19.10.2009 B7-0098/2009 PREDLOG RESOLUCIJE ob zaključku razprave o izjavah Sveta in Komisije
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o prihajajočem vrhunskem srečanju EU-ZDA in zasedanju čezatlantskega ekonomskega sveta
Adrian Severin
,
Hannes Swoboda
v imenu skupine S&D
PE428.706v01-00 B7‑0098/2009 Resolucija Evropskega parlamenta o prihajajočem vrhunskem srečanju EU-ZDA in zasedanju čezatlantskega ekonomskega sveta
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o čezatlantskih odnosih, zlasti z dne 1. junija 2006 o izboljšanju odnosov med EU in ZDA v okviru sporazuma o čezatlantskem partnerstvu in o čezatlantskih gospodarskih odnosih EU-ZDA, z dne 25. aprila 2007 o čezatlantskih odnosih, z dne 5. junija 2008 o vrhunskem srečanju EU-ZDA ter z dne 26. marca 2009 o stanju čezatlantskih odnosov po volitvah v Združenih državah Amerike,
– ob upoštevanju resolucije o neširjenju jedrskega orožja in prihodnosti Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja z dne 24. marca 2009,
– ob upoštevanju svoje resolucije o načrtovanem mednarodnem sporazumu o posredovanju podatkov o finančnih transakcijah ministrstvu za finance Združenih držav za preprečevanje terorizma oziroma njegovega financiranja in boj proti njemu z dne 17. septembra 2009,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 8. oktobra 2009 o srečanju na vrhu skupine G20 24. in 25. septembra 2009 v Pittsburghu,
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker je čezatlantsko partnerstvo osnovano na skupnih temeljnih vrednotah, kot so demokracija, človekove pravice, pravna država in multilateralizem, pa tudi skupnih ciljih, kot so odprta in povezana gospodarstva in trajnostni razvoj, ter je temelj varnosti in stabilnosti v evroatlanskem območju,
B. ker Evropska unija pozdravlja novo usmeritev vlade ZDA, ki temelji na pripravljenosti za sodelovanje na mednarodnem področju in okrepitvi odnosov med EU in ZDA,
C. ker Evropska unija postaja vse pomembnejši svetovni akter in ker bo lahko imela pomembnejšo in razumljivejšo vlogo na mednarodnem prizorišču, ko bo začela veljati Lizbonska pogodba s svojimi orodji zunanje politike,
D. ker zadnje ocene, kot so čezatlantski trendi nemških Maršalovih skladov za leto 2009, kažejo, da ima vlada ZDA podporo državljanov EU, kakršne do zdaj še ni imela, kar je osnova za ponovno oživitev odnosov med EU in ZDA,
E. ker imajo EU in ZDA ključno vlogo v svetovni politiki in gospodarstvu ter si delijo odgovornost za boj proti svetovnim ravnovesjem, iz katerih izhaja kriza, ter za obravnavanje različnih izzivov na svetovni ravni, kot so finančna kriza, brezposelnost, podnebne spremembe, zanesljivost oskrbe z energijo, izkoreninjenje revščine in uresničevanje drugih razvojnih ciljev tisočletja, terorizem ter širjenje jedrskega orožja,
F. ker je v vse bolj globalnem, obsežnem in spreminjajočem se svetu v interesu obeh partneric, EU in ZDA, da se na podlagi mednarodnega prava in multilateralnih institucij, zlasti sistema Združenih narodov, enotno soočata s skupnimi grožnjami in izzivi ter povabita druge partnerice k sodelovanju pri teh prizadevanjih,
G. ker mora čezatlantski ekonomski svet nadaljevati svoje delo na področju oblikovanja celovitega čezatlantskega trga, ki bo organiziran na način, da bo omogočeno lažje doseganje ciljev EU na področju gospodarske rasti, trajnostnega razvoja in socialne pravičnosti,
H. ker se bodo morale EU in ZDA soočiti z vedno večjo porabo energije in zahtevami po uresničevanju obvez na svetovni ravni (o katerih se je treba dogovoriti v Kopenhagnu) za spopadanje s podnebnimi spremembami, kar bo zahtevalo večje spremembe njihovih gospodarstev,
I. ker se je finančna in gospodarska kriza hitro sprevrgla v krizo zaposlovanja z resnimi socialnimi posledicami; ker si čezatlantska partnerja delita odgovornost za reševanje socialnega vidika gospodarske krize,
J. ker morata biti EU in ZDA odločno zavezani boju proti vse večjim stopnjam brezposelnosti in napetostim, ki so rezultat socialne izključenosti, s katerimi se bosta obe soočili,
Vrhunsko srečanje EU-ZDA
