13.2.2008
PREDLOG RESOLUCIJE
k izjavi Sveta in Komisije
v skladu s členom 103(2) poslovnika,
ki ga predlagajo Ģirts Valdis Kristovskis, Brian Crowley, Ryszard Czarnecki in Adam Bielan
v imenu skupine UEN
o kodeksu ravnanja EU glede trgovine z orožjem – neuspeh Sveta pri sprejemanju skupnega stališča in preoblikovanju kodeksa v pravno zavezujoč instrument
Resolucija Evropskega parlamenta o kodeksu ravnanja EU glede trgovine z orožjem – neuspeh Sveta pri sprejemanju skupnega stališča in preoblikovanju kodeksa v pravno zavezujoč instrument
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju člena 103(2) svojega poslovnika,
A.
ker bo leta 2008 obeležena 10. obletnica kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja,
B.
ker je delovna skupina Sveta za orožje pred več kot dvema letoma, 30. junija 2005, na tehnični ravni dosegla dogovor glede besedila skupnega stališča, kar je bil rezultat temeljitega procesa revizije kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja, ki je imel za cilje preoblikovati ta kodeks v učinkovit instrument za nadzor izvoza orožja z ozemlja EU in s strani podjetij iz EU,
C.
ker bo s sprejetjem tega skupnega stališča kodeks za vse države članice EU postal pravno zavezujoč instrument za nadzor izvoza orožja,
D.
ker je Parlament ob več priložnostih odločno pozdravil to skupno stališče, tudi v svoji resoluciji z dne 18. januarja 2007 o sedmem in osmem letnem poročilu Sveta v skladu z operativno določbo 8 Kodeksa ravnanja Evropske unije glede izvoza orožja,
E.
ker Evropski svet kljub temu od leta 2005 ni uspel sprejeti tega skupnega stališča na politični ravni in je to vprašanje pustil nerešeno,
F.
ker razlogi za ta neuspeh nikoli niso bili uradno pojasnjeni, vendar so očitno povezani z željo nekaterih držav članic EU, da se ukine sedanji embargo EU na orožje proti Ljudski republiki Kitajski,
G.
ker je to vprašanje postalo še bolj nujno zaradi:
(1) podpisa lizbonske pogodbe, ki EU zavezuje k delovanju v vlogi globalno odgovornega akterja na področju strateških in humanitarnih interesov,
(2) razvoja evropske varnostne in obrambne politike, v okviru katere se napoti vedno več zunanjih vojaških in civilnih misij EU, pri čemer bi bilo mogoče, da se osebju EU grozi z orožjem, ki so ga poprej dobavile države članice EU,
(3) nedavnih izjav držav članic EU, ki nakazujejo njihovo odločenost, da povečajo izvoz orožja za spodbujanje gospodarskih interesov,
(4) večjega števila pobud za uskladitev nacionalnih politik za javna naročila orožja ter prometa z orožjem in njegove prodaje znotraj Skupnosti,
H.
ker se navkljub pozitivnim prizadevanjem skupine Sveta za orožje, da bi izboljšala kodeks in njegovo uporabo, njeno delo spodkopava z izvozom orožja iz držav članic EU v države, v katerih prihaja do konfliktov, nestabilnosti ali nespoštovanja človekovih pravic, in se zato v skladu s kodeksom obravnavajo kot „neodgovorni kraji namembnosti“,
I.
ker je pomanjkanje politične volje, da bi kodeks preoblikovali v skupno stališče, v nasprotju z vodilno vlogo, ki jo imajo Evropska unija in njene države članice pri spodbujanju pravnih instrumentov, namenjenih nadzoru nad trgovino z orožjem, še zlasti sporazuma o trgovini z orožjem,
1.
ob deseti obletnici kodeksa obžaluje sedanji politični zastoj pri nesprejetju tega skupnega stališča;
2.
poziva slovensko predsedstvo, naj si po svojih najboljših močeh prizadeva, da bi končno prišlo do sprejetja kodeksa kot skupnega stališča;
3.
poziva tiste države članice EU, ki nasprotujejo pravno zavezujočemu kodeksu, naj ponovno premislijo o svojem stališču;
4.
meni, da bo prispevek EU k mednarodno zavezujočemu sporazumu o trgovini z orožjem dobil večjo verodostojnost, takoj ko bo njen lastni režim nadzora postal pravno zavezujoč;
5.
izraža tudi prepričanje, da bi bilo treba hkrati s sprejetjem skupnega stališča med drugim ukrepati za:
(a) preprečevanje neodgovorne trgovine z orožjem prek dosledne uporabe meril kodeksa tako pri podjetjih kot pri nacionalnih oboroženih silah;
(b) izboljšanje in izvajanje nadzora nad posredništvom ter preprečevanje nezakonite trgovine z orožjem prek zračnega in pomorskega prometa;
(c) zagotovitev hitre preiskave o domnevah glede kršenja embargov na orožje, ki so se pojavile pred kratkim;
(d) preprečevanje, da bi se orožje, zbrano med operacijami evropske varnostne in obrambne politike in operacijami reforme varnostnega sektorja ter drugimi pobudami EU, prodalo zasebnim posrednikom in nato posredovalo naprej;
(e) izboljšanje preglednosti in kakovosti podatkov, ki jih države članice EU predložijo v okviru letnega poročila o kodeksu;
6.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vsem vladam in parlamentom držav članic EU.
