P7_TA(2010)0435
Letno poročilo o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic za leto 2009
A7-0275/2010
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. novembra 2010 o letnem poročilu o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic za leto 2009 ( 2010/2059(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju letnega poročila o dejavnostih evropskega varuha človekovih pravic za leto 2009,
–
ob upoštevanju tretjega odstavka člena 24 in člena 228 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),
–
ob upoštevanju členov 41 in 43 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,
–
ob upoštevanju Sklepa 94/262/ESPJ, ES, Euratom Evropskega parlamenta z dne 9. marca 1994 o pravilih in splošnih pogojih, ki urejajo opravljanje funkcije varuha človekovih pravic UL L 113, 4.5.1994, str. 15.
,
–
ob upoštevanju okvirnega sporazuma o sodelovanju, ki sta ga Evropski parlament in varuh človekovih pravic sklenila 15. marca 2006 in je začel veljati 1. aprila 2006,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 5. oktobra 2005 z naslovom „Pooblastilo za sprejetje in posredovanje sporočil evropskemu varuhu človekovih pravic in za nastop javnih uradnikov pred njim“ ( SEK(2005)1227 ),
–
ob upoštevanju Sklepa 2008/587/ES, Euratom Evropskega parlamenta z dne 18. junija 2008, ki spreminja Sklep 94/262/ESPJ, ES, Euratom o predpisih in splošnih pogojih, ki urejajo opravljanje nalog varuha človekovih pravic UL L 189, 17.7.2008, str. 25.
,
–
ob upoštevanju revizije izvedbenih določb, ki jo je varuh človekovih pravic opravil, da bi vključevale spremembe pravil, in je začela veljati 1. januarja 2009,
–
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o dejavnostih evropskega varuha človekovih pravic,
–
ob upoštevanju drugega in tretjega stavka člena 205(2) svojega poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za peticije ( A7-0275/2010 ),
A.
ker je bilo letno poročilo o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic v letu 2009 uradno posredovano predsedniku Evropskega parlamenta dne 19. aprila 2010 in ker je Evropski varuh človekovih pravic Nikiforos Diamanduros predstavil svoje poročilo Odboru za peticije 4. maja 2010 v Bruslju,
B.
ker člen 24 PDEU določa, da se ima vsak državljan Unije „pravico pritožiti pri varuhu človekovih pravic, imenovanem v skladu s členom 228“,
C.
ker ima po členu 41 Listine o temeljnih pravicah „vsakdo ... pravico, da institucije in organi Unije njegove zadeve obravnavajo nepristransko, pravično in v razumnem roku“,
D.
ker člen 43 listine določa, da ima vsaka državljanka in vsak državljan Unije ter vsaka fizična ali pravna oseba s prebivališčem ali statutarnim sedežem v eni od držav članic pravico, da se glede nepravilnosti pri delovanju institucij ali organov Skupnosti obrne na varuha človekovih pravic, razen glede Sodišča in Sodišča prve stopnje v njuni pravosodni funkciji,
E.
ker skupna zunanja in varnostna politika in dejavnosti Evropskega sveta z začetkom veljavnosti PDEU sodijo med pristojnosti varuha človekovih pravic,
F.
ker po členu 228 PDEU Evropski parlament varuha človekovih pravic ne imenuje, temveč ga izvoli „po vsakih volitvah v Evropski parlament za mandatno dobo parlamenta“,
G.
ker delo varuha človekovih pravic prispeva k oblikovanju Unije, v kateri se odločitve sprejemajo „v kar najtesnejši povezavi z državljani“, kot je opredeljeno v členu 1(2) Pogodbe o Evropski uniji,
H.
ker je varuh človekovih pravic leta 2009 zabeležil 3098 pritožb v primerjavi s 3406 pritožbami leta 2008, za 727 pritožb (23 %) v primerjavi s 802 pritožbami v letu 2008 pa je bilo ugotovljeno, da so bile v pristojnosti varuha človekovih pravic,
I.
