KONČNO
A6-0466/2006
15.12.2006
***I
POROČILO
o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
(KOM(2005)0667 – C6–0009/2006 – 2005/0281(COD))
Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
Poročevalka:
Caroline Jackson
PE 374.384v02-00
Oznake postopkov
* Postopek posvetovanja
večina oddanih glasov
**I Postopek sodelovanja (prva obravnava)
večina oddanih glasov
**II Postopek sodelovanja (druga obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega stališča
absolutna večina poslancev Parlamenta za zavrnitev ali spremembo skupnega stališča
*** Postopek privolitve
absolutna večina poslancev Parlamenta, razen v primerih, navedenih v členih 105, 107, 161 in 300 Pogodbe ES in členu 7 Pogodbe EU
***I Postopek soodločanja (prva obravnava)
večina oddanih glasov
***II Postopek soodločanja (druga obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega stališča
absolutna večina poslancev Parlamenta za zavrnitev ali spremembo skupnega stališča
***III Postopek soodločanja (tretja obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega besedila
(Vrsta postopka je odvisna od pravne podlage, ki jo predlaga Komisija.)
Spremembe zakonodajnega besedila
Pri spremembah, ki jih predlaga Parlament, je spremenjeno besedilo označeno s krepkim poševnim tiskom . Besedilo, zapisano v navadnem poševnem tisku , označuje tehničnim službam namenjeni del zakonodajnega besedila s predlaganimi popravki, ki se upoštevajo pri pripravi končnega besedila (na primer, očitne napake ali izpustitve v zadevni jezikovni različici). O teh popravkih odločajo pristojne tehnične službe.
VSEBINA
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA......................5
OBRAZLOŽITEV.....................................................................................................................59
MNENJE Odbora za industrijo, raziskave in energetiko .............................61
POSTOPEK..............................................................................................................................89
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
( KOM(2005)0667 – C6–0009/2006 – 2005/0281(COD) )
(Postopek soodločanja: prva obravnava)
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu ( KOM(2005)0667 )
UL C ... / Še neobjavljeno v UL. ,
– ob upoštevanju člena 251(2) in člena 175(1) Pogodbe ES, na podlagi katerih je Komisija Parlamentu podala predlog ( C6–0009/2006 ),
– ob upoštevanju člena 51 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane in mnenja Odbora za industrijo, raziskave in energetiko ( A6‑0466/2006 ),
1. odobri predlog Komisije, kakor je bil spremenjen;
2. poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom;
3. naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji.
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlogi sprememb Parlamenta
Predlog spremembe
1
Uvodne izjave 1 a do 1 c (novo)
(1a) Poglavitni cilj vsake politike ravnanja z odpadki bi moral biti zmanjšanje škodljivih vplivov nastajanja in ravnanja z odpadki na zdravje ljudi in okolje. Obenem bi moral biti namen zakonodaje na področju odpadkov zmanjšanje uporabe virov, hkrati pa spodbujanje praktične uporabe hierarhije ravnanja z odpadki.
(1b) Svet je v svoji resoluciji z dne 24. februarja 1997 potrdil, da bi moralo biti preprečevanje nastajanja odpadkov najpomembnejša naloga pri ravnanju z odpadki, medtem ko je treba ponovni uporabi in recikliranju materialov dati prednost pred predelavo energije, kolikor sta to najboljši ekološki možnosti.
(1c) V šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti je bila ta usmeritev potrjena z namenom bistvenega zmanjšanja skupnega obsega nastalih odpadkov in opredelitve ciljev, ki jih bo treba potem uresničevati.
Obrazložitev
Cilj ravnanja z odpadki bi moral biti zmanjšanje vplivov, povezanih z nastajanjem odpadkov in ravnanjem z njimi, do najmanjše stopnje, obenem pa prispevanje k manjši uporabi virov. Zato je treba začeti izvajati in uporabljati uveljavljeno hierarhijo, ki zagotavlja trajno uresničevanje obstoječih političnih ciljev.
Spomniti želimo na obstoječo osnovo petstopenjske hierarhije ravnanja z odpadki, začenši s preprečevanjem kot najpomembnejšo nalogo, ki ji sledi iskanje najboljših okolju prijaznih rešitev.
Namen sklicevanja na sklep o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti, ki sta ga EP in Svet sprejela v zvezi s ciljem preprečevanja nastajanja odpadkov, je poudariti pomen zmanjšanja skupnega obsega in opredelitve ciljev.
Predlog spremembe
2
Uvodna izjava 6 a (novo)
(6a) Sedanji sistem proizvodnje in potrošnje je treba nujno preoblikovati. Glavni cilj tega je spremeniti potrošnjo tako, da bo trajnostno usmerjena, postopke pridobivanja surovin, proizvodnje in načrtovanja izdelkov pa čim bolj uskladiti z naravnimi procesi in vzorci.
Predlog spremembe
3
Uvodna izjava 6 b (novo)
(6b) Družba je odvisna zlasti od proizvodov, izdelanih iz skupka različnih materialov, kot so biološki, mineralni in sintetični materiali, ki so pogosto združeni v sestavljene materiale. S temi materiali je treba ravnati tako, da ob koncu življenjske dobe izdelkov ne bodo postali neuporabni odpadki.
Predlog spremembe
4
Uvodna izjava 10 a (novo)
(10a) Cilj zakonodaje o odpadkih mora biti zmanjšanje uporabe naravnih virov, hkrati pa spodbujanje uporabe hierarhije ravnanja z odpadki.
Obrazložitev
Osnova politike ravnanja z odpadki mora biti hierarhija ravnanja z odpadki, saj temelji na okoljskih vprašanjih. Zato izvajanje te hierarhije prinaša okoljske koristi in prispeva k učinkoviti rabi naravnih virov in zmanjšanju odvisnosti od energije, saj spodbuja zmanjševanje količine odpadkov in njihovo recikliranje.
Predlog spremembe
5
Uvodna izjava 11
(11) Zaradi pojasnitve področja tega postopka pri splošnem ravnanju z odpadki in vloge ponovne uporabe surovin ali proizvodov, ki sodijo v področje opredelitve odpadkov, bi bilo treba dodati opredelitev ponovne uporabe. Opredelitev ponovne uporabe ne sme zajemati ponovne uporabe proizvodov, ki že na začetku ne postanejo odpadki, in se mora zato nanašati samo na dejavnosti, ki vodijo v ponovno uporabo proizvodov ali njihovih sestavnih delov, ki so postali odpadki.
(11) Zaradi pojasnitve področja tega postopka v okviru politike EU na področju ravnanja z odpadki bilo treba dodati opredelitev ponovne uporabe. Ta pojem je treba opredeliti tako, da bo obsegal vse postopke, ki so v veljavni zakonodaji EU na področju posebnih odpadnih izdelkov opredeljeni kot ponovna uporaba.
Obrazložitev
Nove opredelitve v okvirni direktivi o odpadkih morajo upoštevati tudi že obstoječe opredelitve v direktivah, ki se nanašajo na posebne odpadne izdelke (t.j. opredelitve ponovne uporabe v Direktivi 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (člen 3(5)), v Direktivi 2000/53/ES o izrabljenih vozilih (člen 2(6)) in v Direktivi 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (člen 3d)).
Predlog spremembe
6
Uvodna izjava 13
(13) Opredelitvi predelave in odstranjevanja je treba spremeniti, da se zagotovi jasno razlikovanje med dvema konceptoma, ki temelji na pravem razlikovanju ob vplivu na okolje, in zlasti na tem, ali postopek vodi v zamenjavo naravnih virov v gospodarstvu ali ne. Poleg tega je treba za pojasnitev primerov, pri katerih je to razlikovanje težko uporabiti v praksi ali pri katerih klasifikacija dejavnosti kot predelava ne ustreza dejanskim vplivom na okolje ali postopku , dodati korektivni mehanizem.
(13) Opredelitvi predelave in odstranjevanja je treba spremeniti, da se zagotovi jasno razlikovanje med dvema konceptoma, ki temelji na pravem razlikovanju ob vplivu na okolje in zdravje , in na tem, ali postopek vodi v zaželeno zamenjavo naravnih virov v gospodarstvu ali ne. Poleg tega je treba za pojasnitev , kdaj klasifikacija dejavnosti kot predelava ne ustreza dejanskim vplivom postopka na okolje, dodati korektivni mehanizem.
Obrazložitev
Upoštevati je treba tudi vpliv na zdravje. Pri razlikovanju med predelavo in odstranjevanjem bi morala imeti nadomestitev naravnih virov z odpadki prednost pred drugimi oblikami nadomestitve. Korektivni mehanizem na podlagi postopka komitologije je sprejemljiv le za ukrepe proti lažni predelavi, ne pa za določanje izrecnih razlik med predelavo in odstranjevanjem.
Predlog spremembe
7
Uvodna izjava 14 a (novo)
(14a) Za pojasnitev nekaterih vidikov opredelitve odpadkov bi bilo koristno določiti, kdaj surovina ali snov, ki nastane v proizvodnem procesu ali postopku ekstrakcije, katerega prvotni namen ni bil njena proizvodnja, in ki je imetnik ne želi zavreči, ampak jo namerava uporabiti, postane stranski proizvod. Komisija bi morala izdati razlagalne smernice na osnovi veljavnega prava. Če to ne bi zadoščalo, bi morala Komisija po potrebi in ob posebnem upoštevanju okoljevarstvenih in zdravstvenih vprašanj ter s pravom določenih pogojev predložiti zakonodajne predloge, ki bi vsebovali jasna merila, po katerih bi se za vsak primer posebej določalo, kdaj zadevne surovine in snovi ne sodijo v področje opredelitve odpadkov. Če takih, na ravni Skupnosti sprejetih ukrepov ali veljavnega evropskega prava ni, se zadevne surovine ali snovi še naprej obravnavajo kot odpadki.
Predlog spremembe
8
Uvodna izjava 15
(15) Smiselno je stroške razporediti tako, da odražajo dejanske stroške za okolje pri predelavi odpadkov in ravnanju z njimi.
(15) Smiselno je stroške razporediti tako, da odražajo dejanske stroške za okolje pri predelavi odpadkov in ravnanju z njimi. Pri tem bi morala veljati načelo, da plača povzročitelj obremenitve, in odgovornost proizvajalca. Zlasti odgovornost proizvajalca je sredstvo, ki ga je mogoče uporabiti za spodbujanje preprečevanja nastajanja, ponovne uporabe in recikliranja odpadkov, saj zagotavlja, da proizvajalci upoštevajo vplive celotnega življenjskega cikla svojih izdelkov, tudi ob koncu njihove življenjske dobe, in jih primerno načrtujejo.
Obrazložitev
Programi, namenjeni preprečevanju nastajanja odpadkov, ki so jih razvili v preteklosti, niso izpolnili vseh pričakovanj. Z izrecnim poudarjanjem načela, da plača povzročitelj obremenitve, in odgovornosti proizvajalca naj bi upoštevali tudi poseben pomen preprečevanja nastajanja odpadkov. Ukrepe, ki vodijo zgolj v povečana upravna prizadevanja in s tem finančne stroške brez ustrezne ekološke dodane vrednosti, je treba zavrniti.
Šesti okoljski akcijski program je pozval k "nadaljnjemu razvoju odgovornosti proizvajalca"; to načelo je bilo že vključeno v druge dele zakonodaje na področju odpadkov, zlasti v direktivo o odpadni električni in elektronski opremi in direktivo o izrabljenih vozilih.
Predlog spremembe
9
Uvodna izjava 16 a (novo)
(16a) Države članice bi morale ohraniti ustrezno raven varstva okolja in pri tem zagotavljati dovolj stroškovno učinkovitih možnosti za ravnanje z odpadki, ki izvirajo iz postopkov recikliranja ob priznavanju ključnega pomena, ki ga imajo reciklirne naprave za omejitev količin odpadkov, ki jih je treba dokončno odstraniti. Ti ostanki odpadkov so precejšnje ozko grlo za nadaljnje povečanje reciklirnih zmogljivosti, zato bi morali pristojni organi sprejeti ustrezne ukrepe, ki bi bili v skladu s ciljem oblikovanja družbe recikliranja.
Obrazložitev
Več recikliranja pomeni več ostankov odpadkov, kar je treba ustrezno načrtovati, preden postanemo„družba recikliranja”.
Predlog spremembe
10
Uvodna izjava 18
(18) Za izboljšanje načina, na katerega se izvaja preprečevanje nastajanja odpadkov v državah članicah, in za olajšanje uvajanja najboljše prakse na tem območju je treba okrepiti določbe , ki se nanašajo na preprečevanje nastajanja odpadkov in uvesti zahtevo za države članice po razvoju programov za preprečevanje nastajanja odpadkov, osredotočenih na ključne vplive na okolje, ter upoštevati celoten življenjski krog . Takšni cilji in merila morajo biti usmerjeni v prekinitev povezave med gospodarsko rastjo in vplivi na okolje, povezanimi z nastajanjem odpadkov. Interesne skupine , kot tudi širša javnost, morajo v skladu z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta dobiti priložnost sodelovanja pri pripravi programov in morajo imeti dostop do njih po pripravi.
(18) Za izboljšanje načina, na katerega se izvaja preprečevanje nastajanja odpadkov v državah članicah, in za olajšanje uvajanja najboljše prakse na tem področju je treba sprejeti cilje in ukrepe Skupnosti, ki se nanašajo na preprečevanje nastajanja odpadkov in uvesti zahtevo za države članice po razvoju programov za preprečevanje nastajanja odpadkov, osredotočenih na ključne vplive na okolje, ter upoštevati celoten življenjski cikel . Takšni cilji in ukrepi morajo biti usmerjeni v prekinitev povezave med gospodarsko rastjo in naraščanjem količin odpadkov ter vplivi na okolje in zdravje , povezanimi z nastajanjem odpadkov, tako da se bo nazadnje zmanjšalo nastajanje odpadkov, njihova nevarnost in škodljivi vplivi . Lokalni in regionalni organi, kot tudi interesne skupine in širša javnost, morajo v skladu z Direktivo 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta dobiti priložnost sodelovanja pri pripravi programov in morajo imeti dostop do njih po pripravi.
Obrazložitev
Naraščanje količin odpadkov ostaja nevzdržno in povečuje breme ter stroške ravnanja z odpadki v vseh državah članicah EU (zlasti pa v novih državah članicah).
Cilji preprečevanja na ravni Skupnosti so nujnejši kot kdaj koli prej in jih podpira tudi šesti okoljski akcijski program. Poleg tega ni dovolj prekiniti le relativne povezave med gospodarsko rastjo in vplivi na okolje, saj bi lahko kljub temu prišlo do absolutnega povečanja vplivov na okolje. Ukrepi morajo privesti do absolutnega zmanjšanja nastajanja odpadkov in s tem povezanih škodljivih učinkov.
Predlog spremembe
11
Uvodna izjava 18 a (novo)
(18a) Nevarni odpadki se razvrščajo po merilih nevarnosti in tveganja. Posledično morajo zanje veljati stroge specifikacije, da se preprečijo ali čim bolj zavrejo škodljivi vplivi, ki so posledica neustreznega ravnanja in lahko vplivajo na okolje, ter preprečijo nevarnosti za zdravje in varnost ljudi.
Z nevarnimi odpadki je treba zaradi njihovih nevarnih lastnosti ustrezno ravnati, kar vključuje posebne in prilagojene tehnike zbiranja in obdelave, poseben nadzor in posebne postopke v zvezi z njihovo sledljivosti. Vsi izvajalci postopkov z nevarnimi odpadki morajo imeti ustrezne kvalifikacije in izobrazbo.
Obrazložitev
Prenehanje veljavnosti sedanje direktive o nevarnih odpadkih ne sme ustvariti priložnosti za omilitev zahtev glede ravnanja z nevarnimi odpadki, kar je treba poudariti v uvodni izjavi.
Predlog spremembe
12
Uvodna izjava 19
(19) Nekatere določbe o ravnanju z odpadki, določene v Direktivi Sveta 91/689/EGS z dne 12. decembra 1991 o nevarnih odpadkih, se morajo spremeniti, da bi tako odstranili zastarelo gradivo in izboljšali jasnost besedila. Zaradi poenostavitve zakonodaje Skupnosti se morajo vključiti v sedanjo direktivo. Zaradi pojasnitve dejavnosti prepovedi mešanja in za zaščito okolja in zdravja ljudi morajo biti odstopanja od prepovedi mešanja, določena z Direktivo 91/689/EGS, omejena na razmere, v katerih takšno mešanje predstavlja najboljše razpoložljive tehnike, kot so opredeljene v Direktivi 96/61/ES. Direktivo 91/689/EGS je zato treba razveljaviti.
črtano
Obrazložitev
Predlog spremembe je namenjen uskladitvi s predlogi sprememb k členom od 22 do 24.
Predlog spremembe
13
Uvodna izjava 20
(20) Ker prednost, dana regeneraciji v Direktivi Sveta 75/439/EGS z dne 16. junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj, nič več ne odraža jasnih koristi za okolje, se mora ta direktiva razveljaviti. Vendar pa je ločeno zbiranje odpadnih olj še naprej bistveno za ustrezno ravnanje z njimi in preprečevanje škode v okolju, nastale zaradi neustreznega odstranjevanja olj, zato je treba obveznost zbiranja odpadnih olj vključiti v sedanjo direktivo. Direktivo 75/439/EGS je zato treba razveljaviti.
črtano
Obrazložitev
Predlagana razveljavitev direktive o odpadnih oljih je v močnem nasprotju s ciljem, ki ga je določila Komisija, da EU postane „družba recikliranja". Regeneracija odpadnih olj je koristna za okolje in ji je treba še naprej dajati prednost. Poenostavljanje zakonodaje ne bi smelo povzročiti zamenjave okvirne zakonodaje z zakonodajo, ki se nanaša na posebne izdelke. Številni drugi tokovi odpadkov so in bodo ostali urejeni s posebnimi, samostojnimi direktivami. Isto bi moralo veljati za direktivo o odpadnih oljih.
Predlog spremembe
14
Člen 1
Ta direktiva določa merila za zmanjšanje celotnega vpliva na okolje , povezanega z uporabo virov , nastajanjem odpadkov in ravnanjem z njimi .
Ta direktiva določa ukrepe za kar največje zmanjšanje celotnega vpliva nastajanja odpadkov in ravnanja z njimi na okolje in zdravje, kar bo prispevalo tudi k manjši uporabi virov .
Za iste namene tudi določa, pri čemer države članice prednostno sprejmejo ukrepe , preprečevanje nastajanja ali zmanjševanje količine odpadkov in njihove škodljivosti in tudi predelavo odpadkov s ponovno uporabo , recikliranjem in drugimi postopki predelave.
Za te namene države članice in Skupnost sprejmejo kot splošno pravilo ukrepe po pomembnosti, v padajočem zaporedju, za:
(1) preprečevanje in zmanjševanje nastajanja odpadkov,
(2) ponovno uporabo odpadkov,
(3) recikliranje odpadkov,
(4) druge postopke predelave ,
(5) varno in okolju prijazno odstranjevanje odpadkov.
Kadar ocene življenjskega cikla ter analize stroškov in koristi jasno pokažejo, da je pri določenih tokovih odpadkov bolje uporabiti kakšen drug način obdelave, države članice prednostnih nalog iz drugega odstavka niso dolžne upoštevati. Te ocene in analize se objavijo in jih pregledajo neodvisni znanstveni organi. Opravi se posvetovanje ter zagotovi celovit in pregleden postopek, pri katerem sodelujejo interesne skupine in državljani. Komisija po potrebi oblikuje smernice za uporabo takih ocen in analiz.
Obrazložitev
Instrumenti za oceno življenjskega cikla ne morejo upoštevati vidikov, ki jih ni mogoče izraziti kvantitativno, kot so izobraževalni učinki ločenega zbiranja odpadkov ali koristi, ki jih za biološko raznovrstnost prinaša manjše izkoriščanje virov. K uporabi teh instrumentov pri spreminjanju hierarhije je torej treba pristopiti previdno. Odstopanja od hierarhije se določajo za vsak primer posebej in le, če iz tega jasno izhajajo koristi; za zagotavljanje popolne preglednosti se ocene objavijo, neodvisni znanstveni organi pa jih na podlagi ustreznih posvetovanj pregledajo, kot je določeno v novi predlagani prilogi Va.
Predlog spremembe
15
Člen 2
Ta direktiva ne zajema plinastih izpustov v ozračje.
Ta direktiva ne zajema :
– plinastih izpustov v ozračje ,
– izkopanih snovi, ki niso kontaminirane in jih je v naravnem stanju mogoče uporabiti na istem ali drugem kraju.
1. Ne zajema naslednjih kategorij odpadkov v zvezi z nekaterimi posebnimi vidiki teh kategorij, ki so že zajete v drugi zakonodaji Skupnosti:
1. Ne zajema naslednjih kategorij odpadkov v zvezi z nekaterimi posebnimi vidiki teh kategorij, ki so že zajete v drugi zakonodaji Skupnosti:
(a) radioaktivne odpadke ;
(a) radioaktivnih odpadkov ;
(b) odpadke , ki nastajajo pri iskanju, pridobivanju, predelavi in skladiščenju mineralnih surovin in obratovanju kamnolomov;
(b) odpadkov , ki nastajajo pri iskanju, pridobivanju, predelavi in skladiščenju mineralnih surovin in obratovanju kamnolomov;
(c) fekalne in druge naravne, nenevarne snovi, ki se uporabljajo pri kmetovanju;
(c) fekalnih in drugih naravnih, nenevarnih snovi, ki se uporabljajo pri kmetovanju;
(d) odpadne vode , razen odpadkov v tekočem stanju;
(d) odpadnih voda , razen odpadkov v tekočem stanju;
(e) razgrajena razstreliva ;
(e) razgrajenih razstreliv ;
(ea) živalskih trupel ali živalskih stranskih proizvodov, zajetih v Uredbi (ES) št. 1774/2002, brez poseganja v uporabo te direktive za obdelavo odpadkov, ki vsebujejo živalske stranske proizvode, tudi tiste, ki iz zdravstvenih razlogov niso primerni za uporabo in jih je zato treba obravnavati kot odpadke.
