6.12.2007
PREDLOG RESOLUCIJE
k vprašanjem za ustni odgovor B6‑0139/2007 in B6‑0313/2007 ter B6‑0314/2007
v skladu s členom 108(5) poslovnika,
ki ga predlaga Jean-Marie Cavada
v imenu Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
o boju proti terorizmu
Resolucija Evropskega parlamenta o boju proti terorizmu
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta, sprejetih v Bruslju 25. in 26. marca 2004, zlasti izjave Evropskega sveta s 25. marca 2004 o boju proti terorizmu, ki vključuje solidarnostno klavzulo,
–
ob upoštevanju poročila „Zavezništvo civilizacij“, ki je bilo predstavljeno generalnemu sekretarju Združenih narodov 13. novembra 2006,
–
ob upoštevanju svoje resolucije s 14. februarja 2007 o domnevni uporabi evropskih držav za prevoz in nezakonito pridržanje ujetnikov s strani obveščevalne agencije CIA Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0032 . ,
–
ob upoštevanju člena 108(5) svojega poslovnika,
A.
ker
– je terorizem skupna grožnja varnosti državljanov EU in se mu je zato treba odločno upreti, obenem pa najstrožje spoštovati temeljne pravice,
– naj bi bila EU, skladno s členoma 2 in 6 pogodbe o EU, območje svobode, varnosti in pravice v skladu z načeli demokracije, pravne države in varstva temeljnih pravic, na katerih temelji EU, ter skladno s členom 29 te pogodbe, da je cilj Unije zagotoviti državljanom visoko stopnjo varstva, zlasti s preprečevanjem terorizma in bojem proti njemu,
– EU namerava odločno oceniti dosežke, omejitve in nadaljnje možnosti protiteroristične politike Evropske unije po napadih 11. septembra 2001, 11. marca 2004 in 7. julija 2005 v času, ko je nevarnost terorizma dobila globalne razsežnosti in torej zahteva odzivanje na isti ravni,
– se Evropska unija zavezuje boju proti terorizmu v vseh njegovih razsežnostih, najsi ta izvira ali deluje znotraj ali zunaj njenih meja, pri čemer Unija deluje v mejah, ki so opredeljene s pravno državo in spoštovanjem temeljnih pravic, in ker zlasti v boju proti terorizmu ne sme biti področij, kjer se temeljne pravice ne bi spoštovale,
– vsakršno omejevanje temeljnih pravic in svoboščin zaradi boja proti terorizmu mora biti omejeno časovno in po obsegu, zakonsko določeno, pod popolnim demokratičnim in sodnim nadzorom ter potrebno in sorazmerno v demokratični družbi,
– terorizma ni mogoče izkoreniniti, lahko pa zmanjšamo nevarnost terorizma, tako da se lotimo odpravljanja njegovih vzrokov,
B.
obžaluje, da so evropske institucije kot odziv na izjemne pritiske, ki so bili posledica terorističnih napadov, sprejele predpise, o katerih Evropski parlament in nacionalni parlamenti niso imeli možnosti dovolj podrobno razpravljati in so bili v nasprotju s pravico do pravičnega sojenja, varstva podatkov in dostopa do dokumentov evropskih institucij, povezanih z bojem proti terorizmu, Sodišče evropskih skupnosti pa jih je zaradi tega upravičeno razveljavilo,
C.
ob posebnem upoštevanju žrtev terorizma in njihovih mučnih izkušenj in ker je potrebno prednostno podpreti njihove pravice in ukrepe, s katerimi bi jim zagotovili zaščito in priznanje, ob zavedanju, da začnejo teroristi izgubljati, kadar njihove žrtve spregovorijo, družba pa jim prisluhne,
D.
izraža zaskrbljenost zaradi daljnosežnih posledic uporabe obsežnih baz podatkov o priseljevanju in azilu za namene boja proti terorizmu na evropski ravni, zlasti pa zaradi omogočanja dostopa do baze podatkov Eurodac policiji in organom pregona držav članic ter Europolu v okviru njihovih nalog preprečevanja odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj, h kateremu pozivajo sklepi Sveta za pravosodje in notranje zadeve iz junija 2007,
E.
