P6_TA(2007)0146
Sistem spremljanja in obveščanja Skupnosti za ladijski promet ***I
A6-0086/2007
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007 o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet ( KOM(2005)0589 – C6-0004/2006 – 2005/0239(COD) )
(Postopek soodločanja: prva obravnava)
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu ( KOM(2005)0589 ) Še ni objavljeno v Uradnem listu.
,
–
ob upoštevanju členov 251(2) in 80(2) Pogodbe ES, v skladu s katerima je Komisija predložila predlog Parlamentu ( C6-0004/2006 ),
–
ob upoštevanju člena 51 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za promet in turizem ter mnenja Odbora za ribištvo ( A6-0086/2007 ),
1.
odobri predlog Komisije, kakor je bil spremenjen;
2.
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava predlog bistveno spremeniti ali ga nadomestiti z drugim besedilom;
3.
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji.
P6_TC1-COD(2005)0239
Stališče Evropskega parlamenta sprejeto na prvi obravnavi dne 25. aprila 2007 z namenom sprejetja Direktive
2007/.../ES
Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2002/59/ES o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga
Komisije
,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora UL C
318, 23.12.2006, str. 195
.
,
ob upoštevanju mnenja Odbora regij UL C
229, 22.9.2006, str. 38
.
,
v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe
Stališče Evropskega parlamenta z dne 25. aprila 2007.
,
ob upoštevanju naslednjega: (1)
S sprejetjem Direktive 2002/59/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne
27. junija 2002 o vzpostavitvi sistema spremljanja in obveščanja za ladijski promet ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/75/EGS UL L 208, 5.8.2002, str. 10.
si je Evropska unija zagotovila dodatna sredstva za preprečevanje razmer, ki ogrožajo varstvo človeškega življenja na morju in varstvo morskega okolja.
(2)
Na podlagi te direktive
bi morale obalne
države
članice biti
sposobne izmenjavati informacije, ki jih zberejo v okviru nalog spremljanja pomorskega prometa, ki jih zagotavljajo v svojih območjih pristojnosti. Sistem Skupnosti za izmenjavo informacij SafeSeaNet, ki ga je razvila Komisija v soglasju z državami članicami, vključuje na eni strani mrežo za izmenjavo podatkov in na drugi strani standardizacijo glavnih informacij, ki so na voljo o ladjah in njihovem tovoru (predhodna obvestila in poročila). Tako omogoča, da se natančne in tekoče informacije o ladjah v evropskih vodah, njihovem gibanju in njihovem nevarnem ali onesnaževalnem tovoru ter o dogodkih na morju lokalizirajo na viru in sporočijo vsem organom.
(3)
V tem okviru je za zagotovitev operativne uporabe tako zbranih informacij bistveno, da se infrastrukture, ki so potrebne za zbiranje in izmenjavo podatkov iz te direktive in ki so jih vzpostavile nacionalne uprave, vključijo v sistem Skupnosti za izmenjavo informacij SafeSeaNet.
(4)
Med informacijami, ki se sporočajo in izmenjavajo na podlagi Direktive 2002/59/ES, so zlasti pomembne informacije, ki se nanašajo na natančne lastnosti nevarnega ali onesnaževalnega blaga, ki se prevaža po morju. V tem okviru in glede na nedavne nesreče v pomorskem prometu
bi bilo
treba obalnim organom omogočiti lažji dostop do lastnosti olj, ki se prevažajo po morju, saj je to bistven element pri izbiri najprimernejših tehnik boja, in jim v nujnih primerih zagotoviti povezavo z upravljavci, ki so najbolje seznanjeni s proizvodi, ki se prevažajo.
(5)
Sistem samodejnega prepoznavanja
ladij (AIS – Automatic Identification System)
iz Mednarodne konvencije o varstvu človeškega življenja na morju, 1974 (Konvencija SOLAS)
omogoča ne samo izboljšanje možnosti spremljanja teh ladij, ampak predvsem izboljšanje njihove varnosti v primerih bližnje plovbe. Na podlagi tega je bila oprema vključena v določbe Direktive 2002/59/ES. Glede na veliko število trčenj, v katera so bila vključena ribiška plovila, ki jih trgovska plovila očitno niso zaznala in ki niso zaznala trgovskih plovil okoli sebe, je razširitev tega ukrepa na ribiška plovila, daljša od 15 metrov, močno zaželena.
Mednarodna pomorska organizacija (IMO) je spoznala, da bi lahko bila objava podatkov sistema AIS za komercialne namene na internetu ali kje drugje škodljiva za varnost in zaščito ladij in pristanišč in je pozvala včlanjene vlade, da ob upoštevanju določb nacionalnih zakonov tiste, ki dajejo na razpolago podatke sistema AIS za objavo na spletu ali kje drugje, od tega odvrnejo. Poleg tega razpoložljivost podatkov sistema AIS o poteh ladij in ladijskih tovorih ne sme ovirati poštene konkurence med udeleženci v pomorski industriji.
(6)
Treba je preučiti možne sinergije med sistemom AIS ter sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike, kot je satelitski sistem za spremljanje plovil (VMS).
V skladu z ugotovitvami takšne študije bi bilo treba določiti tudi časovni razpored opremljanja plovil s sistemom AIS.
Raziskava za združitev teh sistemov bi morala upoštevati potrebe in zahteve nadzora ribiških flot, zlasti na področju varnosti in zaupnosti posredovanih podatkov.
