KONČNO
A6-0400/2005
14.12.2005
POROČILO
o strategijah za preprečevanje trgovanja z ženskami in otroki, ki so žrtve spolnega izkoriščanja
(2004/2216(INI))
Odbor za pravice žensk in politiko enakih možnosti
Poročevalka:
Christa Prets
PE 362.715v03-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA.....................................................3
EXPLANATORY STATEMENT..............................................................................................13
MNENJE Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve 16
POSTOPEK..............................................................................................................................20
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o strategijah za preprečevanje trgovanja z ženskami in otroki, ki so žrtve spolnega izkoriščanja
( 2004/2216(INI) )
Evropski parlament,
– ob upoštevanju člena 5 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije
UL C 364, 18.2.2000. , ki navaja, da „je trgovanje z ljudmi prepovedano“,
– ob upoštevanju člena 4 in člena 5 Splošne deklaracije o človekovih pravicah iz leta 1948,
– ob upoštevanju konvencij in deklaracij Združenih narodov, še posebej členov 5 in 6 Konvencije o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk iz leta 1979
http://www.un.org/Overview/rigths.html ,
– ob upoštevanju Konvencije o otrokovih pravicah iz leta 1989, ki obravnava zaščito otrok pred vsemi oblikami spolnega izkoriščanja in spolnih zlorab, in si prizadeva za preprečitev ugrabljanja ali prodaje otrok ter trgovanja z otroki,
– ob upoštevanju Protokola ZN o preprečevanju, zatiranju in kaznovanju trgovine z ljudmi, zlasti z ženskami in otroki, ki je bil podpisan leta 2000 v Palermu in ki dopolnjuje Konvencijo ZN proti nadnacionalnemu organiziranemu kriminalu,
– ob upoštevanju Bruseljske deklaracije o preprečevanju trgovine z ljudmi in boju proti njej, sprejete 20. septembra 2002, ki poziva k učinkovitim usklajenim ukrepom med državo izvora, tranzita in namembno državo med vsemi nacionalnimi in mednarodnimi udeleženci na ustreznih področjih, in še posebej členov 7 in 8 te deklaracije,
– ob upoštevanju Okvirnega sklepa Sveta 2002/629/PNZ o boju proti trgovanju z ljudmi
UL L 203, 1.8.2002, str. 1. , ki je bil sprejet 19. julija 2002,
– ob upoštevanju Okvirnega sklepa Sveta 2004/68/PNZ o boju proti spolnemu izkoriščanju otrok in otroški pornografiji
UL L 13, 20.1.2004, str. 44. , ki je bil sprejet 22. decembra 2003,
– ob upoštevanju Direktive Sveta 2004/81/ES o dovoljenju za prebivanje za državljane tretjih držav, ki so žrtve trgovine z ljudmi ali so jim pomagali pri nezakoniti preselitvi in ki sodelujejo s pristojnimi organi
UL L 261, 6.8.2004, str. 19. , ki je bila sprejeta 29. aprila 2004,
– ob upoštevanju poročila strokovne skupine za trgovanje z ljudmi, ki jo je leta 2003 oblikovala Evropska komisija,
– ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta v Tampereju z dne 15. in 16. oktobra 1999, ki pozivajo k boju proti tistim, ki sodelujejo v trgovini z ljudmi, in poudarjajo potrebo po preprečevanju vseh oblik trgovanja z ljudmi,
– ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z naslovom „Območje svobode, varnosti in pravice: ocena programa Tampere in prihodnjih usmeritev“ ( KOM(2004)0401 )
Bilten EU 6-2004. ,
– ob upoštevanju Sklepa št. 293/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. januarja 2000 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti (program Daphne) o preventivnih ukrepih za boj proti nasilju nad otroki, mladimi in ženskami
UL L 34, 9.2.2000, str. 1. ,
– ob upoštevanju Pekinške deklaracije Četrte svetovne konference ZN o ženskah
Združeni narodi, Pekinška deklaracija in izhodišča za ukrepanje.
http://www.un.org/womenwatch/daw/beijing/platform/declar.htm ,
– ob upoštevanju Haaškega programa
Haaški program, ki ga je Evropski svet odobril novembra 2004. o svobodi, varnosti in pravici, ki poziva Svet in Komisijo, da oblikujeta načrt o najboljših praksah, standardih in mehanizmih za boj proti trgovanju,
– ob upoštevanju Konvencije Sveta Evrope o ukrepih proti trgovini z ljudmi, ki jo je sprejel Odbor ministrov 3. maja 2005,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. maja 2000 o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Za nove ukrepe na področju boja proti trgovini z ženskami“
UL C 59, 23.2.2001, str. 307. ,
– ob upoštevanju člena 45 Poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za pravice žensk in politiko enakih možnosti ter mnenja Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ( A6-0400/2005 ),
A. ker vključuje trgovanje resne kršitve temeljnih človekovih pravic in kruta ravnanja, kot so prisila, sila, grožnje, poniževanje, ugrabitev, nasilje, spolno izkoriščanje, prevara ali goljufija,
B. opozarja, da je vsako leto po svetu med 600.000 in 800.000 ljudi žrtev trgovine z ljudmi, kot je 23. junija 2005 v Evropskem parlamentu izjavil predsedujoči Svetu. Vsako leto je preko 100.000 žensk žrtev trgovanja z ljudmi v Evropski uniji,
C. ker so zlasti ženske in otroci izpostavljeni temu organiziranemu kriminalu in moderni obliki suženjstva, ki ga nadzirajo predvsem kriminalne organizacije, in ker obstaja zanje večje tveganje, da postanejo žrtve trgovanja,
D. ker so eden od poglavitnih dejavnikov, ki omogočajo mednarodno trgovino z ženskami in otroki, lokalni trgi prostitucije, kjer s strani moških obstajata možnost in volja, da se ženske in otroke prodaja in kupuje z namenom spolnega izkoriščanja; ker trgovci z ljudmi pošiljajo ženske in otroke, predvsem iz držav na jugu, proti državam na severu ter z vzhoda na zahod - tja, kjer je povpraševanje kupcev največje,