se zato zaveda, da je boj proti terorizmu zelo večplastna zadeva in zdaj bolj kot kdajkoli prej zahteva večplastno in multidisciplinarno strategijo, kot na mednarodni ravni predvideva
– protiteroristična strategija ZN, sprejeta 8. septembra 2006 Glej http://www.un.org/terrorism/strategy-counter-terrorism.html , in Konvencija Sveta Evrope o preprečevanju terorizma, sprejeta maja 2005 Glej http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/QueVoulezVous.asp?NT=196&amp;CM=2&amp;DF=&amp;CL=ENG ,
– Evropski svet, ki je decembra 2005 sprejel strategijo Evropske unije za boj proti terorizmu Glej http://register.consilium.eu.int/pdf/en/05/st14/st14469-re04.en05.pdf , na žalost brez kakršnega koli sodelovanja Evropskega parlamenta ali nacionalnih parlamentov,
– Komisija, ki je predstavila svoj sveženj ukrepov za boj proti terorizmu 6. novembra 2007,
F.
ob upoštevanju, da vsak vidik evropske strategije – preprečevanje, zaščita, pregon, odzivanje – zahteva celovito udeležbo Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov, ki bi jih bilo treba celovito in redno obveščati na podlagi ocen, ki jih Komisija opravi vsaki dve leti, ter jim omogočiti, da bodo lahko preverili, kakšen je bil dejanski učinek sprejetih ukrepov, vključno z vplivom na temeljne pravice, ali so bili uresničeni izhodiščni cilji in kakšni so bili dejanski stroški pobud,
G.
obžaluje, da prihaja do znatnega pomanjkanja preglednosti, demokratičnega nadzora, odgovornosti in pravnih sredstev, ter ugotavlja, da evropske institucije in agencije, kot sta Europol in Eurojust, šele začenjajo bolj strukturirano zbirati informacije, potrebne za svoje dejavnosti,
H.
izraža osuplost, ker nekatere evropske vlade in Svet niso hoteli odgovoriti na obtožbe o zlorabi pristojnosti pod pretvezo boja proti terorizmu, zlasti v primeru izrednih izročitev in tajnih lokacij CIE,
I.
meni, da je treba čezmejno sodelovanje obveščevalnih in varnostnih služb temeljiteje in bolj sistematično nadzirati,
J.
je globoko zaskrbljen zaradi zlorabe in spremembe namembnosti številnih ukrepov, ki so bili uvedeni pod oznako boja proti terorizmu, a se v praksi uporabljajo za vrsto drugih namenov,
K.
poudarja, da je treba v evropski strategiji boja proti terorizmu nameniti bistveno večjo pozornost vzrokom terorizma in vlogi Evropske unije pri tem,
L.
opozarja, da bi reforma pogodb omogočila določitev preglednega, enostavnejšega in odgovornejšega okvira za vlogo Evropske unije v boju proti terorizmu, krepitev solidarnosti držav članic ter vključitev Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov v ocenjevanje politik, povezanih z območjem svobode, varnosti in pravice, hkrati obžaluje, da pri teh politikah na evropski ravni ne bo celovitega sodnega nadzora za zakonodajo, sprejeto pred začetkom veljavnosti pogodbe o reformi,
1.
toplo pozdravlja sprejetje nove reformne pogodbe in poziva države članice, naj jo ratificirajo, da bo postala Listina o temeljnih pravicah zavezujoča, kar je nujna dopolnitev evropske strategije boja proti terorizmu,
Glede „preprečevanja“:
2.
meni, da bi morala Evropska unija podpirati dejavnosti, katerih cilj je preprečevati nasilno radikalizacijo, na evropski, nacionalni in lokalni ravni, s pospeševanjem integracije ljudi prek medkulturnega dialoga ter spodbujanjem demokracije in človekovih pravic kot univerzalnih vrednot, na katerih temelji naša družba, s čimer bi se izognili političnemu izključevanju; meni tudi, da se je potrebno boriti proti nasilni radikalizaciji, tudi proti spodbujanju k nasilnim dejanjem;
3.
meni tudi, da je pomemben element pri preprečevanju terorizma politika razvojne pomoči Evropske unije in držav članic, ki deluje tudi kot varnostna politika; meni, da sta spodbujanje civilne družbe in pomoč pri doseganju socialnega miru in blaginje primerna načina, kako ljudem predstaviti možnosti, ki jih imajo na voljo, ter omejiti širjenje skrajnih ideologij, zato meni, da je treba v državah, iz katerih po ugotovitvah izvira teroristična dejavnost, v okviru razvojne pomoči veliko večjo prednost kot doslej nameniti razvoju izobraževalnega in zdravstvenega sistema ter sistema socialne varnosti;
4.