(7)
Ta direktiva določa, da morajo biti nova plovila opremljena s sistemom AIS. Za opremljanje obstoječe ribiške flote bi bilo treba uvesti posebno proračunsko postavko poleg finančnega instrumenta za usmerjanje ribištva, kar bi ne glede na geografsko območje omogočilo do 90 % sofinanciranje iz sredstev Skupnosti.
(
8
)
Člen 16 Direktive 2002/59/ES določa, da države članice sprejmejo posebne ukrepe v zvezi z ladjami, ki bi lahko predstavljale tveganje zaradi njihovega ravnanja ali stanja. Na podlagi tega se zdi zaželeno, da se na seznam teh ladij dodajo tiste, ki ne predložijo zavarovanja ali zadovoljivega finančnega jamstva, in tudi tiste, v zvezi s katerimi piloti ali pristaniške uprave opozorijo, da imajo pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrozile varnost plovbe ali povzročile tveganje za okolje.
(
9
)
V skladu s členom
18 Direktive 2002/59/ES o tveganju, ki ga predstavljajo izjemno slabe vremenske razmere, se zdi nujno, da se upoštevajo nevarnosti, ki bi jih za plovbo lahko pomenilo tvorjenje ledu. Če pristojni organ, ki ga imenuje država članica, na podlagi napovedi o stanju ledu, ki jih zagotovi pristojna služba za informiranje, meni, da pogoji plovbe predstavljajo resno tveganje za varnost človeškega življenja ali resno tveganje za onesnaženje, mora o tem obvestiti poveljnike ladij, ki so prisotne v njegovem območju pristojnosti ali ki želijo vpluti v pristanišča v zadevnem območju ali izpluti iz
njih. Zadevnemu organu bi moralo biti omogočeno sprejeti
vse ustrezne ukrepe za zagotovitev varstva človeškega življenja in okolja.
Da bi se izognili morebitnim težavam s predpisi glede plovbe v ledu, ki jih imajo določeni klasifikacijski zavodi, bi bilo koristno, če bi države standardizirale svoje predpise; s tega stališča bi lahko Mednarodna zveza klasifikacijskih zavodov (IACS) ali drugi vodilni zavodi pripravili enotne zahteve, da bi se izognili takšnim morebitnim sporom.
(
10
)
Člen 20 Direktive 2002/59/ES določa zlasti, da države članice izdelajo načrte, ki omogočajo, če to zahtevajo razmere, sprejem ladij v stiski v njihova pristanišča ali v katero koli drugo zavarovano območje pod najboljšimi možnimi pogoji, da bi omejile obseg posledic nesreč v pomorskem prometu.
(
11
)
Vendar pa se z vidika smernic o pribežališčih, ki jih je sprejela Mednarodna pomorska organizacija (IMO) po sprejetju Direktive 2002/59/ES in po delu, ki so ga v sodelovanju opravile Komisija, Evropska agencija za pomorsko varnost in države članice, zdi, da je treba določiti bistvene določbe, ki jih morajo vsebovati načrti o
"
pribežališčih
"
, da bi zagotovili usklajeno in učinkovito izvajanje tega ukrepa in pojasnili pomen obveznosti, ki jih morajo izpolnjevati države članice.
(
12
)
Pomembno je, da je v
primeru razmere v stiski na morju, to je razmere, ki bi lahko privedla do potopa ali nevarnosti za okolje ali navigacijo,
mogoče pozvati neodvisni organ, ki ima pooblastila in znanje, da sprejme vse potrebne odločitve za nudenje pomoči plovilom v stiski, za varovanje človeških življenj in okolja ter da se čim bolj zmanjša gospodarska škoda. Zaželeno je, da je pristojni organ trajne narave. Ta organ bi moral zlasti imeti pooblastila, da sprejme neodvisno
odločitev za sprejem ladje v stiski v
pribežališče. V
ta namen bi
moral na
podlagi informacij v veljavnem načrtu o
"
pribežališču
"
opraviti predhodno oceno razmer.
(
13
)
V načrtih za sprejem ladij
, potrebnih pomoči,
bi morala biti natančno opisana veriga odločitev v zvezi z opozorilom in obravnavo zadevnih razmer. Jasno bi morali biti opisani zadevni organi in njihova pooblastila ter tudi sredstva sporočanja med zadevnimi stranmi. Postopki, ki se uporabljajo, bi morali zagotavljati sprejetje hitre odločitve, ki temelji na posebnem pomorskem strokovnem znanju
glede obravnavanja dogodkov, kjer se lahko pričakujejo resne škodljive posledice
.
(
14
)
Pri izdelavi načrtov bi morale države članice sestaviti tudi seznam potencialnih pribežališč na obali, da bi pristojnemu organu v primeru nesreče ali izrednega dogodka na morju omogočile, da jasno in hitro prepozna najprimernejša območja za sprejem ladij v stiski. Tak seznam bi moral obsegati zbirko ustreznih podatkov, ki se nanašajo zlasti na fizične, okoljske in gospodarske značilnosti zadevnih krajev ter na opremo in naprave, ki so na voljo za olajšanje sprejema ladij v stiski ali za boj proti posledicam nesreče ali onesnaženja.
(
15
)
Pomembno je, da se seznam pristojnih organov, zadolženih za odločitev za sprejem ladje v pribežališče, in tudi organov, zadolženih za sprejem in obdelavo opozoril, ustrezno objavi. Države članice bi morale o seznamu potencialnih pribežališč obvestiti tudi Komisijo. Nazadnje se lahko za koristno izkaže tudi, da so ustrezne informacije o načrtih in pribežališčih dostopne tudi stranem, ki sodelujejo v operaciji pomoči na morju, in organom sosednjih držav članic, ki bi jih razmere stiske na morju lahko prizadele.