E. ob upoštevanju, da bi morala Evropska unija, da bi dosegla nično stopnjo tolerance do trgovanja, postaviti nekaj vidnih in verodostojnih ciljev, kot je na primer prepolovitev števila oseb, ki so žrtve trgovanja, v prihodnjih 10 letih; ker pa mora biti najpomembnejši cilj seveda kar najhitreje in popolnoma odpraviti to hudo obliko kriminala in hudo kršitev človekovih pravic,
F. ker Dunajski akcijski načrt Sveta in Komisije
UL C 191, 23.1.1999. o tem, kako najbolje izvesti določbe Amsterdamske pogodbe o območju svobode, varnosti in pravice, poziva k večjemu prizadevanju za soglasje o skupnih opredelitvah, dajatvah in sankcijah najprej za omejeno število sektorjev, kot je trgovina z ljudmi, zlasti spolno izkoriščanje žensk, mladostnikov in otrok,
G. ker trgovine z otroki in mladostniki ni možno obravnavati na osnovi takih meril, kot veljajo za trgovino z ženskami, in da je torej smiselno predvideti posebej prilagojeno kritje potreb otrok na eni strani in potreb mladostnikov na drugi strani, saj je tudi obravnavanje potreb slednjih drugačno od obravnavanja potreb otrok,
H. ker kljub sprejetju okvirnega sklepa 2002/629/PNZ z dne 19. julija 2002, ki obravnava boj proti trgovini z ljudmi in določa osnove in skupno definicijo trgovine z ljudmi za države članice Unije, še vedno ni usklajenih kazni, ki bi se uporabljale v državah članicah, posebej za področje spolnega izkoriščanja žensk in otrok,
I. ob upoštevanju, da še vedno ne moremo govoriti o opaznem, dejanskem napredku, navkljub pogodbam Evropske unije ter številnim sprejetim zakonodajnim ukrepom in političnim izjavam, kakršna je bruseljska izjava iz leta 2002, ki poudarjajo prednostno politično nalogo boja proti trgovanju z ljudmi, še posebej ženskami in otroki; ker pa je, nasprotno, trgovanje z ljudmi najhitreje rastoča kriminalna dejavnost v primerjavi z drugimi oblikami organiziranega kriminala,
J. ker se je treba posvetiti preprečevanju trgovine ne le s posameznimi ukrepi vsake države članice, ampak s celovitim in povezanim večdisciplinarnim pristopom na ravni EU in mednarodni ravni, ki bo vključeval definicijo kazenskopravnih elementov, skupnih vsem državam članicam, še posebej glede učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih kazni,
K. ker so žrtve ranljive in v težkem osebnem položaju, ker pa je tudi nujno, da sodelujejo pri obtožbi kriminalne združbe ter pri iskanju in aretaciji odgovornih oseb,
L. ker je odsotnost skupnih dogovorjenih opredelitev trgovanja z ženskami in otroki ter odsotnost skupnih smernic za primerjalne podatke, raziskave in analize velika ovira za učinkovite ukrepe in politiko,
M. ker ob tem, da je trgovina z ženskami in otroki mednarodni kriminal, oblikovanje učinkovitih preventivnih strategij zahteva:
- obravnavo trikotnika trgovanja, tj. žrtve, trgovca in stranke
- programe ter zaščito v obliki pravne in psihološke pomoči najbolj ogroženim skupinam
- ustrezno, stalno in sistematično informiranje in osveščanje vseh kategorij prebivalstva, predvsem pa izpostavljenih skupin
- sodelovanje med državami izvora, tranzita in namembnimi državami
- sodelovanje na globalni in mednarodni ravni, na ravni EU ter na regionalni, nacionalni in lokalni ravni
- skladno delovanje mednarodnih organizacij, kot so Združeni narodi, Svet Evrope, Evropska unija, Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi ter G8,
N. ker virtualna spolnost, posebno kibernetska spolnost (virtualna spolnost preko interneta), predstavlja nov trg v razmahu, z njegovim razvojem pa se širi tudi nedovoljena trgovina, saj nove tehnologije omogočajo lažje spolno izkoriščanje žensk in otrok,
1. poudarja pomembnost pristopa, ki temelji na človekovih pravicah, uporabo integracije načela enakosti spolov in pristopa, ki upošteva občutljivost otrok, pri oblikovanju in izvajanju preventivnih strategij;
2. obžaluje, da z do sedaj sprejetimi ukrepi za boj proti trgovini z ljudmi ni bilo mogoče zmanjšati števila žensk in otrok, ki se jih izkorišča za spolno suženjstvo; nasprotno, trgovina z ljudmi za namene spolnosti se obravnava kot kriminalna dejavnost, ki se znotraj EU širi hitreje kot druge oblike organiziranega kriminala; poudarja, da je že skrajni čas, da si zastavimo jasne in konkretne cilje, s katerimi bomo na primer skušali število žrtev trgovine z ljudmi v naslednjih desetih letih zmanjšati za polovico; seveda mora biti pri tem najpomembnejši cilj, da se v najkrajšem možnem času popolnoma odpravi to obliko kriminala;
3. obžaluje, da se ne priznava povezava med trgovanjem in preseljevanjem, socialno zaščito in razvojem ter da ni skladne zunanje politike o trgovini;
4. nujno zahteva od Komisije in od Sveta, da vzpostavita nedvoumno pravno podlago za boj proti vsem oblikam nasilja proti ženskam, vključno s trgovino z ženskami, in da odločita, da postane evropska politika boja proti trgovini z ljudmi v celoti pristojnost Skupnosti, tako kot tudi povezana področja priseljevanja in azila, še posebej pravica do azila zaradi s spolom povezanega zatiranja in preganjanja;
5. priporoča oblikovanje posebne skupne politike EU, s posebnim poudarkom na izdelavi pravnega okvira in izvajanju zakonodaje, na protiukrepih, preprečevanju, kazenskem pregonu in obsodbi hudodelcev ter na zaščiti in podpori, ki se ju nudi žrtvam;
6. poudarja potrebo po oblikovanju posebnih protitrgovinskih ukrepov v okviru sosedske politike EU; nujno zahteva, naj se državam kandidatkam za pristop, na primer Bolgariji in Romuniji, nudi finančna pomoč, ki jim bo omogočila izdelavo dolgoročnih strategij za preprečevanje trgovine;
7. meni, da bi morale biti dejavnosti držav članic v skladu z njihovimi političnimi izjavami in da bi morale države članice bolj učinkovito prevzemati zadevno zakonodajo Skupnosti, zlasti z izboljšanjem operativnega sodelovanja in izmenjave ustreznih podatkov med državami članicami in med državami članicami in Europolom oziroma Eurojustom;
