25.9.2007
PREDLOG RESOLUCIJE
k izjavi Sveta in Komisije
v skladu s členom 103(2) Poslovnika,
ki ga vlagajo Karl von Wogau, Stefano Zappalà, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Bogdan Klich in Hubert Pirker
v imenu skupine PPE-DE
o operacijah evropske varnostne in obrambne politike v Čadu in Srednjeafriški republiki
Resolucija Evropskega parlamenta o operacijah evropske varnostne in obrambne politike v Čadu in Srednjeafriški republiki
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju spora v Darfurju in njegovega širšega regionalnega vpliva, zlasti na vzhodni del Čada in severni del Srednjeafriške republike,
– ob upoštevanju sklepov Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose s 23. in 24. julija 2007, ki poziva svoja pristojna telesa, "naj nadaljujejo z načrtovanjem zaradi morebitnega sklepa o premostitveni operaciji, in sicer v okviru evropske varnostne in obrambne politike v podporo prisotnosti ZN z več razsežnostmi v vzhodnem Čadu in na severovzhodu Srednjeafriške republike, da se tako izboljšajo varnostne razmere na teh področjih",
–
ob upoštevanju resolucije varnostnega sveta ZN 1769(2007) z 31. julija 2007, s katero je bila uvedena mešana operacija AU/ZN v Darfurju za začetno obdobje 12 mesecev,
–
ob upoštevanju srečanja o miru v Darfurju, ki je potekalo od 3. do 6. avgusta 2007 v Aruši,
–
ob upoštevanju političnega sporazuma, ki je bil v navzočnosti mednarodne skupnosti in predsednika Čada Idrisa Debija Itnoja podpisan 13. avgusta 2007 v N'Djameni in katerega cilj je, da bi vse čadske koalicijske in opozicijske politične stranke okrepile demokratični proces v Čadu,
–
ob upoštevanju predsedniške izjave z dne 27. avgusta 2007, v kateri varnostni svet Združenih narodov potrjuje, da je pripravljen ustanoviti misijo Združenih narodov v Čadu, in pozdravlja namero EU, da zagotovi pomoč v obliki vojaške misije evropske varnostne in obrambne politike,
–
ob upoštevanju svoje resolucije o razmerah v Darfurju z 12. julija 2007,
–
ob upoštevanju člena 103(2) svojega poslovnika,
A.
ker je izredno zaskrbljen zaradi vedno slabšega humanitarnega položaja v Čadu, kjer je zaradi spora v Darfurju in njegovih čezmejnih posledic v 12 taboriščih vzdolž vzhodne čadske meje s Sudanom nastanjenih 238.000 beguncev iz Sudana, 44.600 beguncev iz Srednjeafriške republike ter 170.000 notranje razseljenih oseb,
B.
ker je zaskrbljen zaradi varnostnih razmer v vzhodnem delu Čada, ki so od leta 2006 vedno slabše zaradi spopadov med čadskimi varnostnimi silami in čadskimi uporniki ter vdorov milice džandžavidov in oboroženih skupin iz Sudana, pri čemer je treba omeniti tudi ropanje in napade na humanitarne organizacije,
C.
ker pozdravlja resolucijo varnostnega sveta ZN 1769(2007), s katero je odobrena razporeditev 26.000 vojakov Afriške unije in Združenih narodov v Darfurju, ki bodo pripomogli k vzpostavitvi miru v celotni regiji v povezavi s policijskimi silami ZN in načrtovano operacijo EVOP v vzhodnem delu Čada in severnem delu Srednjeafriške republike,
D.
ker podpira prizadevanja generalnega sekretarja ZN Bana Ki-Moona, da poišče pogajalsko rešitev za spor v Darfurju s spodbujanjem stikov med sudanskimi oblastmi in različnimi skupinami upornikov,
E.
ker pozdravlja dejstvo, da so vse čadske politične stranke 13. avgusta 2007 v N'Djameni podpisale sporazum, ki je usmerjen v krepitev demokratičnega procesa v Čadu,
F.
ker upošteva prizadevanja libijskega vodstva, da poišče rešitev za notranji spor v Čadu s skupinami, ki niso podpisale prejšnjega sporazuma,
1.
poziva Svet, Komisijo in ZN, da uskladijo svoja prizadevanja in ustvarijo pogoje za to, da bi različnim stranem, udeleženim v sporu na širšem območju med Darfurjem, vzhodnim Čadom in severno Srednjeafriško republiko, pomagali najti politično rešitev, s katero bi dosegli varnost in posledično ustavili humanitarno krizo ter beguncem in notranje razseljenim osebam olajšali vrnitev v vasi, iz katerih izvirajo,
2.
daje svoje dovoljenje za začetek operacije EVOP v vzhodnem delu Čada in severnem delu Srednjeafriške republike, ki bo trajala eno leto, vendar le, če bodo izpolnjeni naslednji pogoji:
(a) naloge evropskih sil (EUFOR) morajo biti podpora humanitarnim dejavnostim, zagotavljanje varnega okolja za delo policijskih sil ZN, vrnitev notranje razseljenih oseb in nadaljevanje dialoga med političnimi silami v regiji,
(b) čeprav se pričakuje, da bodo največji del odprave EU tvorile francoske sile, je izjemno pomembno, da EUFOR nastopa nepristransko in da njegov namen ni krepitev vojaške prisotnosti Francije v regiji,
(c) obenem in zato, da ne bi sam postal tarča, mora EUFOR ostati nepristranski do zapletenih političnih razmer v regiji in se ne sme vmešavati v boje med vladnimi silami in skupinami upornikov,
(d) EUFOR mora delovati odvračilno, kar pomeni, da mora imeti čvrst mandat v skladu s VII. poglavjem listine Združenih narodov ter jasna pravila bojevanja, ki dovoljujejo uporabo sile, kadar je potrebno, zlasti v primerih napadov na civiliste, taborišča in vasi, humanitarne delavce, policiste ZN in v samoobrambi,
(e) da lahko EUFOR odvrne vse morebitne napadalce, mora imeti potrebno število enot in primerno opremo; biti mora sposoben zavarovati potek oskrbe in patruljirati na dolge razdalje z oklepnimi vozili, helikopterji (vključno s transportnimi in bojnimi helikopterji) ter izvidniškimi letali,
(f) EUFOR mora biti "premostitvena sila" z začasnim mandatom, zato je treba pred razporeditvijo sil opredeliti jasno strategijo umika, s katero bo predvidena nadomestitev EUFOR-ja z naslednjo operacijo (AU, ZN ali skupnih sil), da se zagotovi uspešen zaključek njegove naloge in pravočasna vrnitev nameščenih enot,
3.
poudarja, da bo njegova končna odobritev operacije odvisna od njegove popolne obveščenosti o različnih fazah priprave operacije (koncept kriznega upravljanja, skupni ukrepi, koncept operacij, načrt operacij in proces oblikovanja sil);
4.
obžaluje, da te operacije EVOP iz številnih razlogov ni mogoče izvajati iz novo ustanovljenega operativnega centra Evropske unije v Bruslju; upa, da se bo položaj spremenil z novo reformno pogodbo, s katero naj bi EVOP postala učinkovitejša;
5.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, generalnemu sekretarju Združenih narodov ter predsednikom, vladam in parlamentom Čada, Srednjeafriške republike in Sudana.
