6.9.2010 B7-0501/2010 PREDLOG RESOLUCIJE z zahtevo za vključitev razprave o primerih kršitev človekovih pravic, demokracije in načela pravne države v dnevni red
v skladu s členom 110 poslovnika
o položaju človekovih pravic v Iranu, zlasti primeru Sakineh Mohamadi-Aštiani in Zahre Bahrami
Rachida Dati
,
Ria Oomen-Ruijten
,
Roberta Angelilli
,
Potito Salatto
,
Filip Kaczmarek
,
Laima Liucija Andrikienė
,
Elena Băsescu
,
Sari Essayah
,
Tunne Kelam
,
Lena Kolarska-Bobińska
,
Mario Mauro
,
Erminia Mazzoni
,
Bernd Posselt
,
Cristian Dan Preda
,
Michèle Striffler
,
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
v imenu skupine PPE
PE446.584v01-00 B7‑0501/2010 Resolucija Evropskega parlamenta o položaju človekovih pravic v Iranu, zlasti o primerih Sakineh Mohamadi-Aštiani in Zahre Bahrami
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Iranu, zlasti tistih o vprašanju človekovih pravic, ter predvsem resolucij, sprejetih 22. oktobra 2009 in 10. februarja 2010,
– ob upoštevanju izjav, ki jih je 14. junija in 6. julija 2010 podala visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
– ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah ter Splošne deklaracije o človekovih pravicah, katerih podpisnik je tudi Iran,
– ob upoštevanju resolucij Generalne skupščine Združenih narodov, zlasti resolucij 62/149 in 63/138 o moratoriju na usmrtitve do odprave smrtne kazni,
– ob upoštevanju člena 110 svojega poslovnika,
A. ker je bila Sakineh Mohamadi-Aštiani leta 2006 obtožena, da je imela po smrti svojega soproga dvakrat zunajzakonske intimne odnose, za kar je bila istega leta v Iranu obsojena na 99 udarcev z bičem,
B. ker je bila obtožena tudi sostorilstva pri umoru svojega moža, česar je bila pred sodiščem oproščena, nato pa je bila obtožena še prešuštva med zakonsko zvezo in obsojena na kamenjanje,
C. ker so iranske oblasti po pritisku številnih držav „iz humanitarnih razlogov“ odpovedale kamenjanje, ki je bilo predvideno za 9. julij 2010,
D. ker primer Sakineh Mohamadi-Aštiani ni osamljen in ker je treba ponovno potrditi našo zavezanost k spoštovanju pravic žensk in univerzalnih vrednot ter boju proti vsem oblikam nasilja nad ženskami, zlasti proti kamenjanju žensk,
E. ker bila Zahri Bahrami, nizozemski državljanki, ki je bila v Iranu na obisku pri svojcih, 27. decembra 2009 med protesti ob prazniku ašura odvzeta prostost in ker je bila prisiljena v televizijskem prenosu priznati vse obtožbe proti njej,
1. odločno obsoja dejstvo, da je Sakineh Mohamadi-Aštiani obsojena na smrt s kamenjanjem; meni, da ne glede na dejstva smrtna kazen s kamenjanjem, ne more biti upravičena in sprejemljiva;
2. poziva iranske oblasti, naj ponovno preučijo kazni, ki so bile izrečene Sakineh Mohamadi-Aštiani;
3. opozarja, da primer Sakineh Mohammadi-Aštiani žal ni osamljen, ter izraža svojo podporo vsem drugim ženskam, ki so obsojene na smrt ob popolnem neupoštevanju človekovega dostojanstva, pravic žensk in spoštovanja človekovih pravic;
4. ostro obsoja aretacijo Zahre Bahrami in zahteva njeno takojšnjo in brezpogojno izpustitev;
5. ponovno potrjuje svoje nasprotovanje smrtni kazni ter v skladu z resolucijama 62/149 in 63/138 Združenih narodov poziva iranske oblasti, naj do odprave smrtne kazni uvedejo moratorij na usmrtitve;
6. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, visoki predstavnici EU zunanjo in varnostno politiko, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov, Varnostnemu svetu Združenih narodov, Komisiji OZN za človekove pravice, predsedniku iranskega vrhovnega sodišča ter vladi in parlamentu Islamske republike Iran.