v zvezi s tem meni, da bi morala biti Evropska unija naklonjena najboljšim praksam in njihovemu širjenju v EU, ter ugotavlja, da bo Evropski parlament v kratkem podal priporočila na tem področju, pri čemer bo upošteval prispevek Sveta in Komisije;
5.
meni, da primeri, kot je nedavni, ko je vrhovno sodišče ZDA zavrnilo obravnavo pritožbe Khalida-Al Masrija, lahko zlasti pri muslimanskih manjšinah v Evropi okrepijo vtis, da se s protiterorističnimi ukrepi širijo dvojna merila; zato poziva Evropsko unijo, naj bolj prepričljivo sodeluje pri prizadevanjih v podporo pravne države v mednarodnem kontekstu, zlasti tako, da brani svoje državljane v pravnih postopkih v tretjih državah, ki zadevajo nesorazmerno veliko državljanov muslimanskega porekla;
6.
meni, da preprečevanje terorizma zahteva takšno zunanjo politiko EU, ki bo spodbujala demokracijo, načela pravne države in spoštovanje človekovih pravic v naši soseščini in drugje;
7.
ponovno poudarja pomen policije in pravosodnega sodelovanja na ravni EU, zlasti glede izmenjave podatkov in analiz, ter poziva države članice, naj ob usklajevanju in podpori Europola okrepijo medsebojno sodelovanje;
8.
meni, da bi morale Komisija in države članice za povečanje svoje učinkovitosti v boju proti terorizmu vzpostaviti stalno omrežje za izmenjavo podatkov med evropskimi protiterorističnimi centri;
9.
ponovno poudarja pomen skupne uporabe obveščevalnih podatkov na ravni EU, pa tudi med službami držav članic, in ponovno opozarja, da so potrebna enotna pravila na ravni EU, da se zagotovi potrebni demokratični in parlamentarni nadzor in pregled;
Kar zadeva „zaščito“:
10.
ponovno opozarja na pomen sodelovanja s tretjimi državami pri preprečevanju in zatiranju terorizma in poudarja, da so ZDA na tem področju nepogrešljiva partnerica; meni, da bi morale EU in ZDA z mednarodnim sporazumom določiti skupni pravni okvir za policijsko in pravosodno sodelovanje in varstvo temeljnih pravic, zlasti osebnih podatkov, ki bi zagotavljal ustrezen demokratični in parlamentarni pregled na nacionalni ravni in na ravni EU;
11
meni, da je „za zaščito državljanov, temeljnih pravic, človekovih pravic, demokracije in infrastrukture ter zmanjšanje ranljivosti Evropske unije za napade, vključno z večjo varnostjo meja, prometa in kritične infrastrukture“, bistvenega pomena, da EU:
(a) v sodelovanju z državami članicami na vseevropski ravni oblikuje:
–
sistem za opozarjanje na krize in njihovo odkrivanje, temelječ tudi na nacionalnih programih zaščite, ki naj za primere katastrof, ki so posledica naravnih nesreč ali človeške dejavnosti, deluje 24 ur na dan vse dni v tednu,
–
načrt kritične in strateške infrastrukture in omrežij, ob upoštevanju prihodnje direktive EU o ugotavljanju in določanju evropske ključne infrastrukture ter o oceni, koliko je potrebno izboljšati njeno varovanje,
–
učinkovit solidarnostni mehanizem med državami članicami, ki omogoči takojšnji dostop do redkih virov, s katerimi razpolaga država (tako imenovana posebna sredstva, kot so cepiva ali napredne tehnologije),
(b)
zagotovi, da postanejo baze podatkov SIS II in VIS v celoti operativne, vključno z določbami o dostopu organov pregona; opozarja, da te baze podatkov niso prvenstveno namenjene pregonu in da je zato dostop za namen pregona omejen na posamične primere, kadar je to v demokratični družbi potrebno in sorazmerno; meni, da množično zbiranje osebnih podatkov in njihova obdelava, da se s tehnikami podatkovnega rudarjenja ustvarijo profili, kot predvideva nedavni predlog direktive EU o podatkih o letalskih potnikih, na evropski ravni nista dovoljena;
(c)
s pomočjo držav članic bolje uskladi delo svojih obveščevalnih služb, da zagotovi hitro odpravo obstoječih ovir pri izmenjavi podatkov, kot je na primer pomanjkanje zaupanja, saj so individualni „podatkovni otoki“ in preprečevanje dostopa do podatkov s strani nacionalnih obveščevalnih služb v nasprotju s pristopom Skupnosti k boju proti terorizmu;
(d)
racionalizira in izboljša jasnost, preglednost in uporabnost zakonodaje za boj proti terorizmu;
12.
