A6-0262/2009
8.4.2009
POROČILO
s predlogom priporočila Evropskega parlamenta Svetu o razvoju kazenskopravnega območja EU
(2009/2012(INI))
Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
Poročevalka:
Maria Grazia Pagano
PE 421.230v03-00
VSEBINA
PREDLOG PRIPOROČILA EVROPSKEGA PARLAMENTA SVETU Error! Bookmark not defined.
PREDLOG PRIPOROČILA SVETU (B6‑0335/2008)................ Error! Bookmark not defined.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU...................... Error! Bookmark not defined.
PREDLOG PRIPOROČILA EVROPSKEGA PARLAMENTA SVETU
o razvoju kazenskopravnega območja EU
( 2009/2012(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju predloga priporočila Svetu o razvoju kazenskopravnega območja EU, ki ga v imenu skupine PPE-DE predlaga Panayiotis Demetriou (B6 0335/2008),
– ob upoštevanju členov 6, 29, 31(1) ter 34(2)(a) in (b) Pogodbe o EU, listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti členov 47, 48, 49 in 50, ter evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti členov 5, 6, 7 in 13,
– ob upoštevanju zelenih knjig Komisije o postopkovnem jamstvu za osumljence in obtožence v kazenskih postopkih po vsej Evropski uniji ( KOM(2003)0075 ) ter o domnevi nedolžnosti ( KOM(2006)0174 ), predloga Evropske komisije za okvirni sklep Sveta o določenih procesnih pravicah pri kazenskih postopkih na celotnem območju Evropske unije ( KOM(2004)0328 ) in mnenja Evropskega parlamenta o tem
UL C 33 E, 9. 2. 2006, str. 159. ,
– ob upoštevanju priporočila Evropskega parlamenta Svetu z dne 9. marca 2004 o pravicah zapornikov v Evropski uniji
UL C 102 E, 28. 4. 2004, str. 154. ,
– ob upoštevanju okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji
UL L 327, 5. 12. 2008, str. 27. ter stališča Evropskega parlamenta o tem
Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0381 . ,
– ob upoštevanju poročila Evropske komisije Sveta Evrope za učinkovitost sodstva iz leta 2008 z naslovom „Evropski pravosodni sistemi: učinkovitost ali pravičnost“,
– ob upoštevanju sporočila Komisije o ustanovitvi foruma za razpravo o politikah in praksah EU na področju pravosodja ( KOM(2008)0038 ),
– ob upoštevanju sklepov Sveta za pravosodje in notranje zadeve 27. in 28. novembra 2008 o vzpostavitvi mreže zakonodajnega sodelovanja med ministrstvi za pravosodje držav članic Evropske unije,
– ob upoštevanju pobude Francoske republike o sprejetju sklepa Sveta o vzpostavitvi evropske pravosodne mreže
UL C 18, 19. 1. 2001, str. 9. , stališča Parlamenta v zvezi s tem
UL C 273 E, 14. 11. 2003, str. 99. , sporočila Komisije o usposabljanju na področju pravosodja v Evropski uniji ( COM(2006)0356 ) in resolucije Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o usposabljanju sodnikov, tožilcev in pravosodnega osebja v Evropski uniji
UL C 299, 22. 11. 2008, str. 1. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 23. oktobra 2007 o vlogi Eurojusta in Evropske pravosodne mreže v okviru boja proti organiziranemu kriminalu in terorizmu v Evropski uniji ( KOM(2007)0644 ), prečiščene različice sklepa Sveta št. 2002/187/PNZ o ustanovitvi Eurojusta za okrepitev boja proti težjim oblikam kriminala (5347/09), sklepa Sveta št. 2008/976/PNZ z dne 16. decembra 2008 o evropski pravosodni mreži
UL L 348, 24. 12. 2008, str. 130. ter stališč parlamenta v zvezi s tem
Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0384 in P6_TA(2008)0380 . ,
– ob upoštevanju okvirnega sklepa Sveta št. 2008/987/PNZ o evropskem dokaznem nalogu za namene pridobitve predmetov, dokumentov in podatkov za uporabo v kazenskih postopkih