1. odločno poziva obe partnerici, naj sodelujeta v učinkovitem multilateralizmu, v katerega naj bodo v duhu skupne odgovornosti za svetovni red, spoštovanje mednarodnega prava in skupne probleme vključeni tudi novi akterji; vztraja, naj si EU in ZDA še bolj prizadevajo za doseganje ciljev programa reform Združenih narodov, vključno z reformo Varnostnega sveta Združenih narodov in drugih multilateralnih forumov v svetovni strukturi;
2. poziva obe partnerici, naj spodbujata spoštovanje človekovih pravic v svetu kot bistvenega elementa njunih politik; poudarja, da je potrebno dobro usklajevanje pri preventivni in krizni diplomaciji; poziva vlado ZDA, naj ratificira rimski statut Mednarodnega kazenskega sodišča in pristopi k njemu; ponovno poziva k odpravi smrtne kazni;
3. poudarja, da si morata obe partnerici še naprej prizadevati za mirno in pravično rešitev konflikta na Bližnjem vzhodu, in pozdravlja dejstvo, da je to ena najpomembnejših prednostnih nalog vlade ZDA; poziva vlado ZDA, naj se usklajuje z EU in sodeluje v četverici; poudarja, da bi si morali partnerici prizadevati za krepitev pogajanj, ki temeljijo na načrtu in predhodnem dogovoru, s ciljem oblikovanja dveh držav, tudi neodvisne palestinske države, ki je sposobna obstoja; poziva partnerici, naj podpreta prizadevanja za spravo med Palestinci, ter opozarja na pomen izboljšanja življenjskih pogojev Palestincev tako na Zahodnem bregu kot v Gazi, vključno z obnovo Gaze;
4. meni, da prvo srečanje med izraelskim predsednikom vlade Benjaminom Netanjahujem in palestinskim voditeljem Mahmudom Abasom 23. septembra 2009, ki ga je gostil ameriški predsednik Barack Obama, ni izpolnilo ambicioznih pričakovanj; obžaluje dejstvo, da še ni bil dosežen sporazum o vprašanju gradnje izraelskih naselij na Zahodnem bregu in v vzhodnem Jeruzalemu;
5. meni, da podpora Sveta Združenih narodov za človekove pravice priporočilom iz poročila misije za ugotavljanje dejstev v Gazi, ki sta jo vodila sodnik Goldstone in visoki komisar za človekove pravice, pomeni pomemben korak naprej k zagotavljanju, da vse vpletene strani spoštujejo mednarodno humanitarno pravo, in k pravični rešitvi spora;
6. poudarja, da so v Afganistanu ogrožene vrednote, varnost in verodostojnost čezatlantske skupnosti; poziva EU, ZDA, Nato in Združene narode, naj pripravijo nov skupen strateški koncept, ki bo celostno povezoval elemente mednarodnega sodelovanja, pri tem pa dal prednost razvoju in boju proti revščini ter vse sosednje države pozval k sodelovanju pri teh prizadevanjih, da bi dosegli stabilizacijo regije;
7. poziva EU in ZDA, naj razvijejo skupno strategijo za Pakistan, katere cilj bo krepitev njegovih demokratičnih institucij, pravne države in zmožnosti za boj proti terorizmu obenem pa tudi spodbujanje soodgovornosti Pakistana za stabilnost v regiji;
8. poziva partnerici, naj z usklajenimi prizadevanji še naprej sodelujeta z iraško vlado in Združenimi narodi, da bi izboljšali stabilnost in prispevali k narodni spravi ter enotnosti in neodvisnosti Iraka;
9. poziva partnerici, naj spodbujata tristranski dialog z Latinsko Ameriko, regijo, s katero delita vizijo o demokraciji, človekovih pravicah in načelih multilateralizma;
Vprašanja obrambe, nadzora nad orožjem, širjenja jedrskega orožja in varnosti
10. pozdravlja novo dinamiko v procesu za popolno odpravo jedrskega orožja na svetovni ravni, ki je izražena v skupni izjavi, ki sta jo 1. aprila 2009 v Londonu podpisala predsednika Obama in Medvedjev, ter v govoru, ki ga je predsednik Obama imel 5. aprila 2009 v Pragi; meni, da sta proces razorožitve ter izvajanje načel in praks neširjenja jedrskega orožja, ki sta bila ponovno sprožena v multilateralnem okviru, edini način za spremembo trenda širjenja orožja za masovno uničevanje;
11. pozdravlja odločitev Ruske federacije in ZDA, da se bodo pogajale o sklenitvi novega obsežnega pravno zavezujočega sporazuma, ki bo nadomestil sporazum o omejitvi strateškega orožja (START), katerega veljavnost poteče decembra 2009, ter da bosta predsednika Barack Obama in Dimitrij Medvedjev v Moskvi 6. julija 2009 podpisala skupni dogovor o sporazumu o spremljanju sporazuma o omejitvi strateškega orožja START-1;
