29. 9. 2010 B7-0542/2010 PREDLOG RESOLUCIJE ob zaključku razprave o izjavi podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o svetovnem dnevu boja proti smrtni kazni
Richard Howitt
,
Véronique De Keyser
,
Ana Gomes
,
Raimon Obiols
,
Marc Tarabella
v imenu skupine S&D
PE450.365v01-00 B7‑0542/2010 Resolucija Evropskega parlamenta o svetovnem dnevu boja proti smrtni kazni
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju protokola št. 6 h Konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin v zvezi z odpravo smrtne kazni z dne 28. aprila 1983,
– ob upoštevanju drugega izbirnega protokola k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah, namenjenega odpravi smrtne kazni z dne 15. decembra 1989;
– ob upoštevanju svojih predhodnih resolucij o odpravi smrtne kazni, zlasti tistih, ki jih je Evropski parlament sprejel 26. aprila 2007 o potrebi po takojšnji razglasitvi moratorija za usmrtitve v državah, ki še izvajajo smrtno kazen,
– ob upoštevanju predhodnih resolucij Evropskega parlamenta, zlasti tistih o pravicah manjšin in izvajanju smrtne kazni na Kitajskem z dne 26. aprila 2009; o smrtni kazni v Nigeriji z dne 20. novembra 2008; o usmrtitvah v Libiji z dne 17. junija 2010; o razmerah na Korejskem polotoku z dne 8. julija 2010 in o Iranu z dne 22. oktobra 2009, 10. februarja 2010 in 8. septembra 2010,
– ob upoštevanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov 62/149 z dne 18. decembra 2007, ki poziva k moratoriju za izvajanje smrtne kazni in resolucije generalne skupščine Združenih narodov 63/168, ki poziva k izvajanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov 62/149 iz leta 2007, ki jo je generalna skupščina Združenih narodov sprejela 18. decembra 2008,
– ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja Združenih narodov o moratoriju za izvajanje smrtne kazni z dne 11. avgusta 2010,
– ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja Združenih narodov o vprašanju smrtne kazni z dne 16. julija 2010,
– ob upoštevanju govora visoke predstavnice/podpredsednice Komisije na plenarnem zasedanju 16. junija 2010 o politiki na področju človekovih pravic, v katerem je poudarila, da je odprava smrtne kazni po vsem svetu prednostna naloga EU,
– ob upoštevanju izjave predsednika Evropskega parlamenta Jerzyja Buzka z dne 19. oktobra 2009, v kateri je izrazil, da se odločno zavzema za odpravo smrtne kazni,
– ob upoštevanju končne izjave, sprejete na 4. svetovnem kongresu proti smrtni kazni, ki je potekal v Ženevi od 24. do 26. februarja 2010, s katero so pozvali k vsesplošni odpravi smrtne kazni,
– ob upoštevanju revidirane in posodobljene različice smernic EU o smrtni kazni, ki jo je Svet sprejel 16. junija 1998,
– ob upoštevanju svetovnega dneva boja proti smrtni kazni in razglasitvi 10. oktobra za evropski dan boja proti smrtni kazni,
– ob upoštevanju člena 2 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker je Evropska Unija odločno zavezana k odpravi smrtne kazni povsod po svetu in si prizadeva doseči vsesplošno sprejetost tega načela,
B. ker je EU v svetovnem merilu vodilni institucionalni akter v boju proti smrtni kazni in so njene dejavnosti na tem področju ključna prednostna naloga njene zunanje politike na področju človekovih pravic; ker je EU hkrati glavni donator za financiranje prizadevanj organizacij civilne družbe po svetu v zvezi z odpravo smrtne kazni,
C. ker je smrtna kazen najbolj kruta, nečloveška in ponižujoča kazen, ki krši pravico do življenja, kot je navedeno v Splošni deklaraciji o človekovih pravicah, in mučenje, ki ni sprejemljivo za države, ki spoštujejo človekove pravice,
D. ker so različne študije pokazale, da smrtna kazen nima vpliva na pogostnost nasilnih kaznivih dejanj,
E. ker so po dokazih sodeč na smrt obsojeni pretežno ljudje iz prikrajšanih razmer,
F. ker določbe protokola št. 6 Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin državam članicam Sveta Evrope prepovedujejo izvajanje smrtne kazni,
G. ker si EU prizadeva, da tretje države razglasijo moratorij za izvajanje smrtne kazni in v določenem času odpravijo smrtno kazen ter ratificirajo ustrezne mednarodne instrumente ZN in druge instrumente, zlasti drugi izbirni protokol k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah, ki predvideva odpravo smrtne kazni,
