KONČNO
A6-0370/2006
19.10.2006
POROČILO
o hipotekarnih kreditih v EU
(2006/2102(INI))
Odbor za ekonomske in monetarne zadeve
Poročevalec:
John Purvis
Pripravljavec mnenja (*):
Manuel Medina Ortega , Odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov
(*) Okrepljeno sodelovanje med odbori – člen 47 poslovnika
PE 374.100v02-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA.....................................................3
OBRAZLOŽITEV.....................................................................................................................10
MNENJE Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov (*) ...................15
MNENJE Odbora za pravne zadeve ...........................................................................20
POSTOPEK..............................................................................................................................23
(*) Okrepljeno sodelovanje med odbori – člen 47 poslovnika
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o hipotekarnih kreditih v EU
( 2006/2102(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju zelene knjige o hipotekarnih kreditih v EU Komisije ( KOM(2005)0327 ),
– ob upoštevanju bele knjige o finančnih storitvah 2005–2010 ( KOM(2005)0629 ),
– ob upoštevanju odziva Sveta Evropske centralne banke na zeleno knjigo o hipotekarnih kreditih v EU z dne 1. decembra 2005,
– ob upoštevanju druge direktive Sveta 89/646/EGS z dne 15. decembra 1989 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih ustanov in spremenjene direktive 77/780/EGS
UL L 386, 30.12.1989, str. 1. ,
– ob upoštevanju direktiv Evropskega parlamenta in Sveta o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij
Še ni objavljeno v UL. (direktiva o kapitalski ustreznosti) in o kapitalski ustreznosti investicijskih družb in kreditnih ustanov
Še ni objavljeno v UL. ,
– ob upoštevanju Direktive 2002/65/ES
UL L 271, 9.10.2002, str. 16. o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo,
– ob upoštevanju Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveto z dne 8. junija 2000 o določenih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja, na notranjem trgu
UL L 178, 17.7.2000, str. 1.
– ob upoštevanju spremenjenega predloga direktive Evropskega parlamenta in Sveta o potrošniških kreditnih pogodbah, ki spreminja Direktivo Sveta 93/13/ES ( KOM(2005)0483 ),
– ob upoštevanju spremenjenega predloga Komisije za Direktivo Evropskega parlamenta in Direktivo Sveta o svobodi ustanavljanja in prostem opravljanju storitev na področju hipotekarnih kreditov ( KOM(1987)0255 ),
– ob upoštevanju člena 45 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter mnenj Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov, Odbora za socialne zadeve in Odbora za pravne zadeve( A6-0370/2006 ),
A. ker hipotekarni krediti predstavljajo velik in hitro rastoč trg in so pomemben del gospodarske in socialne strukture EU,
B. ker so nekatere države Evropske unije beležile nepričakovano rast na področju trga nepremičnin, ki je omogočil, da je postal gradbeni sektor necikličen, kar je bistveni dejavnik pri doseganju rasti in zaposlenosti v obdobju gospodarske recesije, ki jo je Evropa doživela v obdobju od 2000 do 2005;
C. ker so izredno nizke obrestne mere povzročile povečanje povpraševanja po hipotekarnih kreditih, zlasti v državah, kjer so temeljili na zaupanju, ki je pospešilo gospodarsko rast;
D. ker mora biti zaščita evropskih potrošnikov glavna značilnost vsakega zakonodajnega ukrepa o hipotekarnih kreditih, saj so ti za večino državljanov EU največja finančna obveznost v življenju, ki ima dolgoročne posledice za njihov življenjski standard in njihovo finančno stabilnost;
E. ker okrepljena preglednost ključnih značilnosti razpoložljivih hipotečnih proizvodov ne bi samo izboljšala učinkovitosti trga, ampak bi okrepila tudi zaupanje evropskih posojilojemalcev, ki se zanimajo za hipotekarne kredite v drugih državah članicah in jim omogočila, da se odločijo na podlagi prejetih informacij;
F. ker morajo imeti potrošniki vedno na voljo najizčrpnejše in najpreprostejše informacije v standardizirani obliki, kar jim bo omogočilo primerjavo ponudbe v različnih državah članicah, da bodo imeli pri najemanju hipotekarnih kreditov v drugih državah večjo svobodo izbire;
G. ker lahko ciljni ukrepi za izboljšano vrsto izdelkov in storitev, večjo razpoložljivost in združen trg financiranja povečajo tržno učinkovitost, ekonomije obsega in raznovrstnosti, znižajo stroške najemanja posojil, kar koristi evropskemu gospodarstvu;
H. ker je omogočanje dostopa do podatkovnih baz o posojilih strank za ponudnike hipotečnih storitev v primeru čezmejnega najemanja posojil, ključni prispevek k povečanju konkurenčnosti dejavnosti, ki temeljijo na hipotekarnih posojilih, in oblikovanju enotnega evropskega hipotečnega trga;
I. ker bo združen hipotekarni trg olajšal mobilnost delovne sile,
J. ker hipotekarni posojilodajalci ali potrošniške organizacije presenetljivo malo vztrajajo pri razvoju čezmejnega najemanja posojil, ki je drugačno od fizične ustanove na ločenih nacionalnih trgih,
K. ker so precejšnje tržne ovire doslej ovirale rast čezmejnih ponudb za hipotekarni kredit, ki trenutno znašajo manj kot 1 % celotnega hipotekarnega trga EU,
L. ker Skupnost pri številnih pomembnih vprašanjih nima pristojnosti oziroma je ta omejena in ker je treba upoštevati načeli subsidiarnosti in sorazmernosti,
M. ker lahko hipotekarni posredniki igrajo pomembno vlogo, saj uporabljajo lastne izkušnje, pridobljene na področju s hipotekami povezanimi proizvodi na domačem trgu kot tudi na trgih drugih držav članic, ter tako podprejo čezmejne dejavnosti in predstavljajo most med potrošniki in tujimi kakor tudi lokalnimi finančnimi institucijami;
N. ker med državami članicami zaradi pravnih, davčnih, zakonodajnih pogojev in pogojev varstva potrošnikov obstajajo bistvene razlike v vrstah in značilnostih izdelkov, prodajnih strukturah, trajanju posojil in mehanizmih financiranja,