poudarja, da kakršno koli spremljanje interneta, ki ima za cilj preprečevanje terorističnih napadov, nikakor ne sme vključevati omejevanja svobodnega izražanja, katerega namen ni hujskanje k terorističnim dejanjem in ki samo po sebi gotovo ne more voditi k takim dejanjem;
13.
opozarja Svet na njegove obljube Evropskemu parlamentu in ga poziva, naj končno sprejme okvirni sklep o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, ter okvirni sklep o nekaterih postopkovnih pravicah v kazenskih postopkih na vsem območju Evropske unije, preden uvede druge ukrepe v zvezi z zatiranjem terorizma;
14.
opozarja, da je glavni namen Eurodaca kot podatkovne baze prvega stebra olajšati uporabo uredbe Dublin II pri določanju države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, in da je malo verjetno, da bi bil kateri koli predlog o spremembi te uredbe v varnostni ukrep in orodje za preiskovanje kaznivih dejanj po pravu EU in mednarodnem pravu zakonit;
15.
z zaskrbljenostjo ugotavlja, da bi dostop organov pregona in Europola do podatkovne baze Eurodac lahko vodil v stigmatizacijo, diskriminacijo in potencialno ogroženost iskalcev azila ;
16.
meni, da je vsaka oblika „profiliranja“ v okviru protiterorističnih ukrepov nesprejemljiva; meni, da niso sprejemljiva prizadevanja za sistem podatkov o letalskih potnikih EU brez popolnega ovrednotenja sporazumov o podatkih o letalskih potnikih med EU in ZDA ter med EU in Kanado, zlasti njihovega vpliva na zmanjšanje nevarnosti in izboljšanje varnosti ter na zasebnost in državljanske svoboščine;
17.
izraža zaskrbljenost, ker bi se z dostopom organov pregona in Europola do podatkovne baze Eurodac lahko zmanjšala učinkovitost, ki je bila osnovni namen podatkovne baze Eurodac;
Kar zadeva „pregon“:
18.
poziva države članice, naj ne oklevajo več in naj okrepijo pravosodno in policijsko sodelovanje na ravni EU v boju proti terorizmu; zahteva, da bo nemudoma obveščen glede uspešnosti sedanjega sodelovanja ter o tem, kakšni so bili rezultati mehanizma medsebojnega ocenjevanja med državami članicami in evropskimi institucijami;
19.
poudarja, da je treba okrepiti usklajevanje in operacijsko vlogo Eurojusta in Europola, ki sta nepogrešljivi orodji dejanskega in uspešnega sodelovanja pri pregonu na evropski ravni; obenem ponovno poudarja, da je treba zagotoviti popoln demokratični nadzor na ravni EU;
20.
ponovno odločno poudarja, da je treba sprejeti okvirni sklep o varstvu podatkov v tretjem stebru, ki bo državljanom EU zagotovil visoko raven jamstev, ki je danes na evropski ravni primanjkuje;
21.