Pomembno je, da strani, ki imajo te podatke, zagotovijo njihovo zaupnost.
(16)
Izvajanje mreže zaščitenih področij morskega okolja bi morali pospešiti, poleg tega pa bi morale države članice z usmerjanjem Komisije pripraviti sezonske zemljevide morskega okolja in človeških virov v indeksni obliki.
(
17
)
Država članica bi morala ladji v stiski nuditi pomoč in jo sprejeti v pribežališče tudi, če finančna jamstva ali zavarovanje ne obstajajo, če s tem lahko zmanjša nevarnost za posadko in za okolje. Kljub temu, da lahko pristojni
organi pred sprejetjem
odločitve preverijo
, ali ladjo krije zavarovanje ali drugo finančno jamstvo, ki omogoča ustrezno nadomestilo stroškov in škode, povezanih z njenim sprejemom v pribežališče,
zahteva po teh podatkih ne bi smela odložiti reševalne akcije
.
(18)
Pristanišča, ki sprejmejo ladjo v stiski, morajo imeti možnost, da se zanesejo na hitro povračilo stroškov in vsake škode, ki bi nastala iz te akcije. Zato je pomembno, da se izvaja ne le Direktivo 2007/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... [o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij]
+
UL: vstaviti številko in datum.
ter ureditev mednarodnih skladov za škodo zaradi onesnaženja z nafto, temveč tudi Mednarodno konvencijo iz leta 1996 o odgovornosti in nadomestilu škode v zvezi s prevozom nevarnih in zdravju škodljivih snovi po morju ("Konvencija HNS") ter Mednarodno konvencijo iz leta 2001 o civilni odgovornosti za škodo, nastalo zaradi onesnaženja z gorivom iz ladijskih rezervoarjev ("Konvencija o gorivih"). Države članice bi morale torej te konvencije čim prej ratificirati. Zaželeno je tudi, da države članice znotraj IMO pozovejo k sprejetju konvencije o odstranitvi razbitin. V izjemnih primerih bi morale države članice zagotoviti nadomestilo stroškov in ekonomske izgube, ki jih utrpi pristanišče zaradi sprejema ladje v stiski, predvsem če finančna jamstva lastnikov ladij in drugi obstoječi mehanizmi za nadomestilo ne krijejo omenjenih stroškov in ekonomske izgube.
(19)
Da se doseže popolno sodelovanje in zaupanje poveljnika in posadke ladje, je treba zagotoviti, da se lahko ta poveljnik in posadka zanesejo na dobro in pošteno ravnanje pristojnih organov države članice, ki je obvezana, da sprejme njihovo ladjo v stiski. Zato je zaželeno, da države članice izvajajo smernice IMO o pravičnem obravnavanju pomorščakov pri pomorski nezgodi.
(20)
Evropska pomorska varnost temelji na nadzoru obal Unije in spremljanju ladij, ki vstopajo v njene ozemeljske vode. Da bi preprečili nekaznovanost ladij in zagotovili, da vsako pribežališče prejme nadomestilo v primeru nesreče, je nujno poostriti obalne preglede in zagotoviti, da v ozemeljske vode Evropske unije ne vstopi nobena ladja, če nima finančnega jamstva v smislu Direktivo 2007/.../ES [o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij]
+
UL: vstaviti številko.
.
(
21
)
Posebna naloga spremljanja in organizacije pomorskega prometa je omogočiti državam članicam, da se dejansko spoznajo z ladjami, ki plujejo v vodah pod njihovo jurisdikcijo, in torej da bolje preprečujejo potencialna tveganja, če je potrebno. V tem okviru delitev informacij omogoča izboljšanje kakovosti zbranih podatkov in olajša njihovo obdelavo.
(
22
)
V skladu z Direktivo 2002/59/ES so države članice in Komisija dosegle velik napredek na področju uskladitve izmenjave podatkov v elektronski obliki, zlasti v zvezi s prevozom nevarnega ali onesnaževalnega blaga. Mreža Skupnosti za izmenjavo informacij, imenovana SafeSeaNet, ki obstaja od leta 2002, bi morala danes biti vzpostavljena kot referenčna mreža na ravni Skupnosti.
Pomembno je zagotoviti, da SafeSeaNet ne povzroči večjega upravnega ali stroškovnega bremena za industrijo, da je usklajena z mednarodnimi predpisi in da spoštuje zaupnost v zvezi s kakršnimi koli morebitnimi komercialnimi posledicami.
(
23
)
Napredek, dosežen v novih tehnologijah in zlasti v njihovih vesoljskih aplikacijah, kot so naprave za spremljanje ladij
s sateliti
, slikovni sistemi ali Galileo, danes omogočajo razširitev spremljanja pomorskega prometa na odprto morje in tako boljše pokrivanje evropskih voda.
Poleg tega je
IMO
spremenila Konvencijo SOLAS, da se upošteva razvoj v pomorski varnosti in zaščiti in pomorskega okolja z namenom razviti svetovni sistem dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje ladjam (LRIT). V skladu z zgradbo, ki jo je potrdila IMO, ki predvideva možnost vzpostavitve regionalnih podatkovnih centrov LRIT, in ob upoštevanju izkušenj, pridobljenih s SafeSeaNet, bi bilo treba vzpostaviti evropski podatkovni center LRIT za zbiranje in upravljanje s podatki LRIT. Za pridobivanje podatkov LRIT bodo morale biti države članice povezane z evropskim podatkovnim centrom LRIT.