(f) neizkopana kontaminirana zemlja .
(f) neizkopane kontaminirane zemlje .
2. Ne zajema živalskih trupel ali živalskih stranskih proizvodov, namenjenih za uporabo v skladu z Uredbo (ES) št. 1774/2002 brez vpliva na uporabo sedanje direktive glede obdelave bio-odpadkov, ki vsebujejo živalske stranske proizvode.
2a. Komisija najpozneje dve leti po začetku veljavnosti te direktive predloži predlog za spodbujanje recikliranja posebnih surovin.
3. Ne zajema fekalnih snovi, slame in drugih naravnih nenevarnih snovi iz kmetijske proizvodnje , ki se uporabljajo pri kmetovanju ali za proizvodnjo energije iz biomase z uporabo procesov ali metod, ki ne škodujejo okolju ali ogrožajo zdravja ljudi.
3. Ta direktiva ne zajema fekalnih snovi, slame in drugih naravnih nenevarnih, ki se uporabljajo pri kmetovanju ali za proizvodnjo energije iz biomase z uporabo procesov ali metod, ki ne škodujejo okolju ali ogrožajo zdravja ljudi. Blato iz čistilnih naprav sodi na področje uporabe te direktive, razen če se v kmetijstvu uporablja v skladu z Direktivo Sveta 86/278/EGS z dne 12. junija 1986 o varstvu okolja, zlasti tal, kadar se blato iz čistilnih naprav uporablja v kmetijstvu 1 .
4. „Živalska trupla“ iz odstavka 2 so živali, ki poginejo drugače kot z zakolom, vključno z živalmi, ki se pokončajo zaradi izkoreninjenja kužnih živalskih bolezni v okviru kmetijske prakse ali načinov kmetovanja.
4. „Živalska trupla“ iz odstavka 1(ea) so živali, ki poginejo drugače kot z zakolom, vključno z živalmi, ki se pokončajo zaradi izkoreninjenja kužnih živalskih bolezni v okviru kmetijske prakse ali načinov kmetovanja.
1 UL L 181, 4.7.1986, str. 6. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 807/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 36).
Obrazložitev
Gradbena podjetja v EU vsako leto prepeljejo nič manj kot 1000 milijonov ton izkopanih snovi. Javna uprava snovi, ki se ponovno uporabijo na istem kraju, načeloma ne obravnava kot odpadke, vendar je taka neuradna razlaga veljavne zakonodaje, ki je Sodišče ni vedno povsem podprlo.
Po opredelitvah Skupnosti pa se kot odpadki obravnavajo iste snovi, če se jih prenese na drugo mesto, kjer se uporabljajo za isti namen. Za vpletena podjetja to pomeni precejšnje dodatne stroške in upravno breme pri nadaljnji uporabi ali odstranjevanju, kar se odraža v gradbenih cenah.
Zato bi bilo smotrno iz področja uporabe te direktive izključiti naravne snovi, ki niso kontaminirane in ki jih je v njihovem naravnem stanju mogoče uporabiti na istem ali drugem kraju.
– Živalska trupla in živalski stranski proizvodi so tudi odpadki, vendar ne bi smeli soditi na področje uporabe te direktive. Pojasnjeno je tudi, da morajo biti živalski stranski proizvodi zajeti v uredbi o živalskih stranskih proizvodih in ne zgolj namenjeni uporabi v skladu s to uredbo.
Recikliranje blata za uporabo v kmetijstvu po ustrezni obdelavi je treba izvzeti iz te direktive, saj je že zajeto v direktivi Sveta št. 86/278/EGS o varstvu okolja in zlasti tal, ki predvideva obdelavo blata tako, da se prepreči kakršen koli škodljiv učinek za tla, rastline, živali in ljudi. Treba se je izogniti prekrivanju teh dveh direktiv.
Načeloma se podpira dolgoročna vizija o družbi recikliranja, kot jo Komisija predlaga v tematski strategiji za preprečevanje nastajanja in recikliranje odpadkov, vendar niti direktiva niti tematska strategija ne vključujeta konkretnih ukrepov za spodbujanje recikliranja. Zato je treba v tej direktivi jasno navesti, da bo Komisija v dveh letih po začetku veljavnosti te direktive predložila predlog za spodbujanje recikliranja posebnih snovi, na primer horizontalno direktivo o recikliranju ali več direktiv o posebnih tokovih odpadkov.
Predlog spremembe
16
Člen 3, točka (a)
(a) „odpadek“ pomeni vsako snov ali predmet, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči;
(a) „odpadek“ pomeni vsako snov ali predmet, ki ga imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči;
Vse kategorije odpadkov so navedene na evropskem seznamu odpadkov (EWC), kar je v skladu z Odločbo Komisije 2000/532/ES 1 .
1 UL L 226, 6.9.2000, str. 3. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo Sveta 2001/573/ES (UL L 203, 28.7.2001, str. 18.).
Obrazložitev
Zaradi jasnosti se je primerno sklicevati na evropski seznam odpadkov (EWC).
Predlog spremembe
17
Člen 3, točka (d)
(d) „ravnanje“ pomeni zbiranje, prevoz, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorovanjem teh postopkov ter dejavnostmi po zaprtju mesta odstranjevanja;
(d) „ravnanje“ pomeni zbiranje, prevoz, obdelavo, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorovanjem teh postopkov ter dejavnostmi po zaprtju mesta odstranjevanja;
Obrazložitev
Obdelava je del postopka ravnanja z odpadki in je lahko ločena od predelave in odstranjevanja.
Predlog spremembe
18
Člen 3, točka (e a) (novo)
(ea) „ločeno zbiranje" pomeni, da se tokovi odpadkov pri zbiranju ločujejo po surovinah in prevažajo ločeno;
Obrazložitev
Države članice bi morale zagotoviti vzpostavitev sistemov za ločeno zbiranje odpadkov in zbiranje gospodinjskih odpadkov v skladu s standardi kakovosti ustreznega predelovalnega sektorja.
Predlog spremembe
19
Člen 3, točka (e b) (novo)
(eb) „preprečevanje" pomeni vsak ukrep, ki se izvede, preden proizvodi ali snovi postanejo odpadki, in katerega namen je zmanjšati nastajanje odpadkov ali njihov škodljiv učinek; nanaša se tudi na zmanjševanje njihove škodljivosti z omejevanjem uporabe nevarnih snovi ali surovin v proizvodih in na vsak ukrep, namenjen preprečevanju nastanka, prenosa in širjenja nevarnih snovi pri ravnanju z odpadki;
Predlog spremembe
20
Člen 3, točka (f)
(f) „ponovna uporaba“ pomeni kateri koli postopek predelave, pri katerem so proizvodi ali sestavni deli, ki so postali odpadki, ponovno uporabljeni za namene , za katere so bili prvotno izdelani;
(f) „ponovna uporaba“ pomeni uporabo proizvodov ali sestavin, bodisi odpadnih ali drugih, za namen, za katerega so bili prvotno izdelani , ne da bi bila pri tem potrebna kakšna predhodna obdelava, razen čiščenja ali popravila;
Obrazložitev
Opredelitev, ki jo je podala Komisija, je nezadovoljiva, saj se nanaša le na ponovno uporabo tistih proizvodov, ki so postali odpadki. Ponovna uporaba pa lahko vključuje tudi proizvode, ki jih je ponovni uporabnik prejel neposredno od potrošnika in ki torej nikoli niso bili odpadki.
Predlog spremembe
21
Člen 3, točka (g)
(g) „ recikliranje “ pomeni predelavo odpadkov v proizvode, surovine ali snovi za izvorni namen ali druge namene. Ne vključuje predelave energije;
(g) „ recikliranje " pomeni ponovno obdelavo surovin ali snovi v odpadkih v postopku proizvodnje, pri katerem nastanejo novi proizvodi, surovine ali snovi ali njihovi sestavni deli za izvorni namen ali druge namene. Vključuje ponovno obdelavo organskih surovin, ne vključuje pa, med drugim, pridobivanja energije , pretvorbe v gorivo, postopkov, ki obsegajo sežiganje ali uporabo kot vira energije, vključno s kemijsko energijo, ali zasutja odpadkov ;
Predlog spremembe
22
Člen 3, točka (g a) (novo)
(ga) „predelava" pomeni končni postopek obdelave odpadkov, ki izpolnjuje naslednja merila:
1) povzroči, da odpadki nadomestijo druge vire, ki bi se sicer uporabili za te namene;
2) povzroči, da odpadki z nadomestitvijo služijo resnično koristnemu namenu bodisi v obratih bodisi širšemu gospodarstvu;
3) ustreza določenim merilom učinkovitosti, določenim v skladu členom 5(2);
4) zmanjšuje splošne škodljive vplive na okolje, ker uporablja odpadke kot nadomestke za druge vire;
5) zagotavlja, da onesnaževala ne preidejo v proizvod, in v čim večji meri zmanjšuje nastanek, prenos in širjenje nevarnih snovi v postopku;
6) daje veliko prednost varovanju zdravja ljudi in okolja.
Predlog spremembe
23
Člen 3, točka (h)
(h) „ mineralna odpadna olja“ pomeni katera koli maziva na podlagi mineralov ali industrijska olja, ki so postala neprimerna za uporabo, za katero so bili prvotno namenjena, in zlasti uporabljena motorna olja in olja za menjalnik, mineralna olja za mazanje, olja za turbine in hidravlična olja;
(h) „odpadna olja“ pomeni katera koli maziva na mineralni, sintetični ali biološki osnovi ali industrijska olja, ki so postala neprimerna za uporabo, za katero so bili prvotno namenjena, in zlasti uporabljena motorna olja in olja za menjalnik, olja za mazanje, olja za turbine in hidravlična olja;
Obrazložitev
Opredelitev bi morala načeloma vključevati vsa odpadna olja, zato je bolje, da je širša. Maziva in industrijska olja so pogosto proizvedena na sintetični bazi ali v nekaterih primerih na bazi iz rastlinskih olj. Nova opredelitev zagotavlja vključitev vseh maziv in industrijskih olj.
Predlog spremembe
24
Člen 3, točka (i)
(i) „ ravnanje “ pomeni predelavo ali odstranjevanje .
(i) „ravnanje“ pomeni predelavo ali odstranjevanje odpadkov in vključuje vmesne postopke obdelave, kot so ponovno pakiranje, zamenjava, spajanje, mešanje ali skladiščenje pred predelavo ali odstranitvijo;
Obrazložitev
Potrebna je obsežnejša opredelitev z več podatki.
Predlog spremembe
25
Člen 3, točka (i a) (novo)
(ia) „odstranjevanje” pomeni vsak postopek, ki ne izpolnjuje pogojev predelave ali ponovne uporabe, in najmanj postopke, naštete v Prilogi I. Pri vseh postopkih odstranjevanja je treba nameniti posebno pozornost zaščiti zdravja ljudi in okolja;
Obrazložitev
Glede na pomen, ki se ga v direktivi pripisuje pojmu „odstranjevanje“, ga je treba tudi opredeliti. Bolje je vse opredelitve združiti v členu 3, kot pa jih razpršiti po členih 3 in 5, kot izhaja iz predloga Komisije. Direktiva mora še naprej posvečati posebno pozornost zdravstvenim in okoljskim vprašanjem.
Predlog spremembe
26
Člen 3, točka (i b) (novo)
(ib) „pridobivanje energije” pomeni uporabo vnetljivih odpadkov kot gorivo za proizvodnjo energije z neposrednim sežiganjem z drugimi ali brez drugih odpadkov ali goriv, vendar s pridobivanjem toplote; postopek sežiganja odpadkov, pri katerem se porabi več energije kot se je pridobi, ne šteje kot pridobivanje energije;
Obrazložitev
Za pravilno izvajanje direktive je treba v členu 3 natančno opredeliti izraz „pridobivanje energije“. V skladu s predlagano opredelitvijo bi moral izraz pridobivanje energije pomeniti vsak postopek, pri katerem se kot gorivo za proizvodnjo energije uporabijo gorljivi odpadki. Za razlikovanje med predelavo in odstranjevanjem predlog določa, da se postopek lahko obravnava kot pridobivanje energije le, če je tako učinkovit, da iz odpadkov nastaja energija.
Predlog spremembe
27
Člen 3, točka (i c) (novo)
(ic) „trgovec” pomeni kogar koli, ki igra glavno vlogo pri nakupu in nato prodaji odpadkov, tudi trgovce, ki odpadkov ne prevzamejo fizično;
Obrazložitev
Trgovci so omenjeni v členu 25. Opredelitev je vzeta iz uredbe o pošiljanju odpadkov.
Predlog spremembe
28
Člen 3, točka (i d) (novo)
(id) „posrednik” pomeni kogar koli, ki za tretje osebe ureja predelavo in odstranjevanje odpadkov, tudi posrednike, ki odpadkov ne prevzamejo fizično;
Obrazložitev
Posredniki so omenjeni v členu 25. Opredelitev je vzeta iz uredbe o pošiljanju odpadkov.
Predlog spremembe
29
Člen 3, točka (i e) (novo)
(ie) „zastopnik” pomeni kogar koli, ki prodaja in kupuje odpadke v imenu drugih.
Obrazložitev
Predlog spremembe uvaja pojem pogajalca v imenu drugih, ki ni nujno lastnik proizvoda.
Predlog spremembe
30
Člen 3, točka (i f) (novo)
(if) „bio-odpadki“ pomenijo odpadke živalskega ali rastlinskega izvora, namenjene predelavi in razgradljive s pomočjo mikroorganizmov, organizmov, ki živijo v prsti, ali encimov; talne snovi brez pomembnega deleža bio-odpadkov in rastlinski ostanki iz kmetijske proizvodnje, ki sodijo na področje uporabe člena 2(3) , niso bio-odpadki;
Predlog spremembe
31
Člen 3, točka (i g) (novo)
(ig) „najboljša razpoložljiva tehnologija“ pomeni najboljšo razpoložljivo tehnologijo v smislu člena 2(11) Direktive 96/61/ES;
Obrazložitev
Zavoljo večje natančnosti opredelitev v okvirni direktivi o odpadkih bi bilo treba v večji meri uvajati okoljske standarde za postopke predelave (najboljša razpoložljiva tehnologija, obveznosti ločevanja) in standarde kakovosti za pridobljene snovi.
Predlog spremembe
32
Člen 3, točka (i h) (novo)
(ih) „najboljša razpoložljiva tehnologija za ravnanje z odpadki“ pomeni najučinkovitejše in najnaprednejše stanje razvoja dejavnosti in pripadajočih postopkov, ki kaže, da so posebne tehnike praktično primerne za izogibanje nevarnostim za zdravje ljudi in škodi za okolje pri ravnanju z odpadki; pri tem ustrezno veljata člen 2(11) in Priloga IV Direktive 96/61/ES;
Obrazložitev
Zavoljo večje natančnosti opredelitev v okvirni direktivi o odpadkih bi bilo treba v večji meri uvajati okoljske standarde za postopke predelave (najboljša razpoložljiva tehnologija, obveznosti ločevanja) in standarde kakovosti za pridobljene snovi.
Predlog spremembe
33
Člen 3, točka (i i) (novo)
(ii) „čiščenje“ pomeni vsak postopek, katerega namen je odstraniti iz snovi in surovin nečistoče zaradi nadaljnje uporabe prvotnih snovi in surovin;
Obrazložitev
Postopkov čiščenja seveda ne bi smeli povezovati z razpravami o odpadkih. Plašč z mastnimi madeži ne bo opredeljen kot odpadek, saj ga bomo očistili in še naprej uporabljali kot plašč.
Namen postopka čiščenja v kemični industriji je odstraniti nečistoče iz snovi, zato da jih lahko še naprej uporabljamo enakovredno kot nove snovi.
V kemični industriji se uporabljajo številni postopki očiščevanja ali čiščenja, kot so:
· destilacija (npr. topil),
· filtriranje tekočin,
· regeneracija katalizatorjev/aktivnega oglja ali
· postopki pranja.
Če se izvede zgolj enega od naštetih postopkov čiščenja snovi in se ta snov nato ponovno uporabi kot svež izdelek, za sam postopek ne bi smeli veljati zakon in predpisi o odpadkih.
Predlog spremembe
34
Člen 3, točka (i j) (novo)
(ij) „regeneracija” pomeni vsak postopek, pri katerem se z rafinacijo odpadnih olj pridobivajo bazna olja, zlasti z odstranitvijo onesnaževalcev, oksidacijskih produktov in dodatkov, vsebovanih v takih oljih;
Obrazložitev
Razveljavitev direktive o odpadnih oljih pomeni, da regeneracija v pravu EU ni več opredeljena. Če naj regeneracija v direktivi o odpadkih ohrani prednost, je treba ta izraz opredeliti, da ne bo prihajalo do razhajajočih se razlag.
Predlog spremembe
35
Člen 3 a (novo)
Člen 3a
Odgovornost proizvajalca
1. Da bi povečale odgovornost proizvajalca, države članice in Skupnost sprejmejo ukrepe, po katerih postanejo proizvajalci ali uvozniki odgovorni za odpadke, ki izvirajo iz tega, da so dali svoje proizvode na trg. Med drugim to lahko storijo:
– z uvedbo dolžnosti proizvajalcev ali uvoznikov, da vzamejo proizvode nazaj,
– z uvedbo dolžnosti zagotavljanja javno dostopnih informacij o tem, v kakšni meri je proizvod mogoče reciklirati,
– z zahtevo, da proizvajalci uporabljajo take surovine in oblikujejo proizvode tako, da pomagajo preprečevati ali zmanjševati nastajanje odpadkov ter prispevajo k manjši škodljivosti nastajajočih odpadkov,
– z zagotavljanjem objektov in naprav, ki omogočajo popravila in ponovno uporabo,
– z zagotavljanjem objektov in naprav za ločeno zbiranje, sprejemanje in odgovorno odstranjevanje proizvodov ob koncu njihove življenjske dobe.
2. Države članice poročajo Komisiji o izvajanju odstavka 1. Komisija na podlagi izkušenj držav članic oceni, ali je primerno uvesti sheme razširjene odgovornosti proizvajalca za posebne tokove odpadkov na ravni EU.
Predlog spremembe
36
Člen 4
Seznam odpadkov vzpostavi Komisija v skladu s postopkom iz člena 36(2).
Seznam odpadkov , oblikovan v skladu z odločbo Komisije 2000/532/ES 1 , je priložen k direktivi in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. Komisija lahko seznam spremeni v skladu s postopkom iz člena 36(2).
Vključuje odpadke, ki se štejejo za nevarne po členih 12 do 15, ob upoštevanju izvora in sestave odpadkov in po potrebi mejne vrednosti koncentracije.
Seznam, ki ga Komisija vodi in spreminja z namenom zbiranja podatkov, vključuje tudi odpadke, ki se štejejo za nevarne po členih 12 do 15, ob upoštevanju izvora in sestave odpadkov in po potrebi mejne vrednosti koncentracije.
Komisija zagotovi, da je seznam za mala in srednje velika podjetja dovolj razumljiv ter da je lahko dostopen.
________
1 UL L 226, 6.9.2000, str. 3. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z odločbo Sveta 2001/573/ES (UL L 203, 28.7.2001, str. 18.).
Obrazložitev
Predlog spremembe je potreben zaradi večje jasnosti. V praksi je seznam dolg dokument, ki vsebuje zelo tehnične ali nenatančne opise, ki malim in srednje velikim podjetjem otežujejo njegovo uporabo. Zato je treba branje tega seznama olajšati.
Evropski seznam odpadkov se le deloma in neprimerno uporablja v državah članicah. Za vseevropsko enotno uporabo je treba seznam odpadkov EU vključiti v direktivo in mora postati obvezujoč.
Predlog spremembe
37
Člen 4 a (novo)
Člen 4a
Preprečevanje nastajanja odpadkov
Države članice v skladu s členom 1 sprejmejo vse potrebne ukrepe, da do leta 2012 stabilizirajo skupno nastajanje odpadkov glede na skupno nastajanje odpadkov v letu 2008.
Stabilizacija pomeni, da se nastajanje odpadkov po začetku obdobja stabilizacije ne poveča.
Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu po posvetu z vsemi zainteresiranimi stranmi predloži predloge ukrepov, potrebne za podpiranje preprečevalnih dejavnosti v državah članicah, ki obsegajo:
(a) do leta 2008 seznam kazalcev, ki bodo državam članicam omogočali, da spremljajo in ocenjujejo napredek svojih programov in ukrepov preprečevanja nastajanja odpadkov ter o njih poročajo;
(b) do leta 2010 oblikovanje politike ekološkega oblikovanja izdelkov, ki bo upoštevala proizvodnjo odpadkov in prisotnost nevarnih snovi v njih ter tako pospeševala tehnologije, usmerjene v trajne izdelke, ki jih je mogoče ponovno uporabiti in reciklirati;
(c) do leta 2010 določitev nadaljnjih kvalitativnih in kvantitativnih ciljev za zmanjševanje nastajanja odpadkov do leta 2020 na osnovi najboljših razpoložljivih praks;
(d) do leta 2010 pripravo akcijskega načrta za nadaljnje podporne ukrepe na evropski ravni, zlasti s ciljem spremembe sedanjih potrošniških vzorcev.
Predlog spremembe
38
Člen 5
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da bodo odpadki izpostavljeni postopkom , ki izhajajo iz njihove uporabe za uporabne namene nadomeščanja drugih virov, bodisi v obratih bodisi v širšem gospodarstvu, ki bi se sicer uporabili za izpolnitev te funkcije ali iz priprave teh za takšno uporabo, v nadaljevanju „postopki predelave“.
1. Države članice v skladu z določbami iz člena 1 sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da bodo odpadki , kadar je to izvedljivo, vključeni v postopke predelave . Ti obsegajo najmanj postopke, naštete v Prilogi II, če ustrezajo opredelitvi predelave iz člena 3 .
