8.3.2005
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) Poslovnika, ki ga vlagajo:
– João de Deus Pinheiro, José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra, Elmar Brok, Camiel Eurlings, Armin Laschet in Bogusław Sonik, v imenu skupine PPE-DE
– Pasqualina Napoletano in Véronique De Keyser, v imenu skupine PSE
– Philippe Morillon, v imenu skupine ALDE
– Hélène Flautre, Daniel Marc Cohn-Bendit, Joost Lagendijk in Cem Özdemir, v imenu skupine Verts/ALE
– Anna Elzbieta Fotyga, v imenu skupine UEN
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– PSE (B6‑0149/2005)
– Verts/ALE (B6‑0150/2005)
– ALDE (B6‑0151/2005)
– UEN (B6‑0175/2005)
– PPE-DE (B6‑0181/2005)
o razmerah v Libanonu
Resolucija Evropskega parlamenta o razmerah v Libanonu
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju resolucije z dne 16. januarja 2003 o sklenitvi sporazuma o partnerstvu in
sodelovanju z Libanonsko republiko,
–
ob upoštevanju predhodnih resolucij o evro-sredozemskem partnerstvu, zlasti resolucije z dne
23. februarja 2005,
–
ob upoštevanju Resolucije 1559 Varnostnega sveta OZN z dne 2. septembra 2004,
–
ob upoštevanju izjave predsednika Varnostnega sveta OZN z dne 15. februarja 2005,
–
ob upoštevanju ugotovitev Sveta z dne 21. februarja 2005,
–
ob upoštevanju resolucije z dne 20. novembra 2003 o "Širši Evropi – soseščini: novem okviru
za odnose z našimi vzhodnimi in južnimi sosedi",
–
ob upoštevanju resolucije o ponovni krepitvi ukrepov EU s področja človekovih pravic in
demokratizacije s sredozemskimi partnerji z dne 12. februarja 2004,
– ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,
A.
globoko pretresen ob atentatu 14. februarja 2005 v Bejrutu, v katerem je življenje izgubil nekdanji predsednik libanonskega sveta ministrov Rafic Hariri pa tudi drugi nedolžni civilisti,
B.
ker je bil Rafik Hariri eden najvplivnejših politikov, izredno predan vprašanju sprave v Libanonu in odločen zagovornik umika tujih čet iz države,
C.
ker ima Libanon močne zgodovinske, kulturne in gospodarske povezave z Evropo; ker je pomemben partner EU na Bližnjem vzhodu in sodeluje v evropski sosedski politiki; ker trenutna tragedija predstavlja napad na demokratična načela, ki jih zagovarja tako Libanon kot Evropska unija,
D.
ob izrazih zadovoljstva nad trenutnimi množičnimi mirnimi in demokratičnimi demonstracijami prebivalstva, s čemer se kaže visoka stopnja nacionalne enotnosti med različnimi političnimi in verskimi tokovi v državi,
E.
ob izrazih zadovoljstva nad dejstvom, da je generalni sekretar OZN Kofi Annan sklenil odposlati posebno misijo, katere naloga je pojasniti okoliščine, vzroke in posledice smrti nekdanjega predsednika libanonskega sveta ministrov Rafica Haririja,
F.
ker je med parlamentarno razpravo o predlogu opozicije glede izglasovanja nezaupnice vladi in zaradi pritiska javnosti, izraženega na demonstracijah za umik sirskih čet, 28. februarja odstopil libanonski predsednik vlade Omar Karami;
G.
ker so parlamentarne volitve v Libanonu predvidene maja 2005 in zaradi priznavanja volje libanonskega ljudstva, da odloča o svoji politični prihodnosti;
H.
ob upoštevanju sklepa sirskega in libanonskega predsednika o razglasitvi umika sirskih sil v vzhodno libanonsko dolino Beka do konca marca, čeprav je mednarodna skupnost zahtevala popolni, hitri in dokončni umik iz države;
I.