12. podpira osnutek dokumenta, ki so ga 16. septembra 2009 ZDA predstavile Svetu kot del strategije vlade ZDA o neširjenju orožja in razoroževanju, ter pozdravlja organizacijo svetovnega vrhunskega srečanja o jedrski varnosti, ki jo je za april 2010 napovedal predsednik Obama;
13. pozdravlja resolucijo Varnostnega sveta z dne 24. septembra 2009 o neširjenju orožja (resolucija 1887) v prizadevanjih za varnejši svet za vse in za vzpostavitev pogojev za svet brez jedrskega orožja v skladu s cilji pogodbe za neširjenje jedrskega orožja, na način, ki bo spodbujal mednarodno stabilnost, ter za svet, ki bo temeljil na načelu nezmanjšane varnosti za vse;
14. meni, da obstajajo posebne možnosti za obnovo čezatlantskega sodelovanja pri neširjenju jedrskega orožja; zato poziva EU in ZDA, naj na vseh mednarodnih forumih, zlasti v okviru Združenih narodov, sprejmejo skupno strategijo o razorožitvi, kar zadeva orožje za množično uničevanje in konvencionalno orožje pozdravlja napoved predsednika ZDA, da bo nadaljeval z ratifikacijo pogodbe o celoviti prepovedi jedrskih poskusov; poziva Svet, naj pozitivno in dejavno prispeva k pripravam na naslednjo konferenco za pregled pogodbe o neširjenju jedrskega orožja leta 2010 v tesnem sodelovanju z ZDA in Rusijo;
15. poziva konferenco o razorožitvi k čimprejšnjim pogajanjem o pogodbi, ki prepoveduje proizvodnjo cepljivih snovi za izdelavo jedrskega orožja ali drugih jedrskih eksplozivnih teles;
16. poudarja, da iranski jedrski program ogroža sistem za neširjenje orožja ter stabilnost v regiji in svetu; pozdravlja neposredni dialog, ki ga je začel predsednik Obama, in podpira cilj, ki ga želita skupaj doseči obe partnerici, in sicer, da se v pogajanjih z Iranom v sodelovanju z drugimi članicami Varnostnega sveta in Mednarodno agencijo za atomsko energijo poišče rešitev;
17. podpira proces pogovorov v Ženevi z dne 1. oktobra 2009, kjer je Iran privolil, da bo nedavno razkrit obrat za bogatenje urana blizu mesta Kum odprl za mednarodni pregled;
18. je zaskrbljen zaradi zadnjih jedrskih poskusov, ki jih je opravila Demokratična ljudska republika Koreja, in zaradi njene zavrnitve resolucije Združenih narodov št. 1887; kljub temu podpira pristop dvostranskega dialoga, za katerega so se v okviru šeststranskih pogajanj odločile ZDA, da bi dosegli jedrsko razorožitev korejskega polotoka;
19. pozdravlja dejstvo, da so ZDA opustile regionalne načrte o vzpostavitvi protiraketnega ščita v Evropi, ter poziva k novi ureditvi svetovne varnosti, ki bo vključevala EU, ZDA, Rusijo in Kitajsko;
20. poudarja pomen Nata kot temelja čezatlantske varnosti; pozdravlja odločitev Evropskega sveta z decembra 2008, da okrepi strateško partnerstvo med EU in Natom, ter poziva partnerici, naj pospešita oblikovanje skupine na visoki ravni EU in Nata, da bi se izboljšalo sodelovanje med organizacijama; poziva k dejavni vlogi EU pri Natovem postopku strateškega pregleda in predlaga razprave o vrednosti evroatlantske varnostne strategije, kjer bi lahko opredelili skupna varnostna vprašanja in interese;
21. poudarja, da varnostne razsežnosti odnosov med EU in Rusijo ter ZDA ter vloge SZVP in EVOP ni mogoče obravnavati ločeno od širšega evropskega varnostnega ustroja, ki vključuje Nato, OVSE in mednarodne dogovore, kot sta pogodba o protibalistični raketni zaščiti (ABM) in pogodba o konvencionalnih oboroženih silah (CFE); meni, da je treba pomembne dogodke v tej širši varnostni strukturi obravnavati v dialogu z Rusijo, ZDA in državami članicami OVSE, ki niso članice EU, da bi obnovili čezatlantski varnostni konsenz na osnovi helsinških sporazumov ali njihove posodobljene različice, ki jo je treba uskladiti na pogajanjih v okviru nove konference o varnosti in sodelovanju v Evropi;
22. poziva vlado ZDA, naj v kongresu zagovarja odpravo, ali vsaj zmanjšanje, protekcionističnih določb, ki spodbujajo kupovanje ameriških izdelkov, iz zakonodaje ZDA na področju javnega naročanja obrambne opreme, da bi na tem področju prispevali k doseganju enakih konkurenčnih pogojev na obeh straneh Atlantika;