Da bi se izognili dvomom, spadajo v Prilogo II tudi postopki, pri katerih se proizvede nekaj surovin, ki se kasneje vključijo v postopek odstranjevanja, če je njihov glavni namen predelava iz te priloge.
Na seznam postopkov iz Priloge II se lahko na podlagi predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu uvrstijo novi postopki predelave.
2. Komisija lahko v skladu s postopkom , navedenim v členu 36(2), sprejme izvedbene ukrepe za določitev meril učinkovitosti, na podlagi katerih se postopki , navedeni v seznamu Priloge II , lahko obravnavajo kot posledica uporabnega namena, kot je navedeno v odstavku 1 .
2. Komisija v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe ES do...* predloži zakonodajni predlog za sprejetje izvedbenih ukrepov za določitev okoljskih meril in meril učinkovitosti, na podlagi katerih se končni postopki iz seznama Priloge II lahko obravnavajo kot posledica postopka predelave .
2a. V skladu z odstavkom 2 se Komisija pred spreminjanjem Priloge II in sprejetjem izvedbenih ukrepov posvetuje z državami članicami in zadevnimi industrijskimi, okoljskimi, delavskimi in potrošniškimi organizacijami.
2b. Države članice sprejmejo ukrepe, ki spodbujajo ponovno uporabo proizvodov, zlasti z vzpostavitvijo akreditiranih omrežij za ponovno uporabo in popravila ter njihovo podporo, po potrebi pa tudi z določitvijo ustreznih standardov za postopke in proizvode.
Države članice lahko sprejmejo tudi druge ukrepe za spodbujanje ponovne uporabe, na primer v obliki ekonomskih inštrumentov, meril za naročila, kvantitativnih ciljev ali prepovedi dajanja določenih proizvodov na trg.
* Dve leti po začetku veljavnosti te direktive.
Obrazložitev
Pred določitvijo postopkov, ki bodo veljali kot postopki predelave, se je treba posvetovati z zainteresiranimi stranmi.
Potrebni so jasni ukrepi za spodbujanje ponovne uporabe.
Komisija bi morala na tem področju igrati vlogo pobudnika, da bi se s posodabljanjem tehnologij posodabljal tudi seznam.
Predlog spremembe
39
Člen 6
1. Države članice zagotovijo, da bodo v primeru , če predelava v skladu s členom 5(1) ni mogoča, vsi odpadki dani v postopke odstranjevanja.
1. Brez poseganja v drugi odstavek člena 1 države članice zagotovijo, da bodo odpadki , ki ne bodo preprečeni, ponovno uporabljeni, reciklirani ali drugače predelani, vključeni v varne postopke odstranjevanja , ki so v skladu s cilji iz člena 7 .
Države članice prepovejo puščanje, odmetavanje ali nenadzorovano odstranjevanje odpadkov.
Države članice prepovejo puščanje, odmetavanje ali nenadzorovano odstranjevanje odpadkov.
2. Države članice štejejo za postopke odstranjevanja vsaj postopke, navedene v seznamu Priloge I , tudi če je sekundarna posledica postopka pridobivanje snovi ali energije .
2. Med postopke odstranjevanja so vključeni postopki, našteti v Prilogi I.
Države članice obravnavajo postopke sežiganja kot postopke odstranjevanja, pri katerih se odpadki ne uporabljajo prvenstveno kot gorivo ali drugo sredstvo za pridobivanje energije.
Države članice lahko za odpadke, namenjene odstranjevanju ali sežiganju ali sosežiganju, uporabljajo načeli bližine in samozadostnosti ter se nanju sklicujejo.
Postopka odstranjevanja, opredeljena kot D 11 (sežiganje na morju) in D 7 (izpuščanje v morja/oceane, vključno z odlaganjem na morsko dno) sta prepovedana.
3. Če kljub nadomestitvi virov rezultati postopka za namene člena 1 nakazujejo, da ima ta slabe možnosti, lahko Komisija v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme izvedbene ukrepe za dodajanje tega posebnega postopka v seznam iz Priloge I.
3. Če kljub nadomestitvi virov rezultati postopka za namene člena 1 nakazujejo, da je nadomestitev omejenega obsega , lahko Komisija predloži zakonodajni predlog za dodajanje tega posebnega postopka v seznam iz Priloge I.
Pred spreminjanjem Priloge I se Komisija posvetuje z državami članicami in zadevnimi industrijskimi, okoljskimi, delavskimi in potrošniškimi organizacijami.
Obrazložitev
Predlog spremembe uvaja strožje pogoje glede odstranjevanja odpadkov in natančneje navaja dolžnosti držav članic. Pri tovrstnih odpadkih se namreč najpogosteje dogaja, da se jih izvozi ali odvrže na nezakonit način.
Besedilo, črtano v drugem odstavku, je nepotrebno in nejasno. V drugih delih predloga je namreč izražena namera za ločevanje med postopki R1 in D10 glede na prag učinkovitosti in ne glede na glavni ali dodatni cilj postopka. Odlagališče, kjer se ponovno pridobiva energijo iz metana, ki je bil proizveden iz odpadkov, bo še naprej odlagališče, in to ne glede na to, ali bo kje zapisano, da ne sodi med postopke predelave.
Predlog spremembe k odstavku 3 je bil oblikovan zaradi večje jasnosti in za zmanjšanje obsega področja uporabe postopka komitologije.
Načeli bližine in samozadostnosti je treba uporabiti za kakršno koli obliko sežiganja, sosežiganja in odstranjevanja.
Treba je jasno določiti, da sta prepovedana sežiganje na morju (D11) in izpuščanje v morja/oceane, vključno z odlaganjem na morsko dno.
Pred opredelitvijo postopkov, ki bodo veljali za postopke odstranjevanja, se je treba posvetovati z zainteresiranimi stranmi.
Predlog spremembe
40
Člen 7
Države članice zagotovijo, da se predelava ali odstranjevanje odpadkov izvajata takole :
Države članice sprejmejo ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se z odpadki od njihovega zbiranja do predelave ali odstranjevanja ravna po postopkih ali na načine, ki zagotavljajo visoko raven zaščite :
(a) brez ogrožanja zdravja ljudi;
(a) zdravja ljudi,
(b) brez uporabe postopkov ali metod, ki bi lahko škodovale okolju;
(b) okolja,
(c) brez tveganja za vodo, zrak, zemljo in rastline ter živali;
(c) vode, zraka, zemlje in rastlin,
(d) brez obremenjevanja okolja s hrupom ali vonjem;
in brez obremenjevanja okolja s hrupom ali vonjem ali škodljivih posledic za podeželje ali posebno zanimiva mesta.
(e) brez škodljivih posledic za podeželje ali posebno zanimiva mesta.
Obrazložitev
Če smo natančni, pomeni izraz „brez tveganja” nično tveganje, kar pa na žalost ne obstaja. V obstoječi sodni praksi Skupnosti se priznava naslednje: Komisija proti Irski (2005), kjer je Sodišče zaključilo, da morajo, kar zadeva člen 4 obstoječe direktive, Skupnost in države članice preprečiti, zmanjšati in, kolikor je mogoče, že na začetku uničiti vire onesnaževanja ali obremenjevanja okolja, in sicer s sprejetjem takih ukrepov, ki bodo odpravili prepoznavne grožnje. Pričujoče besedilo je oblikovano dosti bolj previdno, kot pa besedilo Komisije.
Predlog spremembe
41
Člen 7, odstavek 1 a (novo)
Zahteve za predelavo in odstranjevanje odpadkov, ki jih države članice sprejmejo v obliki splošno obvezujočih predpisov, temeljijo na najboljši razpoložljivi tehnologiji za ravnanje z odpadki.
Če je to potrebno za zaščito zdravja ljudi ali okolja, Komisija predloži predloge za posamezne direktive, ki za količinsko gledano ekološko ali gospodarsko še posebej pomembne odpadke ali postopke predelave določajo zahteve glede predelave, snovi ali predmetov, ki se pridobivajo v postopkih predelave, tako kot glede naknadne uporabe teh snovi in predmetov. Te zahteve temeljijo na najboljši razpoložljivi tehnologiji za ravnanje z odpadki. V teh direktivah se lahko tudi natančneje določi, kdaj predelani odpadki izgubijo status odpadkov.
Obrazložitev
V večji meri bi bilo treba uvajati okoljske standarde za postopke predelave (najboljša razpoložljiva tehnologija, obveznosti ločevanja) in standarde kakovosti za pridobljene snovi.
Predlog spremembe
42
Člen 7 a (novo)
Člen 7a
Redčenje odpadkov
Prepovedano je mešati odpadke z eno ali več drugimi snovmi z namenom zmanjšanja koncentracije enega ali več sestavin teh odpadkov, zato da bi:
- za razredčene odpadke uporabili metodo odstranjevanja, ki za nerazredčene odpadke ni dovoljena;
- razredčene odpadke predelali v primerih, ko je treba nerazredčene odpadke odstraniti;
- razredčene odpadke ponovno uporabili ali jih spremenili v sekundarni proizvod, če nerazredčeni odpadki za ta namen niso primerni.
Obrazložitev
Direktiva o odlagališčih in uredba o pošiljkah odpadkov prepovedujeta „redčenje odpadkov". Nova direktiva o odpadkih je idealen okvir za to nadvse potrebno pojasnilo, ki bo preprečevalo nesporazume.
Predlog spremembe
43
Člen 8
Države članice zagotovijo, da vsak imetnik odpadkov te predeluje ali odstranjuje sam oziroma da predelavo ali odstranjevanje izvaja zavod ali podjetje, ki izvaja postopke ravnanja z odpadki, oziroma predelavo in odstranjevanje ureja zasebni ali javni zbiralec odpadkov;
V skladu z načelom, da plača povzročitelj obremenitve, države članice zagotovijo, da vsak imetnik odpadkov te predeluje ali odstranjuje sam, oziroma da predelavo ali odstranjevanje izvaja zavod ali podjetje, ki izvaja postopke ravnanja z odpadki, oziroma predelavo in odstranjevanje ureja zasebni ali javni zbiralec odpadkov.
Obrazložitev
Pojem, da „plača povzročitelj obremenitve" mora biti sestavni del tega besedila, ker je njegova vloga bistvena pri ravnanju z odpadki.
Predlog spremembe
44
Člen 9
Države članice zagotovijo, da se stroški predelave ali odstranjevanja odpadkov dodelijo, kakor je primerno, imetniku, prejšnjim imetnikom in povzročitelju.
V skladu z načelom, da plača povzročitelj obremenitve, mora stroške ravnanja z odpadki nositi:
- imetnik odpadkov, ki jih zbira ali z njimi upravlja zbiralec ali podjetje, in/ali
- prejšnji imetniki in/ali
- proizvajalec izdelka, ki je postal odpadek.
Obrazložitev
Sedanja direktiva je jasnejša, kar zadeva stroške, in ta predlog spremembe temelji na njenem členu 15, katerega namen je:
- ponovno uvesti načelo, da plača povzročitelj obremenitve;
- zagotoviti, da države članice „nosijo" stroške in teh ne „razporejajo";
- zagotoviti, da stroške nosi tisti, pri katerem odpadki nastanejo, in nato vsi do proizvajalca izdelka, ne pa v obratni smeri;
- zagotoviti, da stroški ne krijejo le predelave in odstranjevanja, ampak tudi skupne stroške ravnanja z odpadki (na primer zbiranja).
Predlog spremembe
45
Člen 11
1. Za namene določitve, ali je primerno soditi o nekaterih odpadkih, da so prenehali biti odpadki po končanih postopkih ponovne uporabe , recikliranja in predelave , in za ponovno razvrstitev teh odpadkov kot surovin za sekundarne proizvode ali snovi , Komisija oceni, ali so izpolnjeni naslednji pogoji:
1. Države članice lahko od Komisije zahtevajo, naj določi, ali določeni odpadki izjemoma niso več odpadki , ker:
(-a) so v skladu z določili te direktive zaključili postopek ponovne uporabe, recikliranja ali predelave in se jih zato ponovno razvrsti kot sekundarne proizvode, surovine ali snovi ;
(a) ponovna razvrstitev ne bi privedla do celotnih negativnih vplivov na okolje;
(a) takšna ponovna razvrstitev ne bi privedla do skupnih negativnih vplivov na okolje ali zdravje ;
(b) obstaja trg s takšnimi surovinami za sekundarne proizvode in snovi .
(b) obstaja ali naj bi obstajal trg s takšnimi surovinami, sekundarnimi proizvodi in snovmi .
2. Komisija na podlagi presoje v skladu z odstavkom 1 v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme izvedbene ukrepe glede na specifične kategorije odpadnih surovin za proizvode ali snovi, pri tem pa določi merila za okolje in kakovost , ki jih je treba izpolniti , da odpadki lahko štejejo kot surovine za sekundarne proizvode ali snovi .
2. Komisija po potrebi na podlagi presoje v skladu z odstavkom 1 , do ...* poda zakonodajni predlog, ki določa okoljska merila in merila kakovosti , ki jih je treba izpolniti za posebne proizvode, surovine ali kategorije snovi odpadkov, za katere se lahko šteje, da so postali sekundarni proizvodi, surovine ali snovi .
3. Merila, določena z odstavkom 2, morajo zagotoviti, da nastale sekundarne produktne surovine ali snovi ustrezajo pogojem, potrebnim za trženje.
3. Merila, določena z odstavkom 2, morajo zagotoviti, da nastali sekundarni proizvodi, surovine ali snovi ustrezajo pogojem, potrebnim za trženje.
Merila upoštevajo vsako tveganje pri uporabi, škodljivi za okolje, ali odpremi sekundarnih surovin ali snovi in se določijo tako, da zagotavljajo visoko raven zaščite človeškega zdravja in okolja.
Merila upoštevajo vsako tveganje pri uporabi, škodljivi za okolje, ali odpremi sekundarnih surovin ali snovi in se določijo tako, da zagotavljajo visoko raven varovanja zdravja ljudi in varstva okolja.
3a. Komisija po potrebi do…** poda predloge, v katerih se določi, ali spodaj navedeni tokovi odpadkov sodijo v okvir določb tega člena, in če, kakšne specifikacije bi morale zanje veljati:
– kompost,
– agregati,
– papir,
– steklo,
– kovine,
– izrabljene pnevmatike,
– rabljena oblačila.
* Dve leti po začetku veljavnosti te direktive. ** Pet let po začetku veljavnosti te direktive.
Predlog spremembe
46
Člen 12, odstavek 1 a (novo)
1a. Nevarnih odpadkov se ne sme razvrstiti med nenevarne zgolj z redčenjem ali mešanjem, katerih namen je zniževanje začetne koncentracije onesnaževal pod raven, po kateri je odpadek nevaren.
Obrazložitev
Gre za povečanje varnosti v okviru obdelave nevarnih odpadkov.
Predlog spremembe
47
Člen 12, odstavek 2
Nevarni odpadki, proizvedeni v gospodinjstvih, se ne opredelijo kot nevarni odpadki, dokler niso zbrani v podjetju, kjer izvajajo postopke ravnanja z odpadki , ali dokler jih ne pobere zasebni oziroma javni zbiralec odpadkov.
2. Nevarni odpadki, proizvedeni v gospodinjstvih, se ne opredelijo kot nevarni odpadki, dokler niso zbrani v podjetju, kjer izvajajo postopke obdelave nevarnih, ločeno zbranih odpadkov , ali dokler jih ne pobere zasebni oziroma javni zbiralec nevarnih odpadkov.
Obrazložitev
V členu 12 so iz zahtev, ki veljajo za nevarne odpadke, izvzeti nevarni gospodinjski odpadki, preden se zberejo za obdelavo. To bi lahko privedlo do tega, da bi vsak proces zbiranja avtomatično potekal po pogojih, ki veljajo za nevarne odpadke; vedno namreč obstaja možnost, da se majhen del nevarnih odpadkov pojavi v komunalnem toku odpadkov ali pri ločenem zbiranju odpadne embalaže. V členu 12 je treba pojasniti, da se gospodinjski odpadki obravnavajo kot nevarni odpadki od trenutka, ko se kot nevarni odpadki ločeno zberejo za obdelavo.
Predlog spremembe
48
Člen 13, odstavek 1
Komisija v skladu s postopkom iz člena 36(2) določi seznam nevarnih odpadkov, v nadaljevanju „seznam“.
Seznam odpadkov, oblikovan v skladu z sklepom Komisije 2000/532/ES, je priložen k direktivi. Komisija lahko seznam spremeni v skladu s postopkom iz člena 36(2).
Obrazložitev
Uskladitev besedila s predlogom spremembe k členu 4.
Predlog spremembe
49
Člen 13, odstavek 2
Seznam upošteva izvor in sestavo odpadkov ter po potrebi omeji vrednosti koncentracij.
Seznam upošteva sestavo odpadkov ter po potrebi omeji vrednosti koncentracij in izvor odpadkov .
Obrazložitev
Izvor ni dejavnik, ki bi vplival na določitev odpadkov za nevarne. Odločilni dejavnik je njihova sestava. Včasih je možna povezava med izvorom in sestavo, vendar na splošno izvor ne vpliva na to, ali so odpadki nevarni.
Predlog spremembe
50
Člen 14, odstavek 1
1. Država članica lahko obravnava odpadke kot nevarne, čeprav ti niso uvrščeni kot taki v seznam odpadkov iz člena 4 (v nadaljevanju „ seznam “ ), če izkazujejo eno ali več lastnosti , navedenih v Prilogi III .
Država članica o vseh takšnih primerih obvesti Komisijo v poročilu, predvidenem v členu 34(1), in predloži Komisiji vse potrebne podatke .
1. Država članica , ki meni, da je treba odpadke obravnavati kot nevarne, čeprav ti niso uvrščeni kot taki v seznam odpadkov iz člena 4 (v nadaljevanju „ seznam “ ), in ne izkazujejo eno ali več lastnosti iz Priloge III , o vseh takšnih primerih nemudoma obvesti Komisijo in ji predloži vse potrebne informacije .
Obrazložitev
Odločitev, ali je treba odpadke označiti kot nevarne, se v skladu s politiko EU glede usklajevanja kemičnih in nevarnih proizvodov posreduje Komisiji, še preden država članica sprejme posebne ukrepe.
Predlog spremembe
51
Člen 15
1. Kadar lahko država članica dokaže, da posebni odpadki iz seznama nevarnih odpadkov ne izkazujejo lastnosti , navedenih v Prilogi III , lahko takšne odpadke obravnava kot nenevarne odpadke .
Država članica o vseh takšnih primerih obvesti Komisijo v poročilu, predvidenem v členu 34(1), in predloži Komisiji vse potrebne dokaze.
1. Kadar lahko država članica dokaže, da posebni odpadki iz seznama nevarnih odpadkov ne izkazujejo lastnosti iz Priloge III, o vseh takšnih primerih nemudoma obvesti Komisijo in ji predloži vse potrebne dokaze.
2. Komisija glede na prejeta obvestila pregleda seznam, da se odloči o njegovi prilagoditvi v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2).
2. Komisija glede na prejeta obvestila pregleda seznam, da se odloči o njegovi prilagoditvi v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2).
2a. Po sprejetju sprememb na seznamu, lahko države članice odpadke obravnavajo kot nenevarne.
Obrazložitev
Določbe v predlogu Komisije so nesprejemljive in lahko pripeljejo do različnega izvajanja direktive, saj državam članicam omogočajo, da odpadke obravnavajo kot nenevarne, še preden se o tem obvesti Komisijo in, kar je še pomembnejše, še preden Komisija to potrdi.
Predlog spremembe
52
Člen 15 a (novo)
Člen 15a
Sledljivost in nadzor nevarnih odpadkov
Države članice v skladu z določbami direktive o nevarnih odpadkih sprejmejo potrebne ukrepe za zbiranje, nastajanje, in prevoz nevarnih odpadkov, njihovo skladiščenje in obdelava izvajajo pod pogoji, ki zagotavljajo optimalno varstvo okolja in varovanje zdravja ljudi ter varnost izvajalcev, industrijskih predelov in posameznikov; med njimi morajo biti vsaj ukrepi za zagotavljanje sledljivosti in nadzora od proizvodnje do končnega cilja vseh nevarnih odpadkov ter ustrezna ocena tveganja med ravnanjem s temi odpadki.
Predlog spremembe
53
Člen 16, odstavek 1
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja naslednjih pogojev pri mešanju nevarnih odpadkov , bodisi z drugimi nevarnimi odpadki z drugačnimi lastnostmi bodisi z drugimi odpadki, snovmi ali surovinami:
(a) postopek mešanja izvaja zavod ali podjetje, ki je pridobilo dovoljenje v skladu s členom 19;
(b) pogoji, določeni s členom 7, se upoštevajo;
(c) zaradi ravnanja z odpadki se negativni vpliv na okolje ne poveča;
(d) takšen postopek je skladen z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami.
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe , da od zavodov in podjetij, ki se ukvarjajo z nevarnimi odpadki, zahtevajo, naj ne mešajo različnih kategorij nevarnih odpadkov niti nevarnih odpadkov z nenevarnimi.
Obrazložitev
Nevarne odpadke je treba vedno ločevati od nenevarnih.
Predlog spremembe
54
Člen 16, odstavek 1 a (novo)
1a. Države članice morajo spodbujati ločevanje nevarnih sestavin iz vseh tokovih odpadkov, preden ti preidejo v predelovalno verigo.
Predlog spremembe
55
Člen 16, odstavek 2
2. V skladu z merili tehnične in gospodarske izvedljivosti, ki jih določijo države članice, v katerih je prišlo do mešanja nevarnih odpadkov v nasprotju z odstavkom 1, in sicer z drugimi nevarnimi odpadki z drugačnimi lastnostmi ali z drugimi odpadki, snovmi ali surovinami, se ločevanje izvede po potrebi za uskladitev s členom 7.
črtano
Predlog spremembe
56
Člen 18
Brez poseganja v obveznosti pri ravnanju z odpadki, določene s členi 16 in 17, države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev zbiranja odpadnih olj in ravnanja z njimi v skladu s členom 7 .