ker je zaradi obnovitve pogovorov med izraelsko vlado in palestinsko oblastjo še toliko bolj nujno sodelovanje Sirije in Libanona v mirovnem procesu, da bi tako dosegli celovito in trajno rešitev spora na Bližnjem vzhodu,
J.
ker bližnji podpis sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med EU in Sirijo slednjo obvezuje k političnemu dialogu, ki bo temeljil na podpori demokraciji, človekovim pravicam in načelom prava ter spoštovanju mednarodnega prava,
K.
ker je potrebno preprečiti, da bi Libanon ponovno zapadel v obdobje nemirov, in je zato potrebno podpreti in utrditi krhke demokratične ustanove in nadaljevati s procesom obnove,
L.
ker je potrebno izpostaviti dejstvo, da lahko demokratični in suvereni Libanon odigra izredno vlogo v razvoju evro-sredozemskega partnerstva in v okviru evropske sosedske politike,
1.
odločno obsoja bombni atentat 14. februarja 2005 v Bejrutu, v katerem je življenje izgubil nekdanji predsednik libanonskega sveta ministrov Rafic Hariri pa tudi nedolžni civilisti; izraža jezo in ogorčenost nad tem barbarskim dejanjem in pošilja izraze iskrenega sožalja družini g. Haririja ter družinam drugih žrtev;
2.
skladno z izjavo predsednika Varnostnega sveta OZN z dne 15. februarja želi, da se razjasnijo vzroki, okoliščine in posledice atentata; želi, da libanonske oblasti še naprej sodelujejo s posebno misijo OZN;
3.
želi, da zločin ne bo ogrozil volilnega postopka v Libanonu in poudarja, kako zelo pomembna je izvedba svobodnih, demokratičnih in preglednih zakonodajnih volitev v tej državi; ponovno izraža zahtevo o možni napotitvi delegacije opazovalcev Unije na zakonodajne volitve v Libanonu in prosi Komisijo, da pripravi vse potrebno v ta namen;
4.
poziva Komisijo, naj v okviru programa MEDA in evropske pobude za demokracijo in človekove pravice nemudoma naveže stike in podpre civilno družbo in neodvisne NVO;
5.
poziva Komisijo, naj dokončno oblikuje akcijski načrt za Libanon, v katerem bodo zajeta vsa vprašanja v zvezi s politično stabilnostjo države, utrjevanjem demokratičnih institucij in pospešeno obnovo;
6.
odločno pozdravlja pozitivni razvoj dogodkov na Bližnjem vzhodu v zadnjem mesecu dni, tudi ponovni začetek pogajanj med Izraelom in Palestino, in od Sirije zahteva, da ne dopušča nobene oblike terorizma, vključno s podporo vojaški dejavnosti Hezbolaha in drugih oboroženih skupin;
7.
meni, da bo v primeru, če bodo obstajali očitni dokazi o teroristični dejavnosti Hezbolaha, potrebno sprejeti vse potrebne ukrepe za njihovo zajezitev;
8.
zato meni, da je ponovni pričetek neposrednega dialoga med Sirijo in Izraelom izrednega pomena za mir, varnost, suverenost in ozemeljsko celovitost teh držav, ob upoštevanju resolucij Varnostnega sveta;
9.
poziva Sirijo, naj polno sodeluje z Evropsko unijo v okviru evropske sosedske politike in na ta način pripomore k miru in stabilnosti celotne regije; opozarja na velik pomen začetka izvajanja Resolucije 1559, ki je ponovni dokaz zavezanosti mednarodne skupnosti ozemeljski celovitosti, suverenosti in neodvisnosti Libanona; poziva Sirijo, naj se vzdrži vsakršnega vmešavanja v notranje zadeve Libanona; se seznani z umikom sirskih sil do konca marca, a vseeno zahteva popolni umik sirskih čet in obveščevalnih služb iz Libanona, kot je to navedeno v resolucijah Varnostnega sveta OZN; opozarja, da sta sprejetje pridružitvenega sporazuma in nadaljnji razvoj evropske sosedske politike v odnosu do Sirije v celoti odvisna od jasne zavezanosti Sirije na tem področju;
10.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter libanonski vladi in parlamentu.
