P6_TA(2008)0387
Usklajena strategija za izboljšanje boja proti davčnim goljufijam
A6-0312/2008
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 2. septembra 2008 o usklajeni strategiji za izboljšanje boja proti davčnim goljufijam ( 2008/2033(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 31. maja 2006 o potrebi po razvoju usklajene strategije za izboljšanje boja proti davčnim goljufijam ( KOM(2006)0254 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 23. novembra 2007 o nekaterih ključnih elementih, ki vplivajo na oblikovanje strategije za boj proti goljufijam na področju DDV znotraj EU ( KOM(2007)0758 ),
–
ob upoštevanju poročila Komisije z dne 16. aprila 2004 o uporabi dogovorov o upravnem sodelovanju v boju proti goljufijam na področju DDV ( KOM(2004)0260 ),
–
ob upoštevanju sklepov Sveta po zasedanjih z dne 14. maja 2008, 5. junija 2007, 28. novembra 2006 in 7. junija 2006,
–
ob upoštevanju posebnega poročila Računskega sodišča št. 8/2007 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost UL C 20, 25.1.2008, str. 1.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 25. oktobra 2005 o prispevku obdavčevanja in carinskih politik k lizbonski strategiji ( KOM(2005)0532 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 22. februarja 2008 o ukrepih za spremembo sistema DDV zaradi boja proti goljufijam ( KOM(2008)0109 ),
–
ob upoštevanju predlogov Komisije z dne 17. marca 2008 za Direktivo Sveta o spremembi Direktive Sveta 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost za boj proti davčnim goljufijam, povezanim s transakcijami znotraj Skupnosti, in za Uredbo Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1798/2003 za boj proti davčnim goljufijam, povezanim s transakcijami znotraj Skupnosti ( KOM(2008)0147 ),
–
ob upoštevanju člena 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,
–
ob upoštevanju priporočil iz sklepov Sveta po zasedanju z dne 14. maja 2008 o davčnih vprašanjih, povezanih s sporazumi med Skupnostjo in njenimi državami članicami ter tretjimi državami,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter mnenja Odbora za pravne zadeve ( A6-0312/2008 ),
A.
ker imajo davčne goljufije hude posledice za proračune držav članic in sistem virov Evropske unije, kršijo načela poštenega in preglednega obdavčenja ter lahko povzročijo izkrivljanje konkurence, s čimer vplivajo na delovanje notranjega trga; ker so poštena podjetja zaradi davčnih goljufij v slabšem konkurenčnem položaju, izgubo davčnega prihodka pa na koncu poplačajo evropski davkoplačevalci z drugimi oblikami obdavčitve,
B.
ker davčne goljufije ogrožajo enakopravnost in davčno pravičnost, saj se izgube prihodka javnih financ pogosto nadomestijo z davki, ki najbolj prizadenejo manj premožne in najbolj poštene davkoplačevalce, ki nimajo možnosti ali namena, da bi se izognili svojim davčnim obveznostim ali jih utajili,
C.
ker je rast čezmejne trgovine, ki je posledica vzpostavitve notranjega trga, povzročila, da število transakcij, pri katerih sta kraj obdavčenja in sedež osebe, ki je dolžna plačati DDV, v dveh različnih državah članicah, narašča,
D.
ker so tisti, ki uporabljajo nove oblike davčnih goljufij, povezanih s čezmejnimi transakcijami, kot so davčni vrtiljak ali goljufije z manjkajočim gospodarskim subjektom znotraj Skupnosti, izkoristile razdrobljenost in luknje veljavnih davčnih sistemov, in ker so nujne spremembe v načinu delovanja DDV,
E.
ker utaja DDV in goljufije v zvezi s tem vplivajo tudi na financiranje proračuna Evropske unije, saj morajo zaradi njih države članice prispevati več lastnih sredstev iz naslova bruto nacionalnega dohodka,
F.
ker boj proti goljufijam, čeprav je večinoma v pristojnosti držav članic, ni težava, ki bi jo bilo mogoče rešiti le na nacionalni ravni,
G.