Finančna kriza, stabilnost in bančništvo
23. poudarja, da nevarnost kreditnega krča še ni minila; v zvezi s tem poudarja, da je za zagotovitev trajnostne oživitve svetovnega gospodarstva, delovnih mest in rasti ključnega pomena usklajevanje makroekonomskih politik in sodelovanje med monetarnimi organi pozdravlja sklepe skupine G20 kot konkretno delovno osnovo za prihodnje sodelovanje med EU in ZDA ter pričakuje usklajen pristop k obravnavi finančne stabilnosti in reforme globalnega finančnega sistema;
24. poziva k uskladitvi pristopa med svežnjem reform finančnega sektorja v ZDA (predlaganim 17. junija 2009) in sedanjo reformo finančne nadzorne strukture v EU, da bi se izognili prihodnjim odpovedim svetovnega finančnega trga ter akterjev na njem; poziva k hitremu začetku izvajanja teh svežnjev reform; v zvezi s tem odobrava udeležbo večjih gospodarstev v vzponu pri ustanovitvi Odbora za finančno stabilnost (Financial Stability Board);
25. meni, da je okrepitev sodelovanja med zakonodajnimi, regulativnimi in nadzornimi organi v ZDA in EU ključnega pomena, predvsem ob upoštevanju pomanjkljivosti, ki so jih finančni pretresi še poudarili;
26. poziva ZDA, naj pri izvajanju okvira drugega baselskega sporazuma, ki je ključnega pomena za ohranjanje enakih konkurenčnih pogojev na svetovni ravni, upoštevajo nedavne in prihodnje spremembe direktiv EU o kapitalskih zahtevah za kreditne institucije in investicijskih podjetjih;
27. podpira poziv skupine G20, da se pospeši zbliževanje računovodskih standardov; poziva ameriški odbor za finančno-računovodske standarde in Upravo za mednarodne računovodske standarde, naj v okviru svojega neodvisnega postopka določanja standardov sestavita enotno zbirko visoko kakovostnih globalnih računovodskih standardov in do junija 2011 zaključita svoj projekt zbliževanja;
28. poziva ZDA, naj se držijo svojega načrta, ki od domačih uporabnikov v ZDA zahteva, da uporabljajo mednarodne standarde računovodskega poročanja; ponavlja svojo zahtevo, naj Komisija za vrednostne papirje – dokler ni sprejeta odločitev, ki bo od ameriških uporabnikov zahtevala uporabo mednarodnih standardov računovodskega poročanja – priznava te standarde, ki jih je sprejela Evropska unija, kot enakovredne ameriškim splošno sprejetim računovodskim načelom;
29. poudarja, da bi morala Uprava za mednarodne računovodske standarde nadaljevati svoje upravne reforme, da bi zagotovila pravično zastopanje akterjev, ki od registriranih podjetij zahtevajo uporabo mednarodnih standardov računovodskega poročanja ter ki so udeleženi pri določanju mednarodnih računovodskih standardov in pri nadzoru Uprave za mednarodne računovodske standarde kot njeni upravitelji;
30. izraža željo, da bo EU lahko priznala enakovrednost zavarovalniškega nadzornega režima ZDA pod pogoji iz Direktive o solventnosti II; meni, da bi pobuda o ustanovitvi nacionalnega urada za zavarovanje izboljšala sodelovanje med EU in ZDA in izmenjavo informacij v zavarovalniškem sektorju;
Srečanje čezatlantskega ekonomskega sveta in njegova okrepitev
31. poudarja, da mora čezatlantski ekonomski svet nadaljevati svoje delo, se razviti in biti okrepljen; meni, da je treba pripraviti načrt, ki bo prikazal, kako je mogoče do leta 2015 ob spoštovanju socialnega tržnega gospodarstva uresničiti dolgoročno zavezo čezatlantskemu trgu;
32. poziva Komisijo, naj poskrbi, da bodo o ugotovitvah študij v zvezi z oblikovanjem čezatlantskega trga lahko razpravljali ustrezni parlamentarni odbori, še preden bodo sprejeti specifični zaključki za prihodnost;
33. meni, da je informacijska družba ključni dejavnik čezatlantskega gospodarskega prostora, ki temelji na dostopu do znanja in na varovanju digitalnih vsebin s pomočjo strogega in učinkovitega sistema varovanja avtorskih in sorodnih pravic, ter nadalje poudarja, da mora tako varovanje spodbujati inovacije;
