16.4.2009
PREDLOG RESOLUCIJE
k izjavi Sveta in Komisije
v skladu s členom 103(2) poslovnika,
ki ga predlagajo Martin Schulz, Harlem Désir, Robert Goebbels, Pervenche Berès in Elisa Ferreira
v imenu skupine PSE
o sklepih vrhunskega srečanja skupine G20
Resolucija Evropskega parlamenta o sklepih vrhunskega srečanja skupine G20
Evropski parlament,
–
ob upoštevanju sklepov vrhunskega srečanja skupine G20 v Londonu 2. aprila 2009,
–
ob upoštevanju izjave skupine G20 z dne 15. novembra 2008 v Washingtonu,
–
ob upoštevanju sklepov predsedstva spomladanskega Evropskega sveta z dne 19. in 20. marca 2009 o oživitvi evropskega gospodarstva,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. marca 2009 o evropskem načrtu za oživitev gospodarstva ( A6–0063/2009 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 4. marca 2009 za spomladansko zasedanje Evropskega sveta o spodbujanju okrevanja evropskega gospodarstva (KOM(2009)114),
–
ob upoštevanju poročila skupine strokovnjakov na visoki ravni za finančni nadzor EU pod vodstvom Jacquesa de Larosièra z dne 25. februarja 2009 za obravnavo na spomladanskem Evropskem svetu,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 8. aprila 2009 z naslovom Podpora državam v razvoju pri spopadanju s krizo (KOM(2009)160),
–
ob upoštevanju ciljev tisočletja Združenih narodov in zaveze držav članic k pomoči v boju proti lakoti in revščini,
–
ob upoštevanju člena 103(2) svojega poslovnika,
A.
ker se svetovna recesija poglablja in nobena država ali gospodarski sektor ne more pričakovati, da se ji bo izognil; ker je zaradi slabosti v finančnem sektorju prizadeta realna ekonomija, ljudje izgubljajo delovna mesta, je življenjski standard drastično padel in se ljudje povsod bojijo, da bodo izgubili svoje domove in pokojnino,
B.
ker je zaradi vrtoglavo naraščajočih cen hrane prizadetih 150 milijonov ljudi in bo po napovedih letos zaradi recesije delo izgubilo še 50 milijonov ljudi, dodatnih 200 milijonov pa bo zabredlo v popolno revščino,
C.
ker so nekatere države donatorice zmanjšale svojo uradno razvojno pomoč državam v razvoju in s tem ogrozile uresničevanje razvojnih ciljev tisočletja,
D.
ker je najpomembnejša prednostna naloga reševanje naraščajoče brezposelnosti, največji oviri pa sta trajno pomanjkanje zaupanja in blokada finančnih in kapitalskih trgov, zaradi česar sta poraba in povpraševanje skromna, ter se je zato treba obeh nemudoma lotiti,
E.
ker bi sedanjo recesijo morali izkoristiti kot priložnost za spodbujanje trajnostnih naložb in ohranjanje ali ustvarjanje dostojnih delovnih mest v skladu z lizbonskimi in göteborškimi cilji ter mednarodno zavezo za boj proti podnebnim spremembam in zmanjšanje porabe energije,
Splošne ugotovitve
1.
pozdravlja ugotovitve skupine G20, da je za svetovno krizo potrebna rešitev na svetovni ravni in celovita strategija za povrnitev zaupanja ter oživitev rasti in zaposlovanja; meni, da mora ugotovitvam slediti resna nadgradnja na naslednjem srečanju skupine G20 letos v začetku jeseni;
2.
meni, da je pred svetovnimi voditelji naloga, da namesto krpanja sedanjega finančnega in gospodarskega sistema priznajo, da je bila ortodoksna ekonomija zadnjih dvajset let neuspešna, da je treba vzpostaviti novo ravnovesje med ureditvijo in trgom, da je vse večja neenakost vir nestabilnosti in da je treba razviti nov ureditveni in upravni okvir; zato poziva h globalnemu new dealu, ki bo temeljil na trajnosti, priložnostih, socialni pravičnosti in družbenem udejstvovanju, vseboval pa bo predvsem naslednje:
∙ usklajene fiskalne spodbude
∙ boljše urejanje in nadzor mednarodnega finančnega sistema
∙ prehod k okolju prijaznemu gospodarstvu
∙ dostojno delo za vse
∙ pravično trgovino
∙ močnejše razvojne politike
∙ demokratično in učinkovito globalno upravljanje;
3.
