10.1.2005
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) Poslovnika, ki ga vlagajo:
– Maria Martens, v imenu skupine PPE-DE
– Robert Goebbels in Miguel Angel Martínez Martínez, v imenu skupine PSE
– Fiona Hall, v imenu skupine ALDE
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– PPE-DE (B6‑0023/2005)
– PSE (B6‑0027/2005)
– ALDE (B6‑0031/2005)
o odpisu dolga državam v razvoju
Resolucija Evropskega parlamenta o odpisu dolga državam v razvoju
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju sestanka "Pariškega kluba", skupine 19 držav upnic, ki vključuje 12 držav članic EU, z dne 21. novembra 2004,
–
ob upoštevanju svojih predhodnih resolucij o zmanjšanju dolgov HIPC z dne 25. aprila 2002 in o dolgu revnih držav z dne 18. maja 2000,
–
ob upoštevanju razvojnih ciljev tisočletja, ki so jih leta 2000 podpisali vsi člani ZN,
–
ob upoštevanju pobude za novo partnerstvo za razvoj Afrike (NEPAD - New Partnership for Africa's Development), sprejete v Abuji (v Nigeriji) oktobra 2001, ki je bila s strani Afriške unije naknadno priznana za del njenega socialno-ekonomskega razvojnega programa,
–
ob upoštevanju akcijskega načrta, ki ga je 27. junija 2002 v Kananaskisu sprejela skupina G8 industrializiranih držav, in zaključkov predsedstva G8, sprejetih v Evianu 3. junija 2003,
–
ob upoštevanju resolucije 2001/27 Komisije Združenih narodov za človekove pravice o vplivih strategij strukturnih prilagoditev in zunanjih dolgov na človekove pravice, zlasti na ekonomske, socialne in kulturne pravice,
–
ob upoštevanju peticije Jubilee 2000, ki jo je podpisalo 24 milijonov državljanov in ki poziva odpis dolgov za države v razvoju,
–
ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,
A
ker se večina močno zadolženih revnih držav (Highly Indebted Poor Countries - HIPCs) nahaja v podsaharski Afriki,
B
ob upoštevanju bremena afriškega dolga, ocenjenega na okrog 230 milijard USD, in ker glede na ocene afriške države z nizkim dohodkom za servisiranje svojih dolgov na leto plačajo okrog 39 milijard USD,
C
ker bi odpis dolgov sprostil sklade za druge namene, s sproščenim denarjem bi oblikoval del vladnega proračuna, ki bi se tako lahko neposredno porabil za zmanjšanje revščine,
D
ker je odpis dolgov eden od razvojnih ciljev tisočletja 8, ki se še posebej namerava "izčrpno z nacionalnimi in mednarodnimi ukrepi ukvarjati s problemi zadolženih držav v razvoju, da se vprašanje dolga rešuje dolgoročno",
E
ker samo odpis dolgov ni rešitev in sam po sebi ne ustvarja sredstev, zmanjšuje revščine ali spodbuja razvoj; ker je prihodnost držav v razvoju primarno odvisna od dobrega upravljanja in vlaganja v lastne ljudi,
F
ker so Svetovna banka, IMF, G7 in Pariški klub leta 1996 začeli s pobudo, da se močno zadolžene revne države (HIPC) olajša dolgov,
G
ker se glede na poročilo UNCTAD iz leta 2002 in po dvajsetih letih programov strukturnih prilagoditev revščina še naprej povečuje,
H
ker se je Pariški klub 21. novembra 2004 strinjal, da odpiše 80% iraškega javnega dolga, da bi tako prispeval k obnovi države; ker se bo dolg znižal v treh stopnjah - 30% nemudoma, naslednjih 30% v letu 2005 in 20% v letu 2008,
I
ker je tragični cunami v Aziji spodbudil več pozivov, da se prizadetim narodom zamrzne njihov dolg in se tako prispeva k procesu obnove in sanacije,
1.
ugotavlja zmanjševanje iraškega dolga za 80%; poudarja pa, da se morajo vsi upniki ter zlasti mednarodne institucije in nacionalne vlade dogovoriti za odpis dolga državam v razvoju, in sicer najprej najmanj razvitim državam (LDCs);
2.
poziva Komisijo in vse države članice, da na področju večstranskega in dvostranskega sodelovanja prevzamejo pobudo pri opuščanju zunanjih dolgov za vse države v razvoju; predlaga tudi, da udejanjajo cilj prispevanja 0,7% BDP v čezmorsko razvojno pomoč in s tem omogočajo doseganje razvojnih ciljev tisočletja;
3.
pozdravlja pozive za zamrznitev dolgov državam, ki jih je prizadel cunami in poziva, da se dolg odpiše tudi ostalim revnim državam, saj mednarodna solidarnost ne sme biti odvisna od tragičnih dogodkov;
4.
poudarja, da se mora dolg prednostno odpisati LCD in to le pod pogoji, da se denar, ki ga vlade pridobijo zaradi te opustitve nameni v pomoč najrevnejšim v njihovi družbi;
5.
meni, da se mora postopek opustitve javnega dolga pospešiti in poglobiti v državah, katerih vlade spoštujejo človekove pravice in načela dobrega upravljanja in dajejo prednost odpravljanju revščine;
6.
poudarja, da so predhodne pobude, vključno z okrepljeno pobudo močno zadolženih revnih držav (HIPC), v sedanjih razmerah gospodarske globalizacije še vedno nezadostne, in da se vsaka pobuda, kot je HIPC, mora razumeti kot korak k opuščanju vseh dolgov;
7.
v tem smislu opozarja na potrebo, da se sedanja pobuda HIPC prilagodi tako, da bo dosegala zahteve držav upravičenk, ki zaradi izjemne politične nestabilnosti še niso dosegle t.i. točke odločitve, in omogočala več prilagodljivosti tudi na drugih ravneh, kot so trajanje "obdobja zabeležene poti", vsebina "zabeležene poti" in vmesni strateški dokumenti za zmanjševanje revščine in dodelitev opustitve dolga v vmesnem obdobju;
8.
v tem kontekstu pozdravlja, da se uveljavitev klavzule o časovni omejitvi pobude HIPC prestavi na konec leta 2006, kar nekaterim upravičenim državam po sporih omogoča, da vzpostavijo potrebno "zabeleženo pot" in si s tem zagotovijo dostop do pobude; poziva, da se omogoči dodatna opustitev dolga, ki bo usmerjena k spravi in sanaciji infrastrukture v teh državah, da se tako zmanjšan možnost nadaljnjih sporov;
9.
meni, da se morajo vsakršna dodatna sredstva, ki jih vlade pridobijo z odpisom dolga, dodeliti socialnim projektom na način, o katerem se dogovorijo z donatorji in civilno družbo, tako da se povečajo socialni izdatki na področjih, kot so osnovno izobraževanje, osnovno zdravstveno varstvo in HIV/AIDS;
10.
poziva Komisijo in države članice, da z učinkovito koordinacijo v okviru skupine G8, Svetovne banke in IMF zagotovijo, da ne bo nobeni državi, ki je resnično predana zmanjševanju revščine, dobremu upravljanju in gospodarskim reformam, zaradi finančnega pomanjkanja onemogočeno dosegati razvojne cilje tisočletja;
11.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Komisiji, Svetu AKP-EU, Afriški uniji, Združenim narodom, Mednarodnemu monetarnemu skladu in Svetovni banki.
