A7-0245/2011
22. 6. 2011
POROČILO
o dostopu javnosti do dokumentov (člen 104(7)) za leti 2009 in 2010
(2010/2294(INI))
Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
Poročevalka: Heidi Hautala
PE 464.708v02-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA.....................................................3
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU...................................................................17
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o dostopu javnosti do dokumentov (člen 104(7)) za leti 2009 in 2010
( 2010/2294(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju členov 1, 10 in 16 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in členov 15 in 298 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),
– ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti njenih členov 41 (pravica do dobrega upravljanja) in 42 (pravica dostopa do dokumentov),
– ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije
UL L 145, 31.5.2001, str. 43. ,
– ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1700/2003 z dne 22. septembra 2003 o spremembi Uredbe (EGS, Euratom) št. 354/83 o odpiranju za javnost arhivskega gradiva Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo
UL L 243, 27.9.2003, str. 1. ,
– ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1367/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. septembra 2006 o uporabi določb aarhuške konvencije o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah v institucijah in organih Skupnosti
UL L 264, 25.9.2006, str. 13. ,
– ob upoštevanju sodne prakse Sodišča Evropske unije in Splošnega sodišča o dostopu do dokumentov, še zlasti sodb Sodišča v zadevah Turco (združeni zadevi C-39/05 P in C-52/05 P)
Sodba z dne 1. julija 2008 v združenih zadevah C-39/05 P in C-52/05 P, Švedska in Turco proti Svetu , ZOdl. 2008, str. I-4723. , Bavarian Lager (zadeva C-28/08)
Sodba z dne 29. junija 2010 v zadevi C-28/08 P, Komisija proti Bavarian Lager , še ni objavljena v ZOdl. , Volker und Marcus Schecke (združeni zadevi C-92/09 in C-93/09)
Sodba z dne 9. novembra 2010 v združenih zadevah C-92/09 P in C-93/09 P, Volker in Markus Schecke GbR in Hartmut Eifert proti Land Hessen , še ni objavljena v ZOdl. , Technische Glaswerke Ilmenau – TGI (C-139/07 P)
Sodba z dne 29. junija 2010 v zadevi C-139/07 P, Komisija proti Technische Glaswerke Ilmenau, še ni objavljena v ZOdl. in API (združene zadeve C-514/07 P, C-528/07 P in C-532/07 P)
Sodba z dne 21. septembra 2010 v združenih zadevah C-514/07 P, C-528/07 P in C-532/07 P, Švedska in API proti Komisiji , še ni objavljena v ZOdl. , ter sodb Splošnega sodišča v zadevah Access Info Europe (T-233/09)
Sodba z dne 22. marca 2010 v zadevi T-233/09, Access Info Europe proti Svetu , še ni objavljena v ZOdl. , MyTravel (zadeva T-403/05)
Sodba z dne 9. septembra 2008 v zadevi T-403/05, MyTravel proti Komisiji , ZOdl. 2008, str. II-2027. , Borax (zadevi T-121/05 in T-166/05)
Sodba z dne 11. marca 2009 v zadevi T-121/05, Borax Europe proti Komisiji , ZOdl. 2009, str. II-27. , Joséphidès (zadeva T-439/08)
Sodba z dne 21. oktobra 2010 v zadevi T-439/08, Agapiou Joséphidès proti Komisiji in EACEA , še ni objavljena v ZOdl. , Co-Frutta (združeni zadevi T-355/04 in T-446/04)
Sodba z dne 19. januarja 2010 v združenih zadevah T-355/03 in T-446/04, Co-Frutta proti Komisiji , ZOdl. 2010, str. II-1. , Terezakis (zadeva T-380/04)
Sodba z dne 30. januarja 2008 v zadevi T-380/04, Terezakis proti Komisiji , ZOdl. 2008, str. II-11. , Agrofert Holdings (zadeva T-111/07)
Sodba z dne 7. julija 2010 v zadevi T-111/07, Agrofert Holding proti Komisiji , še ni objavljena v ZOdl. in Editions Jacob (zadeva T-237/05)
Sodba z dne 9. junija 2010 v zadevi T-237/05, Éditions Jacob proti Komisiji , še ni objavljena v ZOdl. ,
– ob upoštevanju dejavnosti in dokumentov, ki sta jih pripravila evropski varuh človekovih pravic in evropski nadzornik za varstvo podatkov, prvi glede vprašanja dostopa do dokumentov, drugi pa glede ustreznega ravnotežja med preglednostjo in varstvom podatkov,
– ob upoštevanju predloga Komisije z dne 30. aprila 2008 o Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije ( KOM(2008)0229 ),
– ob upoštevanju predloga Komisije z dne 20. marca 2011 o uredbi Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1049/2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije ( KOM(2011)0137 ),
– ob upoštevanju Konvencije UNECE iz leta 1998 o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah (aarhuška konvencija),
– ob upoštevanju Konvencije Sveta Evrope o dostopu do uradnih dokumentov iz leta 2008,
– ob upoštevanju letnih poročil Sveta, Komisije in Evropskega parlamenta o dostopu do dokumentov za leti 2009 in 2010 v skladu s členom 17 Uredbe (ES) št. 1049/2001,
– ob upoštevanju Okvirnega sporazuma iz leta 2010 o odnosih med Evropskim parlamentom in Evropsko komisijo
UL L 304, 20.11.2010, str. 47. ,
– ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 20. novembra 2002 med Evropskim parlamentom in Svetom o dostopu Evropskega parlamenta do informacij Sveta s področja varnostne in obrambne politike, ki so občutljive narave
UL C 298, 30.11.2002, str. 1. ,
– ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij z dne 14. januarja 2009 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije
