P7_TA(2010)0243
Nova pobuda za strategijo za trajnostni razvoj evropskega ribogojstva
A7-0150/2010
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. junija 2010 o novi pobudi za Strategijo za trajnostni razvoj evropskega ribogojstva ( 2009/2107(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom Izgradnja trajnostne prihodnosti ribogojstva – Nova pobuda za Strategijo za trajnostni razvoj evropskega ribogojstva ( KOM(2009)0162 ),
–
ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 710/2009 z dne 5. avgusta 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 v zvezi z določitvijo podrobnih pravil o ekološkem gojenju živali iz ribogojstva in ekološki pridelavi morskih alg UL L 204, 6.8.2009, str. 15.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 708/2007 o uporabi tujih in lokalno neprisotnih vrst v ribogojstvu ( KOM(2009)0541 ),
–
ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 257/2009 z dne 24. marca 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 794/2004 glede obrazca za dodatne informacije za priglasitev pomoči za ribištvo in ribogojstvo UL L 81, 27.3.2009, str. 15.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 248/2009 z dne 19. marca 2009 o določitvi podrobnih pravil za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 104/2000 glede obvestil o priznanju organizacij proizvajalcev, določanja cen in intervencije v okviru skupne organizacije trga za ribiške proizvode in proizvode akvakulture (prenovitev) UL L 79, 25.3.2009, str. 7.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/88/ES z dne 24. oktobra 2006 o zahtevah za zdravstveno varstvo živali in proizvodov iz ribogojstva ter o preprečevanju in nadzoru nekaterih bolezni pri vodnih živalih UL L 328, 24.11.2006, str. 14.
in Odločbe Komisije 2008/946/ES z dne 12. decembra 2008 o izvajanju te Direktive Sveta 2006/88/ES glede zahtev v zvezi s karanteno za živali iz ribogojstva UL L 337, 16.12.2008, str. 94.
,
–
ob upoštevanju Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike UL L 327, 22.12.2000, str. 1.
,
–
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o znaku EU za okolje UL L 27, 31.1.2010, str. 1.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007 o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov UL L 189, 20.7.2007, str. 1.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Komisije (EU) št. 271/2010 z dne 24. marca 2010 o spremembi Uredbe (ES) št. 889/2008 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 834/2007 v zvezi z logotipom ekološke pridelave Evropske unije UL L 84, 31.3.2010, str. 19.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES) št. 1251/2008 z dne 12. decembra 2008 o izvajanju Direktive Sveta 2006/88/ES glede pogojev in zahtev v zvezi z izdajanjem spričeval za dajanje živali in proizvodov iz ribogojstva na trg in za njihov uvoz v Skupnost ter o določitvi seznama vektorskih vrst UL L 337, 16.12.2008, str. 41.
,
–
ob upoštevanju sporočil Komisije Smernice za celostni pristop k pomorski politiki: za najboljšo prakso pri celostnem upravljanju morij in posvetovanje z zainteresiranimi stranmi ( KOM(2008)0395 ), Časovni načrt za pomorsko prostorsko načrtovanje: doseganje skupnih načel v EU ( KOM(2008)0791 ) in Razvoj mednarodne dimenzije celostne pomorske politike Evropske unije ( KOM(2009)0536 ), pa tudi nedavnega vmesnega poročila o napredku celostne pomorske politike EU ( KOM(2009)0540 ),
–
ob upoštevanju znanstvenih poročil in mnenj Evropske agencije za varnost hrane iz leta 2008 o dobrem počutju glavnih šestih gojenih vrst rib v Evropski uniji ter znanstvenih mnenj te agencije iz leta 2009 o dobrobiti osmih gojenih vrst rib pri usmrtitvi,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. februarja 2010 Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0039 .
o zeleni knjigi Komisije o prihodnosti skupne ribiške politike ( KOM(2009)0163 ),
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. decembra 2008 UL C 21 E, 28.1.2010, str. 11.
o sprejetju evropskega načrta za upravljanje populacije kormoranov,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 2. septembra 2008 UL C 295 E, 4.12.2009, str. 1.
o ribištvu in ribogojstvu v okviru celostnega upravljanja obalnih območij v Evropi,
–
ob upoštevanju svojega stališča z dne 31. januarja 2008 UL C 68 E, 21.3.2009, str. 39.
o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o predložitvi statističnih podatkov držav članic o ribogojstvu,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. decembra 2007 UL C 323 E, 18.12.2008, str. 271.
o skupni ureditvi trgov za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. septembra 2006 UL C 305 E, 14.12.2006, str. 233.
o sprožitvi razprave o pristopu Skupnosti k sistemu okoljskega označevanja za ribiške proizvode,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. januarja 2003 UL C 38 E, 12.2.2004, str. 318.
o ribogojstvu v Evropski uniji: sedanjost in prihodnost,
–
ob upoštevanju smernic za pregled državnih pomoči za ribištvo in ribogojstvo UL C 84, 3.4.2008, str. 10.
in sprejetja teh smernic s strani držav članic UL C 115, 20.5.2009, str. 15.