ker globalizacija z vse večjo vpletenostjo podjetij s sedežem v tretjih državah v davčne vrtiljake, širitvijo elektronskega trgovanja in globalizacijo storitvenih trgov povzroča čedalje večje težave v boju proti davčnim goljufijam na mednarodni ravni; ker ti dejavniki govorijo v prid izboljšanemu mednarodnemu sodelovanju, zlasti kar zadeva DDV,
H.
ker se davčne goljufije v Evropski uniji pojavljajo zaradi trenutnega prehodnega sistema DDV, ki je preveč zapleten in je zaradi njega težko slediti transakcijam v Skupnosti, ki tako postanejo nepregledne in se jih zato lažje zlorablja,
I.
ker bi se morale Komisija in države članice pri preučevanju možnosti boja proti davčnim goljufijam čim bolj izogibati ukrepom, ki bi lahko povzročili nesorazmerno upravno obremenitev za podjetja in davčne uprave ali diskriminacijo med gospodarskimi subjekti,
J.
ker sta Komisija in Računsko sodišče večkrat izjavila, da sistem za izmenjavo informacij med državami članicami o dobavi blaga v Skupnosti ne zagotavlja ustreznih in pravočasnih podatkov za učinkovit boj proti goljufijam na področju DDV; ker so zato potrebna jasnejša in bolj zavezujoča pravila o sodelovanju med državami članicami ter Evropskim uradom za boj proti goljufijam (OLAF),
K.
ker je vsa razpoložljiva tehnologija, vključno z elektronskim shranjevanjem in prenosom nekaterih podatkov za DDV in trošarine, nujno potrebna za pravilno delovanje davčnih sistemov držav članic; ker je treba izboljšati pogoje za izmenjavo elektronsko shranjenih podatkov v posamezni državi članici in neposredni dostop držav članic do teh podatkov; ker morajo davčne oblasti držav članic osebne podatke skrbno obdelovati za določene namene in na podlagi privolitve zadevne osebe ali na drugi legitimni podlagi, določeni z zakonom,
L.
ker lahko gospodarski subjekti pridobijo le zelo razdrobljene podatke o davčnem statusu svojih strank na področju DDV,
M.
ker je treba poleg krepitve načinov za odkrivanje davčnih goljufij okrepiti tudi veljavno zakonodajo na področju pomoči pri izterjavi davkov, enakosti davčne obravnave in izvedljivosti v poslovanju podjetij,
Strategija EU na področju davčnih goljufij
1.
ugotavlja, da mora biti namen strategije EU na področju davčnih goljufij boj proti davčnim izgubam zaradi davčnih goljufij z opredelitvijo področij, kjer so mogoče izboljšave zakonodaje EU in upravnega sodelovanja med državami članicami, s katerimi se učinkovito spodbuja zmanjšanje davčnih goljufij, pri čemer se ne povzročajo nepotrebne obremenitve za davčne uprave in davkoplačevalce;
2.
poziva države članice, da se resno spopadejo z davčnimi goljufijami;
3.
opozarja, da sistem DDV, ki temelji na načelu države porekla – to pomeni, da se transakcije med državami članicami, za katere je obvezno plačati DDV, obdavčijo v državi porekla, namesto da bi imele ničelno stopnjo – ostaja dolgoročna rešitev za učinkovit boj proti davčnim goljufijam; ugotavlja, da zaradi načela države porekla proizvodov, s katerimi se trguje na notranjem trgu, ni treba izvzeti iz plačila DDV in jih nato obdavčiti v namembni državi; opozarja, da sistem DDV, ki temelji na načelu države porekla, ne bo operativen, če ne bo poskrbljeno za oblikovanje klirinškega sistema, kot je Komisija predlagala že leta 1987;
4.
obžaluje nasprotovanje nekaterih držav članic v zadnjih desetih letih, kar je onemogočilo oblikovanje učinkovite strategije EU za boj proti davčnim goljufijam;
5.
obžaluje, da Svet kljub nenehnim analizam, zahtevam in pomislekom ni sprejel učinkovite strategije za boj proti davčnim goljufijam;
6.
poziva Komisijo, naj si kljub številnim neuspehom v preteklih desetletjih še naprej odločno prizadeva za rešitev tega problema;
Splošna vprašanja: obseg davčnih goljufij in njihove posledice
7.