(24)
Zahteve IMO za opremljanje ladij s sistemom LRIT lahko veljajo le za ladje, ki opravljajo mednarodne plovbe. Vseeno pa bi bilo treba opremiti z LRIT tudi ladje na notranjih plovbah med pristanišči ene države članice, skladno z razporedom, ki ga pravočasno predlaga Komisija, saj tudi te lahko predstavljajo grožnjo za pomorsko varnost in zaščito ter za okolje.
(
25
)
Da bi na ravni Skupnosti zagotovili optimalno in usklajeno uporabo informacij, zbranih na podlagi te direktive ali drugih aktov, ki se nanašajo na pomorsko varnost, bi morala biti Komisija sposobna zagotoviti, če je potrebno, obdelavo, uporabo in razširjanje teh podatkov organom, ki jih imenujejo države članice.
(26)
Informacije, pridobljene na podlagi te direktive, se lahko razširi in uporabi le za preprečitev položajev, ki ogrožajo varnost človeškega življenja na morju in za zaščito morskega okolja; zato je zaželeno, da Komisija v sodelovanju z Evropsko agencijo za varnost omrežij in informacij razišče možnosti za reševanje težav glede varnosti omrežij in informacij, ki izvirajo iz izvrševanja te direktive.
(
27
)
V tem okviru je razvoj sistema
"
Equasis
"
dokazal pomen spodbujanja kulture varnosti v pomorskem prometu, zlasti pri upravljavcih pomorskega prometa. Komisija bi morala biti sposobna prispevati k razširjanju, zlasti prek tega sistema, vseh informacij pomorskega pomena, ki jih zberejo različni javni ali zasebni organi, vključeni v pomorsko varnost.
(
28
)
Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 2099/2002 z dne 5. novembra 2002 o ustanovitvi Odbora za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS) UL L 324, 29.11.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila
nazadnje
spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št.
93/2007
(UL L
22, 31.1.2007
,
str. 12
).
centralizira naloge odborov, ustanovljenih v skladu z zakonodajo o pomorski varnosti, preprečevanju onesnaževanja z ladij ter varstvu življenjskih razmer in delovnih pogojev na ladjah. Zato
bi bilo
treba obstoječi odbor zamenjati z odborom COSS.
(
29
)
Prav tako
bi bilo
treba upoštevati spremembe navedenih mednarodnih instrumentov.
(
30
)
Evropska agencija za pomorsko varnost, ustanovljena z
Uredbo (ES)
št. 1406/2002
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002
UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št.
1891/2006
(UL L
394, 30.12.2006, str. 1
).
,
bi morala nuditi
potrebno pomoč za zagotovitev usklajenega in učinkovitega izvajanja te direktive.
(
31
)
Zato
bi bilo
treba spremeniti Direktivo 2002/59/ES –
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1
Direktiva 2002/59/ES se spremeni:
(1)
Uvodna izjava 19 se nadomesti z naslednjim:
(19)
Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, bi bilo treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil
*
. Zlasti bi bilo treba Komisijo pooblastiti za pripravo priloge o evropskem sistemu za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet in za spremembo prilog I, III in IV ob upoštevanju pridobljenih izkušenj. Ker so ti ukrepi splošnega obsega in so namenjeni spreminjanju nebistvenih določb te direktive, bi jih bilo treba sprejeti v skladu z regulativnim postopkom s pregledom, predvidenim v členu 5a Sklepa 1999/468/ES. Komisijo bi bilo treba tudi pooblastiti za določitev zahtev za namestitev opreme LRIT na ladje, ki opravljajo notranje plovbe, ter za spremembo opredelitev, sklicevanj ali prilog z namenom, da se jih uskladi s pravom ES ali mednarodnim pravom. Ti ukrepi se lahko sprejmejo v skladu z regulativnim postopkom iz člena 5 Sklepa 1999/468/ES.
_______________
*
UL L 184, 17.7.1999, str. 23. Sklep, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).
(2)
V členu 1 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
Namen te direktive je vzpostaviti sistem spremljanja in obveščanja za ladijski promet v Skupnosti zaradi povečanja varnosti in učinkovitosti pomorskega prometa, povečanja pristaniške in pomorske varnosti, izboljšanja odzivanja organov na izredne dogodke, nesreče ali potencialne nevarne razmere na morju, vključno z iskalnimi in reševalnimi akcijami, ter prispevati k boljšemu preprečevanju in odkrivanju onesnaževanja z ladijami.
(
3
)
Člen 2(2) se spremeni:
a)
uvodno besedilo se nadomesti z "
Razen če ni drugače določeno, se ta direktiva ne uporablja za:
";
(b)
Točka (c) se nadomesti z naslednjim:
c)
ladijske zaloge in oprema za uporabo na ladjah.
