12.1.2005
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) Poslovnika, ki ga vlagajo:
– Nirj Deva, John Bowis, Michel Gahler, Jas Gawronski, Mario Mantovani, Maria Martens, Manolis Mavrommatis, Gay Mitchell, Hartmut Nassauer, Geoffrey Van Orden, José Ignacio Salafranca, Antonio Tajani and Anders Wijkman, v imenu skupine PPE-DE
– Martin Schulz, Jan Marinus Wiersma, Miguel Angel Martinez Martinez, Max Van den Berg, Neena Gill, Glenys Kinnock, in María Elena Valenciano Martínez-Orozco, v imenu skupine PSE
– Emma Bonino, v imenu skupine ALDE
– Daniel Marc Cohn-Bendit in Monica Frassoni, v imenu skupine Zeleni/ALE
– Luisa Morgantini, v imenu skupine GUE/NGL
– Brian Crowley, Cristiana Muscardini, Sebastiano (Nello) Musumeci, Eoin Ryan, Roberta Angelilli, Ģirts Valdis Kristovskis, Adriana Poli Bortone, Michał Tomasz Kamiński, Rolandas Pavilionis in Umberto Pirilliv imenu skupine UEN
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– PSE (B6‑0034/2005)
– UEN (B6‑0059/2005)
– Zeleni/ALE (B6‑0060/2005)
– PPE-DE (B6‑0062/2005)
– ALDE (B6‑0063/2005)
– GUE/NGL (B6‑0064/2005/)
o naravni katastrofi, ki jo je povzročil cunami v Indijskem oceanu
Resolucija Evropskega parlamenta o naravni katastrofi, ki jo je povzročil cunami v Indijskem oceanu
Evropski parlament ,
- ob upoštevanju sklepov konference o usklajevanju pomoči žrtvam cunamija 6. januarja 2005 v Džakarti in donatorske konference 11. januarja 2005 v Ženevi,
- ob upoštevanju zaključkov izrednega zasedanja Sveta za splošne zadeve in zunanje
odnose 7. januarja 2005,
- ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Evropa in Azija: strateški okvir za okrepljeno partnerstvo" in v njem izraženega doslednega poudarka pomenu odnosov EU z Azijo, celino z več kot polovico prebivalstva celotnega planeta ( KOM(2001) 469 ),
A.
ker je 26. decembra 2004 jugovzhodno Azijo prizadel močan potres 9. stopnje po Richterjevi lestvici, ki je sprožil velikanske cunamije v Indoneziji, Šri Lanki, južni Indiji, Tajski, Maleziji, Maldivih, Bangladešu, Burmi, Mauritiusu, Somaliji, Keniji, Sejšelih, otoku Réunion in Tanzaniji,
B.
ker je v tej naravni katastrofi v 12 državah, ki so jih prizadeli cunamiji, umrlo več kot 160.000 ljudi, med njimi so bili tudi državljani EU, ker je bilo še mnogo več ljudi ranjenih; ker je zaradi te nesreče razseljenih približno 5 milijonov ljudi, ki nimajo ustreznega dostopa do osnovnih dobrin, kot so hrana, čista voda in zdravila,
C.
ker je katastrofa prizadela najrevnejše skupnosti, npr. ribiške, najbolj v prizadetih državah, na tisoče otrok pa je ostalo brez staršev,
D.
ker je v obalnih delih porušen precejšen del komunikacijske, energetske in šolske infrastrukture,
E.
ker se je zaradi onesnaženih voda in močnega deževja po cunamijih povečala nevarnost bolezni, kot so kolera, malarija in tifus,
F.
ker strokovnjaki opozarjajo na precejšno in trajno škodo, povzročeno morju in življenju v njem, vključno z mangrovami in koralnimi grebeni, kar bi lahko imelo resne posledice za lokalne skupnosti, za katere ribolov pomeni vir hrane in preživetja,
G.
ker je odziv na nesrečo po vsem svetu izjemen; EU in države članice so skupaj do sedaj obljubile skoraj 1,5 milijarde evrov, znesek pa še vedno narašča; Komisija je že namenila 23 mio EUR in obljubila sredstva v višini 350 mio EUR, čeprav naj bi 150 mio EUR od tega zneska šlo iz naslova že razporejenih sredstev za obstoječe dolgoročne razvojne načrte,
H.
ker nam izkušnje drugih katastrof kažejo, da dejansko izplačana sredstva za pomoč pogosto niso odsev obljubljene pomoči,
I.
ker OZN na prizadetih območjih izvaja ocene potreb, pri čemer je dostop do mnogih prizadetih področij zelo težaven, zlasti na Sumatri,
J.
ker večino držav, ki jih je prizadel cunami, že od prej bremeni odplačevanje velikih dolgov in ker bi bila vrednost denarja, namenjenega odpravi škode, izničena, če bodo države donatorke še vnaprej sprejemale plačila obresti od teh dolgov,
Takojšen odziv
1.