8. poudarja, da sta spodbujanje enakosti spolov v vseh politikah EU in izvajanje nacionalne zakonodaje o enakih možnostih bistvena za zoperstavljanje „gonilnim silam“ trgovine, kot so revščina, socialna izključenost, brezposelnost, pomanjkanje izobrazbe, korupcija, diskriminacija in nasilje nad ženskami;
9. meni, da bi bilo tako na nacionalni ravni kot na ravni Skupnosti potrebno izvesti raziskave o vzrokih, ki pripeljejo do trgovine z ljudmi, posebej trgovine z ženskami in otroki za namene spolnega izkoriščanja: na primer kateri dejavniki predstavljajo tveganje, da bodo določeni ljudje postali žrtve trgovine, in kateri dejavniki sprožijo povpraševanje po spolnih uslugah in spolnem izkoriščanju žensk in otrok; poziva države članice in Komisijo, naj nadaljujejo z raziskavami na to temo ter naj dodelijo potrebna sredstva iz razpoložljivih programov, na primer iz programa Daphne; meni, da bodo rezultati teh raziskav lahko prispevali k uvedbi ustreznega programa o spolnem osveščanju v vseh državah članicah;
10. želi pritegniti pozornost Komisije in držav članic k rezultatom študije, ki jo je sprožil Evropski parlament na temo različnih tipov nacionalnih zakonodaj na področju prostitucije in trgovine z ženskami in otroki za namene spolnosti (Transcrime, „Študija o nacionalnih zakonodajah na področju prostitucije in trgovine z ženskami in otroki“);
11. poudarja, da so potrebni predvsem ukrepi, ki bi izrecno odvračali od povpraševanja in ki bodo vzgojni, socialni in kulturni;
12. poziva Svet in Komisijo, naj v politični dialog s tretjimi državami avtomatično vključita trgovino z ženskami in otroki in naj izvajata ukrepe, kot so navedeni v določbah o človekovih pravicah in demokraciji v vseh sporazumih o pridružitvi in sodelovanju s tretjimi državami, če ne bo izboljšanja ali če tretja država ne bo pokazala jasnih znamenj politične volje za ukrepanje;
13. poziva države članice, da v razvojnem sodelovanju in programih EU za zmanjševanje revščine več pozornosti namenijo integraciji načela enakosti spolov in občutljivosti otrok, ter zahteva od mednarodnih organizacij, kot so Svetovna banka, Mednarodni denarni sklad in Svetovna trgovinska organizacija, da obravnavajo boj proti feminizaciji revščine in revščini otrok kot prednostni zadevi;
14. poudarja, kako pomembno je, da se razpravlja o povezavi med trgovanjem in zakonitim ter nezakonitim preseljevanjem ter da se zakonite migracijske poti dojema kot mehanizem za preprečevanje trgovine;
15. opozarja na povezavo med spolnim izkoriščanjem in izkoriščanjem na delovnem mestu pri gospodinjskih storitvah; opozarja, da so otroci in mladostniki nesamostojne osebe, kar trgovci izkoriščajo, zato njihovo izkoriščanje ni samo spolno, temveč vezano tudi na suženjstvo, nezakonite posvojitve in prisilno delo; poziva k energičnim ukrepom za preprečevanje in boj proti vsem kaznivim dejanjem in prestopkom usmerjenim proti njim;
16. obžaluje pomanjkanje kakršnih koli raziskav o tem, ali je povpraševanje po prostituciji v državah članicah možen razlog za pojav trgovanja; meni, da mora Komisija izvesti obsežno raziskavo o vplivu zakonodaje o prostituciji v državah članicah na število žrtev trgovanja;
17. poziva države članice k preverjanju in/ali ponovnemu pregledu vizumskih politik, da se prepreči zlorabe in zagotovi zaščito pred izkoriščanjem; poziva države članice, naj zagotovijo, da bodo uslužbenci njihovih konzulatov v državah izvora sodelovali in si izmenjevali izkušnje, ter da bodo usposobljeni za prepoznavanje primerov trgovine z ljudmi pri obravnavanju vlog za izdajo vizumov; verjame, da bi bilo treba uslužbence usposobiti tudi za sodelovanje z NVO;
18. poziva države članice, naj vzpostavijo nacionalne in mednarodne telefonske linije za pomoč v boju proti trgovini z ženskami, in da naj preko informacijskih kampanj, zlasti preko nacionalnih in lokalnih televizij, z njimi seznanijo javnost; podpira zahtevo po uvedbi telefonske linije za pomoč otrokom z enotno in brezplačno mednarodno številko za otroke;
19. zahteva, da se proti sramotni dejavnosti, kot je kupovanje in izkoriščanje žensk, bori z aktivno in učinkovito kampanjo v okviru programov Evropske unije; to kampanjo morajo napovedati Komisija in države članice ob popolni podpori Evropskega parlamenta in vseh drugih evropskih institucij v okviru njihovih pristojnosti;
20. poziva Komisijo in države članice, naj se začnejo nemudoma in na ustrezen način (vključno s sprejetjem zakonodaje) boriti proti poskusom uporabe novih tehnologij, še posebej svetovnega spleta, za posredovanje informacij o ponudbi in povpraševanju po ženskah in otrocih za spolne namene, vključno s pornografijo, katere porast povzroča tudi porast na področju trgovanja;
21. obžaluje nenehne težave med državami članicami in evropskimi institucijami pri ratifikaciji in izvajanju mednarodnih sporazumov in konvencij;
22. poziva Komisijo k spremljanju izvajanja in enotne razlage obstoječih instrumentov za boj proti trgovini ter k začetku študije o obstoječih pravnih ukrepih in dejavnostih na ravni EU in mednarodni ravni za boj proti trgovini z ženskami in otroki;
23. pozdravlja predlog v Konvenciji Sveta Evrope o ukrepanju proti trgovini z ljudmi, da bi uvedli nadzorni mehanizem (GRETA), ki bi zagotovil učinkovito izvajanje njenih določb, in poudarja potrebo po intenzivnejšem sodelovanju s Svetom Evrope in drugimi mednarodnimi organizacijami v boju proti spolnemu izkoriščanju; obvešča, da vključuje možnost kaznovanja strank;
