P6_TA(2007)0574
Skupna načela prožne varnosti
A6-0446/2007
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 29. novembra 2007 o oblikovanju skupnih načel prožne varnosti ( 2007/2209(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Oblikovanje skupnih načel prožne varnosti: nova in boljša delovna mesta v povezavi s prožnostjo in varnostjo" ( KOM(2007)0359 ) (sporočilo Komisije o prožni varnosti),
–
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o fleksivarnosti (Razsežnost notranje varnosti – kolektivna pogajanja in vloga socialnega dialoga kot instrumenta urejanja in preoblikovanja trgov dela) UL C 256, 27.10.2007, str. 108.
,
–
ob upoštevanju priporočil evropskih socialnih partnerjev z naslovom "Ključni izzivi za evropski trg dela: skupna analiza evropskih socialnih partnerjev", z dne 18. oktobra 2007,
–
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z naslovom "Vloga socialnih partnerjev pri usklajevanju poklicnega, družinskega in zasebnega življenja" UL C 256, 27.10.2007, str. 102.
,
–
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora o zaposlovanju prednostnih kategorij (Lizbonska strategija) UL C 256, 27.10.2007, str. 93.
,
–
ob upoštevanju zelene knjige Komisije o posodabljanju delovnega prava za soočanje z izzivi 21. stoletja ( KOM(2006)0708 ) in poznejše resolucije Parlamenta na to temo z dne 11. julija 2007 Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0339 .
,
–
ob upoštevanju publikacije Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) Izgledi za zaposlovanje 2006: povečanje števila delovnih mest in prihodkov,
–
ob upoštevanju poročila Mednarodne organizacije dela z naslovom "Ali je stabilna delovna sila ugodna za gospodarstvo? Vpogled v odnos med varnostjo zaposlitve, produktivnostjo in zaposlovanjem" iz avgusta 2004, ki kaže, da je odnos med varnostjo zaposlitve in produktivnostjo pozitiven,
–
ob upoštevanju konvencije Mednarodne organizacije dela št. C87 o sindikalni svobodi združevanja in varstvu sindikalnih pravic iz leta 1948, konvencije Mednarodne organizacije dela št. C98 o uporabi načel o pravicah organiziranja in kolektivnega dogovarjanja iz leta 1949 ter priporočila Mednarodne organizacije dela R198 o delovnih razmerjih iz leta 2006,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu UL L 303, 2.12.2000, str. 16.
, ki prepoveduje diskriminacijo na podlagi starosti pri zaposlovanju,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. septembra 2006 o evropskem socialnem modelu za prihodnost UL C 305 E, 14.12.2006, str. 141.
, v katerem so poudarjene skupne vrednote Evropske unije: enakost, solidarnost, nediskriminacija in prerazporejanje,
–
ob upoštevanju členov 136 do 145 Pogodbe ES,
–
ob upoštevanju členov 15, 20 in 27 do 38 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti pravice do varstva v primeru neupravičene odpustitve ter do poštenih in pravičnih delovnih pogojev,
–
ob upoštevanju Evropske socialne listine,
–
ob upoštevanju poročila skupine na visoki ravni o prihodnosti socialne politike v razširjeni Evropski uniji, objavljenega maja 2004,
–
ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije z naslovom "Lizbonski program Skupnosti: poročilo o tehničnem izvajanju za 2006" ( SEK(2006)1379 ), ter izvajanja Lizbonske strategije,
–
ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije o napredku pri uresničevanju Lizbonskih ciljev na področju izobraževanja in usposabljanja - poročilo na podlagi kazalcev in meril ( SEK(2006)0639 ),
–
ob upoštevanju Listine za mala in srednje velika podjetja,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o socialni agendi ( KOM(2005)0033 ),
–
ob upoštevanju nacionalnih programov reform v okviru Lizbonske strategije, ki so jih predložile države članice,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Globalna Evropa: konkurenca v svetu" ( KOM(2006)0567 ),
–
ob upoštevanju integriranih smernic za rast in delovna mesta Komisije (2005-2008) ( KOM(2005)0141 ),
–
ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta z dne 23. in 24. marca 2000, 23. in 24. marca 2001, 22. in 23. marca in 16. in 17. junija 2005 ter 23. in 24. marca 2006,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999 o okvirnem sporazumu o delu za določen čas, sklenjenem med ETUC, UNICE in CEEP UL L 175, 10.7.1999, str. 43.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. marca 2006 o demografskih izzivih in medgeneracijski solidarnosti UL C 292 E, 1.12.2006, str. 131
,
–
ob upoštevanju Direktive 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev UL L 18, 21.1.1997, str. 1.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. oktobra 2006 o uporabljanju Direktive 96/71/ES o napotitvi delavcev UL C 313 E, 20.12.2006, str. 452.