UL C 46 E, 24.2.2010, str. 80. , 25. novembra 2010 o letnem poročilu o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic za leto 2009
Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0435 . , 17. decembra 2009 o potrebnem izboljšanju pravnega okvira o dostopu do dokumentov po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe, Uredba (ES) št. 1049/2001
UL C 286 E, 22.10.2010, str. 12. ,
– ob upoštevanju členov 48 in 104(7) svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ( A7-0245/2011 ),
A. ker je Lizbonska pogodba uvedla nov ustavni okvir za institucionalno preglednost EU v smislu odprte, učinkovite in neodvisne evropske uprave (člen 298 PDEU), saj je uvedla robustno temeljno pravico do dostopa do dokumentov institucij, organov, uradov in agencij EU; ker je treba to pravico, ki jo Pogodba priznava ne le državljanom Unije, temveč vsem fizičnim in pravnim osebam s stalnim prebivališčem v državah članicah, uveljavljati ob upoštevanju splošnih načel in omejitev (zaradi varovanja nekaterih javnih in zasebnih interesov), ki jih določajo uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (člen 15 PDEU),
B. ker zdaj na splošno velja, da mora biti dostop do zakonodajnih dokumentov popoln, izjeme glede nezakonodajnih dokumentov je treba omejiti, ta pristopa pa se medsebojno ne smeta ovirati,
C. ker novi Pogodbi ne vključujeta več navedbe nujnosti ohranjanja učinkovitosti njegovih postopkov odločanja (člena 255 in 207(3) nekdanje PES), t. i. prostor za razmislek, kot možnosti za omejevanje preglednosti v zvezi z zakonodajnimi postopki; ker bi bilo treba za upravne postopke ta prostor za razmislek uokviriti v skladu s členom 1 PEU in členom 298 PDEU, ki zahtevata odprto, učinkovito in neodvisno upravo,
D. ker je preglednost bistven del participativne demokracije, ki dopolnjuje predstavniško demokracijo, na katerih temelji delovanje Unije, kot je izrecno določeno v členih 9 do 11 PEU, saj se s tem državljanu omogoča sodelovanje pri odločanju ter izvajanje javnega nadzora in s tem zagotavljanje legitimnosti demokratičnega političnega sistema,
E. ker državljani zahtevajo več demokracije, preglednosti in odprtosti institucij in političnih akterjev ter okrepljen boj proti korupciji; ker je dostop do dokumentov in informacij eden od načinov vključevanja državljanov v demokratični proces ter preprečevanja korupcije in boja proti njej,
F. ker poleg tega EU vse pogosteje tvega, da postane tarča kritik, ker državljanom ne zagotavlja zadostne preglednosti, odprtosti ter dostopa do dokumentov in informacij, kot je razvidno iz dejstva, da ni bilo mogoče sprejeti nove uredbe o pravici do dostopa do dokumentov, ker Komisija ni sprejela sprememb, ki jih je predlagal Parlament, in države članice niso bili pripravljene razkriti svojih dokumentov, razprav in posvetovanj državljanom in Parlamentu,
G. ker bi bilo treba na ravni EU sprejeti nove in strožje ukrepe proti korupciji za zagotovitev, da se ne bi pojavljala v nobeni evropski instituciji, Parlament pa bi moral upoštevati nedavne negativne izkušnje in oblikovati pravila glede odnosov svojih poslancev in uslužbencev z lobisti in interesnimi skupinami, vključno z zahtevo po večji preglednosti,
H. ker imajo državljani zaradi zagotavljanja odgovornosti in legitimnosti demokratičnega političnega sistema pravico vedeti, kako delujejo njihovi predstavniki, izvoljeni ali imenovani v javne organe, oziroma kako zastopajo države članice na evropski ali mednarodni ravni (načelo odgovornosti), kako deluje postopek odločanja (vključno z dokumenti, predlogi sprememb, časovnimi razporedi, udeleženci, oddanimi glasovi itd.) ter kako in s kakšnimi rezultati se javni denar dodeljuje in porablja (načelo sledljivosti sredstev),
I. ker trenutno veljavna Uredba (ES) št. 1049/2001 ne vsebuje jasnih opredelitev nekaterih pomembnih vprašanj, kot so pravica držav članic do veta, omejitve „prostora za razmislek“, jasna in omejena opredelitev izjem, dodeljevanje kategorij zaupnosti dokumentov ter ravnotežje med preglednostjo in varstvom podatkov,
J. ker je EU z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe dobila nove pristojnosti na področju kazenskega prava (člena 82 in 83 PDEU) in sodelovanja policijskih organov; ker bi lahko tovrstne nove pristojnosti vplivale na temeljne človekove pravice in poudarjajo potrebo po bolj odprtem zakonodajnem postopku,
K. ker člen 15 PDEU in člen 42 Listine temeljnih pravic uvajata širok koncept dokumenta, ki zajema informacije ne glede na nosilec, na katerem so shranjene,
L. ker izvajanje Uredbe (ES) št. 1049/2001 ni enakomerno, saj statistike kažejo razlike med posameznimi institucijami; ker količinski podatki v poročilih za leto 2009 o izvajanju Uredbe (ES) št. 1049/2001 v institucijah EU kažejo na splošno zmanjšanje števila in deleža zavrnitev, na 12 %
9 % leta 2010. (16 % leta 2008) v Parlamentu (33 primerov), 22,5 %
36,1 % brez delno razkritih dokumentov. Leta 2010 je bil delež zavrnitev 13,3 % (29,1 % brez delno razkritih dokumentov). (28 % leta 2008) v Svetu (2254 primerov) in 11,65 % (13,99 % leta 2008) v Komisiji (589 primerov), institucije EU pa so v letu 2009 za zavrnitev navajale različne razloge, od katerih je bil eden najpogosteje navedenih zaščita postopka odločanja (Parlament (39,47 %
37 % leta 2010. ), Svet (39,2 % za začetne prošnje)