34. meni, da se zaradi boljšega sodelovanja na področjih, kot so naložbe, računovodski standardi, regulativne zadeve, varnost uvoženih proizvodov in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine, kaže bistven napredek, zato je treba o tem sodelovanju razpravljati;
35. poziva EU in ZDA, naj okrepijo svoje sodelovanje na področju izobraževanja, usposabljanja in kulture ter naj študentom, profesorjem in umetnikom še naprej omogočajo izmenjave ter jih pri tem spodbujajo, da bi okrepili vzajemne koristi na gospodarskem, akademskem in kulturnem področju, ki izhajajo iz tega sodelovanja;
36. poziva Komisijo, naj si še naprej prizadeva zagotoviti, da ameriška administracija spremeni ali izvaja predpis ZDA o 100-odstotnem pregledu blaga, ki je namenjeno tej državi, tako, da ne bo prihajalo do novih trgovinskih ovir, ki bodo nalagale velike stroške gospodarskim subjektom in ki nikakor ne bodo koristile varnosti dobavne verige ; meni, da bi čezatlantski ekonomski svet v Bruslju in Washingtonu lahko organiziral seminarje o vprašanju 100-odstotnega pregleda, da bi se omogočila globlje razumevanje med zakonodajalci ZDA in EU ter hitra rešitev te težave, ki bo sprejemljiva za obe strani;
37. ponovno poziva vodstvo EU in ZDA ter sopredsednika čezatlantskega ekonomskega sveta, naj upoštevajo ključno vlogo zakonodajnih teles za uspeh procesa na dolgi rok, ter jih poziva, naj predstavnike čezatlantskega dialoga zakonodajalcev polno in neposredno vključijo v delo čezatlantskega ekonomskega sveta;
38. meni, da je zaradi zelo tehničnih vprašanj, s katerimi se ubada čezatlantski ekonomski svet, treba zagotoviti, da se v razpravo vključijo najprimernejši člani ameriškega kongresa in Evropskega parlamenta;
39. pozdravlja dejstvo, da čezatlantskemu ekonomskemu svetu svetujejo številne interesne skupine, vključno s predstavniki podjetij, in zahteva, naj imajo predstavniki sindikalnega gibanja na obeh straneh Atlantika primerljivo vlogo, da je v celoti vključena socialna razsežnost; se zavzema, da bi bila v skupino svetovalcev vključena vodja čezatlantskega dialoga o delu in naslednjega čezatlantskega dialoga o energiji; kljub temu meni, da je treba njihovo posvetovalno vlogo ločevati od zakonodajne vloge kongresa Združenih držav in Evropskega parlamenta;
40. hkrati meni, da mora čezatlantsko gospodarsko sodelovanje postati bolj odgovorno, pregledno in predvidljivo ter da je treba urnike srečanj, dnevne rede, načrte in poročila o napredku objavljati na spletni strani;
Prometna vprašanja
41. poziva ameriški senat ter ameriško administracijo, naj omogočita polno in učinkovito izvajanje prvostopenjskega sporazuma o zračnem prometu med EU in ZDA ter njunega sporazuma o letalski varnosti ter naj si prizadevata za sklenitev drugostopenjskega sporazuma o zračnem prometu, da bi nadalje razvili sodelovanje med EU in ZDA na področju zračnega prometa;
42. poziva ameriški senat in ameriško administracijo, naj se izogibata ukrepom, ki bi nasprotovali tem ciljem, kot so bili ukrepi o tujih letalskih servisih, izvzetjih iz protimonopolnih pravil in državljanstvu letalskih prevoznikov, omenjenih v resoluciji št. 915 ameriškega kongresa;
43. poziva ameriške oblasti in Komisijo, naj še okrepijo pogajanja, da bi dosegli uravnotežene rešitve, med drugim v zvezi s potrebami letalske varnosti in varstva podatkov na področju evidenc imen letalskih potnikov, revizije varnostnih pregledov na letališčih in uspešnejšim vključevanjem ukrepov za zmanjšanje vpliva čezatlantskega in mednarodnega letalskega prometa na podnebne spremembe v pogajanja v Kopenhagnu in sporazume v okviru Mednarodne organizacije civilnega letalstva;
44. opozarja Evropsko komisijo in ameriške oblasti, da bi lahko nekatere države članice odstopile od prvostopenjskega sporazuma, če sklenitev sporazuma na drugi stopnji ne bi uspela, kar bi škodovalo interesom tako evropskih kot ameriških letalskih prevoznikov;
Uveljavljanje zakonodaje o varstvu potrošnikov, carinske zadeve in tržni nadzor
