P6_TA(2007)0349
Evropska centralna banka (2006)
A6-0266/2007
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 12. julija 2007 o letnem poročilu Evropske centralne banke za leto 2006 ( 2007/2142(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju letnega poročila Evropske centralne banke (ECB) za leto 2006,
–
ob upoštevanju člena 113 Pogodbe ES,
–
ob upoštevanju člena 15 Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ki je priloga k Pogodbi,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 2. aprila 1998 o demokratičnem nadzoru tretje faze EMU UL C 138, 4.5.1998, str. 177.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. marca 2006 o strateški reviziji Mednarodnega denarnega sklada UL C 291 E, 30.11.2006, str. 118.
,
–
ob upoštevanju svojih resolucij z dne 6. julija 2006 o prestrezanju podatkov iz bančnih nakazil sistema SWIFT s strani ameriških tajnih služb Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0317 .
in z dne 14. februarja 2007 o družbi SWIFT, sporazumu PNR in čezatlantskem dialogu o teh vprašanjih Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0039 .
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. februarja 2007 o položaju evropskega gospodarstva: pripravljalno poročilo o širših smernicah ekonomske politike za leto 2007 Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0051 .
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. aprila 2007 o javnih financah v EMU v letu 2006 Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0168 .
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o petih letih eurobankovcev in eurokovancev ( KOM(2006)0862 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o letni izjavi o euroobmočju za leto 2007 ( KOM(2007)0231 ),
–
ob upoštevanju poročila ECB o finančni stabilnosti iz decembra 2006 in njenega poročila o finančnem povezovanju Evrope iz marca 2007,
–
ob upoštevanju spomladanske gospodarske napovedi Komisije z dne 7. maja 2007,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ( A6-0266/2007 ),
A.
ker je BDP v euroobmočju leta 2006 v primerjavi z 1,5 % povečanjem leta 2005 narasel za 2,7 %, kar je najboljši dosežek po letu 2000, inflacija pa je ostala na ravni 2,2 % iz leta 2005, kar ni razlog za pretirano zadovoljstvo,
B.
ker je bila glavna gonilna sila gospodarske rasti v euroobmočju notranje povpraševanje, zlasti na področju investicij,
C.
ker rast cen energije, ki se je začela v letu 2005, ni povzročila notranjega pritiska na inflacijo, saj je bilo povečanje plač zmerno, stranskih učinkov pa ni bilo zaznati,
D.
ker priporočila iz predhodnih resolucij Parlamenta o letnem poročilu ECB glede preglednosti glasovanja in objave kratkih zapisnikov še niso bila upoštevana,
E.
ker bi Parlament rad prispeval h krepitvi vloge in mednarodne pristojnosti ECB in euroobmočja na mednarodni ravni,
F.
ob upoštevanju številnih kandidatov za imenovanje na odgovorna delovna mesta v Mednarodnega monetarnega sklada (MDS), Svetovni trgovinski organizaciji ali Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj, brez tistih v Svetovni banki,
G.
ker je ECB v letu 2006 obrestne mere še povečevala, in sicer jih je od decembra 2005 povečala osemkrat za skupaj 200 osnovnih točk, tako da zdaj znašajo 4 %,
H.
ker naj bi se po pričakovanjih gospodarska rast v letu 2007 upočasnila in naj bi znašala le približno 2,6 %, kar bo posledica manjše ponudbe na trgu denarja, inflacija pa naj bi se zmanjšala na 1,9 %,
I.
ker se je primanjkljaj na tekočem računu ZDA v letu 2006 povečal za 6,5 % BDP, eurosistem pa še naprej poudarja tveganja in negotovost v zvezi z velikimi svetovnimi neravnovesji v tekočih računih,
J.
ker velika svetovna neravnovesja predstavljajo tveganje za devizne tečaje in svetovno gospodarsko rast in ker je treba ta tveganja obravnavati,
K.