,
–
ob upoštevanju konvencije Mednarodne organizacije dela o delavcih migrantih (dopolnilne določbe) iz leta 1975,
–
ob upoštevanju konvencije Mednarodne organizacije dela o zasebnih agencijah za zaposlovanje iz leta 1997,
–
ob upoštevanju agende za dostojno delo Mednarodne organizacije dela,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Spodbujanje dostojnega dela za vse: prispevek Unije k izvajanju agende za dostojno delo po svetu" ( KOM(2006)0249 ) in resolucije Parlamenta z dne 23. maja 2007 o spodbujanju dostojnega dela za vse Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0206 .
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 75/117/EGS z dne 10. februarja 1975 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi z uporabo načela enakega plačila za moške in ženske UL L 45, 19.2.1975, str. 19.
,
–
ob upoštevanju Direktive 2006/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. julija 2006 o uresničevanju načela enakih možnosti ter enakega obravnavanja moških in žensk pri zaposlovanju in poklicnem delu UL L 204, 26.7.2006, str. 23.
,
–
– ob upoštevanju Direktive Sveta 76/207/EGS z dne 9. februarja 1976 o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev UL L 39, 14.2.1976, str. 40.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 92/85/EGS z dne 19. oktobra 1992 o uvedbi ukrepov za spodbujanje izboljšav na področju varnosti in zdravja pri delu nosečih delavk in delavk, ki so pred kratkim rodile ali dojijo UL L 348, 28.11.1992, str. 1.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 94/33/ES z dne 22. junija 1994 o varstvu mladih ljudi pri delu UL L 216, 20.8.1994, str. 12.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 94/45/ES z dne 22. septembra 1994 o ustanovitvi Evropskega sveta delavcev ali uvedbi postopka obveščanja in posvetovanja z delavci v družbah ali povezanih družbah na območju Skupnosti UL L 254, 30.9.1994, str. 64.
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2002/73/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. septembra 2002 o spremembi Direktive Sveta 76/207/EGS o izvrševanju načela enakega obravnavanja moških in žensk v zvezi z dostopom do zaposlitve, poklicnega usposabljanja in napredovanja ter delovnih pogojev UL L 269, 5.10.2002, str. 15.
;
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 97/81/ES z dne 15. decembra 1997 o okvirnem sporazumu o delu s krajšim delovnim časom, sklenjenim med UNICE, CEEP in ETUC – Priloga: Okvirni sporazum o delu s krajšim delovnim časom UL L 14, 20.1.1998, str. 9.
,
–
ob upoštevanju poročila evropske skupine strokovnjakov za prožno varnost o pristopih k prožni varnosti: Preoblikovanje ovir v točke opore z junija 2007,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. marca 2007 o družbeni odgovornosti podjetij: novo partnerstvo Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0062 .
,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve ter mnenj Odbora za ekonomske in monetarne zadeve, Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov, Odbora za kulturo in izobraževanje in Odbora za pravice žensk in enakost spolov ( A6-0446/2007 ),
A.
ker je Evropska unija ni le ekonomska unija, ampak skupnost skupnih vrednot in bi zato morala vsaka reforma delovnega prava in trga dela odražati te vrednote ter ker še vedno veljajo osnovna načela delovnega prava, ki so se razvila v Evropi; ker bi prožna varnost morala odražati dialog med vsemi socialnimi partnerji in dobro ravnotežje med interesi delodajalcev in delavcev na eni strani ter prožnostjo in varnostjo na drugi; ker delovno pravo zagotavlja pravno varnost in varstvo za delavce in delodajalce bodisi prek zakonodaje bodisi s kolektivnimi pogodbami ali s kombinacijo obojega in ker bi bila vsaka sprememba v delovnem pravu uspešnejša, če se delavci počutijo varnejše; ker je treba dvigniti raven varnosti za delavce in za podjetja, zlasti za mala in srednje velika podjetja; ker je takšna varnost odvisna tudi od tega, kako enostavno je najti novo službo, saj svetovna konkurenca in hitro razvijajoče se tehnologije pomenijo, da se morajo podjetja hitreje prilagajati,
B.
ker bi zato morali obravnavati prožno varnost kot pomemben sestavni del močnega evropskega socialnega modela, ki spodbuja konkurenčna in prilagodljiva podjetja ter delovno silo; ker izraz "prožna varnost" zbuja resno zaskrbljenost med nekaterimi evropskimi delavci, ki se bojijo povečane negotovosti zaposlitve, in ker bi bilo treba navedeni izraz in trdna načela, ki jih pokriva, čim natančneje opredeliti,
C.
ker 16 % Evropejcev tvega revščino, 10 % pa jih živi v gospodinjstvih brez delovno aktivnih članov ter je zato nujno, da kakršna koli reforma na podlagi prožne varnosti temelji na podrobni presoji vplivov, kar zadeva ranljive skupine, in da si taka reforma prizadeva za pospeševanje socialnega vključevanja, obenem pa ne ogroža novih skupin,
D.
ker bi brezposelnost v EU lahko bila povezana z omejenim ustvarjanjem novih trajnostnih delovnih mest, ki je med drugimi odvisno od dinamičnih, inovativnih in konkurenčnih podjetij ter vlaganja v raziskave, razvoj in vseživljenjsko učenje, kar lahko tudi prispeva k dinamičnemu trgu dela,
E.