ker je varuh človekovih pravic leta 2009 na osnovi pritožb začel 335 preiskav, 318 preiskav pa je bilo izvedenih in zaključenih. Od slednjih je bilo 331 začetih na podlagi pritožb, sedem pa jih je varuh začel na lastno pobudo,
J.
ker so v 179 primerih, zaključenih leta 2009 (56 % vseh primerov), zadevne institucije sprejele sporazumno rešitev ali zadevo rešile, kar kaže na veliko pripravljenost institucij in organov Evropske unije, da pritožbe, naslovljene na varuha, vidijo kot priložnost za popravo storjenih napak in sodelovanje z njim v korist državljanov,
K.
ker je varuh človekovih pravic leta 2009 ugotovil nepravilnosti v 12 % primerov (37 preiskav) in izrekel kritično oceno v 35 primerih,
L.
ker je bilo leta 2009 izdanih 15 osnutkov priporočil,
M.
ker se obtožbe o nepravilnostih najpogosteje nanašajo na pomanjkanje preglednosti, vključno z zavračanjem posredovanja informacij (36 % preiskav), nepravičnost ali zlorabo pooblastil (14 %), nepotrebne zamude (13 %), kršitve postopka (13 %), malomarnost (6 %), neizpolnjevanje dolžnosti Komisije v njeni vlogi varuha pogodb (6 %), pravne napake (6 %) in diskriminacijo (5 %),
N.
ker se je povprečni čas obravnavanja pritožb skrajšal s 13 mesecev v letu 2008 na 9 mesecev v letu 2009, kar priča o prizadevanjih varuha človekovih pravic za skrajšanje časa preiskav in o duhu sodelovanja med institucijami,
O.
ker ni bilo v letu 2009 za noben primer nepravilnosti napisano posebno poročilo za Evropski parlament,
P.
ker kritične ocene in priporočila varuha človekovih pravic niso pravno zavezujoča, vendar naj bi spodbujala samonadzor institucij in organov Unije, da bi se izognili napakam in neustreznemu delovanju v prihodnje,
Q.
ker se je vloga varuha človekovih pravic od njegove ustanovitve do danes razvila zahvaljujoč njegovi neodvisnosti in demokratičnemu nadzoru, ki ga nad njegovimi dejavnostmi izvajata Parlament in Odbor za peticije,
R.
ker je bistveno, da institucije in organi EU v celoti izkoristijo sredstva, potrebna za izpolnitev svojih obveznosti, zato da dobijo državljani hitre in izčrpne odgovore na svoja vprašanja, pritožbe in peticije,
S.
ker je Parlament z resolucijo dne 6. septembra 2001 UL C 72 E, 21.3.2002, str. 331.
sprejel kodeks dobrega ravnanja javnih uslužbencev, ki ga je oblikoval varuh človekovih pravic,
T.
ker evropska mreža varuhov človekovih pravic omogoča, da se pritožnike napoti na druge varuhe človekovih pravic ali podobne organe, ki bodo lahko na svoji ravni nudili ustreznejšo pomoč, ter omogoča izmenjavo informacij in dobrih praks,
U.
ker se dejavnosti varuha človekovih pravic in Odbora za peticije dopolnjujejo, s čimer se krepi učinkovitost posameznih nalog,
1.
odobri letno poročilo za leto 2009, ki ga je predložil evropski varuh človekovih pravic;
2.
izpostavlja, da se je z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe okrepila demokratična legitimnost varuha človekovih pravic, saj ga Parlament sedaj izvoli, hkrati pa so bile njegove pristojnosti razširjene na skupno zunanjo in varnostno politiko in na dejavnosti Evropskega sveta;
3.