33 % leta 2010 za začetne prošnje. in Komisija (26 %))
Drugi pogosti razlogi v letu 2009 so bili: za Evropski parlament varstvo zasebnosti (26 %) in zaščita namena pregledov, preiskav in revizij (15 %), za Svet (začetne prošnje) varstvo javnega interesa, kar zadeva mednarodne odnose (22,7 %), javno varnost (5,6 %) ter obrambne in vojaške zadeve (3,5 %), za Komisijo pa zaščita pregledov (27,6 %) in poslovnih interesov (13,99 %). ,
M. ker je Splošno sodišče v zadevi Toland proti Parlamentu
Sodba z dne 7. junija 2011 v zadevi T-471/08, Toland proti Parlamentu , še ni objavljena v ZOdl. preklical odločitev Evropskega parlamenta o zavrnitvi dostopa do poročila službe za notranjo revizijo z dne 9. januarja 2008 o reviziji nadomestila za parlamentarno pomoč,
N. ker Komisija in Parlament v letu 2009 v svoja registra nista vnesla nobenega takšnega dokumenta, Svet pa je od 445 dokumentov, označenih za občutljive, v svoj register vnesel 157 dokumentov z oznako ‘CONFIDENTIEL UE’ ali ‘SECRET UE’,
O. ker imajo mednarodni sporazumi v pravnem redu EU podobne pravne učinke kot notranja zakonodaja EU, javnost pa mora biti o teh sporazumih obveščena in imeti mora dostop do dokumentov v zvezi z njimi,
P. ker Uredba (ES) št. 1049/2001 zavezuje institucije, da predvidijo delni dostop do dokumenta, če samo za nekatere njegove dele velja izjema; ker je odobreni delni dostop pogosto neupravičeno omejen samo na naslov ali uvodne odstavke dokumentov, dostop do vsebinskih odstavkov pa je onemogočen,
Q. ker člen 41 listine o temeljnih pravicah opredeljuje „pravico vsake osebe do vpogleda v svoj spis ob spoštovanju legitimnih interesov zaupnosti ter poklicne in poslovne tajnosti“; ker je uveljavljanje te pravice še vedno močno pomanjkljivo, zaradi česar se je treba za pridobitev vpogleda v lasten spis nujno sklicevati na predpise o javnem dostopu,
R. ker člen 15 PDEU jasno določa obveznost institucij, organov, uradov in agencij Unije, da „pri svojem delu kar najbolj upoštevajo načelo javnosti delovanja“; ker ta obveznost velja tudi za odbore, ki pomagajo Komisiji pri njenih nalogah; ker se ta obveznost ne upošteva v standardnem poslovniku Komisije za odbore, ki določa, da so vse razprave in dokumenti v zvezi s postopki komitologije zaupni;
Dostop do dokumentov kot temeljna pravica
1. opozarja, da je preglednost splošno načelo, z Lizbonsko pogodbo (torej tudi s pridobitvijo pravno zavezujoče veljavnosti Listine Evropske unije o temeljnih pravicah) pa je postala pravno zavezujoča temeljna pravica državljana, tako da morajo vse odločbe za zavrnitev dostopa do dokumentov temeljiti na jasno in strogo opredeljenih ter razumno obrazloženih in dobro argumentiranih izjemah, da bi državljan razumel zavrnitev in učinkovito uporabil pravna sredstva, ki jih ima na voljo;
2. meni, da bi morala biti EU v ospredju in vzor za države članice in za tretje države glede institucionalne preglednosti in moderne demokracije;
3. opozarja, da je preglednost najboljši način preprečevanja korupcije, goljufij, navzkrižij interesov in slabega upravljanja;
4. poziva institucije, organe, urade in agencije EU, vključno z novoustanovljeno evropsko službo za zunanje delovanje, naj začnejo nemudoma in v celoti izvajati Uredbo (ES) št. 1049/2001, kot določajo Pogodbe, in s tem v zvezi vsako leto objavijo poročilo, kot določa člen 17 navedene uredbe;
5. poudarja, da posredovanje Sodišča, evropskega varuha človekovih pravic in evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ki se v bistvu izrekajo o posameznih primerih, ne more nadomestiti zakonodajne dejavnosti, kar zadeva pravno varnost in enakost pred zakonom; obžaluje, da se tudi v primerih, ko je Sodišče postavi jasna načela, recimo glede zakonodajne preglednosti v zadevi Turco , ta načela ne upoštevajo; zato ponovno poziva institucije, naj spoštujejo sodbo v zadevi Turco o mnenjih pravnih služb, podanih v okviru zakonodajnega postopka; ponovno potrjuje, da mora zakonodajalec obravnavati in odpraviti težave, na katere v svoji sodni praksi opozori Sodišče, ter v celoti in obširneje izvajati pravico dostopa do dokumentov v duhu novih sprememb Pogodb, ki jasno določajo temeljno pravico do dostopa do dokumentov;
6. meni, da je treba revidirati Uredbo (ES) št. 1049/2001, da bi razjasnili nekatere določbe v njej, natančno opredelili in omejili izjeme ter zagotovili, da te izjeme ne bodo spodkopavale preglednosti, ki jo zagotavljajo Pogodbe in Listina temeljnih pravic; meni, da bi morala ta revizija okrepiti pravico dostopa do dokumentov, ne da bi zniževala sedanje standarde, ki varujejo to pravico, pri tem pa bi bilo treba upoštevati sodno prakso Sodišča; v zvezi s tem poudarja, da bi morala biti spremenjena uredba preprosta in dostopna državljanom, da bi lahko učinkovito uveljavljali svojo pravico;
7. meni, da predlog Komisije iz leta 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1049/2001 ne dviguje preglednosti Unije na raven, ki je zahtevana v Lizbonski pogodbi, pač pa da številne spremembe, ki jih Komisija predlaga, dejansko celo znižujejo sedanjo raven preglednosti; meni, da je zlasti sprememba, ki jo je Komisija predlagala za člen 3 in v primerjavi z obstoječim stanjem bistveno omejuje opredelitev izraza „dokument“, v nasprotju z Lizbonsko pogodbo; poziva Komisijo, naj predloži spremenjen predlog za revizijo Uredbe (ES) št. 1049/2001, ki bi v celoti upošteval zahteve po večji preglednosti, zapisane v Lizbonski pogodbi ter določene v sodni praksi Sodišča in dosedanjem delu Parlamenta;
