27.11.2007
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) poslovnika, ki ga predlagajo:
– Harlem Désir in Pasqualina Napoletano v imenu skupine PSE
– Frithjof Schmidt, Marie-Hélène Aubert in Carl Schlyter v imenu skupine Verts/ALE
– Helmuth Markov, Vittorio Agnoletto, Luisa Morgantini, Jens Holm in Gabriele Zimmer v imenu skupine GUE/NGL
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– PSE ( B6‑0486/2007 )
– GUE/NGL ( B6‑0489/2007 )
– Verts/ALE ( B6‑0491/2007 )
o sporazumih o gospodarskem partnerstvu
Resolucija Evropskega parlamenta o sporazumih o gospodarskem partnerstvu
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju člena 103(4) svojega poslovnika,
I. Preambula
A. ker je v sporazumu iz Cotonouja navedeno, da so se pogodbenice dogovorile o sklenitvi nove trgovinske ureditve, skladne z ureditvijo STO, ki postopno odpravlja trgovinske ovire med njimi, spodbuja sodelovanje na vseh področjih, ki zadevajo trgovino in razvoj, ter nadgrajuje zakonodajo in izboljšuje dostop do trga,
B. ker je vzpostavitev regionalnega trga osrednji instrument za uspešno izvajanje sporazumov o gospodarskem partnerstvu, regionalno vključevanje pa je bistveno za družbeni in gospodarski razvoj držav AKP,
C. ker je cilj gospodarskega in trgovinskega sodelovanja med AKP in EU spodbujati razvoj in pospeševati postopno vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo,
D. ker je glede na deklaracijo iz Cape Towna glavni cilj sporazumov o gospodarskem partnerstvu gospodarska krepitev držav AKP,
E. ker je v deklaraciji iz Cape Towna zapisana zahteva po strukturiranih pogajanjih, ki bodo odprta in pregledna, na njih pa bodo upoštevane razlike med obema pogajalskima stranema v sredstvih in stopnji razvoja,
F. ker doslej še nobena pogajalska skupina AKP iz različnih razlogov ni uspela zaključiti pogajanj o celovitem sporazumu o gospodarskem partnerstvu,
II. Pogajalski proces
1. opozarja na izjavo držav AKP, da so sporazum o gospodarskem partnerstvu podpisale pod pritiskom Komisije, kar je v nasprotju z duhom partnerstva med AKP in EU;
2. poziva Komisijo, naj prizna, da države AKP potrebujejo več časa za celovito oceno posledic predlaganih sporazumov, saj so pogajanja resno potekala šele zadnji dve leti;
3. z zaskrbljenostjo opozarja na izjavo Komisije, da bodo s 1. januarjem uvedene carine na številne izvoze iz držav AKP, ki ne sodijo med najmanj razvite države, če sporazum še ne bo veljal, saj bi to ogrozilo blaginjo in možnosti za preživetje milijonov delavcev v državah AKP;
4. opozarja na priznanje Komisije, da je treba sprejeti dvostopenjski pristop za preprečitev motenj v trgovini v nekaterih državah AKP in po 31. decembru 2007 nadaljevati pogajanja o celovitih sporazumih o gospodarskem partnerstvu, ki spodbujajo razvoj;
5. poudarja, da so regionalni trgi pomembni in da se je treba izogniti vsakršnemu dvostopenjskemu pristopu ali drugim pobudam, ki bi lahko ogrozile trajni regionalni integracijski proces AKP;
6. poudarja, da mora Komisija spoštovati obveznosti iz sporazuma iz Cotonouja, da se državam AKP (vključno z najmanj razvitimi), ki ne morejo podpisati sporazuma o gospodarskem partnerstvu, zagotovi nov okvir za trgovinsko sodelovanje, ki bo ustrezal njihovi sedanji ureditvi in bo skladen s členom 37(6) sporazuma iz Cotonouja;
III. Načela
Celostni pristop
7. meni, da morajo vsi sprejeti sporazumi – vmesni sporazumi in celostni sporazumi o gospodarskem partnerstvu – zagotavljati, da po izteku pogajalskega roka nobena država ne bo na slabšem kot prej;
8. poziva k ustreznemu znižanju praga za doseganje statusa najmanj razvitih držav v vmesnih sporazumih, da se bo ujemal s sedanjo stopnjo razvoja posamezne države;
9. poudarja, da mora biti postopek regionalnega vključevanja za regije, za katere veljajo sporazumi o gospodarskem partnerstvu, osnovno načelo teh sporazumov, in da morajo biti ti sporazumi skladni s pobudami za regionalno vključevanje držav AKP in prispevati k njihovi okrepitvi;
Izboljševanje vstopa do trga
10. ocenjuje, da pobuda "vse, razen orožja" za najmanj razvite države, ki še niso podpisale vmesnega sporazuma, sama po sebi ne zadostuje in bi jo bilo treba dopolniti z boljšimi in preprostejšimi pravila o poreklu;
11. poudarja, da je poenostavitev pravil o poreklu osnovni pogoj, in da je pri izvajanju novih sporazumov treba zagotoviti ustrezno stopnjo prilagodljivosti;
12. poudarja, da mora Komisija v sporazumih uskladiti ustrezna nesorazmerja v sporazumih, zlasti glede opredelitve skoraj vsega trgovinskega sodelovanja, zajemanja občutljivih proizvodov, dolžine prehodnega obdobja in hitrosti liberalizacije, ki naj temelji na razvojnih merilih, zaščiti in sistemu reševanja sporov;
13. ugotavlja, da bi lahko konec nove generacije sporazumov o prosti trgovini s Komisijo vodil k dodatnemu ukinjanju trgovinskih preferencialov, ki jih zdaj uživajo države AKP; meni torej, da mora EU to upoštevati in zagotoviti ustrezno podporo za prilagoditev, večjo konkurenčnost in diverzifikacijo v državah AKP;
14.