Brez poseganja v obveznosti pri ravnanju z nevarnimi odpadki, določene s členi 16 in 17, države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev zbiranja mineralnih odpadnih olj ločeno od drugih odpadkov, če je to tehnično izvedljivo, in nadaljnjo obdelavo v skladu s hierarhijo odpadkov iz drugega odstavka člena 1, pod pogoji iz člena 7; v čim večji meri je treba ohraniti prednost, ki je bila za regeneracijo predvidena v Direktivi 75/439/EGS.
Predlog spremembe
57
Člen 19
1. Države članice od vsakega zavoda ali podjetja, ki izvaja postopke odstranjevanja ali predelave, zahtevajo, da pridobi dovoljenje od pristojnih nacionalnih organov.
1. Države članice od vsakega zavoda ali podjetja, ki izvaja postopke odstranjevanja ali predelave , ali jih želi izvajati v imenu tretjih oseb , zahtevajo, da pridobi dovoljenje od pristojnih nacionalnih organov , ki ustreza pogojem iz člena 7 .
Takšna dovoljenja določajo naslednje:
(a) vrste in količine odpadkov, namenjene za predelavo ali odstranjevanje;
Takšna dovoljenja določajo naslednje:
(a) vrste in količine odpadkov, namenjene za predelavo ali odstranjevanje;
(b) tehnične zahteve za vsak dovoljeni postopek, potrebne za zadevno področje;
(c) sprejem varnostnih ukrepov;
(b) tehnične zahteve za vsak dovoljeni postopek, potrebne za zadevno področje ali zadevne obrate za obdelavo odpadkov ;
(c) sprejem varnostnih ukrepov;
(d) metodo, uporabljeno za vsak postopek.
(d) metodo, ki jo je treba za vsak postopek uporabiti .
(da) bilance vhodnih/izhodnih tokov.
Dovoljenja lahko določijo dodatne pogoje in obveznosti.
Dovoljenja lahko določijo dodatne pogoje in obveznosti , kot so zahteve glede kakovosti obdelave .
2. Dovoljenja se lahko odobrijo za določeno časovno obdobje in se lahko podaljšajo.
2. Dovoljenja se lahko odobrijo za določeno časovno obdobje in se lahko podaljšajo.
3. Kadar pristojni nacionalni organ meni, da predvidena metoda ravnanja z odpadki ni sprejemljiva z vidika zaščite okolja, zavrne izdajo dovoljenja.
3. Kadar pristojni nacionalni organ meni, da predvidena metoda ravnanja z odpadki ni sprejemljiva z vidika zaščite okolja in javnega zdravja , zavrne izdajo dovoljenja.
4. Pogoj katerega koli dovoljenja za energetsko predelavo je, da mora energetska predelava potekati ob visoki stopnji energetske učinkovitosti.
4. Pogoj katerega koli dovoljenja za uporabo odpadkov kot energetskega vira je, da mora predelava za pridobivanje energije potekati ob visoki stopnji energetske učinkovitosti.
Pri namenskih sežigalnih napravah za komunalne odpadke pomeni visoka stopnja energetske učinkovitosti kombinirano pridobivanje ter uporabo toplote in energije.
Pri obratih za sežiganje in sosežiganje je energetska učinkovitost enaka ali večja od:
– 0,40 pri delujočih obratih, ki imajo dovoljenje v skladu z zakonodajo Skupnosti, veljavno pred 1. januarjem 2009,
– 0,50 pri obratih z dovoljenjem, izdanim po 31. decembru 2008 in pred 1. januarjem 2013,
– 0,60 pri obratih z dovoljenjem, izdanim po 31. decembru 2012,
energetska učinkovitost = (Ep -( Ef + Ei)) / (0.97 x (Ew + Ef))
Ep pomeni letno proizvodnjo toplotne ali električne energije. Izračuna se z električno energijo, pomnoženo z 2,6, in toplotno energijo, proizvedeno za komercialno uporabo, pomnoženo z 1,1 (GJ/leto)
Ef pomeni energijo, dovedeno v sistem letno, iz goriv, ki prispevajo k proizvodnji pare (GJ/leto)
Ew pomeni letno energijo iz obdelave odpadkov, izračunano z uporabo nižje neto kalorične vrednosti odpadkov (GJ/leto).
Ei pomeni letni uvoz energije, razen Ew in Ef (GJ/leto)
0,97 je faktor, ki predstavlja energetske izgube zaradi usedlin iz pepela in sevanja.
Obrazložitev
Odstopanja od obveznosti, povezanimi z dovoljenji, so možna le, če veljajo pravila, ki so usklajena s členom 7. Zato je normalno, da so tudi sama dovoljenja usklajena s tem členom.
Uporabi besede "energetska predelava" se je treba izogibati, ker bi to lahko pomenilo, da visoka energetska učinkovitost velja le za obrate R1. Tudi sežigalnice D 10 bi si morale prizadevati za visoko energetsko učinkovitost.
Treba je voditi bilanco vhodnih/izhodnih količin, da se zagotovi preglednost ter omogoči primerjave učinkovitosti različnih postopkov in odkrivanje dejavnosti lažne predelave.
Direktiva o sežiganju odpadkov zahteva, da sežigalnice pridobivajo energijo, „kolikor je le izvedljivo”. Za sežiganje komunalnih odpadkov to glede na opredelitev v dokumentih IPPC(o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja) in BREF (o najboljših razpoložljivih tehnologijah) pomeni pridobivanje energije s proizvodnjo toplote in električne energije. Učinkovitost pridobivanja energije je opredeljena na podoben način, kot to predlaga Komisija v Prilogi II, vendar z daljšim obdobjem izvajanja.
Predlog spremembe
58
Člen 19 a (novo)
Člen 19a
Pogoji za izdajo dovoljenja
Vsi obrati za obdelavo nevarnih odpadkov morajo imeti dovoljenje, izdano v skladu z določbami direktive 96/61/ES.
Brez poseganja v Direktivo 96/61/ES vloga za dovoljenje pristojnim organom vsebuje opis načrtovanih ukrepov, s katerimi se zagotovi, da je obrat zasnovan, opremljen in bo deloval glede na kategorije odpadkov v obdelavi in glede na tveganja, povezana z njimi.
Dovoljenje, ki ga izdajo pristojne oblasti, vsebuje:
– količine in kategorije nevarnih odpadkov v obdelavi;
– tehnične lastnosti postopkov obdelave odpadkov, ki zagotavljajo kar najboljše varstvo okolja in visoko raven varnosti.
Če upravljavec obrata za obdelavo nenevarnih odpadkov načrtuje spremembo obratovanja, da bi vključil tudi nevarne odpadke, se to obravnava kot bistvena sprememba v smislu člena 2 (10b) Direktive 96/61/ES in tedaj velja člen 12(2) te direktive.
Predlog spremembe
59
Člen 20
Člen 19(1) te Direktive ne velja, če je zavod ali podjetje pridobilo dovoljenje, skladno z Direktivo 96/61/ES.
Člen 19(1) te direktive ne velja, če je zavod ali podjetje pridobilo dovoljenje, skladno z Direktivo 96/61/ES , pod pogojem, da dovoljenje obsega vse elemente, naštete v členu 19(1) .
Obrazložitev
Dovoljenja IPPC so sprejemljiva samo, kadar nadomeščajo posebna dovoljenja, opredeljena v členu 19, in če so v izogib nastajanju vrzeli vključeni vsi elementi iz člena 19.
Predlog spremembe
60
Člen 21
Komisija lahko v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme minimalne standarde za dovoljenja, katerih namen je zagotoviti, da se z odpadki ravna na okolju varen način.
Komisija po potrebi oblikuje predloge za posamezne direktive, ki določajo minimalne standarde za dovoljenja, katerih namen je zagotoviti, da se z odpadki ravna v skladu s cilji, navedenimi v členu 7 .
Države članice lahko na osnovi presoje potreb na nacionalni ravni in načela sorazmernosti ter v skladu s pogodbami Skupnosti določijo višje standarde za izdajo dovoljenj.
Obrazložitev
Tudi v tem primeru direktiva prepušča postopku komitologije vprašanja, ki bi morala biti predmet predloga Komisije Parlamentu in Svetu. Gre za okvirno direktivo. Če bi jo bilo treba dopolniti s posebnimi pravili, ki bi veljala za določene dejavnosti, bi to storili prek posamičnih direktiv. V tematski strategiji o odpadkih je predlagano, da za izbrane postopke predelave veljajo minimalni standardi. Iz tega izhaja, da je treba ravno v teh primerih okvirno direktivo dopolniti s posamično, kot trenutno velja po členu 2(2) veljavne direktive 75/442/ES.
Predlog spremembe
61
Člen 21 a (novo)
Člen 21a
Dodatni ukrepi
Komisija do …. * pripravi poročilo o možnih ukrepih, ki bi lahko prispevali k bolj učinkovitemu doseganju cilja iz člena 1. Izdelano poročilo se Evropskemu parlamentu in Svetu predloži v roku šestih mesecev, po potrebi z ustreznimi predlogi.
V poročilu še se posebej preuči:
(a) ali je treba Prilogo II spremeniti zato, da bi
(i) izpustili primere, kjer navedeni postopki ne zagotavljajo zadostnega deleža uporabnosti odpadkov, kar bi bilo v skladu s cilji iz člena 1,
(ii) navedli primere, kjer bi bilo treba določiti delež odpadkov, ki se jih uporabi, v razmerju do deleža odpadkov, ki se jih odstrani v sklopu postopka predelave, da bi zagotovili izpolnjevanje cilja iz člena 1,
(iii) natančno navedli stopnjo ali stopnje energetske učinkovitosti v razmerju do postopka predelave R1,
(iv) prilagodili navedbe na osnovi tehničnega in znanstvenega napredka;
(b) ali je treba Prilogo I spremeniti zato, da bi:
(i) dodali postopke, ki so bili izpuščeni iz Priloge II,
(ii) prilagodili navedbe na osnovi tehničnega in znanstvenega napredka, in
(c) ali bo navedba minimalnih standardov za posamezne postopke predelave in odstranjevanja odpadkov prispevala k izpolnjevanju ciljev iz člena 7.
Zahteva po tem poročilu Komisiji ne preprečuje, da bi v vmesnem času predložila kakršne koli drugačne predloge.
___________
* Dve leti po začetku veljavnosti te direktive.
Obrazložitev
V predlogu se večkrat sklicuje na postopek komitologije, ki dopušča spremembe na številnih pomembnih področjih brez ustreznega nadzora. Pričujoči predlog spremembe to popravlja, saj od Komisije zahteva poročila o številnih pomembnih vprašanjih z namenom, da bi se oblikovalo nove predloge, ki bi bili dani v preučitev Parlamentu in Svetu. Komisija najbrž že ima v mislih posebne predloge za področja, za katera je predlagala postopke komitologije, zato naj bi jih bila sposobna hitro predložiti. Vendar to ne bi smelo preprečevati sprememb v vmesnem času, saj je v predlogu spremembe jasno rečeno, da lahko Komisija v tem času predloži svoje predloge.
Predlog spremembe
62
Člen 25, odstavek 1, pododstavek 2
Ti zavodi in podjetja upoštevajo določene minimalne standarde .
Ti zavodi in podjetja upoštevajo določene registracijske zahteve .
Obrazložitev
Naložitev minimalnih standardov pomeni, da bi lahko vsaka država članica po svoji volji nalagala dodatne zahteve. To pa ni v interesu uskladitve in zato ni zaželeno. Učinek oblikovanja zahtev za registracijo bo ta, da bodo v vsaki državi članici za ustanove in podjetja iz člena 1 veljale iste kvalitativne zahteve.
Predlog spremembe
63
Člen 25, odstavek 2, pododstavek 1 a (novo)
Obstoječe evidence, s katerimi razpolaga pristojni organ, bodo po možnosti uporabljene za pridobitev ustreznih informacij za omenjeni postopek registracije, s tem pa poenostavljeni birokratski postopki.
Obrazložitev
Registracijo preprostih oproščenih dejavnosti bi morali čim bolj poenostaviti, da bi se zmanjšalo birokratsko/administrativno breme tako za pristojni organ kot za ustanove/podjetja.
Predlog spremembe
64
Člen 25, odstavek 3
3. Komisija v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme minimalne standarde , navedene v drugem pododstavku odstavka 1.
3. Komisija v skladu s postopkom iz člena 36(2a) in po posvetovanju z industrijo sprejme zahteve glede registracije , navedene v drugem pododstavku odstavka 1.
Obrazložitev
Sprememba je potrebna, da se besedilo uskladi z določbami iz novega sklepa o „komitologiji” in zlasti zato, da se običajni postopek "regulativnega odbora" nadomesti s postopkom "regulativnega odbora z nadzorom", saj gre za ukrepe splošnega obsega, namenjene spreminjanju nebistvenih prvin zakonodajnega osnutka.
Trenutno se načini, kako države članice registrirajo ustanove in podjetja v skladu s členom 25(1), nekoliko razlikujejo. Te razlike pogosto delujejo kot ovire za delovanje v več državah članicah. Nedvoumen, enoten sistem registracije, zasnovan v posvetovanju z industrijo, in predvsem vzajemno sprejemanje različnih registrov bo zagotovilo zaželeno skladnost.
Predlog spremembe
65
Člen 25, odstavek 4
4. Države članice zagotovijo, da sistem zbiranja in prevažanja odpadkov na njihovem ozemlju zagotavlja, da se zbrani in prepeljani odpadki dostavijo do primernega obrata za ravnanje z odpadki, pri čemer se upoštevajo obveznosti iz člena 7.
4. Države članice zagotovijo, da sistem zbiranja in prevažanja odpadkov na njihovem ozemlju in čezmejnih pošiljk zagotavlja, da se zbrani in prepeljani odpadki dostavijo do primernega obrata za ravnanje z odpadki, pri čemer se upoštevajo obveznosti iz člena 7.
Za vse pošiljke odpadkov veljajo določbe Uredbe (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 1 .
1 UL L 190, 12.7.2006, str. 1.
Obrazložitev
Države članice morajo zagotoviti, da so obveznosti iz člena 7 izpolnjene ne samo, ko gre za zbiranje in prevažanje odpadkov na njihovem ozemlju, temveč tudi, kadar je dovoljeno pošiljanje odpadkov prek meja.
Zaradi jasnosti se je primerno sklicevati na zakonodajo o prevažanju odpadkov.
Predlog spremembe
66
Člen 26, odstavek 3
3. Načrti za ravnanje z odpadki zajemajo vsaj naslednje:
3. Načrti za ravnanje z odpadki vsebujejo vse informacije, ki so potrebne za izpolnjevanje obveznosti iz odstavka 2 in ki pristojnim organom, zavodom in podjetjem omogočajo, da začnejo izvajati načrt. Komisija po potrebi določi smernice za načrtovanje ravnanja z odpadki.
Načrti za ravnanje z odpadki zajemajo vsaj naslednje:
(a) vrsto, količino in poreklo ustvarjenih odpadkov kot tudi odpadke, ki bodo verjetno prišli iz drugih držav ;
(a) vrsto, količino in poreklo ustvarjenih odpadkov kot tudi odpadkov, ki bodo verjetno obdelani in so nastali zunaj nacionalnega ozemlja ;
(b) splošne tehnične zahteve, vključno s projekti zbiranja in metodami obdelave;
(b) sisteme zbiranja in metode obdelave;
(c) vse posebne dogovore za tokove odpadkov, ki povzročajo specifične tehnične težave, težave v politiki ali pri ravnanju z odpadki ;
(c) vse posebne dogovore za tokove odpadkov , vključno s tistimi, ki jih obravnava posebna zakonodaja Skupnosti ;
(d) identifikacijo in presojo obstoječih obratov za odstranjevanje in večjih obratov za predelavo odpadkov kot tudi pretekla področja, onesnažena z odstranjenimi odpadki, in merila za njihovo sanacijo;
(d) identifikacijo in presojo obstoječih obratov za odstranjevanje in večjih obratov za predelavo odpadkov kot tudi pretekla področja, onesnažena z odstranjenimi odpadki, in merila za njihovo sanacijo;
(e) dovolj podatkov obliki meril identifikacije področja za lažjo odločitev pristojnih organov o tem, ali naj v prihodnje odobrijo pooblastila za obrate za odstranjevanje odpadkov in večje obrate za predelavo ali ne;
(e) dovolj podatkov v obliki meril identifikacije področja za lažjo odločitev pristojnih organov v državah članicah o tem, ali naj v prihodnje obratom za odstranjevanje odpadkov in večjim obratom za predelavo odobrijo pooblastila ali ne;
(f) fizične ali pravne osebe, pooblaščene za ravnanje z odpadki;
(g) finančne ali organizacijske vidike, povezane z ravnanjem z odpadki;
(g) splošno politiko ravnanja z odpadki, vključno z načrtovanimi tehnologijami in metodami za ravnanje z odpadki.
(h) presojo uporabnosti in primernosti posebnih ekonomskih instrumentov za odpravljanje različnih problemov z odpadki, pri čemer se upošteva potreba po ohranjanju tekočega delovanja notranjega trga.
Predlog spremembe
67
Člen 26, odstavek 3 a (novo)
3a. Države članice lahko sprejmejo ukrepe, ki so potrebni za preprečevanje prevažanja odpadkov, ki ni v skladu z njihovimi načrti za ravnanje z odpadki. S temi ukrepi seznanijo Komisijo in druge države članice.
Obrazložitev
Pomembno je, da države članice vključijo v svoje načrte za ravnanje z odpadki podatke o tem, zakaj nekatere čezmejne pošiljke niso v skladu z zahtevanimi pogoji.
Predlog spremembe
68
Člen 28
Člen 28
Ukrepi za izvajanje
Komisija v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme obliko uradnega obvestila iz člena 25(5).
črtano
Obrazložitev
Načrte za ravnanje z odpadki bi morale oblikovati lokalne skupnosti, tako da bi zanj poiskale učinkovite rešitve. Lokalne skupnosti bi morale imeti pravico odločati o tem, kakšni bodo njihovi načrti in katera oblika je zanje najustreznejša.
Predlog spremembe
69
Člen 29
1. Države članice v skladu s členom 1 vzpostavijo programe za preprečevanje nastajanja odpadkov najpozneje do [ treh let po začetku veljavnosti te direktive ].
1. Države članice v skladu s členom 1 in členom 4a vzpostavijo programe za preprečevanje nastajanja odpadkov najpozneje do [ osemnajst mesecev po začetku veljavnosti te direktive ].
S temi programi in v njih vsebovanimi ukrepi bi si morale prizadevati najmanj za stabilizacijo nastajanja odpadkov do leta 2010 in nadaljnje občutno zmanjšanje njihovega nastajanja do leta 2020.
Takšni programi se bodisi vključijo v načrte za ravnanje z odpadki iz člena 26 ali pa delujejo kot ločeni programi. Pripravijo se na geografski ravni, za katero velja, da je najprimernejša za njihovo učinkovito uporabo.
Takšni programi se bodisi vključijo v načrte za ravnanje z odpadki iz člena 26 ali pa delujejo kot ločeni programi. Pripravijo se na geografski ravni, za katero velja, da je najprimernejša za njihovo učinkovito uporabo.
2. V skladu z Direktivo 2003/35/ES države članice za interesne skupine in širšo javnost zagotovijo možnost sodelovanja pri pripravi programov in dostopa do njih po pripravi.
2. V skladu z Direktivo 2003/35/ES države članice zagotovijo , da so lokalni in regionalni organi vključeni v pripravo programov, in da imajo interesne skupine in širša javnost možnost sodelovanja pri njihovi pripravi in dostopa do njih po pripravi.
2a. Evropska komisija izdela sistem za izmenjavo informacij o najboljših praksah na področju preprečevanja nastajanja odpadkov.
Obrazložitev
18 mesecev bi moralo biti dovolj za sprejetje prvih programov za preprečevanje nastajanja odpadkov. Če kot začetek veljavnosti predvidimo december 2007, bo to približno junija 2009 (dovolj časa, da se upoštevajo skupni kazalci, oblikovani na ravni EU, in ukrepi za doseganje vmesnih ciljev, zastavljenih za leto 2012).
Tudi če bi programe vključili v načrte za ravnanje z odpadki, morajo biti jasno razmejeni, da jih bo mogoče neodvisno oceniti in da bo politiki preprečevanja v okviru splošnega načrtovanja ravnanja z odpadki namenjena vsa potrebna pozornost.
Lokalni in regionalni organi so ključni dejavniki pri izvajanju ukrepa za preprečevanje nastajanja odpadkov, zato jih je treba vključiti v oblikovanje temu namenjenih programov.
Ta sistem lahko nekaterim oblastem omogoči, da si vzamejo za zgled učinkovite ukrepe, sprejete v drugih državah članicah.
Predlog spremembe
70
Člen 30
Člen 30
črtano
Vsebina
1. Države članice v svojih programih določijo cilje za preprečevanje nastajanja odpadkov in ocenijo priložnosti za sprejemanje ukrepov iz Priloge IV.
Takšni cilji in merila so oblikovani tako, da se povezava med gospodarsko rastjo in vplivi na okolje, povezanimi z nastajanjem odpadkov, prekine.
2. Države članice določijo posebne kvalitativne in kvantitativne cilje ter kazalce za vse sprejete ukrepe ali kombinacijo ukrepov za nadzor in presojo napredka posameznih meril.
Predlog spremembe
71
Člen 31
Države članice redno ocenjujejo programe za preprečevanje nastajanja odpadkov kot minimum pred predložitvijo svojih poročil v skladu s členom 34(1) .
Države članice redno ocenjujejo programe za preprečevanje nastajanja odpadkov , in jih pregledujejo najmanj vsakih 5 let . Evropska agencija za okolje vključi v svoja letna poročila pregled napredka pri oblikovanju in izvajanju teh programov.