45. poziva Komisijo in Svet, naj se zavzemata za skupno ukrepanje z ameriškimi oblastmi, zlasti z ameriškim odborom za varnost potrošniških izdelkov, in drugimi partnerji, da bi zagotovili, da bodo Kitajska in ostale tretje države zvišale svoje proizvodne standarde, tako da bodo v skladu z varnostnimi zahtevami EU in ZDA, zlasti kar zadeva igrače;
46. poziva Komisijo, naj razvije močnejše in učinkovitejše mehanizme za čezmejno sodelovanje pri zagotavljanju spoštovanja predpisov, da poveže evropski sistem opozarjanja na potrošniške izdelke, ki resno ogrožajo potrošnike (RAPEX) s sistemom opozarjanja ameriškega odbora za varnost potrošniških izdelkov, ter poveže dejavnosti mreže za sodelovanje na področju varstva potrošnikov z dejavnostmi ameriških organov;
47. predlaga, da čezatlantski ekonomski svet podpre sprejetje zavezujočega instrumenta sodelovanja, ki bi usmerjal in spodbujal izmenjavo informacij o varnosti izdelkov ter razvoj skupnega programa ukrepov za sodelovanje;
48. podpira pobudo Komisije o pospešitvi mednarodnega sodelovanja z uporabo pravne podlage iz uredbe o nepoštenih poslovnih praksah, tako da bi jo prenesla v sporazum o mednarodnem sodelovanju z ameriškimi organi kazenskega pregona, ter z razširjanjem in izmenjavo najboljših praks;
49. poziva Komisijo, naj pospeši prizadevanja za sklenitev dolgo pričakovanega dvostranskega sporazuma o okrepljenem sodelovanju, ki bi na ZDA prenesel njene izvršilne dejavnosti (izmenjava informacij, preiskovanje in ukrepanje) v okviru uredbe EU o sodelovanju na področju varstva potrošnikov ter zakona ZDA o spletni varnosti;
Vzajemno priznavanje in standardizacija
50. poziva Komisijo, naj si prizadeva za uradno sprejetje postopkov za vzajemno priznavanje izjav o skladnosti za izdelke, pri katerih mora testiranje obvezno opraviti še tretja stran, in sicer zlasti za opremo za informacijsko in komunikacijsko tehnologijo in električno opremo; poziva Komisijo, naj vztraja pri vzajemnem priznavanju zakonitih merskih enot, še zlasti pri sprejemanju izdelkov EU, označenih zgolj z metričnimi merskimi enotami, v Združenih državah;
51. poziva Komisijo, naj skupaj z ameriškimi organi preuči standardizacijo, da bi uskladili politike, ki bi jih uveljavljali pri mednarodnih organih za standardizacijo;
Družbena odgovornost podjetij
52. meni, da lahko pri vključevanju socialnih in okoljskih vprašanj v dejavnosti podjetij in njihovo sodelovanje z zainteresiranimi stranmi družbeno odgovornost podjetij obravnavamo kot poslovni model za usmerjanje učinka poslovnih dejavnosti, ki zahteva samoreguliranje; meni, da bo izmenjava najboljše prakse s področja družbene odgovornosti podjetij med ZDA in EU pomembno vplivala na odnos podjetij do njihove družbene odgovornosti ter na njihova prizadevanja pri reševanju socialnih in okoljskih vprašanjih;
53. meni, da je treba pri regulativnem sodelovanju upoštevati okrepitev regulativnega okvira EU v zvezi z direktivo o kapitalskih zahtevah, zlasti politiko nagrajevanja v sektorju finančnih storitev;
Kmetijska vprašanja in Doha
54. poudarja pomen dosege uravnoteženega sporazuma na področju kmetijstva v okviru svetovnih trgovinskih pogajanj iz Dohe, ki naj vključuje ukrepe za preprečevanje naraščajoče nestabilnosti kmetijskih cen in pomanjkanja hrane, da se zagotovi zanesljiva preskrba s hrano po vsem svetu; je zavezan k popolnemu upoštevanju zahtev, potrebnih za uspešen zaključek kroga trgovinskih pogajanj; poudarja, da je treba v polni meri upoštevati spremembe, ki so že bile uvedene z nedavnimi reformami skupne kmetijske politike, in želi, da bi bile podobne spremembe vključene v ameriški zakon o kmetijstvu;
55. ostaja zavezan svojemu cilju zagotavljanja najvišjih standardov, ko gre za varne proizvode za državljane; podpira sklepe Komisije v zvezi z najdenimi sledovi neodobrenih gensko spremenjenih proizvodov, še zlasti koruznih in sojinih proizvodov, dokler ne bo izvedena ocena, ali so ti varni za zdravje in okolje; priznava, da veljajo v Evropski uniji zelo strogo pravila o gensko spremenjenih organizmih;
