A6-0074/2008
13.3.2008
POROČILO
o vmesnem pregledu šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
(2007/2204(INI))
Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
Poročevalka:
Riitta Myller
PE 398.365v02-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA.....................................................3
OBRAZLOŽITEV.....................................................................................................................13
MNENJE Odbora za mednarodno trgovino ........................................................15
MNENJE Odbora za regionalni razvoj ..................................................................19
MNENJE Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja .......................................23
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU...................................................................26
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o vmesnem pregledu šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
( 2007/2204(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju Sklepa št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 o šestem okoljskem akcijskem programu Skupnosti
UL L 242, 10.09.2002, str. 1. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. novembra 2006 o tematski strategiji za varstvo in ohranjanje morskega okolja
UL C 314 E, 21.12.2006, str. 131. ,
– having regard to its position at first reading of 14 November 2006 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council establishing a Framework for Community Action in the field of Marine Environmental Policy (Marine Strategy Directive)
UL C 314 E, 21.12.2006, str. 86. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. aprila 2007 o tematski strategiji o trajnostni rabi naravnih virov
Sprejeta besedila , P6_TA(2007)0154 . ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. septembra 2006 o tematski strategiji za urbano okolje
UL C 306 E, 15.12.2006, str. 182. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. novembra 2006 o tematski strategiji za varstvo tal
Sprejeta besedila , P6_TA(2007)0504 . ,
– ob upoštevanju svojega stališča z dne 14. novembra 2007 o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi okvira za varstvo tal in spremembi Direktive 2004/35/ES
Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0509 . ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. septembra 2006 o tematski strategiji o onesnaževanju zraka
UL C 306 E, 15.12.2006, str. 176. ,
– ob upoštevanju svojega stališča z dne 26. septembra 2006 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo
UL C 306 E, 15.12.2006, str. 103. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. februarja 2007 o tematski strategiji o recikliranju odpadkov
UL C 287 E, 29.11.2007, str. 168. ,
– ob upoštevanju svojega stališča z dne 13. februarja 2007 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odpadkih
UL C 287 E, 29.11.2007, str. 136. ,
– ob upoštevanju svojega stališča z dne 23. oktobra 2007 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti za doseganje trajnostne rabe pesticidov
Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0444 . ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. oktobra 2007 o tematski strategiji o trajnostni rabi pesticidov
Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0467 . ,
– ob upoštevanju svojega stališča z dne 23. oktobra 2007 o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet
Sprejeta besedila , P6_TA(2007)0445 . ,
– ob upoštevanju člena 45 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter mnenj Odbora za mednarodno trgovino, Odbora za regionalni razvoj in Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja ( A6‑0074/2008 ),
A. ker Evropa še vedno ni na poti k resnično trajnostnem razvoju,
B. ker Komisija priznava, da ni bilo velikega napredka glede temeljnih vprašanj vključevanja okoljskih zadev v druga področja politike in izboljšav pri izvrševanju zakonodaje Skupnosti,
C. ker Komisija poudarja, da pritisk na okolje na mnogih področjih dejansko narašča: povečujejo se globalne emisije toplogrednih plinov, pospešeno izginja biotska raznovrstnost, onesnaževanje ima še vedno velik vpliv na javno zdravje, še naprej se povečuje količina odpadkov, proizvedenih v EU, povečujejo pa se tudi posledice našega vpliva na okolje; ker se zaradi tega dejansko postavlja vprašanje, ali nimajo druge pomembnejše politike EU nasprotnega učinka na okolje,
D. ker je malo verjetno, da je mogoče doseči trajnostni razvoj brez vključitve okoljskih vprašanj na vsa pomembnejša področja politike,
E. ker je čisto in zdravo okolje bistveno za dobro počutje ljudi ter dobre socialne razmere,
F. ker lahko k drugim ciljem, kot so večja konkurenčnost, spodbujanje gospodarske rasti , ustvarjanje delovnih mest ter inovacije in spodbujanje znanstvenega napredka z razvojem novih, varnih tehnologij, prispeva tudi dobro oblikovana okoljska politika,
1. obžaluje, da je bil vmesni pregled šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti opravljen s skoraj enoletno zamudo, in na splošno obžaluje dejstvo, da Evropska unija ukrepov iz akcijskega programa ne izvaja po načrtovanem razporedu, kar je v nasprotju s trditvami Komisije v njenem vmesnem pregledu; opozarja, da je bil šesti okoljski akcijski program v nasprotju s prejšnjim okoljskim akcijskim programom sprejet po postopku soodločanja v skladu s členom 251 Pogodbe ES; poziva EU, naj stori vse, kar je v njeni moči, da doseže cilje iz šestega okoljskega akcijskega programa, ker bi neuresničitev teh ciljev škodovala verodostojnosti EU, med drugim v tistem delu javnosti, ki je zaskrbljen zaradi stanja okolja;
2. ugotavlja, da so predzakonodajni postopki zaradi uporabe tematske strategije kot novega postopkovnega orodja postali pomembnejši, ustvarile pa so se tudi dodatne priložnosti za sodelovanje interesnih skupin in bolj strateški pristop k zakonodajni politiki EU; vendar obžaluje, da je zaradi tematskih strategij daljši tudi postopek oblikovanja okoljske politike, saj nastajajo zamude pri pripravi dejanskih predlogov v zvezi s politiko in sprejetju ukrepov na podlagi te politike;