ker je menjalni tečaj eura v letu 2006 v primerjavi z ameriškim dolarjem zrasel za 11,4 %, v primerjavi z japonskim jenom za 12,4 % in v primerjavi s kitajskim renminbijem za 8 %,
Monetarna in ekonomska gibanja
1.
ugotavlja, da je okrevanje gospodarstva v euroobmočju vse manj odvisno od zunanjih dejavnikov, saj je bila glavna gonilna sila rasti domače povpraševanje; ugotavlja, da je bilo v letu 2006 ustvarjenih dva milijona novih delovnih mest in da se je stopnja brezposelnosti zmanjšala z 8,4 % na 7,6 %; ugotavlja tudi, da so razlog za še vedno visoko, nesprejemljivo stopnjo brezposelnosti strukturne ovire
,
zlasti nezadostne javne in zasebne naložbe v nekatere ključne sektorje, kot so raziskave, izobraževanje in usposabljanje, in da je zaposlenost glede na mednarodne standarde še vedno majhna;
2.
poudarja, da bi bilo treba zaradi nedavnega okrevanja gospodarstva, obrestne mere povišati s previdnostjo, da ne bi s tem ogrozili gospodarske rasti; ugotavlja, da morajo države članice izvesti potrebne strukturne reforme in naložbene dejavnosti ter tako podpreti okrevanje gospodarstva;
3.
meni, da je še prezgodaj, da bi lahko pri tem okrevanju razlikovali med ciklično in strukturno razsežnostjo; vseeno meni, da so h gospodarski rasti verjetno prispevale tudi nekatere strukturne reforme, ki so imele večji učinek od pričakovanega; ocenjuje, da bi bilo treba to okrevanje gospodarstva izkoristiti kot spodbudo za nacionalne reforme, prilagojene razmeram v posameznih državah, zlasti na področju raziskav, inovacij in izobraževanja, s čimer bi omogočili rast v euroobmočju;
4.
ugotavlja, da je bila rast produktivnosti dela majhna, in meni, da se morajo plače povečevati sorazmerno z gibanjem produktivnosti, da bo mogoče vzdrževati konkurenčnost držav članic in ustvarjati nova delovna mesta, ne da bi spodbujali inflacijo; vendar poudarja potrebo po pravičnejši porazdelitvi sadov rasti; ugotavlja, da je v zadnjih letih rast plač ostala pod ravnjo rasti produktivnosti; poziva delničarje in upravljavce podjetij k ohranjanju odgovorne politike do svežnja prejemkov in dodatkov na najvišjih podjetniških ravneh, ki v primerjavi z navadnimi stopnjami plač nesorazmerno rastejo in tako dajejo nepravilne znake in odvračajo od podpore za odgovorno politiko plač;
5.
ugotavlja, da ECB obravnava razvoj plač kot povečano tveganje za stabilnost cen; s tem v zvezi opozarja, da letno poročilo Komisije o euroobmočju za leto 2007 ( SEK(2007)0550 ) pojasnjuje, da so plače v euroobmočju kljub velikemu povišanju cen nafte še naprej le zmerno rasle;
6.
poudarja, da Pogodba izrecno razlikuje med ciljem stabilnosti cen in podporo splošnim ekonomskim politikam, ko se omenjena cilja ne obravnavata kot zamenljiva;
7.
meni, da je konsolidacija javnih financ – zlasti v ugodnih gospodarskih razmerah – ključnega pomena za dolgoročno rast in da jo je treba načrtovati preudarno, da se izboljša kakovost javne porabe; meni, da je zlato pravilo, po katerem je javnofinančni primanjkljaj mogoče upravičiti samo z naložbami, pomemben korak v to smer;
8.
ugotavlja, da so bila nekatera gospodarstva euroobmočja uspešnejša kot druga, kar zadeva gospodarsko rast, pri čemer kaže omeniti zlasti Irsko, Luksemburg, Grčijo Finsko in Španijo, kjer je bila gospodarska rast večja kot v euroobmočju nasploh; ugotavlja, da so višjo rast dosegale tudi številne evropske države zunaj euroobmočja in meni, da se je mogoče iz teh dejstev naučiti marsičesa koristnega in da bi bila posebna raziskava ECB o razlogih, ki so ta gibanja spodbudili, prav tako uporabna;
9.