priznava, da so ocene skupnih (neposrednih in posrednih) davčnih izgub zaradi davčnih goljufij od 200 do 250 milijard EUR, kar je od 2 do 2,25 % BDP Evropske unije, od česar je 40 milijard EUR posledica goljufij na področju DDV, kar po ocenah vključuje 10 % prihodkov iz DDV, 8 % skupnih prihodkov iz trošarin za alkoholne pijače iz leta 1998 in 9 % skupnih prihodkov iz trošarin za tobačne izdelke; vendar obžaluje, da ni na voljo natančnih podatkov, ker se nacionalni standardi poročanja tako močno razlikujejo;
8.
poziva k enotni statistični raziskavi v vseh državah članicah, kar bo osnova za preglednost in nacionalne ukrepe za boj proti goljufijam;
9.
obžaluje, da ni mogoče ustrezno oceniti niti dejanskega obsega te težave niti spremljanja pozitivnih oziroma negativnih sprememb, ker ni na voljo podatkov, zbranih na nacionalni ravni;
10.
poziva Komisijo, naj razmisli o usklajenem evropskem sistemu zbiranja podatkov o davčnih goljufijah in njihove statistične obdelave, da bo mogoče ta pojav točno oceniti v vseh njegovih razsežnostih;
11.
znova opozarja, da sive ekonomije ne bo mogoče izkoreniniti brez uvedbe ustreznih spodbud; poleg tega predlaga, da bi države članice prek lizbonske preglednice poročale, v kolikšni meri jim je uspelo sivo ekonomijo zmanjšati;
Sedanji sistem DDV in njegove pomanjkljivosti
12.
ugotavlja, da so davčne goljufije, povezane z DDV, zlasti skrb zbujajoče za delovanje notranjega trga, če imajo neposreden čezmejni vpliv, povzročajo znatne izgube prihodka in neposredno vplivajo na proračun EU;
13.
poudarja, da je bil sedanji sistem DDV, uveden leta 1993, predviden kot prehodni sistem in da je Parlament zahteval, da Komisija predloži predloge za sprejetje končne odločitve o dokončnem sistemu DDV do leta 2010;
14.
ocenjuje, da se je zaradi prostega pretoka ljudi, blaga, storitev in kapitala na notranjem trgu od leta 1993 ter napredka na področju novih tehnologij, zaradi katerega je na voljo vse več majhnih proizvodov visoke vrednosti, čedalje težje boriti proti goljufijam na področju DDV, pri čemer to težavo še bolj zaostruje zapleten in razdrobljen sedanji sistem, ki otežuje sledenje transakcijam, zato je več možnosti za zlorabe;
15.
ugotavlja, da so čedalje pogostejše goljufije v zvezi z manjkajočim gospodarskim subjektom in namerne zlorabe sistema DDV, katerega pomanjkljivosti s takšnimi prevarami izkoriščajo kriminalne tolpe; opozarja na raziskavo goljufije z vrtiljakom DDV, ki jo je sprožil Eurojust in v katero je bilo vključenih 18 držav članic, vrednost davčne goljufije pa je znašala okoli 2,1 milijarde EUR;
16.
podpira Komisijo pri prizadevanju za temeljito spremembo sedanjega sistema DDV; pozdravlja dejstvo, da države članice zdaj tej zadevi namenjajo nekaj pozornosti, in jih poziva, da se pripravijo na sprejetje bistvenih ukrepov v zvezi s tem;
17.
meni, da je sedanji sistem zastarel in da ga je treba temeljito spremeniti, pri čemer se poštenih podjetij ne sme preobremeniti z birokracijo; meni, da poslovanje brez sprememb ni mogoče;
Nadomestni sistemi sedanjega sistema DDV
Sistem obrnjene davčne obveznosti
18.
ugotavlja, da pri sistemu obrnjene davčne obveznosti DDV plača stranka, ki je davčni zavezanec, in ne dobavitelj; priznava, da je prednost takega sistema onemogočenje goljufij v zvezi z manjkajočim gospodarskim subjektom, ker je DDV dolžen plačati davčni zavezanec, ki se mu blago dobavi;
19.
