Energetska varnost – "geostrateška igra prihodnjega pol stoletja"
Energija
2009-01-26 - 17:36
Kakšna bo prihodnja energetska strategija EU? Januarska prekinitev dobave ruskega plina, ki je ogrozila ali celo onemogočila ogrevanje milijonov evropskih prebivalcev, je pokazala, da pri varnosti oskrbe z energijo Evropa potrebuje alternativne rešitve. Diverzifikacija je beseda dneva. Pretekli teden je Odbor za zunanje zadeve priredil seminar o prihodnosti dobave plina Evropi.
Diverzikacija že dolgo ni več problem energije, temveč zunanje politike, je na seminarju izjavil predsednik Odbora za zunanje zadeve, Poljak Jacek Saryusz-Wolski (EPP-ED). To je geostrateška igra prihodnjega pol stoletja in Rusija želi sestaviti nova pravila igre, je opozoril romunski socialdemokrat Ioan Mircea Paşcu.
Kje lahko EU dobi plin?
Andrew Monaghan, raziskovalec na akademiji Nata za obrambo v Rimu, je na seminarju poudaril, da se ne smemo odmakniti od Rusije, ne da bi vedeli, kam in kako naprej. Če Ukrajino zamenjamo s Turčijo, še zmeraj vse stavimo na eno karto, je dejal.
Profesor Alan Riley z londonske City University je predstavil problematiko plinovodov, po katerih se dobavlja plin v Evropo. Po njegovem mnenju je cena plina, ki priteče po plinovodu Southstream preko Črnega morja v Bolgarijo in je v lasti ruskega Gazproma, previsoka. "Vse kar tam počnejo za evropske potrošnike je zviševanje cen plina," je dejal profesor.
Poljski poslanec Janusz Onyszkiewicz je poudaril potrebo po plinovodu, ki poteka skozi Rusijo, ampak ni pod nadzorom Gazproma. Trenutno vse ruske plinovode, z izjemo enega, nadzirajo organizacije, ki so v rokah države.
Pri plinovodu Nabucco, ki v EU potuje pod Kaspijskim morjem, se zastavlja vprašanje, od kod dobiti plin. Poleg nestabilnosti v regijah kot so denimo Iran, Azerbajdžan in Turkmenistan je tu še nerešeno vprašanje pravnega statusa Kaspijskega morja.
Utekočinjenje naravnega plina?
Profesor Riley je govoril tudi o tako imenovanem plinovodu Nabucco light, ki potuje preko Turčije in Grčije v Italijo in je veliko cenejši ter o možnosti utekočinjenja naravnega plina. Tako bi lahko v turškem Ceyhanu razvili tovarno za utekočinjenje naravnega plina, ki bi ga nato z ladjami pripeljali v Evropo. Vendar bi bila ta rešitev verjetno dražja kot Nabucco, je dejal profesor Riley.
Danski poslanec Christian Rovsing (EPP-ED) pa je poudaril možnost plinskih rezerv pod arktičnim ledom. "Izkoriščanje plina in nafte na Arktiki bi morali obravnavati kot dodatni vir," je dejal Rovsing. Vendar se tudi tu pojavlja vprašanja lastništva. Trenutno se Danska, Kanada, ZDA, Norveška in Rusija borijo za dostop do tega območja, končno odločitev o tem pa bo podalo meddržavno sodišče v Haagu.
Solidarnost namesto sebičnosti
Britanski poslanec Charles Tannock (EPP-ED) je zastavil vprašanje, ali bo Rusija uspešna pri vzpostaviti "Opeca za plin". "Izboljšati moramo sodelovanje z državami, ki razmišljajo, kot mi. To pomeni transatlantsko sodelovanje," je dejal Tannock. Tudi po mnenju Paşcuja bi morali delovati kolektivno, ne pa sebično ščititi nacionalne cilje.
20090126STO47091 Odnosi med EU in Rusijo Sporočilo za javnost (v angleščini)
SL
1
PHOTO
20090120PHT46686.jpg
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090115STO46440 0 NOT XML V0//SL
-//EP//TEXT IM-PRESS 20090119IPR46612 0 NOT XML V0//SL
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