UL L 350, 30. 12. 2008, str. 72. ter stališča Parlamenta v zvezi s tem
Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0486 . ,
– ob upoštevanju študije z naslovom „Analiza prihodnjega vzajemnega priznavanja v kazenskih zadevah“ v Evropski uniji
Gisčle Vernimmen-Van Tiggelen in Laura Surano, Institute for European Studies, Université Libre de Bruxelles (Inštitut za evropske študije, Svobodna univerza v Bruslju) ECLAN – Evropska akademska mreža za kazensko pravo (European Criminal Law Academic Network). , ki jo je nedavno objavila Université Libre de Bruxelles (Svobodna univerza v Bruslju),
– ob upoštevanju predloga okvirnega sklepa Sveta o uporabi načela vzajemnega priznavanja odločb o nadzornih ukrepih med državami članicami Evropske unije kot alternativi začasnemu priporu (17506/08),
– ob upoštevanju ocenjevalnih poročil o izvajanju okvirnega sklepa Sveta št. 2002/584/PNZ o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami
KOM(2006)0008 , 8409/08, 10330/1/08, 7024/1/08, 7301/2/08, 9617/2/08, 9927/2/08, 13416/2/08, 15691/2/08, 17220/1/08. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 20. novembra 2008 o zaplembi sredstev in premoženja kriminalnih organizacij ( KOM(2008)0766 ),
– ob upoštevanju okvirnega sklepa Sveta 2008/909/PNZ z dne 27. novembra 2008 o uporabi načela vzajemnega priznavanja sodb v kazenskih zadevah, s katerimi so izrečene zaporne kazni ali ukrepi, ki vključujejo odvzem prostosti, za namen njihovega izvrševanja v Evropski uniji
UL L 327, 5.12.2008, str. 27. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 30. maja 2008 z naslovom „Za evropsko strategijo na področju e-pravosodja“ ( KOM(2008)0329 ), sklepov Sveta o strategiji na področju e-pravosodja, resolucije evropskega parlamenta z dne 18. decembra 2008 s priporočili Komisiji o e-pravosodju
Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0637 . , stališča Parlamenta z dne 9. oktobra 2008 o predlogu sklepa Sveta o vzpostavitvi Evropskega informacijskega sistema kazenskih evidenc (ECRIS) na podlagi člena 11 okvirnega sklepa 2008/XX/PNZ
Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0465 . ter sklepov Sveta o poročilu o napredku, doseženem med francoskim predsedovanjem na področju e-pravosodja, ki jih je sprejel Svet za pravosodje in notranje zadeve 27. in 28. novembra 2008,
– ob upoštevanju svojih prejšnjih priporočil
Priporočilo Svetu in Evropskemu svetu z dne 14. oktobra 2004 o prihodnosti območja svobode, varnosti in pravice ter ukrepih za krepitev njegove legitimnosti in učinkovitosti (UL C 166 E, 7. 7. 2005, str. 58) ter priporočilo Svetu z dne 22. februarja 2005 o kakovosti kazenskega pravosodja in usklajenosti kazenske zakonodaje v državah članicah (UL C 304 E, 1. 12. 2005, str. 109). Svetu,
– ob upoštevanju lizbonske pogodbe in zlasti členov 82–86 poglavja 4 (pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah) Pogodbe o delovanju Evropske unije,
– ob upoštevanju potrebe po prepoznavanju najboljših načinov za razvoj kazenskopravnega območja EU,
– ob upoštevanju priprave osnutka prihodnjega stockholmskega programa,
– ob upoštevanju potrebe po povečanju dialoga o teh zadevah z nacionalnimi parlamenti, civilno družbo in sodnimi organi,
– ob upoštevanju člena 114(3) in člena 94 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ( A6‑0262/2009 ),
A. ker je delovanje sodstva v nacionalni pristojnosti držav članic,
