drugi državi članici;
44.
meni, da je ključnega pomena sestava listine bolnikovih pravic, ki bi, med drugim, vsebovala zadeve v zvezi z njihovo mobilnostjo;
45.
poziva Komisijo, da razvija smernice, ki bodo jasno opredeljevale pojme, kot so "brez nepotrebnega odlašanja", "ustaljena praksa", "primerljivi strošek", "bolnišnična oskrba", "izvenbolnišnična oskrba večjega obsega" in "izvenbolnišnična oskrba manjšega obsega", ter zagotovi največjo možno enotnost med državami članicami o zahtevah po predhodni odobritvi in razlagi "medicinsko upravičenega trajanja zdravljenja";
46.
poudarja, da se mora čezmejno zdravstveno varstvo zagotavljati po potrebi ali v primeru časovno nesprejemljivih odlogov zdravljenja; meni, da so države članice odgovorne za zagotavljanje javne zdravstvene službe, ki temelji na načelu univerzalnega in neomejenega dostopa, s katero bo zagotovljeno, da ne bo prihajalo do nepotrebnega gibanja velikega števila bolnikov;
47.
je zaskrbljen, da pogoji zdravljenja ne bi bili diskriminatorni do bolnikov z nizkim dohodkom, tako da na primer ne bi plačevali celotnih stroškov zdravljenja pred povračilom;
48.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.