ugotavlja, da bi bila uvedba dvojnega sistema DDV v nasprotju z učinkovitim delovanjem notranjega trga in bi povzročila še dodatne zaplete, kar bi lahko vlagatelje odvračalo od poslovnih naložb, to pa bi bilo mogoče dolgoročno odpraviti le s splošnim in obveznim sistemom obrnjene davčne obveznosti, in ne z izbirnim sistemom ali sistemom izbranih dobav;
20.
poleg tega ugotavlja, da sistem obrnjene davčne obveznosti ne omogoča razdrobljenega plačila in da se skupni DDV plača le na koncu dobavne verige, pri čemer se odpravi samoupravljalni nadzorni mehanizem za DDV; opozarja, da se lahko pojavijo nove oblike goljufij, vključno z večjimi davčnimi izgubami na ravni maloprodaje in zlorabo identifikacijskih številk za DDV, ter da bi lahko boj proti tem goljufijam z uvedbo dodatnega preverjanja povzročil dodatno upravno obremenitev za poštene gospodarske subjekte; zato pred uvedbo sistema obrnjene davčne obveznosti poziva k previdnosti in resnemu premisleku; kljub temu ugotavlja, da bi uvedba mejne vrednosti za omejitev tveganja neobdavčene končne porabe prispevala k boju proti goljufijam, in ocenjuje, da je mejna vrednost 5 000 EUR, ki jo je predlagal Svet, primerna;
Pilotni projekt
21.
čeprav ostaja previden in kritičen, se strinja, da bi lahko pilotni projekt državam članicam pomagali razumeti tveganje v zvezi s sistemom obrnjene davčne obveznosti, ter poziva Komisijo in države članice, da določijo ustrezna zagotovila, da ne države članice, ki bodo sodelovale, ne druge države članice med pilotnim projektom ne bodo izpostavljene večjemu tveganju;
Obdavčenje dobave blaga v Skupnosti
22.
meni, da bi bila najboljša rešitev za boj proti goljufijam na področju DDV pri čezmejnih dobavah blaga sistem, v katerem bi lahko oprostitev plačila DDV za dobavo v Skupnosti nadomestili z obdavčitvijo po 15-odstotni stopnji; ugotavlja, da bi tak sistem deloval bolje, če bi zelo raznolike in zapletene znižane stopnje znatno poenostavili, s čimer bi se zmanjšala upravna obremenitev za podjetja in davčne organe; ugotavlja, da bi bilo treba posamezne znižane stopnje DDV, ki so bile določene pred letom 1992, pozorno preveriti in oceniti, ali je njihov obstoj ekonomsko utemeljen;
23.
priznava, da bi bilo treba zaradi neenotnih stopenj DDV za dobavo blaga v Skupnosti ponovno uskladiti plačila med državami članicami; meni, da bi morala takšno uskladitev izvesti klirinška hiša, ki bi olajšala prenos prihodkov med državami članicami; opozarja, da je delovanje klirinške hiše tehnično izvedljivo;
24.
meni, da bi bil morda decentraliziran sistem klirinške hiše primernejši in bi se lahko uvedel hitreje, če bi državam članicam omogočal, da se dvostransko dogovorijo o pomembnih podrobnostih, pri čemer bi upoštevale individualno trgovinsko bilanco, podobnosti pri delovanju sistema DDV in nadzornih mehanizmov ter vzajemno zaupanje;
25.
poudarja, da bi morala biti davčna uprava države članice dobaviteljice pristojna za izterjavo DDV od dobavitelja in za izvedbo prenosa prek klirinškega sistema k davčni upravi v kraju nakupa v Skupnosti; priznava, da je treba med davčnimi upravami vzpostaviti vzajemno zaupanje;
Upravno sodelovanje in medsebojna pomoč na področju DDV, trošarin in neposrednega obdavčenja
26.
poudarja, da se države članice same ne morejo boriti proti čezmejnim davčnim goljufijam; meni, da izmenjava informacij ter sodelovanje med državami članicami in s Komisijo ne zadostujeta za uspešen boj proti davčnim goljufijam, kar zadeva njihovo vsebino ali hitrost; meni, da neposredni stiki med lokalnimi ali nacionalnimi uradi za boj proti goljufijam niso dovolj pogosti in niso ustrezno izkoriščeni, kar povzroča neučinkovitost, nezadostno uporabo režima upravnega sodelovanja ter zamude pri sporočanju informacij;
27.