O. ker je delovanje trgov hipotekarnih kreditov izjemno kompleksno in ker se pravni red, kultura financiranja, ureditev na področju nepremičnin in zemljiških knjig, stvarno pravo, ureditev za kreditne pogodbe, pravila za ovrednotenje, postopki prisilne prodaje, trgi za refinanciranje kreditov in podobno, med posameznimi državami zelo razlikujejo, hkrati pa so ta področja medsebojno zelo odvisna,
P. ker še vedno obstajajo davčne ovire diskriminatorne narave, ki preprečujejo izkoriščanje enotnega trga za hipotekarne kredite in lahko v nekaterih primerih tudi kršijo zakonodajo ES;
Q. ker obstaja neposredna povezava med hipotekarnim trgom in makroekonomsko politiko ter predvsem izvajanjem monetarne politike,
R. ker lahko nestanovitnost hipotekarnega trga vpliva na stanovanjske in gospodarske cikle in lahko zato povzroči sistemsko tveganje,
S. ker bi se bilo treba – če naj trg hipotekarnih kreditov EU postane učinkovitejši in bolj konkurenčen – najprej osredotočiti na izvajanje in učinkovitost priporočila Komisije z dne 1. marca 2001 o predpogodbenih informacijah, ki jih potrošnikom posredujejo posojilodajalci, ki ponujajo stanovanjska posojila,
UL L 69, 10.3.2001, str. 25. (kodeks vedenja) ter na uporabo evropskega standardnega informativnega lista (ESIS), s čimer bi potrošniku omogočili, da pridobi pregledne in primerljive podatke o stanovanjskih posojilih;
T. ker se zdi, da je imelo izvajanje prej omenjenega kodeksa vedenja različno stopnjo uspeha v državah članicah in pri tem še vedno ni bila rešena globalna težava, ki je pomanjkanje skupnega zakonodajnega okvira,
Uvod
1. priznava, da lahko nadaljnja dobro usmerjena integracija hipotekarnega trga EU koristi potrošnikom;
2. meni, da mora vsak ukrep, ki zadeva evropski trg hipotekarnih kreditov na ravni EU najprej in predvsem koristiti neposredno javnosti kot hipotekarni dolžnici in da mora biti ta trg dostopen večjemu številu morebitnih hipotekarnih posojilojemalcev, vključno s tistimi z nižjim ali nepopolnim kreditnim profilom, delavcem s pogodbami za določen čas in tistim, ki se prvič odločajo za nakup;
3. pozdravlja obširno posvetovanje Komisije in vztraja, da je treba za vse posebne predloge prej podati temeljito presojo gospodarskih in socialnih vplivov;
4. odobrava prizadevanje Komisije, da bi upoštevala zahteve po boljši ureditvi; kljub temu jo opominja, da morajo biti vse odločitve vedno sprejete po obsežnem posvetovanju;
5. ugotavlja, da so v zeleni knjigi poudarjene številne ovire na poti k skupnemu maloprodajnemu trgu hipotekarnih kreditov EU in poziva Komisijo, da se osredotoči na ciljne ukrepe, ki ponujajo največje koristi, in da spodbuja tržne iniciative, kjer je to mogoče;
6. opozarja Komisijo, da bi poenotenje proizvodov samih utegnilo pripeljati do pravnih neskladnosti in torej slabo učinkovalo na sektor;
7. vztraja, da ukrepi EU me smejo omejevati konkurence in inovacij, zlasti kar zadeva proizvode, pomožne storitve in tehnike financiranja;
Kodeks vedenja in predpogodbene informacije
8. poziva k usklajevanju določb o predpogodbenih informacijah, na podlagi katerih se lahko posojilojemalci odločijo glede hipotekarnih pogodb;
9. vztraja, da morajo biti te predpogodbene informacije točne in razumljive, kar bo olajšalo potrošnikovo odločitev, ter da morajo ob upoštevanju razpoložljivih podatkov, na katerih temelji hipotekarna pogodba, potrošniku čim bolj celovito in razumljivo predstaviti situacijo; poudarja, da mora posojilodajalec, če se odloči ponuditi hipotekarni kredit v drugi državi članici, posojilojemalcu te informacije čim prej posredovati v uradnih jezikih države članice, kjer ima potrošnik stalno prebivališče;
10. meni, da sta kodeks vedenja in evropski standardni informativni list pomembni, vendar nezadostni sredstvi za zaščito ekonomskih interesov državljanov, ki se selijo v drugo državo članico in bodo verjetno tam kupili nepremičnino; poziva Komisijo, naj razmisli o tem, da bi bil kodeks vedenja, ki je trenutno prostovoljni, v prihodnje zavezujoč;
Financiranje
11. meni, da je razvoj skupnega, odprtega in združljivega trga financiranja prednostna naloga, saj bo povečal učinkovitost, omogočil mednarodno razpršitev kreditnega tveganja, optimiziral pogoje financiranja in razporeditve kapitala ter zmanjšal stroške najemanja posojil; priznava pomen in možnost povezovanja tržnih iniciativ na tem področju;
12. poudarja, da se ne da oblikovati enotnega sekundarnega trga za hipoteke ne da bi postopoma poenotili nacionalna pogodbena pravila;
13. pozdravlja ustanovitev strokovne skupine za hipotekarno financiranje in poziva k podrobni analizi razlik v nacionalni regulativni in pravni praksi, ki zadeva hipoteke;
14. meni, da določbe iz direktive o kapitalski ustreznosti o kritih obveznicah in hipotekarno zavarovanih vrednostnih papirjih nudijo pomembne možnosti za financiranje;
15. predlaga, da bi se lahko na kapitalskih trgih prodajala vrsta standardiziranih paketov evropskih hipotek, katerih značilnosti določajo njihove bonitetne ocene, kar bi poglobilo sekundarni trg listinskih hipotek;
16. poziva Komisijo, naj preuči rastoč trg hipotek v skladu s šeriatskim pravom in naj zagotovi, da nobena zakonodaja ne izključuje zahtev tega trga;
17. priznava pomembno vlogo hipotekarnega zavarovanja pri zmanjševanju tveganja izpostavljenosti posojilodajalcev in dovoljevanja dostopa do širšega kroga posojilojemalcev;
Prodaja na drobno
18. poziva Komisijo, da razišče ovire, ki preprečujejo posojilodajalcem pravico do prostega opravljanja storitev ali svobode ustanavljanja v drugih državah članicah ter sprašuje ali se klavzula "v splošno dobro" izvaja zato, da se preprečujejo čezmejne dejavnosti;
19. podpira ukrepe Komisije za enostavnejši postopek čezmejnih združitev in prevzemov na področju finančnih storitev, in zagotavlja, da distribucijske mreže upoštevajo zahteve regionalnih razmer in manjšij trgov, vendar ugotavlja, da čezmejne združitve in prevzemi sami ne bodo spodbujali združevanja trga na tem področju;
20. meni, da bo odprtje trga hipotekarnih kreditov za posojilodajalce, ki niso kreditne ustanove z enakovrednim nadzornim režimom, povečalo konkurenčnost in izbiro proizvodov;