56. opozarja na nedavni razvoj dogodkov pri vprašanjih, ki so bila prej sporna, na primer hormonsko predelanega govejega mesa, piščancev, razkuženih s klorom, in dovoljenj za nekatere gensko spremenjene proizvode; je prepričan, da je mogoče s stalnim in pravočasnim dialogom rešiti vprašanja, ki vplivajo na vzajemno trgovino s kmetijskimi proizvodi, preden se za rešitev spora obrne na organe Svetovne trgovinske organizacije;
Okoljska vprašanja in podnebne spremembe
57. podpira prizadevanja ZDA, ki jih je država predstavila na vrhunskem srečanju Združenih narodov o podnebnih spremembah 22. septembra 2009, in načrte za postopno odpravo subvencij za fosilna goriva. Nadalje pozdravlja možnost, da bo razvoj ameriške zakonodaje presegel omejevanje emisij toplogrednih plinov; je vendarle zaskrbljen, da bo senat zakonodajo morda sprejel šele prihodnje leto; zato poziva EU in ZDA k tesnemu sodelovanju, da bi bila konferenca v Kopenhagnu uspešna in bi zajela vse države z velikimi emisijami toplogrednih plinov ter jih zavezala k spoštovanju srednje in dolgoročnih ciljev;
58. opozarja, da bi moral mednarodni sporazum zagotoviti skupno znižanje emisij toplogrednih plinov v industrializiranih državah za leto 2020 glede na leto 1990 čim višje v razponu 25–40%, v skladu s priporočili iz četrtega ocenjevalnega poročila mednarodnega foruma o podnebnih spremembah, ter da bilo treba ta znižanja doseči na domačih tleh; opozarja, da bi bilo treba določiti dolgoročni cilj znižanja emisij v EU in ostalih industrializiranih državah za vsaj 80 % za leto 2050 glede na leto 1990;
59. načeloma podpira zamisel, da bi po vzoru čezatlantskega ekonomskega sveta oblikovali čezatlantski svet za energijo, ki bi bil pristojen za čezatlantsko sodelovanje na področju regulacije, energetske učinkovitosti in energetske varnosti; upa, da bo imel ta več uspeha, kakor ga je imel čezatlantski okoljski dialog, vzpostavljen leta 2000;
60. poudarja pomen dejavnega in stalnega dialoga med EU in ZDA pri reviziji veljavne zakonodaje EU na področju novih živilih in uporabe novih tehnologij pri proizvodnji hrane;
61. opozarja na učinek, ki ga za zdravje in okolje lahko imajo nove tehnologije, kot so nanomateriali, saj njihove lastnosti še niso znanstveno dokazane; poudarja, da je treba upoštevati pomisleke, ki jih glede uporabe novih tehnologij izrekajo javnost in potrošniki, na primer glede uporabe kloniranja pri vzreji živali in posledic tega za dobro počutje živali;
62. pozdravlja priznanje ameriške vlade, da mora v kratkem spremeniti svoj zakon o nadzoru nevarnih snovi, da bi zagotovila učinkovito zaščito zdravja ljudi in zaščito okolja pred kemikalijami;
63. poziva pristojne organe v EU in ZDA; naj sodelujejo pri oblikovanju regulativnega sistema v ZDA, ki bo prinesel raven zaščite, ki bo primerljiva z REACH;
Pravosodno in policijsko sodelovanje ter vizumi
64. pričakuje, da bo na ministrskem srečanju EU–ZDA, ki bo 28. oktobra 2009 v Washingtonu, sprejeta skupna deklaracija o policijskem in pravosodnem sodelovanju, zlasti na področju kibernetske varnosti;
65. izraža pripravljenost za okrepitev mednarodnega sodelovanja na področju kibernetske varnosti; poziva ZDA, naj sprejmejo dodatne predpise, ki bodo omogočali oblikovanje sklopa mednarodnih sporazumov in sodelovanja pri izvajanju zakonov, s katerimi bi preprečile kibernetske napade in kriminal. je pripravljen oblikovati mednarodne instrumente in ustrezna varovala za zaščito zasebnosti, svobode izražanja in tržnega poslovanja;
66. opozarja na svojo odločenost za boj proti terorizmu in svoje trdno prepričanje, da je treba doseči pravo ravnovesje med varnostnimi ukrepi in varstvom državljanskih svoboščin in temeljnih pravic ter hkrati zagotoviti kar največje spoštovanje zasebnosti in varstva podatkov; ponovno poudarja, da sta nujnost in sorazmernost bistveni načeli, brez katerih boj proti terorizmu ne more biti učinkovit;
67. meni, da je za tesno sodelovanje med EU in ZDA pri zadevah, povezanih s pravico, svobodo in varnostjo, potreben trden pravni in politični okvir ter da je močnejše partnerstvo, ki bi vključevalo parlamentarno in demokratično dimenzijo, bistveno, da bi se lahko učinkovito spoprijeli s skupnimi izzivi, kot so boj proti terorizmu in organiziranemu kriminalu ob upoštevanju temeljnih pravic in pravne države, pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah in policijsko sodelovanje, upravljanje migracij in varovanje pravice do azila, ter spodbujanje potovanj brez vizumov med območjema za vse dobronamerne državljane;