B. ker bi bilo treba ob upoštevanju lizbonske pogodbe poudariti, da bi ta, ko bi začela veljati, razširila pristojnosti EU na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah ter bi za to področje – z ukinitvijo sistema stebrov – uvedla zakonodajni postopek s soodločanjem,
C. ker haaški program podobno kot program iz Tampereja določa vzpostavitev evropskega območja pravice kot prednostno nalogo in poudarja, da bi moralo priti do krepitve pravosodja prek ustvarjanja zaupanja in vzajemnega zaupanja, izvajanja programa vzajemnega priznavanja, razvoja enakovrednih standardov procesnih pravic v kazenskem postopku, približevanja zakonov – da se storilcem kaznivih dejanj prepreči izkoriščanje razlik v pravosodnih sistemih in državljanom zagotovi zaščita, ne glede na to, kje v EU so – ter zaradi pospeševanja razvoja Eurojusta,
D. ker so bili po navedbah poročila o izvajanju haaškega programa za leto 2007 ( KOM(2008)0373 ) dosežki pri sodelovanju pravosodja v kazenskih zadevah razmeroma majhni, z oviranjem politike in zamudami, ki se odražajo v zmanjšanju števila sprejetih instrumentov, medtem ko je bil zabeležen zadovoljiv razvoj na drugih področjih, kot so sodelovanje v civilnih zadevah, upravljanje meja, zakonite in nezakonite migracije, politike azila,
E. ker imajo kazenski postopki pomembne in številne posledice kar zadeva temeljne pravice tako žrtev kaznivih dejanj kot osumljencev in obtožencev,
F. ker so varovanje pravic, na primer do pravičnega sojenja, domneva nedolžnosti, pravica do obrambe, pravice žrtev kaznivega dejanja, načelo ne bis in idem in minimalni postopkovni zaščitni ukrepi med preiskovalnim priporom pred sojenjem bistveni v kazenskih postopkih,
G. ker vsakodnevno sodelovanje v kazenskih zadevah še vedno temelji na instrumentih medsebojne pomoči, kot sta konvencija o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah iz leta 2000 in konvencija Sveta Evrope o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah iz leta 1959,
H. ker načelo vzajemnega priznavanja v okviru ciljev in načel evropskega prava pomeni, da kadar pristojni sodni organ v eni državi članici izda odločbo, postane ta odločba v celoti in neposredno veljavna na celotnem ozemlju Unije, sodni organi v državah članicah, na ozemlju katerih bi se odločba lahko izvršila, pa pomagajo pri njenem izvrševanju, kot da bi bila to odločba, ki jo je izdal pristojni sodni organ te države članice, razen če instrument, v okviru katerega se izvaja, predvideva omejitve za njeno izvrševanje,
I. ker uresničevanje načela vzajemnega priznavanja, ki je eden od temeljev pravosodnega sodelovanja od Evropskega sveta v Tampereju, nikakor ni zadovoljivo, in ga je treba pospremiti z enotnim nizom postopkovnih jamstev in zaščitnih ukrepov,
J. ker se je pri načelu vzajemnega priznavanja, kjer se izvaja, pokazalo, podobno kot v primeru evropskega naloga za prijetje, da ima veliko dodano vrednost za pravosodno sodelovanje v Evropski uniji,
K. ker je načelo vzajemnega priznavanja, da bi bilo popolnoma učinkovito, v veliki meri odvisno od oblikovanja skupne evropske pravosodne kulture, ki temelji na medsebojnem zaupanju, skupnih načelih, sodelovanju in določeni ravni usklajevanja – na primer pri opredelitvi nekaterih kaznivih dejanj in sankcij – in od dejanskega varstva temeljnih pravic, zlasti kar zadeva procesne pravice, minimalne standarde pogojev in ponovnega pregleda pridržanja, pravice zapornikov ter dostopne mehanizme odškodnine za posameznike,
L ker ima usposabljanje sodnikov, tožilcev, zagovornikov in drugih, ki so dejavni v pravosodju, ključno vlogo pri ustvarjanju medsebojnega zaupanja in razvoju skupne evropske pravosodne kulture, obenem pa krepi pravilno ravnovesje med interesi državnega tožilstva in interesi obrambe ter zagotavlja neprekinjenost in učinkovitost obrambe v čezmejnih zadevah,