21. priznava koristno vlogo, ki jo imajo ponudniki posojil, kot so hipotekarni posredniki, pri omogočanju dostopa strankam do konkurenčnih hipotekarnih kreditov, ki jih ponujajo domači in tuji posojilodajalci, ter poziva Komisijo, naj se posvetuje o primernem zakonodajnem okolju za take ponudnike in pripravi predlog;
22. poziva Komisijo, da preuči ovire pri čezmejnih prenosih posojil in da nadalje razišče možnosti evrohipoteke kot zavarovalnega instrumenta, vključno s spremljevalnimi jamstvi;
23. poziva Komisijo, da preuči ovire pri čezmejnih prenosih posojil in da opredeli ukrepe, ki pospešujejo prenos hipotekarnih posojil;
24. meni, da mora, če je potrebno, vsak predlog v ta namen spremljati presoja vplivov, vključno s pravnimi vidiki s podrobno študijo primerjalnega prava, kot tudi gospodarskih in socialnih vidikov v skladu s pristopom, ki ga zagovarja vodnik po presoji vplivov, ki ga je odobril Svet za konkurenco 29. maja 2006;
25. poziva Komisijo, naj spodbuja razvoj mehanizmov za obnovljive hipoteke in hipotekarna posojila z življenjskimi anuitetami s popolnimi jamstvi kar zadeva javne informacije, ob upoštevanju vprašanj zaupnosti in učinkov do tretjih oseb;
26. meni, da bodo posojilodajalci raje vstopali na trg, če jim bodo nacionalni predpisi dovoljevali določanje zgodnjih rokov predčasnega odplačila po ceni, ki je sorazmerna s stroški ali spreminjanje obrestne mere glede na tržne pogoje in tveganje, ter da omejitve na tem področju lahko otežijo razvoj trga v smislu financiranja, novih proizvodov in odobravanja posojil bolj tveganim posojilojemalcem;
27. meni, da mora standard EU, ki opredeljuje obseg in izračun letnega odstotka cene, vključevati le stroške posojilodajalca in zagotoviti njihovo primerljivost s proizvodi z isto dospelostjo, ki so na razpolago v drugih državah članicah; vendar verjame, da morajo biti tudi posojilojemalci vnaprej obveščeni o vseh drugih stroških, ko so informacije o takih stroških javno dostopne, kot so stroški notarjev, takse za registracijo zemljišča in stroški raznih sodnih postopkov in cenitev; meni, da je treba tam, kjer take informacije niso javno dostopne, navesti oceno takih stroškov;
28. vztraja, da morajo biti posojilodajalci sposobni potrošnikom zagotoviti vse informacije v zvezi s transakcijami in pravnimi obveznostmi, ki jih prevzamejo kot posojilojemalci, kot so pravni stroški, stroški vpisa in vodenja, itd;
29. je prepričan, da bi moral posojilodajalec poleg natančnih podatkov o letni obrestni meri posredovati tudi informacije o drugih stroških, ki utegnejo nastati v povezavi z njegovimi dejavnostmi, na primer stroški obravnave vlog za posojilo, stroški rezervacije sredstev, kazni predčasnega popolnega ali delnega odplačila posojila in podobno;
30. priznava možnosti interneta kot sredstva za trženje hipotekarnih kreditov in priporoča, da Komisija to še nadalje preuči;
Pravne, davčne in operativne ovire
31. poziva Komisijo, da preuči pravne in pravne ovire, ki zavirajo tržni razvoj vseevropskega trga financiranja za hipotekarne kredite;
32. poziva Komisijo, naj opredeli področje svojih prihodnjih predlogov in naj jih omeji na hipotekarne pogodbe in njihova jamstva (stalni stroški na nepremičnine), da se izogne kakršnemu koli prekrivanju s KOM(2005)0483 ;
33. poziva Komisijo, da sprejme ukrepe, ki bodo zagotovili dobro delovanje sekundarnega hipotekarnega trga in vzpostavitev pravnega okvira za izvajanje učinkovitih transakcij portfelja, zlasti z opredelitvijo dejavnikov, ki preprečujejo razpoložljivim pravnim instrumentom in instrumentom refinanciranja doseganje želenega cilja, ob upoštevanju različnih pravnih običajev in modelov jamstva;
34. podpira mnenje forumske skupine za hipotekarne kredite, da zakonodaje, ki ureja hipotekarni kredit in jo bo v prihodnje urejala zakonodaja, ki ureja obligacijska razmerja (Rim I) ( 2005/0261(COD) ), ni treba uskladiti z zakonodajo, ki ureja hipoteko in da za hipoteko velja zakon tistega kraja, kjer se lastnina nahaja ( lex rei sitae );
35. se strinja s Komisijo, da je treba vprašanje zakonodaje o pogodbah o hipotekarnih kreditih rešiti v povezavi z revizijo rimske konvencije iz leta 1980 o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih;
36. poudarja pomen obsežne in zanesljive podatkovne baze o posojilih strank in poziva Komisijo, da spodbuja razvoj procesa prehoda v usklajeno oblikovano podatkovno bazo v vseh državah članicah;
37. poziva Komisijo, naj olajša nediskriminatoren čezmejni dostop do podatkovnih baz o posojilih strank kot način spodbujanja vstopa posojilodajalcev na nove trge;
38. priznava, da je ob upoštevanju upravičenega varstva zasebnosti dostop do ugodnih in neugodnih podatkov o posojilih zaželen;
39. odobrava prizadevanja za izboljšanje in prilagoditev zakonodaje o postopkih prisilne prodaje;
40. podpira predlog Komisije o prikazu dolžine in stroškov postopkov prisilne prodaje;
41. predlaga, da se morajo poklicne organizacije cenilcev združiti, da bodo sprejele kakovostne in primerljive skupne standarde za cenitev lastnine EU;
42. poudarja pomen enostavnega dostopa do popolnih in natančnih informacij o hipotekarnem zavarovanju in lastninskih pravicah za posojilodajalce;
43. se strinja z olajševanjem dostopa do zemljiških knjig, kjer to ni v nasprotju z zakonodajo, podpira vsa prizadevanja za uskladitev informacij v teh knjigah z nacionalnimi ukrepi in spodbuja nadgradnjo evropskega informacijskega sistema za zemljišča (EULIS);
44. podpira ukrepe za odpravo diskriminatornih davčnih ovir, kot je različna davčna obravnava domačih in tujih posojilodajalcev in vladne pristojbine;
45. poziva Komisijo, naj v primeru čezmejnih hipotek preuči, kako uskladiti različne pristope k odbitku davka od hipotekarnih obresti po vsej EU;
Sistemska, makroekonomska in bonitetna vprašanja
46. poziva Komisijo in ECB, naj spremljata in analizirata morebitno tveganje povečane stopnje hipotekarnega dolga in hipotekarnih kreditov, ki jih financirajo kapitalski trgi;
Sklep
47. ugotavlja, da lahko nadaljnja, dobro premišljeno povezovanje hipotekarnega trga EU koristi potrošnikom in gospodarstvu;
* *
*
48. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropski centralni banki in vladam držav članic.