poudarja, da je najprej treba nameniti prednost ponovnemu zagonu realne ekonomije, podpori in spodbujanju zaposlenosti ter obvarovanju ljudi pred negativnimi posledicami krize, pri tem pa posebno skrb posvetiti najrevnejšim in najranljivejšim;
4.
poziva k sprejetju vseh ukrepov, potrebnih za ponovno dobro delovanje finančnih trgov, vključno s takojšnjo ponovno vzpostavitvijo domačih posojil in mednarodnih kapitalskih tokov;
5.
globoko obžaluje, da se skupina G20 ni izrekla o problemu globalnih trgovinskih in finančnih neravnovesij, ki je imel glavno vlogo v sedanji gospodarski krizi, in da ni ustrezno obravnavala potrebe po sprejetju paketa za gospodarsko okrevanje, v katerem bi prednost dobilo zaposlovanje, socialna zaščita in premik k okolju prijaznemu gospodarstvu; poziva skupino G20, naj se na naslednjem vrhunskem srečanju učinkoviteje spoprime s temi vprašanji in določi cilje, v skladu s katerimi bo imel vsak načrt za oživitev gospodarstva tudi trajnostne „zelene“ elemente;
Oživitev rasti in zaposlovanja
6.
pozdravlja dogovor o 832 milijardah EUR dodatnih finančnih sredstev, namenjenih Mednarodnemu denarnemu skladu in drugim finančnim institucijam ter financiranju trgovine, in zavezo za trajna in dovolj obsežna prizadevanja proračunske politike za ponovno vzpostavitev kreditov, rasti in zaposlovanja v svetovnem gospodarstvu in zagotavljanje dolgoročne proračunske vzdržnosti; vendar obžaluje, da ni bil dosežen dogovor o dodatni evropski fiskalni spodbudi; ugotavlja, da mora vsaka država, kljub temu da ima vsaka drugačen manevrski prostor, do konca izrabiti svoje možnosti in da mora EU kot celota pretehtati možnost financiranja novih prednostnih nalog, na primer evroobveznice; podpira zavezanost proračunski vzdržnosti in javni proračunski disciplini, ki bi jo bilo treba ponovno vzpostaviti, takoj ko si bodo gospodarstva opomogla;
7.
poudarja, da morajo centralne banke zagotoviti monetarno politiko, ki bo podpirala gospodarsko okrevanje, podpreti izredne ekonomske ukrepe ter nekonvencionalne instrumente politike, hkrati pa zagotavljati stabilnost cen; meni, da je zaradi sedanje recesije treba širše pojmovati pooblastila centralnih bank;
8.
je seznanjen z zavezo skupine G20, da bo sprejela vse potrebne ukrepe za ponovno vzpostavitev kreditnih tokov prek finančnega sistema, vendar meni, da so nujni odločnejši ukrepi za povrnitev zaupanja v medbančni trg in med finančnimi institucijami; meni, da se skupina G20 ni spoprijela s prednostno nalogo, ki bi zahtevala ustrezno obravnavo problema slabih aktiv in njihovega vrednotenja, s čimer bi gospodarska kriza lahko dosegla najnižjo točko, čemur bi, tako je upati, sledilo okrevanje;
9 . podpira okvir za ponovno vzpostavitev posojil, vendar meni, da je treba določiti jasne smernice, s katerimi bi zagotovili, da državne intervencije v bančnem sistemu (z dokapitalizacijo, začasno nacionalizacijo ali zagotavljanjem likvidnosti) ne bodo izkrivljale konkurence; poleg tega poudarja, da morajo banke, ki so izkoristile tovrstne intervencije, čim prej ponovno vzpostaviti običajna posojila podjetjem, tudi malim in srednjim, in posameznikom, sicer bodo proti njim uvedene sankcije; vztraja, da je pomembno zagotoviti, da bodo banke prejeta javna sredstva uporabile za ponovno vzpostavitev posojil, ne pa za delitev dividend ali nagrad;
10.