ugotavlja, da so gospodarski cikli v gospodarstvih držav članic euroobmočja na zelo različnih stopnjah; poziva ECB, naj preuči ali je tako raznoliko vedenje v enotnem monetarnem območju v prihodnosti lahko problematično za stabilnost in gospodarsko rast;
10.
izraža skrb zaradi naraščajoče vrednosti eura v primerjavi z najpomembnejšimi tujimi valutami in v zvezi s tem opozarja, da člen 111 Pogodbe pooblašča Svet za oblikovanje politike deviznih tečajev, ne da bi natančno določal na kakšen način naj te pristojnosti izvaja; poziva Euroskupino, Svet in ECB, da v celoti izvajajo svoje pristojnosti; ugotavlja, da precenjeni euro doslej sicer še ni ogrozil izvoza v euroobmočju, vendar ima različne učinke v državah članicah; opozarja na tveganja, povezana z velikimi bilančnimi neravnovesji držav, zaradi katerih utegne vrednost eura še narasti; ugotavlja, da obstaja široko soglasje med oblikovalci politike o tem, kako se lotiti problema globalnih neravnovesij; ugotavlja
,
da prizadevanja mednarodne skupnosti in mednarodnih finančnih institucij še zdaleč niso bila primerna; izraža upanje, da bo izvajanje ukrepov za zmanjšanje proračunskega primanjkljaja in spodbujanje zasebnega varčevanja v ZDA in doseganje večje prožnosti deviznih tečajev v številnih azijskih državah v vzponu s presežkom, zlasti na Kitajskem, ki ga mora nadzorovati MDS, pomembno prispevalo k postopnemu reševanju svetovnih neravnovesij;
11.
ugotavlja, da so v zadnjih desetih letih cene nepremičnin z nekaterimi izjemami močno naraščale v celotnem euroobmočju, še zlasti pa v Nemčiji; ugotavlja, da kljub nekaterim znamenjem, ki kažejo, da se ta trend umirja, cena potrošniških posojil za gospodinjstva še vedno narašča za približno 10 % letno; ugotavlja, da so se cene stanovanj v ZDA znižale, trg hipotekarnih posojil pa se je umiril, kar bi utegnilo vplivati na dejansko gospodarstvo; meni, da bi morali to dejstvo razumeti kot opozorilo, da se kaj takega utegne zgoditi tudi v euroobmočju; poziva ECB, naj ta gibanja pozorno spremlja, saj utegnejo vplivati na dejansko gospodarstvo; poziva ECB, naj predstavi ustrezne rešitve in njihove prednosti, na primer nepremičnine vključi v usklajeni indeks cen življenjskih potrebščin, določi poseben kazalnik ali predlaga posebne ukrepe, ki se bodo zaradi heterogenosti nacionalnih trgov izvajali na nacionalni ravni;
12.
je zaskrbljen, ker so bila odstopanja največja pri obrestnih merah za potrošniška posojila, namenjena gospodinjstvom; še posebej ugotavlja, da so se razlikovale obrestne mere za prekoračitev pozitivnega stanja na bančnih računih (limit), saj so se v euroobmočju gibale med približno 7 % in 13,5 %, zato priporoča, da ECB opravi nadaljnje raziskave in skuša poiskati razloge za to;
Upravljanje
13.
ugotavlja, da sta ECB in izvršilni odbor neodvisna; poudarja potrebo po spoštovanju ustavnega načela, določenega v členu 112(2)(b) Pogodbe; ponovno poudarja svojo podporo neodvisnosti ECB in podporo cilju ohranjanja stabilnosti cen in varovanja protiinflacijskih mandatov;
14.