OBRAZLOŽITEV
Trgi hipotekarnih kreditov
Znesek neporavnanih hipotekarnih posojil je konec leta 2004 znašal 4,7 bilijona EUR ali 45 % BDP EU
Sporočilo za javnost Evropske hipotekarne zveze, 12. 10. 2005. . Povprečna letna rast hipotekarnih posojil je zadnjih 5 let znašala 8,5 %. S tem se je financiral rastoč stanovanjski trg, v nekaterih državah pa se je sprostil kapital, na primer za financiranje primanjkljajev v pokojninskih zavarovanjih. Hipotekarne finance so eden izmed sektorjev, za katere se pričakuje, da bodo v prihodnjih 15 letih najhitreje rasli.
Primer združevanja
Ekonomije obsega in priložnosti za razpršitev so ene izmed mnogih morebitnih koristi večjega združevanja hipotekarnih trgov EU za hipotekarne posojilodajalce in financerje. To mora povečati konkurenčnost, učinkovitost, izbiro potrošnikov in znižati stroške. Za ljudi, ki trenutno ne morejo vstopati na stanovanjski trg, je treba to možnost povečati. Bolj povezan hipotekarni trg lahko pripomore k mobilnosti delovne sile in pokojninskemu financiranju.
Nakup hiše za veliko ljudi predstavlja največji nakup v življenju, zato je s tem povezana hipoteka njihova največja finančna obveznost. Hipotekarni dolg vpliva na potrošniško povpraševanje in preko porabe gospodinjstev na celotno gospodarstvo. Zato bi lahko večje povezovanje vplivalo na celotno gospodarstvo EU in uravnovesilo stanovanjske izdatke ter drugo porabo in investicijske odločitve. Izboljšanje kapitalske učinkovitosti in zmanjšanje kreditnega tveganja se navezuje na ekonomske in socialne cilje lizbonske agende.
Pomanjkanje povezanosti
Zelena knjiga navaja, da so evropski hipotekarni trgi slabo povezani in poudarja pomanjkanje čezmejnega najemanja posojil ter raznolikosti v izboru proizvodov med državami. Predhodna prizadevanja so omogočila bankam, da lažje čezmejno poslujejo (na primer pri odpiranju poslovalnic), vendar je povezovanje trga na drobno omejeno. Akcijski načrt za finančne storitve se je osredotočil predvsem na grosistični trg.
Obstajajo pomembne razlike med državami članicami, ki odsevajo različne socialne, kulturne, pravne in davčne razmere. Razmerje lastnik-stanovalec je višje v južnih in vzhodnih državah
Prav tam. . Najemanje hipotekarnih kreditov je v novih državah članicah še relativno majhno, vendar se zdi, da se dinamičen stanovanjski trg razvija. Neplačani hipotekarni dolg kot delež BDP (EU-25) sega od 111 % na Nizozemskem do 2,3 % BDP v Sloveniji
Sporočilo za javnost Evropske hipotekarne zveze, 12. 10. 2005. .
Raziskava "London Economics" je poudarila težavo, kako zadovoljivo opredeliti hipotekarne ali stanovanjske kredite za vse države članice. Nekatere države hipoteke opredelijo kot posojila, ki so zavarovana z lastnino, druge pa kot kreditno zavarovanje za nakup hiše uporabijo osebna jamstva.
Razlikujejo se izbor izdelkov, prodajne strukture, trajanje posojil in mehanizmi financiranja. Zaradi nezdružljivih davčnih pogojev kot tudi dodatnih zakonodajnih in bonitetnih zahtev nacionalnih zakonodajnih organov je vstop na nove trge zapleten in drag. Poleg tega pa so se nacionalni stanovanjski trgi razvijali z očitnimi socialnimi in kulturnimi razlikami.
Financiranje
Vseevropski trg financiranja trenutno še ne obstaja. Razdrobljen je zaradi pravnih, davčnih in zakonodajnih ovir. Hipoteke se financirajo predvsem iz prihrankov prebivalstva. Kapitalski trgi financirajo manj kot 40 %, čeprav ta delež v zadnjem času hitro raste
Poročilo Forumske skupine za hipotekarne kredite, 2004. . Trg hipotekarnih obveznic je na Švedskem in v Nemčiji pomemben, na Danskem pa hipotekarne ustanove izdajajo hipotekarne obveznice v protivrednosti vseh hipotekarnih posojil. Trgi hipotekarno zavarovanih vrednostnih papirjev (MBS) so najmočnejši na Nizozemskem, v Španiji, Italiji, Veliki Britaniji, na Irskem in v Belgiji, vendar v nekaterih državah ne obstajajo
Raziskava "London Economics", avgust 2005. .
Akcijski načrt za finančne storitve (FSAP) je zagotovil dobro osnovo za bolj dinamičen in konkurenčen evropski sektor finančnih storitev z izboljšanimi in posodobljenimi pravili o zaščiti vlagateljev in preglednosti. Evroobmočje zagotavlja valutno območje, kjer za posojilojemalce in posojilodajalce tečajno tveganje ne obstaja, kapitalski trgi pa so se hitro razvili, postali prilagodljivi in likvidni.
Zelena knjiga
Zelena knjiga preučuje morebitne koristi nadaljnjega povezovanja in se osredotoča na štiri ključna področja, ki so poudarjena v poročilu forumske skupine: varstvo potrošnikov, pravne zadeve (vključno z obdavčenjem), zavarovanje s premoženjem in financiranje.
V začetku leta 2007 namerava Komisija izdati belo knjigo, v kateri bodo predstavljene vse ugotovitve z njenih posvetovanj in predlagane pobude. Cilj vsakega predloga bo povečanje konkurenčnosti in tržne učinkovitosti. Noben sistem financiranja, proizvod ali institucija ne bodo obravnavani prednostno.