,
–
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in svoje resolucije z dne 7. maja 2009 o novi vlogi in pristojnostih Parlamenta pri izvajanju Lizbonske pogodbe Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0373 .
,
–
ob upoštevanju poročila s četrte seje pododbora FAO za ribogojstvo Seja je potekala v Puerto Varas (Čile) od 6. do 10. oktobra 2008, http://www.fao.org/fishery/nems/36393/en
,
–
ob upoštevanju Kodeksa ravnanja za odgovorno ribištvo FAO Kodeks ravnanja FAO z dne 31. oktobra 1995.
,
–
ob upoštevanju člena 48 svojega poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za ribištvo in mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ( A7-0150/2010 ),
A.
ker še ne obstaja poseben in usklajen zakonodajni okvir EU za ribogojni sektor; ker je ta sektor ureja vrsta predpisov EU z različnih področij (okolje, javno zdravje itd.) ter nacionalni predpisi, ki se lahko zelo razlikujejo med državami, kar povzroča zmedo med izvajalci v sektorju ter ustvarja razmere, ugodne za diskriminacijo in izkrivljanje trga,
B.
ker je v zvezi s tem najprimerneje, da Komisija pripravi uredbo, v kateri bo določila pravila za ribogojni sektor in tako uvedla potrebno zakonodajno jasnost,
C.
ker je ribogojni sektor inovativen, potencialno visokotehnološki gospodarski sektor, v katerega se vlagajo velika sredstva za objekte in raziskave, z dolgoročnimi operativnimi in finančnimi načrti, ki potrebujejo pravno varnost in jasne ter ustaljene zakonodajne okvire,
D.
ker ribogojni sektor neposredno vpliva na sektorje, ki so bistvenega pomena za našo družbo, kot so okolje, turizem, urbanistično načrtovanje in regionalni razvoj, javno zdravje in varstvo potrošnikov; ker je nujno potrebno upoštevati interese sektorja in zagotoviti njegovo enakopravno obravnavanje,
E.
ker morajo biti vse oblike ribogojstva trajnostne in družbeno pravične, kar pomeni, da se ne sme povzročati škoda ekosistemom zaradi večje koncentracije naravnih snovi in snovi, ki jih proizvaja človek, kot so nerazgradljive kemikalije in ogljikov dioksid, ali zaradi fizičnih motenj,
F.
ker se je izkazalo, da je sporočilo Komisije z dne 19. septembra 2002 ( KOM(2002)0511 ) očitno nezadostno za spodbujanje držav članic, da bi pomembno vplivale na razvoj ribogojnega sektorja Skupnosti, čeprav se je ta sektor močno razvil na svetovni ravni, poleg tega pa se je povečalo povpraševanje po ribiških proizvodih tako iz divjih voda kot iz ribogojnic, kar je povzročilo veliko povečanje uvoza teh proizvodov iz tretjih držav,
G.
ker je EU neto uvoznica ribiških proizvodov in proizvodov iz ribogojstva, ker povpraševanje po teh proizvodih narašča tako na svetovni ravni zaradi rasti prebivalstva kot tudi na ravni Skupnosti, saj so in bodo k EU pristopile države, v katerih je to povpraševanje še bolj izrazito, in ker se hkrati spreminjajo prehranjevalne navade v prid prehrani na osnovi bolj zdravih proizvodov,
H.
in ker je treba uvesti zanesljiv sistem certificiranja proizvodov iz ribogojstva,
I.
ker lahko trajnostno ribogojstvo Skupnosti odločilno prispeva k zagotavljanju preskrbe z ribiškimi proizvodi visoke kakovosti ter zmanjša pritisk na divje vrste z raznovrstnostjo virov za preskrbo z ribiškimi proizvodi in proizvodi iz ribogojstva, obenem pa ima pomembno vlogo pri zanesljivi preskrbi s hrano, gospodarskih dejavnostih in zaposlovanju, zlasti na podeželju in v obalnih območjih,
J.
ker bi EU morala dati več strateškega pomena trajnostnemu ribogojnemu sektorju in njegovemu razvoju na ravni Skupnosti ter mu nameniti potrebno finančno pomoč, pri tem pa upoštevati, da so z visoko tehnologijo, ki je potrebna v ribogojni dejavnosti, pogosto povezane velike naložbe podjetij, ne glede na njihovo velikost,
K.