(
4
)
Člen 3 se spremeni:
a)
točka (a) se spremeni:
(
i) v uvodnem stavku se besede
"
naslednje instrumente:
"
nadomestijo z besedami
"
naslednje instrumente v najnovejši različici:
"
(
ii) dodajo se naslednje alinee:
–
"
Resolucija IMO A.949(23)
"
pomeni Resolucijo 949(23) Mednarodne pomorske organizacije, ki vsebuje
"
Smernice o pribežališčih za ladje, ki potrebujejo pomoč
–
"
Resolucija IMO A.950(23)
"
pomeni Resolucijo 950(23) Mednarodne pomorske organizacije z naslovom
"
Službe za pomoč na morju (MAS)
";
–
"Resolucija IMO A.917(22)" pomeni Resolucijo A.917(22) Mednarodne pomorske organizacije z naslovom "Smernice za uporabo sistema AIS na ladji", kakor je bila spremenjena z IMO Resolucijo A.956(23);
–
"Resolucija IMO A.987(24)" pomeni Resolucijo Mednarodne pomorske organizacije A.987(24) z naslovom "Smernice o pravičnem ravnanju z mornarji ob pomorski nezgodi".";
b)
dodajo se naslednje točke (s), (t
), (u) in (v)
: s)
"
SafeSeaNet
"
pomeni sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij, ki ga je razvila Komisija v sodelovanju z državami članicami, da bi zagotovila izvajanje zakonodaje Skupnosti
, kakor določa posebna priloga, ki bo pripravljena v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 28(3)
.
t)
"
redna linija
"
pomeni zaporedje plovb ladje med dvema ali več istimi pristanišči bodisi v skladu z objavljenim voznim redom bodisi plovb, ki so tako redne ali pogoste, da tvorijo prepoznavno sistematično zaporedje.
u)
"
ribiško plovilo
"
pomeni katero koli plovilo, ki je opremljeno ali se uporablja v komercialne namene za lovljenje rib ali drugih živih virov morja.
(v)
"LRIT" pomeni sistem, ki samodejno prenaša identifikacijske in sledne podatke dolgega dometa, v skladu z Uredbo 19 iz poglavja V Konvencije SOLAS.
(
5
)
Vstavi se naslednji člen 6a:
Člen 6a
Uporaba sistemov samodejnega prepoznavanja AIS na ribiških plovilih
Vsako ribiško plovilo, ki je daljše od
24 metrov
in pluje v vodah pod jurisdikcijo ene države članice, mora biti v skladu s časovnim razporedom iz dela I.(3) Priloge II opremljeno s sistemom samodejnega prepoznavanja (AIS), ki ustreza izvedbenim standardom IMO.
Ribiška plovila, opremljena s sistemom AIS, ta sistem ohranjajo v delujočem stanju, razen ko mednarodni sporazumi, pravila ali standardi predvidevajo zaščito plovnih podatkov.
V skladu s smernicami IMO za uporabo sistema AIS na ladji je možno AIS izklopiti, ko poveljnik meni, da je to potrebno za varnost ali zaščito njegovega plovila.
(6)
Vstavi se naslednji člen 6b:
Člen 6b
Uporaba sistema dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje ladjam (LRIT)
1.
Ladje, ki opravljajo mednarodne plovbe, razen ko so opremljene s sistemom AIS in ko delujejo le na morskem območju A1, ki ga pokriva omrežje AIS, se opremi s sistemom LRIT v skladu z Uredbo 19 iz poglavja V Konvencije SOLAS ter z izvedbenimi standardi in funkcionalnimi zahtevami, ki jih je sprejela IMO.
Komisija v skladu z regulativnim postopkom iz člena 28(2) določi zahteve za namestitev opreme LRIT na ladje, ki opravljajo notranje plovbe med pristanišči v državah članicah Evropske unije.
2.
Države članice in Komisija sodelujejo pri vzpostavitvi evropskega podatkovnega centra LRIT do 31. decembra 2008, ki bo odgovoren za obdelavo podatkov dolgega dometa za prepoznavanje in sledenje.
Evropski podatkovni center LRIT je sestavni del evropskega sistema izmenjave pomorskih informacij SafeSeaNet. Stroške, povezane s spremembo nacionalnih elementov v sistemu SafeSeaNet zaradi vključitve podatkov LRIT, nosijo države članice.
Države članice najpozneje do 31. decembra 2008 vzpostavijo povezavo z evropskim podatkovnim centrom LRIT in jo vzdržujejo.
3.
Komisija določi politiko in načela dostopa do podatkov, shranjenih v evropskem podatkovnem centru LRIT, v skladu z regulativnim postopkom iz člena 28(2).
(
7
)
Člen 12 se nadomesti z naslednjim besedilom:
Člen 12
Obveznosti vkrcevalca
1.
Ladje, ki v
pristanišču države članice
predložijo
v
prevoz nevarno
ali onesnaževalno blago, ne glede na velikost blaga,
poveljniku ali upravljavcu ladje, preden je blago vkrcano na ladjo, izročijo
izjavo, ki vsebuje naslednje informacije:
a)
informacije, naštete v Prilogi I(2);
b)
za substance iz Priloge I Konvencije Marpol, podatkovni list o varnosti, ki navaja fizikalno-kemijske lastnosti proizvodov, vključno z njihovo viskoznostjo, izraženo v cSt pri 50°C, in gostoto pri 15°C
in druge podatke, vsebovane v podatkovnem listu o varnosti
,
v skladu z Resolucijo IMO MSC.150(77)
;
c)
kontaktno številko za klic v sili vkrcevalca ali katerekoli druge osebe ali organa, ki ima informacije o fizikalno-kemijskih lastnostih proizvodov in o ukrepih, ki naj se sprejmejo v nujnih primerih.
2.
Plovila, ki prihajajo iz pristanišča zunaj Skupnosti in so namenjena v pristanišče države članice ali na sidrišče v teritorialnih vodah države članice in ki prevažajo nevarne ali onesnaževalne snovi, morajo imeti deklaracijo vkrcevalca, ki vsebuje naslednje informacije:
a)
informacije, naštete v Prilogi I(3);
b)
informacije iz točk (b) in (c) odstavka 1 tega člena.
3.
