P7_TA-PROV(2011)0364
Učinkovita strategija o surovinah za Evropo
A7-0288/2011
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 13. septembra 2011 o učinkoviti strategiji o surovinah za Evropo ( 2011/2056(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 2. februarja 2011 o reševanju izzivov na blagovnih borzah in na področju surovin ( KOM(2011)0025 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 4. novembra 2008 z naslovom „Pobuda za surovine – zagotavljanje preskrbe z nujno potrebnimi surovinami za rast in delovna mesta v Evropi“ ( KOM(2008)0699 ),
–
ob upoštevanju poročila podskupine skupine za dobavo surovin Generalnega direktorata za podjetništvo in industrijo o nujno potrebnih surovinah za EU http://ec.europa.eu/enterprise/policies/raw-materials/files/docs/report-b_en.pdf.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020: strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ ( KOM(2010)2020 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 26. januarja 2011 z naslovom „Evropa, gospodarna z viri – vodilna pobuda iz strategije Evropa 2020“ ( KOM(2011)0021 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 8. marca 2011 z naslovom „Načrt za prehod na konkurenčno gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika do leta 2050“ ( KOM(2011)0112 /4),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 28. oktobra 2010 z naslovom „Celostna industrijska politika za dobo globalizacije – Konkurenčnost in trajnost v središču pozornosti“ ( KOM(2010)0614 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 6. novembra 2010 z naslovom „Vodilni pobuda iz strategije Evropa 2020 – Unija inovacij“ ( KOM(2010)0546 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 9. novembra 2010 z naslovom „Trgovina, rast in svetovne zadeve – Trgovinska politika je temeljna sestavina strategije EU 2020“ ( KOM(2010)0612 ),
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. marca 2011 o industrijski politiki za dobo globalizacije Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0093 .
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 3. februarja 2011 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0037 .
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. junija 2010 o EU 2020 UL C 236 E, 12.8.2011, str. 57.
,
–
ob upoštevanju smernic Generalnega direktorata Evropske komisije za okolje za črpanje neenergetskih mineralnih surovin v skladu z zahtevami Natura 2000 http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/docs/neei_n2000_guidance.pdf.
,
–
ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije, priloženega sporočilu Komisije z dne 4. novembra 2008 z naslovom „Pobuda za surovine – zagotavljanje preskrbe z nujno potrebnimi surovinami za rast in delovna mesta v Evropi“ ( KOM(2008)0699 ), ( SEC(2008)2741 ),
–
ob upoštevanju letnega poročila 2009 o politiki o surovinah Generalnega direktorata Evropske komisije za trgovino http://ec.europa.eu/trade/creating-opportunities/trade-topics/raw-materials/.
,
–
ob upoštevanju študije Generalnega direktorata Evropske komisije za okolje o razmerju med okoljem in konkurenčnostjo Študija „The links between the environment and competitiveness“, projekt ENV.G.1/ETU/2007/0041, http://ec.europa.eu/environment/enveco/economics_policy/pdf/exec_summary_comp.pdf
,
–
ob upoštevanju zelene knjige Komisije z dne 10. novembra 2010 z naslovom „Razvojna politika EU v podporo vključujoči rasti in trajnostnemu razvoju – Povečevanje učinka razvojne politike EU“ ( KOM(2010)0629 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 10. novembra 2010 o utrditvi odnosov med EU in Afriko ( KOM(2010)0634 ),
–
ob upoštevanju prihodnjega sporočila Komisije o trgovini in razvoju,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 15. septembra 2009 „Usklajenost politik za razvoj – vzpostavitev okvira politik za pristop celotne Unije“ ( KOM(2009)0458 ),
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 18. maja 2010 o usklajenosti politik EU za razvoj in novi zasnovi uradne razvojne pomoči plus UL C 161 E, 31.5.2011, str. 47.
,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2010 o družbeni odgovornosti gospodarskih družb v mednarodnih trgovinskih sporazumih Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0446 .
,
–
ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 10. marca 2011 o reševanju izzivov na področju surovin in na blagovnih borzah,
–
ob upoštevanju člena 208 Pogodbe o delovanju Evropske unije (Lizbonska pogodba), ki ponovno potrjuje, da mora EU upoštevati cilje razvojnega sodelovanja pri politikah, ki jih izvaja in ki lahko vplivajo na države v razvoju,
–
ob upoštevanju trenutnega kroga pogajanj iz Dohe,
–
ob upoštevanju skupne strategije Afrika-EU iz leta 2007 in izjave iz Tripolija sprejete na 3. vrhunskem srečanju 29. in 30. novembra 2010,
–
ob upoštevanju sedanjega sodnega postopka, ki so ga EU, ZDA in Mehika sprožile proti Kitajski v WTO glede devetih surovin,
–
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za industrijo, raziskave in energetiko in mnenj Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane, Odbora za zunanje zadeve, Odbora za razvoj, Odbora za mednarodno trgovino in Odbora za kmetijstvo ( A6-0288/2011 ),
A.
ker EU za doseganje okoljskih ciljev potrebuje močno industrijsko osnovo, ki je zelo odvisna od zadostne ponudbe surovin, da bo lahko napredovala k nizkoogljičnemu gospodarstvu in ohranila konkurenčnost,
B.
ker zapletenost upravnih postopkov in pomanjkanje usklajevanja med upravami lahko povzroči večletne zamude pri pridobitvi dovoljenja za izkoriščanje rudnih bogastev; ker so takšne zamude pretirane, povečujejo stroške kapitala naložb in s trga spodrivajo majhna in srednje velika podjetja,
C.
ker svetovno povpraševanje po surovinah, zlasti po „tehnoloških kovinah“, vztrajno narašča,
D.
ker imajo države članice EU, Avstralija in ZDA možnost, da razvijejo pridobivanje nujno potrebnih surovin, osnovnih kovin in elementov redkih zemelj iz lastnih virov,
E.
ker se bo zaradi napredka še naprej povečevalo povpraševanje po virih, ki so pomembni za razvoj novih tehnologij,
F.
ker je mednarodna ponudba deloma omejena z izvoznimi kvotami, cene pa so rekordno visoke,
G.
ker je v proizvodnem sektorju delež materialnih stroškov kot del skupnih proizvodnih stroškov bistveno višji od deleža, povezanega s plačilno listo delavcev, in ker se naraščajoči trend prvega v vseh sektorjih po pričakovanjih ne bo obrnil, vsaj ne v srednjeročnem obdobju,
H.
ker so za trge koristni pošteni in enaki konkurenčni pogoji,
I.
ker lahko povečano pehanje za surovinami poslabša mednarodne odnose in povzroči spore zaradi virov,
J.
ker so lahko ti izzivi priložnost za nova inovativna partnerstva vzajemno koristnega sodelovanja med EU in tretjimi državami,
K.
ker se v veliko državah v razvoju izkoriščanje naravnih virov ni izvajalo v korist prebivalcev zaradi obstoja nedemokratičnih režimov, goljufij, korupcije ali oboroženih sporov,
L.
ker so ukrepi, ki jih je predlagala Komisija za povečanje učinkovitosti virov in recikliranja, večinoma omejeni na ocene o tem, kaj bi bilo mogoče storiti, namesto da bi vključevali konkretne rešitve, zato ne zadostujejo za uresničitev navedenih ciljev,
M.
ker Komisija ugotavlja, da je boljše izvajanje in uresničevanje obstoječe zakonodaje o odpadkih bistveno za spodbujanje učinkovitejše uporabe virov v Evropi,
N.
ker povečanje recikliranja dragocenih materialov, zlasti redkih zemelj, zahteva intenzivno razgradnjo,
O.
ker donosnost recikliranja temelji na zanesljivi in učinkoviti tehnologiji razvrščanja in ločevanja, saj je vrednost recikliranega materiala odvisna od čistosti frakcij,
P.
ker naraščajoča učinkovitost in recikliranje spodbujata trajnost, konkurenčnost in zanesljivost oskrbe,
Q.
ker se je produktivnost dela v zadnjih desetletjih razvijala veliko hitreje od produktivnosti virov, pri čemer ocene kažejo, da stroški dela zajemajo manj kot 20 %, stroški virov pa 40 % proizvoda, kar pomeni, da je treba izvesti hitre ukrepe za izboljšanje učinkovitosti virov,
R.