ker se zaradi pomena razvoja ribogojnega sektorja Komisija poziva, da v ta namen opredeli delež evropskega ribiškega sklada; ker bodo morali biti ustrezni instrumenti primerno prilagodljivi in učinkoviti, da bi zagotovili razvoj sektorja, tudi znanstvenih raziskav,
L.
ker obstaja močna potreba po raziskavah in tehnoloških inovacijah, ki so potrebne za zagotovitev konkurenčnosti in trajnosti ribogojstva za uspešno delovanje v ribogojnem sektorju, ki je večkrat nedosegljiv za mnoga podjetja v sektorju, ne glede na to, ali so to mala in srednja ali velika podjetja,
M.
ker mora biti učinkovita politika v prid trajnostnega ribogojstva strukturirana tako, da bo lahko izkoristila in spodbujala multidisciplinarno in usklajeno sodelovanje vseh z dejavnostjo povezanih sektorjev,
N.
ker z izvajanjem uredb (ES) št. 834/2007, 889/2008 in 710/2009 EU že izvaja politika v podporo ekološkim kmetijskim proizvodom in proizvodom iz ekološkega ribogojstva, kar je ključni preobrat za evropski trajnostni ribogojni sektor, vezan na močno uveljavljanje proizvoda, da se poveča njegova konkurenčnost ter potrošnikova varnost, obveščenost in svoboda pri izbiri,
O.
ker bo morala vsaka politika v prid trajnostnega ribogojstva, tako na ravni Skupnosti kot na nacionalni ravni, upoštevali različne pogoje za ribogojno proizvodnjo (morske ribe, sladkovodne ribe, mehkužci, raki, morske alge in iglokožci) z ukrepi, prilagojenimi objektom in različnim tržnim in konkurenčnim strukturam in problematikam,
P.
ker je treba pri ukrepih za spodbujanje trajnostnega razvoja ribogojstva v nekaterih primerih upoštevati, da mora biti raven stresa zaradi gostote v gojiščih in prevoza čim nižja, ter da je treba poiskati bolj humane tehnike ubijanja, kot tudi načine za splošno dobro počutje rib,
Q.
ker člen 13 Pogodbe o delovanju Evropske unije ribe priznava kot čuteča bitja in določa, da Unija in države članice pri oblikovanju in izvajanju svojih politik na področju ribištva v celoti upoštevajo zahteve po dobrem počutju živali,
R.
ker v mnogih državah Unije izvajalci v sektorju nosijo preveliko birokratsko in upravno breme, ki izvirajo iz obstoječega zakonodajnega okvira in ki omejujejo proizvodnjo in konkurenčnost njihovih podjetij ter tako odvračajo vlagatelje,
S.
ker so ribe naravna prehrana veliko gojenih vrst rib in ker večina ribogojnic uporablja prehrano z nekaj ribje moke in ribjega olja,
T.
ker obenem v mnogih državah Unije manjka poseben nacionalni ali regionalni ureditveni urbanistični načrt, ki bi uredil objekte na celini, na obali in na morju ter na pregleden način določil področja, primerna za ribogojnice, da bi se preprečilo zelo predvidljivo navzkrižje interesov s politikami za zaščito okolja in drugimi gospodarskimi sektorji, kot so turizem, kmetijstvo, obalni ribolov,
U.
ker politika v prid trajnostnega ribogojstva lahko sobiva z območji Nature 2000 ter lahko celo pozitivno prispeva k njihovemu upravljanju, ko to omogočajo cilji ohranitve območja, in varstvu prizadetih populacij pri tradicionalnih dejavnostih gojenja morskih sadežev ali zagotavljanju ribogojnic primerne velikosti, za katere ni drugih lokacij, ki bi izpolnjevale pravila Skupnosti o oceni vpliva na okolje in bile skladne z določbami o varstvu habitatov,
V.
ker so proizvodom EU močna konkurenca proizvodi iz tretjih držav (zlasti iz Turčije, Čila, Vietnama, Kitajske), kjer so stroški obratovanja znatno nižji, ker jim ni treba upoštevati istih pravnih omejitev ter strogih okoljskih in fitosanitarnih predpisov in so plače nizke (socialni damping), kar ustvarja še večji pritisk na ribogojni sektor EU in vpliv na kakovost hrane ter ogroža zdravje potrošnikov,
W.
ker je vpliv ribogojnih dejavnosti na okolje v primerjavi z drugimi primarnimi sektorji manjši, zaradi česar so ribogojni proizvodi bolj trajnostni; ker se del evropske civilne družbe tega ne zaveda, iz česar lahko izvirajo neutemeljeni predsodki glede teh proizvodov,
X.