8. poudarja, da je Sodišče v zadevi Švedska proti Komisiji (zadeva C-64/05 P)
Sodba z dne 18. decembra 2007 v zadevi C-64/05 P, Švedska proti Komisiji , ZOdl. 2007, str. I-11389. določilo, da države članice nimajo absolutne pravice veta glede svojih dokumentov, pač pa le možnost postopka posvetovanja, s katerim potrdijo, ali glede pravice do dostopa do dokumentov, opredeljenih v Uredbi (ES) št. 1049/2001, velja katera od izjem
Švedska proti Komisiji , odstavek 76. ; meni, da je potrebno zakonsko pojasnilo, s katerim bi zagotovili pravilno izvajanje te sodne prakse za preprečitev zamud in navzkrižij, ki so se pokazali v zadevi IFAW
Sodba z dne 13. januarja 2011 v zadevi T-362/08, IFAW proti Komisiji , še ni objavljena v ZOdl. ;
9. opozarja, da je člen 9 Uredbe (ES) št. 1049/2001 o občutljivih dokumentih kompromis, ki po sprejetju Lizbonske pogodbe ne ustreza več novim ustavnim in pravnim obveznostim;
10. poudarja, da kategorije zaupnosti dokumentov neposredno vplivajo na pravico državljanov do dostopa do dokumentov; opozarja, da sedanji sistem kategorij zaupnosti deluje le na podlagi medinstitucionalnih sporazumov in je nagnjen k pripisovanju prevelike stopnje zaupnosti; poziva k uvedbi skupnih pravil za določanje zaupnosti v obliki uredbe;
11. poziva zlasti Svet, naj Parlamentu odobri poln dostop do zaupnih dokumentov v zvezi z mednarodnimi sporazumi, kot določa člen 218 PDEU, ter do zaupnih dokumentov v zvezi s postopki ocenjevanja EU, da bi se izognili medinstitucionalnim težavam, kakršne so se na primer pojavile pri pristopu EU k Evropski konvenciji o človekovih pravicah, pri ocenjevanju Bolgarije in Romunije pred vstopom v schengensko območje, pri sporazumu trgovinskega sporazuma o preprečevanju ponarejanja (ACTA) in pri dialogu med EU in Kitajsko o človekovih pravicah;
12. poudarja pomembno vlogo, ki bi jo imela ustrezna pravila za razvrščanje po zaupnosti za iskreno medinstitucionalno sodelovanje; v zvezi s tem pozdravlja medinstitucionalne sporazume o kategorijah zaupnosti in dostopu do dokumentov, čeprav ne morejo nadomestiti ustrezne zakonske osnove; s tem v zvezi poziva Svet in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj sledita modelu novega medinstitucionalnega sporazuma med Parlamentom in Komisijo ter nujno skleneta podoben sporazum s Parlamentom;
13. poziva institucije EU, naj si prizadevajo za preglednejša pravila EU o dostopu do informacij, pri katerih bodo v celoti upoštevani predlogi iz tega poročila, novejša sodna praksa in novi Pogodbi;
14. opozarja, da je Sodišče EU v sodbi v združeni zadevi Švedska in Turco proti Svetu poudarilo obveznost preglednosti v zakonodajnem postopku, saj na tem področju prispeva h krepitvi demokracije, tako da se državljanom omogoči nadzor nad vsemi informacijami, ki so bile podlaga za zakonodajni akt
Turco , odstavek 46. ; zato poudarja da morajo biti vse izjeme, povezane z zakonodajnim postopkom, vključno s pravnimi nasveti in t. i. prostorom za razmislek, zelo natančno opredeljene
Turco , odstavek 67. ;
15. poudarja, da se to jasno načelo v praksi še ne izvaja, kot se je pokazalo pri nedavni sodbi v zadevi Access Info Europe
V sodbi Access Info (T-233/09) je Splošno sodišče ponovno zatrdilo (odstavek 69): „Namreč, da bi državljani lahko uresničevali demokratične pravice, morajo imeti možnost, da lahko podrobno spremljajo postopek odločanja znotraj institucij, ki sodelujejo v zakonodajnem postopku, in da imajo dostop do vseh upoštevnih informacij.“ o zavrnitvi Sveta, da bi razkril stališča držav članic o predlagani prenovitvi Uredbe (ES) št. 1049/2001, ter v zadevi ClientEarth proti Svetu
ClientEarth proti Svetu , zadeva št. T-452/10. o pravnem mnenju glede prenovitve Uredbe (ES) št. 1049/2001, ki je v obravnavi na Splošnem sodišču; ugotavlja, da javno razkritje stališč držav članic med pogajanji o Uredbi (ES) št. 1049/2001 in številnih nadaljnjih sprejetih ukrepih nikakor ni ogrozilo zmožnosti odločanja Sveta, saj ta razkritja niso onemogočila uspešnega zaključka zadevnih zakonodajnih postopkov;
16. poziva Svet, naj pregleda svoj poslovnik ter v svojih delovnih skupinah in notranjih organih poveča preglednost v zvezi z zakonodajnimi postopki – vsaj z zagotovitvijo časovnih razporedov, dnevnih redov, zapisnikov razprav, obravnavanih dokumentov, predlogov sprememb, odobrenih dokumentov in sklepov, podatkov o delegacijah držav članic in seznamov članov –, ne glede na možnost izjem pri objavljanju tovrstnih seznamov, navedenih v členu 4(1) Uredbe (ES) 1049/2001; poziva Svet, naj bodo sklepi teh organov dostopni javnosti; nasprotuje uporabi „delno dostopnih dokumentov“ (izraz ne izhaja iz Uredbe (ES) št. 1049/2001), pa tudi uporabi tako imenovanih neregistriranih dokumentov, na primer delovnih dokumentov;
17. meni, da bi moral biti zakonodajni postopek bolj pregleden, razumljiv in dostopen javnosti, parlamentarni odbori pa bi morali pred začetkom trialogov s Svetom vedno opraviti orientacijsko glasovanje; po drugi strani bi moral Svet pred začetkom trialogov s Parlamentom sprejeti „splošne pristope“ ali odobriti pogajalska izhodišča, o katerih je bilo doseženo soglasje v Coreperju, ti dokumenti Parlamenta in Sveta pa bi morali biti takoj objavljeni;