M. ker je bil na področju sodniškega usposabljanja dosežen napredek v več pogledih, zlasti zaradi prispevka evropske mreže za sodniško usposabljanje in njenih dejavnosti,
N. ker je bila vloga evropske mreže za sodniško usposabljanje kljub pomembnim dosedanjim dosežkom omejena zaradi ovir, povezanih z njeno organizacijsko strukturo, ter zaradi pomanjkanja zadostnih sredstev,
O. ker pravosodni organi zaradi omenjenih razmer sedaj nimajo orodij za usposabljanje, ki bi jih potrebovali za pravilno uporabo zakonodaje EU, in ker ima le majhen del sodstva dostop do sodnega usposabljanja, ki je osredotočeno na EU,
P. ker prihodnji ukrepi, usmerjeni na razvoj kazenskega pravosodja EU, lahko temeljijo le na objektivnem, nepristranskem, preglednem, natančnem in stalnem spremljanju izvajanja politik in pravnih instrumentov EU, kot tudi na kakovosti in učinkovitosti sodstva v državah članicah,
Q. ker se zdajle v EU ne izvaja nobeno celovito, stalno in jasno spremljanje politik EU na področju kazenskega prava niti kakovosti in učinkovitosti sodstva,
R. ker bi bilo takšno spremljanje bistvenega pomena za tiste, ki v EU sprejemajo odločitve, kadar pripravljajo najprimernejše zakonodajne ukrepe, obenem pa bi povečalo vzajemno zaupanje v sodne sisteme,
S. ker bi moral ta sistem ocenjevanja črpati iz obstoječih sistemov ocenjevanja, ne da bi podvajal prizadevanja in rezultate, Parlamentu pa bi moral nameniti aktivno vlogo,
T. ker bi lahko novoustanovljeni forum za pravosodje pomembno prispeval v fazi predhodnega ocenjevanja zakonodajnih pobud EU,
U. ker bi bilo treba zaradi zagotavljanja skladnosti in doslednosti ukrepanja EU, obenem pa zaradi varovanja temeljnih pravic, s primernimi postopki, ki naj vključujejo presoje vpliva, vzpostaviti javni posvetovalni postopek, še preden Komisija ali države članice vložijo predloge ali pobude za sprejetje zakonodajnih instrumentov EU,
V. ker stalne izmenjave informacij, praks in izkušenj med pravosodnimi organi v državah članicah bistveno prispevajo k razvoju okolja, ki temelji na medsebojnem zaupanju, kar dokazujejo izjemni rezultati, doseženi s programom izmenjav med pravosodnimi organi,
W. ker na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah še vedno manjka primeren celovit sistem varstva podatkov in je v njegovi odsotnosti treba v vsakem posameznem zakonodajnem instrumentu skrbno regulirati pravice oseb, na katere se podatki nanašajo,
X. ker mora kazenskopravno območje EU izkoristiti nove tehnologije, če želi biti učinkovito, obenem pa spoštovati temeljne pravice, ter uporabljati internetna orodja pri izvajanju politik EU in pri razširjanju informacij in predlogov ter razpravi o njih,
Y. ker je vloga nacionalnih sodstev v boju proti mednarodnemu kriminalu in pri varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin vse pomembnejša,
Z. ker so usklajevalna telesa, kot je Eurojust, pokazala, da prispevajo resnično dodano vrednost, njihovi ukrepi proti mednarodnemu kriminalu pa so se izjemno razširili, čeprav so njihove pristojnosti še vedno preveč omejene in so nekatere države članice izkazale odpor do izmenjave informacij v tem okviru,
Aa. ker je usklajevanje zagovornikov pomanjkljivo in bi ga bilo treba podpreti in odobriti na ravni EU,