meni, da bi morala stopnja zrelosti, ki jo dosegajo vsi udeleženci evropskega mehanizma deviznega tečaja, olajšati pojav "mešanice politike" in podpirati učinkovito izvajanje potrebnih strukturnih prilagoditev, od katerih je odvisno povečanje zmogljivosti rasti euroobmočja; priporoča dejavnejši makroekonomski dialog med Svetom, Komisijo, ECB, Evropskim parlamentom in evropskimi socialnimi partnerji ter podpira prizadevanja Euroskupine za vzpostavitev takšnega dialoga;
Finančna stabilnost in povezovanje
15.
pozdravlja objavo novega letnega poročila ECB o finančnem povezovanju v Evropi kot uporabnega prispevka k izboljšanju evropskega finančnega povezovanja;
16.
v celoti podpira prizadevanja ECB, da bi okrepila finančno povezovanje v euroobmočju, zlasti s spodbujanjem pobud v zasebnem sektorju, kot so enotno evropsko plačilno območje (SEPA) in evropski kratkoročni vrednostni papirji (STEP); priznava pomen nadaljnjega finančnega povezovanja, ki bo pripomogel k varovanju Evropske unije pred zunanjimi gospodarskimi šoki;
17.
meni, da lahko storitve ECB spodbudijo evropsko finančno povezovanje, ter ugotavlja, da je bil sistem Target v tem pogledu zelo koristen, saj je bila dosežena precejšnja integracija denarnih trgov in trgov zavarovanih kratkoročnih posojil (repo); meni, da bi lahko projekt Target 2 Securities izboljšal integracijo, učinkovitost in varnost sistemov za obračun in poravnavo, ki trenutno niso dovolj povezani in medopravilni, vendar poudarja, da bo s tem ECB postala aktivna tržna udeleženka, zato zahteva primeren nadzor ECB zunaj njene odgovornosti v monetarni politiki; opozarja, da je predstavitev primernega upravljanja prepozna; zato ga namerava z zanimanjem podrobno spremljati še naprej; ocenjuje tudi, da je treba nujno poskrbeti za ustrezni okvir vodenja tega projekta;
18.
se popolnoma zaveda hitrega pojavljanja nadomestnih naložbenih nosilcev (skladi za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe in zasebna kapitalska podjetja) in priznava, da zagotavljajo likvidnost in diverzifikacijo na trgu, vendar tudi deli skrb nekaterih centralnih bank in nadzornikov, da lahko povzročijo sistemsko tveganje in visoko stopnjo izpostavljenosti drugih finančnih institucij; pozdravlja nedavne študije Komisije o skladih za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe in zasebnih lastniških deležih, vendar obžaluje, da so te študije doslej obravnavale le ovire za rast takšnih skladov; poziva Komisijo, naj spremlja vse morebitne politične vrzeli, in zahteva širši in bolj kritičen pristop glede na obsega ki ga predstavljajo skladi za zavarovanje vlaganj v tvegane naložbe za finančno stabilnost in za obvladovanje tveganja za stopnje finančnih vzvodov ter diverzifikacije; poziva Komisijo, naj oceni kakovost nadzora na lokacijah v tujini in spodbudi sodelovanje z nadzorniki v teh sodnih pristojnostih;
19.
ugotavlja, da imajo nebančni posojilodajalci (zasebni kapital) vse večjo vlogo na trgih posojil v Evropski uniji in so večkrat pripravljeni prevzeti višje tveganje kot običajne bančne institucije; poleg tega ugotavlja, da so nebančni posojilodajalci veliko pripomogli k večji zaposlenosti in rasti podjetij v njihovem sektorju; meni, da bi to lahko povzročilo težave ob naslednji preusmeritvi posojilnega cikla in privedlo k precej bolj kompleksnemu ciklu prestrukturiranja dolgov velikih podjetij; zahteva, da ECB in drugi vpleteni organi ob upoštevanju teh dejstev presodijo, ali so sedanji postopki prestrukturiranja dolgov ustrezni;
20.