ker so za izvajanje učinkovite strategije in doseganje rezultatov v okviru evropske pobude za surovine najpomembnejši pravočasni in odločni ukrepi,
Strategija za surovine
1.
je prepričan, da se Evropa na področju surovin sooča tako z izzivi kot z dobrimi priložnostmi; poudarja, da ima EU sedaj, ko povpraševanje po surovinah narašča tudi v svetovnem merilu, priložnost izkoristiti prednosti s povečanjem ponudbe surovin in učinkovitosti, tako da zadovolji potrebe industrijskega sektorja EU in sektorja surovin; poudarja, da so možnost poštenega dostopa do surovin ter njihove stabilne in predvidljive cene bistvenega pomena za razvoj, konkurenčnost, inovacije in ohranitev evropske industrije; medtem ko lahko omejitve pri dostopu in dobavi, zlasti do nujno potrebnih surovin, kot so elementi redkih zemelj, ter cenovna nestabilnost ogrozijo konkurenčnost, okoljsko učinkovitost in možnosti inovacij industrije EU, zlasti malih in srednjih podjetij; pozdravlja dejstvo, da se je Komisija s svojo pobudo za surovine leta 2008 lotila vprašanja politike na področju surovin, ter odločno poziva Komisijo in države članice, naj pospešijo njeno izvajanje; meni, da sta politika in diplomacija na področju virov zelo pomembni za EU, ne le za industrijsko politiko in mednarodno trgovino, ampak tudi kot horizontalno vprašanje, ki je povezano z različnimi področji domače ter zunanje in varnostne politike; poziva Komisijo, naj temu vprašanju nameni enako pozornost kot vprašanju energije; meni, da mora to problematiko obravnavati tudi Evropska služba za zunanje delovanje;
2.
meni, da morajo biti za skladno in učinkovito diplomacijo EU pristojne služba EEAS in pristojne službe Komisije, zlasti generalni direktorat za trgovino glede trgovinskih vprašanj, in sicer v tesnem usklajevanju s Svetom in Parlamentom; nadalje meni, da bi se moral strateški pomen surovin odražati v organizaciji službe EEAS in imenovanju osebja v posameznih delegacijah EU na tem področju; poudarja pomen usklajevanja zunanje politike EU in držav članic na področju surovin,
3.
poziva Komisijo, naj ustrezno ločeno obravnava blagovne borze in pobudo za surovine, saj gre za področji različne narave, ki zahtevata posebne ukrepe za reševanje različnih težav; poudarja dejstvo, da so danes finančni in blagovni trgi prepleteni bolj kot kdajkoli prej in da špekulacije povečujejo cenovno nestabilnost; ugotavlja, da bi ustrezno delovanje trgov surovin podjetjem zagotovilo potrebne spodbude, da bi ta uporabljala vire bolj učinkovito, jih nadomeščala, reciklirala in vlagala v dejavnosti raziskav in razvoja za nadomeščanje virov; zato poziva Komisijo, naj spodbuja ustrezno delovanje trgov surovin, tako da na primer nadaljuje pregled področja trgov v direktivi o finančnih storitvah z namenom zagotovitve bolj transparentnega trgovanja; poudarja, da se trije stebri pobude za surovine medsebojno dopolnjujejo pri reševanju vprašanja surovin in zagotavljanju oskrbe z njimi v EU; poziva Komisijo, naj izvaja strategijo za surovine na uravnotežen in skladen način, zlasti v zvezi z drugimi pomembnimi evropskimi politikami, predvsem v okviru industrije, raziskav, okolja, prometa in strategije 2020; v tem kontekstu zlasti ugotavlja pomembno vlogo, ki jo ima močna inovacijska in industrijska politika;
4.
pozdravlja delo Komisije v zvezi z opredelitvijo nujno potrebnih surovin, od katerih so vse pomembne tehnološke kovine in jih je treba upoštevati pri kasnejših ukrepih; poziva Komisijo, naj:
–
redno posodablja seznam nujno potrebnih surovin ter spremlja surovine, ki niso redke, vendar so strateško pomembne za zaustavitev gibanja k inflaciji, ki povečuje koncentracijo lastništva dobaviteljev;
–
vzpostavi radar tveganja za nujno potrebne surovine, analizira sedanje in prihodnje potrebe in cene ter negativne učinke pomanjkanja nujno potrebnih surovin, zlasti elementov redkih zemelj, v zvezi s sektorji obnovljivih virov energije, visoke tehnologije, obrambe in avtomobilskim sektorjem;
–
analizira oskrbovalne verige, odvisne od nujno potrebnih surovin, zmogljivosti za rafiniranje, katerih rezultat so polizdelki, in medsebojni vpliv nujno potrebnih surovin in z njimi povezanih osnovnih kovin;
ponavlja, da se pri surovinah in zlasti pri nujno potrebnih surovinah nujnost različnih elementov razlikuje, prav tako tudi njihova razpoložljivost, uporaba, potreba po obdelavi in s tem posledično cene v različnih fazah oskrbovalne verige, ki jih je treba upoštevati pri analizi; opozarja na raznolikost logističnih paradigem za tokove surovin na skupnem trgu;
5.
ugotavlja, da se vsi surovinski trgi ne obnašajo enako in da so zlasti surovinski trgi na področju kmetijstva podvrženi močnim sezonskim in podnebnim dejavnikom ter zato zahtevajo posebno pozornost;
6.
v zvezi s tem poziva Komisijo, naj pripravi študijo o evropskem uvozu surovin, ki so, četudi niso uvrščene na seznam nujno potrebnih surovin (kot so litij, hafnij in nikelj), vseeno strateškega pomena za zadovoljitev potreb evropske industrije in proizvodnjo potrošniškega blaga z veliko dodano vrednostjo; meni, da bi v tej študiji morali biti ocenjeni tudi odvisnost naše industrije od teh surovin, zanesljivost preskrbe z njimi, okoljski stroški, povezani z njihovim pridobivanjem, in mogoče alternative;
7.
pozdravlja dejstvo, da je široka paleta surovin, kot so naravna guma, les in agregati, vključena v sporočilo Komisije; poziva Komisijo, naj izvede analizo o razpoložljivosti in potencialnem povpraševanju po teh materialih in na tej podlagi sprejme ustrezne ukrepe, če in kjer je to potrebno; meni, da se to poročilo osredotoča na strateške in nujno potrebne surovine;
8.
poudarja, da je učinkovito upravljanje politike o surovinah bistveno za učinkovito strategijo o surovinah; ugotavlja, da mora učinkovita strategija vključevati stalen dialog z zadevnimi zainteresiranimi stranmi; poudarja, da je znotraj Komisije in Evropskega parlamenta ter med državami članicami potrebno tesno usklajevanje in zagotavljanje informacij; priporoča, da se podobno kot v Franciji in Združenih državah Amerike leta 2011 vzpostavi medresorska projektna skupina za surovine na visoki ravni, ki bo vključevala ustrezne generalne direktorate, Skupno raziskovalno središče, Evropsko agencijo za okolje in Evropsko službo za zunanje delovanje, ki bo pripravljala, spremljala in ocenjevala politike, tudi partnerske sporazume, da se zagotovi strateška usklajenost in spodbudi uvedba sistema zgodnjega opozarjanja, med drugim za izkrivljanje trga in spore zaradi virov, ki bi jo dopolnjevala opazovalna skupina; poziva Komisijo, naj pripravi dolgoročni „evropski načrt za surovine do leta 2050“, na podlagi katerega bi lahko ugotovila, kakšen bo prihodnji razvoj dogodkov ter kakšne bodo nevarnosti in priložnosti v sektorju surovin in nujno potrebnih surovin, ter ki bi pomagal evropskim industrijam ter akademskim in raziskovalnim ustanovam pri dolgoročnem načrtovanju in naložbah; nadalje poziva Komisijo, naj pomaga državam članicam pri razvoju lastnih strategij za surovine ter spodbuja usklajevanje in izmenjavo najboljših praks med državami članicami, tudi o zunanji razsežnosti; predlaga, da bi lahko za vzorec uporabili prihodnje sporočilo o zunanji razsežnosti energije;
9.