Dolžnost
in odgovornost
vkrcevalca je,
da zagotovi
, da je pošiljka, predložena v prevoz, res tista, deklarirana v skladu
z odstavkoma 1 in 2
.
(8)
V drugem odstavku člena 14 se točka (c) nadomesti z naslednjim:
c)
vsaka država članica mora imeti možnost, da na zahtevo prek sistema SafeSeaNet nemudoma pošlje informacije o ladji in o nevarnem ali onesnaževalnem blagu na njej nacionalnemu in lokalnemu pristojnemu organu druge države članice. To ne sme voditi do rutinskih zahtev držav članic po informacijah o ladjah in njihovem tovoru, razen če gre za pomorsko varnost, zaščito ali varstvo morskega okolja.
(
9
)
V členu 16(1) se dodata naslednji točki (d) in (e):
d)
"
ladje, ki niso sporočile ali so brez potrdil o zavarovanju ali finančnem jamstvu na podlagi Direktive
2007/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ...
[o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij]
*
+
UL: vstaviti številko in datum.
;
e)
ladje, glede katerih so piloti ali pristaniške uprave opozorili, da imajo pomanjkljivosti, ki bi lahko ogrozile varnost plovbe in povzročile tveganje za okolje.
______________
*
UL L ...".
(
10
)
Vstavi se naslednji člen 18a:
Člen 18a
Ukrepi v primeru tveganja zaradi prisotnosti ledu
(1)
Če pristojni organi, ki jih imenujejo države članice, glede na stanje ledu menijo, da obstaja resno tveganje za varstvo človeškega življenja na morju ali za varstvo njihovih morskih ali obalnih območij ali morskih ali obalnih območij drugih držav:
a)
poveljnikom ladij, ki se nahajajo v njihovem območju pristojnosti ali želijo vpluti v enega od njihovih pristanišč ali izpluti iz njega, zagotovijo ustrezne informacije o stanju ledu, priporočenih poteh in o storitvah ledolomilcev v njihovem območju pristojnosti;
b)
lahko zahtevajo,
da ladje
, ki se nahajajo v zadevnih območjih in ki želijo vpluti v pristanišče ali terminal ali izpluti iz njega ali zapustiti območje zasidranja,
lahko dokažejo z dokumenti, da so
v skladu z zahtevami trdnosti in moči, ki ustrezajo razmeram ledu v zadevnem območju.
(2)
Ukrepi, sprejeti na podlagi določb odstavka 1, temeljijo, kar zadeva podatke o stanju ledu, na napovedih o razmerah ledu in vremenskih razmerah, ki jih zagotovi pristojna služba za vremenske informacije, ki jo priznava država članica.
(
11
)
V členu 19(2) se doda naslednji pododstavek:
V ta namen pošljejo pristojnim nacionalnim organom na njihovo zahtevo informacije iz člena 12.
(
12
)
Člen 20 se nadomesti z naslednjim besedilom:
Člen 20
Sprejem ladij v stiski v pribežališča
1.
Države članice
določijo pristojni organ, ki ima zahtevano znanje in je neodvisen ter ima pooblastila, da v času reševalne akcije na lastno pobudo sprejema odločitve o sprejemu ladij v stiski z namenom:
–
zaščititi človeška življenja,
–
zaščititi obalo,
–
zaščititi morsko okolje,
–
varnosti na morju, in
–
zmanjšanja ekonomske izgube.
2.
Organ iz odstavka 1 lahko med drugim
:
a)
omeji gibanje ladje ali jo usmeri na določeno pot. Ta zahteva ne vpliva na odgovornost poveljnika za varno upravljanje ladje;
b)
na poveljnika ladje naslovi uradni opomin, naj se preneha z grožnjo okolju ali pomorski varnosti;
c)
stopi na ladjo ali nanjo pošlje ocenjevalno skupino, ki oceni škodo na ladji in stopnjo tveganja, pomaga poveljniku, da uredi razmere ter sproti obvešča pristojno obalno postajo;
d)
zahteva reševalce in jih odpošlje, kamor je potrebno;
e)
naroči, da se ladjo krmari ali vleče.
3.
Z usmerjanjem Komisije države članice pripravijo sezonske (čezmejne) zemljevide morskega okolja in človeških virov v indeksni obliki.
4.
Organ iz odstavka 1 prevzame odgovornost za izvedbo načrtov iz člena 20a.
5.
Na podlagi predhodne ocene okoliščin, organ iz prvega odstavka odloči glede sprejema ladje v stiski v pribežališče.
Na podlagi ocene okoliščin v skladu z načrti iz člena 20a pristojni organ iz prvega odstavka zagotovi, da so ladje v stiski sprejete v pribežališče v vseh primerih, če sprejem omogoča omejitev tveganja, ki ga povzroča njihov položaj.
6.
Države članice pri obravnavanju posadke ladje v stiski v vodah pod njihovo jurisdikcijo upoštevajo smernice IMO o pravičnem obravnavanju pomorščakov pri pomorski nezgodi.
7.
Organi iz
odstavka 4
se redno sestajajo za izmenjavo svojega strokovnega znanja in izboljšavo ukrepov, sprejetih na podlagi tega člena. Sestanejo se lahko kadar koli zaradi posebnih okoliščin, na pobudo enega izmed njih ali na pobudo Komisije.
(
13
)
Vstavi se naslednji člen 20a:
Člen 20a
Načrti za sprejem ladij v stiski
1.
Države članice izdelajo načrte, da bi se odzvale na tveganja, ki jih povzročajo ladje v stiski, ki se nahajajo v vodah pod njihovo jurisdikcijo
, ter da bi varno sprejele ladje in zavarovale človeška življenja
.