zato poziva
(a)
Komisijo, naj Evropskemu parlamentu pred koncem leta posreduje odgovore na njene vprašalnike o izvajanju protiteroristične zakonodaje na nacionalni ravni, zlasti o okvirnem sklepu o terorizmu in evropskem nalogu za prijetje, ter direktive o hrambi podatkov, njenem vplivu na temeljne pravice ter o katerih koli razlikah pri njenem izvajanju po državah članicah, skupaj z oceno in morebitnimi predlogi, kako zagotoviti boljši prenos in uporabo veljavne zakonodaje s področja boja proti terorizmu;
(b)
Komisijo, naj obvesti Parlament, ali države članice izvajajo vse protiteroristične zakone, ki so bili sprejeti, in če ni tako, naj obvesti Parlament, katere države zamujajo in zakaj;
(c)
Komisijo, naj opravi splošno oceno posledic protiteroristične zakonodaje, in sicer tako, da izmeri učinkovitost zakonodaje in razišče pozitivne in negativne učinke teh zakonov na varnost, pa tudi na pravice državljanov;
(d)
Komisijo, naj obvesti Evropski parlament, ali vsi zakoni, ki pomenijo kršitev pravice državljanov, tem tudi dajejo možnost, da svoje podatke popravijo, izpodbijajo dejstva in se pritožijo nad sorazmernostjo ukrepov;
(e)
protiterorističnega koordinatorja, naj pred junijem 2008 poroča Evropskemu parlamentu o učinkovitosti ukrepov, ki so jih sprejele države članice ter Europol in Eurojust; meni, da je bistveno tudi preučiti, kakšne vrste ukrepi bi bili najprimernejši za sodelovanje med omejenim številom držav članic in kakšne ukrepe bi morale po načelu solidarnosti uporabljati vse države članice;
(f)
Svet, naj ukrepa na podlagi priporočil Evropskega parlamenta glede Ciinega programa izročitev;
(g)
Komisijo in Svet, naj opravita pregled podjetij, ki jih tretje države (zlasti ZDA) silijo, naj predložijo svoje carinske podatke oblastem, kot je že večkrat zahteval Evropski parlament;
22.
poziva Svet in Komisijo, naj sodelujeta pri vzpostavitvi stvarnega mehanizma za povratne informacije o učinkovitosti evropskih in nacionalnih ukrepov na tem področju s postopnim opredeljevanjem nevtralnih kazalnikov o razvoju teroristične grožnje EU (npr. statistični podatki o številu preiskav in sodnih postopkov, analize morebitnih regionalnih kriz, dokazi o uspešnem/neuspešnem sodelovanju itd.), da se Evropskemu parlamentu in nacionalnim parlamentom zagotovi vsaj jasnejša slika o učinkovitosti ter o morebitnih pomanjkljivostih ali pozitivnih lastnostih javne politike na teh področjih;
23.
predlaga, da države članice osredotočijo svoje vire na področje policijskega sodelovanja in da, namesto da se odločajo za tehnični pristop, ki so mu bile doslej naklonjene, dajo večji pomen sodelovanju posameznikov in osebja; v tem pogledu bi bilo treba odločneje podpreti izmenjavo med nacionalnimi službami za ukrepanje ob izrednih dogodkih ter odstraniti ovire; ena od prednostnih nalog bi bila npr. odstranitev jezikovnih ovir, ki bi jo dosegli z jezikovnimi tečaji; poleg tega bi bilo treba ukrepe glede policijskega usposabljanja prilagoditi dejanskemu stanju v evropski družbi, na primer tako, da se v prihodnosti vanj vključi poučevanje o islamu in muslimanskih običajih; 24.
ugotavlja, da je Komisija sprejela nove ukrepe, ki so povezani zlasti s spremembo okvirnega sklepa o terorizmu in predlogom za nov sistem zbiranja podatkov o letalskih potnikih Evropske unije; namerava skrbno pregledati te ukrepe in ponovno izraža zaskrbljenost zaradi predloga za sistem zbiranja podatkov o letalskih potnikih Evropske unije, zlasti nad nujnostjo in sorazmernostjo predlagane sheme za profiliranje, na kateri očitno temelji;
25.
poziva Komisijo in Svet, naj zagotovita učinkovitejšo uporabo obstoječih mehanizmov čezmejnega sodelovanja med državami članicami, npr. evropskega zapornega naloga;
26.
opozarja Komisijo na pomen oblikovanja politike na podlagi dejstev; zato poziva Komisijo, naj vse prihodnje predloge s področja boja proti terorizmu pospremi z resno presojo vpliva ali oceno, ki dokazuje nujnost in koristnost predlaganih ukrepov;
27.
ponovno poudarja pomen sodelovanja s tretjimi državami pri preprečevanju terorizma in boju proti njemu ter opozarja, da so ZDA nepogrešljiva partnerica na tem področju; meni, da bi morale EU in ZDA z mednarodnim sporazumom določiti skupni pravni okvir za policijsko in pravosodno sodelovanje s posebnim poudarkom na varstvu človekovih pravicah, zlasti osebnih podatkov, ki bi zagotavljal ustrezni demokratični in parlamentarni nadzor na nacionalni ravni in na ravni EU;
28.