Ab. ker so mafijske združbe in splošni organizirani kriminal postali nadnacionalni pojav, ki ima družbeni, kulturni, gospodarski in politični učinek na države članice in sosednje države, proti njemu pa se je treba bojevati tudi na družbeni ravni v sodelovanju s civilno družbo in demokratičnimi ustanovami,
1. na Svet naslavlja priporočila:
(a) ob upoštevanju, da mora kazenskopravno območje EU temeljiti na spoštovanju temeljnih pravic, poziva Svet, naj nadaljuje delo v zvezi z varovanjem temeljnih pravic in naj zlasti nemudoma sprejme:
– ambiciozen pravni instrument, ki naj temelji na načelu domneve nedolžnosti, o postopkovnih zaščitnih ukrepih v kazenskopravnem postopku, kot so pravica do „obvestila o pravicah“, pravica do pravnega nasveta, po potrebi pravica do brezplačnega pravnega nasveta pred in med sojenjem, pravica do navedbe dokazov, pravica do obveščenosti o naravi obtožbe ali razlogih za sum in sicer v jeziku, ki ga osumljenec/obtoženec razume, pravica do dostopa do vseh zadevnih dokumentov v jeziku, ki ga osumljenec/obtoženec razume, pravica do tolmača, pravica do sojenja in pravica do obrambe, zaščita osumljencev/obtožencev, ki ne razumejo postopka ali mu ne morejo slediti, minimalni standardi za pridržanje in pogoje za mladoletne osumljence/obtožence ter njihovo zaščito ter učinkoviti in dostopni mehanizmi odškodnine za posameznike;
– celovit pravni okvir, ki bo žrtvam kaznivih dejanj ponujal najširše varstvo, vključno z ustreznim nadomestilom in zaščito prič, še posebej, ko gre za zadeve, povezane z organiziranim kriminalom;
– pravni instrument o dopustnosti dokazov v kazenskih postopkih;
– ukrepe za določitev minimalnih standardov glede pogojev v zaporih in priporu ter skupen niz pravic zapornikov v EU, ki naj med drugim vključuje pravico do komunikacije in konzularno pomoč;
– ukrepe za delovanje kot glavna gonilna sila in podpornik civilne družbe in institucij pri njihovem prizadevanju za boj proti mafijskim združbam ter ukrepa s ciljem sprejetja zakonodajnega instrumenta o zaplembi finančnih sredstev in premoženja mednarodnih kriminalnih organizacij ter o njihovi uporabi za socialne namene;
(b) glede na to, da je načelo vzajemnega priznavanja temelj pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, naj čim prej sprejme pravne instrumente EU, ki so še potrebni za njegovo celovito izvajanje, ter zagotovi razvoj enakovrednih standardov procesnih pravic in zbliževanje minimalnih pravil o vidikih kazenskega postopka,
(c) naj skupaj z državami članicami učinkovito izvaja načelo vzajemnega priznavanja na kazenskopravnem območju, pri čemer naj ustrezno pozornost nameni težavam in dosežkom pri izvajanju in vsakodnevni uporabi evropskega naloga za prijetje, ter zagotovi, da države članice pri uporabi tega načela spoštujejo temeljne pravice in splošna načela prava, kot jih določa člen 6 Pogodbe o Evropski uniji,
(d) poziva države članice, naj pri izvajanju okvirnega sklepa o evropskem nalogu za prijetje uporabijo načelo sorazmernosti, ter opozarja na druge pravne instrumente, kot so zaslišanja z uporabo tehnike videokonference, ki se v nekaterih primerih lahko izkažejo za primerne ob uporabi ustreznih zaščitnih ukrepov,
(e) v sodelovanju z Evropskim parlamentom oceni sedanje stanje na področju pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah v Evropski uniji, pri čemer naj upošteva tako pomanjkljivosti kot napredek,
(f) skupaj s Komisijo in Parlamentom oblikuje odbor modrecev (pravnikov), ki bi imel nalogo, da pripravi študijo o podobnostih in razlikah med sistemi kazenskega prava vseh držav članic ter predložil predloge za razvoj kazenskopravnega območja EU, ki bi uravnovesilo učinkovitost kazenskih postopkov in varovanje pravic posameznikov,