vztraja, da se Evropski parlament redno obvešča o razvoju neenergetskih surovin v okviru pobude za surovine in o njenem izvajanju na podlagi letnega poročila o napredku, pri čemer je v središču skladnost politik na področju trgovine, razvoja in okolja ter socialni vplivi in podatki o nujno potrebnih surovinah;
Izziv kot priložnost za evropsko industrijo: gospodarno ravnanje z viri, ponovna uporaba, recikliranje in zamenjava
10.
ugotavlja, da premagovanje izzivov v zvezi s surovinami nudi tudi priložnost, da se s strategijo za industrijske inovacije oživi industrijska osnova EU, tehnološka zmogljivost in strokovno znanje ter poveča konkurenčnost in stabilizira zaposlenost kvalificiranih delavcev; ugotavlja, da bodo ne glede na pomembnost učinkovite trgovinske politike in uporabo lastnih virov, ključni za konkurenčnost, trajnost in zanesljivost oskrbe na srednji in dolgi rok dobro upravljanje surovin in povečevanje učinkovitosti, ponovna uporaba, energetsko učinkovito recikliranje, zmanjšanje uporabe virov tudi z izboljšanimi standardi kakovosti proizvodov in načelom daljše uporabe, kjer je to primerno, in uporaba okolju prijaznih tehnologij; je prepričan, da bi morala katerakoli pobuda, povezana s tem vprašanjem, temeljiti na ustrezni presoji vpliva in se osredotočiti na možne okoljske in socialne vplive in vplive na konkurenco; poudarja, da je treba dosledno izvajati pravno zavezujočo evropsko hierarhijo ravnanja z odpadki, določeno v okvirni direktivi o odpadkih, ki daje prednost preprečevanju, ponovni uporabi in recikliranju, ki jim sledita predelava in odstranjevanje; opozarja, da bi morala Komisija podpirati socialne inovacije, spremembe načina življenja in nove koncepte, kot so eko-leasing, leasing kemikalij (chemical leasing) in souporaba kemikalij (chemical sharing);
11.
poudarja, da so zmanjševanje potrošnje, preprečevanje nastajanja odpadkov in ponovna uporaba ključne za prehod v gospodarstvo, ki gospodarno izkorišča vire;
12 predlaga Komisiji, naj začne obsežno študijo oblik gospodarskega zakupa, ki bi bile alternativna možnost lastništva blaga, preuči pa naj tudi njihov vpliv na uporabo in ponovno pridobivanje surovin; poudarja, da je glavni izziv v zvezi s tem ozaveščenost;
13.
poudarja, da si je treba prizadevati za ločevanje gospodarske rasti od povečane uporabe virov, kar bo tudi pomagalo zmanjšati relativno odvisnost od uvoza; ugotavlja pomembnost oblikovanja strategije za surovine tudi v širšem kontekstu podnebnih sprememb; zato pozdravlja dejstvo, da namerava Komisija sprožiti vodilno pobudo o učinkovitosti virov; poziva Komisijo, naj opredeli ovire za povečanje produktivnosti virov (npr. tehnične ovire, stroške itd.) ter vključi in oceni cilje izboljšanja na področju srednje- in dolgoročne učinkovitosti virov, ki odražajo potrebo po zmanjšanju odvisnosti EU od uvoza surovin, saj so uvozi surovin na prebivalca v EU najvišji na svetu; da bi lahko objektivno ocenil napredek in opravil primerjave z drugimi državami, poziva Komisijo naj razvije bolj zanesljivo metodologijo za merjenje učinkovitosti virov, pri čemer naj upošteva delo Eurostata na tem področju ter rezultate nedavno naročene študije Evropskega parlamenta, povezane s tem vprašanjem;
14.
pozdravlja razvoj instrumentov in kazalnikov, kot je Ekonomika ekosistemov in biotske raznovrstnosti (ang. The Economics of Ecosystems and Biodiversity, TEEB); poziva Komisijo, naj spodbuja in podpira razvoj in uporabo teh instrumentov;
15.
je prepričan, da davek na rudna bogastva ni ustrezen fiskalni instrument za povečevanje učinkovitosti virov in zato poziva Komisijo, naj naroči študijo o učinkih davka na uporabo vode in zemljišč, pri čemer je posebno pozornost treba nameniti možnim nenamernim učinkom na gospodarsko aktivnost in proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v EU;
16.
poziva Komisijo, naj na podlagi podrobne presoje vpliva resno preuči možnost, da okoljsko primerno zasnovan pristop razširi na surovine, oceni možnost uvedbe novih instrumentov, sodeluje z organi za standardizacijo, oceni izvedljivost programa najboljšega tekmeca za proizvode glede na gospodarno ravnanje z viri, okrepi svetovalne storitve o gospodarnem ravnanju z viri, zlasti za mala in srednja podjetja, npr. s krepitvijo takih programov v evropski Izvajalski agenciji za konkurenčnost in inovativnost (EACI); poziva Komisijo, naj podpre mala in srednja podjetja na tem področju s spodbujanjem izmenjave najboljših praks med državami članicami ter zagotavljanjem dostopa do ustreznih raziskav v skladu s sedmim okvirnim programom in prihodnjimi raziskovalnimi programi EU; poziva podjetja, naj izkoristijo sistem za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS) ali standarde ISO; poziva Komisijo in države članice, naj prek javnih naročil spodbujajo proizvode z učinkovito rabo virov in proizvode, ki uporabljajo sekundarne surovine, ter zagotavljajo preudarno in pregledno recikliranje, ko se ti proizvodi izrabijo; ugotavlja, da pri recikliranju ni pomembna le količina, ampak tudi kakovost; zato poudarja, da morajo biti proizvodi zasnovani tako, da jih je mogoče reciklirati; poudarja, da bi bilo dobro za povečanje vpliva potrošnikov k informacijam o proizvodih in znaku za okolje dodati informacije o porabi virov; poziva evropske organe za standardizacijo, naj pri določanju standardov upoštevajo vprašanje o učinkovitem ravnanju z viri;
17.
poziva Komisijo, naj pregleda, kako bi lahko spremenila direktivo za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, direktivo o izrabljenih vozilih, direktivo o odpadni električni in elektronski opremi in direktivo o odpadnih baterijah, da bi povečala recikliranje, ne le v splošnem smislu, ampak tudi recikliranje dragocenih surovin, vključno z redkimi zemljami, npr. z bolj specifičnimi zahtevami za razgradnjo, in naj predlaga ustrezne spremembe teh aktov;
18.
ugotavlja, da ponovna uporaba in recikliranje prispevata k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, saj je uporaba surovin bistven vir nastajanja toplogrednih plinov; nadalje ugotavlja visoke stopnje recikliranja za specifične sektorje, ki jih ureja zakonodaja o recikliranju; poziva Komisijo, naj opredeli načine za nadaljnje povečevanje recikliranja v ustreznih sektorjih med drugim z izboljšanjem pravnega okvira za krožno gospodarstvo; poudarja potrebo po vlaganju v recikliranje surovin, zlasti elementov redkih zemelj; poziva Komisijo, naj začne s podrobno analizo toka materiala v EU, ki bo temeljila na celotnem življenjskem ciklu surovin (od izkopa do odpada) po posameznem sektorju in z namenom ocenjevanja in predlaganja stroškovno učinkovitih načinov povečevanja recikliranja surovin, ob hkratnem upoštevanju okoljskega vpliva; poziva Komisijo, naj uskladi evropsko zakonodajo in minimalne standarde recikliranja, da se zagotovi večja skladnost; poziva države članice, naj zagotovijo ustrezno izvajanje obstoječe zakonodaje ter poziva nacionalna industrijska združenja, naj aktivno spodbujajo recikliranje med svojimi člani ter olajšajo sodelovanje z raziskovalnimi institucijami in drugimi sektorji; poudarja pomen ločevanja obsega proizvedenih odpadkov od povečanja proizvodnje;
19.
ugotavlja, da je treba vzpostaviti sinergije o recikliranju in podjetjem pomagati ugotoviti, kako lahko njihove odpadke in stranske proizvode drugi uporabijo kot vir; poziva Komisijo in države članice, naj spodbujajo podobne pristope kot pristop, ki ga je Združeno kraljestvo uporabilo v nacionalnem programu za industrijsko simbiozo (National Industrial Symbiosis Programme);
20.