ker bi cilj vrhunskega, inovativnega in na znanju temelječega gospodarstva morala biti konkurenčnost na najvišji ravni in ker je za dosego tega cilja potrebna dolgoročna zaposlitev visoko kvalificirane in motivirane delovne sile,
F.
ker je eden od ciljev prožne varnosti razširiti ponudbo delovnih mest na trgu dela in hkrati omogočiti posameznikom in podjetjem, da se soočijo s spremembami, ter povečati mobilnost evropskega trga dela, ter ker mora biti prožna varnost združena s politiko ustvarjanja stabilne in trajnostne zaposlenosti in prihodkov,
G.
ker mobilni delavci še vedno tvegajo izgubo pravic socialne varnosti,
H.
ker morajo Evropska unija in države članice - da bi se izognile nepravični konkurenci - zagotoviti, da se upošteva skupna raven standardov v njihovem delovnem pravu, obenem pa, da to državam članicam ne preprečuje, da bi izboljšale standarde, če to želijo,
I.
ker prožna varnost vključuje ravnovesje med pravicami in odgovornostmi delodajalcev, delavcev, iskalcev zaposlitve in javnih organov ter predvideva ozračje zaupanja in preglednega dialoga med javnimi organi, socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi, v katerem bi bile vse strani pripravljene prevzeti odgovornost za spremembe in ustvariti uravnotežene pakete ukrepov zato, da se podpre proces ustvarjanja novih in boljših delovnih mest za vse, zagotovi enakost med spoloma in boj proti diskriminatornim praksam zoper ranljivejše skupine delavcev, kot so priseljenci, mlajši in starejši delavci ter invalidi,
J.
ker je načelo enakosti med ženskami in moškimi, kljub temu da je opredeljeno v sporočilu Komisije o prožni varnosti, oblikovano šibko, saj ne izpodbija temeljne neenakosti med ženskami in moškimi pri dostopu do trga dela in udeležbi na njem ter pri enakopravni delitvi neplačanega dela,
K.
ker je treba visoko stopnjo nezaposlenosti in segmentacijo trga dela odpraviti z odstranitvijo neenakosti, ki so jih deležne nekatere skupine delavcev s premajhnim kritjem, s spodbujanjem ustvarjanja delovnih mest in s ščitenjem širšega obsega temeljnih pravic vseh delavcev ter z dostopom do vseživljenjskega učenja,
L.
ker so delo s skrajšanim delovnim časom, nižje plače in pogodbe za določen čas, ki so glavni dejavniki za revščino zaposlenih, značilnosti predvsem zaposlitvenega položaja žensk,
M.
ker bi moralo biti sporočilo Komisije o prožni varnosti začetna točka bolj uravnovešene razprave o prožni varnosti; ker študije OECD in Mednarodne organizacije dela podpirajo strategijo, ki vključuje visoko stopnjo socialne varnosti s pozitivnimi učinki stopenj nadomeščanja in produktivnosti in ker opredelitev Evropske unije koncepta "kakovostnega dela" vključuje pravice in sodelovanje delavcev, pravično plačo, zaščito varnosti in zdravje pri delu in tudi družini prijazne delovne organizacije; ker so te pravice nujno potrebne za to, da bodo državljani sprejeli Evropsko unijo,
N.
ker ima Evropski socialni sklad (ESS) pomembno vlogo pri spodbujanju socialnega dialoga in dejavnih politik trga dela, da se zagotovi močan evropski socialni model z novimi in boljšimi delovnimi mesti,
O.
ker je OECD nedavno izjavila, da zakonodaja o zaščiti delovnih mest nima pomembnejšega vpliva na skupno stopnjo zaposlenosti in da visoke kvote nadomestil pri dajatvah za brezposelnost pozitivno učinkujejo na produktivnost; ker je poleg tega tudi Mednarodna organizacija dela dokazala, da je povezava med varnostjo zaposlitve in produktivnostjo pozitivna,
1.
Celostni pristop k prožni varnosti je potreben, da se dosežejo cilji prenovljene Lizbonske strategije, zlasti nova in boljša delovna mesta, ter hkrati posodobijo evropski socialni modeli; verjame, da to zahteva politiko, ki predvideva prožnost trga dela, organizacijo dela in delovnih razmerij ter varnost (varnost zaposlitve in socialno varnost);
2.
se zaveda, da Evropa potrebuje izobraženo delovno silo in podjetja, ki bodo hitro posegla po priložnostih za povečanje produktivnosti in inovacij, ki se ponujajo v hitrem ritmu svetovnega vsakdana, če želi uspeti v enaindvajsetem stoletju;
3.
odločno podpira sklep, da je prožnost lahko v interesu delavca in tudi delodajalca ter jo je možno doseči s spodbujanjem prilagodljivih in zanesljivih pogodbenih ureditev;
4.