Obrazložitev
Evropsko agencijo za okolje je treba vključiti v dejavnosti, da bi Komisiji in Parlamentu pomagala ugotavljati, kaj se dogaja na terenu. Države članice se zlahka izogibajo nadzoru tako, da zavlačujejo s predložitvijo svojih poročil Komisiji. V skladu z direktivo št. 91/692/EGS so bile države članice dolžne svoja redna poročila o veljavni okvirni direktivi o odpadkih predložiti do 30. septembra 2004. Do 31. decembra 2004 jih je to storilo le 9, in sicer Nemčija, Danska, Grčija, Finska, Portugalska, Švedska, Češka republika, Slovenija in Slovaška.
Predlog spremembe
72
Člen 31, odstavka 1 a in b (novo)
Komisija po posvetovanju s forumom, predvidenim v členu 36a, razvije smernice za oceno programov za preprečevanje nastajanja odpadkov, vključno s kazalci, ki morajo biti oblikovani v skladu s členom 4a.
Na osnovi teh smernic in v sodelovanju z ustreznimi organi Komisija oceni programe.
V 18 mesecih po izteku petletnega obdobja predloži ocenjevalno poročilo o prispevku programov k doseganju smotrov in ciljev te direktive.
Obrazložitev
Ocena in standardizacija zbranih informacij sta potrebni, da se oceni splošni napredek in ugotovi, ali bodo z ukrepi, predlaganimi v programih za preprečevanje, doseženi zastavljeni cilji.
Da bi se izognili dodatnim zahtevam v zvezi s formalnim poročanjem, se lahko redna naloga zbiranja podatkov naloži Evropski okoljski agenciji ali drugemu organu, kot je Skupno raziskovalno središče, da bi zagotovili ustrezno oceno z uporabo kazalcev, ki jih je treba določiti do leta 2008 v sodelovanju s pristojnimi nacionalnimi organi in zainteresiranimi stranmi. Na osnovi te ocene mora za to odgovorna agencija Komisiji predložiti ocenjevalno poročilo.
Predlog spremembe
73
Člen 31 a (novo)
Člen 31a
Poročanje o načrtih in programih
Ob upoštevanju opravljenih ocen Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu najkasneje v dveh letih po vsaki petletni reviziji načrtov in programov, predvidenih v členih 31 in 26, poroča o učinkovitosti ukrepov, sprejetih na osnovi teh načrtov in programov.
Na osnovi tega poročila Komisija po potrebi predstavi še druge ukrepe, poleg tistih, predvidenih v členu 4a.
Obrazložitev
Na osnovi ocen bi morala Komisija tudi pravočasno poročati Evropskemu parlamentu in Svetu ter po potrebi predlagati nadaljnje ukrepe, kot dodatek tistim, predvidenim v členu 4a in v akcijskem načrtu EU. To zagotavlja, da Parlament redno sodeluje pri ocenjevanju napredka in zadostnosti ukrepov, določenih s to direktivo.
Predlog spremembe
74
Člen 33
1. Zavodi in podjetja, navedeni v členu 19(1) , povzročitelji nevarnih odpadkov ter zavodi in podjetja, ki zbirajo ali prevažajo nevarne odpadke, vodijo evidenco o količini , naravi, izvoru in, kadar je to ustrezno, namembnem kraju, pogostosti zbiranja, načinu prevažanj in metodi ravnanja z odpadki, predvidenimi glede na vrsto odpadkov, in na zahtevo pristojnih organov tem omogočijo razpolaganje s temi podatki.
1. Zavodi in podjetja, navedeni v poglavju V, oddelku 1 , povzročitelji in posredniki odpadkov ter zavodi in podjetja, ki zbirajo ali prevažajo odpadke, vodijo kronološko evidenco o vhodnih in izhodnih količinah odpadkov, naravi , sektorskemu in geografskemu izvoru in, kadar je to ustrezno, namembnem kraju, pogostosti zbiranja, načinu prevažanj in metodi ravnanja z odpadki, predvideni glede na vrsto odpadkov, in na zahtevo pristojnih organov tem omogočijo razpolaganje s temi podatki.
2. Evidenca o nevarnih odpadkih se hrani najmanj tri leta, razen v primerih zavodov in podjetij za prevoz nevarnih odpadkov, ki morajo takšne evidence hraniti najmanj 12 mesecev .
2. Evidenca o nevarnih odpadkih se hrani najmanj pet let .
Dokumentacijo o izvajanju postopkov ravnanj z odpadki je treba predložiti na zahtevo pristojnih organov ali prejšnjega imetnika.
Dokumentacijo o izvajanju postopkov ravnanj z odpadki je treba predložiti na zahtevo pristojnih organov ali prejšnjega imetnika.
Države članice zagotovijo, da nacionalni pristojni organi vodijo register vseh zavodov in podjetij iz poglavja V, oddelka 1 in lahko od teh zavodov in podjetij zahtevajo poročila.
Države članice lahko tudi od povzročiteljev nenevarnih odpadkov zahtevajo, da izpolnjujejo določbe tega člena.
Obrazložitev
Tako vhodne kot izhodne količine odpadkov bi bilo treba beležiti ter s tem omogočiti učinkovitejši nadzor. Obdobje 12 mesecev je za namene inšpekcije prekratko.
Če naj bi izpolnjevali obveznosti poročanja o količinah proizvedenih odpadkov, bi bi bilo treba beležiti ne samo proizvodnjo nevarnih, ampak tudi proizvodnjo nenevarnih odpadkov.
Kar zadeva evidenco različnih postopkov obdelave nevarnih odpadkov, je treba razširiti določbe tega člena tudi na posrednike in na čas hranjenja registrov.
Da bi lahko spremljali vpliv ukrepov za preprečevanje nastajanja odpadkov, bi morala statistika, ki se vodi o odpadkih, vključevati podatke o njihovem izvoru, tako sektorskem kot geografskem.
Da se zagotovi sledljivost tokov odpadkov in nadzor nad njimi ter zadosti dolžnosti poročanja, je treba zahtevati, da so vse stranke navedene v registru, ki ga vodijo nacionalni organi, ter omogočiti vložitev zahtev po poročilih ali povzetkih (evidencah o vhodnih/izhodnih količinah).
Po sedanji zakonodaji (glej člen 14 okvirne direktive) morajo povzročitelji nenevarnih odpadkov voditi evidenco, pogoje zanjo pa določijo države članice. V skladu s predpisi je treba ravnati npr. s starimi električnimi napravami, v katerih večinoma ni nevarnih odpadkov. Vodenje evidenc je nujni pogoj za preverjanje, ali prevažanje in obdelava potekata v skladu s predpisi.
Predlog spremembe
75
Člen 34
1. V presledkih treh let države članice obvestijo Komisijo o izvajanju te Direktive v obliki sektorskega poročila.
1. V presledkih štirih let države članice obvestijo Komisijo o izvajanju te Direktive v obliki sektorskega poročila.
Poročilo se pripravi na podlagi vprašalnika ali predloge, ki jo pripravi Komisija, v skladu s postopkom, navedenim v členu 6 Direktive 91/692/EGS. Poročilo se predloži Komisiji v devetih mesecih pred iztekom triletnega obdobja, ki ga poročilo zajema.
Poročilo se pripravi na podlagi vprašalnika ali predloge, ki jo pripravi Komisija, v skladu s postopkom, navedenim v členu 6 Direktive 91/692/EGS. Poročilo se predloži Komisiji v devetih mesecih pred iztekom triletnega obdobja, ki ga poročilo zajema.
Države članice v ta poročila vključijo podatke o njihovem napredku pri izvajanju programov za preprečevanje odpadkov.
Države članice v ta poročila med drugim vključijo posebne podatke o shemah razširjene odgovornosti proizvajalca in njihovem napredku pri izvajanju programov za preprečevanje nastajanja odpadkov ter doseganju s tem povezanih ciljev, določenih v členu 4a .
V okviru obveznosti poročanja se zberejo podatki o odpadkih iz gostinstva, kar omogoča vzpostavitev pravil za njihovo varno uporabo, predelavo, recikliranje in odstranjevanje.
V okviru obveznosti poročanja se zberejo podatki o odpadkih iz gostinstva, kar omogoča vzpostavitev pravil za njihovo varno uporabo, predelavo, recikliranje in odstranjevanje.
2. Komisija pošlje vprašalnik ali predlogo državam članicam šest mesecev pred začetkom obdobja, ki ga zajema poročilo.
2. Komisija pošlje vprašalnik ali predlogo državam članicam šest mesecev pred začetkom obdobja, ki ga zajema poročilo.
3. Komisija objavi poročilo Skupnosti o izvajanju te direktive v devetih mesecih po prejemu poročil držav članic v skladu z odstavkom 1.
3. Komisija objavi poročilo Skupnosti o izvajanju te direktive v devetih mesecih po prejemu poročil držav članic v skladu z odstavkom 1. Objavi tudi ocenjevalno poročilo o primernosti uvajanja shem razširjene odgovornosti proizvajalca za tokove posebnih odpadkov na ravni EU.
4. V prvem poročilu, ki sledi po petih letih začetka veljavnosti te direktive, Komisija pregleda izvajanje direktive in po potrebi predstavi predlog za spremembo.
4. V prvem poročilu, ki sledi po petih letih začetka veljavnosti te direktive, Komisija pregleda izvajanje direktive in po potrebi predstavi predlog za spremembo.
Obrazložitev
Pogostnost sektorskih poročil bi morala biti usklajena s pogostnostjo pregledov programov za preprečevanje nastajanja odpadkov in z revizijo načrtov za ravnanje z odpadki.
Člen 8 se sklicuje na sheme razširjene odgovornosti proizvajalca in tako se lahko zagotovi, da Komisija prejme vse informacije, temelječe na izkušnjah držav članic, za ocenitev priložnosti za uvajanje razširjene odgovornosti proizvajalca za nove tokove odpadkov.
Glede na komplementarni cilj, ki je preprečevanje odpadkov, je pomembno pojasniti, da morajo države članice posebej poročati o doseganju ciljev s tega področja.
Predlog spremembe
76
Člen 35
Komisija v skladu s postopki iz člena 36(2) sprejme spremembe, potrebne za prilagoditev prilog znanstvenemu in tehničnemu napredku.
Komisija v skladu s postopki iz člena 36(2) sprejme spremembe, potrebne za prilagoditev Prilog III in IV znanstvenemu in tehničnemu napredku.
Obrazložitev
To je potrebno, če želi Parlament omejiti uporabo postopka komitologije.
Predlog spremembe
77
Člen 35 a (novo)
Člen 35a
Sankcije za kršitve
Države članice določijo kazenske določbe, ki se uporabljajo za kršitve določb te direktive, še posebej v zvezi s členom 16, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice obvestijo Komisijo o teh določbah najpozneje do …*, nemudoma pa jo obvestijo o vseh njihovih naknadnih spremembah.
* 24 mesecev po začetku veljavnosti te direktive.
Obrazložitev
V skladu z drugo okvirno zakonodajo (npr. okvirno direktivo o vodah) ali drugo zakonodajo s področja odpadkov (direktivo o odpadni električni in elektronski opremi) mora okvirna direktiva o odpadkih zagotoviti tudi sankcije za kršitve. To besedilo je bilo vzeto dobesedno iz skupnega stališča o zakonodaji REACH z dodanim posebnim sklicem na člen 16, v okviru katerega se sankcijam pripisuje poseben pomen.
Predlog spremembe
78
Člen 36, odstavek 2 a (novo)
2a. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člen 5a(1) do(4) in člen 7 Sklepa 1999/468/ES.
Obrazložitev
Predlog spremembe je potreben, da bi besedilo uskladili z določbami iz novega sklepa o "komitologiji" in zlasti da bi vključili postopek "regulativnega odbora z nadzorom", ker so nekateri zadevni ukrepi ukrepi splošnega obsega, namenjeni spreminjanju nebistvenih prvin zakonodajnega osnutka.
Predlog spremembe
79
Člen 36, odstavek 3 a (novo)
3a. Pri sprejemanju ukrepov v skladu s tem členom Komisija:
(a) opravi ustrezna posvetovanja z zainteresiranimi stranmi;
(b) pripravi jasen časovni načrt;
(c) zagotovi skladnost postopkovnih pravil za vse postopke komitologije, ki jih predvideva ta direktiva;
(d) zagotovi izvršljivost postopka;
(e) zagotovi dostop javnosti do postopkovnih dokumentov;
(f) po potrebi opravi študijo o vplivu predvidenega ukrepa na okolje in trg.
Obrazložitev
Navezovanje na poročevalkin predlog spremembe 35, ki mu je dodana zahteva za izvedbo študije vpliva, če bi bilo to potrebno.
Predlog spremembe
80
Člen 36 a (novo)
Člen 36a
Posvetovalni forum za ravnanje z odpadki
1. Komisija ustanovi posvetovalni forum za ravnanje z odpadki.
2. Naloga tega foruma je, da za Komisijo na njeno zahtevo ali na lastno pobudo pridobiva mnenja
(a) o oblikovanju politike ravnanja z odpadki, ob upoštevanju potrebe po zagotavljanju kar najboljše uporaba virov, preprečevanju nastajanja odpadkov in okolju prijaznega ravnanja z odpadki;
(b) o različnih tehničnih, gospodarskih, upravnih in pravnih vidikih ravnanja z odpadki;
(c) o izvajanju zakonodaje ES na področju ravnanja z odpadki, vključno z načrti, programi in poročanjem o napredku, ter o oblikovanju novih zakonodajnih predlogov na tem področju.
3. Posvetovalni forum v uravnoteženem razmerju sestavljajo predstavniki držav članic in vse zainteresirane skupine, ki se ukvarjajo z vprašanji ravnanja z odpadki, kot so industrija, vključno z malimi in srednje velikimi podjetji ter obrtnimi podjetji, sindikalne organizacije, trgovci, posredniki, okoljevarstvene skupine in potrošniške organizacije.
4. Posvetovalni forum se sestane vsaj trikrat na leto.
Skliče ga Komisija. Komisija predseduje sestankom.
Po potrebi se skličejo ad hoc delovne skupine, ki se srečujejo bolj pogosto.
5. Komisija sprejme interni poslovnik za posvetovalni forum.
Obrazložitev
Zelo pomembno je, da se za namene izvajanja direktive ustanovi ustrezen forum, kot je bilo to storjeno na drugih področjih okoljske politike, na primer na področju zraka in vode. Ta forum na ravni EU, ki je v bistvu posvetovalni odbor za ravnanje z odpadki in izvajanje sprejetih smernic, bi moral vključevati pristojne organe držav članic in zainteresirane strani, služiti pa bi moral tudi posebnim nalogam nadzora ter kolikor je mogoče in primerno sodelovati pri razvoju izvedbenih ukrepov.
Predlog spremembe
81
Priloga I, točka D 7
D 7 izpuščanje v morja/oceane, vključno z odlaganjem na morsko dno;
črtano
Obrazložitev
Izpuščanje ali odlaganje odpadkov v morje bi moralo biti prepovedano, saj je dolgoročno nevarno.
Predlog spremembe
82
Priloga I, točka D 11
D11 sežiganje na morju;
črtano
Obrazložitev
Sežiganje na morju je prepovedano od 7. oktobra 1997 dalje, torej dne, ko je Evropska skupnost postala podpisnica Konvencije OSPAR..
Predlog spremembe
83
Priloga II, točka R 1
R1 Uporaba predvsem kot gorivo ali druga sredstva za pridobivanje energije.
R1 uporaba predvsem kot gorivo ali druga sredstva za pridobivanje energije.
To vključuje sežigalne naprave za predelavo trdnih komunalnih odpadkov samo kadar je njihova energetska učinkovitost enaka ali večja od:
0,60 za obrate, ki delujejo in imajo dovoljenje v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti, veljavno pred 1. januarjem 2009,
– 0,65 za obrate z dovoljenjem po 31. decembru 2008,
Energetska učinkovitost = (Ep -( Ef + Ei)) / (0.97 x (Ew + Ef))
Ep pomeni letno proizvodnjo toplotne ali električne energije. Izračuna se z električno energijo, pomnoženo z 2,6, in toplotno energijo, proizvedeno za komercialno uporabo, pomnoženo z 1,1 (GJ/leto)
Ef pomeni energijo, dovedeno v sistem letno, iz goriv, ki prispevajo k proizvodnji pare (GJ/leto)
Ew pomeni letno energijo iz obdelave odpadkov, izračunano z uporabo nižje neto kalorične vrednosti odpadkov (GJ/leto).
Ei pomeni letni uvoz energije, razen Ew in Ef (GJ/leto)
0,97 je faktor, ki predstavlja energetske izgube zaradi usedlin iz pepela in sevanja.
Obrazložitev
Predlog Komisije, po katerem naj bi sežigalne naprave za komunalne odpadke prerazporedili glede na njihovo energetsko učinkovitost, ne priznava, da bi morali obrati, namenjeni obdelavi mešanih odpadkov spremenljive in nepredvidljive sestave, najprej poskrbeti za ustrezno ekološko ravnanje z njimi (mineralizacijo) in nadzor nad emisijami. Ponovna pridobitev energije (in toplote) bi morala biti drugotnega pomena. Formula energetske učinkovitosti kot edino merilo za sežigalne obrate za trdne komunalne odpadke, opredeljene kot predelovalne obrate, ni v skladu z več meril upoštevajočim pristopom k opredelitvi predelave in primarno skrbjo za nadzor nad emisijami.
Predlog spremembe
84
Priloga II, točka 9 a (novo)
R 9a. druge dejavnosti predelave za proizvodnjo sekundarnih izdelkov, surovin in snovi;
Obrazložitev
Namen spremembe je pojasniti primere, v katerih je predelava sestavljena iz več zaporednih korakov. Predelovalna veriga, ki vključuje več podjetij, ni v Evropi nič nenavadnega.
Predlog spremembe
85
Priloga II, točka R 11 a (novo)
R 11 uporaba odpadkov, pridobljenih s katerim koli postopkom, naštetim pod R1 do R10;
R 11 pridobivanje energije iz odlagališčnega plina
Obrazložitev
S pretvorbo odlagališčnega plina v energijo so lahko sodobna odlagališča učinkoviti biološki pretvorniki. Izboljšanje te oblike pridobivanja energije bi morali spodbujati z njenim priznanjem v tej direktivi. Medtem ko lahko s sodobnimi tehnologijami sežiganja dosežemo večino ciljev ravnanja s plini, na primer omejimo vonjave, uničimo strupene sestavine in dosegamo nizke vrednosti emisij onesnaževal, prinaša pretvorba odlagališčnega plina v energijo dodatno prednost, s tem ko nadomešča neobnovljiva fosilna goriva, ki bi jih sicer uporabljali drugje za pridobivanje iste količine energije.
Predlog spremembe
86
Priloga II, točka R 11 a (novo)
R 11a. uporaba odpadkov za gradnjo, tehnične, varnostne ali ekološke namene, za kar bi sicer uporabili druge surovine;
Obrazložitev
Zaradi spodbujanja trajnostne uporabe virov je treba posodobiti seznam postopkov predelave iz Priloge II b, pri čemer se upoštevata sodna praksa Evropskega sodišča in tehnični razvoj.
Predlog spremembe
87
Priloga II, točka R 13 a (novo)
R 13a. uporaba surovin, pridobljenih po enem od postopkov, naštetih pod R1 do R10.
Obrazložitev
Namen predloga spremembe je pojasniti primere, v katerih je predelava sestavljena iz več zaporednih korakov in se na primer recikliranje zaključi po (vmesnih) postopkih predelave, v katerih je bil pravni status odpadkov že spremenjen. Predelovalna veriga, ki vključuje več podjetij, ni v Evropi nič nenavadnega.
Predlog spremembe
88
Priloga II, točka R 13 b (novo)
R 13b. ponovna uporaba proizvodov in sestavnih delov, ki so postali odpadki.
Obrazložitev
Predlog spremembe je povezan z delom predloga spremembe istih avtoric k uvodni izjavi 11 .
Ponovna uporaba proizvodov ali sestavnih delov se razlikuje od pridobivanja nekaterih surovin, kar bi moralo biti jasno navedeno v prilogi o postopkih predelave. Iz tega razloga je treba dodati točko v Prilogi II.
Predlog spremembe
89
Priloga II a (novo)
PRILOGA IIa
Vrste uporabe, pri katerih se lahko odpadki uporabljajo kot sekundarni proizvodi, surovine ali snovi
- uporaba v gnojilih ali kot gnojilo ali kot snov za izboljšanje prsti
- uporaba v gradbenem materialu ali kot gradbeni material,
- uporaba kot prst
Obrazložitev
Predlog spremembe je povezan s predlogom spremembe člena 11, "sekundarni proizvodi, surovine in snovi se uporabljajo v enega od namenov iz Priloge IIa".
Predlog spremembe
90
Priloga III, točki H 13 in H 14
H13 Snovi in pripravki, sposobne , da s kakršnimi koli sredstvi po odstranitvi tvorijo drugo snov, npr. lug, ki ima katero koli lastnost, navedeno zgoraj .
H14 Snovi in pripravki, ki lahko s kakršnimi koli sredstvi po odstranitvi tvorijo drugo snov, npr. lug, ki ima katero koli od zgoraj navedenih lastnosti .
H14 „Ekotoksične snovi“: snovi in pripravki, ki predstavljajo ali lahko predstavljajo takojšnje ali kasnejše tveganje za enega ali več sektorjev okolja.
H13 „Ekotoksične snovi“: snovi in pripravki, ki predstavljajo ali lahko predstavljajo takojšnje ali kasnejše tveganje za enega ali več sektorjev okolja.
Obrazložitev
Ta predlog spremembe je potreben, da se vrstni red na seznamu lastnosti, zaradi katerih so odpadki strupeni, uskladi z mednarodnimi predpisi, zlasti Baselsko konvencijo. Merilo H13 je zelo pomembno, saj vključuje nevarne lastnosti, ki se pojavijo po odlaganju odpadkov. Ker se merilo H13 nanaša na „katero koli zgoraj navedeno lastnost", „ekotoksična" lastnost v sedanjem zaporedju ni upoštevana. V skladu z Baselsko konvencijo je treba vrstni red spremeniti, zato da bo „ekotoksičnost" upoštevana tudi po odlaganju, na primer v lugu.