poziva Komisijo, naj:
–
razišče in spodbuja projekte na področju urbanega rudarstva, saj so lahko viri v urbanem rudarstvu veliko bogatejši kot pri običajnem rudarstvu, velik del pridobljenih dragocenih sekundarnih surovin pa je mogoče ponovno uporabiti in reciklirati; vlaga v projekte, ki na splošno zmanjšujejo uporabo surovin in s tem prispevajo k socialni spremembi,
–
razišče, tudi na podlagi neodvisne presoje vpliva, ali bi bilo mogoče zaprta odlagališča ponovno odpreti za recikliranje potencialnega odpadnega materiala z najboljšo razpoložljivo tehnologijo, saj bi to povečalo razpoložljivost surovin in ustvarilo nova delovna mesta po vsej Uniji;
–
preuči ostala odlagališča rudarskih in metalurških odpadkov,
–
zaključi podatkovno zbirko EU o rudarskih odpadkih in uveljavi direktivo o rudarskih odpadkih,
–
zagotovi predelavo teh odpadkov z najboljšo razpoložljivo tehnologijo,
–
spodbudi upravljanje življenjskega cikla stavb, da se zagotovi, da so materiali, uporabljeni za njihovo gradnjo, primerni za recikliranje,
–
postopno uvede splošno prepoved odlagališč odpadkov po celotni Evropski uniji;
21.
meni, da je treba nujno zagotoviti več informacij o urbanem rudarstvu, zato poziva Komisijo, naj oceni zlasti potencial, pa tudi morebitne omejitve na tem področju;
22.
poziva Komisijo, naj razvije strategijo za recikliranje s pridobivanjem čim bliže viru odpadkov, vključno s čiščenjem odpadnih voda, saj bi s tem omogočili pridobivanje bolj koncentriranih surovin, preprečili nepovratno izgubo materialov, zmanjšali negativni vpliv na okolje in morda dosegli večjo energetsko učinkovitost;
23.
poleg tega Komisijo poziva, naj vloži predlog za spremembo direktive o odlagališčih odpadkov Direktiva Sveta 1999/31/ES z dne 26. aprila 1999 o odlaganju odpadkov na odlagališčih (UL L 182, 16.7.1999, str. 1).
ter naj razvije in razširi cilje iz njenega člena 5(2); meni tudi, da je treba v skladu z okvirno direktivo o odpadkih cilj v zvezi z zmanjšanjem količine biološko razgradljivih komunalnih odpadkov na odlagališčih po letu 2020 razširiti na vse biološko razgradljive odpadke, pri čemer je cilj doseči zmanjšanje na 5 %;
24.
poziva Komisijo, naj podpre partnerstva za recikliranje z državami v razvoju; poziva Komisijo, naj podpre pilotne projekte, kot so območja brez odpadkov;
25.
poziva Komisijo, naj presodi, kako lahko Evropska investicijska banka (EIB) pripomore k zmanjšanju finančnih tveganj za naložbe v tehnološko napredne reciklažne obrate in druge pobude v zvezi z recikliranjem;
26.
poziva Komisijo, naj spodbuja raziskave in oblikovanje ekonomskih spodbud za recikliranje, vključno z recikliranjem elementov redkih zemelj, pri čemer se upoštevajo tudi presoje vpliva; poziva Komisijo, naj preuči, kako bi bilo mogoče med drugim s certifikati za reciklirane materiale in zahtevami za okoljsko primerno zasnovo podpreti trge za reciklirane materiale, in zagotovi, da bodo kohezijska politika in proračuni naravnani tako, da bodo spodbujali učinkovito ravnanje z viri in recikliranje;
27.
poudarja, da je treba preprečevati nezakonite pošiljke materialov, ki jih je mogoče reciklirati, in odpadkov, ki vsebujejo koristne surovine, zlasti elektronske odpadke iz direktive OEEO (2002/96), z izboljšanjem zakonodaje in krepitvijo izvajanja, ter poziva države članice, naj tej nalogi dajo prednost; poziva Komisijo, naj preuči način nadaljnje uporabe koncepta odgovornosti proizvajalca v podporo temu cilju; poudarja, da je treba uvesti svetovne certifikacijske sheme za reciklažne obrate; se zaveda pomena sodelovanja med nacionalnimi carinskimi uradniki; poziva Komisijo, naj preuči, ali je nujen kolektivni mehanizem za obveščanje nacionalnih organov o nezakonitih tokovih pošiljk; poziva Komisijo, naj preuči nezakonite tokove odpadkov in redno poroča o uspehih pri boju proti nezakonitemu izvozu odpadkov; poziva Komisijo, naj spodbudi učinkovito razlikovanje v carinskih deklaracijah med novim in rabljenim blagom tako, da to obravnava v izvedbenih odločbah posodobljenega carinskega zakonika;
28.
v zvezi s tem tudi poziva Komisijo, naj, kjer je to primerno, podpre trgovinske partnerje EU pri sprejemanju ustreznih zakonov in izvrševanju ustreznih nadzornih ukrepov za preprečevanje nezakonitega uvoza vseh vrst odpadkov na njihovo ozemlje ter naj se aktivno borijo proti korupciji, ki pogosto sploh omogoči tak nezakonit uvoz;
29.
poziva Komisijo, naj upošteva kritične ocene nekaterih držav članic o uredbi Sveta o merilih za določitev, kdaj določene vrste odpadnih kovin prenehajo biti odpadek na podlagi Direktive 2008/98/ES, in poziva Komisijo, naj zaostri zahteve o kakovosti proizvodov in izboljša možnosti za preverjanje in zagotavljanje, da odpadek, ki je prenehal biti odpadek, dosega zahtevano kakovost;
30.
poziva Komisijo, naj opredeli prednostne naloge za raziskave in inovacije na področju trajnostnih proizvodnih metod in življenjskega cikla recikliranja in recikliranja (od zibelke do zibelke), nadomeščanja in učinkovitosti virov, saj bi to lahko zmanjšalo evropsko uvozno odvisnost od dobaviteljev z monopolnim položajem; poziva Komisijo, naj v okvirnih programih obravnava sedanje izzive v zvezi z recikliranjem in poudarja, da je treba pozornost nameniti različnim strategijam recikliranja, ki so potrebne za masovne kovine in za nujno potrebne surovine, kot so elementi redkih zemelj; poziva Komisijo, naj financiranje raziskav o nujno potrebnih surovinah, kot so redke zemlje, usmeri k jasnim ciljem, kot je japonski cilj za zmanjšanje porabe elementov redkih zemelj za tretjino; poziva Komisijo, naj uporabi izkušnje tretjih držav, ki so že dosegle visoke ravni zbiranja, kot je Norveška, ki zbira 80 % elektronskih odpadkov, in naj določi lastne ustrezne cilje glede zbiranja; poudarja pomen javno-zasebnih partnerstev na tem področju, ki vključujejo industrijo, akademske kroge in vlado; priznava dragocene storitve, ki jih te ustanove zagotavljajo malim in srednjim podjetjem; vztraja, da je pomembno evropsko partnerstvo za inovacije na področju strateških surovin za spodbujanje razvoja učinkovitosti virov, ključnih tehnologij, zanesljivosti oskrbe in domačega sektorja surovin; poziva Komisijo, naj v letu 2011 vzpostavi tovrstno partnerstvo;
31.
obžaluje, da v sporočilu nista v zadostni meri obravnavana nadomestitev in ponovna uporaba; ponovno poziva, da je nadomestitev, zlasti za nujno potrebne surovine in elemente redkih zemelj, velikega pomena in lahko nudi učinkovite rešitve za oskrbo in okoljska tveganja, kadar je to mogoče; zato poziva Komisijo, naj z uporabo sredstev za raziskave in inovacije poveča svoje napore na tem področju z možnim oblikovanjem raziskovalno-razvojnega programa za nadomeščanje v prihodnjem raziskovalnem okvirnem programu, tako da podpira predstavitvene obrate; spodbuja Komisijo in države članice, naj preučijo določitev ciljev nadomeščanja, pri čemer naj upoštevajo relevantne presoje vpliva; poziva Komisijo, naj v celoti izkoristi sedanjo pristojnost za redke zemlje v EU;
Trajnostna dobava v EU
32.
