P6_TA(2007)0383
Pregled pravnega reda o varstvu potrošnikov
A6-0281/2007
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 6. septembra 2007 o Zeleni knjigi o pregledu pravnega reda o varstvu potrošnikov ( 2007/2010(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju Zelene knjige o pregledu pravnega reda Skupnosti o varstvu potrošnikov ( KOM(2006)0744 ) in zbirke zakonodaje ES o varstvu potrošnikov – primerjalna analiza http://ec.europa.eu/consumers/cons_int/safe_shop/acquis/comp_analysis_en.pdf
,
–
ob upoštevanju veljavne zakonodaje Skupnosti o varstvu potrošnikov, elektronskem poslovanju in razvoju informacijske družbe,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. marca 2006 o evropskem pogodbenem pravu in spremembi pravnega reda Skupnosti: pot naprej UL C 292 E, 1.12.2006, str. 109.
, resolucije z dne 7. septembra 2006 o evropskem pogodbenem pravu UL C 305 E, 14.12.2006, str. 247.
in resolucije z dne 21. junija 2007 o zaupanju potrošnikov v digitalno okolje Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0287
,
–
ob upoštevanju javne obravnave pregleda pravnega reda Skupnosti o varstvu evropskih potrošnikov, ki je potekala v Evropskem parlamentu 10. aprila 2007,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov ter mnenj Odbora za ekonomske in monetarne zadeve in Odbora za pravne zadeve ( A6-0281/2007 ),
A.
ker je 48 % trgovcev na drobno pripravljenih izvajati čezmejne transakcije, le 29 % pa jih to dejansko počne; ker 43 % trgovcev na drobno meni, da bi se njihova čezmejna prodaja povečala, če bi bile določbe zakonov, ki urejajo potrošniške transakcije, usklajene v vsej Evropski uniji
Odnos podjetij do čezmejnega trgovanja in varstva potrošnikov
, Eurobarometer, Flash 186, december 2006.
,
B.
ker polovica evropskih državljanov (50 %) izraža večje nezaupanje do čezmejnih kot do domačih nakupov; ker več kot dve tretjini (71 %) vprašanih menita, da je nekatere težave, kot so pritožbe, vračila, znižanja cen ali garancije
Varstvo potrošnikov na notranjem trgu,
Eurobarometer, Special 252, september 2006.
, pri čezmejnih nakupih težje reševati,
C.
ker je glavni cilj tega pregleda zagotovitev pravega potrošniškega notranjega trga, ki bi zagotovil ravnotežje med visoko ravnjo varstva potrošnikov in konkurenčnostjo podjetij,
D.
ker je 90 % podjetij v Evropi zelo majhnih podjetij, ki zaradi svojih značilnosti vzpostavljajo neposreden in zaupen odnos s potrošnikom, so običajno zelo lokalno usmerjena, in ker je treba upoštevati te posebnosti pri pregledu prava Skupnosti o varstvu potrošnikov,
E.
ker se s pristopom minimalne usklajenosti ni bila dosežena usklajenost in ker v dvajsetih letih razvoja potrošniškega prava ta pristop ni omogočil vzpostavitve enotnega notranjega trga na drobno, ki bi koristil državljanom,
F.
ker je potrebno poenostaviti in uskladiti osem direktiv Direktiva Sveta 85/577/EGS z dne 20. decembra 1985 za varstvo potrošnika v primeru pogodb, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov (UL L 372, 31.12.1985, str. 31). Direktiva Sveta 90/314/EGS z dne 13. junija 1990 o paketnem potovanju, organiziranih počitnicah in izletih (UL L 158, 23.6.1990, str. 59). Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, 21.4.1993, str. 29). Direktiva 94/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 1994 o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb o nakupu pravice do uporabe nepremičnin na podlagi časovnega zakupa (UL L 280, 29.10.1994, str. 83). Direktiva 97/7/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 1997 o varstvu potrošnikov glede sklepanja pogodb pri prodaji na daljavo (UL L 144, 4.6.1997, str. 19). Direktiva 98/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 1998 o varstvu potrošnikov pri označevanju cen potrošnikom ponujenih proizvodov (UL L 80, 18.3.1998, str. 27). Direktiva 98/27/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o opustitvenih tožbah zaradi varstva interesov potrošnikov (UL L 166, 11.6.1998, str. 51). Direktiva 1999/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in z njim povezanih garancij (UL L 171, 7.7.1999, str. 12).