poudarja, da je prožna varnost lahko politična strategija za reformo trga dela in mora biti kot taka celovita ter vključevati vse obstoječe vidike zaposlovanja in socialne politike tako na nacionalni kot na ravni EU;
5.
meni, da je Komisija opredelila ukrepe prožne varnosti, ki predvidevajo spremembe nacionalnih sistemov socialne varnosti in delovnega prava, preveč enostransko, saj ni upoštevala stroškov, ki so z njimi povezani; zato jo poziva, naj za te ukrepe opravi analizo stroškov in koristi; opozarja, da je prožno varnost mogoče uresničiti le dolgoročno;
6.
poudarja, da bi evropska strategija za prožno varnost morala podrobneje obravnavati zahteve sodobnega gospodarstva, vrsto delovne sile, ki jo evropska podjetja potrebujejo za uspeh, in glavne ovire; poudarja, da je v evropskih in nacionalnih strategijah treba upoštevati posebno naravo podjetij z enim zaposlenim, mikropodjetij in malih podjetij za proizvodnjo blaga in storitev; obžaluje, da je v sporočilu Komisije predvidena prožna varnost samo v okviru delovnih razmerjih; zato poziva, naj se v javni politiki, povezani s prožno varnostjo, vzpostavijo ustrezni pogoji za ustanovitev tovrstnih podjetij, njihov razvoj in prenos;
7.
z veliko zaskrbljenostjo ugotavlja, da v sporočilu Komisije o prožni varnosti, ko govori o spodbujanju enakosti med spoloma, sploh niso upoštevane obveznosti in odgovornosti iz njenega sporočila "Načrt za enakost med ženskami in moškimi"; obžaluje, da veljavna zakonodaja Evropske unije o spodbujanju enakosti med spoloma doslej še ni dosegla svojih ciljev in da so razlike v dohodkih med spoloma, nezagotovljeni pogoji za uskladitev poklicnega in družinskega življenja ter pomanjkanje javnega otroškega varstva še vedno glavna težava za evropske delavce;
8.
opozarja, da mora izvajanje svežnja skupnih načel prožne varnosti vključevati načelo enakosti med spoloma in upoštevati:
−
preveliko zastopanost žensk v atipičnih oblikah zaposlitve (atipične pogodbe, pogodbe za določen čas, pogodbe za skrajšani delovni čas) in potrebo, da se izvajajo politike trga dela, ki uveljavljajo načelo enakosti med spoloma,
−
pogoste prehode med delom in dejavnostmi oskrbe med ženskami ter potrebo po ustrezni zaščiti in socialnih ugodnostih v prehodnih obdobjih (oskrba, družinske obveznosti, izobraževanje, usposabljanje in prekvalificiranje),
−
specifičen položaj samohranilcev, v veliki večini žensk,
−
potrebo, da dogovor o delu in delovnem času ter njuna organizacija dopuščata prožnost, da se omogoči usklajevanje poklicnega, družinskega in zasebnega življenja,
−
potrebo po prožnosti pri poklicnem usposabljanju, preusposabljanju in vseh ukrepih za ponovno zaposlitev, vključno s prehodnimi obdobji, da se omogoči usklajevanje poklicnega, družinskega in zasebnega življenja,
−
Evropski pakt za enakost med spoloma, Načrt za enakost med moškimi in ženskami 2006–2010 in sporočilo Komisije o demografski prihodnosti Evrope – kako spremeniti izziv v priložnost ( KOM(2006)0571 );
9.
meni, da bi morale strategije prožne varnosti olajšati zaposlovanje in omogočiti hiter odziv na spreminjajoče se gospodarske okoliščine ter da bi morale obravnavati te težave na podlagi preglednega dialoga med socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi v skladu z nacionalnimi običaji in prakso ter na osnovi presoje vpliva, pri čemer bi se morali prožnost in varnost medsebojno krepiti;
10.
poziva Komisijo, naj predstavi predlog za omejen niz sintetičnih kvalitativnih kazalnikov kakovosti dela, ki bi dopolnili že sprejete v okviru laekenske reforme smernic za zaposlovanje iz leta 2001; meni, da mora Komisija za spremljanje učinkovitosti politike zaposlovanja upoštevati tudi kazalnike vlaganja v spretnosti posameznikov, raven negotovosti delovnih mest in pogodb ter prehajanje z atipičnih pogodb na pogodbe za nedoločen čas;
11.
nasprotuje uvedbi novega kazalnika o "strogosti zakonodaje o varnosti zaposlitve", ki ga je predlagala Komisija;
12.