(g) skupaj s Komisijo in Parlamentom ter v sodelovanju s pristojnimi odbori Sveta Evrope, kot je Evropska komisija za učinkovitost sodstva, in z obstoječimi evropskimi mrežami, ki delujejo na področju kazenskih zadev, oblikuje objektiven, nepristranski, pregleden, celovit, horizontalen in neprekinjen sistem spremljanja in ocenjevanja izvajanja politik EU in pravnih instrumentov na tem področju, pa tudi kakovosti in učinkovitosti, integritete in pravičnosti sodstva; sistem naj upošteva tudi raven izvajanja sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti in Evropskega sodišča za človekove pravice v državah članicah in naj bo zasnovan po vzoru sistema vzajemnega ocenjevanja, zmožen pa naj bo pripraviti zanesljiva poročila najmanj enkrat letno. Sistem ocenjevanja bi moral zlasti:
- oblikovati mrežo za ocenjevanje, ki bi bila sestavljena iz politične in tehnične ravni,
- opredeliti – na podlagi pregleda obstoječih sistemov ocenjevanja: prednostne naloge, področje uporabe, merila in metode, pri čemer bi se morali zavedati, da ocenjevanje ne bi smelo biti teoretično, temveč bi moralo presojati učinek politik EU na terenu in na vsakodnevno upravljanje sodstva, ter kakovost, učinkovitost, integriteto in pravičnost sodstva, pri tem pa upoštevati tudi raven izvajanja sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti in Evropskega sodišča za človekove pravice v državah članicah,
- preprečiti podvajanje obstoječih sistemov ocenjevanja ter spodbujati sinergijo z njimi,
- uporabiti mešan pristop, ki naj bo sestavljen tako iz statističnih kot zakonodajnih informacij ter iz ocene izvajanja instrumentov EU na terenu,
- zbirati primerljive podatke in, če je mogoče, oceniti razpoložljive podatke,
- tesno vključiti Parlament tako na politični kot na tehnični ravni sistema ocenjevanja,
(h) naj skupaj s Komisijo in Parlamentom pazljivo oceni sedanji položaj sodniškega usposabljanja v Evropski uniji, njegove slabosti in potrebe, ter sprejme takojšnje ukrepe, s katerimi bo spodbudil oblikovanje dejanske pravosodne kulture EU, z vzpostavitvijo evropske pravosodne šole za sodnike, tožilce, zagovornike in druge, ki zaposlene v sodstvu, ki bi jo morali:
- zgraditi na temeljih obstoječe evropske mreže za sodniško usposabljanje, kasneje pa jo razviti v inštitut EU, ki bi bil povezan z obstoječimi agencijami, imel pa bi trdno in ustrezno strukturo, v kateri bi imele najpomembnejšo vlogo nacionalne pravosodne šole, pravosodne mreže in organizacije za pravice obrambe, sodelovati pa bi morala tudi Komisija,
- upravljati in dodatno razvijati programe izmenjav med sodnimi organi,
- določiti enotne učne programe za pravosodno usposabljanje, ki bi zagotavljali, da bo evropska komponenta pomembno zastopana na različnih pravnih področjih,
- ponujati začetno in nadaljevalno usposabljanje za evropske sodnike, tožilce in zagovornike na prostovoljni podlagi,
- povečati jezikovno znanje pravosodnih organov, odvetnikov in drugih vpletenih subjektov,
- nuditi to usposabljanje tudi državam kandidatkam in drugim državam, s katerimi ima EU sklenjene sporazume o sodelovanju in partnerstvu,
(i) poziva države članice, naj nemudoma začnejo v celoti izvajati sklep Sveta o okrepitvi Eurojusta in spremembi sklepa Sveta 2002/187/PNZ (5613/2008) ter spodbudijo nacionalne organe k vključitvi Eurojusta v zgodnji stopnji postopkov sodelovanja, da bi tako presegli odpor do izmenjave informacij in polnega sodelovanja, ki se je pokazal na nacionalni ravni, ter poziva Svet, Komisijo in Eurojust, naj v celoti in tesno vključijo Parlament v prihodnje dejavnosti, namenjene pravilnemu izvajanju sklepa o Eurojustu,