24. nujno poziva Komisijo, naj sodeluje s Svetom Evrope in drugimi mednarodnimi organizacijami, kot je Mednarodna organizacija za migracije, da bi oblikovali skupne smernice pri zbiranju podatkov, in priporoča čimprejšnjo ustanovitev skupnega centra za poenotenje definicij (trgovina, žrtev itd.), za zbiranje primerljivih homogenih podatkov, za ocenjevanje razmer in njihovega razvoja, za izmenjavo informacij in vrednotenje povezave med zakonodajnimi cilji, politiko, dejavnostjo in dejanskim učinkom le-teh;
25. zahteva od Komisije, naj predstavi svoj neodvisni program Daphne in poskrbi, da bo ločen od programa za boj proti drogam;
26. obžaluje pomanjkanje zanesljivih podatkov o pojavu trgovanja z ljudmi v Evropi in dejstvo, da niso bili ne Komisija ne Europol in ne katerokoli drugo telo EU sposobni objaviti natančnih številk o razsežnostih, ki jih ima trgovanje z ljudmi v celotni EU, ter zlasti pomanjkanje podatkov o bolj ranljivih skupinah, kot so ženske in otroci, in nezmožnost, da bi sprejeli učinkovite ukrepe za reševanje tega problema;
27. zahteva od držav članic, da vzpostavijo kontaktne točke ali imenujejo nacionalne poročevalce za zbiranje, izmenjavo, posredovanje in obdelavo informacij o trgovanju, in poudarja pomembnost zbiranja podatkov glede na spol in njihovo primerljivost, ob upoštevanju, da je zelo pomembno zagotoviti zaupnost podatkov in nuditi informacije in podatke v številkah nevladnim organizacijam;
28. poziva države članice, da ustanovijo in/ali utrdijo kampanje za ozaveščanje, katerih namen je informiranje o nevarnostih in izobraževanje ranljivih članov družbe v državah izvora, ter opozarjati in ozaveščati javnost v zvezi s tem problemom in zmanjševati povpraševanje v namembnih državah; poziva države članice, še posebej Nemčijo, naj uvedejo potrebne ukrepe za čas svetovnega nogometnega prvenstva 2006, da bi preprečili trgovanje z ženskami in prisilno prostitucijo;
29. poziva države članice, naj vzpostavijo mrežo medijskih izmenjav v zvezi s trgovanjem, da se bodo znotraj EU in zunaj nje objavljali sveži podatki;
30. poziva Komisijo, da sproži po celotni EU protitrgovinski dan z mednarodnim protitrgovinskim logom za splošno ozaveščanje o pojavu trgovanja z ženskami in otroki ter za povečanje občutljivosti javnosti in prepoznavnosti vprašanja tako, da se javnost nagovori z enotnim sporočilom;
31. poudarja potrebo po tem, da je pristojnim organom zagotovljeno usposobljeno osebje, posebno izurjeno za preprečevanje trgovine, s skupnimi programi usposabljanja za vse vpletene stranke – policijo, organe pregona, zdravstvene delavce, socialne delavce, združenja, usposobljena za boj proti trgovini z ženskami in otroki in njeno preprečevanje, in druge - z uporabo orodij in spretnosti, ki upoštevajo enakost spolov;
32. zahteva od držav članic, naj ob policiji imenujejo skupine zunanjih strokovnjakov, da bi trgovino z ženskami pogosteje razkrili;
33. poudarja potrebo po povečanju finančnih sredstev in številu zaposlenih v službah za svetovanje v zvezi s problemom trgovine z ženskami ter potrebo po okrepljenem sodelovanju nevladnih organizacij, dejavnih na tem področju;
34. poziva države članice, da izvajajo zakonodajo ter okrepijo pregon in kaznovanje trgovcev, sokrivcev in oseb, ki iščejo spolne usluge mladoletnih oseb, ter da preganjajo pranje premoženjskih koristi, pridobljenih s trgovanjem;
35. poziva države članice, naj uvedejo in izvajajo zakonodajo, ki bo okrepila pregon in kaznovanje trgovcev, tako fizičnih kot pravnih oseb, (še posebej z določitvijo uravnoteženih, učinkovitih in odvračilnih kazni), sokrivcev, avtorjev spletnih strani, ki oglašujejo posrednike v trgovini, oseb, ki spodbujajo, priskrbijo ali uporabljajo spolne usluge mladoletnih oseb (katerih definicija mora biti enaka v vseh državah članicah, namreč, gre za osebe, mlajše od 18 let) in oseb, ki poskušajo izvajati tovrstne dejavnosti ter da preganjajo pranje denarja, pridobljenega s trgovanjem;
36. zahteva od držav članic, da sprožijo obširno izobraževalno kampanjo na policijskih šolah, fakultetah za družbene vede in šolah za boj proti trgovini z ženskami in obravnavo problema;
37. poziva države članice, da poostrijo nadzor nad zaposlovanjem delovne sile, da se prepreči organiziranje mednarodne trgovine z ženskami;
38. poziva k nadaljevanju boja proti pranju denarja, ki izvira iz trgovanja, pri čemer morajo države članice zagotoviti uresničevanje besedil, sprejetih na evropski in mednarodni ravni; hkrati poziva, da se po potrebi utrdijo obstoječi pravni predpisi v zvezi s to vrsto kriminala;
39. spodbuja države članice, da v svojo nacionalno zakonodajo čimprej prenesejo direktivo Sveta 2004/81/ES z dne 29. aprila 2004 o dovoljenju za prebivanje za državljane tretjih držav, ki so žrtve trgovine z ljudmi;
40. poziva države članice k spodbujanju načela družbene odgovornosti gospodarskih družb in javno-zasebnega partnerstva, ki vključuje organizacije civilne družbe, pri izvajanju preventivnih in usklajevalnih strategij ter strategij ponovnega vključevanja; poziva vse institucije Evropske unije, da dajo dober zgled drugim nacionalnim javnim institucijam in zasebnemu sektorju;
41. poziva Komisijo in države članice, naj okrepijo stike s hotelsko in turistično industrijo, da bi izboljšali sodelovanje na področju družbene odgovornosti industrije ter da bi industrijo spodbudili, naj sprejme etični kodeks, ki bi pokrival trgovino in prostitucijo tam, kjer tovrstnega kodeksa ni; meni, da bi bilo treba izpostaviti in beležiti dobre primere etičnih kodeksov;
42. poziva države članice, da se prepreči širjenje trgovanja in „ponovno trgovanje“, k razvoju in izvajanju programov socialne vključenosti in rehabilitacije žensk in otrok, ki so bili v preteklosti žrtve trgovanja v sodelovanju s pristojnimi institucijami in združenji; da v ta namen predvidijo ustanovitev evropskega sklada za ponovno vključitev; poziva države članice, da nujno razvijejo storitve mikrofinanciranja, ki bi ženskam omogočile, da bi lažje dobile finančno pomoč;