18. poziva Komisijo, naj da javnosti na voljo dnevne rede, zapisnike in izjave o interesu strokovnih skupin, pa tudi imena članov, zapisnike in glasovanja komitoloških odborov ter vse dokumente, ki so jih te skupine in odbori obravnavali, vključno z osnutki delegiranih in izvedbenih aktov; poziva Parlament, naj sprejme preglednejše in bolj odprte postopke za obravnavanje teh dokumentov, tudi pri notranjem delu;
19. opozarja, da preglednost, ki jo zahtevata Pogodbi, ni omejena na zakonodajne postopke, temveč zajema tudi nezakonodajne dejavnosti institucij, organov, uradov in agencij EU; poudarja, da je Uredba (ES) št. 1049/2001 edina prava pravna podlaga za presojanje pravice dostopa do dokumentov, in da drugi pravni akti, na primer notranje ali ustanovitvene uredbe institucij, agencij in organov, ne morejo uvajati dodatnih razlogov za zavrnitev dostopa;
20. obžaluje, da nedavna pogajanja med institucijami EU o skupnem dogovoru o delegiranih aktih in o okvirnem sporazumu med Komisijo in Parlamentom niso bila v celoti pregledna; se zavezuje, da bodo potekajoča ali prihodnja pogajanja s Svetom in Komisijo o medinstitucionalnih in podobnih sporazumih povsem pregledna;
21. želi ponovno pohvaliti prizadevanja evropskega varuha človekovih pravic, da bi zagotovil večjo preglednost v EU, saj se v približno tretjini svojih preiskav ukvarja ravno s tem, kot je omenjeno v poročilu za leto 2009, in poudarja njegovo vlogo na primer pri vplivanju na spremembo politike preglednosti v Evropski agenciji za zdravila v zvezi z razkritjem poročil o neželenih učinkih
Pritožba št. 2493/2008/(BB)TS. in poročil o kliničnih študijah
Pritožba št. 2560/2007/BEH. ; poudarja, da bi morali biti podatki, ki jih pripravijo organi in organizacije EU, na splošno dostopni javnosti;
22. opozarja, da je Sodišče v nekaterih novejših odločbah, na primer v zgoraj omenjenih zadevah API in TGI, opredelilo možnost obstoja „splošne domneve“ ter tako v nekaterih primerih Komisijo oprostilo obveznosti, da posamično preuči zahtevane dokumente; poudarja, da je to načeloma v nasprotju s temeljnimi načeli Uredbe (ES) št. 1049/2001; opozarja, da sodna praksa Sodišča izpostavlja tudi nujnost revidiranja pravil za dostop neposredno vpletenih strank do njihovih spisov, ki jih hranijo institucije;
23. poudarja, da se sicer člen 15 PEU le v posebnih primerih uporablja za upravne dokumente Sodišča, vendar mora Sodišče v skladu s členom 1 PEU tako kot vse druge institucije, organi, uradi in agencije EU svoje delo opravljati „čim bolj javno“; zato poziva Sodišče, naj preuči možnosti za izboljšanje preglednosti svojih pravosodnih dejavnosti, saj ni pomembno samo, da se zadosti pravici, ampak je treba to narediti javno
R proti sussekškim sodnikom , ex parte McCarthy ([1924] 1 KB 256, [1923] All ER 233)). , ter naj v celoti spoštuje Uredbo (ES) št. 1049/2001 v zvezi z njegovimi upravnimi dejavnostmi;
24. ponovno poudarja pomen načela sledljivosti, ki državljanom omogoča, da vedo, kako in s kakšnimi rezultati se javni denar dodeljuje in porablja, ter poziva institucije EU, naj na vseh ravneh uporabljajo to načelo pri vodenju institucij in politik ter pri sredstvih, dodeljenih njihovemu izvajanju;
Izjeme
Prostor za razmislek
25. opozarja, da novi Pogodbi ne vključujeta več posebne navedbe obveznosti Sveta, da določa zadeve, v katerih odloča kot zakonodajni organ, ter navedbe nujnosti ohranjanja učinkovitosti njegovih postopkov odločanja (člen 207(3) nekdanje PES), t. i. prostor za razmislek, ter da sedanje „preživetje“ tega pojma temelji zgolj na členu 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001, kar zadeva zakonodajne postopke;
26. v skladu z najboljšimi mednarodnimi standardi, ki so jih razvile nevladne organizacije
ARTICLE 19, „The Public's Right to Know: Principles of Freedom of Information Legislation“ (Pravica javnosti, da ve: načela svobode v zakonodaji o dostopu do informacij), London, 1999; Transparency International, „Using the Right to information as an Anti-Corruption Tool“ (Uveljavljanje pravice do obveščenosti kot orodje za boj proti korupcji), Berlin, 2006. , poudarja potrebo po strogem tridelnem preskusu za uporabo pri upravičevanju zavrnitve razkritja dokumenta: (1) informacije, ki jih dokument vsebuje, se morajo navezovati na zakonit cilj, naveden v zakonodajnem aktu,(2) razkritje dokumenta mora znatno škodovati temu cilju in (3) škoda v zvezi s ciljem mora biti večja od javnega interesa po pridobitvi informacij, ki jih dokument vsebuje;
27. opozarja, da Uredba (ES) št. 1049/2001 jasno zavezuje institucije k zagotavljanju dostopa do vseh tistih delov dokumentov, za katere ne velja nobena izjema; ugotavlja, da je zagotovljen delni dostop pogosto neupravičeno omejen, in poudarja, da bi bilo treba dejansko upoštevati tudi dostop do tistih vsebinskih delov dokumentov, ki so pomembni za prosilca;
28. opozarja, da skuša sedanji člen 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 omejiti t. i. „prostor za razmislek“, saj kot temeljni pogoj za zavrnitev dostopa določa, da bi moralo razkritje dokumenta ne zgolj oslabiti , temveč „resno oslabiti “ postopek odločanja, vseeno pa dovoljuje, da se te omejitve ne upoštevajo, kadar prevlada javni interes za razkritje; poudarja, da je kljub zgoraj predstavljenim ugotovitvam opredelitev v omenjenem členu 4(3) Uredbe (ES) št. 1049/2001 odprta ter ne navaja jasnih pogojev za uporabo tega pojma in ne upošteva sodne prakse Sodišča; poudarja, da je potrebna ustrezna opredelitev, skladna s pojmom pravne varnosti, in sicer z zožitvijo pojma,