Predlog spremembe
91
Priloga IV, točka 3 a (novo)
3a. Države članice Komisiji sporočijo, kateri proizvodi so primerni za primerjave proizvodov na ravni EU, pri katerih se glavna pozornost namenja preprečevanju nastajanja odpadkov.
Obrazložitev
Če bodo proizvajalci/uvozniki tržili surovine, ki so za okolje najmanj škodljivi, bo to veliko prispevalo k ciljem te direktive. Pri izbiri bi proizvajalci/uvozniki morali upoštevati kazalce, ki predstavljajo škodo za okolje, povzročeno z različnimi surovinami.
Predlog spremembe
92
Priloga IV, točka 3 b (novo)
3b. Določitev meril upravičenosti držav članic EU in tretjih držav do sredstev za projekte iz strukturnih in regionalnih skladov zaradi dajanja prednosti preprečevanju nastajanja odpadkov, zlasti pa uporabi najboljših razpoložljivih tehnologij in meril za čistejšo proizvodnjo.
Predlog spremembe
93
Priloga IV, točka 3 c (novo)
3c. Države članice morajo spodbujati k sistemom ločenega zbiranja odpadkov, da se bodo gospodinjski odpadki zbirali v skladu s standardi kakovosti posameznih sektorjev.
Predlog spremembe
94
Priloga IV, podnaslov 2
Ukrepi, ki lahko vplivajo na fazi oblikovanja in proizvodnje
Ukrepi, ki lahko vplivajo na faze oblikovanja , proizvodnje in distribucije
Obrazložitev
Med pomembnimi udeleženci ne smemo prezreti distributerjev. Vedenje potrošnikov je pomembna točka, ki jo je treba upoštevati v programih preprečevanja nastajanja odpadkov.
Predlog spremembe
95
Priloga IV, točka 7
7. Vključitev ukrepov za preprečevanje nastajanja odpadkov v obratih ne spada pod Direktivo 96/61/ES. Kadar je primerno, lahko takšni ukrepi vključujejo ocene ali načrte preprečevanja nastajanja odpadkov.
7. Vključitev ukrepov za preprečevanje nastajanja odpadkov v obratih ne spada pod Direktivo 96/61/ES. Takšni ukrepi vključujejo ocene ali načrte preprečevanja nastajanja odpadkov.
Obrazložitev
Glej obrazložitev k Prilogi IV, podnaslov 2.
Predlog spremembe
96
Priloga IV, točka 9
9. Uporaba prostovoljnih dogovorov, svetov potrošnikov/proizvajalcev ali sektorskih pogajanj zato, da ustrezne dejavnosti ali industrijski sektorji določijo svoje lastne načrte za preprečevanje nastajanja odpadkov ali cilje oziroma da popravijo odpadne proizvode ali način embaliranja.
9. Uporaba zakonodaje, prostovoljnih dogovorov, svetov potrošnikov/proizvajalcev ali sektorskih pogajanj zato, da ustrezne dejavnosti ali industrijski sektorji določijo svoje lastne načrte za preprečevanje nastajanja odpadkov ali cilje oziroma da popravijo odpadne proizvode ali način embaliranja.
Obrazložitev
Glej obrazložitev k Prilogi IV, podnaslov 2.
Predlog spremembe
97
Priloga IV, točka 11
11. Ekonomski instrumenti, kakršni so pobude za čiste nakupe ali ustanove, v katerih morajo porabniki obvezno plačati za dani izdelek ali embalažo, ki bi bila sicer zagotovljena zastonj.
11. Ekonomski instrumenti, kakršni so pobude za čiste nakupe ali ustanove, v katerih morajo porabniki obvezno plačati za dani izdelek ali embalažo, ki bi bila sicer zagotovljena zastonj ali po nižji ceni .
Obrazložitev
Glej obrazložitev k Prilogi IV, podnaslov 2.
OBRAZLOŽITEV
S pričujočo direktivo se nadaljuje razprava, ki se je začela s prvimi direktivami EU o odpadkih v sedemdesetih letih in ji je bilo namenjeno več pozornosti v direktivi o odlagališčih iz leta 1999. Vprašanja, ki si jih zastavljamo sedaj, so, kako zmanjšati količino odpadkov, ki jih proizvajamo ob naraščajoči blaginji, in kako spremeniti naše ravnanje z odpadki na način, da z odpadki ne bi ravnali kot z nečim, kar je le za odlagališče, temveč kot z virom, iz katerega je mogoče kaj pridobiti.
Glede na veliko število primerov Sodišča, ki so bili povezani s tolmačenjem zakonodaje EU o odpadkih, moramo najprej zagotoviti, da bo zakon, kakršenkoli že bo na koncu sprejet, prinesel gotovost glede opredelitev in ciljev politike. Zato je odbor predlagal številne dodatke k členu 3, kjer naj bi združili opredelitve, ki se pojavljajo drugje v direktivi.
Poročevalka je bila večkrat pozvana, naj poudari potrebo po tem, da se v direktivi omeni hierarhijo ravnanja z odpadki v najbolj celoviti, petstopenjski obliki. Potrebno se je zavedati, da hierarhija nima zakonske moči, vendar pa se z njeno omembo izrecno opozori na prednostne naloge in, v primeru pričujoče direktive, razreši vprašanje precej nejasno oblikovanega člena (člena 1). Ob tem je popolnoma jasno, da je potrebno dopustiti odstopanje od direktive, kadar okoliščine to zahtevajo. Postavlja pa se vprašanje, kdaj je to potrebno. Predlogi odbora so vsebovani v zadnjem delu predloga spremembe k členu 1. Kot kaže, obstaja soglasje, da morajo biti odstopanja zasnovana na upoštevanju/analizi/oceni življenjskega cikla in da je treba ob tem izvesti tudi analizo stroškov. Vprašanje je, kako strogi pogoji naj za potrditev/odobritev veljajo: ali naj država članica postopke potrditve izvaja za vsak primer posebej? Ali naj se vsakič sklicuje na Komisijo? Morda se najboljši predlog ali vsaj eden od predlogov skriva v zamisli odbora, da bi Komisija izdelala smernice za potek analize življenjskega cikla odpadkov.
Nato se je potrebno vprašati, kaj sledi. Potrebni so namreč nadaljnji ukrepi za določitev tega, kateri tokovi odpadkov bodo zajeti v določbe iz člena 11 in se jih bo preneslo iz kategorije odpadkov v kategorijo proizvodov. V predlogu spremembe odbora k členu 11, novi odstavek 3a, je naveden časovni načrt za prihodnje delovanje Komisije.
Kar zadeva vprašanje postopka, poročevalka meni, da se v direktivi preveč zanaša na uporabo postopka komitologije, kot je naveden v sklepu Sveta št. 1999/468/ES. V različnih členih direktive se namreč enajstkrat omenja sklepe, ki naj bi se jih predložilo v postopek komitologije. Vendar pa je treba upoštevati razliko med uporabo komitologije za tehnične prilagoditve in njenim izkoriščanjem za sprejemanje odločitev bolj splošnega in zelo političnega značaja, ki pa jih je najbolj primerno sprejeti v postopku soodločanja. Iz tega sledi predlog, da bi se postopek komitologije uporabljalo za člen 5 (določitev meril učinkovitosti), člen 11 (določitev meril za to, kdaj odpadek postane proizvod) in člen 21 (minimalni standardi za dovoljenja).
Razprava o spremembah postopka komitologije je sicer v teku, vendar pa poročevalka ne verjame, da bo poslancem Evropskega parlamenta prinesla več moči pri uporabi veta ali pa zagotovila večjo vlogo zunanjih interesnih skupin. Državam članicam in Komisiji namreč ustreza, da je postopek, kar se da zaprt. Zaradi tega se moramo odločno upreti nedopustni zlorabi demokratičnega sprejemanja odločitev.
Direktiva zajema obstoječe direktive o nevarnih odpadkih in odpadnih oljih. Poročevalka meni, da to počne ustrezno in zagotavlja zaščito. Je proti temu, da bi preusmerili postopek poenostavitve v ponovno oblikovanje teh direktiv v celoti. Ne glede na to je bil k členu 18 vključen predlog spremembe, ki spodbuja k regeneraciji odpadnih olj.
Vprašanje, kaj bo v skladu z direktivo sodilo v postopek predelave in kaj v postopek odstranjevanja, je bistvenega pomena. Direktiva uvaja razvrstitev, ki je zasnovana na merilih učinkovitosti iz člena 5. Merila so navedena v Prilogi II, razdelek R1. Točnejših podatkov o tem, kakšne gospodarske in socialne posledice bi sprožilo izvajanje omenjenih meril, ne prinašajo ne direktiva, ne tematska strategija in ne priložena ocena vplivov. In vendar so merila bistvenega pomena: sežigalnica, ki se uvršča v postopek predelave, se lahko ukvarja z uvoženimi odpadki in je lahko vključena v strategije za izpolnjevanje ciljev predelave iz različne zakonodaje EU, na primer direktive o pakiranju; sežigalnica, ki je uvrščena v postopek odstranjevanja, te možnosti nima. Glede na kratek časovni rok, predviden za začetek izvajanja novih standardov, se zdi malo verjetno, da bodo delujoči izvajalci postopke sposobni pravočasno prilagoditi. Zelo verjetno je, da bodo nova merila vplivala na obstoječe pogodbe in da bodo v škodo službam in načrtom lokalnih oblasti za ravnanje z odpadki.
Podatki iz Francije kažejo, da le 14 od skupno 85 delujočih obratov ustreza izbranim merilom predelave. Ne bi bilo prav, da bi v času, ko je povsod polno predlogov za izboljšanje ocenjevanja vplivov, izpustili oceno o tako bistvenem vidiku direktive.
Ob koncu naj omenimo, da vsebuje direktiva dva niza predlogov za načrte in programe ravnanja z odpadki. V predlogih sprememb odbora so ohranjeni splošni cilji spodbujanja načrtov za ravnanje z odpadki in programov za preprečevanje nastajanja odpadkov. Vendar pa predlagane spremembe zagotavljajo manj birokratske podrobne zahteve, ki so, v skladu z načelom subsidiarnosti, bolj prilagojene različnim lokalnim pogojem. Prav tako se moramo vprašati, kaj natančno namerava Komisija storiti s preobilico načrtov in programov, ki jih bo morala nadzorovati. Stalen nadzor je bolje prepustiti Evropski agenciji za okolje. Ta v direktivi ni omenjena, vendar bi zagotovo morala igrati ključno vlogo pri zagotavljanju tega, da so države članice v boju proti odpadkom in za boljšo uporabo virov v koraku druga z drugo.
(COD)
15.9.2006
MNENJE Odbora za industrijo, raziskave in energetiko
za Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
( KOM(2005)0667 – C6‑0009/2006 – 2005/0281(COD) )
Pripravljavka mnenja:
Cristina Gutiérrez-Cortines
KRATKA OBRAZLOŽITEV
Namen spremembe direktive 75/442/EGS, predložene Parlamentu, je nedvomno posodobiti nekatere vidike, kot denimo vključiti okoljske cilje in popraviti pomanjkljivosti opredelitev in drugih načel, ki so po mnenju številnih sektorjev in strokovnjakov ena od šibkih točk predhodne direktive.
Poleg teh jasno navedenih ciljev so še drugi predlogi: prvič, poenostaviti sedanji pravni okvir in drugič, predlagati razveljavitev Direktive 75/439/EGS o odstranjevanju odpadnih olj in okvirno Direktivo Sveta 91/689/EGS o nevarnih odpadkih. Iz celotnega besedila je jasno razvidna tudi namera, da se odpravi hierarhija odpadkov in določanje prednosti, ki sta bili ključni značilnosti politike EU glede ravnanja z odpadki v prejšnjih desetletjih.
Potreba po poenostavljanju je zlasti zaskrbljujoča pri direktivi o nevarnih odpadkih, ki jo je družba sprejela in uspešno izvajala. Njena razveljavitev bi utegnila za seboj pustiti praznino brez zadostnih zaščitnih ukrepov v enem od sektorjev z najvišjim tveganjem. Če je treba določiti prednostno nalogo, je po našem mnenju to prva in najjasnejša. V zvezi z odpadnimi olji naš predlog upošteva njihovo uporabnost in se zaveda dejstva, da ne smejo škodovati obstoječi industriji in tržišču.
Glavni razlog za spremembo zakonodaje so številne sodbe Sodišča v Luksemburgu zoper vrsto držav, ki niso izvedle prenosa evropske zakonodaje, so to storile prepočasi ali so, lahko bi rekli, neustrezno opredelile osnovne pojme iz predhodnih direktiv. Ena od novosti tega predloga so namreč nove opredelitve v skladu z najboljšo prakso, kar je za nekatere države članice in zadevne sektorje skrb zbujajoče zaradi dvomljivih opredelitev iz členov 3 in 5, kjer bi lahko ponovno prišlo do pravne negotovosti. S tem, ko skuša predlog izboljšati nekatere pomanjkljivosti, namreč povzroča nove. Za vse opredelitve so se za referenco uporabile opredelitve Sodišča iz obrazložitev njegovih sodb.
Druga novost predloga direktive je vpliv odpadkov na okolje, ki zajema dve oceni: tveganje, ki ga odpadki povzročajo za zdravje in okolje, ter stroške energije za recikliranje in predelavo odpadkov. Zato se je uvedel nov pojem življenjskega cikla , ki ga je treba upoštevati pred sprejemanjem odločitev o obstoječih alternativah za ravnanje z odpadki. Pristop življenjskega cikla mora izrecno vsebovati oceno stroškov za energijo. Kljub temu, da je ocena življenjskega cikla teoretično zelo dobra in se zdi vključitev stroškov energije v postopek odločanja logična, pa je stvar dejansko dosti bolj zapletena in življenjski cikel lahko postane zelo nevaren kriterij. S tem namenom pri eni od uvodnih izjav in členu pozivamo, da se opredelitev življenjskega cikla znanstveno preuči, da se pripravijo različni in odprti predlogi glede na vrsto odpadkov, območje in prevoz, kalorično zmogljivost, gospodarske ukrepe in drugo ter da so države članice odgovorne za izvedbo, saj za vsak posamezen primer dobro poznajo obstoječe odpadke, stroške zanje in tehnično zmogljivost.
Ključno vprašanje v zvezi s tem je, ali direktiva daje prednost predelavi in recikliranju ali odlaganju odpadkov. V zadnjih tridesetih letih sta se v Evropi dobro razvila industrija in tržišče za recikliranje in predelavo odpadkov in zdi se samoumevno, da nova direktiva v ta proces ne sme posegati s tem, da daje prednost odlaganju odpadkov. Po drugi strani pa ostaja stališče, da je treba zmanjšati stroške za energijo in možnost, da se energijo lahko proizvaja iz odpadkov, nas vodi v razmišljanje, da na odlaganje gledamo kot alternativo, ki bi v prihodnosti lahko nadomestila nekatere postopke recikliranja. Nedvomno ne smemo pozabiti, da je glavni cilj direktive kar se da zmanjšati tveganje, povezano z odpadki, preprečiti nastajanje odpadkov in kar se da izkoristiti vire in proizvode, kar pomeni, da je izginotje preteklih in sedanjih odlagališč ter njihova predelava in odstranitev prednostna naloga. Treba je torej upoštevati podatke o pridobivanju energije, ki morajo biti rezultat znanstvenih študij, v katerih se analizirajo vse kategorije proizvodov.
PREDLOGI SPREMEMB
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko poziva Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane, kot pristojni odbor, da v svoje poročilo vključi naslednje predloge sprememb:
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Še neobjavljeno v UL.
Predlogi sprememb Parlamenta
Predlog spremembe
1
Uvodna izjava 2
(2) Sklep št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti zahteva razvoj ali spremembo zakonodaje o odpadkih med drugim vključno s pojasnitvijo razlikovanja med odpadki in ne-odpadki in razvoj ustreznih meril za nadaljnjo pripravo Prilog IIA in IIB Direktive 75/442/EGS.
(2) Sklep št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti zahteva oblikovanje in izvedbo ukrepov za preprečevanje nastajanja odpadkov in ravnanje z njimi, med drugim z oblikovanjem niza količinskih in kakovostnih ciljev za zmanjševanje odpadkov, ki zajemajo vse zadevne odpadke in ki bodo doseženi do leta 2010; spodbujanje ekološko prijaznega in trajnostnega oblikovanja proizvodov; oblikovanje operativnih ukrepov za spodbudo preprečevanja odpadkov, kot je s spodbujanjem ponovne uporabe in predelave, opuščanjem nekaterih snovi in surovin s pomočjo ukrepov o proizvodih; razvoj ali spremembo zakonodaje o odpadkih med drugim vključno z gradbenimi odpadki in odpadki, ki nastanejo pri rušenju objektov, biološko razgradljivimi odpadki , s pojasnitvijo razlikovanja med odpadki in ne-odpadki in razvoj ustreznih meril za nadaljnjo pripravo Prilog IIA in IIB Direktive 75/442/EGS.
Obrazložitev
Komisija je izbrala le nekaj prednostnih ukrepov za izpolnjevanje ciljev iz člena 8 šestega okoljskega akcijskega programa o trajnostni uporabi naravnih virov in ravnanju z njimi ter ravnanju z odpadki. Pomembno je v celoti predstaviti prednostne ukrepe šestega okoljskega akcijskega programa, ki so tukaj uporabni.
Predlog spremembe
2
Uvodna izjava 6 a (novo)
(6a) Treba je izvesti analizo življenjskega cikla proizvodov in surovin, pri čemer naj se upošteva novost in kompleksnost pojma. Kriteriji morajo biti gospodarski in okoljski, vključevati morajo dejavnike, kot so prevoz, stroški za energijo, mogoče tehnologije in z njimi povezani stroški, ter morajo temeljiti na povsem znanstvenem pristopu. Pri določanju kriterijev morajo dejavno sodelovati vsi, ki jih to zadeva, tako industrija in organi javne uprave kot potrošniki.
Predlog spremembe
3
Uvodna izjava 10 a (novo)
(10a) Cilj zakonodaje o odpadkih mora biti zmanjšanje uporabe naravnih virov, hkrati pa mora spodbujati uporabo hierarhije ravnanja z odpadki.
Obrazložitev
Osnova politike ravnanja z odpadki mora biti hierarhija ravnanja z odpadki, saj temelji na okoljskih vprašanjih. Zato izvajanje te hierarhije prinaša okoljske koristi in prispeva k učinkoviti uporabi naravnih virov in zmanjšanju odvisnosti od energije, saj spodbuja zmanjševanje količine odpadkov in njihovo recikliranje.
Predlog spremembe
4
Uvodna izjava 17 a (novo)
(17a) Države članice lahko za odpadke, namenjene sežigu, pri čemer se proizvaja energija, uporabljajo načela bližine in samozadostnosti in se nanje sklicujejo, s tem, da omogočijo ustrezno načrtovanje naprav za ravnanje z odpadki in zagotavljajo, da se vnetljivim odpadkom, nastalim na njihovem ozemlju, omogoči dostop do nacionalnih sežigalnih naprav.
Predlog spremembe
5
Uvodna izjava 18 a (novo)
(18a) Nevarni odpadki so razvrščeni glede na tveganje in merila tveganja. Zato jih je treba urediti na podlagi strogih določil, s pomočjo katerih bi onemogočili ali kolikor mogoče omejili negativne posledice nepravilnega ravnanja za okolje ter tako zaščitili človekovo zdravje in varnost pred tveganji. Zaradi njihovih nevarnih lastnosti moramo z nevarnimi odpadki ustrezno ravnati, kar vključuje posebne in prilagojene tehnike zbiranja in obdelave, poseben nadzor ter prave načine sledljivosti. Vse osebje, ki ravna z nevarnimi odpadki, mora imeti ustrezne kvalifikacije, izobrazbo in dovoljenja.
Obrazložitev
Nevarni odpadki niso običajni odpadki. Imajo svojstvene lastnosti, ki jih je treba navesti zaradi pravne jasnosti in varnosti.
Predlog spremembe
6
Uvodna izjava 20
(20) Ker prednost, dana regeneraciji v Direktivi Sveta 75/439/EGS z dne 16. junija 1975 o odstranjevanju odpadnih olj, nič več ne odraža jasnih koristi za okolje, se mora ta direktiva razveljaviti. Vendar pa je ločeno zbiranje odpadnih olj še naprej bistveno za ustrezno ravnanje z njimi in preprečevanje škode v okolju, nastale zaradi neustreznega odstranjevanja olj, zato je treba obveznost zbiranja odpadnih olj vključiti v sedanjo direktivo. Direktivo 75/439/EGS je zato treba razveljaviti .
(20) Prednost, dana regeneraciji v Direktivi Sveta 75/439/EGS z dne 16. junija 1975, se kljub razveljavitvi direktive ohrani. Vendar pa je ločeno zbiranje odpadnih olj še naprej bistveno za ustrezno ravnanje z njimi in preprečevanje škode v okolju, nastale zaradi neustreznega odstranjevanja olj, zato je treba obveznost zbiranja odpadnih olj vključiti v sedanjo direktivo. Direktiva 75/439/EGS se torej razveljavi .
Obrazložitev
Razveljavitev direktive kot del ukrepov o boljši pripravi zakonodaje ne pomeni, da se razveljavijo tudi njeni cilji.
Predlog spremembe
7
Člen 1
Ta direktiva določa merila za zmanjšanje celotnega vpliva na okolje, povezanega z uporabo virov , nastajanjem odpadkov in ravnanjem z njimi.
1. Ta direktiva določa merila za izboljšanje trajnostne uporabe virov in za zmanjševanje vpliva na okolje , ki ga povzroča nastajanje odpadkov in ravnanje z njimi.
Za iste namene tudi določa, pri čemer države članice prednostno sprejmejo ukrepe, preprečevanje nastajanja ali zmanjševanje količine odpadkov in njihove škodljivosti in tudi predelavo odpadkov s ponovno uporabo, recikliranjem in drugimi postopki predelave.