1. izreka najgloblje sožalje ljudem in vladam prizadetih držav in vsem družinam žrtev v jugovzhodni Aziji, vzhodni Afriki, Evropi in drugje po svetu;
2.
izreka zahvalo ljudem iz prizadetih držav za njihov odziv ob humanitarni katastrofi, saj so kljub osebni prizadetosti in izgubam zelo pomagali evropskim državljanom, udeleženim v nesreči;
3.
pozdravlja velikodušnost javnih in zasebnih donatorjev ob nesreči, ki so s svojim odzivom potrdili obstoj globalizacije solidarnosti, ki se je še zlasti izkazala v javnosti;
4.
izraža zaskrbljenost nad neznanim številom žrtev v Burmi; obsoja dejstvo, da so vojaške oblasti v Burmi zaprle obalne dele države in nasploh zavrnile sodelovanje z mednarodno skupnostjo, kar bo imelo pogubne posledice za njihove žrtve cunamija;
5.
poziva svoje poslance, naj za žrtve naravne katastrofe v Indijskem oceanu prostovoljno darujejo znesek v vrednosti ene ali več dnevnic;
Nujni odziv na stisko
6.
poudarja, da morajo biti otroci, ki so v nesreči izgubili starše, osrednja skrb organizacij za človekoljubno pomoč, saj obstaja velika nevarnost za njihovo ugrabitev ter fizično in spolno zlorabo;
7.
trdno verjame, da je za učinkovito zaščito sirot cunamija potrebno poskrbeti za vsakršno zaščito pred izkoriščanjem in tajnimi mednarodnimi posvojitvami, poskrbeti pa je treba tudi za njihovo prihodnost v varnem in zdravem družbenem okolju; poziva k psihosocialnim ukrepom ob posebni skrbi za pomoč otrokom pri odpravljanju posttravmatskega stresa;
8.
poziva mednarodno skupnost, naj posebno pozornost nameni razmeram 1,5 milijona otrok, po ocenah UNICEFA; poziva, naj se pomoč usmeri za odkrivanje, identificiranje in ponovno združitev otrok, ki so zgubili družine, ob zagotavljanju, da otroci kar najhitreje začno ponovno obiskovati šolo; zaradi poročil, ki namigujejo, da se že pojavljajo trgovci z otroki, ki želijo nesrečo izkoristiti za prodajo otrok v prisilno delo ali spolno suženjstvo, pa je pomoč treba usmeriti tudi v zaščito otrok pred izkoriščanjem;
9.
poziva države članice EU, naj uredijo vse potrebno za sprejem v EU tistih sirot iz prizadetih območij, ki imajo sorodnike v državah članicah;
10.
poziva vlade držav, ki so bile prizadete v katastrofi, naj sprejmejo vse potrebno za lažje delo humanitarnih organizacij pri razdeljevanju pomoči, zlasti glede omogočanja tega, da imajo vsi, ki so pomoči potrebni, dostopa do le-te, ne glede na politično prepričanje, etnično pripadnost ali veroizpoved žrtev; poziva jih tudi, da poskrbijo za kar največjo odpravo birokratskih ovir za človekoljubne organizacije;
11.
vztraja na dejstvu, da mora vse operacije v zvezi z izvajanjem pomoči voditi Urad ZN za usklajevanje humanitarnih zadev (OCHA) ob polnem sodelovanju in prepoznavnosti ECHO in pomoči vseh donatorjev ter pozdravlja polno podporo, ki jo EU izraža OZN, kot tudi njeno pripravljenost financiranja urada OCHA v tem delu sveta;
12.
poziva generalnega sekretarja OZN, naj za vsako državo, prizadeto zaradi cunamija, imenuje koordinatorje ZN z jasnimi pristojnostmi glede usmerjanja vseh drugih agencij ZN, ki sodelujejo pri odpravi kriznih razmer;
13.
poziva države članice in Evropsko komisijo, naj v skladu z Resolucijo 3519 OZN in Resolucijo EP A5-0308/2000 zagotovijo polno sodelovanje žensk pri usklajevanju celotne operacije nudenja pomoči tako na prizadetih območjih kot na mednarodni ravni;
14.