ker škoda, ki jo povzročajo kormorani, na številnih območjih ogroža obstoj tradicionalnega bolj naravnega ribogojstva,
Splošne ugotovitve
1.
pozdravlja pobudo Komisije, da predstavi zgoraj navedeno sporočilo ( KOM(2009)0162 ), kar kaže na večjo pozornost do sektorja trajnostnega ribogojstva pred zaželeno ponovno zakonodajno ureditvijo, ki bo bolj ustrezala potrebam in izzivom sektorja, da bi se okrepil na svetovni ravni;
2.
ugotavlja, da z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe Evropski parlament ni več posvetovalni organ na ribiškem področju, ampak je postal sozakonodajalec tudi na področju ribogojstva;
3.
meni, da se mora vsaka zakonodajna reforma ribogojnega sektorja nemoteno in skladno vključiti v sedanji proces reforme skupne ribiške politike;
4.
poudarja, da je Parlament že opozoril na potrebo po bolj jedrnati, dosledni in pregledni zakonodaji o ribogojstvu;
5.
je prepričan, da bi močan ribogojni sektor lahko postal središče razvoja mnogih obalnih območij držav članic in prispeval k razvoju z njim povezanih proizvodnih dejavnosti, od česar bi imeli veliko korist tudi potrošniki, in sicer v obliki visokokakovostnih, zdravih in trajnostno proizvedenih živilih;
6.
meni, da bi bilo treba konkurenčnost ribogojstva Skupnosti okrepiti z močno, dejavno, ciljno usmerjeno in trajno podporo raziskavam in tehnološkemu razvoju, kar je ključnega pomena za razvoj trajnostnega, modernega, učinkovitega, gospodarsko močnega in okolju prijaznega ribogojstva; poudarja tudi, da so raziskovalne mreže, medpanožne raziskovalne skupine, prenos tehnologije in usklajevanje med sektorjem in znanstveniki prek tehnoloških platform bistveni za zagotovitev dobrega donosa naložb v raziskave in razvoj;
7.
pozdravlja ustanovitev evropske tehnološke in inovacijske platforme za ribogojstvo, s čimer se upošteva, da je treba ribogojni sektor podpreti z odličnostjo na področju raziskav in razvoja, da bi se lahko odzval na prihajajoče izzive;
8.
meni, da bo odločilni pomen za uspeh evropskega trajnostnega ribogojstva imelo oblikovanje podjetništvu naklonjenega okolja na nacionalni in lokalni ravni, zato poziva države članice, naj si brez odlašanja pospešeno prizadevajo za dosego takega okolja ter naj spodbujajo izmenjave izkušenj in dobre prakse na ravni Skupnosti;
9.
poudarja, da bo zmanjšanje birokracije spodbudilo naložbe v sektor, ter meni, da morajo države članice tesnem sodelovanju z lokalnimi organi v najkrajšem času začeti izvajati postopke za poenostavljanje upravnih postopkov, ki predvidevajo pregledne in zakonsko urejene koncesijske postopke za prošnje za postavitev novih ribogojnic;
10.
meni, da je trajnostni in ekološki ribogojni sektor Skupnosti sposoben potrošnike zalagati s prehrambnimi proizvodi visoke kakovosti za zdravo in uravnoteženo prehrano;
11.
meni, da je treba sisteme ribogojstva, ki izčrpavajo staleže prosto živečih rib ali onesnažujejo obalne vode, obravnavati kot netrajnostne ter da bi moralo evropsko ribogojstvo dati prednost rastlinojedim vrstam in mesojedim vrstam, ki lahko uspevajo ob manjši porabi ribje moke in olja;
12.
poudarja, da je širitev ribogojnega sektorja v Evropi odvisna od stalnega napredka pri zmanjševanju prehranskega dejavnika prostoživečih ulovljenih beljakovin na proizvod; poudarja, da staleži prostoživečih rib, primernih za proizvodnjo krme, so omejeni in pogosto prekomerno izkoriščani; pri razvoju ribogojstva bi se bilo treba bolj osredotočiti rastlinojede in ribojede vrste, s katerimi se še zmanjša prehranski dejavnik;
13.
meni, da je s povečanjem kakovosti ribje prehrane in z uvedbo in okrepitvijo meril za certifikacijo kakovostnih proizvodov iz ribogojstva ter proizvodov iz ekološkega ribogojstva treba hitro vpeljati in utrditi stroga in pregledna merila o kakovosti in sledljivosti ribogojnega proizvoda Skupnosti;
14.
meni, da je prednostni cilj certifikacije ekološke kakovosti za proizvode iz ribogojstva ta, da spodbuja okolju prijazno izkoriščanje živih vodnih virov v okviru trajnostnega razvoja, ki upošteva okoljske, ekonomske in socialne vidike v skladu z načeli Kodeksa ravnanja za odgovorno ribištvo FAO ga je sprejel 31. oktobra 1995.