Mnenje poročevalca
Na delavnici odbora 22. februarja je bilo jasno, da s strani sektorja in potrošniških skupin ni resničnega zanimanja za večje čezmejno opravljanje hipotekarnih posojil. Posojilojemalci najbrž ne bodo v tujini kupovali ali jemali hipoteke pri tujemu posojilodajalcu, razen če njihovih proizvodov ne oglašujejo ali so predmet podobnega varstva kot v njihovi državi. Posojilodajalci ne kažejo velikega zanimanja za čezmejno poslovanje in poudarjajo pomen poznavanja lokalnega trga.
Pravo zanimanje za enotno, usklajevalno direktivo ne obstaja. Lokalna kultura in tradicija sta pripomogli k oblikovanju proizvodov na nacionalnih trgih, potrošniki si pa ne želijo velikega preoblikovanja trga, predvsem pa ne zmanjšane izbire ali standardov za varstvo potrošnikov, ki bi jih lahko sprožilo usklajevanje. Popolna uskladitev bi bila z vidika sektorja draga, predvsem na področjih, kot je informiranje in svetovanje potrošnikom. Obstaja tudi odpor do osnovanja povezovanja na vzajemnem priznavanju brez bolj enakovrednih pogojev. Pred dvajsetimi leti vloženi zakonodajni predlog Komisije, katerega cilj je bil oblikovati prost trg za hipotekarne kredite, ki bi temeljil na vzajemnem priznavanju, ni bil zaradi nesoglasja Sveta nikoli sprejet.
Kljub temu raziskava "London Economics"
Prav tam. pravi, da so se bili posojilodajalci pripravljeni širiti na tuje trge preko posrednikov, ustanavljanja hčerinskih družb ali podružnic. Vendar posojilodajalce od takega načina vstopanja na skupni trg odvračajo tehnične ovire.
Vsak ukrep EU mora koristiti splošni javnosti in to neposredno hipotekarnim posojilojemalcem ali preko izboljšanja gospodarstva. Naš cilj mora biti oblikovanje pogojev, ki bodo spodbujali večjo konkurenco med posojilodajalci v različnih državah članicah, da se razvije evropski trg hipotekarnih kreditov s širokim naborom proizvodov po konkurenčnih cenah. Pazljivi moramo biti, da ne bomo delovali na način, ki bi škodoval temu sektorju v razcvetu. Zakonodajne ukrepe lahko podpremo le, ko obstaja velika verjetnost dejanskega napredka in ko koristi presegajo stroške. Nadaljnje presoje vplivov je treba zato opraviti za vsak v prihodnosti predlagan ukrep.
Poročevalec bi podprl ciljne ukrepe, ki so namenjeni odstranjevanju posebnih ovir za posojilodajalce, ki vstopajo na trge drugih članic EU. Kjer je mogoče, je samoureditev primernejša od zakonodaje in bodo tako sektor kot potrošniške skupine popolnoma vključeni v vse pobude.
Financiranje
Sekundarni trg hipotekarnih vrednostnih papirjev mora biti prednostno področje za ukrepe na ravni EU. Vzpostavitev enotnega trga financiranja bo pokazala hitre in pomembne rezultate in uživa široko podporo. Predvsem v nekaterih državah članicah obstaja velik potencial za rast financiranja s strani kapitalskih trgov. Večji obseg, likvidnost, izbor in oblike bodo omogočile cenejše hipoteke in bolj prilagodljive in raznovrstne proizvode.
Strokovna skupina za financiranje hipotekarnih posojil je že pričela z delom in bo svoje ugotovitve najverjetneje predstavila novembra 2006. Skupina mora ugotoviti v kolikšni meri nacionalna zakonodaja onemogoča vzpostavitev vseevropskega trga financiranja. Rast kritih obveznic in hipotekarno zavarovanih vrednostnih papirjev v zadnjih letih kaže, da se trg že pomika v to smer. Vendar lahko ukrepi na ravni EU povečajo sodelovanje na kapitalskih trgih. Poročevalec predlaga, da strokovna skupina preuči, kako razviti standardizirane pakete mešanih evropskih hipotek z znanimi značilnostmi, ki bi se jim določila bonitetna ocena in bi se prodajali na kapitalskih trgih.
Prodaja na drobno
V nekaterih državah članicah se zdaj na kapitalskih trgih lahko zadolžujejo in/ali ponujajo s hipotekami povezane proizvode samo banke. Poročevalec meni, da je treba režime liberalizirati, tako da se ustanovam, ki ne sprejemajo vlog, omogoči vstop na trg. V Veliki Britaniji je to imelo pozitiven vpliv na stopnjo konkurenčnosti in celovitost trga. Medtem ko je treba upoštevati previdnostne pomisleke, morajo biti vsa pravila sorazmerna in nediskriminatorna.
"Evrohipoteka" ponuja možnost oslabitve povezave med hipotekarnim zavarovanjem in hipotekarno pogodbo. Lahko se razvije v dodatni vseevropski instrument, ki bo olajšal čezmejna posojila in kritje več različnih nepremičnin. Zato je treba njeno izvedljivost podrobneje oceniti.
Pogoji predčasnega odplačila in stroški se razlikujejo od države do države. Pravila, ki omejujejo svobodo določanja pogojev in stroškov za predčasno odplačilo posojilodajalcev in posojilojemalcev, lahko ovirajo konkurenco in razvoj vseevropskega trga financiranja. Tudi omejitve na obrestne mere in spremenljive mere lahko omejijo razvoj novih proizvodov ali posojila posojilojemalcem z višjim tveganjem.
Da lahko posojilojemalci primerjajo proizvode, morajo poznati resnične stroške in pogoje. Direktiva 2002/65/ES o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo zahteva od ponudnika, da potrošniku zagotovi skupno ceno ter ga opozori o vseh dodatnih stroških, ki niso plačani ali mu jih nalaga ponudnik. Sporazum o standardu EU o letnem odstotku cene (APRC) mora biti prednostna naloga.
Internetno bančništvo se hitro razvija. Njegova vloga je bila do zdaj na področju hipotek omejena, vendar se bo verjetno povečala. Zato se moramo zavedati vseh pravnih ovir, ki lahko omejijo prihodnji razvoj. Direktiva o e-trgovini na primer zahteva od nacionalnih oblasti, da zagotovijo, da bodo pogodbe, ki so sprejete elektronsko, pravno zavezujoče, vendar izključuje pogodbe, ki ustvarjajo ali prenašajo pravice na področju nepremičnin.
