3.2.2010 B7-0085/2010 PREDLOG RESOLUCIJE ob zaključku razprave o izjavah Sveta in Komisije
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o izidu konference o podnebnih spremembah v Københavnu
Kartika Tamara Liotard
,
Bairbre de Brún
,
Sabine Wils
,
João Ferreira
,
Marisa Matias
,
Elie Hoarau
,
Nikolaos Chountis
,
Jean-Luc Mélenchon
v imenu skupine GUE/NGL
PE432.938v01-00 B7‑0085/2010 Resolucija Evropskega parlamenta o izidu konference o podnebnih spremembah v Københavnu
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja ter Kjotskega protokola k tej konvenciji,
– ob upoštevanju Københavnskega dogovora z dne 18. decembra 2009, za katerega je COP 15 sklenila, da ga upošteva,
– ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta z dne 25. novembra 2009 o strategiji EU za konferenco o podnebnih spremembah v Københavnu (COP 15),
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker so podnebne spremembe eden izmed največjih izzivov našega časa in odločujoče vprašanje za našo generacijo,
B. ob upoštevanju močne politične volje Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja za nujno spopadanje s podnebnimi spremembami v skladu z načelom skupnih, vendar različnih odgovornosti in lastnih zmožnosti,
C. ker je končni cilj Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja ustalitev koncentracije toplogrednih plinov v ozračju na ravni, ki bo preprečila dodatno in nevarno poseganje človeka v podnebni sistem,
D. ker so najrevnejše države na svetu najbolj prizadete zaradi podnebnih sprememb in ker so zaradi tega potrebni ukrepi za prilagajanje, da bi zmanjšali ranljivosti in okrepili vzdržnost, zlasti v najbolj ranljivih državah in posebej v malih otoških državah, kjer prebivalstvo ne bi smelo biti prisiljeno v preseljevanje,
E. ker priznava, da se je konvencije v Københavnu udeležilo ogromno nevladnih organizacij in predstavnikov avtohtonih prebivalcev iz vsega sveta, ki so zahtevali svoje pravice in spoštovanje svojih življenj in življenj prihodnjih generacij,
F. priznava, da podnebne spremembe glede odzivnih ukrepov kritično vplivajo na države, ki so še posebno občutljive na negativne učinke sprememb, in poudarja, da je treba oblikovati celovit program za prilagajanje, vključno z mednarodno finančno podporo,
G. ker priznava, da je treba bistveno zmanjšati svetovne emisije, kot je navedeno v četrtem ocenjevalnem poročilu medvladnega foruma o podnebnih spremembah, zaradi zmanjševanja svetovnih emisij, da se svetovna temperatura ne dvig več kot za 2°C, in zaradi poziva v Københavnskem dogovoru za oceno dviga temperature za 1,5°C,
H. ker priznava, da bi morale razvite države ponuditi primerna, predvidljiva in trajnostna finančna sredstva, prenos tehnologije in razvijanje zmogljivosti, da se podpre izvajanje prilagoditvenih ukrepov v državah v razvoju,
I. priznava osrednjo vlogo zmanjšanja emisij zaradi krčenja gozdov in propadanja ekosistemov ter da je treba okrepiti odstranjevanje emisij toplogrednih plinov s pomočjo gozdov ter drugih naravnih in polnaravnih življenjskih prostorov,
J. ker se pogodbenice iz aneksa I s Københavnskim dogovorom zavezujejo, da bodo posamezno ali skupaj izvajale količinsko opredeljene emisijske cilje za celotno gospodarstvo za leto 2020, ki morajo biti predloženi do 31. januarja 2010,
K. ker bodo pogodbenice, ki niso navedene v aneksu I konvencije, izvajale blažilne ukrepe, ki se morajo predložiti sekretariatu do 31. januarja 2010,
1. je globoko razočaran zaradi izida konference o podnebnih spremembah v Københavnu in meni, da predstavlja neuspeh, ki je daleč pod pričakovanji ljudi in ne izpolnjuje njihovih potreb;
2 obžaluje, da Københavnski dogovor ni pravno zavezujoč in ne določa jasno sklenitve pravno zavezujočega sporazuma leta 2010, kot tudi ne svetovnih kratko-, srednje- ali celo dolgoročnih ciljev za zmanjševanje emisij;
3. meni, da je osrednje sporočilo svetovne razprave pri pogajanjih to, da morajo ukrepi, ki jih mora sprejeti vsaka država, temeljiti na načelu pravičnosti in skupnih, vendar različnih odgovornosti in lastnih zmožnosti;
4. obžaluje, da ni jasno navedeno, katere razvite države bodo ponudile primerno finančno pomoč za podnebje za države v razvoju, ter na kakšen način in kdaj natančno se bo to zgodilo;
5. obžaluje neuspeh konference v Københavnu, saj razvite države niso priznale svojega podnebnega dolga do držav v razvoju in prihodnjih generacij;