3. meni, da je bistveno okrepiti stališče iz šestega okoljskega akcijskega programa kot okoljske razsežnosti strategije EU za trajnostni razvoj;
4. poudarja, da tematske strategije niso uporabne, če časovno sovpadajo z obsežno zakonodajno dokumentacijo, ampak so koristne pred nastankom ustreznega zakonodajnega dokumenta ali če se pojavijo samostojno;
5. poudarja, da obstaja neposredna medsebojna zveza med stanjem človekovega okolja in zdravjem ljudi; poziva Komisijo, naj zaradi izvajanja pristopa zdravja v vseh politikah izdela študije, ki bodo prikazovale vzročni odnos med spremembo v kakovosti okolja in spremembo v zdravstvenemu stanju ljudi;
Tematske strategije
6. meni, da je EU za uresničitev ciljev diplomatskega reševanja problemov zaradi podnebnih sprememb iz šestega okoljskega akcijskega programa ravnala dosledno; vendar opozarja, da EU v zvezi s cilji in prednostnimi ukrepi za zaustavitev podnebnih sprememb ni uspela izpolniti vseh obveznosti; je zelo zaskrbljen zaradi večjih emisij v prometu in počasnih učinkov ukrepov, ki se uporabljajo pri poskusu izboljšanja energetske učinkovitosti; poziva Komisijo, naj objavi sporočilo o okoljskih ciljih za trajnostni prevozni sistem, izraženih s številkami; pričakuje, da bodo države članice do leta 2012 uresničile cilje iz kjotskega protokola za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za posamezne države;
7. obžaluje dejstvo, da cilj zaustavitve upadanja biološke raznovrstnosti verjetno ne bo uresničen do leta 2010 ter da se dejanski okoljski rezultati na podlagi predlagane strategije za varstvo morskega okolja in tal ne bodo dosegli do leta 2012; ugotavlja, da si je treba bolj prizadevati za pomoč pri vključevanju politike o biotski raznovrstnosti v druga področja politike; opozarja na potrebo po ustreznem financiranju programa Natura 2000 in drugih prednostnih ciljev, ki so tesno povezani s programom;
8. meni, da se je v zvezi s kemikalijami z Uredbo (ES) št. 1907/2006
UL L 396, 30.12.2006, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1354/2007 (UL L 304, 22.11.2007, str. 1). Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) in o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije dosegel napredek pri zmanjševanju nevarnosti za ljudi in okolje, vendar se mora še pokazati, da se bo nevarnost dejansko bistveno zmanjšala, in obžaluje, da je ta uredba skladna s cilji iz šestega okoljskega akcijskega programa le v nekaterih vidikih; obžaluje, da je bila tematska strategija v zvezi s trajnostno rabo pesticidov pripravljena z znatno zamudo ter da ukrepi za izboljšanje kakovosti zraka in mestnega okolja ter za zmanjšanje hrupa niti približno ne dosegajo ciljev iz okoljskega akcijskega programa; poziva Komisijo, naj čim prej predloži predlog za spremenjeno direktivo o nacionalnih zgornjih mejah emisij; meni, da je treba zagotoviti izvajanje direktive o okoljskem hrupu v celoti;
9. zaradi učinkov kakovosti zraka v zaprtih prostorih na zdravje poziva Komisijo in države članice, naj podprejo prizadevanja Svetovne zdravstvene organizacije na tem področju ter poziva Komisijo, naj čim prej predloži konkretne zakonodajne ukrepe na to temo;
10. ugotavlja, da v zvezi s posameznimi cilji za varstvo voda iz šestega okoljskega akcijskega programa ni večjih pomanjkljivosti; vendar poziva Komisijo, naj zagotovi izvajanje okvirne direktive o vodah v celoti in ponovno oceni vključevanje obveznosti EU v zvezi z varstvom voda v druge politike; poleg tega poziva Komisijo, naj čim prej predloži predlog direktive o zmanjševanju uporabe fosforja v kmetijstvu ter v detergentih v skladu s členom 16 Uredbe (ES) št. 648/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 31. marca 2004 o detergentih
UL L 104, 08.04.04, str. 1. ;
11. poudarja, da je potrebna nova vodna politika, ki bo temeljila na varčevanju in trajnostnem upravljanju vodnih virov;
12. obžaluje, da sta tematski strategiji za naravne vire in odpadke ublažili cilje šestega okoljskega akcijskega programa; obžaluje, da na ravni EU niso oblikovani nobeni dejanski cilji za ločitev gospodarske rasti in uporabe virov s preusmeritvijo v trajnostni model proizvodnje in potrošnje; se strinja, da so potrebni nadaljnji ukrepi v zvezi z biološkimi odpadki za spodbujanje njihove nadaljnje preusmeritve z odlagališča in zagotovitev upoštevanja najboljših možnosti za obdelavo, kot je obdelava, s katero se zmanjšujejo podnebne spremembe; še naprej spodbuja podporo okolju prijaznih oblik ravnanja z odpadki in strožjih ukrepov proti odlaganju odpadkov, ki onesnažuje okolje;
13. poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za razumno in učinkovito uporabo naravnih virov, ki ne bo ogrožala biotske raznovrstnosti;
Izvajanje in izvrševanje obstoječe zakonodaje
14. opozarja, da je pravilno izvajanje obstoječe zakonodaje v celoti glavna prednostna naloga, in meni, da je v zvezi z izpolnjevanjem okoljskih izzivov še vedno najpomembnejša zavezujoča zakonodaja; poziva Komisijo, naj okrepi svoje dejavnosti kot varuh pogodbe; zato tudi poziva, naj proračunski organ EU zagotovi Komisiji vse potrebne finančne in kadrovske vire za čim bolj učinkovito spremljajo izvajanja in izvrševanja obstoječe zakonodaje v vseh državah članicah;
15. poudarja, da je treba okoljsko zakonodajo Skupnosti natančno in učinkovito izvajati, in priporoča, naj se sprejmejo posebni podporni ukrepi v prid regijam, ki se spopadajo s težavami pri izvajanju tega področja pravnega reda Skupnosti; spodbuja organe držav članic, naj pripravijo strategijo za prenos, da bi se jasno določile vloge in odgovornosti nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov pri pravilnem prenosu in izvajanju okoljske zakonodaje Skupnosti;
16. vendar je zaskrbljen zaradi različnih predlogov predlagateljev, da je treba zmanjšati obseg in pomembnost skupnih ureditev ali jih celo nadomestiti s prostovoljnimi sporazumi ali drugimi nezavezujočimi ukrepi; zato ponavlja, da morajo biti glavni cilj boljše ureditve jasna in pregledna pravila in standardi na osnovi zakonodaje, ki je povezana z dogovorjenimi cilji , in njihovim boljšim izvrševanjem;
