7.7.2008
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) poslovnika, ki ga predlagajo:
– Jorgo Chatzimarkakis, Marco Cappato in Marco Pannella v imenu skupine ALDE
– Daniel Cohn-Bendit, Monica Frassoni, Eva Lichtenberger in Helga Trüpel v imenu skupine Verts/ALE
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– ALDE ( B6‑0338/2008 )
– Verts/ALE ( B6‑0346/2008 )
o Kitajski
Resolucija Evropskega parlamenta o Kitajski
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Tibetu, še posebej resolucije z dne 15. februarja 2007 o dialogu med kitajsko vlado in odposlanci dalajlame ter resolucije z dne 10. aprila 2008,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. decembra 2007 o vrhu EU/Kitajska – dialog med EU in Kitajsko o človekovih pravicah,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. maja 2008 o naravni nesreči na Kitajskem,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. aprila 2008 o Tibetu,
–
ob upoštevanju člena 103(4) svojega poslovnika,
A.
ker bi morali odnosi med EU in Kitajsko temeljiti na skupnih vrednotah,
B.
ker bi morali biti demokratične vrednote in spoštovanje človekovih pravic ter temeljnih svoboščin bistvena osnova odnosov med EU in Kitajsko,
C.
ker je Kitajska doživela izjemno gospodarsko rast, s čimer se je v zadnjem desetletju močno povečal njen vpliv v svetu, nekoliko pa se je izboljšal tudi njen politični sistem,
D.
ker še prihaja do poročil o političnem zatiranju, številnih primerih izvršitve smrtne kazni in sistematičnem zatiranju svobode veroizpovedi, govora in medijev,
E.
ker bi morale biti olimpijske igre v Pekingu izjemna priložnost za to, da se na Kitajskem izvedejo demokratične reforme in doseže občuten napredek zlasti glede vprašanja narodnostnih manjšin, kot so Tibetanci in Ujguri,
F.
ker kljub trditvam kitajskih oblasti položaj v Tibetu še zdaleč ni normalen, mednarodnim medijem in agencijam za mednarodni nadzor pa je dostop v to regijo še vedno prepovedan, hkrati pa je strogo omejen pretok informacij;
G.
ker je bilo po demonstracijah do sedaj obsojenih okoli 40 oseb zaradi demonstracij, motenja javnega reda, ropanja, uničevanja prostorov lokalnih oblasti in napadov na policijo; ker so bile obsodbe kljub napovedanim javnim sojenjem izrečene za zaprtimi vrati in so nesorazmerne s storjenimi kaznivimi dejanji, saj znašajo od treh let do dosmrtnega zapora; ker sodni postopki niso bili pregledni, zagovorniki pa niso imeli možnosti, da bi ustrezno pripravili obrambo,
H.
ker so 21. junija pot olimpijskega ognja po ulicah Lhase spremljali vojaki v opremi za obvladovanje izgredov in strogi varnostni ukrepi; ker je lahko pot olimpijskega ognja skozi mesto spremljalo le izbrano in omejeno število tujih dopisnikov iz okoli 30 mednarodnih tiskovnih agencij; ker so nekateri od njih poročali, da je vsak posameznik v množici nosil značko, kar lahko pomeni, da so bili vsi gledalci za prireditev posebej izbrani,
I.
ker je sekretar Komunistične partije v Tibetu Zhang Qingli v svojem govoru med olimpijsko prireditvijo v Lhasi dogodek odkrito spolitiziral, rekoč: „Da bi še bolj povzdignili olimpijskega duha, moramo odločno zatreti zarote, ki jih kujejo klika okoli dalajlame ter sovražne tuje sile znotraj in zunaj naroda z namenom omadeževati olimpijske igre.”,
J.
ker je Kitajska v svojem akcijskem načrtu za olimpijske igre v Pekingu obljubila „svobodne in odprte olimpijske igre”; ker so strogi represivni ukrepi v Tibetu v popolnem nasprotju z zaobljubo kitajske vlade, da bo v obdobju pred olimpijskimi igrami tujim novinarjem dovolila prosto gibanje po vsej Kitajski in večjo svobodo tiska,
K.
ker je Mednarodni olimpijski komite pričakoval, da se bo z dodelitvijo olimpijski iger 2008 Kitajski dežela odprla, položaj na področju človekovih pravic pa izboljšal; ker je predsednik organizacijskega odbora olimpijskih iger v Pekingu 27. septembra 2006 javno obljubil, da bo spoštoval zaveze glede izboljšanja razmer na področju človekovih pravic, podane med kandidaturo za organizacijo olimpijskih iger;
L.
ker je muslimanska manjšina Ujgurov v provinci Xinjiang izpostavljena hudim kršitvam temeljnih človekovih pravic s strani uradne politike s ciljem izkoreninjenja domnevnega separatizma in verskega ekstremizma,
M.
ker dialog med EU in Kitajsko o človekovih pravicah, vzpostavljen leta 2000, ni prinesel oprijemljivih rezultatov; ker je to tudi posledica neusklajene in neučinkovite skupne zunanje politike EU do Kitajske,
1.