in prihodnjih smernic FAO;
15.
poziva Komisijo, naj uvede evropski program ekološkega označevanja za ribiške proizvode in proizvode iz ribogojstva, ki bi sledil smernicam Skupnosti za ekološko označevanje; poudarja, da bi evropski proizvodi iz ribogojstva z ekološkim označevanjem pridobili konkurenčno prednost, hkrati pa bi se povečala preglednost na trgu, kjer lahko širjenje zasebnega certificiranja zmede potrošnika;
16.
poziva Komisijo, naj ukrepa in zagotovi, da oskrbovanje z ribami za ribogojnice ne bo vplivalo na naravno stanje ali sposobnost za preživetje pri prostoživečih populacijah, na morske ekosisteme ter biotsko raznovrstnost na splošno;
17.
meni, da je finančna pomoč za poravnavo škode, ki so jo povzročile po zakonu zaščitene živali, osnoven pogoj za razvoj trajnostnega, sodobnega in učinkovitega ribogojnega sektorja;
18.
meni, da predlagana zakonodaja Skupnosti ne sme imeti splošnega ali nerazločevalnega pristopa, kljub temu, da se bo nanašala na skupne vidike, kot je presoja vpliva na okolje, uporaba in varstvo voda ali sledljivost izdelka;
19.
poudarja, da se mora Unija bolj prepričljivo truditi za spodbujanje naložb v sektor trajnostnega ribogojstva prek dodatnega financiranja iz sklada Skupnosti za ribiški sektor, pri čemer se daje prednost najboljši okoljski praksi; vendar poudarja, da bi moralo biti financiranje dejavnosti v ribogojstvu v prihodnje možno le ob učinkovitem izvajanju direktive o presoji vplivov na okolje Direktiva 85/337/EGS (UL L 175, 5.7.1985, str. 40), kot je bila spremenjena z Direktivo 97/11/ES in Direktivo 2003/35/ES (EIA Direktiva).
, s čimer bi zagotovili, da financirani projekti ne povzročajo degradacije okolja ali staležev prostoživečih rib ali školjk;
20.
poudarja, da mora biti temeljno načelo politike EU za ribogojstvo spoštovanje biotske raznovrstnosti tako za domače vode kot v zunanji razsežnosti strategije za ribogojstvo, pri čemer je treba podpreti zgolj gojenje lokalnih vrst rib ali vrst, ki so se že uveljavljene; poziva k znanstveni oceni tveganja za vsak vnos tujerodnih vrst in k ukrepom, ki bodo omejili in nadzorovali okoljsko škodljive vrste;
21.
ponavlja, da je treba tradicionalne dejavnosti gojenja morskih sadežev vključiti v skupno ribiško politiko skupaj z ostalim ribogojstvom, da se zagotovijo gospodarska, socialna in okoljska trajnost ter njihov nediskriminatoren dostop do evropskih sredstev;
22.
meni, da je nujno treba sprejeti vse potrebne ukrepe in ugotoviti, če so vsi proizvodi iz ribogojstva za uživanje ali predelavo, uvoženi iz tretjih držav, v skladu s predpisi o javnem zdravju in varnosti hrane, ki veljajo za proizvode Skupnosti, ter da jih pristojne službe skrbno pregledajo, ne da bi pri tem postavile nove trgovinske ovire, ampak da se spodbuja izmenjava najboljše prakse z državami v razvoju;
23.
poudarja, da je treba ribogojstvo obravnavati kot dopolnilo ribiškemu sektorju, zlasti glede preskrbe trga in zaposlovanja;
Posebna opažanja
Zakonodajni, upravni in finančni okvir
24.
spodbuja Komisijo, naj hitro pripravi predlog uredbe, ki bo v enotnem besedilu zajemala vso zakonodajo Skupnosti za ureditev ribogojnega sektorja ter podpre uskladitev med različnimi generalnimi direktorati s pristojnostmi na tem področju;
25.
poziva Komisijo, naj v uredbi opredeli posebna evropska merila za certificiranje in skupne predpise za različne kategorije proizvodov, ki jih morajo izpolnjevati si ustanove Skupnosti, hkrati pa poskrbeti za čim večjo usklajenost meril za okoljski vpliv na ravni Skupnosti, da se prepreči izkrivljanje konkurence med državami članicami, odgovornost izvajanja in preverjanja delovanja ribogojnic pa naj se prenese na pristojne organe držav članic v skladu z načelom subsidiarnosti: na primer merila za okoljski vpliv, uporabo vodnih virov, prehrano gojenih rib, mehkužcev in rakov v proizvodnih enotah, sledljivost in označevanje proizvodov, standardi za zdravje in dobro počutje živali itd.;
26.