17. pozdravlja predlog Komisije za krepitev izvrševanja okoljske zakonodaje na nacionalni ravni z boljšim dostopom do pravice in usklajene uporabe kaznovalnega prava; ugotavlja, da prispevajo preventivni vidiki kaznovalnega prava k boljšemu izvrševanju okoljske zakonodaje in varstvu okolja;
18. poziva k nadaljnjemu oblikovanju in pregledu evropske okoljske politike, kjer bo več pozornosti namenjene predpisovanju ciljev kot opisovanju sredstev za doseganje ciljev, kar bo državam članicam in kmetom omogočilo, da poiščejo najuspešnejše in najučinkovitejše načine za doseganje zastavljenih ciljev;
Narava, biološka raznovrstnost in sprememba podnebja
19. meni, da bi bilo treba pri šestem okoljskem akcijskem programu upoštevati obstoječe težave in nasprotovanja izvajanju direktiv o habitatih in Naturi 2000, ki so ga izrazile mnoge države članice, ter da bi bilo treba zato razmisliti o uvedbi spodbud za lastnike zemljišč in lokalne organe za izboljšanje njihovega odnosa, da se tem področjem povrne veljava in pospešuje njihova ohranitev; ob upoštevanju načela subsidiarnosti priporoča, da se sprejmejo davčni ukrepi za spodbujanje najboljše prakse in odvračanje ljudi od dejavnosti, ki povzročajo onesnaževanje;
20. kljub temu opozarja Komisijo na dejstvo, da napotki na morebitne posledice v kazenskem pravu ne zadoščajo vedno za preprečitev nezakonitega ravnanja, s katerim se hkrati onesnažuje okolje; zato poudarja pomen naknadnega kaznovanja po kazenskem pravu, zlasti nezakonitega odlaganja nevarnih odpadkov na področju drugih držav;
Okoljske pobude in reforma v zvezi z dodeljevanjem subvencij za projekte, škodljive okolju
21. pozdravlja pripravo zelene knjige Komisije o tržnih instrumentih za namene okoljske politike in z njo povezanih politik; meni, da je potrebna bolj splošna uporaba tržnih instrumentov, pri čemer je treba upoštevati vpliv vseh proizvodnih in distribucijskih postopkov ter vzorcev porabe na okolje;
22. meni, da evropski sistem trgovanja z emisijami zaradi preveč radodarne dodelitve pravic do emisij doslej še prinesel zmanjšanja emisij CO 2 ; poudarja, da se je EU zavezala, da bo do leta 2020 zmanjšala emisije toplogrednih plinov za vsaj 20 % v primerjavi z ravnmi iz leta 1990; vztraja pri tem, da mora sistem trgovanja z emisijami EU za obdobje po letu 2012 določati dovolj strogo zgornjo mejo, licitiranje ter količinsko in kvalitativno omejitev pri uporabi enot potrjenega zmanjšanja emisij (CER) in enot zmanjšanja emisij (ERU);
23. vendar ugotavlja, da je ekološko obdavčevanje še naprej manj pomembno in bo takšno ostalo še nekaj časa; poziva Komisijo in države članice, naj si bolj prizadevajo za reformo v zvezi z ekološkim davkom, vključno s postopnim prenosom davčne obremenitve z davkov, ki imajo negativen vpliv na blaginjo (npr. davki na delo), na davke, ki imajo pozitiven vpliv na blaginjo (npr. dejavnosti, ki škodujejo okolju, kot je raba virov ali onesnaževanje); poudarja, da zagotavljajo pogodbe kljub zahtevi po soglasju na področju obdavčevanja, možnost za okrepljeno sodelovanje, ter opozarja na obstoj odprte metode usklajevanja;
24. opozarja na spodbudo za ukinitev okolju škodljivih subvencij; vendar meni, da je nesprejemljivo, da se v bližnji prihodnosti ne pričakuje noben dejanski napredek na področju reforme takih subvencij, in zato poziva Komisijo, naj do konca leta 2008 predloži konkretne predloge za postopno odpravo vseh okolju škodljivih subvencij v naslednjih petih letih;
Vključevanje okoljske politike, mednarodno sodelovanje in spodbude za inovativnost
25. poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo odločnejše in bolj skladno vključevanje okoljske politike na vsa področja oblikovanja politike EU; zaradi izvajanja pristopa zdravja v vseh politikah, ki ga je proglasila Evropska unija, poziva k vključevanju vidikov varstva okolja in varovanja zdravja ter regij in mest v vse politike; obžaluje pomanjkanje vključevanja teh vidikov v različne okoljske pravne okvire in predlogov za novo zakonodajo ter pomanjkanje vključevanja v zakonodajo, katere osnovni cilji ni varstvo okolja;
26. meni, da je treba za doseganje dejanskih rezultatov pri vključevanju okoljskih vprašanj v druge gospodarske sektorje oblikovati zavezujoče sektorske cilje in časovne razporede; hkrati poudarja, da so gospodarski udeleženci posameznih industrijskih sektorjev odgovorni za doseganje dolgoročnih rezultatov na področju podnebne in energetske politike;
27. poudarja, da je med učinkovito okoljsko politiko in boljšo kakovostjo življenja bistvena povezava, ter v zvezi s tem poudarja pomen regionalne razsežnosti pri izvajanju šestega okoljskega akcijskega načrta, zlasti pri ukrepih za ublažitev podnebnih sprememb in za prilagajanje nanje; poudarja pomen kampanj za osveščanje javnosti glede ciljev šestega okoljskega akcijskega načrta in njegovega izvajanja;
28. poudarja, da je pri regionalnih razvojnih načrtih treba upoštevati program Natura 2000, da bi se načelo varstva evropske biotske raznovrstnosti uskladilo z razvojem in izboljšanjem kakovosti življenja prebivalstva; meni, da je zato treba začeti z obsežno kampanjo obveščanja in spodbujati dobre prakse, da bi prikazali, da je ta dva navidezno protislovna cilja mogoče uskladiti;
29. poudarja, da je treba omrežja regionalnih in lokalnih akterjev bolj uskladiti, da bi se najboljša praksa razširila na manj razvite regije in bi se tam tudi uporabljala; podpira promocijo čezmejnega okoljskega sodelovanja med državami članicami Evropske unije in državami ter regijami, ki mejijo na Evropsko unijo, kot so območja ob Črnem in Baltskem morju ter v Sredozemlju, predvsem zaradi preprečevanja čezmejnega onesnaževanja;
30. je zaskrbljen nad ugotovitvami različnih neodvisnih študij
Impact Assessment of European Commission Policies: Achievements and Prospects, Evropski svetovalni sveti za okolje in trajnostni razvoj , april 2006.
Getting Proportions Right - How far should EU impact assessments go?, Institut for Miljřvurdering, april 2006.
For Better or for Worse? The EU’s ‘Better Regulation’ Agenda and the Environment, Inštitut za evropsko okoljsko politiko, november 2005.