o varstvu potrošnikov, predstavljenih v zeleni knjigi, da se prepreči razdrobljenost in zagotovi posodobitev zakonodaje Skupnosti o potrošnikih,
G.
ker je odločen, da se dokončno vzpostavi notranji trg, v korist 493 milijonov potrošnikov Skupnosti, in da se odpravijo preostale omejitve konkurence v pogodbenem in gospodarskem pravu,
H.
ker je za krepitev zaupanja evropskih državljanov v notranji trg treba zagotoviti večjo pravno varnost za potrošnike in gospodarske subjekte ter učinkovito izvajanje veljavne zakonodaje,
I.
ker bi pregled potrošniškega pogodbenega prava moral temeljiti na trenutnih dejavnostih v zvezi s pogodbenim pravom in vzpostavitvi skupnega referenčnega okvira za evropsko pogodbeno pravo ter se vanj skladno vključiti,
1.
pozdravlja zeleno knjigo Komisije o pregledu potrošniškega prava, zlasti v njej določeni cilj, posodobiti, poenostaviti in izboljšati sistem predpisov za poslovne subjekte in potrošnike ter tako olajšati čezmejno trgovino in okrepiti zaupanje potrošnikov;
Področje uporabe PREGLEDA pravnega reda
2.
zelo priporoča, da se področje pregleda osredotoči na posodobitev in uskladitev osmih direktiv o varstvu potrošnikov, predstavljenih v zeleni knjigi; zahteva od Komisije, da Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o izvajanju Direktive 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu ("Direktiva o elektronskem poslovanju") UL L 178, 17.7.2000, str. 1.
, v zvezi s vprašanji, ki zadevajo zaupanje potrošnikov;
3.
meni, da je bistveno, da zakonodajalec Skupnosti ukrepa za popolno odpravo vseh protislovij, ki obstajajo med direktivami na področju varstva potrošnikov, ki so trenutno v postopku pregleda;
4.
meni, da je bistvenega pomena imeti jasen splošen pogled nad tem, kako različni pravni in regulativni sistemi, ki zadevajo dejavnosti potrošniškega in gospodarskega prava na ravni EU, medsebojno vplivajo in vzajemno delujejo, zlasti nad razmerjem med katerim koli aktom, ki bo rezultat pregleda, in tistimi, ki obravnavajo pravila o izbiri prava Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih (Rim I) ( KOM(2005)0650 ) in Uredba (ES) št. 864/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o pravu, ki se uporablja za nepogodbene obveznosti ( Rim II ) (UL L 199, 31.7.2007, str. 40).
ter drugimi, ki temeljijo na načelu izvorne države (npr. Direktiva o elektronskem poslovanju);
Splošni zakonodajni pristop
Izbira mešanega pristopa
5.
daje prednost mešanemu ali kombiniranemu pristopu, tj. horizontalnemu aktu, ki je namenjen predvsem usklajevanju veljavne zakonodaje in ki omogoča zapolnjevanje vrzeli z enakovrednim vključevanjem skupnih vprašanj v vse direktive; meni, da je treba posebna vprašanja, ki ne sodijo v področje uporabe horizontalnega akta, še naprej ločeno obravnavati za vsako sektorsko direktivo;
6.
meni, da bi bilo treba horizontalni akt redno obravnavati, ocenjevati njegovo učinkovitost in njegov vpliv ter ga pregledati, če je potrebno;
7.
nasprotuje temu, da se pregled prava Skupnosti uporabi za razširitev zakonodajne vsebine veljavnih sektorskih direktiv ali za uvedbo dodatnih direktiv;
Področje uporabe horizontalnega akta
8.
meni, da je treba horizontalni akt čim širše uporabljati pri vseh potrošniških pogodbah za nacionalne ali čezmejne transakcije, da bi preprečili pojav novega izvora zapletenosti, z določitvijo različnih pravnih sistemov za potrošnike glede na način transakcije;
Stopnja usklajevanja
9.
