25. 1. 2012 B7-0017/2012 PREDLOG RESOLUCIJE ob upoštevanju izjave podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o Iranu in njegovem jedrskem programu ( 2012/2512(RSP) )
Johannes Cornelis van Baalen
, Marietje Schaak,
Alexander Alvaro
v imenu skupine ALDE
PE479.455v01-00 B7‑0017/2012 Resolucija Evropskega parlamenta o Iranu in njegovem jedrskem programu ( 2012/2512(RSP) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju izjave visoke predstavnice EU Catherine Ashton v imenu skupine držav E3+3 po pogovorih z Iranom v Istanbulu 21. in 22. januarja 2011,
– ob upoštevanju izjave o Iranu, ki jo je podala podpredsednica Komisije/visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko dne 18. novembra 2011,
– ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Islamski republiki Iran, zlasti resolucij z dne 10. februarja 2010 in 10. marca 2011,
– ob upoštevanju zavezanosti Irana pogodbi o neširjenju jedrskega orožja, potrebi po tem, da vse države podpisnice te pogodbe popolnoma spoštujejo svoje obveznosti, ter pravic držav podpisnic, da v skladu s členoma I in II pogodbe raziskujejo, proizvajajo in uporabljajo jedrsko energijo za miroljubne namene, brez kakršne koli diskriminacije,
– ob upoštevanju resolucije sveta guvernerjev Mednarodne agencije za jedrsko energijo (GOV/22006/14), v kateri je zapisano, da bi rešitev iranskega jedrskega vprašanja prispevala k svetovnim prizadevanjem za neširjenje jedrskega orožja ter uresničitvi cilja o Bližnjem vzhodu brez orožja za množično uničevanje, vključno s sredstvi za njihovo dostavo;
– ob upoštevanju poročila Mednarodne agencije za jedrsko energijo z dne 8. novembra 2011 svetu guvernerjev o izvrševanju sporazuma o varovanju jedrskih materialov NPJ (Norveška, Poljska, Jugoslavija) ter ustreznih določb resolucij varnostnega sveta v Islamski republiki Iran,
– ob upoštevanju ustreznih resolucij Združenih narodov, vključno z resolucijami 1696 (2006), 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008), 1835 (2008), 1887 (2009), in 1929 (2010), pa tudi izjave predsednika varnostnega sveta z dne 29. marca 2006 ter ob potrjevanju njihovih določb,
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker so politična in diplomatska prizadevanja, da se najde rešitev, ki bo zagotovila, da bi bil namen iranskega jedrskega programa izključno miroljuben, zelo pomembna, in ker v zvezi s tem opozarja na prizadevanja Turčije in Brazilije za sporazum z Iranom o teheranskem reaktorju za raziskave, kar bi lahko bil ukrep za krepitev zaupanja;
B. ker poročilo nadalje navaja, da Iran nadaljuje dejavnosti bogatenja urana in predelave, ki bi jih moral v skladu s številnimi resolucijami varnostnega sveta Združenih narodov ustaviti; ker po drugi strani Pogodba o neširjenju jedrskega orožja ne izključuje dejavnosti bogatenja urana njenih držav pogodbenic in ker zato iranski program bogatenja ne krši omenjene pogodbe;
C. ker je Iran napovedal, da bo omenjeni objekt začel delovati februarja in da bodo tam bogatili uran na 20 %, ter potrdil, da do konca januarja pričakuje inšpektorje Mednarodne agencije za jedrsko energijo, ki naj bi prišli opravit enomesečni pregled;
1. ponavlja poziv Iranu, naj nemudoma ustavi razvoj tehnologije za bogatenje urana, ki je že onkraj tega, kar je potrebno za zagotavljanje zanesljive preskrbe z gorivom za civilne namene ter ne upošteva mednarodne zaskrbljenosti v zvezi s tajnimi vojaškimi nameni;
2. priznava, da bi lahko sankcije in diplomatski ukrepi prispevali k temu, da bi iranska vlada sprejela in spoštovala resolucije ZN, s čimer bi se izognili morebitnemu vojaškemu posegu; upoštevanju dejstvo, da doslej te sankcije niso imele mednarodno želenega uspeha; obžaluje dejstvo, da Kitajska in Rusija v varnostnem svetu še vedno odklanjata podporo sankcijam proti Iranu;
3. zahteva, naj bodo sankcije ali omejevalni ukrepi usmerjeni in sorazmerni zastavljenim ciljem, namenjeni samo odgovorni eliti represivnih ali zločinskih režimov in odgovornim nedržavnim subjektom propadlih držav ter naj se čim bolj zmanjšajo neugodne posledice za civilno prebivalstvo, zlasti za najobčutljivejše osebe; (Watsonovo poročilo o omejevalnih ukrepih EU);
4. opominja, da je Iran podpisnica Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (za razliko od nekaterih drugih držav, ki posedujejo jedrsko orožje) in je zato dolžna Mednarodni agenciji za jedrsko energijo omogočiti preglede svojih znanih jedrskih obratov;
5. s hudo zaskrbljenostjo ugotavlja, da je Iran v Komu zgradil obrat za bogatenje urana, s čimer je kršil svojo obveznost, da preneha vse dejavnosti v zvezi z bogatenjem urana;
6. ponovno poudarja svojo odločenost, da okrepi avtoriteto Mednarodne agencije za jedrsko energijo in da odločno podpira vlogo njenega sveta guvernerjev ter želi pohvaliti prizadevanja agencije, da bi rešila odprta vprašanja v zvezi z iranskim jedrskim programom;
7. odločno poziva Iran, naj popolnoma sodeluje z Mednarodno agencijo za jedrsko varnost v zvezi z vsemi odprtimi vprašanji, zlasti tistimi, ki povzročajo zaskrbljenost v zvezi z morebitno vojaško razsežnostjo iranskega jedrskega programa, tudi tako, da nemudoma omogoči dostop do vseh obratov, opreme, ljudi in listin, kakor to zahteva agencija, ter poudarja, da je pomembno zagotoviti, da ima agencija vse vire in avtoriteto, ki so potrebni, da opravi svoje delo v Iranu;
8. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje predsedniku EU, podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanjo in varnostno politiko, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Organizacije združenih narodov, varnostnemu svetu OZN, generalnemu direktorju Mednarodne agencije za jedrsko energijo, vladam in parlamentom držav Mašreka, svetu za sodelovanje v Zalivu, Izraelu, Palestini, Iraku, Turčiji ter vladi in parlamentu Islamske republike Iran.