Sustainable Development in the European Commission's integrated impact assessments for 2003, Inštitut za evropsko okoljsko politiko, april 2004. , ki kažejo, da generalni direktorati Komisije ne upoštevajo v celoti smernic Komisije za presoje vpliva, da sta ocena in količinska opredelitev gospodarskega vpliva poudarjena na račun okoljskega, socialnega in mednarodnega vpliva, da se ocena stroškov zakonodaje upošteva veliko bolj kot ocena koristi ter da so dolgoročni preudarki v senci kratkoročnih; meni, da take neuravnotežene presoje vpliva slabo vplivajo na samo okoljsko politiko in njeno vključevanje v druge politike EU; poziva Komisijo, naj ukrepa, da odpravi te trajne pomanjkljivosti;
31. pozdravlja Komisijo zaradi njene odločne zavezanosti za večjo mednarodno razsežnost okoljske politike; meni, da je treba zagotoviti vključevanje okoljske politike v vse ukrepe EU na zunanjem področju ter izboljšati mednarodno okoljsko upravljanje; spodbuja Komisijo in države članice, naj nadaljujejo s spodbujanjem ambicioznih okoljskih politik in zahtev, kot sta spodbujanje prenosa tehnologij in izmenjava najboljših praks z državami v razvoju;
32. poudarja, da je treba močneje in dosledneje spodbujati okoljsko diplomacijo pri trgovinskih odnosih EU z državami, ki se niso zavezale k spoštovanju večstranskih sporazumov za varovanje okolja, kot so ZDA, Kitajska in Indija, ki iz različnih razlogov ne izvajajo kjotskega protokola;
33. priporoča, da se Splošnemu sporazumu o carinah in trgovini doda trajnostna klavzula, ki bo določala načela okoljske politike, kot sta previdnostno načelo in načelo, da plača povzročitelj obremenitve, na podlagi katerih se lahko presojajo trgovinski ukrepi; s tem bi se zagotovilo, da pravila trgovanja ne ogrožajo varstva okolja in se okoljska zakonodaja ne uporablja za protekcionistične namene;
34. poziva Svet in Komisijo, naj na dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih obravnavata trgovinske zaveze, ki imajo neposredne koristi za okolje, kot so pospeševanje trajnostnega blaga in storitev, ter tudi natančno izvajanje večstranskih okoljskih sporazumov; meni, da morajo EU in njene države članice, v sklopu teh pogajanj ali zunaj njih, okrepiti dialog z gospodarstvi v vzponu in ga usmeriti na skupna vprašanja, kot so podnebne spremembe, upravljanje z odpadki in nezakonita sečnja, ki bi bila vključena v izvajanje skupnih programov; podpira predlog Komisije, da se v vsakem trgovinskem sporazumu ustanovi trajnostni forum za razvoj, ki bi bil odprt za sodelovanje civilne družbe in bi imel poudarek na podnebnih temah ter poziva, naj se to izvede pri trenutnih pogajanjih;
35. poziva Komisijo, naj državam v razvoju pomaga s širjenjem učinkovite tehnologije prek mehanizmov, kot je vzpostavljanje zmogljivosti, prenos tehnologije ter finančna in institucionalna podpora; nadalje poudarja pomen spoštovanja in upoštevanja načel zdrave okoljske politike v vseh razvojnih projektih, osnovanih na trgovini z državami v razvoju, na primer s sporazumi o gospodarskem partnerstvu;
36. poziva Komisijo, naj nadaljuje s prizadevanji za velikopotezno rešitev pri pogajanjih iz odstavka 31(i) deklaracije iz Dohe s poudarkom na tem, kako bi morali ti različni, a enakopravni organi mednarodnega prava delovati skupaj in med seboj, da bi zagotovili vzajemno podporo trgovinski in okoljski politiki;
37. poziva Komisijo, naj si še naprej prizadeva za 0-odstotne tarife za okoljsko blago in storitve ter za soglasje glede njihove opredelitve v krogu pogajanj iz Dohe, ki morajo vključevati trajnost in način proizvodnje, pri čemer za začetek priporoča posebno povezavo s podnebnimi spremembami;
38. poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo bolj pragmatično in horizontalno izkoriščanje inovacij in novih tehnologij v vseh politikah EU, tako da bodo imeli ti dejavniki ključno vlogo pri krepitvi varstva okolja; poudarja, da je treba čim prej uveljaviti pristop EU "top runner", ki je ambicioznejši instrument stalnega izboljševanja za vzorce proizvodnje in porabe in s katerim bi se zagotovilo, da se bodo v prihodnosti vsi tržni proizvodi EU zasnovali, proizvajali in uporabljali v skladu z merili trajnosti;
39. opozarja, da je vlaganje v inovativno in okolju prijazno tehnologijo ter v okoljsko primerno zasnovo, učinkovitost rabe končne energije in energetsko učinkovitost stavb dolgoročno zelo koristno, kljub morebitnim visokim kratkoročnim stroškom, ter poudarja, da bi morale regije spodbujati gospodarske družbe, naj v celoti izkoristijo prednosti teh naložb;
40. poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo pravila za oddajanje resnično ekoloških javnih naročil, da bi se spodbujala inovativnost ter trajnostni vzorci porabe in proizvodnje;
41. poziva Komisijo, naj pomaga nacionalnim, regionalnim in lokalnim organom pri izvajanju postopka za skupna trajnostna javna naročila z zagotavljanjem jasnega okvira za lažjo opredelitev izmerljivih ciljev in meril kakovosti;
42. poudarja, da energetske kulture ne smejo ogroziti živilske preskrbe v Evropi in zunaj nje;
43. poziva Komisijo, naj si bolj prizadeva za dosego 20-odstotnega cilja za obnovljive vire energije in 10-odstotnega cilja za porabo biogoriva; poudarja, da bi moral trajnostni mehanizem, ki je v fazi razvoja, uveljavljati najstrožja trajnostna merila za biogoriva, uvožena iz tretjih držav;
44. poudarja, da se kmetijstvo v EU čedalje bolj usmerja k proizvodnji varnih in visoko kakovostnih živil, da se tako varuje zdravje državljanov Unije;
45. spodbuja države članice ter njihove regionalne in lokalne organe, naj kar najbolj izkoristijo nove možnosti za naložbe, ki jih ponujajo strukturni skladi in novi programi evropske sosedske politike, ter naj zagotovijo, da bodo njihovi operacijski programi in projekti, financirani iz strukturnih skladov, prispevali k izboljšanemu izvajanju okoljske zakonodaje Skupnosti in dolgoročnemu cilju trajnostnega razvoja po vsej EU v skladu z drugimi tematskimi prednostnimi nalogami;
46. zaradi težav, ki jih povzroča uporaba stranskih proizvodov, meni, da je bistveno izboljšati in širiti informacije o načelu nadomeščanja, ki upošteva razpoložljivost, dostopnost in stroške nadomestnih proizvodov; poudarja, da je treba upoštevati tudi proizvodnjo in postopke uporabe, ki omogočajo uporabo proizvodov, ki niso tvegani za zdravje ljudi, saj človeška bitja ne prihajajo neposredno v stik z njimi;
Načela boljše pravne ureditve v okoljski politiki