43. poudarja, da je treba osebe, ki so podvržene spolnemu izkoriščanju, obravnavati kot žrtve; da morajo tako Evropska unija kot države članice, glede na strahotne težave, s katerimi se morajo te osebe spopasti, da bi se izvlekle iz svojega položaja, sprejeti potrebne ukrepe za njihovo zaščito in podporo, kot so:
– nekaznovanje oseb, ki so žrtve trgovanja,
– nudenje zdravniške in psihološke pomoči,
– nudenje pravnih nasvetov in pomoči strokovnega prevajalca,
– posebni načini za ponovno vključitev prostitutk v družbo,
– sprejemanje odgovornosti za ženske in otroke, ki so bili žrtve trgovanja znotraj EU,
– nudenje pomoči ženskam in otrokom , da se na lastno željo vrnejo v državo izvora ali pa začnejo na novo;
44. poziva države članice, naj sprejmejo obvezne in obvezujoče ukrepe v zvezi z zaščito žrtev trgovine, saj so ti za preganjanje trgovcev z ljudmi nujni;
45. poudarja, da sta do sedaj samo Belgija in Italija uvedli pravico bivanja za ženske, ki so bile žrtve trgovine, po končanem postopku proti trgovcem z ženskami, in da bi bilo primerno, da bi omenjeno pravico podelili v vseh državah članicah in s tem vzpodbudili žrtve, da bi spregovorile in da bi bili storilci obsojeni; še posebej poudarja, da je potrebno omogočiti anonimne prijave za razkrivanje trgovine z ženskami, da bi odkrili čim več hudodelcev;
46. meni, da je pomembno uvesti pojem kaznivega dejanja "premišljenega izkoriščanja oseb iz socialno ogroženih skupin in oseb v stanju prisile s strani njihovih strank";
47. poziva države članice k izvajanju ukrepov za izdajanje posebnih dovoljenj v omenjenih izrednih primerih, s čimer bi omogočili tujcem, ki so postali žrtve in imajo neurejen status, da se izognejo nasilju, ter priporoča izvajanje programa pomoči in vključevanja žrtev v okviru socialnih služb;
48. zahteva od vseh držav članic, da v svoje kazensko zakonodajo vključijo identične kodificirane predpise z jasno pravno opredelitvijo trgovanja z otroki, ki temelji na mednarodno sprejetih standardih, vsebovanih v Protokolu iz Palerma
Po Protokolu iz Palerma je trgovanje z otroki „zaposlovanje, prevoz, prenos, skrivanje ali prejem otroka za namene izkoriščanja v ali zunaj države“. in Konvenciji ZN o otrokovih pravicah, kar bi preprečilo, da se trgovanje z otroki obravnava kot podkategorija trgovine z ljudmi;
49. poudarja nujno potrebo po razvoju in izvajanju posebnega preventivnega programa, ki temelji na otrokovih pravicah in sodelovanju med državo izvora, tranzita in namembno državo; in opozarja na pomanjkanje skladne zunanje politike EU v tretjih državah, v katerih je največje število otroških žrtev trgovanja;
50. prosi Komisijo, naj predloži ustrezen zakonodajni predlog evropskih ukrepov za boj proti otroški prostituciji in trgovanju s človeškimi organi in tkivi; ugotavlja, da četudi zakonodaja proti trgovanju, ki je bila sprejeta v okviru prvega in tretjega stebra, vključuje posebne določbe za zaščito otrok, so ti še vedno ranljivi, zlasti v primerih spolnega izkoriščanja;
51. prosi države članice in Skupnost, naj ratificirajo Opcijski protokol h Konvenciji OZN o otrokovih pravicah o prodaji otrok, otroški prostituciji in otroški pornografiji z dne 25. maja 2000, ki gre dlje od Palermskega protokola, saj vključuje zločine, ki po naravi niso nadnacionalni in ki ne vključujejo kriminalnih združb, ter poleg tega zajema trgovino s človeškimi organi in nezakonite posvojitve;
52. verjame, da morajo biti otroci vključeni v takšen program, in poziva države članice k izvajanju izobraževalnih programov za dekleta in fante v boju proti diskriminaciji in za spodbujanje enakosti spolov;
53. poziva Komisijo, da nujno zagotovi, da se v nacionalnih in regionalnih strateških dokumentih poudari potreba po zagotavljanju vpisa rojstev v tretjih državah;
54. obžaluje izostanek dodane vrednosti, ki bi jo bilo mogoče izmeriti, in so jo doslej prispevale obstoječe agencije in organizacije na evropski ravni, še posebej omejeno izmenjavo podatkov med državami članicami in Europolom, ki je poglavitno evropsko orodje za boj proti trgovanju z ljudmi v skladu s členom 2(2) Konvencije o Europolu
UL C 316, 27.11.1995. , Pogodbo EU, sklepi predsedstva Evropskega sveta z zasedanja v Tampereju in Haaškim programom; nadalje obžaluje dejstvo, da je Europol med svojimi številnimi analizami posebnih zločinov doslej pripravil le en analitičen dokument na tem področju;
55. vztraja, da se finančna sredstva in kadrovske vire Europola uporabi za učinkovitejše preprečevanje trgovine, predvsem trgovine z ženskami in otroki ter boju proti močno organiziranemu mednarodnemu kriminalu;
56. poudarja pomembno vlogo tesnega sodelovanja služb Europola z enakimi službami na mednarodni ravni, ki so pristojne za boj proti trgovini z ljudmi, še posebej pri izmenjavi podatkov o kriminalnih mrežah, poteh, kjer poteka trgovanje, in identiteti trgovcev z ljudmi, da bi izboljšali učinkovitost kazenskega pregona;
57. poziva Komisijo, da vsako leto poda oceno o dejavnostih posameznih držav;
58. poziva Komisijo in Svet, da zagotovita usklajeno in povezano delovanje v mednarodnih platformah, kot so Združeni narodi, Svet Evrope, OECD, pekinški revizijski proces, pakt stabilnosti za južno Evropo in G8;
59. poziva države članice, da se v regijah z najvišjo stopnjo brezposelnosti uvede programe sodelovanja med lokalnimi oblastmi in pristojnimi službami na področju varnosti, da se prepreči trgovino z ljudmi;
60. pooblašča predsednika, da pošlje to resolucijo Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in držav pristopnic.