2. Nalaga državam članicam, da sprejmejo ukrepe po padajočem vrstnem redu pomembnosti za:
(a) preprečevanje ali zmanjševanje nastajanja odpadkov;
(b) ponovno uporabo odpadkov;
(c) recikliranje odpadkov;
(d) druge postopke predelave;
(e) odstranjevanje odpadkov.
3. Države članice lahko na podlagi okoljskih meril, sprejetih na ravni Skupnosti, po tem ko izvedejo analizo življenjskega cikla in študijo vpliva ene kategorije odpadkov na gospodarstvo, sprejmejo ukrepe, ki odstopajo od prednostnih nalog iz odstavka 2.
4. Do sprejetja takšnih meril lahko države članice, če presoja vplivov jasno pokaže, da daje določena obdelava iz odstavka 2 boljše rezultate za posebno vrsto odpadkov, na podoben način sprejmejo ukrepe, ki odstopajo od prednostnih nalog iz odstavka 2.
5. Za potrjevanje rezultatov presoj iz odstavka 4 so odgovorne pristojne nacionalne oblasti. Potrjeni rezultati se predložijo Komisiji in pregledajo v skladu s postopkom iz člena 36(2).
Predlog spremembe
8
Člen 1, odstavek 2 a (novo)
Poleg tega določa, pri čemer države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da se nastanek, zbiranje in/ali transport nevarnih odpadkov, njihovo skladiščenje in obdelava opravljajo v pogojih, ki omogočajo optimalno varstvo okolja in varnost za izvajalce, industrijski obrat in širšo javnost.
Obrazložitev
Nevarnim odpadkom je treba nameniti posebno pozornost, zato je treba to poudariti v posebnem cilju, dodanem k členu 1. Predlagani cilj ne obravnava le varstva okolja, ampak tudi zdravje in varnost.
Predlog spremembe
9
Člen 2, uvodni stavek
Ta direktiva ne zajema plinastih izpustov v ozračje.
Ta direktiva ne zajema
a) plinastih izpustov v ozračje,
b) tal,
c) stranskih proizvodov v smislu člena 3,
d) sekundarnih surovin (proizvodov, surovin, snovi) in
e) uporabe ostankov pri proizvodnji, ki je povezana s procesom v obratu.
Obrazložitev
Industrijski stranski proizvodi niso odpadki, zato bi morali biti izvzeti iz področja uporabe te direktive. Prestrukturiranje je nujno, da se lahko sprejme sistematični pristop. Tako iz gospodarskih kot iz okoljskih razlogov je v obsežnih proizvodnih postopkih koristno zaradi varčevanja z viri, da se ostanki pri proizvodnji, ki nastanejo na kraju samem, ponovno uporabijo v ustreznih proizvodnih postopkih. Take snovi ali surovine, ki se uporabijo v zaprtem krogu surovin znotraj obrata, nikoli niso odpadki.
Predlog spremembe
10
Člen 2, odstavek 4 a (novo)
4a. Posebna pravila, ki urejajo posamezne primere ali dopolnjujejo pravila iz te direktive o ravnanju s posameznimi kategorijami odpadkov, so lahko opredeljena v posameznih direktivah.
Predlog spremembe
11
Člen 2, odstavek 4 b (novo)
4b. Direktiva ne zajema uporabe blata v skladu z direktivo Sveta 86/278/EGS z dne 12. junija 1986 o varstvu okolja, zlasti tal, kadar se blato iz čistilnih naprav uporablja v kmetijstvu 1 .
__________
1 UL L 181, 4.7.1986, str. 6.
Obrazložitev
Recikliranje blata za uporabo v kmetijstvu, ko se opravijo ustrezni postopki, se izvzame iz te direktive, saj je že zajeto v direktivi Sveta št. 86/278/EGS o varstvu okolja in zlasti tal, ki zajema obdelavo blata na način, da se prepreči kakršen koli negativen učinek za tla, rastline, živali in ljudi. Treba se je izogniti prekrivanju dveh direktiv.
Predlog spremembe
12
Člen 3, točka (c)
(c) „imetnik“ pomeni povzročitelja odpadkov ali fizično ali pravno osebo, ki ima odpadke;
(c) „imetnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki ima odpadke;
Obrazložitev
Imetnik je oseba, ki ima začasno odpadke, in ne tisti, ki jih povzroča.
Predlog spremembe
13
TČlen 3, točka (c a) (novo)
(ca) „ trgovec“ pomeni vsako osebo, odgovorno za nakup in poznejšo prodajo odpadkov, vključno s posredniki, ki fizično ne prevzamejo odpadkov;
Predlog spremembe
14
Člen 3, točka (c b) (novo)
(cb) „posrednik“ pomeni vsako osebo, ki za stranke ureja predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno s posredniki, ki fizično ne prevzamejo odpadkov;
Predlog spremembe
15
Člen 3, točka (d)
(d) „ravnanje“ pomeni zbiranje, prevoz, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorovanjem teh postopkov ter dejavnostmi po zaprtju mesta odstranjevanja;
(d) „ravnanje“ pomeni zbiranje, prevoz, obdelavo, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorovanjem teh postopkov ter dejavnostmi po zaprtju mesta odstranjevanja;
Obrazložitev
Obdelava je del procesa ravnanja z odpadki in je lahko postopek, ločen od predelave in odstranjevanja.
Predlog spremembe
16
Člen 3, točka (e a) (novo)
(ea) „ preprečevanje “ pomeni vsak ukrep, ki se izvede, preden proizvodi ali snovi postanejo odpadki in katerega cilj je bodisi zmanjšati nastajanje odpadkov ali njihov škodljiv učinek, bodisi vpliv splošne uporabe virov na okolje;
Predlog spremembe
17
Člen 3, točka (g)
(g) „ recikliranje “ pomeni predelavo odpadkov v proizvode, surovine ali snovi za izvorni namen ali druge namene. Ne vključuje pridobivanja energije;
(g) „recikliranje“ pomeni postopek, ki poteka po predelovalnem postopku in vključuje predelavo odpadkov z razstavljanjem, ločevanjem ali drugimi proizvodnimi procesi v proizvode, surovine ali snovi, ki se uporabljajo kot sekundarne surovine, za izvorni namen ali druge namene. Ne vključuje pridobivanja energije;
Predlog spremembe
18
Člen 3, točka (g a) (novo)
(ga) „ predelava “ pomeni vsak postopek obdelave odpadkov, ki:
- povzroči odpadke, ki se uporabljajo za koristne namene pri nadomeščanju drugih virov, bodisi v obratih bodisi v širšem gospodarstvu, ki bi se sicer uporabili za izpolnitev te funkcije ali iz priprave teh za takšno uporabo;
- izpolnjuje merila učinkovitosti, na podlagi katerih se lahko obravnava kot posledica uporabnega namena;
- zagotavlja, da se zaradi uporabe odpadkov kot nadomestkov za druge vire splošni vpliv na okolje ne poveča;
- zagotavlja, da se onesnaževala ne prenesejo v končni proizvod;
Predlog spremembe
19
Člen 3, točka (h)
(h) „ mineralna odpadna olja“ pomeni katera koli maziva na podlagi mineralov ali industrijska olja, ki so postala neprimerna za uporabo, za katero so bila prvotno namenjena , in zlasti uporabljena motorna olja in olja za menjalnik, mineralna olja za mazanje, olja za turbine in hidravlična olja;
(h) „odpadna olja“ pomeni katera koli maziva ali industrijska olja, ki so postala neprimerna za uporabo, za katero so bila prvotno namenjena , in zlasti uporabljena motorna olja in olja za menjalnik, olja za mazanje, olja za turbine in hidravlična olja;
Obrazložitev
Danes so odpadna olja sestavljena iz mešanice mineralnih in sintetičnih olj, zato se mora opredelitev temu prilagoditi.
Predlog spremembe
20
Člen 3, točka (h b) (novo)
(hb) „ sekundarne surovine “ so proizvodi, surovine in snovi, ki so predelane iz odpadkov in imajo tržno vrednost;
Predlog spremembe
21
Člen 3, točka (i)
(i) „ravnanje“ pomeni predelavo ali odstranjevanje .
(i) „ravnanje” pomeni predelavo ali odstranjevanje in pripravo za predelavo ali odstranjevanje, katere posledica je sprememba narave ali sestave odpadkov.
Obrazložitev
Priprava odpadkov, katere posledica je sprememba narave ali sestave odpadkov, spada med obdelavo in je zato del ravnanja z odpadki, zato jo je treba vključiti v opredelitev ravnanja. Besedilo je v skladu s členom 3(b) o opredelitvi povzročitelja.
Predlog spremembe
22
Člen 3, točka (i a) (novo)
(ia) „zastopnik” pomeni kdor koli prodaja in kupuje odpadke v imenu drugih.
Obrazložitev
Predlog spremembe ponovno uvaja pojem pogajalca, ki se pogaja v imenu drugih in ni nujno lastnik proizvoda.
Predlog spremembe
23
Člen 4, odstavek 1
Seznam odpadkov vzpostavi Komisija v skladu s postopkom iz člena 36(2).
Obstoječi seznam odpadkov iz sklepa Komisije 2000/532/ES z dne 3. maja 2000¹ bo Komisija v skladu s postopkom iz člena 36(2) po potrebi pregledala.
------------------------------------------------
1 UL L 226, 6. 9. 2000. Sklep, kot je bil nazadnje spremenjen s sklepom Sveta 2001/573/ES (UL L 203, 28. 7. 2001, str. 18).
Obrazložitev
Seznam, potreben tudi pri sedanji direktivi, že obstaja in je dokazal svojo učinkovitost, zato mogoče potrebuje posodobitev, vendar ga ni potrebno popolnoma nadomestiti.
Predlog spremembe
24
Člen 5, naslov
Predelava
Predelava in zmanjšanje preostalih odpadkov
Obrazložitev
Da bi ravnali v skladu s hierarhijo, je treba vanjo vključiti zmanjšanje preostalih odpadkov, ki jih ni mogoče ponovno uporabiti ali reciklirati.
Predlog spremembe
25
Člen 5, odstavek 1
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da bodo odpadki izpostavljeni postopkom, ki izhajajo iz njihove uporabe za uporabne namene nadomeščanja drugih virov, bodisi v obratih bodisi v širšem gospodarstvu, ki bi se sicer uporabili za izpolnitev te funkcije ali iz priprave teh za takšno uporabo, v nadaljevanju „postopki predelave“. Kot postopki predelave štejejo vsaj postopki, navedeni v seznamu Priloge II.
1. Brez poseganja v člen 1(2) in člen 6(1), naj države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da bodo odpadki izpostavljeni postopkom, ki izhajajo iz njihove uporabe za uporabne namene nadomeščanja drugih virov, bodisi v obratih bodisi v širšem gospodarstvu, ki bi se sicer uporabili za izpolnitev te funkcije ali iz priprave teh za takšno uporabo, v nadaljevanju „postopki predelave“. Kot postopki predelave štejejo vsaj postopki, navedeni v seznamu Priloge II.
Obrazložitev
Predelava mora potekati v skladu s hierarhijo ravnanja z odpadki. Obstajajo številni tokovi odpadkov, ki jih iz različnih razlogov ni mogoče predelati. Brez sklicevanja na člen 6 (1) bi bile države članice obvezane, da predelajo vse odpadke.
Predlog spremembe
26
Člen 5, odstavek 1, pododstavek 1 a (novo)
Na seznam postopkov iz Priloge II se lahko doda nove postopke predelave na podlagi predloga Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu.
Obrazložitev
Komisija bi morala imeti na tem področju vlogo pobudnika, da bi se s posodabljanjem tehnologij posodabljal tudi seznam.
Predlog spremembe
27
Člen 6, odstavek 1, pododstavek 1
1. Države članice zagotovijo, da bodo v primeru, če predelava v skladu s členom 5(1) ni mogoča , vsi odpadki dani v postopke odstranjevanja.
1. Države članice zagotovijo, da so odpadki, ki jih ni bilo mogoče predelati v skladu s členom 5(1), dani v postopke odstranjevanja.
Obrazložitev
Postopek, s katerim bi se lahko dokazalo, da predelava ni mogoča, ne obstaja. Vedno so celo možne različne predelave, če ne upoštevamo gospodarskih in okoljskih stroškov in kasnejše tržne perspektive za predelano snov. Zatorej morajo biti odstranjeni vsi odpadki, ki jih ni bilo mogoče predelati.
Predlog spremembe
28
Člen 6, odstavek 3
3. Če kljub nadomestitvi virov rezultati postopka za namene člena 1 nakazujejo, da ima ta slabe možnosti, lahko Komisija v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme izvedbene ukrepe za dodajanje tega posebnega postopka v seznam iz Priloge I .
3. Če kljub nadomestitvi virov rezultati postopka za namene člena 1 nakazujejo, da ima ta slabe možnosti, se ta posebni postopek na predlog Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu v skladu z določbami iz člena 21 doda na seznam iz Priloge I .
Obrazložitev
Ta predlog spremembe naj bi omogočil uporabo postopka soodločanja pri vprašanju politične narave in tako vzpostavil doslednost v besedilu, zlasti s spremembo člena 5, ki jo predlaga poročevalka. Uporaba postopka soodločanja pri členu 5 in komitologije pri členu 6 bi lahko privedla do protislovnih odločitev: poseben postopek bi lahko vključil predelavo v postopek soodločanja in odstranjevanje v komitologijo.
Predlog spremembe
29
Člen 7
Države članice zagotovijo, da se predelava ali odstranjevanje odpadkov izvajata takole :
Države članice si prizadevajo zagotoviti , da se postopki predelave ali odstranjevanja odpadkov izvajajo s kar se da velikim poudarkom na :
(a) brez ogrožanja zdravja ljudi ;
(a) varovanju javnega zdravja;
(b) brez uporabe postopkov ali metod, ki bi lahko škodovale okolju ;
(b) varstvu okolja (vključno z vodo, zrakom, tlemi, živalmi, rastlinami, podeželjem ali posebno zanimivimi kraji) ;
(c) brez tveganja za vodo, zrak, zemljo in rastline ter živali;
(c) preprečevanju obremenjevanja okolja s hrupom ali vonjem .
(d) brez obremenjevanja okolja s hrupom ali vonjem;
(e) brez škodljivih posledic za podeželje ali posebno zanimiva mesta.
Obrazložitev
Cilji za izvajanje zakonodaje o odpadkih morajo biti realni glede na ukrepe, ki so na voljo, nezaželene učinke dejavnosti je namreč nemogoče povsem odpraviti.
Predlog spremembe
30
Člen 8
Države članice zagotovijo, da vsak imetnik odpadkov te predeluje ali odstranjuje sam oziroma da predelavo ali odstranjevanje izvaja zavod ali podjetje, ki izvaja postopke ravnanja z odpadki, oziroma predelavo in odstranjevanje ureja zasebni ali javni zbiralec odpadkov.
V skladu z načelom onesnaževalec plača, države članice zagotovijo, da vsak imetnik odpadkov te predeluje ali odstranjuje sam oziroma da predelavo ali odstranjevanje izvaja zavod ali podjetje, ki izvaja postopke ravnanja z odpadki, oziroma predelavo in odstranjevanje ureja zasebni ali javni zbiralec odpadkov.
Obrazložitev
Treba se je sklicevati na načelo onesnaževalec plača, ki je vedno imelo ključno vlogo pri ravnanju z odpadki. Vključeno je v direktivo št. 75/442/ES in v njene predloge sprememb, treba pa ga je nujno omeniti tudi na tej stopnji.
Predlog spremembe
31
Člen 9
Države članice zagotovijo, da se stroški predelave ali odstranjevanja odpadkov dodelijo, kakor je primerno, imetniku, prejšnjim imetnikom in povzročitelju.
Skladno z načelom onesnaževalec plača stroške ravnanja z odpadki krijejo:
- imetnik odpadkov, ki so zbrani ali z njimi upravlja zbiralec ali podjetje, in/ali
- prejšnji imetniki in/ali
- proizvajalec izdelka, ki je postal odpadek.
Obrazložitev
Sedanja direktiva je jasnejša, kar zadeva stroške, in ta predlog spremembe temelji na členu 15 za:
- ponovno vključitev načela onesnaževalec plača;
- zagotavljanje, da stroške "krijejo" in si jih ne "delijo" države članice;
- zagotavljanje, da gredo stroški v breme povzročitelja odpadkov in nazaj do proizvajalca izdelka, ne pa naprej od povzročitelja odpadkov;
- zagotavljanje, da stroški krijejo predelavo in odstranjevanje, pa tudi splošne stroške ravnanja z odpadki (na primer zbiranje).
Predlog spremembe
32
Člen 10, pododstavek 1
Vsaka država članica v sodelovanju z drugimi državami članicami ustrezno ukrepa, kadar je to potrebno ali priporočljivo za ustanovitev integriranega in ustreznega omrežja obratov za odstranjevanje, pri čemer upošteva najboljše razpoložljive tehnologije v smislu člena 2(11) Direktive 96/61/ES, v nadaljevanju „najboljše razpoložljive tehnologije“ .
Vsaka država članica v sodelovanju z drugimi državami članicami ustrezno ukrepa, kadar je to potrebno ali priporočljivo za ustanovitev integriranega in ustreznega omrežja obratov za odstranjevanje, pri čemer upošteva najučinkovitejše in najzanesljivejše tehnologije.
Obrazložitev
Tehnologije za obdelavo odpadkov, vključno z odstranjevanjem odpadkov, morajo ustrezati kraju, izbrane pa so na podlagi gospodarskih in okoljskih kriterijev ter kriterijev javnega zdravja.
Predlog spremembe
33
Člen 11, odstavek 1
1. Za namene določitve, ali je primerno soditi o nekaterih odpadkih, da so prenehali biti odpadki po končanih postopkih ponovne uporabe, recikliranja in predelave, in za ponovno razvrstitev teh odpadkov kot surovin za sekundarne proizvode ali snovi, Komisija oceni, ali so izpolnjeni naslednji pogoji :
1. Komisija določi ali zahteva od držav članic, naj določijo, ali so določeni odpadki prenehali biti odpadki, na podlagi, da :
(- a) so šli skozi postopke ponovne uporabe, recikliranja, predelave ali prilagoditve in se jih mora zato ponovno uvrstiti med sekundarne proizvode, surovine in snovi; in
(a) ponovna razvrstitev ne bi privedla do celotnih negativnih vplivov na okolje ;
(a) tovrstna ponovna razvrstitev ne bi privedla do celotnih negativnih vplivov na okolje in
(b) obstaja trg s takšnimi surovinami za sekundarne proizvode in snovi.
(b) obstaja ali naj bi obstajal trg s takšnimi surovinami za sekundarne proizvode in snovi.
Obrazložitev
Preoblikovano zaradi večje jasnosti. Nekatere odpadne surovine (npr. lesni odpadki) so vir za okolju prijazno pridobivanje energije. Na seznam ukrepov je treba uvrstiti prilagoditev takih surovin. Posebno pozornost je treba nameniti hitri ponovni razvrstitvi takih odpadnih surovin. Komisija ima zadnjo besedo pri določitvi razvrstitve odpadkov.
Predlog spremembe
34
Člen 11, odstavek 1, točka (b a) (novo)
(ba) sekundarni proizvodi, surovine ali snovi po obdelavi postanejo sekundarne surovine, lastnosti katerih so podobne lastnostim prvotno nepredelanih proizvodov, surovin ali snovi.
Predlog spremembe
35
Člen 11, odstavek 2
2. Komisija na podlagi presoje v skladu z odstavkom 1 v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2), sprejme izvedbene ukrepe glede na specifične kategorije odpadnih surovin za proizvode ali snovi, pri tem pa določi merila za okolje in kakovost , ki jih je treba izpolniti, da odpadki lahko štejejo kot surovine za sekundarne proizvode ali snovi.
2. Do ... * Komisija na podlagi presoje v skladu z odstavkom 1 po potrebi predloži zakonodajne predloge, ki določajo merila za okolje, ki jih je treba izpolniti, da odpadni proizvodi, surovine ali snovi lahko štejejo kot surovine za sekundarne proizvode , surovine ali snovi.
Obravnavana merila se določijo po posvetovanju z zadevnimi industrijskimi sektorji. Postopek upošteva demokratično odločanje in možnost pritožbe. Presoja upošteva vse zadevne vidike, skupaj s celotno dobavno verigo od izvora snovi, proizvoda ali surovine do končne uporabe, predelave ali odstranjevanja.
_____________________
* Dve leti od dneva začetka veljavnosti te direktive.
Obrazložitev
Katere "sestrske direktive" bodo izšle iz sedanje direktive in kakšne oblike bodo dobile, so vprašanja politične narave, ki bodo predmet postopka soodločanja. Zahteve, ki veljajo za sekundarne proizvode, ne smejo biti strožje od tistih, ki veljajo za podobne osnovne proizvode, ki jih sekundarni proizvodi nadomestijo.
Predlog spremembe
36
Člen 11, odstavek 3 a (novo)
3a. Komisija po potrebi do …** poda predloge za ugotovitev, ali spodaj navedeni tokovi odpadkov sodijo v okvir določb tega člena, in če je temu tako, kakšne zahteve naj zanje veljajo:
- kompost,
- gradbeni odpadki in odpadki, ki nastanejo pri rušenju objektov,
- predelan papir,
- predelano steklo,
- gorivo iz komunalnih odpadkov (SRF).
_____________________
** Pet let od dneva začetka veljavnosti te direktive.
Obrazložitev
To so najnujnejši primeri za nove predloge. Zlasti to velja za gorivo iz komunalnih odpadkov (SRF); razlog za njegovo vključitev med najnujnejše primere je ta, da so nekatere države članice že razvile in utrdile okolju prijazno industrijsko uporabo kakovostnih goriv iz komunalnih odpadkov v elektrarnah na premog in cementnih pečeh. Kakovostno gorivo iz komunalnih odpadkov (SRF) je v takih elektrarnah deloma že nadomestilo fosilna goriva (premog).