meni, da ribogojni sektor potrebuje ustrezen okvir in da bi moral obsegati več pomorskih dejavnosti, kot so pomorski promet, navtični turizem, vetrne elektrarne na morju, ribolov itd.;
27.
poziva Komisijo, naj poskrbi, da se države članice formalno zavežejo, da bodo na svojem ozemlju poskrbele za predpise in spoštovale obstoječe okoljske predpise, predpise za zaščito turizma, in za območja, ki nimajo omejitev, sprejele urbanistične načrte, nujno potrebne za upravljanje morskih in obalnih območij ter kopenskih voda, da se lahko pripravijo sektorski načrti za ribogojstvo z jasno opredeljenimi območji, ki so na voljo za ustanovitev podjetij iz tega sektorja;
28.
poziva države članice, naj predvidijo „urbanistično načrtovanje morja“ in celostno upravljanje obalnih območij, kot je predvideno v okviru nove pomorske politike EU, v skladu z ocenami vpliva na okolje, ki naj vključuje vse različne sektorske tipologije, kot je školjkarjenje, priobalno ribogojstvo, ribogojstvo na odprtem morju in v sladkih vodah, ter naj si prizadevajo za zmanjšanje sedanjih birokratskih ovir za pridobitev dovoljenj in koncesij, potrebnih za začetek dejavnosti na področju trajnostnega ribogojstva, po možnosti z uvedbo „enotnega okenca“, ki naj izvajalcem nudi možnost, da na enem mestu opravijo vse upravne obveznosti; prav tako poziva države članice, naj izdelajo dolgoročne strateške načrte za pospeševanje trajnostnega razvoja te dejavnosti za vse ukrepe, ki bodo spodbujali konkurenčnosti v sektorju ob upoštevanju posebnosti vsake države članice;
29.
želi, da bodoči evropski ribiški sklad v podporo spremenjeni skupni ribiški politiki predvidi posebne proračunske postavke za razvoj trajnostnega ribogojstva in za naložbe v sektor v skladu z najboljšo okoljsko prakso, spodbuja gospodarske dejavnosti in zaposlovanje, s posebnim poudarkom na tehnološko inovativnih objektih z manjšim vplivom na okolje (na primer s sistemi za čiščenje voda, ki bi omogočali odstranjevanje ostankov in onesnaževal), ribogojnicah, ki bi skrbele za zdravje in dobro počutje rib in oblikah trajnostnega ribogojstva;
30.
želi, da se pri dodeljevanju sredstev upoštevajo potrebe po finančni pomoči podjetjem v sektorju, zlasti srednjim in malim ter družinskim podjetjem, ki temelji na njihovem prispevku k socialnemu in gospodarskemu razvoju obalnega območja in s poudarkom na oddaljenih in mejnih območjih;
31.
podpira države članice pri poenostavitvi postopkov za izdajo dovoljenj, s katerimi bi spodbudili dostop do novih območij ter olajšali dolgoročni dostop do obstoječih, zlasti na območjih, kjer delujejo mala in srednja ter družinska podjetja;
32.
vztraja tudi, da je treba zagotoviti več finančnih sredstev za znanstveno raziskovanje, inovacije in prenos tehnologije na področje trajnostnega in ekološkega ribogojstva, ribogojstva na odprtem morju in v sladki vodi ter podjetjem, ki bodo preoblikovala del svoje tradicionalne proizvodnje v organsko prek politike, ki naj upošteva vse kritične sektorje, od preskrbovalne verige, do ocenjevanja in promoviranja proizvodov na trgu, z boljšim vključevanjem teh vidikov v tematske sklope, ki jih predvidevajo strukturni skladi in programi Skupnosti;
33.
poziva Komisijo, naj ribogojnemu sektorju priskrbi ekonomski instrument za krizne razmere in določi sisteme za pomoč v primeru bioloških naravnih katastrof (npr. širjenje strupenega fitoplanktona), katastrof, ki jih povzroči človek (npr. „Erika“ in „Prestige“), ali izrednih vremenskih pojavov (cikloni, poplave itd.);
34.
poziva Komisijo in države članice, naj podprejo poskuse za vzrejo avtohtonih vrst, tehnologije za gojenje zdrave ribe in prizadevanja proti boleznim v ribogojstvu, da bi se ustvarila raznovrstna ribogojna proizvodnja Skupnosti, ponudili proizvodi visoke kakovosti in z visoko dodano vrednostjo, obenem pa bi se spodbujale raziskave in izmenjava najboljše prakse za vzrejo omenjenih vrst in uporabo ustreznih proizvodnih metod ter tako dosegla večja konkurenčnost ribogojnih proizvodov v primerjavi z drugimi inovativnimi prehrambenimi proizvodi;
35.