poudarja, da je bistvenega pomena, da Združeni narodi lahko izpolnijo svojo ključno vlogo koordinatorja mednarodne pomoči na terenu in izpostavlja dejstvo, da ne sme priti do razkoraka med prvo fazo nujne pomoči ter fazo sanacije in obnove, ki bo sledila; poziva države članice EU, naj skupaj z lokalnimi vladami in drugimi dejavniki zagotovijo, da bo delovanje EU notranje usklajeno tako pri zagotavljanju nujne pomoči kot pri srednje in dolgoročnih ukrepih, potrebnih za obnovo prizadetih območij;
Finančni odziv
15.
pozdravlja hitro izplačilo prvotnih 23 mio EUR in vključenost
strokovnjakov ECHO pri izvajanju pomoči; nadalje pozdravlja mobilizacijo mehanizma civilne zaščite Evropske skupnosti, ki dejavno deluje odkar je prišlo do nesreče, pa tudi delo Centra za nadzor in informiranje Evropske komisije, ki usklajuje to pomoč;
16.
polno podpira napoved Evropske komisije o predložitvi predloga za dodatnih 100 mio EUR iz rezerve za nujno pomoč; nadalje je seznanjen z namenom Komisije o zagotavljanju dodatne finančne pomoči v vrednosti do 350 mio EUR za sanacijo in obnovo kot obliki pomoči za odpravljanje posledic te naravne katastrofe; vseeno pa Komisijo prosi, da prouči vse možnosti v okviru proračuna za 2005 in na osnovi ocen pripravi vse potrebne predloge; pozdravlja izjavo iz sklepov Sveta z dne 7. januarja, da "je potrebno poskrbeti, da gre pri sredstvih, namenjenih za odpravo posledic nedavnih dogodkov, za dodatna sredstva glede na že sprejete obveze na področju razvoja", vztraja pri preglednosti procesa obnove z vseh vidikov, zlasti s političnega, gospodarskega in finančnega;
17.
poziva Evropsko unijo, države članice in mednarodno skupnost, da se na obljube odzivajo hitro in znotraj dogovorjenih časovnih okvirov, saj so izkušnje v zvezi s preteklimi katastrofami pokazale, da so bile sicer izrečene zelo velikodušne obljube, a le majhen delež teh je bil dejansko izpolnjen;
18.
pozdravlja predlog o eni milijardi evrov namenjenih za projekt "Kreditne olajšave za cunami v Indijskem oceanu", ki ga bo upravljala Evropska investicijska banka, vendar zahteva, da mora kakršnakoli denarna pomoč upoštevati trajnostne socialne in okoljske standarde;
19.
podpira pozive za obravnavo odložitve, preklica, odpisa in zamenjave dolgov za države, ki jih je prizadel cunami, strogo omejeno na odpravljanje revščine in ponovno izgradnjo prizadetih skupnosti; poziva Svet, da pomaga pri vzpostavitvi delovne skupine, v kateri sodelujejo Svetovna banka, MDS, Azijska razvojna banka in Pariški klub, ki bo do februarja pripravila načrt odpisa dolgov;
20.
pozdravlja sporočilo Evropske komisije z dne 9. julij 2003 ( COM(03)399 ) o novem sodelovanju z Jugovzhodno Azijo, ki ga je odobril Svet in Parlament; poziva Komisijo, da predloži predlog v skladu s sporočilom in v njem upošteva posledice cunamija;
Srednjeročni ukrepi
21.
poziva k takojšnjemu razvoju tehnologije za vsestranski in učinkovit sistem zgodnjega opozarjanja, ki ga je treba dati na voljo državam Indijskega oceana in drugim regijam, ki so izpostavljene cunamijem in drugim naravnim katastrofam;
22.
v tem kontekstu poziva Evropsko komisijo, da predvsem spodbuja vzpostavitev takšnega sistema za države Jugovzhodne in Vzhodne Azije v Indijskem oceanu, ki jih je prizadel cunami, vendar hkrati spodbuja tudi uvajanje ustreznega sistema opozarjanja za države AKP, sredozemske države in obalne države EU.