je zaskrbljen zaradi ne dovolj premišljeno naravnane protiteroristične zakonodaje držav članic, v kateri želja, da se pošlje politično sporočilo, pogosto prevlada nad resnim in vestnim razmislekom o mejah možnega in koristnega, kar vključuje tudi vse manj ustrezno upoštevanje načela pravne države, npr. načela sorazmernosti in domneve nedolžnosti;
Kar zadeva „odzivanje“:
29.
meni, da je izjemno pomembno, da v primeru terorističnega napada države članice izkažejo dejanski duh solidarnosti, in sicer z upravljanjem in zmanjševanjem posledic terorističnega napada, zlasti za države EU, ki nimajo zadostnih človeških, finančnih ali tehnoloških virov za upravljanje s posledicami, usklajevanje odziva in pomoč žrtvam;
30.
opozarja na pomen enotnosti vseh demokratičnih sil v boju proti terorizmu;
31.
meni, da je ključni element odziva na teroristične napade vzpostavitev nujnih, učinkovitih in sorazmernih instrumentov podpore splošnemu boju proti terorizmu, in meni, da je prav tako pomembno zaščititi vse vidike načela pravne države, civilne pravice državljanov, sodne in pravne zaščite pravic osumljencev ter demokratični nadzor in pregled nad vso novo zakonodajo ne le na evropski ravni, ampak tudi na ravni odnosov s tretjimi državami;
32.
poziva Komisijo, da predstavi predlog za zagotavljaje parlamentarnega nadzora nad skupnimi in usklajenimi obveščevalnimi dejavnostmi na ravni EU;
Kar zadeva „korenine“ terorizma:
33.
poziva Svet in Komisijo, da sestavita akcijski načrt za širjenje demokracije v svetu in okrepitev gospodarskega in političnega sodelovanja z islamskimi državami, tako da
(a) podpreta demokratična gibanja z izmenjavo študentov in drugimi oblikami izobraževanja,
(b) spodbudita izmenjavo študentov in druge oblike izobraževanja,
(c) financirata medijske postaje, ki širijo demokratične ideje in razkrivajo dejanja teroristov in tistih, ki jih podpirajo;
34.
poziva Komisijo, naj določi ukrepe za zagotovitev zaščite in podpore žrtvam terorizma, tudi s pospeševanjem najboljše prakse in enotnega sklopa zagotovil na evropski ravni;
Potreba po močnejšem in učinkovitejšem medparlamentarnem sodelovanju za novo strategijo boja proti terorizmu:
35.
meni, da bi morali Evropski parlament in nacionalni parlamenti že po podpisu pogodb o spremembi začeti izvajati skupno oceno evropske strategije za boj proti terorizmu, da bi pripravili novo obliko „dialoga na visoki ravni“ na tem področju, ki bi povezoval predstavnike državljanov na ravni EU in na nacionalni ravni;
Sodelovanje s Komisijo in Svetom
36.
ker bo lizbonska pogodba začela predvidoma veljati leta 2009, in ker bi morale institucije Evropske unije že v letu 2008 ustvariti razmere za začetek njene veljavnost, meni, da je treba predloge, ki sodijo v postopek soodločanja in ne bodo zaključeni pred začetkom veljave nove pogodbe, v letu 2008 obravnavati, kot da bi šlo za soodločanje;
37.
je seznanjen z novim svežnjem predlogov zakonodaje s področja terorizma, ki vsebuje okvirni sklep Sveta o uporabi evidence imen letalskih potnikov za namen kazenskega pregona, direktivo o eksplozivih in direktivo o poročilu glede ocene izvajanja okvirnega sklepa o boju proti terorizmu; namerava oceniti predloge na podlagi ugotovljenih dejstev;
38.
meni, da bi moral imeti protiteroristični koordinator EU pomembno vlogo v pristopu Skupnosti, in da mu njegove sedanje pristojnosti ne omogočajo obsega delovanja, ki bi bil za to potreben;
39.
pričakuje, da bo v okviru sodelovanja s Parlamentom razvita strategija EU na področju boja proti terorizmu, ki ne bo imela le celostnega pristopa in osrednje teme, ampak bo predvsem določila jasne kratkoročne, srednjeročne in dolgoročne ukrepe;
***
40.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Svetu Evrope ter vladam in parlamentom držav članic.