2.
Načrti iz odstavka 1 se izdelajo po posvetovanju z zadevnimi stranmi ob upoštevanju ustreznih smernic IMO iz člena 3(a) in vsebujejo vsaj naslednje elemente:
a)
identiteto organa ali organov, zadolženih za sprejem in obdelavo opozoril;
b)
identiteto organa, ki je odgovoren za oceno razmer, določitev ustreznega pribežališča in sprejetje odločitve o sprejemu ladje v stiski v določeno pribežališče;
c)
seznam potencialnih pribežališč, ki povzema elemente za lažjo oceno in sprejetje hitrih odločitev, vključno z opisom okoljskih in družbenih dejavnikov ter naravnih pogojev zadevnih potencialnih pribežališč;
d)
ocenjevalne postopke za določitev pribežališča na podlagi potencialnih krajev, navedenih v seznamu;
e)
primerna sredstva in naprave za pomoč, reševanje in boj proti onesnaženju;
f)
morebitne mednarodne mehanizme usklajevanja in odločanja, ki se lahko uporabijo;
g)
opravljene postopke glede finančnih jamstev in odgovornosti v zvezi z ladjami, sprejetimi v pribežališče.
3.
Države članice objavijo ime pristojnega organa iz
člena 20(4)
in seznam ustreznih kontaktnih točk za sprejem in obdelavo opozoril. Komisiji sporočijo seznam potencialnih pribežališč. Poleg tega ustrezne informacije o načrtih in pribežališčih sporočijo sosednjim državam članicam.
Pri izvajanju postopkov, ki jih predvidevajo načrti za sprejem ladij v stiski, države članice zagotovijo, da so vse ustrezne informacije o načrtih in pribežališčih dane na razpolago stranem, vključenim v operacije, vključno z družbami za pomoč in vleko.
Osebe, ki prejmejo ustrezne informacije v skladu s tem odstavkom o načrtih za ravnanje v sili in pribežališčih, morajo zagotoviti zaupnost teh informacij.
(
14
)
Vstavi se naslednji člen 20b:
Člen 20b
Finančna jamstva
in nadomestilo
1.
Države članice morajo predhodno oceno in odločitev iz člena 20 opraviti oziroma izdati tudi, če potrdilo o zavarovanju ali finančno jamstvo ne obstaja. To tudi ni zadosten razlog, da država članica zavrne sprejem ladje v stiski v pribežališče.
2.
Brez poseganja v odstavek 1 lahko država članica pred sprejemom ladje v stiski v pribežališče zahteva, da upravljavec, agent ali poveljnik ladje predloži potrdilo o zavarovanju ali finančnem jamstvu v smislu člena 7 Direktive 2007/.../ES [o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij]
+
UL: vstaviti številko.
, ki krije njegovo odgovornost za škodo, ki jo povzroči ladja. Zahteva po tem potrdilu ne sme povzročiti nobenih zamud pri sprejemu ladje v stiski.
3.
Države članice zagotovijo nadomestilo stroškov in možne ekonomske izgube, ki ju utrpi pristanišče zaradi odločitve, sprejete v skladu s členom 20(5), če teh stroškov ali ekonomske izgube v razumnem času ne nadomesti lastnik ali upravljavec ladje v skladu z Direktivo 2007/.../ES [o civilni odgovornosti in finančnih jamstvih lastnikov ladij]
+
in z obstoječimi mednarodnimi mehanizmi za nadomestilo.
(
15
)
Vstavi se naslednji člen 22a:
Člen 22a
Evropski sistem izmenjave pomorskih informacij SafeSeaNet
1.
Države članice vzpostavijo nacionalne ali lokalne sisteme upravljanja pomorskih informacij, da bi zagotovile obdelavo informacij iz te direktive.
2.
Komunikacijski sistemi, vzpostavljeni na podlagi odstavka 1, morajo omogočiti operativno uporabo zbranih informacij in izpolnjevati zlasti pogoje, navedene v členu 14 te direktive.
3.
Za dobro izmenjavo informacij iz te direktive države članice zagotovijo, da je nacionalne ali lokalne sisteme, vzpostavljene za zbiranje, obdelavo in hranjenje informacij iz te direktive, mogoče povezati s sistemom Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij, imenovanim SafeSeaNet.
Komisija zagotovi, da sistem Skupnosti za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet deluje 24 ur dnevno.
4.
Pri sodelovanju znotraj regionalnih dogovorov ali v okviru čezmejnih, medregionalnih ali transnacionalnih projektov države članice zagotovijo, da razviti informacijski sistemi ali omrežja ustrezajo zahtevam te direktive ter so združljivi in povezani z evropskim sistemom za pomorske informacije in upravljanje SafeSeaNet.
5.
Da bi zagotovili dovolj časa za preskus delovanja evropskega sistema za izmenjavo pomorskih informacij SafeSeaNet, le-ta začne v polnosti delovati 1. januarja 2009.