verjame, da je eden od problemov v Evropski uniji povezan s ponudbo usposobljene in prilagodljive delovne sile v konkurenčnih in inovativnih podjetjih; poudarja, da bi najprej morali ustvariti prožni trg dela tako, da bi zvišali raven izobrazbe in povečali priložnosti za vajeništvo, obseg programov za usposabljanje in preusposabljanje, izvajali učinkovito protidiskriminacijsko politiko in premagali ovire za vključevanje žensk, priseljencev, starejših ali mlajših delavcev in drugih diskriminiranih prikrajšanih skupin v trg dela, odstranili ovire za poklicno in geografsko mobilnost ter izvajali dejavno politiko trga dela, ki podpira prehod s stare na novo zaposlitev; poudarja odločilno vlogo usposobljenih in prilagodljivih delavcev ter novih tehnologij pri izobraževanju in usposabljanju ter opozarja na nove oblike prožnosti, ki jih ponujajo dogovori socialnih partnerjev o delu na daljavo, delu s skrajšanim delovnim časom in delu za določen čas; se ne strinja z razlikovanjem Komisije med zaposlenimi in nezaposlenimi;
13.
zato predlaga, da Svet do konca decembra 2007 preuči možnost, da bi datum ukinitve prehodnih ukrepov, ki preprečujejo prosto gibanje delavcev iz osmih novih držav članic, premaknili naprej na 1. januar 2009; poudarja, da bi bila odprava ovir za mobilnost konec leta 2008 pomembno politično sporočilo, ki bi potrdilo zavezanost Evropske unije, da stori vse za izboljšanje geografske in poklicne mobilnosti delavcev;
14.
opozarja, da je prosto gibanje delavcev eden od temeljev Evropske unije, ki zahteva obravnavanje številnih vprašanj glede združljivost socialnih sistemov držav članic, da se zagotovi popolno izvajanje te pravice ob najboljših pogojih za delavce v korist evropske konkurenčnosti, ne da bi bili pri tem ogroženi dosežki nacionalnih socialnih sistemov in njihovo ravnotežje;
15.
poudarja, da morajo evropske države članice v globaliziranem svetu poglobiti prizadevanja za enakopravno obravnavo vseh posameznikov v čezmejnih regijah in da najboljša praksa zahteva sklepanje pravičnih dvostranskih sporazumov v duhu vzajemnosti med državami članicami;
16.
ugotavlja, da bi prožna varnost morala podpirati in uresničevati načelo enakosti med spoloma: uveljaviti bi morala enak dostop do kakovostne zaposlitve za ženske in moške ter omogočiti usklajevanje poklicnega in družinskega življenja, zlasti ob dejstvu, da tri četrtine novih delovnih mest v Evropski uniji, ustvarjenih od leta 2000, zasedajo ženske, ki pogosto že imajo prožne in manj varne pogodbe o zaposlitvi;
17.
zato predlaga, da Evropski svet decembra 2007 sprejme bolj uravnotežen sveženj načel prožne varnosti, ki temeljijo na ustvarjanju kakovostnih zaposlitev in krepitvi vrednot evropskega socialnega modela; meni, da bi morala ta načela vključevati:
−
spodbujanje stabilnih delovnih razmerij in trajnostne prakse na trgu dela;
–
ukrepe za prilagodljive in zanesljive pogodbene ureditve ter ukrepe proti izkoriščevalskim delovnim praksam, zlasti pri nekaterih atipičnih pogodbah;
–
premagovanje segmentacije trga dela s spodbujanjem varnosti zaposlitve in izboljšanjem varnosti delovnega mesta; vsi delavci morajo imeti zagotovljene temeljne pravice ne glede na njihov zaposlitveni status;
–
usklajevanje poklicnega in družinskega ali zasebnega življenja ter spodbujanje dostojnega dela;
–
partnerstvo med vlado (na lokalni, regionalni in nacionalni ravni), socialnimi partnerji in civilno družbo pri soočanju s spremembami;
–
enakost med spoloma in spodbujanje enakih možnosti za vse;
–
načrtovanje in izvajanje nacionalnih smernic ob tesnem posvetovanju s socialnimi partnerji v skladu z nacionalnimi običaji in prakso;
–
povečanje prilagodljivosti podjetij in delavcev z okrepitvijo varnosti med prehodnim obdobjem z večjo spodbudo dejavni politiki trga dela;
–
potrebo po usposobljeni in prilagodljivi delovni sili, pri čemer bi se za spodbujanje zaposljivosti aktivna politika trga dela dopolnjevala z vlaganji v vseživljenjsko učenje;
–
makroekonomski okvir uravnotežene in trajnostne rasti ter novih in boljših delovnih mest;
18.
opozarja, da ima Evropska unija v okviru načela subsidiarnosti in sorazmernosti določene pristojnosti na področju zaposlovanja in socialne politike, ter opominja države članice in Komisijo na njihovo odgovornost pri zagotavljanju nekaterih pravic na ravni Evropske unije; opozarja, da evropska zakonodaja dopolnjuje pravila nacionalnih trgov dela in je pomembna pri zagotavljanju pravic delavcev;
19.
izpostavlja pomembnost načela subsidiarnosti; poudarja, da države članice za vzpostavitev ravnovesja med potrebo po varstvu in potrebo po prožnosti potrebujejo manevrski prostor v skladu s pogoji in tradicijami njihovih nacionalnih delovnih trgov;
20.