poziva, naj se z nefiskalnimi politikami podpre domači sektor surovin pri privabljanju naložb; zato pozdravlja sodelovanje med nacionalnimi geološkimi raziskavami; poziva k tesnejšemu sodelovanju med njimi in spodbuja uporabo skupnih standardov in praks, ki bi olajšali izmenjavo in izkoriščanje razpoložljivih geoloških podatkov; pozdravlja objavo letnega evropskega letopisa o surovinah (ERMY), ki poudarja, da je treba vključiti podatke o sekundarnih virih in urbanem rudarstvu; poziva Komisijo, naj oceni, ali je treba uvesti geološko službo EU, ki bi združevala delovanje nacionalnih raziskav in sodelovanje z mednarodnimi partnerji; podpira prizadevanja Komisije za izboljšanje osnove geološkega znanja v EU; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami spodbuja razvoj digitalnega zemljevida virov Unije;
33.
ugotavlja pomen in ponudbo domače ponudbe surovin v Evropi; zato poziva,:
–
k boljšemu usklajevanju na področju pridobivanja, razdeljevanja, predelave, ponovne uporabe in recikliranja;
–
pristojne organe (nacionalne, regionalne in lokalne), naj uporabijo jasne, učinkovite in usklajene upravne postopke za izdajo dovoljenj za pridobivanje domačih surovin, po možnosti vključno z zagotavljanjem storitev na enem mestu, da se olajša in pospeši postopek izdaje dovoljenj;
–
države članice, naj vključno z dolgoročnimi ocenami regionalnega in lokalnega povpraševanja po rudah pripravijo politike načrtovanja uporabe zemljišč, ki se vključijo v nacionalne politike na področju surovin, ki bi morale temeljiti na dobrem geološkem poznavanju surovin v različnih državah članicah in ne bi smele ovirati trgovine v EU ali izključevati čezmejnega povpraševanja;
poudarja, da imajo v kontekstu domačega rudarstva pomembno vlogo ponudniki storitev v zvezi s predhodnimi fazami; poudarja pomen spodbujanja regionalnih ali nacionalnih surovinskih grozdov, ki združujejo industrijo, geološke storitve, ponudnike storitev v zvezi s predhodnimi fazami, proizvajalce opreme ter rudarska podjetja in rafinerije v Evropi, ki uporabljajo tudi nove rudarske tehnologije;
34.
poziva Komisijo, naj v strategijo za surovine vključi akcijski načrt za biotsko raznovrstnost za okrepitev povezav med gospodarstvom in okoljem ter upošteva okoljske posledice pridobivanja, proizvodnje, uporabe in odlaganja surovin; poziva Komisijo, naj podpre razvoj strateškega načrtovanja rabe zemljišč v vseh državah članicah za uravnoteženje pridobivanja surovin z drugimi zahtevami za rabo zemljišč ter varovanjem okolja in biotske raznovrstnosti;
35.
poudarja, da morajo dejavnosti pridobivanja surovin potekati ob ustreznem spoštovanju najvišjih standardov varnosti pri delu in okoljske zaščite, da se preprečijo nesreče in obnovijo prizadeta območja;
36.
poziva Komisijo, naj nameni ustrezno pozornost razvoju območij, bogatih z viri, in vključi obsežen pristop k izboljšanju prometne infrastrukture, ki povezuje območja Unije, bogata z viri z industrijskimi območji; zato poziva Komisijo, naj zagotovi, da revidirane smernice za vseevropska prometna omrežja TEN-T ustrezajo potrebam industrije, tako da se zagotovi nemoten dostop do surovin;
37.
je prepričan, da smernice Nature 2000 zagotavljajo trdno podlago, na kateri je treba izvajati dejavnosti pridobivanja neenergetskih surovin ob upoštevanju načela subsidiarnosti; poziva Komisijo, naj redno preverja, ali so države članice dosegle napredek pri usklajevanju pridobivanja surovin z ohranjanjem narave; ugotavlja, da so kodeksi ravnanja za doseganje tehnične, socialne, konkurenčne in okoljske odličnosti pomembni instrumenti; opozarja na resolucijo Parlamenta z dne 20. januarja 2011 o trajnostni politiki EU za skrajni sever Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0024 .
ter s tem v zvezi poziva Komisijo, naj v skladu s previdnostnim načelom oceni možnosti okolju vzdržnega izkoriščanja občutljivih območij, ki bi lahko bila dragoceni ponudnik bistvenih surovin, kot je na primer Arktika, Barentsovo morje in Grenlandija, in naj po možnosti obstoječe partnerske sporazume z državami razširi na te regije;
38.
poudarja, da so potrebni preglednejši in predvidljivejši okvirni pogoji pri postopkih zakonske odobritve za ustanovitev novih rudnikov za pridobivanje kovin in rudnin, hkrati pa ne smejo biti ogroženi okoljski standardi;
39.
ugotavlja, da imajo severnoevropske države in regija Barentsovega morja znatne zaloge rude, rudnin in gozdov; meni, da lahko severnoevropska regija pomembno prispeva k reševanju potreb glede oskrbe s surovinami za druga evropska podjetja in s tem zmanjša odvisnost Evrope od uvoza; meni, da je nujno treba povečati ozaveščenost glede potenciala severne Evrope v tekoči razpravi o surovinah;
40.
poudarja pomen raziskav, razvoja in inovacij za odzivanje na nove izzive; ugotavlja, da so raziskave, razvoj in inovacije v zvezi z razvijanjem inovativnih in trajnostnih metod rudarjenja, rafiniranja, proizvodnje rude in recikliranja pomembni za zmanjšanje okoljskega odtisa in možnih škodljivih socialnih učinkov;
41.
poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, s katerimi bi spodbudila premislek o ponovnem odprtju nekaterih rudnikov in njihovem trajnostnem izkoriščanju, zato da bi se izognili tveganju, da evropska industrija izkusi pomanjkanje surovin;
42.
poudarja pomen veščin in usposabljanja ter vloge geologov, inženirjev, rudarjev in drugih zaposlenih; poziva Komisijo in države članice, naj v v zvezi s tem v tesnem dialogu sodelujejo s socialnimi partnerji, akademskimi krogi in industrijo; poziva Komisijo, naj opredeli potrebo po in razpoložljivost usposobljenega osebja na področju raziskav in razvoja surovin, pridobivanje, rafiniranje, obdelovanje in recikliranje, do leta 2012 ter naj ugotovitve posreduje Evropskemu parlamentu; poziva Komisijo in države članice, naj v sodelovanju z industrijo in akademskimi krogi podprejo izobraževanje o surovinah prek oblikovanja posebnih univerzitetnih programov in šolnin; v zvezi s tem podpira programe izmenjave na tem področju, kot so program Erasmus Mundus na področju rudnin in okolja;
43.
pozdravlja predlog za oblikovanje diplomacije EU na področju surovin in elementov redke zemlje, da bi ustanovili mednarodno regulativno platformo za zagotovitev dostopa do surovin in preskrbe z njimi, zlasti tistimi, ki veljajo za nujno potrebne, zagotovili odprte globalne trge in spodbujali mednarodno sodelovanje na področju trajnostnega pridobivanja surovin in učinkovite rabe virov v skupnem interesu; zato poudarja, da je treba vzpostaviti trden dialog o diplomaciji na področju surovin med industrializiranimi in na novo industrializiranimi državami ter državami v razvoju, bogatimi z viri, tudi z namenom spodbujanja človekovih pravic, dobrega upravljanja, in regionalne stabilnosti ter preprečevanja konfliktov zaradi virov;
44.