opozarja, da usklajevanje ne sme voditi do znižanja ravni varstva potrošnikov, ki jo zagotavljajo nekatere nacionalne določbe, ampak bi moralo zagotoviti primerljivo raven varstva potrošnikov v vseh državah članicah;
10.
pozdravlja predlog Komisije o horizontalnem aktu in priznava morebitne koristi temeljne "direktive o pravicah potrošnikov", kot so jo nekateri opredelili; predlaga, da horizontalni akt, ki bi moral z medsektorskimi področji politike prispevati k povečanju skladnosti terminologije ter odpravi vrzeli in protislovij, izhaja iz načela popolne ciljne uskladitve;
11.
predlaga, da sektorski instrumenti, ki so predmet tega pregleda, temeljijo na načelu minimalnega usklajevanja, kombiniranega z načelom medsebojnega priznavanja, kar zadeva usklajeno področje; vendar ugotavlja, da to ne izključuje maksimalnega ciljnega usklajevanja, kjer bi se izkazalo za potrebno zaradi interesa potrošnikov in poslovnih subjektov;
12.
opozarja, da se po veljavnih pravnih predpisih glede neusklajenih področij uporabljajo določbe mednarodnega zasebnega prava, zlasti Rimska konvencija z 19. junija 1980 o uporabi prava v pogodbenih obligacijskih razmerjih (Rim I); v zvezi s tem bo med tekočimi razpravami pomembno, da se preprečijo razhajanja med to konvencijo in posebnimi pravnimi akti Skupnosti;
13.
priporoča vključitev klavzule o notranjem trgu, ki omogoča potrošniku, da ima polno korist od notranjega trga, v sektorske instrumente;
Vsebina horizontalnega akta IN ODGOVORI NA ZELENO KNJIGO
14.
ugotavlja, da točki 4 in 5 v prilogi 1 zelene knjige vsebujeta dolg seznam pravnih pogodbenih vprašanj glede potrošniških pogodb, da so nekatera izmed teh vprašanj že bila del dejavnosti s področja skupnega referenčnega okvira, da imajo številna izrazito političen značaj, zato bi za vključitev katerega koli splošnega pravila v usklajeni akt na ravni EU bila potrebna obširna (tudi javna) razprava in globok premislek;
15.
soglaša z vključitvijo nekaterih horizontalnih vprašanj, veljavnih za vse potrošniške pogodbe, v horizontalni akt, če omogočajo, na primer, skladnost splošnih opredelitev, splošnih določb v zvezi z zahtevami na področju informiranja ter izvajanje pravice do odstopa od pogodbe in razveljavitve;
Opredelitev potrošnika in poslovnega subjekta
16.
meni, da opredelitve "potrošnika" in "poslovnega subjekta" v zakonodaji Skupnosti in nacionalnih zakonodajah niso usklajene ter da je nujno treba pojasniti te pojme v horizontalnem aktu, če določajo področje uporabe prava varstva potrošnikov;
17.
meni, da je nujno treba opredeliti pojem "potrošnika", ki vključuje vse fizične osebe, ki delujejo za namene izven področij svoje trgovske, poslovne ali poklicne dejavnosti; meni, da je treba opredeliti tudi pojem "poslovnega subjekta", ki vključuje vse osebe, ki delujejo za namene v zvezi s svojo trgovsko, poslovno in poklicno dejavnostjo;
18.
predlaga, med drugim, da se v horizontalni akt vključijo dodatne opredelitve, kot "pisne oblike" in "trajnostni nosilci podatkov";
Splošna klavzula o dobri veri in pravičnem ravnanju
19.
nasprotuje vključitvi splošne klavzule o dobri veri in pravičnem ravnanju, ki velja za potrošniške pogodbe, v horizontalni akt;
Nepravični pogoji
Področje uporabe
20.
meni, da ni primerno razširiti pravil glede nepravičnih pogojev na individualno dogovorjene pogoje, da bi ne omejili pogodbene svobode pogodbenih strank;
Seznam pogojev
21.