pozdravlja odločitev, da se 50 milijard USD nameni državam z nizkimi dohodki, in poziva, naj se čim prej izplačajo, ne kot posojila, temveč kot neposredna nepovratna sredstva za socialno zaščito in krepitev trgovine;
Krepitev finančnega nadzora in urejanja
11 . odobrava diagnozo slabosti v finančnem sektorju, ki jo je pripravila skupina G20, in pozdravlja zavezo k vzpostavitvi močnejšega nadzornega in ureditvenega okvira, ki bo temeljil na večji usklajenosti in sistematičnem sodelovanju med državami, vendar obžaluje, da se zaenkrat še ni začel obsežnejši pregled temeljnih načel finančnega sistema; meni tudi, da zaradi teh odločitev EU ne sme biti manj ambiciozna pri zahtevah po urejanju in nadzoru ter njunem obsegu;
12 . podpira institucionalno strukturo, ki je bila vzpostavljena za globalni nadzor makroekonomskih in finančnih tveganj ter ima nalogo oblikovati skupna načela in standarde za urejanje; razume nenaklonjenost vzpostavitvi svetovnega regulatorja, vendar poudarja, da je za obvladovanje globalnih tržnih udeležencev pomembno imeti skupna načela in zagotavljati zbliževanje pravil na področju finančnih storitev;
13.
pozdravlja odločitev za urejanje in nadzor vseh sistemsko pomembnih institucij, trgov in instrumentov (tudi hedge skladov), vendar meni, da so potrebni nadaljnji ukrepi za izkoreninjenje špekulativnih ekscesov in da je treba v urejanje in nadzor vključiti vse dejavnosti, katerih posamičen obseg se ne šteje kot sistemski, vendar skupaj predstavljajo morebitno tveganje za finančno stabilnost; podpira predloge za boljše ocenjevanje zunajbilančnih tveganj in strožje omejitve za finančne vzvode v bančnem sistemu; bo še naprej izredno pozorno spremljal učinkovito izvajanje načel, povezanih s plačili in kompenzacijami v finančnih institucijah, ter poziva EU, naj na tem področju sprejme strožje ukrepe, vključno z zakonodajnimi predlogi; izraža dvome o učinkovitosti kodeksa ravnanja na tem področju;
14.
pozdravlja namero, da se doseže sporazum o enotnih računovodskih standardih; obžaluje dejstvo, da je ameriški odbor za računovodske standarde (FASB) spremenil opredelitev poštene vrednosti za udeležence na trgu ZDA, in poziva Komisijo, naj MRS 39 prilagodi tej spremembi, ne da bi čakala na odločitev Uprave za mednarodne računovodske standarde (IASB);
15.
obžaluje, da se skupina G20 ni strinjala s konkretnimi ukrepi proti davčnim oazam, čeprav že obstaja seznam davčnih območij, ki niso pripravljena sodelovati, in čeprav bi se davčna, ekonomska in politična orodja lahko uporabila za preoblikovanje groženj v pozitivne rezultate; priporoča, naj se na ravni EU sprejme ustrezen zakonodajni okvir, s katerim bi omejili poslovanje s takšnimi davčnimi območji, in poziva partnerje iz ZDA, naj ravnajo enako; poziva skupino G20, naj se na naslednjem vrhunskem srečanju dogovori o usklajenih in učinkovitih ukrepih za odpravo vseh davčnih oaz in primerov ohlapnih predpisov ter naj odpravi „onshore“ davčne in zakonodajne vrzeli, ki omogočajo splošno razširjeno izogibanje davkom celo v večjih finančnih središčih;
Krepitev naših globalnih finančnih institucij
16.
se strinja z odločitvijo, da se forum oziroma odbor za finančno stabilnost razširi, tako da bodo vanj vključene vse države G20, Španija in Komisija, ter da se v Mednarodnem denarnemu skladu čim prej izvede reforma glasovanja, kvot, načina delovanja in pogojevanja, povezanega z njegovimi posojili; pozdravlja dodelitev dodatnih sredstev in zavezo članic G20 k spoštovanju neodvisnosti Mednarodnega denarnega sklada pri nadzornih nalogah; poudarja, da bo vloga odbora za finančno stabilnost pri sodelovanju z Mednarodnim denarnim skladom koristna zgolj, če se bodo vse države strinjale z upoštevanjem njunih ugotovitev in priporočil; poziva pogajalce EU, naj v postopku odločanja odbora za finančno stabilnost dosežejo resnično preglednost in odgovornost;
17.
meni, da je treba izboljšati zastopanost držav v razvoju v mednarodnih finančnih institucijah; zato poziva, naj se odbori Svetovne banke in Mednarodnega denarnega sklada na prihodnjih sestankih dogovorijo o resnični reformi upravljanja; pozdravlja zavezo, da bo postopek izbora vodstva mednarodnih finančnih institucij odprt, pregleden in bo temeljil na zaslugah; posledično poziva EU, naj zastopa enotno stališče;
18.