29. poudarja, da so trialogi in spravni postopki (kot je izrecno navedeno v členu 294 PDEU) bistvena faza zakonodajnega postopka in ne ločen „prostor za razmislek“; meni zlasti, da sedanji postopki glede trialogov pred morebitnim sporazumom v prvi obravnavi ne zagotavljajo zadovoljive ravni zakonodajne preglednosti in dostopa do dokumentov tako znotraj Parlamenta kot v zunanjih odnosih z državljani in javnim mnenjem; zato zahteva, da se dokumenti, ki nastanejo v njihovem okviru, kot so dnevni redi, povzetki izidov in dokumenti v štirih stolpcih, sestavljeni z namenom olajšati pogajanja, načeloma ne obravnavajo različno od drugih zakonodajnih dokumentov ter da so v okviru trialogov pred morebitnim sporazumom v prvi obravnavi dostopni javnosti; zato naroča svojim pristojnim organom, naj standardizirajo ta postopek, ter poziva druge institucije, naj storijo enako;
Varstvo podatkov in preglednost
30. opozarja, da je treba vzpostaviti ustrezno ravnotežje med preglednostjo in varstvom podatkov
Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 45/2001 z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, z dne 12.1.2001, str. 1). , kot je bilo jasno izpostavljeno v sodni praksi primera Bavarian Lager , ter poudarja, da varstva podatkov ne bi smeli zlorabljati, zlasti za namen prikrivanja nasprotij interesov in nedopustnega vplivanja v okviru uprave in odločanja v EU; opozarja, da sodba Sodišča v zadevi Bavarian Lager temelji na sedanjem besedilu Uredbe (ES) št. 1049/2001 in zakonodajni oblasti ne preprečuje spremembe ubeseditve, kar je potrebno in nujno, zlasti po jasni razglasitvi pravice do dostopa do dokumentov v Pogodbah in v Listini o temeljnih pravicah;
31. pozdravlja soglasje, ki sta ga evropski nadzornik za varstvo podatkov in evropski varuh človekovih pravic dosegla glede ustreznega ravnotežja med varstvom podatkov in preglednostjo, zlasti glede proaktivnega pristopa, ki pomeni, da institucije presodijo in nato posameznikom, na katere se podatki nanašajo, jasno povedo – pred ali vsaj med zbiranjem podatkov – kolikšna je verjetnost, da bodo v okviru obdelave ti podatki javno razkriti
Evropski nadzornik za varstvo podatkov, „Public access to documents containing personal data after the Bavarian Lager ruling“ (Javni dostop do dokumentov, ki vsebujejo osebne podatke, po odločitvi v zadevi Bavarian Lager , 24. marec 2011 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/11-03-24_Bavarian_Lager_EN.pdf) in „Public access to documents and data protection“ (Dostop javnosti do dokumentov in varstvo podatkov), 2005 (http://www.edps.europa.eu:80/EDPSWEB/webdav/site/mySite/shared/Documents/EDPS/Publications/Papers/BackgroundP/05-07_BP_accesstodocuments_EN.pdf). ;
Aarhuška konvencija
32. poudarja številne razlike med Uredbo (ES) št. 1049/2001 in Aarhuško konvencijo, kot se izvaja z Uredbo (ES) št. 1367/2006, na primer pomanjkanje „absolutnih“ razlogov za zavrnitev v Aarhuški konvenciji, izjeme, ki se sklicujejo na varovanje vojaških zadev, finančno, monetarno ali ekonomsko politiko Unije ali držav članic, pravne nasvete ali preglede, preiskave in revizije, pa tudi omejitev izjeme poslovnega interesa na primere, ko tako zaupnost zaradi zaščite legitimnega ekonomskega interesa varuje zakon;
33. poziva vse institucije, organe, urade in agencije EU, naj Uredbo (ES) št. 1049/2001 izvajajo skladno z določbami Aarhuške konvencije; glede tega poziva Komisijo, naj objavi študijo o preverjanju skladnosti prenosa okoljskih direktiv EU
Glej nerešeno zadevo ClientEarth proti Komisiji , št. T-111/11. in znanstvene študije, na primer o učinku biogoriv
Glej nerešeno zadevo ClientEarth in drugi proti Komisiji , št. T-120/10 in ClientEarth in drugi proti Komisiji , št. T-449/10. , ter poziva Evropsko agencijo za kemikalije, naj v celoti uporablja člen 119 Uredbe (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)
UL L 396, 30.12.06, str. 1. v zvezi z elektronskim dostopom javnosti, naj sprejme samo tiste zahteve za ohranjanje zaupnosti, ki so jasno upravičene kot veljavne na podlagi člena 119(2) uredbe REACH, ter naj informacije, za katere običajno velja, da spodkopavajo zaščito komercialnih interesov v skladu s členom 118(2) uredbe REACH, razlaga strogo in ne glede na obveznosti v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001, da je treba za vsak primer posebej pretehtati, ali javni interes prevladuje nad potrebo po ohranjanju zaupnosti;
34. poudarja, da bi bilo treba pri morebitni reviziji Uredbe (ES) št. 1049/2001 v celoti upoštevati Aarhuško konvencijo ter vse izjeme določiti tako, da bodo z njo popolnoma skladne;
Mednarodni odnosi