H. ker je odprava smrtne kazni ena od tematskih prednostnih nalog za pomoč v okviru evropskega instrumenta za pospeševanje demokracije in človekovih pravic, ki je od leta 1994 po svetu financiral več kot 30 projektov s skupnim proračunom v višini več kot 15 milijonov EUR,
I. ker mora z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe sklenitev trgovinskih sporazumov in na splošno mednarodnih sporazumov s tretjimi državami potrditi tudi Evropski parlament,
J. ker statut Mednarodnega kazenskega sodišča, poleg Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo, Mednarodnega kazenskega sodišča za Ruando, posebnega sodišča za Sierro Leone, posebne porote za hujša kazniva dejanja v Diliju, Vzhodnem Timorju in izrednega zbora kamboškega sodišča, izključuje smrtno kazen za vojne zločine, zločine proti človeštvu in genocide, najhujše oblike kaznivih dejanj, zaradi katerih je mednarodna skupnost zaskrbljena in so v sodni pristojnosti teh sodišč,
K. ker je generalna skupščina ZN v letu 2007 in 2008 sprejela zgodovinski resoluciji 62/149 in 63/168, ki pozivata k svetovnemu moratoriju za usmrtitve in k dokončni odpravi smrtne kazni, ter s tega vidika poudarja dejstvo, da se je število držav, ki podpirajo to resolucijo, povečalo in da je bila resolucija 63/169 sprejeta z veliko večino, in sicer s 106 glasovi za, 46 glasovi proti in 34 vzdržanimi glasovi,
L. ker je 4. svetovni kongres proti smrtni kazni, ki je potekal februarja 2010 v Ženevi, pozval države, ki so dejansko odpravile smrtno kazen, naj jo odpravijo tudi s statutom, naj v svoje mednarodne odnose vključijo tudi vidik vsesplošne odprave smrtne kazni ter da naj mednarodne in regionalne organizacije podpirajo vsesplošno odpravo smrtne kazni s sprejetjem resolucij o moratoriju za usmrtitve,
M. ker je v svetovnem merilu 154 držav odpravilo smrtno kazen de iure ali de facto, 96 od njih jo je odpravilo za vsa kazniva dejanja, 8 držav jo je ohranilo za izjemna kazniva dejanja, kot so dejanja, storjena v času vojne, 6 jih je razglasilo moratorij za usmrtitve in 44 jih dejansko ne izvaja več smrtne kazni (na primer države, ki že najmanj 10 let niso izvedle usmrtitve ali države, ki imajo zavezujoče obveznosti glede neuporabe smrtne kazni),
N. ker je več kot 100 držav, ki so ohranile smrtno kazen za kazniva dejanja, z zakonom prepovedalo usmrtitve mladoletnih prestopnikov, vendar poudarja da majhno število držav nadaljuje z usmrtitvami le-teh, pri čemer gre za očitno kršenje mednarodnega prava, zlasti člena 6(5) Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, in predvsem poudarja, da je Iran priprl največ mladih prestopnikov,
O. ker so po svetu trenutno številni dokazano evropski državljani obsojeni na smrt ali čakajo na izvršitev smrtne kazni ter poudarja, da je zato ključno, da se konsolidira in okrepi evropski odziv na morebitno usmrtitev evropskih državljanov,
P. ker je predsednik ruske dume Boris Grizlov na srečanju v Moskvi s člani Nadzornega odbora Parlamentarne skupščine Sveta Evrope 23. marca 2010 izjavil, da Rusija ni ratificirala šestega protokola k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin glede odprave smrtne kazni zaradi terorističnih groženj v državi,
Q. ker je treba pozdraviti, da je kirgizijski parlament 11. februarja 2010 sprejel drugi izbirni protokol k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah glede odprave smrtne kazni in da je začasna kirgizijska vlada 21. maja 2010 javno objavila končni osnutek ustave, ki med drugim prepoveduje smrtno kazen in je bil medtem sprejet,
R. ker 43 držav na svetu Afganistan, Bahrain, Bangladeš, Belorusija, Bocvana, Čad, Kitajska, Kuba, Demokratična republika Kongo, Egipt, Ekvatorialna Gvineja, Etiopija, Gvineja, Indija, Indonezija, Iran, Irak, Japonska, Jordanija, Kuvajt, Libanon, Libija, Malezija, Nigerija, Severna Koreja, Oman, Pakistan, Katar, Saint Kitts in Nevis, Savdska Arabija, Singapur, Somalija, Sudan, Sirija, Tajvan*, Tajska, Uganda, Združeni Arabski Emirati, Združene države Amerike, Vietnam, Jemen in Zimbabve.