68. v zvezi s tem opominja, da temelji Evropska unija na načelih pravne države in da je treba pri vseh prenosih evropskih osebnih podatkov tretjim državam iz varnostnih razlogov spoštovati postopkovna jamstva in pravico do obrambe ter zagotoviti skladnost z zakonodajo o varstvu podatkov na nacionalni in evropski ravni;
69. opozarja, da člen 4 sporazuma med EU in ZDA o pravni pomoči v okviru čezatlantskih odnosov, ki bo začel veljati 1. januarja 2010, določa, da se dostop do ciljnih finančnih podatkov omogoči na zahtevo nacionalnih državnih oblasti; meni tudi, da bi to lahka bila boljša pravna podlaga za prenos podatkov združenja SWIFT kot pa predlagani začasni sporazum;
70. opozarja, da se EU in ZDA pogajata o sklenitvi začasnega sporazuma za prenos teh podatkov, ki bo veljal za vmesno obdobje na podlagi klavzule o časovni omejitvi veljavnosti, ki ne presega 12 mesecev; opozarja tudi, da bo moral novi sporazum, ki bo sklenjen brez poseganja v postopek, določen z Lizbonsko pogodbo, v polni meri vključevati Evropski parlament in nacionalne parlamente, zagotovljeni pa bodo morali biti tudi pogoji iz tretjega odstavka resolucije Parlamenta z dne 17. septembra 2009;
71. pozdravlja nedavno razširitev programa za odpravo vizumov na nadaljnjih sedem držav članic EU; vendar poziva ZDA, naj odpravijo vizumski režim za preostale države članice in naj vse državljane EU obravnavajo enako in na osnovi popolne vzajemnosti; je zaskrbljen zaradi načrtovane uvedbe upravnih taks za izdajo dovoljenja elektronskega sistema za odobritev potovanj in o izmenjavi podatkov državljanom EU ter poziva Komisijo, naj to obravnava kot prednostno zadevo z administracijo ZDA;
Razvoj in razvojni cilji tisočletja
72. pozdravlja ponovljeno zavezo k uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja in dosegi obljub o uradni razvojni pomoči; poziva obe partnerici, naj upoštevata svojo zavezo, da bosta 0,7 % svojega BDP namenili za razvojno sodelovanje;
73. pozdravlja zavezanost za sprejetje ambicioznih in uravnoteženih zaključkov kroga pogajanj iz Dohe ter izpolnitev jasnega časovnega roka (2010), določenega na vrhu skupine G-20; voditelje poziva, naj na ministrski konferenci Svetovne trgovinske organizacije konec novembra v Ženevi ne pozabijo, kaj je končni razvojni cilj tega kroga pogajanj;
Institucionalni okvir
74. poudarja, da je treba trenutni zagon uporabiti tudi za izboljšanje in obnovitev okvira za čezatlantske odnose; vztraja, da mora obstoječo novo čezatlantsko agendo iz leta 1995 nadomestiti nov sporazum o čezatlantskem partnerstvu; meni, da bi bilo primerno, da bi se pogajanja o novem sporazumu začela, ko bo začela veljati lizbonska pogodba, in se tako lahko končala pred letom 2012;
75. meni, da je čezatlantski dialog zakonodajalcev med Evropskim parlamentom in kongresom ZDA že bistveno prispeval k boljšemu medsebojnemu razumevanju številnih vprašanj skupnega interesa, vključno s tistimi, ki so povezane z gospodarskimi odnosi in mednarodno trgovino;
76. meni, da gre za vsebinska vprašanja, ki so dovolj pomembna, da morajo biti nacionalni poslanci redno obveščeni o njihovem napredku; poziva predsednika Parlamenta, da zagotovi vzpostavitev mehanizma za takšen namen;
77. upa, da bo novi sporazum lahko nadgradil sedanji čezatlantski dialog zakonodajalcev v čezatlantsko medparlamentarno skupščino v skladu s priporočili iz resolucije Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2009;
78. upa, da bo čezatlantski dialog o delu v bližnji prihodnosti igral večjo vlogo v razpravah o tem, kako naj oblikovalci politik odgovorijo na izzive hitro naraščajoče brezposelnosti in strukturnih sprememb, ki jih je povzročila finančna kriza;
79. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic ter predsedniku in kongresu Združenih držav Amerike.