Pravne, davčne in operativne ovire
Pravo, ki se uporablja za kreditne pogodbe in hipoteko je treba podrobneje pojasniti. V primeru hipoteke se uporabi pravo tistega kraja, kjer se lastnina nahaja ( lex rei sitae).
Posojilodajalci bodo raje vstopali na trg, če bodo imeli dostop do podatkov o strankah in boljši dostop do jasnejših informacij o hipotekarnem zavarovanju in pravicah, ki izhajajo iz lastništva. Nediskriminatorni dostop do ugodnih in neugodnih podatkov o posojilih strank je treba poenostaviti, vendar je treba spoštovati upravičeno varstvo zasebnosti.
Zamude pri prisilni prodaji povzročajo težave posojilodajalcem in je zato spodbujanje krajših in cenejših prisilnih prodaj zelo pomembno. Sistem indikatorja napredka bi lahko imel dobrodejen učinek.
Kakovostne cenitve lastnine, ki so skladne z ustreznimi standardi, so ključnega pomena za posojilodajalce. Zato bi bil sporazum o skupnih cenitvenih standardih optimalna rešitev. Ustrezni strokovni organi morajo biti povabljeni k njihovemu razvoju na ravni celotne EU.
Treba je opredeliti in obravnavati davčne ovire pri čezmejnem opravljanju hipotekarnih storitev. Najpomembnejša razlika je odbitek od obdavčljivega prihodka pri hipotekarnih obrestih. Če se o temeljnem vprašanju ne bo mogoče sporazumeti, je treba davčne koristi razširiti vsaj na hipotekarne obresti, ki so plačane posojilodajalcem v drugih državah članicah za lastnino, ki se nahaja v primarni državi članici.
Sistemska, makroekonomska in bonitetna vprašanja
Hipotekarno financiranje je zaradi svojega trenutnega obsega, še bolj pa zaradi svoje potencialne velikosti, eden od bistvenih dejavnikov gospodarske in socialne strukture EU. Jasno je, da morajo pristojni organi (npr. ECB, Komisija, vlade in regulatorji držav članic) spremljati razvoj, ki lahko povzroči sistemske težave finančnega ali socialnega značaja. Kljub temu pa se je treba vsakega takega nadzora najprej lotiti na učinkovitem trgu, da se zagotovi potrebno ravnovesje. Birokratsko in zakonodajno vmešavanje je treba omejiti na najmanjše možno.
6.10.2006
MNENJE Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov (*)
za Odbor za ekonomske in monetarne zadeve
o zeleni knjigi o hipotekarnih kreditih v EU
2006/2102(INI) )
Pripravljavec mnenja (*): Manuel Medina Ortega
(*) Okrepljeno sodelovanje med odbori – člen 47 poslovnika
POBUDE
Odbor za notranji trg in varstvo potrošnikov poziva Odbor za ekonomske in monetarne zadeve kot pristojni odbor, da v svoj predlog resolucije vključi naslednje pobude:
A. ker zelena knjiga Komisije o hipotekarnih kreditih v EU (KOM(2005)327) ocenjuje primernost zakonodaje Skupnosti, namenjene večji integraciji evropskih trgov hipotekarnih kreditov, kar naj bi prispevalo k rasti, zaposlovanju in večji konkurenčnosti Evropske unije;
B. ker bi tesneje povezan trg hipotekarnih kreditov omogočil ekonomije obsega, zmanjšal stroške in tako navsezadnje koristil potrošnikom, poleg tega pa bi pospešil razvoj evropskega gospodarstva in prispeval k doseganju lizbonskih ciljev;
C. ker bi se odprt, učinkovit in bolj integriran trg hipotekarnih kreditov odzival na čedalje večjo mobilnost delavcev in državljanov na notranjem trgu,
D. ker mora biti zaščita evropskih potrošnikov glavna značilnost vsakega zakonodajnega ukrepa o hipotekarnih kreditih, saj so ti za večino državljanov EU največja finančna obveznost v življenju, ki ima dolgoročne posledice za njihov življenjski standard in njihovo finančno stabilnost,
E. ker večja preglednost ključnih značilnosti razpoložljivih hipotekarnih proizvodov ne bi samo izboljšala učinkovitosti trga, temveč bi okrepila tudi zaupanje evropskih posojilojemalcev v ponudnike hipotekarnih kreditov v drugih državah članicah in jim omogočila, da se odločijo na podlagi informacij;
F. ker morajo imeti potrošniki vedno na voljo najizčrpnejše in najpreprostejše informacije v standardizirani obliki, kar jim bo omogočilo primerjavo ponudbe v različnih državah članicah, da bodo imeli pri najemanju hipotekarnih kreditov v drugih državah večjo svobodo izbire;
G. ker še vedno obstajajo znatne razlike med pravnimi sistemi in poslovnimi običaji držav članic, zlasti v zvezi z določbami, ki urejajo področja, ki jih ne pokriva zakonodaja EU (tj. postopki prisilne prodaje, zakonodaja o nepremičninah, zemljiške knjige, pogodbeni pogoji itd.);
H. ker so precejšnje tržne ovire doslej zavirale čezmejne ponudbe hipotekarnih kreditov, ki trenutno znašajo manj kot 1 % celotnega hipotekarnega trga EU;
I. ker lahko hipotekarni posredniki igrajo pomembno vlogo, saj imajo izkušnje s hipotekarnimi proizvodi na domačem trgu in trgih drugih držav članic, tako da lahko podprejo čezmejne dejavnosti in predstavljajo most med potrošniki ter tujimi in domačimi finančnimi institucijami;
J. ker bi se bilo treba – če naj trg hipotekarnih kreditov EU postane učinkovitejši in bolj konkurenčen – najprej osredotočiti na izvajanje in učinke priporočila Komisije z dne 1. marca 2001 o predpogodbenih informacijah, ki jih potrošnikom posredujejo posojilodajalci, ki ponujajo stanovanjska posojila,
UL L 69, 10.3.2001, str. 25. (kodeks o stanovanjskih posojilih) ter na uporabo evropskega standardnega informativnega lista (ESIS), s čimer bi potrošniku omogočili, da pridobi pregledne in primerljive podatke o stanovanjskih posojilih;
K. ker se zdi, da izvajanje kodeksa o stanovanjskih posojilih v državah članicah ni bilo enako uspešno, in ker še vedno ni bila rešena splošna težava pomanjkanje skupnega zakonodajnega okvira;
1. priznava, da lahko nadaljnja dobro usmerjena integracija hipotekarnega trga EU koristi potrošnikom;
2. se strinja s Komisijo, da je treba vprašanje zakonodaje o hipotekarnih kreditih rešiti v povezavi z revizijo rimske konvencije iz leta 1980 o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih;