še vedno uporablja smrtno kazen in ker je bilo največje število usmrtitev izvršenih na Kitajskem, v Iranu in Iraku, ker je samo Kitajska izvedla približno 5.000 ali 88 % vseh usmrtitev na svetu; Iran je usmrtil vsaj 402 osebi in Irak 77,
S. ker Iran še vedno izvaja smrtno kazen s kamenjanjem, kar je v nasprotju z drugim izbirnim protokolom k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah,
T. ker je predsedniški svet Iraka nedavno ratificiral smrtne obsodbe vsaj 900 zapornikov, med njimi tudi žensk in otrok,
U. ker sta tako parlamentarna skupščina Sveta Evrope in Evropska unija večkrat pozvale Belorusijo, naj odpravi smrtno kazen, ker so podrobnosti o smrtni kazni v Belorusiji tajne in se ta glede na zakon o izvrševanju kazenskih sankcij izvaja tajno z ustrelitvijo, uprava zapora o usmrtitvah obvesti sodnika in ta nato obvesti svojce; truplo usmrčene osebe se ne izroči svojcem, da bi ga ti lahko pokopali, prav tako se jim ne sporoči kraj pokopa,
V. ker ima 38 držav od 50, ki tvorijo Združene države Amerike, v veljavi smrtno kazen, čeprav 4 države niso izvedle usmrtitve že od leta 1976; ker se je v letu 2009, po izteku dejanskega moratorija, ki je bil v veljavi od septembra 2007 do maja 2008, število usmrtitev povečalo na 54, čeprav se je že sedmo leto zapored število obsodb na smrt v Združenih državah Amerike zmanjšalo na 106,
W. ker je treba pozdraviti, da so se nekatere države, vključno z zveznimi državami Montana, New Jersey, New York, Severna Karolina in Kentucky, izrekle proti smrtni kazni z ukrepi, ki vključujejo moratorij za usmrtitve ali odpravo smrtne kazni, pri čemer so obsodile usmrtitvi Terese Lewis v zvezni državi Virginija in Hollyja Wooda v zvezni državi Alabama kljub dokazom, da sta bila oba duševno prizadeta, ter izpostavile primera Mumie Abu-Jamala, obsojenega na smrt v zvezni državi Pensilvanija, in Troya Davisa v zvezni državi Georgia,
1. ponovno ponavlja svoje dolgoletno stališče glede smrtne kazni v vseh primerih in v vseh okoliščinah ter še enkrat poudarja, da odprava smrtne kazni prispeva h krepitvi človekovega dostojanstva in postopnemu razvoju človekovih pravic;
2. obsoja vse usmrtitve ne glede na kraj izvedbe; odločno poziva EU in njene države članice, naj zahtevajo izvajanje resolucije ZN o vsesplošnem moratoriju za usmrtitve, da bi v celoti odpravili smrtno kazen v vseh državah, ki jo še vedno izvajajo; poziva Svet in Komisijo, naj sprejmeta ukrepe za postopno omejitev uporabe smrtne kazni, pri čemer naj vztrajata, da se izvaja v skladu z minimalnimi mednarodnimi standardi;
3. poziva EU, naj pri prizadevanjih za odpravo smrtne kazni uporabi vsa razpoložljiva diplomatska sredstva in sredstva pomoči v obliki sodelovanja;
4. poziva države, ki izvajajo smrtno kazen, naj nemudoma razglasijo moratorij za usmrtitve; nadalje spodbuja države, kot so Kitajska, Egipt, Iran, Malezija, Sudan, Tajska in Vietnam, naj objavijo uradne statistike o uporabi smrtne kazni v teh državah;
5. spodbuja države, ki niso odpravile smrtne kazni, naj spoštujejo zaščitne ukrepe, ki ščitijo pravice obsojenih na smrt, kot določajo zaščitni ukrepi Ekonomskega in socialnega sveta Združenih narodov; poziva Svet in Komisijo, naj spodbujata preostale države, ki niso podpisale in ratificirale drugega izbirnega protokola k Mednarodnemu paktu o državljanskih in političnih pravicah, pa tudi tiste države članice, ki niso podpisale protokola št. 13 o smrtni kazni Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic, naj to storijo;