(j) pripravi načrt za izvajanje omenjenega sklepa, zlasti glede pristojnosti Eurojusta pri
- reševanju sporov o sodni pristojnosti,
- opravljanju preiskav ali pregonov,
(k) sprejeti ukrepe, potrebne za vsakoletno objavo celovitega poročila o kriminalu v Evropski uniji, ki bo združevalo poročila o posebnih področjih, kot so ocena nevarnosti organiziranega kriminala (OCTA), letno poročilo Eurojusta itd.,
(l) poziva države članice, naj še naprej proučujejo pobudo Češke republike, Republike Poljske, Republike Slovenije, Slovaške republike in Kraljevine Švedske o okvirnem sklepu Sveta o preprečevanju in reševanju sporov o sodni pristojnosti v kazenskih postopkih, ki bi upošteval pravice osumljenca ali obtoženca, da je na vseh stopnjah postopka obveščen o postopku izbire kazenske jurisdikcije in vanj vključen, ter naj se na osnovi doseženega napredka med pogajanji v Svetu ponovno posvetujejo s Parlamentom,
(m) naj ustrezno pozornost nameni prednostim, ki jih ponujajo nove tehnologije pri zagotavljanju visoke stopnje javne varnosti, in v celoti izkoristi možnosti interneta pri širjenju informacij, krepitvi vloge novoustanovljenega pravosodnega foruma, spodbujanju razvoja novih učnih metod (e-učenje) ter zbiranju in izmenjavi podatkov, s posodabljanjem in krepitvijo obstoječih baz podatkov, kot so na primer carinske, ki so bistvenega pomena v boju proti tihotapljenju in trgovini z ljudmi, obenem pa zagotavljajo spoštovanje temeljnih pravic in zlasti visoko stopnjo zaščite zasebnosti posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v okviru sodelovanja policijskih in pravosodnih organov v kazenskih zadevah,
2. naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji.
30.6.2008
PREDLOG PRIPOROČILA SVETU ( B6‑0335/2008 )
v skladu s členom 114(1) poslovnika,
ki ga predlaga Panayiotis Demetriou
v imenu skupine PPE-DE
o razvoju kazenskopravnega območja EU
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju členov 6, 29, 31(1) ter 34(2)(a) in (b) Pogodbe o EU, listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti členov 47, 48, 49 in 50, ter evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti členov 5, 6, 7 in 13,
– ker je trdno odločen, da je treba pospešiti dialog o teh zadevah z nacionalnimi parlamenti, civilno družbo in sodnimi organi,
– ob upoštevanju sporočila Komisije o ustanovitvi foruma za razpravo o politikah in praksah EU na področju pravosodja
KOM(2008) 38 končno. in sporočila Komisije o usposabljanju na področju pravosodja v Evropski uniji
KOM(2006) 356 končno. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom Za evropsko strategijo na področju e-pravosodja
KOM(2008) 329 končno. ,
– ob upoštevanju prejšnjih priporočil Evropskega parlamenta
Priporočilo Svetu in Evropskemu svetu o prihodnosti območja svobode, varnosti in pravice ter ukrepih za krepitev njegove legitimnosti in učinkovitosti UL C 166 E, 7. 7. 2005, str. 58-63; priporočilo Evropskega parlamenta Svetu o kakovosti kazenskega pravosodja in usklajenosti kazenske zakonodaje v državah članicah, UL C 304 E, 1. 12. 2005, str. 109-113. Svetu,
– da bi opredelil najboljši način za razvoj kazenskopravnega območja EU,
– ob upoštevanju člena 114(1) svojega poslovnika,
A. ker so za sodstvo jasno pristojne države članice EU na nacionalni ravni,
B. ker vsakodnevno pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah še vedno temelji na instrumentih vzajemne pomoči, kot sta konvencija o vzajemni pravni pomoči v kazenskih zadevah