poziva Komisijo in države članice, naj namenijo posebno pozornost pravnemu položaju samozaposlenih oseb, malih podjetnikov ter malih in srednje velikih podjetij, ki so gospodarsko zelo odvisni od svojih strank, in naj skupaj obravnavajo najustreznejša zakonodajna sredstva za zvišanje ravni socialne zaščite;
21.
poudarja, da je v tem okviru treba upoštevati posebne izzive za mala in srednje velika podjetja ter za tiste, ki v njih delajo;
22.
obžaluje, da Svet ni dosegel napredka pri ključnih vprašanjih zaposlovanja, ki bi lahko prispevala k obravnavanju prožne varnosti kot pozitivnega pojma;
23.
poziva k ponovnemu boju proti neprijavljenemu delu in sivi ekonomiji, ki – čeprav je v različnih državah članicah prisotna v različnem obsegu – škodljivo vpliva na gospodarstvo, ne ščiti delavcev, škoduje potrošnikom, zmanjšuje davčne prihodke ter povzroča nelojalno konkurenco med podjetji; poziva Komisijo k boju proti neprijavljenemu delu, in sicer z učinkovitejšim usklajevanjem in upravnim sodelovanjem med nacionalnimi inšpektorati za delo in/ali socialnimi partnerji; poziva k intenzivnemu nacionalnemu usklajevanju med udeleženimi javnimi in zasebnimi organizacijami ter poziva države članice, naj za boj proti davčni zlorabi uporabijo inovativne metode, ki temeljijo na kazalnikih in merilih, značilnih za različne poslovne sektorje; poziva Komisijo, naj podpre izmenjavo najboljših praks med državami članicami v boju proti neprijavljenemu delu;
24.
je prepričan, da je vzdušje zaupanja in dialoga možno najbolje doseči z udeležbo socialnih partnerjev in drugih zainteresiranih strani pri prilagajanju nacionalnih politik in spodbujanju kolektivnih pogodb kot dela participativnega sistema zaposlovanja z visoko ravnijo zaupanja, ki ima za posledico ravnovesje; poudarja, da je treba obravnavati pomanjkljivosti pri opravljanju kolektivnih pogajanj ter zagotoviti svobodo združevanja in zastopanja obeh strani gospodarstva; spodbuja razširitev kolektivnih pogajanj in socialnega dialoga v skladu z nacionalnimi običaji in prakso, vključno s čezmejnim in sektorskim dialogom, da bodo vključevali tudi usposabljanje, organizacijo dela in vprašanja, povezana s predvidevanjem sprememb, prestrukturiranjem in selitvijo podjetja;
25.
opozarja, da pristopa k prožnosti, ki bi ustrezal vsem, ni in da bi morala vsaka država sestaviti elemente svojega koncepta prožnosti na podlagi lastnih razmer in nacionalnih tradicij v okviru skupnih načel;
26.
poudarja, da morajo vsi modeli prožne varnosti temeljiti na skupnih vrednotah, ki podpirajo evropski socialni model; verjame, da se zahteve po prožnosti in varnosti vzajemno krepijo in da prožna varnost omogoča podjetjem in delavcem, da se ustrezno prilagodijo novim mednarodnim razmeram, za katere je značilna močna konkurenca gospodarstev v vzponu, hkrati pa ohranja visoko raven socialne zaščite, socialne varnosti in nadomestil za brezposelnost, zaščite varnosti in zdravja, aktivno politiko trga dela, možnosti za usposabljanje/vseživljenjsko učenje ter sodobno in pregledno delovno pravo; poleg tega poudarja pomen periodičnih in učinkovitih kolektivnih pogajanj, ki jih lahko zagotavljajo močni in reprezentativni socialni partnerji, ter poudarja potrebo po vsesplošnem socialnem varstvu in splošnem dostopu do kvalitetnih storitev, kot je varstvo otrok in drugih vzdrževanih oseb; nadalje izpostavlja, da lahko zagotovitev takšne ravni socialne zaščite pripomore k mobilnosti delovne sile in strukturnim spremembam tako, da poveča pripravljenost za tveganje; poudarja, da dobro oblikovani sistemi zaščite delovnih mest spodbujajo podjetja, da vlagajo v usposobljenost delavcev ter iščejo inovativne in produktivne načine za prestrukturiranje, s tem pa okrepijo notranjo prožnost in prilagodljivost podjetij;
27.
poziva Komisijo, naj spodbuja razvoj štirih elementov delovanja iz svojega sporočila o prožni varnosti: prilagodljivih in zanesljivih pogodbenih ureditev, celostne strategije vseživljenjskega učenja, učinkovite aktivne politike trga dela in sodobnih sistemov socialne varnosti; poleg tega poziva Komisijo naj prožno varnost obravnava v širšem kontekstu evropskega socialnega modela;
28.