6. poziva države OVSE, zlasti Združene države Amerike in Belorusijo, naj nemudoma sprejmejo moratorij za usmrtitve;
7. poziva Kazahstan in Latvijo, naj spremenita določbe v svoji nacionalni zakonodaji, ki še vedno dopuščajo smrtno kazen za določena kazniva dejanja v izrednih okoliščinah;
8. poziva države članice Evropske unije, naj na 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov v okviru zavezništva med več regijami vložijo novo resolucijo proti smrtni kazni;
9. poziva države, ki ohranjajo smrtno kazen, naj spodbudijo Urad za demokratične institucije in človekove pravice ter misije OVSE v sodelovanju s Svetom Evrope k organizaciji dejavnosti osveščanja proti smrtni kazni, zlasti preko medijev, uslužbencev organov pregona, oblikovalcev politike in splošne javnosti;
10. poziva Svet in Komisijo, naj v okviru vzpostavitve Evropske službe za zunanjepolitično delovanje zagotovita vodenje za obsežno in učinkovito evropsko politiko proti smrtni kazni v zvezi s številnimi dokazano evropskimi državljani, ki jim grozi usmrtitev v tretjih državah, ki naj vključuje trdne in okrepljene mehanizme v zvezi s sistemom identifikacije, nudenjem pravne pomoči, pravnimi posegi EU in diplomatskim zastopanjem;
11. nadalje spodbuja dejavnosti nevladnih organizacij, ki si prizadevajo za odpravo smrtne kazni, vključno z organizacijami Hands Off Cain, Amnesty International, Penal Reform International, Svetovno koalicijo proti smrtni kazni in Mednarodno Helsinško federacijo za človekove pravice, skupnostjo Sant’Egidio in organizacijo Reprieve;
12. se zavezuje k spremljanju vprašanja smrtne kazni in k obravnavi posebnih primerov z organi držav ter k preučitvi možnih pobud in priložnostnih misij v države, ki ohranjajo smrtno kazen, da se vladne oblasti pozove k sprejemu moratorija za usmrtitve z namenom njihove popolne odprave;
13. poziva Svet in Komisijo, naj pri sklenitvi sporazumov z državami, ki še vedno uporabljajo smrtno kazen, ali državami, ki niso podpisale moratorija z namenom odprave smrtne kazni, le te izrecno spodbujajo naj to storijo;
14. poziva visoko predstavnico EU/podpredsednico Komisije in države članice, naj nastopajo enotno in ne pozabijo, da mora biti glavna politična vsebina resolucije sprejetje vsesplošnega moratorija kot ključnega koraka k odpravi smrtne kazni;
15. ponovno poudarja, da popolna odprava smrtne kazni ostaja eden od glavnih ciljev politike EU na področju človekovih pravic; ta cilj bo dosežen samo s tesnim sodelovanjem med državami, sodelovanjem, izobraževanjem, osveščanjem, učinkovitostjo in uspešnostjo;
16. spodbuja regionalno sodelovanje v tej smeri; Mongolija je na primer januarja 2010 kot pozitivno posledico uradno razglasila moratorij za usmrtitve; več držav, ki so ohranile smrtno kazen, razmišlja o ustavnosti te oblike kazni;
17. poziva Svet in Komisijo, naj izkoristita svetovni dan in evropski dan boja proti smrtni kazni, da med drugim opozorita na primere Sakine Mohamadi Aštiani, Zahre Bahrami, Mumie Abu-Jamala, Troya Davisa, Olega Griškova, Andreja Burdika in Ebrahima Hamidija;
18. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje visoki predstavnici, Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic EU, generalnemu sekretarju ZN, predsedniku Generalne skupščine ZN in vladam držav članic ZN.
