P6_TA(2009)0316
Parlamentarna imuniteta na Poljskem
A6-0205/2009
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 24. aprila 2009 o parlamentarni imuniteti na Poljskem ( 2008/2232(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju členov 9 in 10 Protokola z dne 8. aprila 1965 o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti,
–
ob upoštevanju člena 12(3) Akta z dne 20. septembra 1976 o volitvah poslancev Evropskega parlamenta s splošnimi neposrednimi volitvami,
–
ob upoštevanju člena 105 ustave Republike Poljske z dne 2. aprila 1997,
–
ob upoštevanju člena 7b poljskega zakona o izvrševanju mandata poslanca ali senatorja z dne 9. maja 1996,
–
ob upoštevanju členov 9 in 142 poljskega zakona o volitvah v Evropski parlament z dne 23. januarja 2004,
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. junija 2005 o spremembi odločitve z dne 4. junija 2003 o sprejetju Statuta poslancev Evropskega parlamenta UL C 133, 8.6.2006, str. 48.
,
–
ob upoštevanju členov 6, 7 in 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za pravne zadeve ( A6-0205/2009 ),
A.
ker sta v sedanjem parlamentarnem mandatu Parlament in Odbor za pravne zadeve kot pristojni odbor obravnavala zahteve za odvzem imunitete poslancem, izvoljenim na Poljskem, pri tem pa naletela na določene težave pri razlagi zakonskih določb, ki bi se lahko uporabljale v primeru teh poslancev,
B.
ker je bil pristojni odbor pozvan, naj odloča zlasti o dopustnosti zahtev za odvzem imunitete, ki so jih pri predsedniku Evropskega parlamenta vložili neposredno posamezniki; ker imajo po poljski zakonodaji posamezniki pravico, da pri poljskem parlamentu (sejmu ali senatu) vložijo neposredno zahtevo za odvzem imunitete enega od poslancev v primeru kaznivih dejanj, ki so lahko predmet zasebnega sodnega pregona, in ker se zdi, da ustrezne določbe poljske zakonodaje ne upoštevajo jasno vseh mogočih scenarijev v primeru kazenskih postopkov v zvezi s kaznivimi dejanji, ki so predmet zasebnega sodnega pregona,
C.
ker se te določbe uporabljajo tudi za poslance Evropskega parlamenta, izvoljene na Poljskem, vendar se v zvezi z dopustnostjo takšnih zahtev porajajo zapletena vprašanja glede Poslovnika, zlasti člena 6(2), ki se nanaša na "pristojni organ",
D.
ker je po členu 7(7) Poslovnika pristojni odbor odgovoren za preverjanje dopustnosti zahtev za odvzem imunitete, vključno z vprašanjem pristojnosti nacionalnih organov, da predložijo takšne zahteve; ker pa bi se moral po obstoječih določbah očiten konflikt med ustreznimi določbami poljske zakonodaje in Poslovnika v zvezi s tem rešiti tako, da bi se zahteve za odvzem imunitete, ki jih vložijo posamezniki, štele kot nedopustne,
E.
ker je namen člena 6(2) zagotoviti, da Parlament prejme zahteve zgolj v postopkih, katerim so namenili pozornost organi države članice; ker ta člen tudi zagotavlja Parlamentu, da so zahteve za odvzem imunitete, ki jih prejme, v skladu z nacionalno zakonodajo, tako glede vsebine kot postopka, kar služi kot nadaljnje jamstvo, da bo Parlament pri sprejemanju odločitve v svojih postopkih o imuniteti upošteval tako nacionalno zakonodajo države članice kot svoje posebne pravice; ker se na koncept "organa" jasno sklicujejo druge določbe členov 6 in 7 v zvezi s postopki o imuniteti,
F.
ker ne bi bilo dovolj, če bi se zahteve za odvzem imunitete, ki jih vložijo posamezniki, štele kot nedopustne, saj bi to lahko posegalo v njihove pravice v sodnih postopkih in tožilcem za nekatera kazniva dejanja onemogočilo, da bi zahtevali odvzem imunitete; ker bi se to lahko zdelo kot spodbujanje nepravične in neenakopravne obravnave prijaviteljev,
G.
ker pa bi morale biti države članice tiste, ki sprejmejo določbe za izvajanje teh pravic v zvezi s poslanci Evropskega parlamenta, glede na pravila in postopke, ki urejajo njegovo delovanje,
H.
ker je bilo 25 držav članic s pismi z dne 29. septembra 2004 in 9. marca 2005 v skladu s členom 7(12) pozvanih, naj navedejo, kateri organi so pristojni za predložitev zahteve za odvzem imunitete poslanca; ker so se doslej odzvale le Avstrija, Belgija, Ciper, Češka republika, Danska, Estonija, Finska, Grčija, Italija, Litva, Madžarska, Nemčija, Nizozemska, Portugalska, Slovenija, Švedska in Združeno kraljestvo,
I.