47. poudarja, da je treba pregledati prekrivanje v zakonodaji, ki ustvarja birokratsko breme in spodkopava konkurenčnost, če je cilj res boljša pravna ureditev; meni, da je treba razviti novo politiko zakonodajne poenostavitve, s katero bi se ohranili vsi bistveni cilji in osnovna načela, vendar bi se ponovno preučil dosedanji način priprave prilog k direktivam in uredbam;
48. meni, da filozofskemu pristopu, ki se je uporabljal za postopek revizije, manjkata kritična razsodnost ter razčlemba razlogov in vzrokov za zamude; meni, da je prave korake za prihodnost mogoče sprejeti le z razčlenitvijo in preučitvijo vzrokov teh zamud;
49. poudarja, da je nujno razširiti naše sodelovanje med institucijami Skupnosti in civilno družbo ter odgovoriti na njihove pomisleke in upoštevati odločitve in mnenja regij, mestnih hiš, zadevne industrije in sorodnih združenj, če resnično želimo izboljšati zakonodajno metodologijo ter določiti uporabna pravila, katerih uporaba bo za odgovorne organe, podjetja in državljane preprosta; poudarja tudi, da je treba upoštevati dejanske stroške in potrebo po spremembah obstoječe opreme;
Oblikovanje možnosti za spremembo vedenja
50. poudarja, da so potrebni novi načini za merjenje blaginje, ki temeljijo na dejanskih vrednostih za ekološke storitve; meni, da BDP ni več ustrezno sredstvo za merjenje blaginje in razvoja, ker se z njim ne morejo več izraziti vsi vidiki in potrebe sodobne družbe; spodbuja EU, naj še naprej razvija nov kazalnik, ki združuje negativen vpliv gospodarskega napredka na naše okolje in zdravje ter prispeva k prizadevanjem za ločitev gospodarske rasti in pritiska na okolje, ter ga uporablja v politične namene; meni, da mora ta novi kazalnik spodbujati razvoj povezane družbe in boljše vključevanje okoljskih vprašanj v druge politike;
51. poziva Komisijo, naj varovanje človekovega zdravja obravnava kot najpomembnejšo med okoljskimi prednostnimi nalogami;
52. meni, da mora imeti Evropska unija vodilno vlogo pri razvoju političnih možnosti, s katerimi bi se oblikovale možnosti za radikalne spremembe vedenja v vzorcih porabe in proizvodnje;
53. poudarja, da je pomembno pomagati potrošnikom do bolj osveščenega vedenja, ki lahko ob preseganju državnih pravnih okvirov ugodno vpliva na obseg in intenzivnost okoljskih obveznosti tržnih udeležencev;
54. meni, da je treba kot prednostno nalogo obravnavati ustrezno obveščanje javnosti; odločno podpira oblikovanje jasnega in celovitega sistema označevanja, ker bi zelo pomagal potrošnikom, da se odločajo pravilno;
55. vztraja, da mora Komisija ali zunanji inštitut, ki deluje v njenem imenu, opraviti splošno oceno rezultatov šestega okoljskega akcijskega programa, preden dokončno oblikuje predlog sedmega okoljskega akcijskega programa;
56. meni, da bi morala zunanja ustanova, ki ni odvisna od Komisije, izvesti končno revizijo šestega okoljskega programa; vztraja, da mora Komisija ali zunanji inštitut, ki deluje v njenem imenu, opraviti natančno oceno rezultatov vsakega poglavja šestega okoljskega akcijskega programa, preden dokončno oblikuje predlog sedmega okoljskega akcijskega programa;
o
o o
57. naroči predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic.
OBRAZLOŽITEV
Vmesni pregled šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
Odbor Evropskega parlamenta za okolje, javno zdravje in varnost hrane je naročil oceno, kako dobro je Evropska unija do zdaj spoštovala svoje obveznosti iz šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti, ki je bil sprejet leta 2002 in velja do leta 2012. Ta ocena je pokazala, da se v zvezi s številnimi prednostnimi cilji akcijski program izvaja z veliko ali zelo veliko zamudo glede na sprejeti časovni razpored. Ob upoštevanju do zdaj opravljenih ukrepov se zdi neverjetno, da bodo prednostni okoljski cilji programa doseženi do leta 2012. V skladu s tem ocena ne podpira trditve iz vmesnega poročila Komisije, da EU na splošno izvaja ukrepe iz akcijskega programa v skladu s časovnim razporedom.
Pred sprejetjem šestega okoljskega akcijskega programa je potekala obsežna razprava o načinu oblikovanja splošnih evropskih ciljev na vsakem prednostnem področju. Poročevalec Parlamenta predlaga, da se v besedilo vključijo jasnejši kvantitativni in kvalitativni cilji ter časovni razporedi. Komisija ni podprla sprejetja jasnih ciljev in časovnih razporedov. Po njenem mnenju bi se te zahteve upoštevale v tematskih strategijah, ki bi se sprejele na podlagi programa. Vendar se je pokazalo, da so tematske strategije v zvezi s tem žal neuspešne; vsebujejo zelo malo posebnih ciljev, pri čemer se te strategije celo tedaj, kadar vsebujejo take cilje, ne bodo uporabljale za doseganje ciljev šestega okoljskega akcijskega programa. Primer tega je direktiva o kakovosti zraka, ki še vedno ni dokončana.
Na podlagi ocene, ki jo je naročil Parlament, se lahko skoraj jasno ugotovi, da odločitev Komisije za pripravo posameznih predlogov prek tematskih strategij na splošno ni bila tako uspešna, kot se je pričakovalo. Čeprav se zdi, da sta se z njimi izboljšala sodelovanje interesnih skupin in strateška razsežnost okoljske politike, se je hkrati podaljšal proces priprave okoljske zakonodaje zaradi zamude pri pripravi osnutkov posebnih zakonodajnih predlogov in njihovega sprejetja. Največji napredek je narejen v zvezi s cilji iz tistih pododdelkov okoljskega akcijskega programa, v zvezi s katerimi ni bila pripravljena nobena ločena tematska strategija. Kar zadeva mednarodne obveznosti glede okolja, je bila EU pri izvajanju svojih ukrepov do zdaj uspešna.
Šesti okoljski akcijski program spodbuja spremembo sistemov finančne podpore za projekte, ki imajo znaten negativni vpliv na okolje, ter uvajanje trajnostnih metod proizvodnje in načinov porabe z davčnimi sredstvi. Žal je bilo na teh področjih doseženega le malo napredka, čeprav bi imela učinkovitejša uporaba tržnih instrumentov velik vpliv na doseganje ciljev iz šestega okoljskega akcijskega programa. Prav tako je treba nadaljevati s prizadevanji za odpravo pomanjkljivosti v okoljski zakonodaji z novimi zakonodajnimi predlogi; poleg tega je treba zagotoviti ustrezna finančna sredstva za zagotovitev, da izvaja okoljsko zakonodajo Skupnosti ustrezno vsaka država članica.
Končno je treba opozoriti, da je bil šesti okoljski akcijski program v nasprotju s prejšnjim okoljskim akcijskim programom sprejet po postopku soodločanja v skladu s členom 251 Pogodbe ES. Zdaj je še bolj pomembno kot v preteklosti, da stori EU vse, kar je v njeni moči, da uresniči cilje iz šestega okoljskega akcijskega programa. Neuresničitev teh ciljev bi škodovala verodostojnosti EU, med drugim v tistem delu javnosti, ki je zaskrbljen zaradi slabšega stanja okolja.