je seznanjen z razvojem odnosov med EU in Kitajsko ter potrebo po njunem tesnejšem sodelovanju pri reševanju številnih vprašanj;
2.
poziva obe strani, naj okrepita prizadevanja za soočanje s problemi, povezanimi z energijo, podnebnimi spremembami in okoljem, da bi v svetovnem merilu zagotovili trajnostno rast in družbeni razvoj;
3.
pozdravlja novo odprtost, večjo preglednost in boljše sodelovanje v odnosih med EU in Kitajsko;
4.
obžaluje, da so odnosi s Kitajsko sicer zelo napredovali na trgovinskem in gospodarskem področju, vendar to ni bilo pospremljeno s pomembnejšimi dosežki pri vprašanjih, povezanih s človekovimi pravicami in demokracijo;
5.
obžaluje, da je ravnanje v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic na Kitajskem zaradi številnih in sistematičnih zlorab še vedno zaskrbljujoče; želi spomniti na zaveze, ki jih je Kitajska v zvezi s človekovimi pravicami podala ob dodelitvi olimpijskih iger;
6.
obsoja pogosto izvajanje smrtne kazni in poziva kitajske oblasti k moratoriju na usmrtitve;
7.
pozdravlja nadaljevanje dialoga med Kitajsko in Tajvanom in je prepričan, da bi moral imeti Tajvan pravico do sodelovanja v nekaterih mednarodnih organizacijah;
8.
pozdravlja ponovno odprtje Tibeta za tujce, vendar je zaskrbljen glede spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti v zvezi s položajem protestnikov, ki so še v zaporu;
9.
poudarja pomen prihoda mednarodnih neodvisnih opazovalcev, ki bi ocenili razmere na področju človekovih pravic v Tibetu in avtonomni regiji Xinjiang; s tem v zvezi poziva kitajske oblasti, naj visokemu predstavniku ZN za človekove pravice in mehanizmom ZN izdajo vabilo z neomejeno veljavnostjo;
10.
pozdravlja sedmi krog pogovorov med oblastmi v Pekingu in predstavniki dalajlame, ki je potekal 1. in 2. julija; pričakuje, da bodo s pogajanji pred olimpijskimi igrami doseženi pomembni in oprijemljivi rezultati in poziva kitajske oblasti, naj v znak dobre volje dalajlamo povabijo na slovesnost ob otvoritvi olimpijskih iger;
11.
izraža nezadovoljstvo ob dejstvu, da se Mednarodni olimpijski komite ni odzval na pot olimpijskega ognja skozi Lhaso v času, ko je Tibet dejansko pod vojaško upravo in zaprt za zunanji svet; obžaluje izjave Zhanga Qinglija na prireditvi ob predaji olimpijskega ognja v Lhasi; meni, da je odgovornost Mednarodnega olimpijskega komiteja, da s pritiskom na kitajsko vlado doseže, da bo tujim medijem dovoljen dostop brez togih omejitev do vseh etap potovanja olimpijskega ognja in vseh drugih z olimpijskimi igrami povezanih dogodkov, ter da bi moral vedno zagovarjati olimpijske vrednote;
12.
poziva k izpustitvi Huang Qija in Zhang Mingxuana ter njegovega prevajalca in ponovno poziva k osvoboditvi Hu Jiaja, ki ga je Evropski parlament leta 2007 nominiral za nagrado Saharova za svobodo misli, ter Yang Chunlina, Gao Zhishenga in drugih aktivistov za človekove pravice, ki so bili pridržani, aretirani, obsojeni na zaporno kazen ali nadlegovani, ker so izrazili nezadovoljstvo z olimpijskimi igrami v Pekingu, protestirali proti prisilnim izselitvam zaradi gradnje olimpijskih objektov ali ker so ščitili takšne protestnike; je zaskrbljen nad položajem spletne disidentke in žene Huja Jiaja Zeng Jinyan ter njune šestmesečne hčerke, ki ju trenutno policija nenehno nadzoruje in nadleguje;
13.
poziva Svet, naj dalajlamo povabi na sejo Sveta za splošne zadeve, da bi predstavil svojo oceno razmer v Tibetu in sedemindvajsetim ministrom za zunanje zadeve pojasnil svoj pristop „srednje poti“ ter zamisel o dejanski avtonomiji, ki bi jo morali uživati vsi Tibetanci znotraj Kitajske;
14.
s tem v zvezi ponovno poziva Svet, naj imenuje posebnega odposlanca za vprašanja Tibeta, da bi olajšal dialog med stranema in od blizu spremljal pogajanja, ko se bodo nadaljevala;
15.
poziva Svet, naj sprejme skupno stališče v zvezi z udeležbo voditeljev držav in vlad ter visokega predstavnika EU Javierja Solane na slovesnosti ob otvoritvi olimpijskih iger;
16.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, parlamentom držav članic, predsedniku države in predsedniku vlade Ljudske republike Kitajske ter Mednarodnemu olimpijskemu komiteju.