ker je pristojni odbor v svojih razpravah obravnaval tudi vprašanje morebitnih posledic odvzema imunitete v primeru poslancev Evropskega parlamenta, izvoljenih na Poljskem,
J.
ker bi v primeru, da sodišče poslanca spozna za krivega in je kaznovan za naklepno kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti, takšen odvzem lahko pomenil avtomatično izgubo pasivne volilne pravice, kar bi potem povzročilo, da poslanec izgubi svoj sedež,
K.
ker ta avtomatizem dejansko pomeni, da je poleg obsodbe prisojena dodatna kazenska sankcija,
L.
ker v praksi že lažja kazniva dejanja lahko vodijo do izgube pasivne volilne pravice, kljub zahtevi, da se mora kaznivo dejanje preganjati po uradni dolžnosti in mora biti storjeno naklepno, da povzroči izgubo pasivne volilne pravice,
M.
ker ni ustrezne določbe, ki bi se uporabljala za poslance poljskega
sejma
ali
senata
, ki v tem primeru ne izgubijo pasivne volilne pravice,
N.
ker države članice lahko sprejmejo določbe za razrešitev poslanca Evropskega parlamenta, in se posledično sprosti sedež poslanca; ker pa načelo enakega obravnavanja kot eno temeljnih načel zakonodaje EU zahteva, da se podobne razmere obravnavajo na podoben način, in ker v zvezi z izgubo pasivne volilne pravice obstaja očitno razlikovanje pri obravnavanju poslancev poljskega
sejma
in
senata
na eni strani in poslancev Evropskega parlamenta, izvoljenih na Poljskem, na drugi strani; ker izguba pasivne volilne pravice neposredno in avtomatično vodi do izgube sedeža tega poslanca in mu prepreči ponovno izvolitev,
O.
ker je bila Komisija na to neenako obravnavanje opozorjena z vprašanjem za ustni odgovor, ki ga je v imenu Odbora za pravne zadeve predstavil predsednik odbora, o njem pa se je razpravljalo v Evropskem parlamentu; ker pravni položaj kljub temu ostaja nespremenjen,
P.
ker bi bilo treba čim prej zagotoviti enako obravnavanje poslancev nacionalnega parlamenta in poslancev Evropskega parlamenta, zlasti zaradi prihajajočih volitev leta 2009,
1.
spodbuja Komisijo, naj preuči neskladnosti med pravnim položajem poslancev Evropskega parlamenta, izvoljenih na Poljskem, in poslancev poljskega
sejma
in
senata
, ter kot prednostno nalogo naveže stike s pristojnimi organi na Poljskem, da se opredeli, kako odpraviti očitno diskriminacijo med poslanci obeh parlamentov v zvezi z njihovo pasivno volilno pravico;
2.
posebej poziva Republiko Poljsko, naj preuči sedanje razmere, v katerih pogoji za pasivno volilno pravico in prenehanje mandata poslancev obeh parlamentov očitno niso enaki, in sprejme ukrepe, da se konča to diskriminatorno obravnavanje;
3.
poziva Komisijo, naj izvede primerjalno študijo, zastavljeno tako, da se oceni, ali v državah članicah, ki so k Evropski uniji pristopile 1. maja 2004 ali po tem datumu, obstajajo neskladnosti pri obravnavanju poslancev nacionalnih parlamentov in poslancev Evropskega parlamenta, in naj rezultate študije sporoči Parlamentu;
4.
poziva države članice, naj spoštujejo pravice, ki izhajajo iz državljanstva EU, vključno s pravico do glasovanja in kandidiranja na volitvah v Evropski parlament, ki je še posebej pomembna v luči volitev leta 2009, vključno z načelom enakega obravnavanja oseb v podobnem položaju;
5.
poziva države članice in zlasti Republiko Poljsko, naj zagotovijo, da se uvedejo postopkovni ukrepi, da bodo zahteve za odvzem imunitete poslancem Evropskega parlamenta zagotovo vedno posredovali "pristojni organi" v skladu s členom 6(2) Poslovnika, da se zagotovi upoštevanje določb materialnega in procesnega nacionalnega prava, vključno s procesnimi pravicami posameznikov in posebnimi pravicami Parlamenta;
6.
da bi se izognili morebitnim dvomom, poziva države članice, naj Parlamentu sporočijo, kateri organi so pristojni za predložitev zahtev za odvzem imunitete poslanca;
7.
ponovno poudarja potrebo po enotnem statutu poslancev Evropskega parlamenta in v zvezi s tem opozarja na zavezo, ki so jo dne 3. junija 2005 sprejeli predstavniki držav članic na srečanju Sveta, da bodo preučili zahtevo Parlamenta po reviziji ustreznih določb Protokola o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti iz leta 1965 v zvezi s tistim delom, ki se nanaša na poslance Evropskega parlamenta, da bi čim prej prišli do zaključka;
8.
naroča svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropskih skupnosti, Evropskemu varuhu človekovih pravic ter vladam in parlamentom držav članic.