EXPLANATORY STATEMENT
As stated by the United Nations Secretary-General Kofi Annan the trafficking of persons, particularly women and children for sexual as well as other forms of exploitation is "one the most egregious violations of human rights"
From Statement released in December 12 2000, Palermo Italy. . Internationally defined as the recruitment, transport, transfer, harbouring or receipt of a person by use of threat, force, coercion, abduction fraud or deception for the purpose of the exploitation
Report of the Experts Group on Trafficking in Human Beings (European Commission, DG Justice, Freedom and Security, 2004). (sexual exploitation, forced labour or services, slavery or practices similar to slavery, servitude or the removal of organs) trafficking in human beings is growing globally led by the increase of organise crime and their profitability (broad pool of potential victims out of category of irregular migrants reveal profitability of the trafficking as according to International Organisation of Migration some 50 percent of the 175 million migrant worldwide are women).
According to the year 2005 Trafficking in Persons report released by USA Department of State Office to Monitor and Combat Trafficking in Persons, "of the estimated 600,000 to 800,000 men, women, and children trafficked across international borders each year, approximately 80 percent are women and girls and up to 50 percent are minors"
Trafficking in Persons Report, (Department of State, United States of America, 2005). . The data also illustrate that the majority of transnational victims are trafficked into commercial sexual exploitation. Trafficking networks have recently become increasingly flexible, managing to adapt to various situations and changing faces to adjust to the different possible routes. Their decentralised nature allows them to rapidly respond to law enforcement measures and possible competitors
Who is next victim? Vulnerability of young Romanian women to trafficking in human beings, (International Organization for Migration, 2003, p.61). .
Developing successful prevention strategies should go hand in hand with addressing main causes of trafficking just as the feminisation of poverty and unemployment rate, the attraction by difference in life quality between the country of origin and country of destination, violence against women and children, discrimination against women, strict migratory policies in the countries of destination, political instability in the countries of origin, etc. It is of ultimate importance to introduce and promote gender mainstreaming and child-sensitive approach in all the policies of the European Union including strategies to combat trafficking.
For development of efficient social and economic policies within the countries, it is important to identify main vulnerability factors of women and children to trafficking that might be country - specific and needs to be addressed with high priority. Study conducted by the International Migration Organisation in Romania reveals, that many factors such as early school leave, coming from an abusive family environment, single-parent families, living in medium-sized towns, belonging to minorities or poor knowledge of conditions living and working abroad, etc. can actually affect the increase in the women's vulnerability to trafficking. Special attention should be granted to women and children belonging to minorities, women and children living in rural areas. Their increased vulnerability to become the victims of trafficking should be therefore addressed with special measures. Understanding vulnerability factors can become an effective instrument to fight trafficking from the ground and to organise prevention efforts. Knowing who potential victims are shall assist the law enforcement with identifying the profiles of the traffickers
Who is next victim? Vulnerability of young Romanian women to trafficking in human beings, (International Organization for Migration, 2003). .
Trafficking is a humanitarian problem requiring global, regional and local cooperation. Development of preventive strategies should be based on cooperation between civil society organisations and law enforcement agencies. As one of the first steps to develop cooperation on EU level is to use an integrated and harmonised approach to collecting data on trafficking. Obtaining reliable and comparable data is a prerequisite for developing the successful prevention strategies. The Report draws attention to the importance of establishing national and/or regional focal points or rapporteurs in every EU member and future member state in order to facilitate and synchronise the data collection process. It also emphasizes the importance of collecting data on child victims and argues that they should constitute a separate category.
Furthermore, to be efficient, prevention strategies must address triangle of the trafficking: supply and demand sides and the traffickers. When talking about the supply side or the potential victims of trafficking, preventive measures should firstly address the most vulnerable groups of this phenomenon by improving and expanding their opportunities for education and employment, fighting the problem of the feminisation of poverty, discrimination and inequality. On the level of practical actions, awareness raising campaigns including common logo on EU level to make the problem easily visible should be developed informing about the dangers of trafficking, ways of recruitment, help lines, etc. Trafficking phenomenon has harsh consequences of women's and children's health. The corresponding health consequences associated with trafficking include physical health, sexual and reproductive health, mental health, substance abuse and misuse, social well-being, etc. Strategies to prevent trafficking should include public health promotion strategies aimed at providing information on reproductive and sexual health, on infectious diseases, mental health, or health risks associated with migration including legal rights to health services in other countries.
The Health Risks and Consequences of Trafficking in Women and Adolescents: Findings from a European study , (London School of Hygiene and Tropical Medicine, 2003). As regards traffickers, law enforcement must prosecute and strictly punish traffickers, fight corruption, and put efforts to successfully identify changing trafficking routes, using the internationally established common definition of trafficking in human beings. Special training to better identify the trafficking victims should be provided to law enforcement personnel so the victims of trafficking would be encouraged to address the appropriate institutions. It also concerns the better understanding of trafficking flows and trends leading to better understanding of magnitude and nature of the problem so that effective policy responses could be developed. Addressing the demand side requires development of awareness raising campaigns in the destination countries in order to put the problem for public discussion. Furthermore, persons claiming sexual services with minors should be prosecuted as well as indirect accomplices (covered model agencies, massage agencies etc.) cooperating with traffickers. The Member States should also review their Visa policies in order to prevent and reduce abuse and provide protection against exploitation.