poziva, da se državam AKP zagotovi primerna finančna in tehnična pomoč, ki bi jim omogočila izpolnjevanje predpisov in standardov EU o uvozu, zaradi česar bi te države v celoti uživale koristi boljšega dostopa do trga;
Odpravljanje omejitev na strani ponudbe
15.
je zaskrbljen nad številnimi določbami Komisije na področju storitev, konkurence, intelektualne lastnine in vladnih naročil, saj nekatere države AKP ne želijo reševati teh vprašanj, in poziva Komisijo k večji prilagodljivosti;
16.
obžaluje zamude pri ratifikaciji revidiranega sporazuma iz Cotonouja, ki bi lahko preprečile izvajanje desetega evropskega razvojnega sklada, zaradi česar bi se lahko zmanjšala letna sredstva za sodelovanje med AKP in EU, ter zato spodbuja vse strani, naj čim prej sklenejo postopek ratifikacije;
17.
poudarja, da mora sporazum "samo blago" poleg financiranja evropskega razvojnega sklada vključevati še posebne določbe za pomoč trgovini, ki bodo povezane s sporazumi o gospodarskem partnerstvu, da se izgradijo zmogljivosti na strani ponudbe in odpravi družbeni vpliv, ki ga ima liberalizacija trgovine v državah AKP;
18.
poleg tega poudarja, da zagotavljanje sredstev evropskega razvojnega sklada ne sme biti povezano ali pogojeno s podpisom sporazumov o gospodarskem sodelovanju ali;
Diverzifikacija vladnih prihodkov
19.
poziva, naj se večja pozornost nameni izzivom diverzifikacije prihodkov, s katerimi se soočajo države AKP, zlasti zato, ker bodo uvozne dajatve za skoraj vse trgovinsko sodelovanje z EU odpravljene;
20.
pozdravlja predlog o vzpostavitvi regionalnih skladov sporazumov za gospodarsko sodelovanje, ki bodo vključevali instrument za davčno prilagoditev, ki ga bodo financirale Komisija in države članice EU, in bo zagotavljal finančno pomoč za pobude diverzifikacije prihodkov v državah AKP in podporo pobudam za pravično trgovino;
Odpravljanje vplivov zunanje trgovine na reformo skupne kmetijske politike
21.
poziva EU, naj zagotovi, da bodo vse reforme skupne kmetijske politike v celoti skladne s cilji njene razvojne politike in sodelovanjem z državami AKP;
22.
meni, da je treba pri oblikovanju in izvajanju spremljevalnih ukrepov za sektor sladkorja upoštevati pomembne izkušnje iz prejšnjih kmetijskih reform (vključno s prilagoditvijo sektorjev za banane in rum ter reformo skupne kmetijske politike EU);
Razsežnost spolov
23.
obžaluje, da doslej niso bili razviti specifični pozitivni ukrepi za varovanje in spoštovanje pravic žensk in deklet v skladu z 31. členom sporazuma iz Cotonouja, ter da pri pogajalskem procesu o sporazumih o gospodarskem partnerstvu ni bil upoštevan vidik enakosti med spoloma; zato poziva Komisijo, naj med pogajanji in po njihovih sklepih izvede sistematično analizo družbenega vpliva sporazumov o gospodarskem partnerstvu na najbolj ogrožene skupine;
Sklep
24. se strinja, da Evropski parlament in skupna parlamentarna skupščina javno spremljata in pregledujeta vpliv izvajanja sporazumov o gospodarskem partnerstvu na trgovino in razvoj, da se poveča skladnost politik in oblikujejo mehanizmi za zagotavljanje razpoložljivosti in rednega poročanja o prispevkih sporazumov o gospodarskem partnerstvu k pravičnemu in trajnostnemu razvoju;
25. poudarja, da si bosta Evropski parlament in skupna parlamentarna skupščina še naprej prizadevala zagotoviti, da noben okvir za trgovinsko sodelovanje za nobeno državo članico ne bo pomenil slabših razmer, pa tudi, da bodo novi trgovinski sporazumi podpirali blaginjo in trajnostni razvoj v vseh državah AKP;
26. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, državam članicam EU ter parlamentom in vladam držav AKP.