Predlog spremembe
37
Člen 11 a (novo)
Člen 11 a
Poznavanje in sledljivost nevarnih odpadkov
1. Preden se nevarne odpadke sprejme v objekt za obdelavo odpadkov, morajo biti predmet posebnega postopka, ki določi tveganja in način ravnanja z njimi.
2. Za vsako sprejemanje nevarnih odpadkov na določeno mesto, mora biti voden poseben postopek, ki zagotovi, da imajo zadevni odpadki res enake značilnosti kot odpadki, za katere je bilo izdano dovoljenje za sprejetje.
3. Vsak proizvajalec, zbiralec ali imetnik nevarnih odpadkov, ki jih prevaža v objekt za obdelavo, predloži poseben dokument o odpadkih in o njihovem prenosu iz kraja nastanka do namembnega kraja.
4. Obvezno poročanje iz člena 5 Uredbe ES št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. januarja 2006 o evropskem registru izpustov in prenosu onesnaževal 1 velja tako za proizvajalce nevarnih odpadkov kot za lastnike objektov za obdelavo teh odpadkov.
1 UL L 33, 4.2.2006, str. 1.
Obrazložitev
Poznavanje in sledljivost nevarnih odpadkov so bistvenega pomena za zagotavljanje najboljše obdelave ob spoštovanju okolja in varnosti.
(1) Poznavanje odpadkov pred njihovim sprejetjem in preverjanje pošiljk za zagotovitev, da odpadki ustrezajo tistim, za katere je bil dogovorjen sprejem.
(2a) Dokument o odpadkih in o njihovem gibanju je pomemben za sledljivost.
(2b) Obveznost poročanja se nahaja v uredbi o evropskem registru izpustov in prenosu onesnaževal, vendar Priloga ne zajema vseh proizvajalcev nevarnih odpadkov in objektov za obdelavo.
Predlog spremembe
38
Člen 14, odstavek 1
1. Država članica lahko obravnava odpadke kot nevarne, čeprav ti niso uvrščeni kot taki v seznam odpadkov iz člena 4 (v nadaljevanju „ seznam “ ), če izkazujejo eno ali več lastnosti , navedenih v Prilogi III .
Država članica o vseh takšnih primerih obvesti Komisijo v poročilu, predvidenem v členu 34(1), in predloži Komisiji vse potrebne podatke .
1. Ko država članica meni, da je odpadke treba obravnavati kot nevarne, čeprav ti niso uvrščeni kot taki v seznam odpadkov iz člena 4 (v nadaljevanju „ seznam “ ), in ne kažejo eno ali več lastnosti iz Priloge III , država članica o vseh takšnih primerih nemudoma obvesti Komisijo in ji predloži vse potrebne informacije .
Obrazložitev
Odločitev, ali se odpadki označijo za nevarne, je treba v skladu s politikami EU o usklajevanju kemičnih in nevarnih proizvodov posredovati Komisiji preden država članica sprejme posebne ukrepe.
Predlog spremembe
39
Člen 15, odstavek 1
1. Kadar lahko država članica dokaže, da posebni odpadki iz seznama nevarnih odpadkov ne izkazujejo lastnosti , navedenih v Prilogi III, lahko takšne odpadke obravnava kot nenevarne odpadke.
Država članica o vseh takšnih primerih obvesti Komisijo v poročilu, predvidenem v členu 34(1), in predloži Komisiji vse potrebne dokaze.
1. Kadar lahko država članica dokaže, da posebni odpadki iz seznama nevarnih odpadkov ne kažejo lastnosti iz Priloge III , o tem nemudoma obvesti Komisijo in ji predloži vse potrebne dokaze.
Obrazložitev
Odločitev, ali se odpadki označijo za nevarne, je treba v skladu s politikami EU o usklajevanju kemičnih in nevarnih proizvodov posredovati Komisiji preden država članica sprejme posebne ukrepe.
Predlog spremembe
40
Člen 16, odstavek 1
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja naslednjih pogojev pri mešanju nevarnih odpadkov, bodisi z drugimi nevarnimi odpadki z drugačnimi lastnostmi bodisi z drugimi odpadki, snovmi ali surovinami:
(a) postopek mešanja izvaja zavod ali podjetje, ki je pridobilo dovoljenje v skladu s členom 19;
(b) pogoji, določeni s členom 7, se upoštevajo;
(c) zaradi ravnanja z odpadki se negativni vpliv na okolje ne poveča;
(d) takšen postopek je skladen z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami.
1. Države članice sprejmejo potrebne ukrepe , da od zavodov ali podjetij, ki upravljajo z nevarnimi odpadki zahtevajo, da ne mešajo različnih kategorij nevarnih odpadkov oziroma nevarnih odpadkov z nenevarnimi.
Obrazložitev
Nevarne odpadke je treba vedno ločevati od nenevarnih.
Predlog spremembe
41
Člen 16, odstavek 1 a (novo)
1a. Postopek mešanja brez kemijske reakcije pod nobenim pogojem ne sme omogočiti deklasifikacije nevarnih odpadkov v nenevarne odpadke in/ali deklasifikacije odpadkov z obstojnimi organskimi onesnaževali v odpadke brez obstojnih organskih onesnaževal.
Obrazložitev
Treba je poostriti predlog člena 16 o pravilih za "mešanje", da se te postopke uskladi s predpisi o celovitem okoljskem dovoljenju (IPPC) in varnosti, da se prepreči deklasifikacija nevarnih odpadkov.
Predlog spremembe
42
Člen 16, odstavek 2
2. V skladu z merili tehnične in gospodarske izvedljivosti, ki jih določijo države članice, v katerih je prišlo do mešanja nevarnih odpadkov v nasprotju z odstavkom 1, in sicer z drugimi nevarnimi odpadki z drugačnimi lastnostmi ali z drugimi odpadki, snovmi ali surovinami, se ločevanje izvede po potrebi za uskladitev s členom 7.
2. Kjer je prišlo do mešanja nevarnih odpadkov v nasprotju z odstavkom 1, in sicer z drugimi nevarnimi odpadki z drugačnimi lastnostmi ali z drugimi odpadki, snovmi ali surovinami, se po potrebi izvede ločevanje za uskladitev s členom 7, pri čemer se upošteva potrebna sledljivost različnih snovi oziroma surovin.
Obrazložitev
V primeru, da pride do mešanja nevarnih odpadkov, je treba določiti njihovo sledljivost, s čimer jih je mogoče spremljati.
Predlog spremembe
43
Člen 18
Mineralna odpadna olja
Podroben opis odpadnih olj
Brez poseganja v obveznosti pri ravnanju z odpadki, določene s členi 16 in 17, države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev zbiranja mineralnih odpadnih olj in ravnanja z njimi v skladu s členom 7.
Brez poseganja v obveznosti pri ravnanju z odpadki, določene s členi 16 in 17, države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za zagotovitev ločenega zbiranja odpadnih olj in ravnanja z njimi v skladu s členi 7 , 19 in 20 te direktive ter z določili Direktive 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov¹. Osebje, ki zbira odpadna olja, mora imeti dovoljenje, izdano po posebnem postopku.
1 UL L 332, 28.12.2000, str. 91.
Obrazložitev
Odpadna olja so še vedno velik vir onesnaževanja.
Nadzor je zelo otežen zaradi izredne razdrobljenosti trga. Z ukinjanjem direktive o odpadnih oljih se ne sme izničiti napredka, doseženega z direktivo iz leta 1975. Nova okvirna direktiva mora zato vsebovati jasne določbe na to temo: nadaljnje zbiranje in objekti za obdelavo z dovoljenjem v skladu z direktivo IPPC (Integrirano preprečevanje in nadzor nad onesnaževanjem okolja) ali posebno dovoljenje in spoštovanje direktive o sežiganju odpadkov s strani osebja, ki sežiga odpadna olja.
Predlog spremembe
44
Člen 18, odstavek 2 (novo)
Države članice sprejmejo ustrezne ukrepe za dodelitev prednosti obdelavi mineralnih odpadnih olj z regeneracijo, pod pogojem, da ni ovir tehnične, finančne in organizacijske narave.
Obrazložitev
Razveljavitev Direktive 75/439/EGS zaradi poenostavljanja zakonodaje ne sme samodejno pomeniti opustitev prednostni, dane regeneraciji. Predlog spremembe je ponovno vzpostaviti ustrezne določbe Direktive 75/439/EGS. Recikliranje odpadkov je splošno načelo evropske okoljske politike in mora zato veljati tudi za mineralna olja (proizvode visoke kakovosti, ki nam pomagajo pri reševanju energetska vprašanja), pri čemer naj se še naprej daje prednost regeneraciji. Če regeneraciji ne bo dana očitna prednost, se bo kot enostavnejša rešitev spodbujalo izgorevanje.
Predlog spremembe
45
Člen 19, odstavek 1, zadnji stavek
Dovoljenja lahko določijo dodatne pogoje in obveznosti.
Dovoljenja lahko določijo dodatne pogoje in obveznosti , kot so zahteve glede kakovosti obdelave odpadkov .
Predlog spremembe
46
Člen 21
Komisija lahko v skladu s postopkom, navedenim v členu 36(2) , sprejme minimalne standarde za dovoljenja, katerih namen je zagotoviti, da se z odpadki ravna na okolju varen način.
Komisija lahko v skladu s postopkom, ki vključuje zadevne akterje, in po opravljeni presoji vpliva predlaganih ukrepov , sprejme minimalne standarde za dovoljenja, katerih namen je zagotoviti, da se z odpadki ravna na okolju varen način.
Države članice lahko glede na presojo njihovih nacionalnih potreb in načela sorazmernosti ter v skladu s pogodbami določijo višje standarde za dovoljenja.
Predlog spremembe
47
Člen 24
Nevarni odpadki
Dovoljenja za objekte za obdelavo nevarnih odpadkov
Pri nevarnih odpadkih države članice lahko dovolijo oprostitev iz člena 22 samo za zavode in podjetja, ki izvajajo postopke predelave.
Vsi objekti za obdelavo nevarnih odpadkov morajo imeti dovoljenje, izdano v skladu z določbami direktive 96/61/ES.
Poleg splošnih pravil, predvidenih v členu 23(1), države članice določijo posebne okoliščine za oprostitve, povezane z nevarnimi odpadki, vključno z mejnimi vrednostmi vsebnosti nevarnih snovi v odpadkih, mejnimi vrednostmi emisij, vrstami dejavnosti kot tudi katere koli druge potrebne zahteve za izvajanje različnih oblik predelave.
Brez poseganja v določbe direktive 96/61/ES prošnja za dovoljenje pri pristojnih oblasteh vključuje opis ukrepov, ki zagotavljajo, da je objekt načrtovan, opremljen in namenjen vrsti odpadkov, ki se v njem obdelujejo, in z njimi povezanimi tveganji.
Dovoljenje, ki ga izdajo pristojne oblasti, vsebuje:
- količino in vrsto obdelanih nevarnih odpadkov,
- tehnične navedbe, ki zagotavljajo najboljšo možno obdelavo odpadkov, ki spoštuje okolje in nudi visoko raven varnosti.
Kadar želi lastnik objekta za obdelavo nenevarnih odpadkov preiti na obdelavo nevarnih odpadkov, je to treba obravnavati kot bistveno spremembo v skladu z opredelitvijo iz člena 2(10)(b) direktive 96/61/ES; v tem primeru se je treba ravnati v skladu s členom 12(2) te direktive.
Obrazložitev
Direktiva IPPC predvideva, da je za vsako obdelavo nevarnih odpadkov potrebno dovoljenje. To pravilo mora strogo veljati tudi za vse osebe, ki izvajajo postopke z nevarnimi odpadki.
Prvi del predloga spremembe se nanaša na pridobitev dovoljenja IPPC, v drugem delu pa je opisano, kaj mora vsebovati dovoljenje. Zadnji del je namenjen zagotovilu, da bo izvajalec, ki običajno obdeluje nenevarne odpadke, moral zaprositi za novo dovoljenje, če bo želel sprejeti v obdelavo nevarne odpadke.
Predlog spremembe
48
Člen 26, odstavek 1, pododstavek 1
Vsaka država članica zagotovi, da njeni pristojni organi v skladu s členom 1 uvedejo enega ali več načrtov za ravnanje z odpadki, ki se revidirajo vsaj vsakih pet let .
Vsaka država članica zagotovi, da njeni pristojni organi v skladu s členom 1 uvedejo enega ali več načrtov za ravnanje z odpadki, ki se revidirajo vsaj vsake štiri leta .
Predlog spremembe
49
Člen 26, odstavek 4
4. Načrti za ravnanje z odpadki ustrezajo zahtevam o načrtovanju ravnanja z odpadki, določenim v členu 14 Direktive 94/62/ES, in strategije za zmanjšanje količine biološko razgradljivih odpadkov na odlagališčih, navedene v členu 5 Direktive 1999/31/ES, vključno s pomembnimi pohodi za ozaveščanje in uporabo ekonomskih instrumentov .
4. Načrti za ravnanje z odpadki ustrezajo zahtevam o načrtovanju ravnanja z odpadki, določenim v členu 14 Direktive 94/62/ES, in strategije za zmanjšanje količine biološko razgradljivih odpadkov na odlagališčih, navedene v členu 5 Direktive 1999/31/ES, vključno s pomembnimi pohodi za ozaveščanje.
Obrazložitev
"Uporaba ekonomskih instrumentov" do sedaj še ni bila opredeljena ali podrobno preučena. Tovrstni instrumenti bi utegnili povzročiti nezaželen učinek ali rast cen "zelenih" alternativ, ki ne odražajo dejavnikov okoljske prijaznosti.
Predlog spremembe
50
Člen 29, odstavek 1, pododstavek 1
Države članice v skladu s členom 1 vzpostavijo programe za preprečevanje nastajanja odpadkov najpozneje do [treh let po začetku veljavnosti te direktive].
Države članice v skladu s členom 1 vzpostavijo programe tehničnih in organizacijskih ukrepov za preprečevanje nastajanja odpadkov najpozneje do [treh let po začetku veljavnosti te direktive]. Programe je treba pregledati vsaj vsake štiri leta.
Najmanjša zahteva teh programov in njihovih ukrepov bi morala biti stabilizirati nastajanje odpadkov do leta 2010 in nadalje občutno zmanjšati njihovo nastajanje do leta 2020.
Predlog spremembe
51
Člen 30, odstavek 2
2. Države članice določijo posebne kvalitativne in kvantitativne cilje ter kazalce za vse sprejete ukrepe ali kombinacijo ukrepov za nadzor in presojo napredka posameznih meril.
2. Države članice določijo posebne kvalitativne in kvantitativne cilje . Komisija lahko v skladu s postopkom iz člena 36(2) določi kvantitativne in okvirne kvalitativne cilje ter splošne kazalce , ki jih države članice uporabljajo za nadzor in presojo napredka , doseženega prek posameznih meril.
Predlog spremembe
52
Člen 30, odstavek 2 a (novo)
2a. Države članice sprejmejo vsaj naslednje ukrepe:
a) spodbujanje uporabe ponovno uporabne embalaže z oblikovanjem ustreznih sistemov za distribucijo in vračanje, vključno z uporabo obdavčitev ali kavcij;
b) spodbujanje popravila izdelkov kot druge možnosti ob odlaganju v odpadke z odpiranjem objektov za popravila;
c) zagotavljanje informacij o tehnikah za preprečevanje nastajanja odpadkov z ustanavljanjem nacionalnih centrov za odkrivanje in spodbujanje informiranja, s katerim bi dosegli proizvode, tehnologije in sisteme distribucije, ki so čistejši in povzročajo manj odpadkov, z namenom, da se lažje izvajajo sektorska referenčna merila za najboljšo prakso (podobno kot pri centrih za čistejšo proizvodnjo Programa Združenih narodov za okolje), kar je še posebej primerno za mala in srednje velika podjetja;
d) uporaba sektorskih zahtev, da ustrezne dejavnosti ali industrijski sektorji določijo svoje lastne načrte ali cilje za preprečevanje nastajanja odpadkov oziroma da popravijo odpadne proizvode ali način pakiranja.
Obrazložitev
Ne zadostuje, da države članice le ocenjujejo možnosti za preprečevanje. Precej ukrepov mora biti obveznih za vse države članice.
Predlog spremembe
53
Člen 33, odstavek 2, pododstavek 1
2. Evidenca o nevarnih odpadkih se hrani najmanj tri leta , razen v primerih zavodov in podjetij za prevoz nevarnih odpadkov, ki morajo takšne evidence hraniti najmanj 12 mesecev .
2. Evidenca o nevarnih odpadkih se hrani najmanj pet let , razen v primerih zavodov in podjetij za prevoz nevarnih odpadkov, ki morajo takšne evidence hraniti najmanj dve leti .
Obrazložitev
Zaradi posebnih lastnosti nevarnih proizvodov je treba evidence zanje hraniti dlje kot za katere koli druge proizvode.
Predlog spremembe
54
Priloga I, točka D 7
D 7 izpuščanje v morja/oceane, vključno z odlaganjem na morsko dno;
črtano
Predlog spremembe
55
Priloga I, točka D 11
D 11 sežiganje na morju;
črtano
Predlog spremembe
56
Priloga II, točka R1, odstavek 2, alineji 1 in 2
– 0,60 za obrate, ki delujejo in imajo dovoljenje v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti pred 1. januarjem 2009,
– 0,65 za obrate z dovoljenjem po 31. decembru 2008,
– 0,45 za obrate, ki delujejo in imajo dovoljenje v skladu z veljavno zakonodajo Skupnosti pred 1. januarjem 2009,
– 0,50 za obrate z dovoljenjem po 31. decembru 2008,
Obrazložitev
Razvrščanje sežigalnic po energetski učinkovitosti bo močno vplivalo na te obrate in z njimi neposredno povezano zakonodajo ter druge akte, kot je direktiva o odlagališčih. Komisija mora torej izvesti študijo o odpadkih kot viru energije in o določitvi pragov.
Predlog spremembe
57
Priloga IV, točka 1
1. Uporaba ukrepov načrtovanja ali drugih ekonomskih instrumentov, ki vplivajo na razpoložljivost in ceno primarnih virov.
črtano
Obrazložitev
Ekonomski instrumenti ne bi spodbujali izdelave jekla iz jeklenih odpadkov namesto iz železove rude, temveč bi verjetneje samo negativno vplivali na dobro delujoč trg in že obstoječo predelovalno verigo. Glej tudi predlog spremembe k členu 26(4).
Predlog spremembe
58
Priloga IV, točka 11
11. Ekonomski instrumenti, kakršni so pobude za čiste nakupe ali ustanove, v katerih morajo porabniki obvezno plačati za dani izdelek ali embalažo, ki bi bila sicer zagotovljena zastonj.
črtano
Obrazložitev
Glej predlog spremembe k členu 26(4).
POSTOPEK
Naslov
Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
Referenčni dokumenti
KOM(2005)0667 – C6–0009/2006 – 2005/0281(COD)
Pristojni odbor
ENVI
Mnenje pripravil Datum razglasitve na zasedanju
ITRE 19.1.2006
Okrepljeno sodelovanje – datum razglasitve na zasedanju
Pripravljavec/-ka mnenja Datum imenovanja
Cristina Gutiérrez-Cortines 26.1.2006
Nadomeščeni/-a pripravljavec/-ka mnenja
Obravnava v odboru
19.4.2006
3.5.2006
13.7.2006
12.9.2006
Datum sprejetja
12.9.2006
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
37
6
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
John Attard-Montalto, Šarūnas Birutis, Jan Březina, Philippe Busquin, Jerzy Buzek, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Nicole Fontaine, Adam Gierek, Norbert Glante, Umberto Guidoni, András Gyürk, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Ján Hudacký, Romana Jordan Cizelj, Anne Laperrouze, Eugenijus Maldeikis, Eluned Morgan, Reino Paasilinna, Aldo Patriciello, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Britta Thomsen, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Dominique Vlasto
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
María del Pilar Ayuso González, Daniel Caspary, Neena Gill, Cristina Gutiérrez-Cortines, Edit Herczog, Lambert van Nistelrooij
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
POSTOPEK
Naslov
Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
Referenčni dokumenti
KOM(2005)0667 – C6-0009/2006 – 2005/0281(COD)
Datum predložitve EP
21.12.2005
Pristojni odbor Datum razglasitve na zasedanju
ENVI 19.1.2006
Odbori, zaprošeni za mnenje Datum razglasitve na zasedanju
ITRE 19.1.2006
Odbori, ki niso dali mnenja Datum sklepa
Okrepljeno sodelovanje Datum razglasitve na zasedanju
Poročevalec/-ka Datum imenovanja
Caroline F. Jackson 21.2.2006
Nadomeščeni/-a poročevalec/-ka
Poenostavljeni postopek – datum sklepa
Oporekanje pravni podlagi Datum mnenja JURI
Popravek finančne ocene sredstev Datum mnenja BUDG
Posvetovanje EP z Ekonomsko-socialnim odborom – datum sklepa na zasedanju
Posvetovanje z Odborom regij – datum sklepa na zasedanju
Obravnava v odboru
10.10.2006
Datum sprejetja
28.11.2006
Izid končnega glasovanja
+
–
0
48
6
2
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Adamos Adamou, Georgs Andrejevs, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Frieda Brepoels, Dorette Corbey, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Anne Ferreira, Karl-Heinz Florenz, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Jens Holm, Marie Anne Isler Béguin, Caroline Jackson, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Marie-Noëlle Lienemann, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Péter Olajos, Miroslav Ouzký, Vittorio Prodi, Frédérique Ries, Dagmar Roth-Behrendt, Guido Sacconi, Karin Scheele, Carl Schlyter, Horst Schnellhardt, Richard Seeber, Kathy Sinnott, Bogusław Sonik, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Åsa Westlund
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Pilar Ayuso, Giovanni Berlinguer, Niels Busk, Bairbre de Brún, Hélène Goudin, Ambroise Guellec, Jutta Haug, Karsten Friedrich Hoppenstedt, Miroslav Mikolášik, Ria Oomen-Ruijten
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Datum predložitve
15.12.2006
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
...