23.
se zaveda, da bo opustošenja morskega okolja in morskih virov dolgoročno močno prizadelo lokalne ribiške skupnosti; poziva Svet in Komisijo, da preverita načine preoblikovanja materialne pomoči prizadetim skupnostim v pomoč, ki bo vključevala ustrezna plovila, ladijsko opremo, strokovne izkušnje in znanje ter surovine;
24.
poudarja pomembnost zahtev vlad, da se poenostavijo postopki vložitve prošenj za odobritev pomoči, predvsem za pomoč Evropske unije, in sicer tako, da bi bili ti neposredno na voljo ljudem na prizadetih območjih; poziva Komisijo, da poroča Parlamentu o napredku pri izpolnjevanju teh zahtev;
Srednjeročne potrebe
25.
poudarja, da se mora ponovna izgradnja prizadetih območij osredotočiti na izboljšanje razmer preživelih prebivalcev, s ciljem zmanjšanja revščina in izpostavljenosti cunamijem; vztraja, da se mora pred začetkom črpanja denarnih sredstev, namenjenih za obnovo, zagotoviti preglednost in odgovornost njihove porabe; poziva vlade v prizadetih državah, da pripravijo nacionalne plane obnove, ki vključujejo mehanizme za vključitev širše strukture civilne družbe v oblikovanje in uresničevanje načrta;
26.
poziva mednarodno skupnost, ki jo vodijo ZN, da pripravi in koordinira načrt akcij za primere prihodnjih katastrof in s tem prepreči ad hoc odzive ter v prihodnosti zagotovi bolj usklajene odzive;
27.
pozdravlja hiter odziv na katastrofo posameznih držav članic, vendar obžaluje splošno nesposobnost EU, da ponudi hitro skupno vojaško pomoč za vzpostavitev zračnega mostu in popravilo infrastrukture, zato poziva Svet, da okrepi vojaške zračne zmogljivosti EU, da bi lahko ponudila ustrezno in učinkovito pomoč v primeru človeških in naravnih katastrof;
28.
vztraja, da Svet z ustreznimi sredstvi podpre oblikovanje posebnih rezervnih civilnih enot civilne zaščite, ki bodo deležne skupnega usposabljanja in bile na voljo Uniji ali ostalemu svetu v primerih naravnih, okoljskih in človeških katastrof ter katastrof, povezanih z industrijskimi tveganji;
29.
poudarja, da sta na svetu 1,2 milijardi ljudi, ki živijo v revščini, od tega jih je skoraj 1 milijarda podhranjenih, med njimi tudi več kot 150 milijonov otrok mlajših od 5 let; zato poudarja, da morajo države članice EU in vse države donatorke v globalni skupnosti izpolniti dogovorjen cilj, da namenijo 0,7% BDP za čezmorsko razvojno pomoč, kot je bilo dogovorjeno v Monterreyu.
Šri Lanka in Indonezija
30.
poziva Evropsko unijo in mednarodno skupnost, da poleg dolgoročne obnove in pomoči za sanacijo v Indoneziji in na Šri Lanki spodbuja mirovni proces v teh državah;
31.
poziva sprte strani na Šri Lanki, da čim prej obnovijo mirovni proces in jih nagovarja, da upoštevajo izraz medsebojne naklonjenosti in podpore vseh skupnosti na Šri Lanki ter podporo mednarodne skupnosti za obnovo Šri Lanke po katastrofi, ki jo je povzročil cunami, in ki je prizadela vse državljane te države, neodvisno od njihove etnične, jezikovne ali verske pripadnosti; poziva obe strani, da proučita možnosti za oblikovanje skupne delovne skupine, ki bi zagotovila pravično razdelitev pomoči v državi;
32.
vztraja, da mora EU s podporo Norveške graditi na izkazani pripravljenosti in nadaljevati s širitvijo mirovnega procesa, kot je bilo določeno v okviru pogovorov v Oslu decembra 2002, s sorazmerno razvojno in sanacijsko podporo;
33.
pozdravlja dejstvo, da je indonezijska vlada prvič v 18 mesecih odprla provinco Aceh za mednarodne človekoljubne organizacije in novinarje in da je uporniško gibanje razglasilo enostransko premirje; vendar izraža veliko zaskrbljenost zaradi poročil o ponovnih vojaških operacijah proti upornikom v provinci Aceh;
Zaključna beseda
34.
poziva Svet, da v roku šestih mesecev poroča Parlamentu o uspešnosti pomoči EU tej regiji;
35.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Komisiji, Svetu, vladam držav članic, voditeljem držav članic in parlamentom Indonezije, Šri Lanke, Tajske, Indije, Maldivov, Malezije, Bangladeša, Tanzanije, Burme, Mauritiusa, Kenije, Somalije in Sejšelov, generalnemu sekretarju ZN in vodji Urada ZN za usklajevanje humanitarnih zadev.