poudarja, da mora boj proti segmentaciji trga dela vključevati temeljne pravice vseh delavcev ne glede na specifičen zaposlitveni status, kar pomeni: načelo enakega obravnavanja, zaščito varnosti in zdravja delavca in določbe o delovnem času in času počitka, svobodo združevanja in zastopanja, zaščito pred neupravičenim odpuščanjem, kolektivna pogajanja in kolektivne ukrepe, dostop do usposabljanja ter stalno varovanje pridobljenih pravic tako, da se pokrijejo obdobja izobraževanja in usposabljanja, boljše možnosti varstva, ohranitev temeljnih socialnih pravic, kot so pokojninske pravice, pravice do nadomestil za brezposelnost med spremembo zaposlitvenega položaja pri prehodu z ene pogodbe o zaposlitvi na drugo in z odvisne na neodvisno zaposlitev; opozarja, da temeljne pravice in delovno pravo zagotavljajo pravične življenjske in delovne pogoje, ustrezno plačilo in socialno varstvo ter s tem minimalne pogoje za dostojno življenje;
29.
poudarja potrebo po uvedbi politik, ki preprečujejo izkoriščanje delavcev preko kopičenja atipičnih pogodb, ki ne vsebujejo istih pravic kot pogodbe za polni delovni čas; poziva, naj politika zaposlovanja Skupnosti ohrani tradicionalen model pogodbe za nedoločen čas, ki je osnova sistemov socialne varnosti v državah članicah;
30.
poudarja, da je treba uvesti preventivne in dopolnilne ukrepe, s katerimi bi preprečili kopičenje atipičnih pogodb;
31.
poziva k vzpostavitvi celostnih sistemov vseživljenjskega učenja, ki bi se uporabljali tudi za delavce z atipičnimi pogodbami; poziva države članice, naj strategije osredotočijo na svoje šibke točke, naj poskrbijo za prilagojeno vlaganje v izobraževanje in usposabljanje ter zagotovijo izboljšanje učinkovitosti javnih organov in podjetij; poziva države članice, naj zagotovijo pravico in dostop do usposabljanja za vse;
32.
poziva k okrepitvi sistemov industrijskih odnosov na ravni EU in na nacionalni ravni, ki so ključnega pomena za okrepitev in izvajanje uravnotežene politike prožne varnosti, ki zagotavljajo podjetjem pravo obliko prožnosti, obenem pa zagotovijo, da ne prihaja do nelojalne konkurence na račun delovnih razmer;
33.
goreče odobrava dosežke, ki so jih evropska podjetja dosegla na socialnem področju, in jih spodbuja, da storijo še več; podpira dobro premišljeno pobudo Komisije, s katero namerava družbeno odgovornost podjetij ohraniti na prostovoljni podlagi in tako preprečiti ustvarjanje dodatne birokracije;
34.
poudarja, da morajo podjetja predvideti spremembe in kadrovske potrebe, v skladu s katerimi za svoje delavce pripravijo notranje programe usposabljanja in preusposabljanja;
35.
opozarja, da so podizvajalci, novi delavci in priložnostni delavci podvrženi prožnosti z možnostjo večjega tveganja, kar je razvidno iz visoke stopnje nesreč, ki jih imajo;
36.
meni, da bi moralo vseživljenjsko učenje obravnavati pomanjkanje priložnosti med delavci in se mora pričeti na zgodnji stopnji izobraževanja; meni, da se je treba boriti proti nepismenosti in neznanju računanja ter izboljšati raven usposobljenosti vseh, ki so končali izobraževanje, začenši z zgodnjo stopnjo izobraževanja;
37.
poziva socialne partnerje in javne organe držav članic, naj spodbujajo vseživljenjsko učenje in vlagajo vanj; poleg tega poziva države članice, naj spodbujajo podjetja k povečanju vlaganj v vseživljenjsko učenje;
38.
poudarja pomen Sedmega okvirnega programa za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007-2013) za razvoj novih in boljših podjetij, ki bodo spodbujala Evropo znanja;
39.
priznava učinkovitost inovativnih oblik delovnih organizacij, kot so učne organizacije, večstranska usposobljenost in kroženje po delovnih mestih prek usposabljanj, ki jih ponujajo delodajalci, sektorske finančne pobude, pomoči za regionalni razvoj in aktivne politike trga dela, ki podpirajo vključujoč trg dela;
40.
je prepričan, da je pomembno spodbujati stabilna delovna razmerja z izboljšanjem organizacije dela in kakovosti odnosov na delovnem mestu, temelječih na zaupanju in dialogu; poleg tega je prepričan, da lahko delovno pravo, sodobne oblike vseživljenjskega učenja, trajnostni sistemi socialne varnosti in učinkovita politika zaposlovanja prispevajo k visoki stopnji zaupanja;
41.
opozarja na pomen učinkovitih in aktivnih politik trga dela, vključno s svetovanjem in usmerjanjem, preusposabljanjem in pomočjo pri mobilnosti, da bi skrajšali obdobja prehajanja med zaposlitvami, ter sistemov socialnega varstva, ki bi morali dejavno motivirati ljudi k iskanju novih zaposlitvenih možnosti, obenem pa spodbujati odprtost do sprememb, ki bi omilile izgube dohodka ter omogočile izobraževanje;
42.