It is undeniable that trafficking for sexual exploitation is directly linked to the prostitution. From country to country the governmental policies on prostitution differ from abolitionism, new abolitionist to prohibitionism and regulationism; and although new study on National Legislation on Prostitution and the Trafficking in Women and Children
Study on National Legislation on Prostitution and Trafficking in Women and Children , (Transcrime, 2005). suggests that while the models of new abolitionism and regulationism seem to increase the number of trafficking victims as compared to the model of prohibitionism, the final evaluation of the legislative models on prostitution in the European Union in terms of their impact on the number of victims should be based on more reliable and comparable statistics as well as on the broader set of data referred to other factors.
Finally, there is no simple solution to human trafficking. It is a global problem and solving it requires global partnership. Taking the Millennium Development Goal as a road map, eliminating root causes of trafficking is not only about eradicating poverty, creating conditions for education and employment, solving health problems or ensuring environmental sustainability; these goals cannot be achieved unless gender equality and empowerment of women is worked on. It is essential to understand the importance of promoting gender equality in all the international, national and local policies designed to prevent and combat the phenomenon of trafficking.
28.11.2005
MNENJE Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
za Odbor za pravice žensk in politiko enakih možnosti
o strategijah preprečevanja trgovanja z ženskami in otroci, ki so izpostavljeni spolnemu izkoriščanju
(2004)2216(INI))
Pripravljavka mnenja:
Inger Segelström
POBUDE
Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve poziva Odbor za pravice žensk in politiko enakih možnosti kot pristojni odbor, naj v svoj predlog resolucije vključi naslednje pobude:
A. opozarja, da je vsako leto po svetu med 600.000 in 800.000 ljudi žrtev trgovine z ljudmi, kot je 23. junija 2005 v Evropskem parlamentu izjavil predsedujoči Svetu. Vsako leto je preko 100.000 žensk žrtev trgovanja z ljudmi v Evropski uniji;
B. ob upoštevanju, da bi morala Evropska unija, da bi dosegla nično stopnjo tolerance do trgovanja, postaviti nekaj vidnih in verodostojnih ciljev, kot je na primer prepolovitev števila oseb, ki so žrtve trgovanja, v prihodnjih 10 letih; ker pa mora biti najpomembnejši cilj seveda kar najhitreje in popolnoma odpraviti to hudo obliko kriminala in hudo kršitev človekovih pravic;
C. ob upoštevanju, da še vedno ni občutnega in dejanskega napredka, navkljub pogodbam Evropske unije ter številnim sprejetim zakonodajnim ukrepom in političnim izjavam, kakršna je bruseljska izjava iz leta 2002, ki poudarjajo prednostno politično nalogo boja proti trgovanju z ljudmi, še posebej ženskami in otroci; ker pa je, nasprotno, trgovanje z ljudmi najhitreje rastoča kriminalna dejavnost v primerjavi z drugimi oblikami organiziranega kriminala;
1. Obžaluje:
a) pomanjkanje zanesljivih podatkov o pojavu trgovanja z ljudmi v Evropi in dejstvo, da niso bili ne Komisija ne Europol in ne katerokoli drugo telo EU sposobni objaviti natančnih številk o razsežnostih, ki jih ima trgovanje z ljudmi v celotni EU
Kot na primer CIREFI (Center za informacije, razprave in izmenjave podatkov o prečkanju meja). Podatki zbrani pri CIREFI vsebujejo skupino tujcev, katerim so pri prehodu meje pomagali vodniki, vendar je zaenkrat nemogoče razločili med ljudmi, s katerimi se je trgovalo in tistimi, s katerimi se ni, zaradi česar so zbrani podatki nekoliko manj uporabni. , ter zlasti pomanjkanje podatkov o bolj ranljivih skupinah, kot so ženske in otroci, in nezmožnost, da bi sprejeli učinkovite ukrepe za reševanje tega problema,
b) nenehne težave med državami članicami in evropskimi institucijami pri ratifikaciji in izvajanju mednarodnih sporazumov in konvencij
Glej nesprejemljive zamude Skupnosti z ratifikacijo Palermskih protokolov in nedavne razprave o povezanih/nepovezanih klavzulah na konvenciji Sveta Evrope o ukrepih proti trgovanju z ljudmi. ,
c) izostanek dodane vrednosti, ki bi jo bilo mogoče izmeriti ter so jo doslej prispevale obstoječe agencije in organizacije na evropski ravni, še posebej omejena izmenjava podatkov med državami članicami in Europolom, ki je poglavitno evropsko orodje za boj proti trgovanju z ljudmi v skladu s členom 2(2) Konvencije o Europolu
UL C 316, 27.11.1995. , Pogodbo EU, sklepi predsedstva Evropskega sveta z zasedanja v Tampereju in Haaškim programom; nadalje obžaluje dejstvo, da je Europol med svojimi številnimi analizami posebnih zločinov doslej pripravil le en analitičen dokument na tem področju,
d) pomanjkanje kakršnih koli raziskav o tem, ali je povpraševanje po prostituciji v državah članicah možen razlog za pojav trgovanja,
2. Meni, da:
a) bi morale biti dejavnosti držav članic v skladu z njihovimi političnimi izjavami in da bi morale države članice bolj učinkovito prevzemati zadevno zakonodajo Skupnosti, zlasti z izboljšanjem operativnega sodelovanja in izmenjave ustreznih podatkov med državami članicami in z Europolom in Eurojustom,
b) bi morala Komisija predložiti novo zakonodajno pobudo za uskladitev različnih pristopov držav članic do zakonodaje, ki ureja bodisi kriminalizacijo kupovanja spolnih storitev na splošno bodisi kriminalizacijo kupovanja spolnih uslug od oseb, prisiljenih v prostitucijo; meni, da bi takšna pobuda dopolnila obstoječe pravne določbe iz Okvirnega sklepa 2002/629/JHA in Okvirnega sklepa 2004/68/JHA,