meni, da je za okrepitev zaupanja potrošnikov v notranji trg treba uvesti instrument, ki jih bo bolje zaščitil in obenem ohranil stopnjo prilagodljivosti; zahteva od Komisije, da nadalje preuči uporabo formule, ki združuje črni seznam prepovedanih pogojev in sivi seznam domnevno nepravičnih pogojev ter ostalih pogojev, katerih nepravičnost bi lahko potrošnik dokazal s tožbo na sodišču na podlagi usklajenih in predhodno določenih meril;
Obseg ugotavljanja pravičnosti
22.
zavrača zamisel o razširitvi ugotavljanja pravičnosti na vse bistvene pogoje pogodbe, vključno s tistimi, ki zadevajo glavno vsebino in predvideno ceno ob upoštevanju načela pogodbene svobode;
Pogodbeni učinki v primeru neizpolnjevanja obveznosti sporočanja podatkov
23.
ocenjuje, da je na tej stopnji težko določiti splošne predpise o pogodbenih učinkih v primeru neizpolnjevanja obveznosti sporočanja podatkov, ki upoštevajo značilnosti vsake pogodbe;
Pravica do odstopa od pogodbe
Trajanje in načini izračuna roka za odstop od pogodbe
24.
poudarja, da je zaradi povečanja pravne varnosti transakcij potrebno poenotiti načine v zvezi z začetkom in izračunom roka za odstop, pri čemer ima prednost koledarski način izračuna;
25.
meni, da je trajanje rokov treba uskladiti, če je to objektivno upravičeno;
Načini izvajanja pravice do odstopa od pogodbe
26.
poudarja, da bo zaupanje potrošnika v notranji trg okrepljeno, če bo v horizontalnem aktu določeno, da potrošnik lahko odstopi od pogodbe; meni, da je treba načine odstopa uskladiti zaradi izboljšanja pravne varnosti tako za potrošnike kot za gospodarske subjekte; meni tudi, da mora horizontalni akt zagotoviti, da bodo potrošniki krili le neposredne stroške vračil izdelkov;
27.
meni, da lahko države članice v okviru horizontalnega akta predvidijo na nacionalni ravni izjeme od pravice do odstopa od pogodbe, če je pogodba sklenjena v obliki verodostojnega akta;
28.
meni, da bi uvedba "standardnega vzorca odstopa od pogodbe" v vseh jezikih Skupnosti poenostavila postopke, zmanjšala stroške ter okrepila preglednost in zaupanje potrošnikov;
Uvedba splošnih pogodbenih pravnih sredstev
29.
meni, da uvedba splošnih pogodbenih pravnih sredstev ni del tega pregleda, ker ta koncept temelji na pogodbenem pravu, veljavnem v posameznih državah članicah;
30.
opozarja na razpravo o skupinski pravni zaščiti in meni, da si zasluži nadaljnjo obravnavo;
Posebna pravila o prodaji potrošniškega blaga
Vključene vrste pogodb
31.
meni, da je primerno obravnavati vprašanja o varstvu potrošnikov, kadar slednji sklenejo pogodbe o dobavi digitalnih, računalniških in podatkovnih vsebin, ob upoštevanju varstva, zajamčenega z Direktivo 1999/44/ES o nekaterih vidikih prodaje potrošniškega blaga in ustreznih garancijah; zahteva od Komisije, da poglobljeno analizira to vprašanje in določi, ali je primerno predlagati eno ali več posebnih ureditev ali razširiti določbe iz navedene direktive na to vrsto pogodbe;
Rabljeno blago, ki se prodaja na javnih dražbah
32.
predlaga izključitev tega vprašanja iz področja uporabe horizontalnega akta in ohranitev možnosti držav članic, da določijo, da pojem potrošniškega blaga ne vključuje rabljenega blaga, ki se prodaja na javnih dražbah; kljub temu priporoča sprejetje posebnih pravil za spletne dražbe;
Opredelitev pojma dostave in zakonodaje o prenosu tveganja
33.
meni, da so pojem dostave in določbe o prenosu tveganja tesno povezani; predlaga torej, da se v horizontalni akt vključi skupna opredelitev pojma dostave, v kateri bi bilo načeloma treba dati prednost pogodbenemu sporazumu;
Skladnost blaga
34.
meni, da bi se s horizontalnim aktom lahko ustrezno podaljšalo obdobje pravnega jamstva za čas, ko se blago ni uporabljalo zaradi popravila;
35.