poziva Komisijo, naj zagotovi dosledno izvajanje obstoječe zakonodaje EU ter naj varnost in standarde na področju pridobivanja zlata vključi med ukrepe v okviru vodilne pobude „Unija inovacij“, naj v delo mednarodnega foruma za trajnostno upravljanje virov (UNEP) vključi posebno točko o pridobivanju zlata, vključno z vidiki varnosti, inovacije, upravljanja kemikalij, nezakonitega rudarjenja ter obrtnih rudarskih dejavnosti, da se poišče dolgoročna trajnostna rešitev, ki bo zagotovila, da je zlato na trajnosten način proizvedeno ali uvoženo za uporabo v EU, in naj razmisli o pregledu smernic Berlin II o obrtnih rudarskih dejavnostih in rudarjenju v malem obsegu;
45.
poudarja, da imajo lahko obrtne rudarske dejavnosti in rudarjenje v majhnem obsegu odločilno vlogo v lokalnem življenju, saj zagotavljajo delovna mesta in podpirajo razvojne cilje, če so uradno priznane, zakonsko urejene in podprte; obžaluje, da ni zadostnega znanja in analitičnih orodij s tega področja, in poudarja, da je treba povečati njegovo prepoznavnost, omogočiti oblikovanje učinkovitejše politike za obrtne rudarske dejavnosti in rudarjenje v majhnem obsegu in njeno izvajanje ter spremljati prizadevanja za pomoč za preprečitev pasti revščine, kot so otroško delo, nevarno delovno okolje, prisilno delo, kar so pogosti pojavi v obrtni rudarski dejavnosti, in konfliktov, povezanih z rudarjenjem v majhnem obsegu; poleg tega poziva EU in njene države članice, naj podpirajo države v razvoju na nacionalni in lokalni ravni, in sicer tako, da jim omogočijo pridobitev strokovnih znanj o trajnostnih rudarskih praksah, povečani učinkovitosti rabe virov ter ponovni uporabi in recikliranju;
46.
poziva Komisijo, naj oceni potrebo po vzpostavitvi mehanizma za kopičenje nujnih surovin, zlasti za redke zemlje, ki bi evropskim podjetjem zagotovil dostop do strateških materialov, ki se uporabljajo v okolju prijazni, visokotehnološki, obrambni in zdravstveni industriji, ter jih zaščitil pred monopolističnim pritiskom in dvigovanjem cen; poudarja, da bi bilo treba vlogo EU v morebitnih programih skladiščenja omejiti na zagotavljanje pravnega okvira in regulativnega nadzora;
Poštena in trajnostna mednarodna dobava surovin
47.
se seznanja z vse pogostejšimi trgovinskimi omejitvami in izkrivljanjem konkurence pri trgovanju s surovinami; poziva Komisijo, naj dosledno spremlja in na regionalni, večstranski in dvostranski ravni obravnava vprašanje izvoznih in uvoznih omejitev, ukrepe, ki izkrivljajo trgovino, in so povezani z industrijskimi surovinami in zlasti nujno potrebnimi surovinami je treba v celoti preučiti, lahko pa bi bili tudi podlaga za nadaljnje pravne korake v okviru STO; poziva STO, naj skrbno spremlja vpliv uvoznih in izvoznih omejitev ter v zvezi s tem podpira oblikovanje orodja za spremljanje tarifnih in netarifnih ovir za trgovino s surovinami in redkimi zemljinami v okviru STO ter ustanovitev odbora za stabilnost surovin in redkih zemljin v okviru G-20; poziva Komisijo, naj uporabi vsa svoja mednarodna omrežja, tudi diplomatsko službo, da bi izboljšala odnose z državami in regijami dobaviteljicami surovin in nujnih surovin in tako olajša mednarodno trgovino s surovinami, zlasti z nujnimi surovinami; pozdravlja namero EU, da si bo prizadevala za aktivno diplomacijo, ki vključuje različne politike, kot so zunanja politika, trgovinska, okoljska in razvojna politika, in ki spodbuja ter krepi demokratična načela, človekove pravice, regionalno stabilnost, preglednost in trajnostni razvoj; meni, da je treba v zelo kratkem času oblikovati konkretne prednostne ukrepe in celovito strategijo za trajnostno oskrbo za redke zemlje; poziva Komisijo, naj v postopek opredelitve takšnih ukrepov vključi evropske deležnike s področja redkih zemelj;
48.
priznava zakonite pravice vlad in parlamentov držav v razvoju, da izvajajo politike in urejajo tuje naložbe v javnem interesu ter ob posvetovanju s civilno družbo na način, ki omogoča, da tuje naložbe koristijo lokalnemu gospodarstvu, ustvarjajo domačo dodano vrednost in spodbujajo razvoj; poudarja, da strategija EU o surovinah teh pravic ne sme ovirati;
49.
pozdravlja prizadevanja EU na področju spodbujanja trajnostne trgovine s surovinami (npr. FLEGT) s tretjimi državami;
50.
poudarja, da je treba določiti jasna pravila za sodelovanje na področju trgovine s surovinami med vsemi udeleženci (proizvajalci, izvozniki, tranzitnimi državami, uvozniki);
51.
poziva Komisijo, naj zagotovi skladnost med razvojno politiko in pobudo za surovine, pri čemer bi morala politika EU na področju surovin v celoti upoštevati trajnostno gospodarsko rast v državah v razvoju in biti skladna s splošnim ciljem izkoreninjenja revščine iz člena 208 PDEU; poudarja, da lahko močna podpora za gospodarski, družbeni in okoljski razvoj v državah, bogatih s surovinami, pomaga zgraditi trdne in demokratične institucije, ki bodo zagotovile obojestranske koristi za države izvoznice in uvoznice; zato poziva k vključitvi klavzul v zvezi s človekovimi pravicami in demokratizacijo v prihodnje sporazume s partnerskimi državami, ki so izvoznice surovin; meni, da bi EU morala države v razvoju podpirati tudi pri diverzifikaciji njihovega gospodarstva, zmanjšanju njihove odvisnosti od izvoza surovin in povečanju vrednosti njihovih proizvodov s domačo proizvodnjo in predelavo; poziva Komisijo, naj pri pripravi novih instrumentov zunanjega delovanja za obdobje po letu 2013 v programe za demokratično in gospodarsko stabilnost krhkih držav dobaviteljic surovin vključi ukrepe za podporo dobrega upravljanja in trajnostnega rudarstva;
52.
meni, da so podjetja odgovorna za pridobivanje virov; priznava težave pri pridobivanju virov za srednja in mala podjetja; zato poziva Komisijo, naj preuči, kako bi bilo mogoče nefinančno podpreti koncepte, kot je evropski holding za surovine; poziva Komisijo in države članice, naj podrobno preučijo primer japonske korporacije JOGMEC;
53.
poziva države članice, naj medsebojno sodelujejo kot del evropske strategije za surovine; poziva, naj ta strategija izkoristi sinergije med gospodarskimi, rudarskimi, industrijskimi in mednarodnimi politikami ter se usmeri v zaščito preskrbe s strateškimi snovmi;
54.
poziva Komisijo, naj oceni izid primera WTO proti Kitajski in naj v prihodnje po potrebi uporabi mehanizme WTO;
55.
ugotavlja pomen odnosov med Afriko in EU ter sporazuma iz Adis Abebe, sklenjenega junija 2010; vztraja, da to partnerstvo temelji na obojestranskih interesih in meni, da je pri spodbujanju trajnostnega rudarjenja pomembno izmenjevati najboljše prakse glede dobrega upravljanja, gospodarnejše uporabe virov, ponovne uporabe in recikliranja, upravljanja jalovine in odpadnih kamnin, rehabilitacije rudarske dediščine, zdravja in varnosti, zaščite delavcev in izkoreninjenja otroškega dela; poudarja, da je Afriška unija v viziji afriškega rudarstva zatrdila, da afriške države doslej še niso mogle izkoristiti svoje konkurenčne prednosti glede naravnih virov, in da je treba razmisliti o ukrepih za zagotovitev, da bogastvo naravnih virov koristi prebivalcem držav, ki so bogate z njimi;
56.
poudarja pomen dvostranskega sodelovanja na področju surovin, kot sta to dokazali EU in Afriška unija junija 2010, ter spodbuja nadaljnja prizadevanja v sklopu skupnega akcijskega načrta EU-Afrika za obdobje 2011–2013; poziva k vzpostavitvi podobnih oblik sodelovanja z drugimi državami, ki so glavne proizvajalke nujno potrebnih surovin; predlaga, naj eden od konkretnih ciljev diplomacije surovin postane diverzifikacija virov nekaterih surovin, od uvoza katerih je EU odvisna, in sicer z nabavo v Latinski Ameriki in Afriki, ne pa le v jugovzhodni Aziji;
57.