c) je treba vzpostaviti poglobljeno in učinkovitejše sodelovanje med Unijo in drugimi mednarodnimi organizacijami, še posebej Svetom Evrope, da bi uskladili vsa prizadevanja za rešitev tega problema,
d) mora Komisija izvesti obsežno raziskavo o vplivu zakonodaje o prostituciji v državah članicah na število žrtev trgovanja,
e) morajo Komisija in države članice ustrezno ukrepati, da se bodo spopadle s trendom uporabe nove tehnologije (zlasti spletnih strani in tekstovnih sporočil na mobilnih telefonih) za širjenje protizakonitih informacij o možnostih dostopa do žensk in otrok in povpraševanju po le-teh za spolne storitve;
3. Glede otrok:
(a) prosi Komisijo, naj predloži ustrezen zakonodajni predlog evropskih ukrepov za boj proti otroški prostituciji in trgovanju s človeškimi organi in tkivi; ugotavlja, da četudi zakonodaja proti trgovanju, ki je bila sprejeta v okviru prvega in tretjega stebra, vključuje posebne določbe za zaščito otrok, so ti še vedno ranljivi, zlasti v primerih spolnega izkoriščanja,
(b) prosi države članice in Skupnost, naj ratificirajo Opcijski protokol h Konvenciji OZN o otrokovih pravicah o prodaji otrok, otroški prostituciji in otroški pornografiji z dne 25. maja 2000, ki gre dlje od Palermskega protokola, saj vključuje zločine, ki po naravi niso nadnacionalni in ki ne vključujejo kriminalnih združb, ter poleg tega zajema trgovino s človeškimi organi in nezakonite posvojitve;
4. Glede finančne pomoči Unije:
poudarja potrebo po občutnem povečanju evropskih sredstev na tem področju in predlaga, da bi moral biti zlasti program Daphne II (2007-13) bolj osredotočen na posebne situacije, ki so posledica dogodkov in razmer v različnih državah članicah;
poziva:
a) Svet in Komisijo, naj v politični dialog s tretjimi državami avtomatično vključita trgovino z ženskami in otroki in naj izvajata ukrepe, kot so navedeni v določbah o človekovih pravicah in demokraciji v vseh sporazumih o pridružitvi in sodelovanju s tretjimi državami, če ne bo izboljšanja ali če tretja država ne bo pokazala jasnih znamenj politične volje za ukrepanje,
b) Komisijo in države članice, naj okrepijo stike s hotelsko in turistično industrijo, da bi izboljšali sodelovanje na področju družbene odgovornosti industrije ter da bi industrijo spodbudili, naj sprejme etični kodeks, ki bi pokrival trgovino in prostitucijo tam, kjer tovrstnega kodeksa ni; meni, da bi bilo treba izpostaviti in beležiti dobre primere etičnih kodeksov,
c) Komisijo in države članice, naj sprejmejo odgovornost za ženske in otroke, ki so bili žrtve trgovanja znotraj EU; izraža prepričanje, da je treba ženskam in otrokom nuditi pomoč, da se na lastno željo vrnejo v državo izvora ali pa začnejo na novo,
d) države članice, naj zagotovijo, da bodo uslužbenci njihovih konzulatov v državah izvora sodelovali in si izmenjevali izkušnje, ter da bodo usposobljeni za prepoznavanje primerov trgovine z ljudmi pri obravnavanju vlog za izdajo vizumov; verjame, da bi bilo treba uslužbence usposobiti tudi za sodelovanje z NVO.
POSTOPEK
Naslov
Strategije preprečevanja trgovanja z ženskami in otroci, ki so izpostavljeni spolnemu izkoriščanju
Št. postopka
2004/2216(INI)
Pristojni odbor
FEMM
Mnenje pripravil Datum razglasitve na zasedanju
LIBE 18.11.2004
Okrepljeno sodelovanje
Datum razglasitve na zasedanju
Pripravljavec/-ka mnenja
Datum imenovanja
Inger Segelström
21.2.2005
Nadomeščeni/-a pripravljavec/-ka mnenja
Obravnava v odboru
13.10.2005
14.11.2005
Datum sprejetja
14.11.2005
Izid končnega glasovanja
+: –: 0:
18
10
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Alexander Nuno Alvaro, Edit Bauer, Johannes Blokland, Kathalijne Maria Buitenweg, Michael Cashman, Jean-Marie Cavada, Charlotte Cederschiöld, Carlos Coelho, Fausto Correia, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Rosa Díez González, Antoine Duquesne, Wolfgang Kreissl-Dörfler, Barbara Kudrycka, Stavros Lambrinidis, Edith Mastenbroek, Hartmut Nassauer, Martine Roure, Inger Segelström, Ioannis Varvitsiotis, Stefano Zappalà, Tatjana Ždanoka
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Panayiotis Demetriou, Maria da Assunção Esteves, Ignasi Guardans Cambó, Sophia in 't Veld, Jean Lambert, Siiri Oviir, Marie-Line Reynaud
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Pripombe (na voljo samo v enem jeziku)
POSTOPEK
Naslov
Strategije za preprečevanje trgovanja z ženskami in otroki, ki so žrtve spolnega izkoriščanja
Št. postopka
2004/2216(INI)
Podlaga v Poslovniku
člen 45
Pristojni odbor Datum razglasitve dovoljenja na zasedanju
FEMM 18.11.2004
Odbori, zaprošeni za mnenje Datum razglasitve na zasedanju
LIBE
18.11.2004
Odbori, ki niso dali mnenja Datum sklepa
Okrepljeno sodelovanje Datum razglasitve na zasedanju
ne
Poročevalec(-ka) Datum imenovanja
Christa Prets
16.12.2004
Nadomeščeni(-a) poročevalec(-ka)
Obravnava v odboru
20.6.2005
4.10.2005
24.11.2005
Datum sprejetja
24.11.2005
Izid končnega glasovanja
za:
proti:
vzdržani:
27
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Edit Bauer, Emine Bozkurt, Edite Estrela, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Nicole Fontaine, Claire Gibault, Lissy Gröner, Zita Gurmai, Lívia Járóka, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Christa Prets, Marie-Line Reynaud, Eva-Britt Svensson, Britta Thomsen, Anna Záborská
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Katerina Batzeli, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Anna Hedh, Mary Honeyball, Elisabeth Jeggle, Christa Klaß, Zita Pleštinská
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Mieczysław Edmund Janowski, Miroslav Mikolášik, Kathy Sinnott
Datum predložitve – A6
14.12.2005
A6-0400/2005