poudarja, da je treba sprejeti ukrepe za zagotovitev obnove staležev vrst, ki postajajo redkejše v rekah, zlasti tradicionalno selivskih vrst, ki pomembno vplivajo na ekonomijo lokalnega prebivalstva (jeseter, čepa, losos itd.), in nekaterih morskih vrst, ter poziva Evropsko komisijo in države članice, naj zagotovijo ustrezna sredstva za izvajanje takšnih pobud;
36.
poziva Komisijo, naj upošteva usmeritev v razvoj ribogojnic na odprtem morju kot možni rešitvi za težave z razpoložljivostjo prostora na evropskih obalah in naj upošteva težke okoljske in podnebne pogoje, v katerih se ta vrsta ribogojstva izvaja;
37.
poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo primerno poklicno izobraževanje na področju ribogojstva, da se poveča konkurenčnost sektorja, ter spodbujajo možno prekvalifikacijo poklicnih delavcev iz ribiškega sektorja v upravljavce ribogojnic ter tako prispevajo k ustvarjanju novih delovnih mest za mlade s podeželja, obalnih in zelo oddaljenih območij in zlasti v regijah, ki so močno odvisne od ribištva in ribogojnih dejavnosti;
38.
poziva države članice, naj razmislijo o ustanovitvi organizacij, specializiranih za promocijo proizvodov iz ribogojnic, ter poziva Komisijo, naj predpise, ki veljajo za organizacijo skupnih trgov, razširi na sektor trajnostnega ribogojstva ter naj podpre in spodbuja dejavnosti za promocijo proizvodov na ravni Skupnosti in na tujih trgih;
Politika za varstvo kakovosti in potrošnikov
39.
meni, da trajnostni razvoj ribogojstva ne more odstopati od zelo stroge politike za varstvo kakovosti, od proizvodnih metod, prijaznih do okolja in dobrega počutja živali –upoštevajoč prevoz gojene ribe, metode usmrtitve in prodajo žive ribe – do strogih sanitarnih meril ter visoke stopnje varstva potrošnikov;
40.
zato poziva Komisijo, naj z uvedbo strogih predpisov v skladu z načeli Skupnosti o kakovostni in ekološki proizvodnji, ki naj potrošniku jamčijo zanesljivost proizvodnega in nadzornega sistema ter popolno sledljivost proizvodov iz ribogojstva, oblikuje posebno oznako Skupnosti za kakovost proizvodov iz ribogojstva ter oznako kakovosti za proizvode iz ribogojstva; spodbuja Komisijo, naj preuči uporabo obstoječih sistemov označevanja za kakovostne proizvode iz ekološkega ribogojstva;
41.
meni, da je odgovorna proizvodnja sestavin ribje hrane, tudi sestavin iz morja, osnovni pogoj za trajnost ribogojstva;
42.
poziva Komisijo, naj v tesnem sodelovanju z državami članicami organizira in spodbuja institucionalne kampanje obveščanja za promocijo proizvodov iz ribogojstva, vključno s proizvodi iz ekološkega ribogojstva;
43.
ponovno poudarja svoja stališča, objavljena v svoji resoluciji z dne 4. decembra 2008 Resolucija Evropskega parlamenta z dne 4. decembra 2008 o pripravi evropskega načrta za upravljanje populacije kormoranov za zmanjšanje njihovega vedno večjega vpliva na staleže rib, ribištvo in ribogojstvo (Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0583 ).
za sprejetje evropskega načrta za upravljanje populacije kormoranov, ter opozarja, da je zmanjševanje škode, ki jo ribogojnicam povzročajo kormorani in druge ptice roparice, pomemben dejavnik pri proizvodnih stroških in s tem za zagotavljanje preživetja in konkurenčnosti; opozarja, da je treba oceniti izgubo, ki so jo v ribogojstvu povzročili kormorani in druge ptice roparice, in pripraviti načrte za poravnavo v sektorju;
44.
poziva Komisijo, naj uresniči zahteve Evropskega parlamenta v resoluciji z dne 4. decembra 2008, zlasti uvedbo večstopenjskega ter evropsko usklajenega načrta za upravljanje populacije kormoranov ter spodbujanje zbiranja znanstvenih podatkov o velikosti populacij kormoranov; poziva Komisijo, naj o tem nemudoma pripravi zakonodajne predloge;
45.
