Poslanska razprava o protivladnih demonstracijah v Egiptu in jasminovi revoluciji v Tuniziji
Zunanji odnosi
Plenarno zasedanje
2011-02-02 - 21:01
Večina političnih skupin v Parlamentu je bila v sredini razpravi kritična tako zaradi odsotnosti skupnega evropskega odziva na proteste, ki potekajo v Egiptu in Tuniziji, kakor tudi zaradi neusklajene podpore protestnikom. V razpravi s Catherine Ashton so poslanci zahtevali korenite spremembe sosedske politike EU do Sredozemlja, saj je bila doslej neuspešna pri spodbujanju reform.
Visoka predstavnica za skupno zunanjo in varnostno politiko je na začetku razprave izrazila občudovanje dostojanstva in poguma protestnikov ter dodala, da so dogodki tako v Tuniziji kot Egiptu dosegli "točko, ko ni več poti nazaj".
Glede Egipta je Catherine Ashton obžalovala dejstvo, da so se mirni protesti sprevrgli v nasilje in izrazila zaskrbljenost zaradi govoric, da naj bi v sredo v spopadih uporabili tudi ostro strelivo. Egiptovske oblasti je pozvala, naj izpustijo vse priprte demonstrante in vnovič omogočijo dostop do komunikacijskih omrežij. "Zame je politika spreminjanje stvari in pomoč ljudem, da izboljšajo svoje življenje," je dejala in dodala, da "je napočil čas za miren prenos oblasti".
O Tuniziji je obvestila Parlament, da se je že srečala z novim ministrom za zunanje zadeve in novi vladi ter civilni družbi ponudila tako tehnično kot pravno pomoč za prehodno obdobje. Napovedala je, da bo Svet preučil svoje prednostne naloge, "da bi lahko ustrezno prilagodili naše oblike pomoči družbenim potrebam Tunizijcev". Pozdravila je pobudo, da bo v državo odpotovala parlamentarna delegacija, saj je za Tunizijce pomembno, "da vidijo našo zavezo njihovi demokratični tranziciji", sama pa naj bi v Tunizijo odpotovala naslednji teden.
V imenu skupine ELS je José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra (ES ) obžaloval, ker je kriza presenetila EU. Unija bi morala biti bolj prepoznavna in nastopati z enotnim stališčem, hkrati pa "se nismo ničesar naučili iz preteklih izkušenj dobrikanja sovražnikom demokracije". Poleg takojšnje podpore demokratičnemu prenosu oblasti bi morala EU v srednjeročnem obdobju temeljito premisliti svojo sosedsko politiko do Sredozemlja.
Adrian Severin (S&D, RO) je opozoril, da "socialni nemiri resda zagotovo prinesejo spremembe, a to še ne zagotavlja tudi sprememb na bolje". Zavzel se je za temeljito analizo razmer, da bi se izognili možni vpletenosti Unije pri premiku v drugo obliko totalitarizma. Podprl je strategijo visoke predstavnice, po kateri si je treba zavzemati tako za reforme kot za stabilnost in ob tem opozoril, da "se hudič skriva v podrobnostih".
Guy Verhofstadt (BE) je v imenu skupine ALDE potegnil vzporednice z letom 1989 v Vzhodni Evropi in izrazil razočaranje, ker Unija ni podprla ljudi na ulici. Po njegovem mnenju je Evropa naredila dve napaki: "Nismo pravočasno dojeli razsežnosti tega zgodovinskega trenutka in nismo bili sposobni prave analize razmer." Visoko predstavnico je pozval, naj spremeni stališče EU: "Unija bi morala stoodstotno podpreti egiptovsko ljudstvo in njegove zahteve. Mubarak mora državo prepustiti demokraciji."
V imenu skupine Zelenih je bil Daniel Cohn-Bendit (FR) kritičen do Ashtonove, ker je pozivala k umiritvi razmer v Egiptu. "Razmere se bodo umirile šele, ko bo Mubarak odšel," je dejal. Opozoril je, da bi morala EU poskrbeti, da bi imele na naslednjih svobodnih volitvah vse sodelujoče strani enak dostop do sredstev za kampanje, saj je med različnimi političnimi silami v Egiptu velik razkorak.
Charles Tannock (ECR, UK) je govoril o "orkanu sprememb" na severu Afrike in opozoril na zaskrbljujoč trend nasilja ter poudaril, da ima lahko predsednik Mubarak v prehodnem obdobju samo še to vlogo, da odstopi. "Ne želim ne posvetne tiranije, ne islamistične teokracije," je dodal, ter se zavzel, naj EU podpre liberalno demokracijo, ki bo temeljila na stabilnosti, miru in demokraciji.
Marie-Christine Vergiat (GUE/NGL, FR) je posvarila pred vmešavanjem v notranje zadeve Tunizije in Egipta Tunizijci so svoj cilj dosegli sami in EU jim mora pustiti, da sami dokončajo svoje delo. Prav tako je po njenem mnenju neokusno govoriti o odpiranju trgov na tej prelomni točki, ko je vloga EU pri liberalizaciji tunizijskega gospodarstva dejansko privedla do okoriščanja nekdanjega predsednika Ben Alija in njegove družine.
Fiorello Provera (EFD, IT) je opozoril na tveganja, ki jih prinaša trenutno stanje - islamizacija teh držav po vzorcu iranske revolucije in poslabšanje gospodarske razmer, kar bi še povečalo brezposelnost in okrepilo migracijske tokove proti Evropi.
Nicole Sinclaire (NI, UK) je opozorila, da Egipčani zdaj pričakujejo brezpogojno pomoč Evropske unije in izrazila nezadovoljstvo nad načinom porabe evropskih sredstev v Tuniziji. "Če bi se denar dejansko porabil za reforme, se ljudje ne bi uprli," je dejala in pozvala visoko predstavnico, naj poda pravi odgovor na vprašanje, kje so končala sredstva EU.
Glasovanje o predlogu skupne resolucije o Tuniziji bo v četrtek, glasovanje o resoluciji o Egiptu pa na plenarnem zasedanju sredi meseca v Strasbourgu.
20110202IPR13046 Video posnetek razprave
SL
1
LINK
/wps-europarl-internet/frd/vod/player?session=last&currentSei=SEI3&language=en
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