19.12.2007
MNENJE Odbora za mednarodno trgovino
za Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
o vmesnem pregledu šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
( 2007/2204(INI) )
Pripravljavec mnenja:
Sajjad Karim
POBUDE
Odbor za mednarodno trgovino poziva Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane kot pristojni odbor, da v predlog resolucije vključi naslednje pobude:
1. meni, da bi lahko zaradi neupoštevanja in nerazumevanja okoljskih ciljev po vsem svetu prizadevanja EU imela za posledico slabši konkurenčni položaj v svetu za proizvodnjo s sedežem v EU, kot tudi nevarno izbiro okoljsko neustrezne in slabo nadzorovane proizvodnje;
2. priporoča, da se Splošnemu sporazumu o carinah in trgovini doda trajnostna klavzula, ki bo določala načela okoljske politike, kot sta previdnostno načelo in načelo, da plača povzročitelj obremenitve, na podlagi katerih se lahko presojajo trgovinski ukrepi; s tem bi se zagotovilo, da pravila trgovanja ne ogrožajo varstva okolja in se okoljska zakonodaja ne uporablja za protekcionistične namene;
3. poziva Komisijo, naj nadaljuje s prizadevanji za velikopotezno rešitev pri pogajanjih iz odstavka 31(i) deklaracije iz Dohe s poudarkom na tem, kako bi morali ti različni, a enakopravni organi mednarodnega prava delovati skupaj in med seboj, da bi zagotovili vzajemno podporo trgovinski in okoljski politiki;
4. poziva Komisijo, naj si še naprej prizadeva za 0-odstotne tarife za okoljsko blago in storitve ter za soglasje glede njihove opredelitve v krogu pogajanj iz Dohe, ki morajo vključevati trajnost in način proizvodnje, pri čemer za začetek priporoča posebno povezavo s podnebnimi spremembami;
5. ugotavlja, da nedavni sklepi organa za reševanje sporov Svetovne trgovinske organizacije dajejo prednost večstranskemu določanju okoljskih standardov; poziva Komisijo, naj si prizadeva za politično podporo praksi organa za reševanje sporov ter tako okrepi sposobnost oblikovalcev politike, da sprejmejo zakonite trgovinske ukrepe za doseganje okoljskih ciljev; meni, da je v zvezi s tem bolj kot kadar koli prej nujno, da se začne javni dialog, ki bi določil odgovornost mednarodne agencije za okolje za vsa vprašanja, ki zadevajo okolje na svetovni ravni;
6. meni, da je mehanizem uveljavljanja kjotskega protokola, ki pravi, da mora država, ki preseže dovoljeno mejo emisij v prvem ciljnem obdobju, razliko nadomestiti v drugem ciljnem obdobju, sicer dober v teoriji, ga pa je treba še preizkusiti; poziva Komisijo in države članice, naj strogo uporabljajo mehanizem uveljavljanja kjotskega protokola ter prispevajo k ambicioznemu in izčrpnemu okviru po letu 2012 z pravičnimi, diferenciranimi in poštenimi cilji; poudarja, da se morajo države, ki niso sodelovale v prvem ciljnem obdobju, vključiti v drugo obdobje, ter da je treba preučiti morebitno naravo njihovega prispevka v skladu z razmerami v posamezni državi; meni, da bi morale biti meje emisij v drugem ciljnem obdobju določene na osnovi območij prek mednarodno dogovorjenih meril in morebiti v skladu z drugimi nacionalnimi cilji, kar bi odražalo v načelo določanja na prebivalca;
7. priznava, da države v razvoju ne bodo mogle ustreči ciljem zmanjšanja emisij brez obsežne pomoči v obliki vzpostavljanja zmogljivosti in tehnološkega razvoja; meni, da mehanizem čistega razvoja ponuja načine, ki bi vlaganja v zmanjševanje emisij preusmeril na države v razvoju, a poleg tega meni, da morajo biti razvite države pripravljene zvišati sredstva, ki se uporabljajo za vzpostavljanje zmogljivosti in tehnološki razvoj prek Svetovnega sklada za okolje;
8. poziva Komisijo, naj si bolj prizadeva za dosego 20-odstotnega cilja za obnovljive vire energije in 10-odstotnega cilja za porabo biogoriva; poudarja, da bi moral trajnostni mehanizem, ki je v fazi razvoja, uveljavljati najstrožja trajnostna merila za biogoriva, uvožena iz tretjih držav;
9. poziva Svet in Komisijo, naj na dvostranskih in regionalnih trgovinskih pogajanjih obravnavata trgovinske zaveze, ki imajo neposredne koristi za okolje, kot so pospeševanje trajnostnega blaga in storitev, ter tudi natančno izvajanje večstranskih okoljskih sporazumov; meni, da morajo EU in njene države članice, v sklopu teh pogajanj ali zunaj njih, okrepiti dialog z gospodarstvi v vzponu in ga usmeriti na skupna vprašanja, kot so podnebne spremembe, upravljanje z odpadki in nezakonita sečnja, ki bi bila vključena v izvajanje skupnih programov; podpira predlog Komisije, da se v vsakem trgovinskem sporazumu ustanovi trajnostni forum za razvoj, ki bi bil odprt za sodelovanje civilne družbe in bi imel poudarek na podnebnih temah ter poziva, naj se to izvede pri trenutnih pogajanjih;
10. poudarja, da je treba močneje in dosledneje spodbujati okoljsko diplomacijo pri trgovinskih odnosih EU z državami, ki se niso zavezale k spoštovanju večstranskih sporazumov za varovanje okolja, kot so ZDA, Kitajska in Indija, ki iz različnih razlogov ne izvajajo kjotskega protokola;
11. poziva Komisijo, naj pri sporazumih Svetovne trgovinske organizacije zagovarja metodo presoje vplivov na trajnostni razvoj in dolgoročno oceni, kako je bila klasifikacija okoljskih dobrin na področju obnovljivih virov energije upoštevana v dvostranskih in večstranskih sporazumih;
12. poziva države članice, da svoje politike javnih naročil prilagodijo tako, da vključujejo merila zakonitosti in trajnosti;
13. meni, da je omejevanje sečnje gozdov stroškovno zelo učinkovit način za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov in omogoča precej hitro občutno zmanjšanje; poziva Komisijo, naj pospeši postopek sklepanja partnerskih sporazumov EU o uveljavitvi zakonodaje, upravljanju in trgovanju na področju gozdov ter razširi sistem na druge države potrošnice; meni, da bi se ta shema dolgoročno morala razviti v svetovni sistem za spodbujanje trgovine s trajnostno pridobljenim lesom; meni, da bi Komisija morala spodbujati družbe, naj nadzirajo svoje dobavne verige za les in izdelke iz lesa, vključno z zahtevo, da v svojih letnih poročilih podajo informacijo o zakonitosti in trajnosti porabljenih izdelkov;