vztraja, da morajo za zaščito davčnih prihodkov vseh držav članic na notranjem trgu države članice sprejeti primerljive ukrepe proti goljufom, ne glede na to, ali storjena goljufija povzroči izgubo prihodkov; poziva Komisijo, naj predlaga možne mehanizme za spodbujanje takega sodelovanja med državami članicami;
28.
pozdravlja predloge Komisije o spremembi Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost UL L 347, 11.12.2006, str. 1.
in Uredbe Sveta (ES) št. 1798/2003 z dne 7. oktobra 2003 o upravnem sodelovanju na področju davka na dodano vrednost UL L 264, 15.10.2003, str. 1.
v zvezi s pospešitvijo zbiranja in izmenjave informacij o transakcijah v Skupnosti od leta 2010; priznava, da bodo predlagana pravila o vsakomesečnem poročanju prispevala k upravni obremenitvi podjetij, ki opravljajo le storitve, za katere to pravilo zdaj ne velja, vendar se strinja, da je to potrebno, ker so pri nekaterih storitvah mogoče goljufije vrste "davčni vrtiljak";
29.
poziva Svet, naj hitro sprejme predlagane ukrepe, in Komisijo, naj predloži še nadaljnje predloge o samodejnem dostopu drugih držav članic do nekaterih podatkov neobčutljive narave, ki jih posamezna država članica hrani o svojih davčnih zavezancih (podjetniški sektor, nekateri podatki o prometu), in o usklajevanju postopkov registracije in odjave davčnih zavezancev za DDV, da se zagotovi hitro odkrivanje in odjava nepristnih davčnih zavezancev; poudarja, da morajo države članice sprejeti odgovornost za posodabljanje svojih podatkov, še posebej kar zadeva odjavo in odkrivanje goljufivih registracij;
30.
opozarja, da davčne oaze lahko ovirajo izvajanje lizbonske strategije, če spodbujajo pretirano zniževanje davčnih stopenj in davčnih prihodkov nasploh;
31.
poudarja tudi, da bodo države članice v času proračunske discipline z vsakim zmanjšanjem davčne osnove manj sposobne spoštovati prenovljeni Pakt stabilnosti in rasti;
32.
poudarja, da odpravljanje davčnih oaz med drugim zahteva tristransko strategijo; odpravljanje davčnega izogibanja, širitev področja Direktive Sveta 2003/48/ES z dne 3. junija 2003 o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti UL L 157, 26.6.2003, str. 38.
in zahtevo, da OECD prek svojih članic kaznuje nesodelujoče davčne oaze;
Davčne utaje
33.
obžaluje, da države članice z vedno novimi ugovori in zavlačevanjem ovirajo reformo Direktive 2003/48/ES, in poziva Komisijo, da kljub znamenjem odpora čim prej pripravi predloge;
34.
poudarja, da je treba pri reformi Direktive 2003/48/ES odpraviti številne vrzeli in pomanjkljivosti, saj preprečujejo odkrivanje davčne utaje in goljufij;
35.
poziva Komisijo, naj v zvezi z reformo Direktive 2003/48/ES preuči možnosti za spremembe, vključno s preučitvijo razširitve področja uporabe direktive glede na vrsto pravne osebe in vire prihodkov;
36.
poziva Evropsko unijo, naj odpravo davčnih oaz ohrani na dnevnem redu na svetovni ravni zaradi njihovih škodljivih učinkov na davčne prihodke v posameznih državah članicah; poziva Svet in Komisijo, da se pri pogajanjih o trgovinskih sporazumih in sporazumih o sodelovanju z vladami davčnih oaz sklicujeta na vlogo EU kot trgovinske sile, da bosta te vlade prepričala, da odpravijo davčne določbe in prakse, ki podpirajo davčno utajo in goljufije; kot prvi korak v to smer pozdravlja priporočila iz sklepov Sveta z zasedanja z dne 14. maja 2008 o vključitvi klavzule o dobrem upravljanju davčnih zadev v trgovinske sporazume; poziva Komisijo, naj tako klavzulo s takojšnjim učinkom vključi v pogajanja o prihodnjih trgovinskih sporazumih;
o
o o
37.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.