6. obžaluje, da se v Københavnu o negativnih posledicah tržnih instrumentov, kot je trgovanje z ogljikom, in mehanizmov, kot je mehanizem čistega razvoja, ni primerno razpravljalo niti se tega ni upoštevalo; obžaluje, da se za obravnavanje podnebnih sprememb stalno poudarjajo tržni instrumenti;
7. obžaluje, da je znesek za financiranje držav v razvoju pod opredeljenimi potrebami, vključno s sredstvi za hiter začetek (30 milijard ameriških dolarjev) za obdobje 2010–2012 in dolgoročnimi sredstvi (100 milijard ameriških dolarjev letno za leto 2020); poleg tega pa vztraja, da mora biti finančna podpora za podnebje za države v razvoju dodatna glede na uradno razvojno pomoč;
8. obžaluje, da Evropska unija na konferenci v Københavnu ni izrabila priložnosti, da bi naredila dodaten korak pri prevzemanju lastnih odgovornosti in pri prepričevanju drugih razvitih držav o nujnosti zmanjšanja emisij CO2 za 40 % do leta 2020;
9. poziva države članice, naj okrepijo predložene cilje in utemeljijo svoja prizadevanja za zmanjševanje emisij na ukrepih v državah članicah in se ne zanašajo na nadomestila;
10. poziva Evropsko unijo in države članice, naj okrepijo svoja obstoječa partnerstva z državami v razvoju na področju podnebja in sklenejo nova partnerstva tam, kjer jih še ni, ter tako zagotovijo bistveno večjo finančno podporo razvoju in prenosu tehnologije, ne da bi jih ovirale nesorazmerne obremenitve zaradi pravic intelektualne lastnine;
11. podpira zahtevo Zveze malih otoških držav (AOSIS) pri njenih prizadevanjih za prilagoditev negativnim vplivom podnebnih sprememb, vključno z zagotavljanjem več finančnih in tehnoloških sredstev;
12. poudarja, da je treba pri opredeljevanju in izvajanju strategij za prilagajanje spoštovati suverenost držav v razvoju ob spoštovanju njihovih prednostnih nalog, in da je treba v te strategije vključiti lokalno znanje in spodbujati njihove zmožnosti odzivanja; zavrača vzpostavitev novih oblik neokolonializma, ki poudarjajo odvisnost teh držav, in poudarja potrebo po resničnem sodelovanju in solidarnosti;
13. pozdravlja pobudo predsednika Bolivije Eva Moralesa, ki je sklical svetovno konferenco narodov o podnebnih spremembah in pravicah matere zemlje, ki bo potekala od 19. do 22. aprila 2010 v Cochabambi; poziva Komisijo, države članice, Evropski parlament in skupno parlamentarno skupščino AKP-EU, naj pošljejo predstavnike na ta pomembni dogodek;
14. meni, da je treba leta 2010 v Mehiki doseči ambiciozen in zavezujoč sporazum; zato poziva k oblikovanju jasnejšega časovnega razporeda za dogovarjanje o tem ambicioznem in pravno zavezujočem sporazumu na podlagi znanosti;
15. pozdravlja določbo za vzpostavitev institucionalnih struktur za upravljanje financiranja podnebnih ukrepov, kot tudi Københavnskega zelenega sklada in skupine na visoki ravni;
16. pozdravlja določbo za vzpostavitev mehanizma za zmanjšanje emisij zaradi krčenja in propadanja gozdov ter za okrepitev odstranjevanja emisij toplogrednih plinov s pomočjo gozdov in poudarja pomen ohranjanja in obnove življenjskega prostora, vzpostavitve tehnološkega mehanizma za hitrejši tehnološki razvoj in prenos, pri čemer je treba spodbujati razvoj pravic do zemlje malih in srednjih kmetovalcev ter avtohtonih prebivalcev;
17. vztraja, da bi morala Evropska unija kljub pomanjkanju zavezujočega sporazuma preiti na socialno trajnejše zeleno gospodarstvo, ki ima potencial za povečevanje naložb, zaposlovanja in gospodarske blaginje ter za izboljšanje kakovosti življenja;
18. poudarja pomen novega socialnega in gospodarskega modela za nasprotovanje kapitalizmu;
19. poziva k boljšim javnim raziskavam o resničnih alternativnih obnovljivih virih energije, kot sta energija vetra in sončna energija, k razvoju tradicionalnega znanja, tehnike in najboljše prakse upravljanja z vodami, ohranjanja tal in poljščin, ter na splošno k izogibanju propadanja naravnih virov;
20. poziva države članice, naj se odzovejo na izredno priložnost za osnovanje svoje oživitve gospodarstva na zelenem gospodarstvu in naj več vlagajo v razvoj novih in naprednih tehnologij za trajnostne in energetsko učinkovite proizvodne postopke; meni, da je treba nujno v sedmem okvirnem raziskovalnem programu povečati sredstva za mednarodno sodelovanje na področju podnebnih sprememb;
21. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic ter sekretariatu Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja.