3. poziva Komisijo, naj sprejme ustrezne ukrepe za vzpostavitev delujočega sekundarnega trga hipotekarnih kreditov in pravnega okvira za učinkovito trgovanje s portfelji, denimo z ločitvijo posojanja in povezanega zavarovanja s premoženjem;
4. odobrava prizadevanja za izboljšanje in prilagoditev zakonodaje o postopkih prisilne prodaje;
5. poziva k usklajevanju določb o predpogodbenih informacijah, na podlagi katerih se lahko posojilojemalec odloči glede hipotekarne pogodbe, ki jo namerava podpisati;
6. vztraja, da morajo biti te predpogodbene informacije točne in razumljive, kar bo olajšalo potrošnikovo odločitev, ter da morajo ob upoštevanju razpoložljivih podatkov, na katerih temelji hipotekarna pogodba, potrošniku čim bolj celovito in razumljivo predstaviti situacijo; poudarja, da mora posojilodajalec, če se odloči ponuditi hipotekarni kredit v drugi državi članici, posojilojemalcu te informacije čim prej posredovati v uradnih jezikih države članice, kjer ima potrošnik stalno prebivališče;
7. meni, da sta obstoječi prostovoljni kodeks o stanovanjskih posojilih in evropski standardni informativni list pomembni, vendar nezadostni sredstvi za zaščito ekonomskih interesov državljanov, ki se selijo v drugo državo članico in bodo verjetno tam kupili nepremičnino; poziva Komisijo, naj razmisli o tem, da bi bil prostovoljni kodeks v prihodnje zavezujoč;
8. opozarja Komisijo, da bi poenotenje proizvodov samih utegnilo pripeljati do pravnih neskladnosti in torej slabo učinkovalo na sektor;
9. poziva zlasti k oblikovanju skupnih standardov EU za osnovo za izračun efektivne letne obrestne mere, saj je to ključni podatek, ki ga potrošnik potrebuje za učinkovito primerjavo skupnih stroškov hipotekarnega kredita; kljub temu meni, da bi morali biti med skupnimi stroški navedeni samo tisti stroški, ki nastanejo v povezavi s posojilodajalcem;
10. je prepričan, da bi moral posojilodajalec poleg natančnih podatkov o letni obrestni meri posredovati tudi informacije o drugih stroških, ki utegnejo nastati v povezavi z njegovimi dejavnostmi, na primer stroški obravnave vloge za posojilo, stroški rezervacije sredstev, stroški predčasnega popolnega ali delnega odplačila posojila in podobno;
11. vztraja, da morajo biti posojilodajalci sposobni potrošnikom zagotoviti vse informacije v zvezi s transakcijami in pravnimi obveznostmi, ki jih prevzamejo kot posojilojemalci (stroški odvetnika in notarja, stroški vpisa in vodenja in podobno);
12. priznava, da je treba vprašanje predčasnega odplačila podrobneje preučiti; poziva Komisijo, da pripravi nove predloge o tem, kako izboljšati obveščanje potrošnikov o predčasnem odplačilu in z njim povezanih stroških;
13. poziva Komisijo, da preuči možnosti za povečanje vloge posrednikov pri trženju in prodajanju hipotekarnih kreditov, saj lahko potrošnikom posredujejo točne in podrobne informacije;
14. poziva k strožjemu upoštevanju vse veljavne zakonodaje EU o varstvu podatkov za vse operacije, povezane z oceno tveganja kreditne sposobnosti posojilojemalca, ter o hranjenju takšnih podatkov v podatkovnih zbirkah;
15. se strinja, da je treba olajšati dostop do zemljiških knjig, kjer to ni v nasprotju z obstoječo zakonodajo, podpira vsa prizadevanja za uskladitev informacijske vrednosti teh knjig z nacionalnimi ukrepi in spodbuja nadgradnjo sistema EULIS;
16. poziva države članice, da uvedejo različne pristope pri izvajanju nacionalnih postopkov prisilne prodaje, povezanih s pogodbami o hipotekarnih kreditih, da bodo lahko upoštevale osebne in socialne okoliščine potrošnikov; podpira predlog Komisije o oblikovanju in rednem posodabljanju tabele s podatki o stroških in trajanju postopkov prisilne prodaje v državah članicah ter jo poziva, da redno ocenjuje učinkovitost tega ukrepa;
17. odobrava prizadevanje Komisije, da bi upoštevala zahteve po boljši ureditvi; kljub temu jo opominja, da morajo biti vse odločitve vedno sprejete po obsežnem posvetovanju;
18. poziva Komisijo, da preuči, kako bi bilo mogoče še bolj poenotiti ključne elemente trga hipotekarnih kreditov, ki imajo poseben pomen za potrošnike EU, vključno z oblikovanjem skupnih standardov EU za osnovo za izračun efektivne letne obrestne mere in seznama obveznih podatkov, ki jih mora vsebovati vsaka ponudba za hipotekarni kredit, ki se predloži morebitnemu posojilojemalcu.
POSTOPEK
Naslov
Zelena knjiga o hipotekarnih kreditih v EU
Št. postopka
2006/2102(INI)
Pristojni odbor
ECON
Mnenje pripravil Datum razglasitve na zasedanju
IMCO 18.5.2006
Okrepljeno sodelovanje – datum razglasitve na zasedanju
18.5.2006
Pripravljavec/-ka mnenja Datum imenovanja
Manuel Medina Ortega 7.3.2006
Nadomeščeni/-a pripravljavec/-ka mnenja
Obravnava v odboru
20.2.2006
18.4.2006
30.5.2006
19.6.2006
11.7.2006
13.9.2006
5.10.2006
Datum sprejetja
5.10.2006
Izid končnega glasovanja
+:
-:
0:
33
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Charlotte Cederschiöld, Janelly Fourtou, Evelyne Gebhardt, Malcolm Harbour, Anna Hedh, Kurt Lechner, Arlene McCarthy, Toine Manders, Manuel Medina Ortega, Béatrice Patrie, Zita Pleštinská, Giovanni Rivera, Zuzana Roithová, Luisa Fernanda Rudi Ubeda, Heide Rühle, Andreas Schwab, József Szájer, Marianne Thyssen, Jacques Toubon, Bernadette Vergnaud, Glenis Willmott
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Maria Badia I Cutchet, Simon Coveney, Benoît Hamon, Joel Hasse Ferreira, Filip Andrzej Kaczmarek, Gisela Kallenbach, Syed Kamall, Othmar Karas, Joseph Muscat, Gary Titley, Diana Wallis
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Sharon Bowles, Den Dover, Harald Ettl, John Purvis
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
...