poziva k daljnosežni reformi globalnega gospodarskega in finančnega upravljanja, ki se bo spopadla s problemi neenakosti, slabega upravljanja in globalnih neravnovesij, ki so povzročili krizo zaradi neustreznega povpraševanja v svetu, kjer večine potreb ni mogoče zadovoljiti; verjame, da mora ta reforma podpirati demokracijo, preglednost, odgovornost in učinkovitost, zagotavljati skladnost med politikami in postopki mednarodnih gospodarskih in finančnih institucij, revidirati washingtonski konsenz in intelektualne utemeljitve za politiko Mednarodnega denarnega sklada in Svetovne banke ter nadomestiti njuno zaupanje v samokorekcijo trgov, ki se je izkazalo za napačno, s priznanjem odgovornosti javnih organov za zaščito širšega javnega interesa;
Nasprotovanje protekcionizmu ter spodbujanje svetovne trgovine in naložb
19.
pozdravlja obveze za nadaljnje spodbujanje svetovne trgovine in naložb, zavračanje protekcionizma in vztrajno zavezo k izpolnjevanju razvojnih ciljev tisočletja ter obljubljene uradne razvojne pomoči, vključno z obvezami za pomoč trgovini, odpis dolga ter zaveze iz Gleneaglesa, zlasti v zvezi s podsaharsko Afriko; vendar obžaluje, da pri pomoči trgovini ni obveznosti za dodatno financiranje; poziva skupino G20, naj na naslednjem vrhunskem srečanju obravnava tudi reformo svetovnega trgovinskega sistema in upravljanja Svetovne trgovinske organizacije, namenjeno spodbujanju pravične trgovine, preobratu trenda vse večjih neenakosti med severom in jugom, večji usklajenosti med trgovinsko, socialno in okoljsko politiko, in večji demokratičnosti, preglednosti in odgovornosti Svetovne trgovinske organizacije;
20.
pozdravlja dejstvo, da se je financiranju trgovine namenilo 250 milijard USD, kar bo omogočilo cenovno sprejemljiv dostop do kratkoročnih kreditov; vendar je zaskrbljen zaradi upada svetovne trgovine, zaradi katerega se lahko svetovna recesija še poglobi; poudarja, da je pomembno hitro in uspešno zaključiti krog pogajanj iz Dohe; meni, da morajo imeti za dosego tega cilja pogajalci iz industrializiranega sveta pooblastila voditeljev držav in vlad za spoštovanje osnovnega namena kroga pogajanj o razvoju iz Dohe, ki je odprava neravnovesij v svetovnem trgovinskem sistemu, škodljivih za države v razvoju;
21.
poziva države članice, naj predstavijo svoje ukrepe in instrumente kot odgovor na krizo v državah v razvoju, da bi se EU usklajeno odzvala; poziva, naj se izvajanje tako prepoznanih ukrepov oceni v naslednjem monterreyskem poročilu o financiranju razvoja;
Zagotavljanje pravičnega in trajnostnega okrevanja za vse
22.
pozdravlja zavezo skupine G20, da se bodo vlaganja, financirana iz paketov fiskalne spodbude, uporabljala za razvoj v smeri zelenega in trajnostnega svetovnega gospodarstva, s ciljem izgraditi globalno okolju prijazno družbo; podpira obnovljeno zavezo za dosego dogovora na konferenci Organizacije združenih narodov o spremembi podnebja decembra 2009 v Köbenhavnu; poziva Komisijo, naj pripravi predloge za izboljšanje rezultatov na tem področju in naj imenuje in osramoti tiste države članice, ki ne dosegajo zadovoljivih standardov;
23.
poziva skupino G20, naj na naslednjem vrhunskem srečanju sprejme agendo za dostojno delo, ki bi morala vsebovati splošno spoštovanje človekovih pravic pri delu, temeljne delovne standarde in odpravo dela otrok, ustvarjanje in dostop do delovnih mest, dostop do plačila, izobraževanja, usposabljanja in aktivnih politik trga dela, primerno raven socialne zaščite, socialni dialog kot sredstvo za reševanje sporov in spodbujanje napredka, ter verjame, da je treba revidirati pogoje, povezane s pomočjo Svetovne banke in Mednarodnega denarnega sklada, tako da se vanje vključi ta agenda ter se trajnost, socialna pravičnost in dostojno delo postavijo v središče mednarodnega sodelovanja,
24.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, voditeljem skupine G20, Evroskupini, Evropski centralni banki, parlamentom držav članic, Odboru regij in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru.