pozdravlja pristop v tem akcijskem načrtu, ki poleg spodbujanja dobrega upravljanja, vključno s preglednostjo, obsega tudi zagotavljanje usposabljanja o najboljši praksi pri pogajanjih glede dogovorov o rudninah in spodbujanje znanstvenega sodelovanja v rudarskem sektorju;
58.
obžaluje, da v sporočilu niso navedene druge regije ali države; je prepričan, da bi bilo treba raziskati alternativne vire surovin, da bi preprečili evropsko odvisnost od omejenega števila držav; s tem namenom poziva Komisijo, naj vzpostavi druga vzajemno koristna partnerstva z državami in regijami, bogatimi z viri; meni, da bi morala EU ponuditi partnerstva, ki vključujejo infrastrukturo, izmenjavo izkušenj in vire; poziva EU, naj z naravnimi viri bogate države v razvoju podpre pri razvoju njihovega znanja s področja geologije, rudarjenja in predelave rudnin ter pri znanstvenih in pravnih vprašanjih, da bi zagotovili trajnostno oblikovanje zmogljivosti; v zvezi s tem predlaga vzpostavitev kateder na geoloških fakultetah, financiranje katerih bi potekalo ob sodelovanju; poziva Komisijo, naj spremlja mednarodne sporazume, ki jih sklepajo z viri bogate države z državami, ki niso članice EU, na podlagi katerih slednje pridobijo izključni dostop do virov, ter naj zagotovi pošten dostop do teh virov in delovanje mednarodne trgovinske zakonodaje;
59.
je zaskrbljen, ker strategija za dialog in sodelovanje s Kitajsko in drugimi ključnimi mednarodnimi akterji ni opredeljena; poudarja, da je potreben dialog s Kitajsko na področju trgovanja in tehnologije; poziva Komisijo, naj preuči, kako bi bilo mogoče s Kitajsko začeti pilotne projekte o trajnostnem rudarstvu in predelavi rudnin, zamenjavi, učinkoviti rabi virov in recikliranju nujno potrebnih surovin, kar bi bilo vzajemno koristno; prav tako močno podpira podobne dvostranske pogovore o pomembnih vprašanjih v zvezi s surovinami z drugimi ključnimi ponudniki, kot so Brazilija, Rusija, Indija, Kitajska in Južna Afrika, saj imajo in uporabljajo veliko surovin; poziva Komisijo, naj vprašanje surovin podobno obravnava v evropski sosedski politiki;
60.
meni, da bi morala evropska strategija o surovinah odražati razlike med razvitimi državami in glavnimi državami v razvoju na eni strani ter najmanj razvitimi državami na drugi strani;
61.
poudarja, da bi bilo treba vprašanje surovin postopoma vključiti v ukrepe politike za vzpostavljanje miru in preprečevanje sporov, saj so se v nekaterih regijah zopet pojavili številni spori;
62.
se strinja, da razvojna politika državam omogoča pretvoriti njihovo bogastvo z viri v trajnostno in vključujočo rast, med drugim s krepitvijo upravljanja in preglednosti; poudarja dejstvo, da razvojna politika, vključno s splošnim sistemom preferencialov, ni diplomatsko sredstvo za surovine, vendar je prepričan, da ima lahko pomembno vlogo pri evropski politiki za surovine; zato poziva Komisijo, naj zagotovi skladnost med njima; pozdravlja vključitev izrecnih zagotovil o nediskriminiranem tržnem dostopu do surovin v trgovinske sporazume EU in kot nujni pogoj za članstvo v Svetovni trgovinski organizaciji; se strinja, da bi morali trgovinski sporazumi zagotoviti potrebno prožnost za podpiranje držav v razvoju z vzpostavljanjem povezav med ekstraktivno industrijo in lokalno industrijo; meni, da je treba v zvezi s tem spoštovati suverenost držav glede virov, in poziva Komisijo, naj uravnoteži svoje nasprotovanje izvoznim dajatvam v državah v razvoju z uporabo diferenciranega pristopa, ki bi upošteval različne nacionalne okoliščine, s čimer ne bi ogrozili razvojnih ciljev in industrializacije držav v razvoju; poudarja, da je prosta in poštena trgovina pomembna za razvoj v globalnem sektorju surovin in ustvarjanju bogastva v vseh družbah; poudarja, da imajo prihodki od surovin lahko ključno vlogo pri zagotavljanju, da najmanj razvite države dosežejo razvojne cilje tisočletja;
63.
je zaskrbljen, ker v prenovljeni pobudi o surovinah ni govora o GSP ali GSP+ in ker ni predlagala alternativnih trgovinskih spodbud za uveljavljanje človekovih pravic in okoljskih standardov, preprečevanje otroškega dela in podpiranje nacionalnih reform v državah, ki bodo izpadle iz področja uporabe teh sistemov; poziva Komisijo, naj podpira in spodbuja pobude za diverzifikacijo v gospodarstvih držav v razvoju, ki so močno odvisna od določenih surovin;
64.
poziva Komisijo, naj državam v razvoju z izgradnjo zmogljivosti tako na nacionalni ravni kot med lokalnimi skupnostmi pomaga odpraviti nesorazmernost informacij pri pogajanjih v zvezi s surovinami in pogodbami o rudarjenju ter pri pogajanjih o prenosu tehnologije;
65.
poudarja vlogo, ki jo ima družbena odgovornost podjetij s spoštovanjem visokih okoljskih, socialnih in delovnih standardov v tujini in z uporabo najboljše razpoložljive tehnologije; je prepričan, da bi bilo treba to spodbujati preko relevantnih forumov kot so G8, G20, STO, OECD, UNCTAD, UNEP in njegovega mednarodnega foruma za trajnostno upravljanje virov, mednarodnih študijskih skupin za kovine in drugih organov; v zvezi s tem pozdravlja pozitivne prispevke v okviru globalnega dogovora ZN; poziva podjetja EU, naj razvijejo ustrezen kodeks ravnanja za tiste, ki delujejo v tretjih državah, in naj svoje dejavnosti opravljajo na podlagi smernic OECD za multinacionalke in standarda ISO 26000; poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, ki bodo zagotovili spoštovanje družbenih, okoljskih in delovnih standardov v evropskih podjetjih, ki pridobivajo naravne vire v tretjih državah; poziva Komisijo, naj po zgledu Dodd-Frankovega zakona ZDA oblikuje predlog o poročanju po posameznih državah o „krvavih rudninah“ ter določi zakonsko obvezujočo zahtevo za podjetja v ekstraktivni industriji, da objavijo podatke o prihodkih po posameznem projektu in državi, v katerega oziroma katero vlagajo; podpira pobudo za preglednost v ekstraktivni industriji (EITI) in globalno omrežje za objavljanje plačil (Publish What You Pay); meni, da bi bilo treba te standarde zlasti uporabljati za projekte, ki jih financira EU, na primer s sredstvi EIB; poziva EU, naj preuči, kako bi lahko preprečili uvažanje rudnin iz nezakonite trgovine ali nezakonito pridobljenih rudnin; poziva Komisijo, naj preuči uporabo tehnologije za jemanje odtisov na tem področju in spodbuja pilotne projekte, ki temeljijo na izkušnjah glede odtisa rudnine koltan; poziva Evropsko investicijsko banko, naj redno analizira pričakovane učinke svoje posojilne dejavnosti na ekstraktivno industrijo;
66.
je zelo zaskrbljen zaradi številnih dobro dokumentiranih primerov, ko so podjetja EU kršila okoljske in delovne standarde ter človekove pravice;
67.
ponovno poudarja, da pobude za preglednost v sektorju ekstraktivnih industrij dejansko podpirajo poslovanje, ustvarjajo pravno varnost in trajnostna dolgoročna partnerstva ter delujejo kot zaščitni ukrepi pred ponovnim odpiranjem pogajanj ali izgonom; ugotavlja, da obstajajo izzivi, s katerimi se je treba spoprijeti, in da morajo nekatere pogodbe ostati zaupne, vendar še vedno pod javnim nadzorom; ugotavlja, da je ganski zakon o upravljanju prihodkov iz nafte dober primer za ohranjanje določene stopnje zaupnosti na eni strani in varovanje parlamentarnega nadzora na drugi;
68.