kljub temu poudarja, da horizontalni akt ne bi smel vključevati posebnih pravil za rabljeno blago, da bi spoštovali pravila, ki so jih države članice sprejele v skladu s svojimi pravnimi tradicijami;
Dokazno breme
36.
predlaga, da se načelo izpodbitne domneve ohrani v sedanji obliki;
Pritožbe
Vrstni red uveljavitve pravnih sredstev 37.
meni, da bi horizontalni akt lahko vzpostavil sistem uveljavljanja pravnih sredstev v primeru slabega izvajanja, pri čemer je razveljavitev prodajne pogodbe možna le zaradi popolnega neizvajanja pogodbe ali posebno hudih kršitev pogodbe;
Sporočanje o neskladnosti 38.
meni, da je primerno, da horizontalni akt odpravi obstoječe razlike na področju sporočanja o neskladnosti, ki so trenutno vir nejasnosti;
Neposredna odgovornost prodajalca za neskladnost 39.
meni, da uvedba neposredne odgovornosti proizvajalcev za neskladnost ni umestna;
Trgovinska jamstva
40.
poudarja, da vprašanja v zvezi s tržnimi garancijami (vsebina, prenos, omejitve) ne temeljijo na pravnem okviru, ampak na načelu pogodbene svobode; zato meni, da ta vprašanja ne bi smela biti del horizontalnega akta;
Zelena knjiga in evropsko pogodbeno pravo
41.
poudarja, da bi bilo treba pregled, ki bo obravnaval potrošniške pogodbe, skladno vključiti v splošne dejavnosti na področju pogodbenega prava v okviru stalnega postopka vzpostavljanja skupnega referenčnega okvira; zato poudarja, da morajo pregled in dejavnosti v zvezi s skupnim referenčnim okvirom potekati dopolnilno, pri tem pa je treba upoštevati, da doseganje skladnosti ne sme ovirati in niti odložiti sedanjega postopka pregleda;
UčinkovitA UPORABA prava varstva potrošnikov
42.
poudarja, da je potrebno zagotoviti učinkovitost prava varstva potrošnikov, da bi okrepili zaupanje potrošnikov v notranji trg;
43.
poziva Komisijo, da izboljša obstoječe določbe o varstvu potrošnikov in učinkovitem obveščanju slednjih, vključno z zagotovitvijo ustreznega izvajanja in spoštovanja veljavnih pravil;
44.
poziva Komisijo, da skrbno oceni vpliv predlaganih ukrepov v okviru tega pregleda, da bi zagotovila, da bodo povečali zaupanje potrošnika brez nalaganja dodatnih stroškov podjetjem, zlasti majhnim in srednje velikim, ter da bodo prispevali k oblikovanju notranjega trga;
45.
zahteva, da Komisija zagotovi notranje usklajevanje svojih dejavnosti in da prednostno obravnava skladen razvoj sektorske zakonodaje;
46.
priporoča strogo uporabo načela boljše priprave zakonodaje;
47.
spodbuja države članice, da okrepijo sodelovanje med nacionalnimi organi, pristojnimi za izvajanje prava varstva potrošnikov, ter zagotovijo sodna ali izvensodna pravna sredstva, da bi lahko potrošniki svoje pravice uveljavljali na evropski ravni;
48.
poziva države članice, naj prevzamejo odgovornost za dokončno vzpostavitev notranjega trga blaga in storitev ter da se vzdržijo sprejemanja prevelikega števila evropskih predpisov v zvezi s potrošništvom; zahteva od držav članic, da namesto tega sprejmejo skladno strategijo za ciljno usklajevanje potrošniške zakonodaje skupaj s klavzulo o notranjem trgu, ki bi povečala zaupanje potrošnika v delovanje notranjega trga;
49.
podpira sedanje in načrtovane pobude Komisije za usposabljanje potrošnikov; meni, da bi se tudi s sodelovanjem med vladami in podjetniškim sektorjem lahko storilo več za spodbujanje visokokakovostnega usposabljanja v finančnem sektorju ter tako povečalo finančno pismenost, kakovost produktov in legitimnost sektorja kot celote; pozdravlja naročeno študijo o pobudah za splošno finančno pismenost v Evropski uniji, katere rezultati se pričakujejo konec leta 2007;
50.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.