je zadovoljen, da Listina o človekovih pravicah, ki je odslej pravno zavezujoča, z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe uvršča pravico do dobrega upravljanja med temeljne pravice, ki izhajajo iz državljanstva Unije; zato poziva varuha človekovih pravic, naj bo pri vsakodnevni obravnavi pritožb pozoren na spoštovanje te listine;
4.
ocenjuje, da so preglednost, dostop do informacij in spoštovanje pravice do dobrega upravljanja nujni predpogoji za zaupanje, ki ga imajo državljani v zmogljivosti institucije, ko gre za uveljavljanje njihovih pravic;
5.
meni, da je treba izraz „slabo upravljanje“ še naprej obravnavati širše, tako da bo zajemal ne le kršitve zakonitih predpisov ali splošnih načel evropskega upravnega prava, kakršna so objektivnost, sorazmernost in enakost, nediskriminacija ter spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, temveč tudi primere, ko institucije ne delujejo dosledno in v dobri veri ali ne upoštevajo upravičenih pričakovanj državljanov, kar velja tudi za institucije, ki so se zavezale, da bodo spoštovale nekatera pravila in standarde, ne da bi jih k temu obvezovale pogodbe ali sekundarna zakonodaja;
6.
čestita varuhu človekovih pravic za jasno in obsežno predstavitev svojih dejavnosti; vendarle predlaga, da naj bo v prihodnjih poročilih v povzetku dejavnosti in vsebinski analizi več poudarka na strukturnih problemih in transverzalnih težnjah;
7.
meni, da je varuh človekovih pravic v obdobju, ki ga zajema poročilo, dejavno in uravnoteženo izvajal svoja pooblastila v zvezi s preučevanjem in obravnavo pritožb ter vodenjem in sklepanjem preiskav, pa tudi glede ohranjanja konstruktivnih odnosov z institucijami in organi Evropske unije ter spodbujanja državljanov, da v odnosu do teh institucij in organov uveljavljajo svoje pravice;
8.
pozdravlja izredno dobre odnose med varuhom človekovih pravic in Odborom za peticije znotraj institucionalnega okvira, ko gre za medsebojno spoštovanje posameznih pristojnosti; spodbuja prakso, da je na vseh sejah Odbora za peticije navzoč predstavnik varuha človekovih pravic, ki jo je varuh že uvedel;
9.
ceni ključen prispevek, ki ga k spoštovanju načela subsidiarnosti prinaša evropska mreža varuhov človekovih pravic, ki ima 94 uradov v 32 državah in katere član je tudi Odbor za peticije; pozdravlja sodelovanje evropskega varuha človekovih pravic z varuhi človekovih pravic in podobnimi organi na nacionalni, regionalni in lokalni ravni v posameznih državah članicah;
10.
je seznanjen z dejstvom, da je varuh človekovih pravic leta 2009 prejel 3098 pritožb in da je bilo v tem času zaključenih 318 preiskav;
11.
je zadovoljen z velikim številom postopkov, ki so se zaključili s sporazumnim dogovorom ali jih je rešila zadevna institucija (56 %), kar kaže na konstruktivno sodelovanje med varuhom človekovih pravic ter institucijami in organi Unije; spodbuja varuha človekovih pravic ter institucije in organe Unije, naj si še naprej prizadevajo v tej smeri;
12.
je prav tako zadovoljen s prizadevanji varuha človekovih pravic, da skrajša povprečno trajanje svojih preiskav na devet mesecev; poziva k temu, da vse institucije in organi EU prejmejo proračunska sredstva in osebje, ki ga potrebujejo za hitro obravnavo pritožb in peticij;
13.
je seznanjen z dejstvom, da se več kot tretjina preiskav, ki jih je varuh človekovih pravic začel leta 2009, nanaša na pomanjkanje preglednosti; zato zahteva, da sedanja revizija Uredbe (ES) št. 1049/2001 ne omeji obstoječe pravice le na dostop do informacij in dokumentov, temveč da se k vprašanju pristopi bolj proaktivno;
14.