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2000:197:0001:0023:EN:PDF iz leta 2000 in konvencija Sveta Evrope o pravni pomoči v kazenskih zadevah
http://conventions.coe.int/Treaty/en/Treaties/Html/030.htm iz leta 1959,
C. ker izvajanje načela vzajemnega priznavanja še zdaleč ni bilo v celoti doseženo, zlasti kar zadeva pridobivanje dokazov v kazenskih postopkih ter postopke za priznavanje ukrepov pred kazenskim postopkom in po njem,
D. ker mora – če želi biti učinkovito – kazenskopravno območje EU izkoristiti nove tehnologije in uporabiti spletna orodja pri izvajanju politik EU,
E. ker so varovanje pravic, na primer do pravičnega sojenja, domneva nedolžnosti, pravica do obrambe, pravice žrtev kaznivega dejanja in načelo ne bis in idem bistveni v kazenskih postopkih, pri katerih so ogrožene temeljne pravice,
F. ker je učinkovito uveljavljanje teh pravic v glavnem odvisno od oblikovanja evropske skupne pravosodne kulture, ki bi temeljila na skupnih načelih in medsebojnem zaupanju med pravosodnimi sistemi,
G. ker je za ustvarjanje vzajemnega zaupanja in oblikovanje evropske pravosodne kulture bistven učinkovit postopek za ocenjevanje pravosodnih sistemov,
H. ker je vloga nacionalnih sodišč vse pomembnejša v boju proti mednarodnemu kriminalu, pa tudi pri varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin,
I. ker ima usposabljanje na področju pravosodja ključno vlogo pri ustvarjanju vzajemnega zaupanja in razvoju evropske skupne pravosodne kulture,
1. na Svet naslavlja priporočila:
(a) naj skupaj z Evropskim parlamentom preuči sedanje pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah na ravni EU, pri tem pa upošteva tako pomanjkljivosti kot napredek;
(b) naj učinkovito izvaja načelo vzajemnega priznavanja na področju kazenskega pravosodja ter oceni izvajanje evropskega naloga za prijetje;
(c) naj skupaj z Evropskim parlamentom oblikuje odbor modrecev (pravnikov), ki bi pripravil študijo podobnosti in razlik med sistemi kazenskega prava vseh držav članic ter predložil predloge za razvoj dejanskega prostora za kazensko pravosodje EU;
(d) naj nemudoma nadaljuje pripravo postopkovnih zaščitnih ukrepov v kazenskih postopkih;
(e) naj nameni ustrezno pozornost prednostim, ki jih nudijo nove tehnologije;
(f) naj takoj sprejme ukrepe za spodbujanje oblikovanja dejanske evropske pravosodne kulture v kazenskih postopkih, pri čemer naj se osredotoči na usposabljanje na področju pravosodja in postopke za ocenjevanje kakovosti in učinkovitosti sodstva;
2. naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji (ter [vladam …]).
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
31.3.2009
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
34
1
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Alexander Alvaro, Catherine Boursier, Emine Bozkurt, Philip Bradbourn, Mihael Brejc, Kathalijne Maria Buitenweg, Maddalena Calia, Giusto Catania, Gérard Deprez, Bárbara Dührkop Dührkop, Claudio Fava, Armando França, Urszula Gacek, Roland Gewalt, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ewa Klamt, Magda Kósáné Kovács, Henrik Lax, Roselyne Lefrançois, Baroness Sarah Ludford, Claude Moraes, Javier Moreno Sánchez, Rareş-Lucian Niculescu, Maria Grazia Pagano, Martine Roure, Inger Segelström, Csaba Sógor, Vladimir Urutchev, Manfred Weber, Tatjana Ždanoka
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Edit Bauer, Simon Busuttil, Ignasi Guardans Cambó, Antonio Masip Hidalgo, Rainer Wieland
