P6_TA(2005)0011
Mučenje v Iranu
B6-0036 , 0044 , 0052 , 0054 in 0058/2005
Resolucija Evropskega parlamenta o Iranu
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Iranu,
–
ob upoštevanju dialoga o človekovih pravicah med EU in Iranom ter še posebej njegovega četrtega kroga, ki je potekal 14. in 15. junija 2004 v Teheranu, kjer je iranska vlada izrazila svojo zavezo h krepitvi spoštovanja človekovih pravic in načela pravne države,
–
ob upoštevanju Splošne deklaracije OZN o človekovih pravicah in Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, kakor tudi Konvencije OZN o otrokovih pravicah, katerih država podpisnica je Iran,
–
ob upoštevanju priporočila, ki ga je vodja pravosodja Islamske republike Iran decembra 2002 posredoval sodnikom, naj v primerih, kjer bi bila sicer izrečena kazen kamenjanja, izrekajo druge oblike kazni, ter njegovega obvestila iz aprila 2004 o prepovedi mučenja in kasnejšem sprejetju tozadevne zakonodaje v iranskem parlamentu, ki jo je svet varuhov odobril maja 2004,
–
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 16. in 17. decembra 2004,
–
ob upoštevanju svojega sklepa z dne 10. marca 2004 P5_TA(2004)0166.
o ustanovitvi medparlamentarne delegacije za odnose z Iranom,
–
ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,
A.
zaradi čedalje večjega števila poročil o izvajanju usmrtitev ali o izrekanju smrtnih kazni ob očitnem nespoštovanju mednarodno priznanih jamstev, vključno s kaznimi, izrečenimi mladoletnim prestopnikom, nosečnicam in duševno prizadetim osebam,
B.
ker resolucija Generalne skupščine OZN z dne 20. decembra 2004 govori o "čedalje slabših razmerah glede svobode mnenja in izražanja ter svobode medijev, še posebej o povečanem pregonu miroljubnega izražanja političnih stališč, vključno z samovoljnimi aretacijami in zadržanji brez obtožnice ali sodne obravnave",
C.
ker poročila govorijo o samovoljnih aretacijah novinarjev, spletnih novinarjev in avtorjev spletnih dnevnikov, blokiranju spletnih publikacij in kako iransko pravosodje novinarjem, ki poročajo o mučenju, grozi z dolgotrajnimi zapornimi kaznimi, vse to pa so ostri ukrepi zoper edini način pridobivanja necenzuriranih informacij, ki ga še ima iranska javnost,
D.
ker je posebni poročevalec OZN Ambeyi Ligabo odkril, da iranska zakonodaja o medijih in kazenski zakonik nista skladna z dovoljenimi omejitvami, navedenimi v členu 19(3) Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah,
E.
ker Iran še vedno ni podpisal Konvencije o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, njegov parlament pa je nedavno zavrnil osnutek zakona o enakosti spolov,
F.
ker je Svet na zasedanju dne 13. in 14. decembra 2004 dal svojo podporo pogajalskemu procesu za dolgoročni sporazum med EU in Iranom, potem ko se je seznanil s potrditvijo Mednarodne agencije za atomsko energijo (IAEA) o popolni zaustavitvi vseh dejavnosti, povezanih z jedrskim plemenitenjem in predelavo, ter z namenom obnove pogajanj o sporazumu o trgovini in sodelovanju in prejetjem objektivnih zagotovil, da ima Iran s svojim jedrskim programom zgolj miroljubne namene,
1.
ponovno izraža svoje splošno nasprotovanje smrtni kazni, še posebej pa strogo obsoja izrek in/ali izvršitev zoper mladoletne prestopnike, nosečnice in duševno prizadete osebe;
2.
iranske oblasti poziva, naj dokažejo, da uvajajo objavljeni moratorij na kamenjanje, in zahteva takojšen začetek izvajanja razglašene prepovedi mučenja, ki jo je sprejel iranski parlament in odobril svet varuhov;
3.
obsoja kampanjo pravosodja zoper novinarje, spletne novinarje in avtorje spletnih dnevnikov, katere posledice so opuščanje publikacij, aretacije in sodeč po poročilih razširjeno mučenje in izsiljena priznanja, ter poziva oblasti, naj izpustijo vse osebe, ki so pridržane, preganjane ali obsojene zaradi nenasilnih kaznivih dejanj, povezanih z mediji in izražanjem mnenj;
4.
poziva iranski parlament, naj spremeni iransko zakonodajo o medijih in kazenski zakonik v luči iranskih obveznosti po Mednarodnem paktu o državljanskih in političnih pravicah ter zlasti razveljavi vsa določila kazenskega prava, ki zadevajo miroljubno izražanje mnenja, vključno z izražanjem v medijih;
5.
poziva oblasti, naj spoštujejo mednarodno priznana pravna jamstva, med drugim z ozirom na osebe, ki pripadajo verskim manjšinam, uradno priznanim ali ne;
6.
pozdravlja začasno odložitev usmrtitve Haijeh Esmailvand ter poročila o posredovanju primera Lejle Moafi sodnim psihiatrom, ki naj "preučijo njeno duševno stanje"; vseeno vztraja, da njuni domnevni "zločini" niso mednarodno priznana kazniva dejanja in da njuno preganjanje ni v skladu z mednarodnimi standardi varstva človekovih pravic;
7.
vztraja, da zasebna spolna dejavnost med sporazumnimi odraslimi spada v koncept "zasebnosti", in poziva k takojšnji izpustitvi vseh oseb, ki jim je zaradi tega odvzeta prostost;
8.
pozdravlja in podpira pogajalski proces o jedrskih vprašanjih med EU in Iranom, tudi kot priložnost za spodbujanje napredka v dialogu o političnih in človekovih pravicah ter v gospodarskih in trgovinskih odnosih med EU in Iranom, hkrati pa podpira Svet v njegovem pričakovanju ukrepov z iranske strani, ki bi obravnavali tudi druga področja, ki skrbijo EU, kot so na primer prenehanje podpiranja terorističnih organizacij, večje spoštovanje človekovih pravic in drugačen pristop k mirovnem procesu na Bližnjem vzhodu;
9.
poziva svoja odbora za zunanje zadeve in državljanske svoboščine, naj preučita možnosti, ki bi Parlamentu dovoljevale vključevanje v proces rednega posodabljanja Skupnega stališča Sveta št. 2001/931/SZVP z dne 27. decembra 2001 o izvajanju specifičnih ukrepov za boj proti terorizmu UL L 344, 28.12.2001, str. 93.
, ob upoštevanju sprememb od leta 2001 naprej;
10.
upa, da mu bo ustanovitev medparlamentarne delegacije za odnose z Iranom omogočila sodelovanje v produktivnih razpravah z iranskim parlamentom, pa tudi z iransko civilno družbo;
11.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, visokemu predstavniku za SZVP, vladam in parlamentom držav članic ter vladi in parlamentu Islamske republike Iran.