poziva Komisijo, naj v tesnem sodelovanju z državami članicami in ob upoštevanju različnih geografskih in klimatskih pogojev, uporabljenih tehnik proizvodnje in posebne narave gojenih vrst predlaga posebna merila za dobro počutje gojenih rib, kot so najvišja stopnja koncentracije rib, količina rastlinskih in živalskih beljakovin, uporabljenih za ribjo hrano v različnih tipih ribogojnic, ki mora upoštevati različne dejavnike, kot so prehranske potrebe vrst v vzreji, faze njihovega življenjskega ciklusa ter okoljske pogoje, naj spodbuja načine prevoza in usmrtitve, ki naj čim bolj zmanjšajo možnosti za stres, ter pretok vode v vzrejnih bazenih, ki ne bo vznemirjal rib v njih; ugotavlja, da mora biti zamenjava živalske beljakovine z rastlinskimi za vse vrste, kjer je to mogoče, dolgoročni cilj ob upoštevanju njihovih prehrambenih potreb in da morajo imeti strateške raziskave za zamenjavo osnovnih sestavin kar največjo prednost, saj bi raziskave o osnovnih hranilih in kako jih proizvesti iz alternativnih virov, kot so mikroalge in kvas, dolgoročno zmanjšale potrebo po ribji moki;
46.
poziva Komisijo, naj razširi področje uporabe v Uredbi Sveta (ES) št. 1/2005 o zaščiti živali med prevozom UL L 3, 5.1.2005, str. 1.
, da se omeji prevoz rib na dolge razdalje, s čimer bi spodbudili lokalno gojenje ribjih iker in mladic ter usmrtitev v bližini ribogojnice;
47.
poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo pridobivanje surovin za ribjo hrano potekalo na okoljsko sprejemljiv način in ne bo negativno vplivalo na ekosisteme, kjer se te sestavine pridobivajo;
48.
poziva Komisijo, naj zagotovi preprečitev postopkov pred usmrtitvijo, ki po mnenju Evropske agencije za varnost hrane škodujejo dobremu počutju rib; treba je prepovedati načine usmrtitve, ki po mnenju EFSA povzročijo, da ribe pred nastopom smrti dolgo ostanejo pri zavesti, kot na primer pri zadušitvi rib v ledeni brozgi;
49.
poziva Komisijo, naj izda posebne tehnične smernice za certificiranje trajnostne ribje hrane;
Zunanji odnosi
50.
poziva Komisijo in države članice, naj si prizadevajo za strogo izvajanje zakonodaje Skupnosti v celotni verigi proizvodov iz ribogojstva, vključno s hrano in osnovnimi surovinami za hrano, uvoženimi iz tretjih držav;
51.
poziva Komisijo, naj neposredno razišče načine proizvodnje v ribogojnicah izven Evropske unije ter naj poroča o nevarnostih za zdravje;
52.
poudarja, da je treba zagotoviti, da hrana iz vodnega življa, proizvedena v EU ali vanjo uvožena, ustreza visokim standardom varstva okolja ter standardom varstva potrošnikov in varovanja njihovega zdravja;
53.
poziva Komisijo, naj si prizadeva, da bi se načelo vzajemnega priznavanja in prostega pretoka blaga uporabljalo za kurativna in preventivna zdravila, uporabljena v ribogojstvu, in spodbuja vzajemne napredne sporazume o izmenjavi znanj s tretjimi državami ter spodbuja uvajanje dobre prakse drugih držav in mednarodnih organov;
54.
poudarja pomen stalnega nadzora na točkah, ki nudijo vstop na notranji trg in najpomembnejših točkah uvoza na notranji trg, da bi se potrošniku nudilo popolno jamstvo, da se pri proizvodih iz ribogojstva, uvoženih iz tretjih držav, stalno strogo nadzoruje njihova kakovost ter preverja, ali popolnoma ustrezajo zakonodaji EU s področja higiene in javnega zdravja;
55.
poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo ta načela v okviru Svetovne trgovinske organizacije ter v vseh ustreznih institucijah;
56.
poziva Komisijo, naj v okviru politike EU za sodelovanje z državami v razvoju spodbuja ukrepe za podporo in usposabljanje, ki naj prispevajo k pospeševanju trajnostnega ribogojstva in povečanju osveščenosti ribogojcev v teh državah za večjo kakovost in višje proizvodne standarde, zlasti glede okoljskih, higienskih in socialnih meril v industriji;
57.
poziva Komisijo, naj predloži poročilo o okoljskih in socialnih standardih v ribogojstvu izven Evropske unije ter naj preuči instrumente za boljše obveščanje potrošnikov;
58.
poziva Komisijo, naj pripravi oceno učinka o možnih posledicah trgovinskih sporazumov Skupnosti na ribogojni sektor;
o
o o
59.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.