meni, da bi morala biti podjetja EU v svojih matičnih državah pravno odgovorna za vse kršitve teh pravic, okoljskih standardov in poglavitnih delovnih standardov ILO, ki jih zagrešijo njihove podružnice v tujini, in subjekte, ki jih nadzorujejo;
69.
poziva Evropsko investicijsko banko in Komisijo, naj pred odločanjem o podpori ekstraktivnim dejavnostim v državah v razvoju strogo preučita, ali posamezni projekti prispevajo k odpravljanju revščine, trajnostnemu razvoju in vključujoči rasti;
70.
izraža zaskrbljenost zaradi neprekinjene trgovine z rudninami z območij sporov in njihove uporabe, ker njihovo pridobivanje povzroča nesprejemljivo nasilje in nezakonite dejavnosti; poziva Komisijo, Evropsko službo za zunanje delovanje, Svet in države članice, naj upoštevajo ta položaj v svojih odnosih s tretjimi državami; poziva Komisijo in strateške države dobaviteljice, naj skupaj razvijejo učinkovite sisteme sledljivosti surovin iz uvoza prek recikliranja in odlaganja, in uvedejo sistem zajemnega certificiranja za surovine in njihove trgovske verige (Certified Trading Chains), da se zagotovi pravičnost trgovine, zlasti pa, da se preprečijo zlorabe v zvezi s trgovino s surovinami iz kriznih regij, poziva Komisijo, naj sodeluje z upoštevnimi mednarodnimi institucijami (OZN, OECD, MOD), da bi opredelile najboljše prakse certificiranja in si prizadevale za njihovo uskladitev;
71.
poudarja, da finančni trgi lahko odigrajo pomembno vlogo pri zavarovanju pred tveganji tako proizvajalcev kot potrošnikov surovin in blaga; poziva Komisijo, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev preglednosti na surovinskih trgih in naj odločno ukrepa proti neupravičenim špekulacijam s surovinami, ki povzročajo zlorabo surovinskih trgov, če se ji zdi to potrebno na podlagi poglobljene empirične analize; meni, da mednje sodijo tudi ustrezne pobude v okviru pogajanj v krogu G8 ali G20;
72.
je zaskrbljen zaradi vpliva trga izvedenih finančnih instrumentov na gibanje cen surovin; meni, da bi bilo treba zagotoviti boljši nadzor na prostih trgih z izvedenimi finančnimi instrumenti; ob upoštevanju navedenega podpira ukrepe, kot je okrepitev preglednosti pri trgovanju z izvedenimi finančnimi instrumenti pod nadzorom organa ESMA; meni, da bi taki ukrepi lahko zagotovili večjo varnost vlagateljev ter malih in srednjih podjetij ter večjo zanesljivost načrtovanja pri evropskih proizvajalcih;
73.
pozdravlja prizadevanja v okviru OECD, G8 in G20 na področju surovin in trajnosti ter poudarja nadaljnjo potrebo po dialogu v okviru skupine G20 o surovinah za razvoj skupne perspektive; pozdravlja pripravljenost članov G8 in G20 za boj proti nestanovitnosti cen surovin in poziva k razvoju konkretnih ukrepov, ki bi omejili špekulacije v zvezi s temi dobrinami; poziva Komisijo, naj spodbuja delo OECD o učinku izvoznih omejitev in njihovi uporabi kot političnem orodju; podpira vključitev nečlanic OECD v te razprave; poziva, da je treba vzpostaviti strateško sodelovanje med EU, ZDA in Japonsko za svetovno spremljanje surovin za najbolj nujne surovine z izmenjavo podatkov o povpraševanju in ponudbi, skupnimi napovedmi, s spodbujanjem izmenjave najboljše prakse, tehnološkega znanja in patentov, analizo dobavnih verig in preučevanjem možnosti za skupne strateške zaloge ter oblikovati skupne projekte za raziskave in razvoj; meni, da morajo biti ta vprašanja vključena v dnevni red srečanj na vrhu EU–ZDA; poziva Komisijo, naj spodbuja državljansko diplomacijo na področju surovin s podpiranjem izmenjave med nevladnimi organizacijami, akademskimi krogi in miselnimi trusti iz EU in drugih držav, ki so pomembne zaradi svojih virov; poziva Komisijo, naj organizira redna srečanja, kot so „Metal Saloons“ japonske korporacije JOGMEC, na področju surovin z drugimi državami, ki so pomembne za področje surovin; nadalje poziva Komisijo, naj preuči izvedljivost pobude za mednarodno statistiko o najbolj nujnih surovinah po zgledu pobude JODI (Joint Organisations Data Initiative) in ali bi bil uporabno orodje tudi mednarodni pakt za kovine; calls on the European Defence Agency to contribute, in accordance with Article 42(3) of the TEU, to the identification of measures to strengthen the industrial and technological base of the defence sector with regard to RM;
Kmetijski proizvodi in blagovni trgi
74.
podpira analizo Komisije glede kmetijskih proizvodov v sklopu svetovne prehranske varnosti, pri čemer se svetovne zaloge hrane manjšajo, prebivalstvo in lakota pa naraščata, ter s tržnega vidika, pri čemer poudarja izredno nestanovitnost cen hrane in krme, pomanjkljivosti v proizvodni verigi hrane in krme ter vlogo finančnih instrumentov in špekulativnega ravnanja, kar bi utegnili biti razlogi nestabilnosti, ki jih je treba resno obravnavati; poudarja, da so med državami, ki so najbolj ogrožene zaradi zviševanja cen živil, štiri države članice EU;
75.
zahteva, da se posebna pozornost nameni temeljni negotovosti glede vse močnejših povezav med gibanjem cen energentov in neenergentov, zlasti hrane;
76.
skladno z mnenjem Komisije vztraja, da mora mednarodna skupnosti sprejeti dolgoročen usklajen pristop za zagotovitev zanesljive preskrbe s hrano na svetovni ravni, ki bo vključeval okrepljena raziskovalna prizadevanja in naložbe v kmetijski sektor v državah v razvoju, zlasti prek prednostnih nalog razvojne politike, da se povečata odpornost na pomanjkanje hrane in prilagodljivost nanj;
77.
podpira nedavna prizadevanja skupine G-20 za odgovore politike na nestanovitnost cen na prehrambenem in kmetijskem trgu, vključno z večjo izmenjavo informacij na področju napovedi glede proizvodnje hrane, in poudarja potrebo po večji preglednosti in pravočasnejšim informacijam o rezervah in zalogah osnovnih živil;
78.
pozdravlja skupno sporočilo tretjega vrha kmetijskih ministrov v Berlinu z dne 22. januarja 2011, ki ga je podpisalo 48 držav in v katerem je izražen poziv k izboljšanju možnosti za dobro delovanje kmetijskih trgov in priznan pomen trgovine za vzpostavitev ravnotežja med različnimi akterji na kmetijskih trgih ter izboljšanje dostopa kmetov do surovin in energije;
79.
poziva Komisijo, naj pripravi poročilo o uredbi o izvedenih finančnih instrumentih in blagu, da bi ugotovila, ali je zaradi posebnosti kmetijskega sektorja potrebna ločena ureditev za osnovne kmetijske proizvode; podpira nedavni predlog Komisije o ureditvi izvedenih finančnih instrumentov na prostem trgu in javnem posvetovanju o direktivi o trgih finančnih instrumentov; meni, da bi bilo nujno obravnavati nepošteno špekulativno ravnanje, nepravilnosti in zlorabe na trgih izvedenih finančnih instrumentov;
80.
poziva Komisijo, naj predlaga konkretne ukrepe za zagotovitev prehranske varnosti, se nujno spoprime s tržno nestabilnostjo ter v okviru trajnostne skupne odgovornosti okrepi zmožnost delovanja trgov izvedenih finančnih instrumentov na osnovne kmetijske proizvode.
o
o o
81.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji in državam članicam.