poudarja, da je treba mobilnost olajšati z ustvarjanjem možnosti za mobilnost navzgor, s čimer bi delavcem omogočili, da bi našli varnejšo in stabilnejšo zaposlitev na višjem delovnem mestu, ter s spodbujanjem priznavanja spretnosti in usposobljenosti, pridobljenih med formalnim, neformalnim in priložnostnim izobraževanjem, kot so opredeljeni v zgoraj omenjenemu delovnemu dokumentu Komisije o napredku pri uresničevanju Lizbonskih ciljev na področju izobraževanja in usposabljanja;
43.
opozarja na pravico do dostopa do vseživljenjskega učenja ter priznavanje in prenosljivost formalne, neformalne in priložnostno pridobljene izobrazbe ter usposobljenosti, ki so bistveni elementi, ki posameznikom omogočajo prehod z enega delovnega mesta na drugega in iz brezposelnosti ali nedejavnosti v zaposlenost, saj gre za elemente, ki izboljšujejo zaposlitvene možnosti;
44.
poziva države članice, naj sprejmejo ukrepe, ki so v skladu z Evropskim paktom za enakost med spoloma in sporočilom o demografski prihodnosti Evrope, da bi spodbujali enakost med ženskami in moškimi pri dostopu do kakovostnih zaposlitev; poziva države članice, naj odpravijo obstoječe razlike v plačah med spoloma;
45.
ugotavlja, da ženske in moški nimajo enakega izhodišča na trgu dela, zlasti pri ravnovesju moči in razdeljevanju neplačanega dela;
46.
poudarja, da je pomembno upoštevati vse vidike prožnosti, tudi prožnost organizacije dela in delovnega časa, zlasti z uporabo novih tehnologij; poudarja, da morajo socialni partnerji doseči dogovor o dovolj prožni organizaciji delovnega časa, da se izpolnijo potrebe delodajalcev in delavcev ter se ljudem omogoči, da lažje ohranjajo ravnovesje med poklicnim ter družinskim in zasebnim življenjem;
47.
poziva države članice in socialne partnerje, naj omejijo politiko predčasnega upokojevanja delavcev in sprejmejo rešitve, ki spodbujajo prožno upokojevanje starejših delavcev prek zaposlitev s krajšim delovnim časom, delitve delovnega mesta in podobnih shem, ki bi lahko izboljšale vključitev starejših delavcev na trg dela;
48.
opozarja države članice, da je treba, če želijo, da ima prožna varnost za posledico rast skupne zaposlenosti, ustvariti spodbudno makroekonomsko okolje, strategija za prožno varnost pa mora vključevati boljšo uskladitev makroekonomske politike in javne porabe za spodbujanje premišljene rasti s poudarkom na porabi v prid ciljem Lizbonske strategije ;
49.
opozarja Komisijo, da je treba Parlamentu dati potreben čas, v nobenem primeru pa ne manj kot pet mesecev, da bo lahko izpolnil svojo posvetovalno vlogo;
50.
meni, da morajo institucije Unije in države članice obravnavati skupna načela o prožni varnosti kot horizontalno vprašanje in jih izvajati v okviru Lizbonske strategije; poziva k reviziji smernic zaposlovanja, v katere naj se vključijo načela prožne varnosti, in k vključitvi posebnega poglavja o kakovosti in pomembnosti socialnega dialoga v letno skupno poročilo o zaposlovanju; poziva Komisijo in države članice, naj Parlament, nacionalne parlamente in socialne partnerje v skladu z nacionalnimi običaji in prakso bolj vključijo v izvajanje in nadzor odprte metode sodelovanja, evropske strategije zaposlovanja in smernice zaposlovanja, da bi dosegli kar največjo učinkovitost teh politik; opozarja, da so ukrepi iz smernic zaposlovanja, vključno s prožno varnostjo, upravičeni do podpore ESS, kar velja zlasti za ukrepe na področju usposabljanja in aktivne ukrepe na trgu dela, ter poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo programi ESS prispevali k izvajanju evropske strategije zaposlovanja in strategij prožne varnosti;
51.
poziva Evropski svet in Komisijo, naj pripravita ambiciozno agendo reform tako za EU kot za države članice; poziva institucije naj skupaj s Parlamentom oblikujejo vizijo prihodnosti socialne Evrope; vendar opozarja, da je socialne pravice in varstvo, ki so trdno zasidrani v evropski tradiciji, treba zagotoviti zato, da bi okrepili rast in višanje ravni zaposlovanja in kakovosti dela; poudarja, da bo evropski socialni model s svojimi ambicioznimi nacionalnimi reformami za spodbujanje večjega zaposlovanja ponudila pravo dodano vrednost delavcem in državljanom tako, da bo uporabila vsa orodja, ki so ji na voljo; verjame, da lahko le notranji trg, ki uravnava finančno svobodo s socialnimi pravicami, pridobi podporo svojih državljanov;
52.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Odboru za socialno zaščito, Evropskemu odboru za zaposlovanje ter vladam in parlamentom držav članic in držav kandidatk.