14. poziva Komisijo, naj državam v razvoju pomaga s širjenjem učinkovite tehnologije prek mehanizmov, kot je vzpostavljanje zmogljivosti, prenos tehnologije ter finančna in institucionalna podpora; nadalje poudarja pomen spoštovanja in upoštevanja načel zdrave okoljske politike v vseh razvojnih projektih, osnovanih na trgovini z državami v razvoju, na primer s sporazumi o gospodarskem partnerstvu.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
18.12.2007
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
27
1
1
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Francisco Assis, Graham Booth, Daniel Caspary, Christofer Fjellner, Ignasi Guardans Cambó, Jacky Hénin, Syed Kamall, Sajjad Karim, Alain Lipietz, Caroline Lucas, Marusya Ivanova Lyubcheva, Erika Mann, Helmuth Markov, David Martin, Vural Öger, Georgios Papastamkos, Godelieve Quisthoudt-Rowohl, Peter Šťastný, Robert Sturdy, Gianluca Susta, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, Iuliu Winkler, Corien Wortmann-Kool
Namestniki, navzoči pri končem glasovanju
Stavros Arnaoutakis, Jean-Pierre Audy, Jan Marinus Wiersma, Zbigniew Zaleski
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Guy Bono, Ulrich Stockmann
23.1.2008
MNENJE Odbora za regionalni razvoj
za Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
o vmesnem pregledu šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
( 2007/2204(INI) )
Pripravljavka mnenja: Rumjana Želeva
POBUDE
Odbor za regionalni razvoj poziva Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane kot pristojni odbor, da v svoj predlog resolucije vključi naslednje pobude:
1. v zvezi s prenovljeno strategijo za trajnostni razvoj, sprejeto na zasedanju Evropskega sveta 15. in 16. junija 2006, poziva Komisijo, naj trajnostni razvoj vključi na seznam ključnih prednostnih okoljskih nalog EU in naj ustrezno prilagodi cilje šestega okoljskega akcijskega programa, da bi se izboljšala kakovost življenja vseh državljanov;
2. poudarja, da obstaja neposredna medsebojna zveza med stanjem človekovega okolja in zdravjem ljudi; poziva Komisijo, naj zaradi izvajanja pristopa zdravja v vseh politikah izdela študije, ki bodo prikazovale vzročni odnos med spremembo v kakovosti okolja in spremembo v zdravstvenemu stanju ljudi;
3. poudarja, da je treba okoljsko zakonodajo Skupnosti natančno in učinkovito izvajati, in priporoča, naj se sprejmejo posebni podporni ukrepi v prid regijam, ki se spopadajo s težavami pri izvajanju tega področja pravnega reda Skupnosti; spodbuja organe držav članic, naj pripravijo strategijo za prenos, da bi se jasno določile vloge in odgovornosti nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov pri pravilnem prenosu in izvajanju okoljske zakonodaje Skupnosti;
4. poziva k boljšemu sodelovanju na ravni Skupnosti pri preprečevanju katastrof, kot je poudarjeno v šestem okoljskem akcijskem načrtu; zahteva oblikovanje evropskih enot, ki bodo v nujnih primerih sposobne takojšnjega odziva, kot to predlaga poročilo evropskega komisarja Barniera, in obžaluje neodzivnost in pomanjkanje nadaljnjih ukrepov na tem področju; v zvezi s tem poudarja, da je treba še naprej razvijati sposobnost hitrega odzivanja na osnovi enot civilne zaščite v državah članicah v skladu z mandatom, ki ga je junija 2006 podelil Evropski svet; spodbuja Komisijo, naj vključi preprečevanje katastrof med cilje svoje strategije, oblikovane za reševanje težav, ki jih povzročajo podnebne spremembe;
5. poudarja, da je pomembno pomagati potrošnikom do bolj osveščenega vedenja, ki lahko ob preseganju državnih pravnih okvirov ugodno vpliva na obseg in intenzivnost okoljskih obveznosti tržnih udeležencev;
6. poudarja, da je med učinkovito okoljsko politiko in boljšo kakovostjo življenja bistvena povezava, ter v zvezi s tem poudarja pomen regionalne razsežnosti pri izvajanju šestega okoljskega akcijskega načrta, zlasti pri ukrepih za ublažitev podnebnih sprememb in za prilagajanje nanje; poudarja pomen kampanj za osveščanje javnosti glede ciljev šestega okoljskega akcijskega načrta in njegovega izvajanja;
7. poudarja, da je pri regionalnih razvojnih načrtih treba upoštevati program Natura 2000, da bi se načelo varstva evropske biotske raznovrstnosti uskladilo z razvojem in izboljšanjem kakovosti življenja prebivalstva; meni, da je zato treba začeti z obsežno kampanjo obveščanja in spodbujati dobre prakse, da bi prikazali, da je ta dva navidezno protislovna cilja mogoče uskladiti;
8. poudarja, da je treba omrežja regionalnih in lokalnih akterjev bolj uskladiti, da bi se najboljša praksa razširila na manj razvite regije in bi se tam tudi uporabljala; podpira promocijo čezmejnega okoljskega sodelovanja med državami članicami Evropske unije in državami ter regijami, ki mejijo na Evropsko unijo, kot so območja ob Črnem in Baltskem morju ter v Sredozemlju, predvsem zaradi preprečevanja čezmejnega onesnaževanja;
9. opozarja, da je vlaganje v inovativno in okolju prijazno tehnologijo ter v okoljsko primerno zasnovo, učinkovitost rabe končne energije in energetsko učinkovitost stavb dolgoročno zelo koristno, kljub morebitnim kratkoročno visokim stroškom, ter poudarja, da bi morale regije spodbujati gospodarske družbe, naj v celoti izkoristijo prednosti teh naložb;
10. spodbuja države članice ter njihove regionalne in lokalne organe, naj kar najbolj izkoristijo nove možnosti za naložbe, ki jih ponujajo strukturni skladi in novi programi evropske sosedske politike, ter naj zagotovijo, da bodo njihovi operacijski programi prispevali k izboljšanemu izvajanju okoljske zakonodaje Skupnosti in dolgoročnemu cilju trajnostnega razvoja po vsej EU v skladu z drugimi tematskimi prednostnimi nalogami;
11. poziva zlasti države članice, naj zagotovijo, da bodo projekti, ki so financirani iz strukturnih skladov, skladni s ciljem o varovanju in izboljšanju okolja iz člena 17 Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu
UL L 210, 31.7.2006, str. 25. ;
12. poziva Komisijo, naj pomaga nacionalnim, regionalnim in lokalnim organom pri izvajanju postopka za skupna trajnostna javna naročila z zagotavljanjem jasnega okvira za lažjo opredelitev izmerljivih ciljev in meril kakovosti.