35. poudarja, da se dokumenti, povezani z mednarodnimi sporazumi, tudi dokumenti, ki jih sprejme kateri koli organ, katerega naloga je izvajanje ali spremljanje izvajanja takih sporazumov, ali se mu taki dokumenti predložijo razkrijejo javnosti, saj niso brezpogojno izključeni iz javnega dostopa, ter da se dostop do njih zavrne samo, če škoduje mednarodnim odnosom ter ob upoštevanju člena 4(4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 o posvetovanju s tretjimi stranmi; poudarja, da bi bilo treba zaradi zavezujoče narave mednarodnih sporazumov, glede izjem uvesti preskus javnega interesa; opozarja, da je Parlamentu, ki ga izvolijo državljani EU, v skladu s Pogodbami zaupana institucionalna vloga pri zastopanju javnega interesa; izraža trdno odločenost zagotoviti, da se bodo v celoti spoštovale nove institucionalne pristojnosti, ki jih Evropskemu parlamentu daje Lizbonska pogodba (člen 218 PDEU) na področju mednarodnih sporazumov, ter da tega ne sme ovirati noben dvostranski sporazum s tretjimi državami;
Dobro upravljanje
36. poudarja, da je preglednost tesno povezana s pravico do dobrega upravljanja, kot je navedeno v členu 298 PDEU in členu 41 Listine o temeljnih pravicah; poudarja, da upravna preglednost zagotavlja demokratični nadzor nad upravnimi nalogami EU, sodelovanje civilne družbe in spodbujanje dobrega upravljanja (člen 15 PDEU);
37. poudarja sedanje pomanjkanje usklajene upravne zakonodaje za institucije, organe, urade in agencije EU, na primer pravil glede izdajanja upravnih odločb, proti katerim je možna pritožba
Zadeva Access Info (T-233/09) je razkrila prakso pošiljanja potrdilnih odločb z nepriporočeno, običajno pošto, čeprav je dokaz o datumu prejema bistven za oceno o spoštovanju rokov za uveljavljanje nadaljnjih pravnih sredstev (na sodišču). Glej odstavke od 20 do 29. , ali jasnega koncepta „upravnih nalog“, navedenih v členu 15(3) PDEU; zato poziva institucije EU, naj nujno opredelijo skupno upravno zakonodajo EU v skladu s členom 298 PDEU ter zagotovijo skupno in horizontalno uporabno opredelitev „upravne naloge“, zlasti za Evropsko centralno banko, Evropsko investicijsko banko in Sodišče; poziva Komisijo, naj v zvezi s tem v skladu s členom 225 PDEU sestavi zakonodajni predlog, ki bo med drugim obravnaval vprašanje preglednosti in odgovornosti Komisije v odnosu do pritožnikov, Parlamenta in državljanov v primerih vodenja postopkov za ugotavljanje kršitev;
38. poudarja, da Uredba (ES) št. 1049/2001 določa stroge roke za obravnavo zahtev za dostop do dokumentov
Člena 7 in 8 Uredbe (ES) št. 1049/2001. ; z veliko zaskrbljenostjo opozarja, da jih Komisija ne spoštuje, vključno glede priporočila in strogega ukrepanja evropskega varuha človekovih pravic, na primer v zadevi 676/2008/RT (t.i. zadeva Porsche); obžaluje, da se praksa od zadnjega poročila Parlamenta leta 2009 ni spremenila, kot dokazujeta dve zadevi v obravnavi pred sodiščem, ki so jih predložili ClientEarth in drugi (zadevi št. T-120/10 in T-449/10);
39. opozarja, da so v številnih primerih velike zamude privedle do začetka postopkov pred Sodiščem, utemeljenih na pomanjkanju odziva, ki jim je sledil pozen odziv Komisije, zaradi česar je postal sodni primer neveljaven, zadevni posameznik pa je moral postopek začeti na novo
Glej na primer Ryanair Ltd. proti Komisiji (združene zadeve T-494/08, T-500/08 in T-509/08), ter Stichting Corporate Europe Observatory proti Komisiji (zadeva T-395/10). ; poziva Komisijo, naj dosledno spoštuje roke, določene v Uredbi (ES) št. 1049/2001; predlaga uvedbo ukrepov, na primer obveznosti objave dokumentov, če so ti roki kršeni;
40. poziva, naj letna poročila, ki se pripravijo in objavijo skladno s členom 17 Uredbe (ES) št. 1049/2001, vsebujejo izračun povprečnega časa, porabljenega za obravnavo prošenj, kot je določeno v poročilu Sveta o dostopu javnosti do dokumentov za leto 2009;
41. opozarja, da sta v dobrem upravljanju koncepta „dostop do dokumentov“ in „dostop do informacij“ združena; poziva k spremembi sedanje zakonodaje, da bi člena 6(2) in (4) Uredbe (ES) št. 1049/2001 glede razčiščevanja zahtev in pomoči državljanom uporabljali za primere zahtev po informacijah, kadar obstajajo dokumenti, ki so pomembni za take zahteve;
42. opozarja, da preglednost ni le vprašanje pasivnih odzivov institucij, organov, uradov in agencij EU, temveč zahteva tudi proaktivni pristop, kar je že večkrat poudaril tudi evropski varuh človekovih pravic; poziva institucije EU, naj na svojih spletnih straneh omogočijo javnosti privzet dostop do čim več kategorij dokumentov (vključno s proračuni in seznami pogodb o javnih naročilih, dodeljenih v zadnjih treh letih); poudarja, da proaktiven pristop lahko prepreči nepotrebne pravdne spore, ki ne pomenijo le neučinkovite porabe denarja davkoplačevalcev, temveč povzročajo nepotrebne zamude, stroške in bremena za osebe, ki zaprosijo za dostop;
43. poziva Komisijo, naj zagotovi preglednost pri upravljanju evropskih sredstev, in sicer z objavo istih kategorij informacij o vseh prejemnikih teh sredstev na enem spletnem mestu in v enem od delovnih jezikov EU;
44. meni, da bi bilo treba v vseh generalnih direktoratih ali odgovarjajočih enotah institucij ustvariti središča za dostop do dokumentov in zanje zagotoviti ustrezno usposabljanje, da bi oblikovali najboljšo možno proaktivno politiko, kar najbolj učinkovito ocenjevali prošnje ter zagotovili popolno spoštovanje vseh rokov, določenih v Uredbi (ES) št. 1049/2001;