je seznanjen s tem, da ECB odločno nasprotuje podrobnim načrtom za kritje dolgov neuspešne evropske banke z javnimi sredstvi; meni, da je treba še nadalje izboljšati sodelovanje in načrtovati preskuse izjemnih situacij, vendar je prav, da se moralno tveganje čim bolj zmanjša s prednostno uporabo rešitev kriznega upravljanja, ki temeljijo na zasebnem kapitalu, sicer bi utegnili banke spodbuditi k nepremišljenemu tveganju;
21.
zaradi posredovanja podatkov iz sistema SWIFT oblastem ZDA znova poziva Svet in ECB, naj skupaj razmislita o tem, kako bi bilo mogoče izboljšati nadzor nad sistemom SWIFT, in o njegovem pozivu ECB, naj ukrepa kot nadzornica in uporabnica sistema SWIFT ter kot nosilka političnih odločitev;
Zunanja vloga eura
22.
ugotavlja, da je euro prešel iz uspešne razvojne faze v svetovno rezervno in referenčno valuto; poudarja, da je treba sprejeti dodatne ukrepe, da bi se nadaljeval pozitivni trend uporabe eurogotovine (na primer izdajanje računov za letalske in vesoljske proizvode v eurih);
23.
opozarja na zahtevo po poenoteni predstavitvi euroobmočja v okviru mednarodnih finančnih institucija, da bi tako zavarovali njegove interese v skladu z njegovim gospodarskim pomenom;
24.
poziva ECB, naj pozorno spremlja gibanja pri uporabi eura kot rezervne valute v centralnih bankah, in da v svojem letnem poročilu o mednarodni vlogi eura pojasni in analizira te učinke, zlasti glede deviznih tečajev;
Demokratični nadzor
25.
meni, da se v zvezi s postopkom imenovanja članov v izvršilni odbor ECB predhodni demokratični nadzor in preglednost lahko izboljšata, če bi Svet ocenil več morebitnih kandidatov in če bi kandidate, ki jih je predlagal Svet, z glasovanjem potrdil Parlament; poudarja, da je v sodelovanju z drugimi institucijami pripravljen začeti s preučevanjem možnih izboljšav postopka imenovanja pred naslednjim imenovanjem izvršilnega odbora leta 2010;
26.
poudarja, da je verodostojnost ECB prav tako odvisna od najboljše preglednosti postopkov odločanja; zato ponovno zahteva, da se takoj po sejah sveta ECB objavijo kratki zapisniki, zapisniki, ki jasno predstavljajo stališča za sprejete odločitve in proti njim ter ali so bile odločitve sprejete soglasno;
27.
opozarja, da je zaradi zapletenosti zavrnil sistem glasovanja na podlagi rotacije, ki je bil sprejet leta 2003 in velja za sklepe sveta ECB; meni, da bi bilo treba z vidika prihodnje širitve euroobmočja vzpostaviti sistem, ki bo združeval pravičnost in učinkovitost;
28.
poziva ECB, naj v svoji komunikacijske politike da prednost zaslišanjem svojega predsednika s strani odbora, pristojnega za ekonomske in monetarne zadeve v Parlamentu;
29.
poziva ECB, da v skladu s to resolucijo Evropskemu parlamentu in javnosti vsako leto posreduje letni povzetek ukrepov, ki jih je sprejela, da bi izboljšala svoj delovanje;
Pet let eurobankovcev in eurokovancev
30.
ugotavlja, da vrednost euro bankovcev v obtoku hitro raste, in je v letu 2006 narasla za 11,2 %; ugotavlja, da je nenehna rast zlasti posledica bankovcev visoke vrednosti, predvsem bankovcev za 500 EUR, katerih število se je povečalo za 13,2 %; znova poziva ECB, naj razišče razloge očitnega povečanja in analizira naravo transakcij, ki se izvajajo s temi bankovci, ter porazdelitev povpraševanja po državah, da se ugotovijo možna tveganja, ki bi lahko bila s tem povezana;
o
o o
31.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, predsedniku Euroskupine in Evropski centralni banki.