(
16
)
Člen 23 se spremeni:
a)
odstavek (c) se nadomesti z naslednjim besedilom:
c)
povečati obseg delovanja sistema Skupnosti za spremljanje in obveščanje za ladijski promet in/ali ga ažurirati zaradi izboljšanja prepoznavanja in spremljanja ladij, ob upoštevanju razvoja na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij. V ta namen države članice in Komisija sodelujejo, da bi po potrebi uvedle sisteme obveznega poročanja, sisteme obveznega nadzora plovbe in ustrezne sisteme organizacije ladijskega prometa, ki jih je treba predložiti IMO v odobritev. V okviru zadevnih regionalnih ali mednarodnih organov sodelujejo tudi pri razvoju naprav dolgega dometa za spremljanje pomorskega prometa in pomorski nadzor.
b)
dodajo
se
naslednje točke
(e), (f)
in (g)
:
e)
zagotoviti medsebojno povezavo in interoperabilnost nacionalnih sistemov, ki se uporabljajo za upravljanje informacij iz Priloge,
povezati konvencionalne in satelitske sisteme, ki se uporabljajo za isti namen
,
ter
razviti in posodobiti sistem SafeSeaNet;
f)
preučiti izvedljivost in opredeliti načine združevanja
sistemov AIS
s sistemi za določanje položaja in sporočanje, ki se uporabljajo v okviru skupne ribiške politike.
Ugotovitve te študije so na voljo najpozneje dvanajst mesecev pred začetkom veljavnosti obveznosti iz člena 6a, v vsakem primeru najpozneje do 1. julija 2008.
g)
preučiti in pričeti izvajati postopke, ki bodo bolj učinkovito zagotavljali zaupnost zbranih podatkov.
(
17
)
Vstavi se naslednji člen 23a:
Člen 23a
Obdelava in upravljanje informacij o pomorski varnosti
1.
Če je potrebno, Komisija zagotovi organom, ki jih imenujejo države članice, obdelavo, uporabo in razširjanje informacij, ki so bile zbrane na podlagi te direktive ali ki so jih zbrali kateri koli javni ali zasebni organi v okviru svojih zadevnih nalog.
2.
Komisija po potrebi prispeva k razvoju in delovanju sistemov za zbiranje in razširjanje podatkov o pomorski varnosti, zlasti prek sistema
"
Equasis
"
ali katerega koli drugega enakovrednega sistema javnega značaja.
(18)
Člen 24 se nadomesti z naslednjim:
Člen 24
Zaupnost informacij
1.
Države članice v skladu z njihovo nacionalno zakonodajo sprejmejo vse ukrepe za zagotovitev zaupnosti informacij, ki so jim poslane v skladu s to direktivo.
2.
Države članice v skladu s svojo nacionalno zakonodajo preverijo in potrdijo, da podatki AIS in LRIT, ki jih ladje dajo na razpolago, niso dostopni javnosti ali uporabljeni za namene, ki so v nasprotju s pomorsko varnostjo, zaščito ali varstvom morskega okolja, ali lahko vplivajo na konkurenco med upravljavci ladij. Države članice še zlasti ne dovolijo javnega razširjanja podatkov v zvezi s podrobnostmi o tovoru in osebami na ladji, razen če je poveljnik ali upravljavec plovila privolil v takšno uporabo.
V sodelovanju z Agencijo za varnost omrežij in informacij Komisija razišče, kako se boriti s težavami glede varnosti omrežij in informacij, ki so lahko povezane z ukrepi iz te direktive in še posebej iz členov 6, 6a, 14 in 22a Direktive. Najpozneje v enem letu od uveljavitve te direktive Komisija sprejme potrebne ukrepe za boj proti nepooblaščeni ali komercialni zlorabi izmenjanih podatkov na podlagi te direktive.
(19)
V členu 27 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:
2.
Poleg tega se lahko priloge I, III in IV spremenijo v skladu z regulativnim postopkom s pregledom iz člena 28(3), ob upoštevanju izkušenj, pridobljenih s to direktivo, kolikor takšne spremembe ne razširijo področje uporabe te direktive.
(
20
)
Člen 28 se nadomesti z naslednjim besedilom:
Člen 28
Regulativni odbor
1.
Komisiji pomaga Odbor za varnost na morju in preprečevanje onesnaževanja z ladij (COSS), ustanovljen s členom 3 Uredbe (ES) št. 2099/2002
Evropskega parlamenta in Sveta
*.
2.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES
,
ob upoštevanju določb iz člena 8 Sklepa.
Rok iz člena
5(6) Sklepa 1999/468/ES je tri mesece.
3.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do (4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.
______________________
* UL L 324, 29.11.2002, str. 1.
Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 93/2007 (UL L 22, 31.1.2007, str. 12).
(21)
V Prilogi I se alinea X točke 4 nadomesti z naslednjim:
–
X. razni podatki:
–
lastnosti in ocenjena količina goriva v tanku, za ladje, ki prevažajo gorivo v tanku,
–
navigacijski status.
(
22
)
V delu I Priloge II se doda naslednja točka 3:
3.
Ribiška plovila
Vsako ribiško plovilo, katerega skupna dolžina
je enaka ali
presega
24 metrov
, mora izpolnjevati
zahtevo
glede nosilnosti iz člena 6a v skladu z naslednjim časovnim razporedom:
–
novo ribiško plovilo, katerega skupna dolžina je enaka ali presega 24 metrov ...
*
;
–
ribiško plovilo, katerega skupna dolžina je enaka ali presega 24 metrov in manjša od 45 metrov,
najpozneje ...
**
.
_______________
*
Dan začetka veljavnosti te direktive.
**
Dve leti po začetku veljavnosti te direktive.
Člen 2
1.
Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo
,
najpozneje do ...
*
12 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.
. Besedilo navedenih predpisov ter
korelacijsko
tabelo med navedenimi predpisi in to direktivo nemudoma sporočijo Komisiji.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2.
Države članice
sporočijo
Komisiji besedila glavnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva
Člen 3
Ta direktiva začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 4
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V ,
Za Evropski parlament Za Svet
Predsednik Predsednik