45. ponovno zatrjuje, da bi moral biti Parlament na čelu proaktivnega pristopa k zagotavljanju javnosti, preglednosti, odprtosti in dostopa do dokumentov; v zvezi s tem poudarja uspeh spletnih prenosov zaslišanj, sej odborov in plenarnih zasedanj; verjame, da bi to moralo postati pravilo in da bi bilo treba razširiti zakonodajni observatorij (OEIL), da bi vključeval vse uradne jezike EU in informacije tako na ravni odborov kot plenarnih zasedanj, kot so predlogi sprememb, mnenja drugih odborov, mnenja pravne službe, glasovalni seznami, poimenska glasovanja, prisotnost poslancev EP in poslancev, ki se udeležijo glasovanja, medinstitucionalna pisma, imena poročevalcev v senci, funkcijo iskanja po besedi, večjezikovno iskanje, roke za vložitev dokumentov, RSS-vire, razlago zakonodajnega postopka, povezave do prenosov razprav prek spleta itd., da se državljanom zagotovi polna obveščenost in dostop do dokumentov in povzetkov za večjezične povzetke državljanov o zakonodajnih predlogih in povzetke obstoječe zakonodaje EU (SCADPLUS), za katere bi bilo treba ponuditi tudi ustrezne funkcije, ki omogočajo iskanje in pregledovanje;
46. opozarja, kako pomembno je varovati neodvisnost mandatov poslancev Evropskega parlamenta; hkrati verjame, da mora biti pregledno delo drugih uradnih organov Parlamenta (na primer konference predsednikov, predsedstva
Poslovnik Parlamenta ( P6_TA(2009)0359 ) na primer od leta 2009 ne vsebuje več seznama dokumentov Parlamenta, ki so neposredno dostopni javnosti, namesto tega poslovnik pristojnost za oblikovanje takega seznama podeljuje predsedstvu (člen 104(3)). in kvestorjev), pa tudi dejavnosti poslancev EP, na primer njihovo delovanje pri parlamentarnem delu in prisotnosti na sejah pod pogoji, ki jih je v svoji resoluciji z dne 14. januarja 2009 zahteval Parlament; meni, da je treba vprašanje nadomestil in stroškov poslancev EP obravnavati pregledno, hkrati pa v celoti spoštovati pravila o varstvu podatkov;
47. meni, da bi se preglednost na ravni EU morala zrcaliti v državah članicah, ko te prenašajo zakonodajo EU v nacionalno, zlasti z oblikovanjem korelacijskih tabel in črpanjem iz, med drugim, zgledov najboljše prakse v zvezi s preglednostjo storitev e-Parlamenta in e-uprave;
48. poudarja, da oblasti držav članic na splošno ne upoštevajo pravice državljanov do dostopa do informacij, in zato poziva Komisijo, naj ob upoštevanju načela dobrega upravljanja preuči določbe držav članic o dostopu do dokumentov in jih podpira pri pripravljanju čim bolj preglednih predpisov, ki spodbujajo dostop državljanov do dokumentov;
49. ugotavlja nekatere izboljšave v registrih Sveta, vendar opozarja, da še vedno primanjkuje usklajevanja in medobratovalnosti med institucijami, saj ne obstaja noben skupen informacijski model za njihove registre, ki bi državljanom omogočal, da bi potrebne dokumente in informacije našli na eni točki ter da bi uporabljali skupen iskalnik, ki bi bil celovito povezan zlasti z zakonodajnim observatorijem (OEIL), kjer bi bili združeni dokumenti posameznega zakonodajnega postopka;
50. poziva Svet in Komisijo k pogajanju s Parlamentom, da bi spremenili skupno izjavo o postopku soodločanja in medinstitucionalni sporazum o boljši pripravi zakonodaje; se zavezuje, da bo medtem spremenil svoj poslovnik, vključno s priloženim kodeksom ravnanja pri pogajanjih glede soodločanja, da bi ta načela postala v celoti zavezujoča;
51. meni, da bi moral medinstitucionalni odbor, ki je bil ustanovljen na podlagi člena 15(2) Uredbe (ES) št. 1049/2001, delovati intenzivneje in poročati pristojnim odborom o obravnavanih vprašanjih, o stališčih, ki jih zagovarja Parlament, o problematičnih vprašanjih, ki so jih odprle druge institucije, kot tudi o morebitnih doseženih rezultatih; zato ga poziva, naj se sestaja bolj redno, vsekakor pa vsaj enkrat letno, ter naj notranje razprave in posvetovanja odpre za javnost, obenem pa naj spodbuja in upošteva predloge civilne družbe in evropskega nadzornika za varstvo podatkov; meni, da bi odbor moral sodelovati pri letnem „revizijskem“ poročilu o preglednosti in odprtosti v EU, ki bi ga pripravil evropski varuh človekovih pravic; poziva ga, naj nujno obravnava vprašanja, navedena v tej resoluciji;
o
o o
52. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, evropskemu varuhu človekovih pravic, evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov in Svetu Evrope.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
15.6.2011
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
47
2
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Jan Philipp Albrecht, Alexander Alvaro, Mario Borghezio, Rita Borsellino, Simon Busuttil, Carlos Coelho, Rosario Crocetta, Cornelis de Jong, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Cornelia Ernst, Tanja Fajon, Kinga Gál, Kinga Göncz, Sylvie Guillaume, Ágnes Hankiss, Anna Hedh, Salvatore Iacolino, Sophia in ‘t Veld, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Timothy Kirkhope, Juan Fernando López Aguilar, Baroness Sarah Ludford, Clemente Mastella, Véronique Mathieu, Claude Moraes, Jan Mulder, Georgios Papanikolau (Georgios Papanikolaou), Judith Sargentini, Birgit Sippel, Csaba Sógor, Rui Tavares, Wim van de Camp, Daniël van der Stoep, Axel Voss, Renate Weber, Tatjana Ždanoka
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Michael Cashman, Anna Maria Corazza Bildt, Luis de Grandes Pascual, Ioan Enciu, Heidi Hautala, Stanimir Ilčev (Stanimir Ilchev), Marija Nedelčeva (Mariya Nedelcheva), Norica Nicolai, Hubert Pirker, Zuzana Roithová, Michèle Striffler, Cecilia Wikström