je zadovoljen z napredkom, ki je bil v letu 2009 dosežen v zvezi z lažjim dostopom varuha človekovih pravic do zaupnih dokumentov Sveta;
15.
je seznanjen s komunikacijsko strategijo in razvojem spletnih strani, ki sta po navedbah varuha človekovih pravic pomagala znižati število nedopustnih pritožb, ter varuha spodbuja, naj si še naprej prizadeva za obveščanje evropskih državljanov o svojih nalogah in mejah svojih pristojnosti ter o njihovih pravicah;
16.
se pridružuje mnenju varuha človekovih pravic, da je poleg zavezujočih pravil, ki jih mora spoštovati uprava, za dobro upravljanje bistven razvoj resnične kulture služenja državljanom; zato varuha poziva, naj sprejme še več pobud za spodbujanje te kulture v institucijah in pri državljanih;
17.
obžaluje število pritožb, povezanih z nepotrebnimi zamudami pri beleženju pritožb, njihovi obravnavi in sprejetju sklepov; predlaga, da bi v okviru revizije finančne uredbe predvideli odškodnine za primere očitnih in daljših zamud;
18.
ugotavlja, da je varuh človekovih pravic uspešno zaključil preiskavo na lastno pobudo v zvezi s predpisi, ki jih Komisija izvaja glede zahtev državljanov za vpogled v dokumente, povezane s postopki za ugotavljanje kršitev; spodbuja krepitev sodelovanja z Odborom za peticije in varuhu predlaga, naj ga redno obvešča o preiskavah, ki jih je začel na lastno pobudo, in o njihovih izidih; poziva Komisijo, naj sprejme bolj odprt in proaktiven pristop v zvezi z informacijami o postopkih za ugotavljanje kršitev;
19.
ocenjuje, da služi kodeks dobrega ravnanja javnih uslužbencev, ki ga je oblikoval varuh človekovih pravic in ga je Parlament odobril v svoji resoluciji z dne 6. septembra 2001, kot vodilo in vir za zaposlene v vseh institucijah in organih Unije; je zadovoljen, da je kodeks odobril Evropski ekonomsko-socialni odbor; prav tako je zadovoljen, da je bil z Evropsko investicijsko banko podpisan memorandum o soglasju v zvezi z obravnavo pritožb; poziva varuha človekovih pravic, naj predvidi revizijo kodeksa na podlagi izkušenj zadnjih desetih let in naj na teh temeljih skrbi za spodbujanje in izmenjavo dobrih praks;
20.
obžaluje, da evropski varuh človekovih pravic nima pregleda nad pritožbami v zvezi z nepravilnostmi držav članic pri izvajanju prava Evropske unije, ki jih prejmejo nacionalni varuhi človekovih pravic; evropskemu varuhu človekovih pravic predlaga, naj se pritožbe združijo, da bi lahko bolje reševali probleme;
21.
poziva varuha človekovih pravic, naj nacionalne varuhe človekovih pravic spodbuja k rednemu sodelovanju z nacionalnimi parlamenti, po vzoru sodelovanja med evropskim varuhom človekovih pravic in Parlamentom;
22.
poziva Evropsko komisijo k oblikovanju zakona o evropski upravi, ki bi veljal za vse organe, institucije in agencije Unije;
23.
opozarja varuha človekovih pravic na nov postopek urada EPSO za izbor osebja in predlaga, naj se spremlja njegovo izvajanje ter opravi analiza;
24.
podpira zamisel o vzpostavitvi skupnega intranetnega portala za vse člane evropske mreže varuhov človekovih pravic, da bi zagotovili redno objavljanje rezultatov;
25.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo in poročilo Odbora za peticije posreduje Svetu, Komisiji, evropskemu varuhu človekovih pravic, vladam in parlamentom držav članic ter njihovim varuhom človekovih pravic oziroma podobnim pristojnim organom.