13. poziva Komisijo, naj v šestem okoljskem akcijskem programu uvede podporni sklad ali razširi področje uporabe obstoječih gospodarskih spodbud za razvoj, ki bo omogočil vnašanje energije iz obnovljivih virov v obstoječe omrežje za prenos energije iz fosilnih virov; meni, da bi si EU morala prizadevati, da bi kmetijske odpadke uporabila za proizvodnjo biogoriv.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
23.1.2008
Izid končnega glasovanja
+: 51
–: 2
0: 1
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Alfonso Andria, Emmanouil Angelakas, Elspeth Attwooll, Jean Marie Beaupuy, Rolf Berend, Jana Bobošíková, Victor Boştinaru, Antonio De Blasio, Bairbre De Brún, Petru Filip, Gerardo Galeote, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Zita Gurmai, Marian Harkin, Jim Higgins, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Evgeni Kirilov, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Mario Mantovani, Sérgio Marques, Miroslav Mikolášik, James Nicholson, Lambert van Nistelrooij, Jan Olbrycht, Maria Petre, Markus Pieper, Pierre Pribetich, Wojciech Roszkowski, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Margie Sudre, Oldřich Vlasák, Vladimír Železný
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Peter Baco, Jan Březina, Brigitte Douay, Den Dover, Jill Evans, Emanuel Jardim Fernandes, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Dariusz Maciej Grabowski, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Christa Prets, Miloslav Ransdorf, Czesław Adam Siekierski, László Surján
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Vladimir Urutchev
22.1.2008
MNENJE Odbora za kmetijstvo in razvoj podeželja
za Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane
o vmesnem pregledu šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti
( 2007/2204(INI) )
Pripravljavec mnenja:
Vincenzo Lavarra
POBUDE
Odbor za kmetijstvo in razvoj podeželja poziva Odbor za okolje, javno zdravje in varnost hrane kot pristojni odbor, da v svoj predlog resolucije vključi naslednje pobude:
1 meni, da je pogojevanje z izpolnjevanjem okoljskih meril, ki se uporablja v sistemu navzkrižne skladnosti, uspešen način povezovanja kmetijske in okoljske politike, po katerem bi se bilo treba zgledovati tudi pri drugih politikah;
2. poziva Komisijo in države članice, da ob pregledu stanja skupne kmetijske politike poenostavi uveljavljanje pogojevanja z izpolnjevanjem okoljskih meril ter uvede sistem premij, ki naj spodbuja kmete k prilagajanju njihove proizvodnje in kmetijskih posestev v skladu z načeli o varstvu okolja;
3. poziva Komisijo in države članice, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za razumno in učinkovito uporabo naravnih virov, ki ne bo ogrožala biotske raznovrstnosti;
4. poudarja, da je potrebna nova vodna politika, ki bo temeljila na varčevanju in trajnostnem upravljanju vodnih virov;
5. poudarja, da energetske kulture ne smejo ogroziti preskrbe s hrano v Evropi in zunaj nje;
6. poziva Komisijo in države članice, naj vlagajo predvsem v biogoriva druge generacije, v proizvodnjo alg ter v energetsko uporabo odpadnega materiala že obstoječih proizvodnih sektorjev, kot je na primer vinski;
7. poudarja, da kmetijstvo lahko veliko prispeva k boju proti podnebnim spremembam, vendar obenem nosi posledice njihovega vpliva; zato je treba začeti izvajati politiko prilagajanja, da se zmanjša ranljivost kmetijstva ter hkrati poveča njegova okoljska trajnost;
8. poziva k nadaljnjemu oblikovanju in pregledu evropske okoljske politike, kjer bo več pozornosti namenjene predpisovanju ciljev kot opisovanju sredstev za doseganje ciljev, kar bo državam članicam in kmetom omogočilo, da poiščejo najuspešnejše in najučinkovitejše načine za doseganje zastavljenih ciljev;
9. poudarja, da zaradi svoje večstranske uporabnosti kmetijske posesti prispevajo k ohranjanju podeželja, ga varujejo pred zapuščenostjo ter tako pred požari in drugimi naravnimi nesrečami;
10. poudarja, da se evropsko kmetijstvo čedalje bolj usmerja k proizvodnji varnih in visoko kakovostnih živil, da se tako varuje zdravje evropskih državljanov.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
22.1.2008
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
29
-
-
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Peter Baco, Niels Busk, Luis Manuel Capoulas Santos, Gintaras Didžiokas, Constantin Dumitriu, Giovanna Corda, Carmen Fraga Estévez, Ioannis Gklavakis, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, Esther Herranz García, Lily Jacobs, Elisabeth Jeggle, Heinz Kindermann, Vincenzo Lavarra, Diamanto Manolakou, Véronique Mathieu, Mairead McGuinness, Rosa Miguélez Ramos, Neil Parish, María Isabel Salinas García, Agnes Schierhuber, Willem Schuth, Czesław Adam Siekierski, Alyn Smith
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Catherine Neris, Maria Petre, Markus Pieper, Struan Stevenson, Kyösti Virrankoski
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
-
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
26.2.2008
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
50
1
2
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Adamos Adamou, Margrete Auken, Pilar Ayuso, Irena Belohorská, Johannes Blokland, John Bowis, Dorette Corbey, Magor Imre Csibi, Chris Davies, Avril Doyle, Mojca Drčar Murko, Edite Estrela, Jill Evans, Matthias Groote, Françoise Grossetête, Cristina Gutiérrez-Cortines, Satu Hassi, Gyula Hegyi, Marie Anne Isler Béguin, Dan Jørgensen, Christa Klaß, Eija-Riitta Korhola, Holger Krahmer, Urszula Krupa, Aldis Kušķis, Peter Liese, Jules Maaten, Linda McAvan, Roberto Musacchio, Riitta Myller, Miroslav Ouzký, Vladko Todorov Panayotov, Vittorio Prodi, Guido Sacconi, Karin Scheele, Carl Schlyter, Richard Seeber, María Sornosa Martínez, Antonios Trakatellis, Evangelia Tzampazi, Thomas Ulmer, Marcello Vernola, Anja Weisgerber, Åsa Westlund, Anders Wijkman, Glenis Willmott
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Kathalijne Maria Buitenweg, Philip Bushill-Matthews, Hélène Goudin, Genowefa Grabowska, Jutta Haug, Johannes Lebech, Lambert van Nistelrooij