4.10.2006
MNENJE Odbora za pravne zadeve
za Odbor za ekonomske in monetarne zadeve
o hipotekarnih kreditih v EU (zelena knjiga)
( 2006/2102(INI) )
Pripravljavec mnenja:
Kurt Lechner
POBUDE
Odbor za pravne zadeve poziva Odbor za ekonomske in monetarne zadeve, kot pristojni odbor, da v svoj predlog resolucije vključi naslednje pobude:
A. ker je delovanje trgov hipotekarnih kreditov izjemno kompleksno in ker se pravni red, kultura financiranja, ureditev na področju nepremičnin in zemljiških knjig, stvarno pravo, ureditev za kreditne pogodbe, pravila za ovrednotenje, postopki prisilne prodaje, trgi za refinanciranje kreditov in podobno med posameznimi državami zelo razlikujejo, hkrati pa so ta področja medsebojno zelo odvisna,
B. ker Skupnost pri številnih pomembnih vprašanjih nima pristojnosti oziroma je ta omejena in ker je treba upoštevati načeli subsidiarnosti in sorazmernosti,
C. ker bi lahko ureditev enega samega področja povzročila znatne motnje v nacionalnih sistemih,
D. ker je mogoče na inovativnem trgu hipotekarnih kreditov večjo zakonodajno prožnost zagotoviti na nacionalni ravni,
1. odobrava dejstvo, da je Komisija v zeleni knjigi zastavila vprašanje, ali je sploh mogoče in smiselno uvesti zakonodajne ukrepe na tem področju, in če že, v kakšnem obsegu;
2. meni, da kodeksa poslovanja zaenkrat ni treba nadomestiti z zavezujočo evropsko zakonodajo;
3. meni, da evropska uredba o obveznosti informiranja in svetovanja potrošnikom zaradi različnih potreb posojilojemalcev ne bi bila primerna;
4. meni, da bi poenotenje predpisov o predhodnem odplačilu kreditov ogrozilo raznolikost proizvodov in ne bi koristilo potrošnikom;
5. podpira sprejetje zakonske ureditve o skupni efektivni obrestni meri;
6. se strinja, da bi bilo treba vprašanje upoštevane zakonodaje za pogodbe o hipotekarnih kreditih rešiti v povezavi z revizijo rimske konvencije o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih iz leta 1980;
7. odobrava prizadevanje za izboljšanje in poenotenje postopkov prisilne prodaje;
8. se strinja, da je treba olajšati dostop do zemljiških knjig, kjer to ni v nasprotju z zakonodajo;
9. poziva Komisijo, da sprejme ukrepe, ki bodo zagotovili dobro delovanje sekundarnega hipotekarnega trga in vzpostavitev pravnega okvira za izvajanje učinkovitih transakcij portfelja, zlasti z opredelitvijo dejavnikov, ki preprečujejo razpoložljivim pravnim instrumentom in instrumentom refinanciranja doseganje želenega cilja, ob upoštevanju različnih pravnih običajev in modelov jamstva.
POSTOPEK
Naslov
Hipotekarni krediti v EU (zelena knjiga)
Št. postopka
2006/2102(INI)
Pristojni odbor
ECON
Mnenje pripravil Datum razglasitve na zasedanju
JURI 18.5.2006
Okrepljeno sodelovanje – datum razglasitve na zasedanju
Pripravljavec/-ka mnenja Datum imenovanja
Kurt Lechner 30.1.2006
Nadomeščeni/-a pripravljavec/-ka mnenja
Obravnava v odboru
21.6.2006
12.9.2006
Datum sprejetja
3.10.2006
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
20
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Maria Berger, Rosa Díez González, Bert Doorn, Monica Frassoni, Giuseppe Gargani, Piia-Noora Kauppi, Klaus-Heiner Lehne, Katalin Lévai, Antonio López-Istúriz White, Hans-Peter Mayer, Aloyzas Sakalas, Francesco Enrico Speroni, Andrzej Jan Szejna, Diana Wallis, Rainer Wieland, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Jean-Paul Gauzès, Luis de Grandes Pascual, Kurt Lechner, Toine Manders, Marie Panayotopoulos-Cassiotou
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
...
POSTOPEK
Naslov
Hipotekarni krediti v EU
Št. postopka
2006/2102(INI)
Pristojni odbor
ECON
Datum razglasitve dovoljenja na zasedanju (člen 45)
18.5.2006
Datum razglasitve dovoljenja na zasedanju (člen 39)
Odbori, zaprošeni za mnenje Datum razglasitve na zasedanju
EMPL 18.5.2006
IMCO 18.5.2006
JURI 18.5.2006
Odbori, ki niso dali mnenja Datum sklepa
EMPL 14.9.2005
Okrepljeno sodelovanje Datum razglasitve na zasedanju
IMCO 18.5.2006
Poročevalec/-ka Datum imenovanja
John Purvis
5.9.2005
Nadomeščeni/-a poročevalec/-ka
Obravnava v odboru
18.4.2006
20.5.2006
12.9.2006
Datum sprejetja
10.10.2006
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
41
1
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Zsolt László Becsey, Pervenche Berès, Sharon Bowles, Udo Bullmann, Ieke van den Burg, David Casa, Jan Christian Ehler, Jonathan Evans, Jean-Paul Gauzès, Robert Goebbels, Donata Maria Assunta Gottardi, Benoît Hamon, Gunnar Hökmark, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Sophia in 't Veld, Wolf Klinz, Christoph Konrad, Guntars Krasts, Kurt Joachim Lauk, Andrea Losco, Astrid Lulling, Gay Mitchell, Joseph Muscat, John Purvis, Alexander Radwan, Dariusz Rosati, Eoin Ryan, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Peter Skinner, Margarita Starkevičiūtė, Sahra Wagenknecht
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Katerina Batzeli, Harald Ettl, Ona Juknevičienė, Werner Langen, Alain Lipietz, Baroness Sarah Ludford, Charles Tannock, Corien Wortmann-Kool
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Christopher Heaton-Harris, Luis Herrero-Tejedor
Datum predložitve
19.10.2006
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
