Trženje proizvodov: oznaka CE in vzajemno priznavanje
Potrošniki
2008-02-21 - 15:57
Enotna evropska oznaka CE
Evropski parlament je v četrtek z veliko večino potrdil sveženj zakonodajnih predlogov, ki urejajo vprašanje vzajemnega priznavanja in nadzora trženja proizvodov na skupnem trgu. Tako bo odpravljena še ena od ovir na skupnem trgu, odgovornost za zagotavljanje varnosti proizvodov za potrošnike pa bo dolžnost uvoznikov. Jasnejša je tudi opredelitev oznake CE. Sklep in dve uredbi naj bi se začeli leta 2010.
Prost pretok blaga, ki predstavlja osrednji steber enotnega trga, je glavna gonilna sila za konkurenčnost in gospodarsko rast v EU. Poleg tega je evropska tehnična zakonodaja, ki zagotavlja prost pretok proizvodov, veliko prispevala k dokončnemu oblikovanju in delovanju enotnega trga. Določa visoke ravni zaščite, ki jih je treba upoštevati, in gospodarskim subjektom običajno posreduje tudi sredstva, s katerimi lahko dokažejo skladnost, ter tako zagotavlja prosti promet z zaupanjem v proizvode.
Za nadzor trženja izdelkov so odgovorne države članice, nova zakonodaja pa naj bi odpravila še nekatere obstoječe (tehnične in administrativne) ovire, ki dostikrat preprečujejo prost pretok določenih izdelkov, in okrepila varstvo potrošnikov.
Trije sprejeti zakonodajni predlogi so:
- sklep o skupnem okviru za trženje proizvodov : vključno z opredelitvijo oznake CE; poročilo André BRIE (GUE/NGL, DE) ;
- uredba o določitvi zahtev za akreditacijo in nadzor trga : uskladitev pravil držav članic na tem področju; poročilo Christel SCHALDEMOSE (PES, DK)
- uredba o vzajemnem priznavanju tehničnih predpisov : kadar izdelek izpolnjuje tehnične predpise v eni članici, mora to veljati v vsej Uniji; poročilo Alexander STUBB (EPP-ED, FI).
Oznaka CE in druge oznake
Potrošniki so pogosto zmedeni zaradi različnih nacionalnih oznak in oznake skladnosti CE. Zakonodaja bo zdaj jasno opredeljevala, da je znak CE le vizualna oznaka proizvajalca, da je proizvod skladen z vso posebno evropsko zakonodajo.
Kot tak znak ne označuje kakovosti ali da je proizvod potrdila, odobrila ali pregledala javna ali zasebna tretja oseba. Prav zato je možno, da ni bilo preverjeno, ali so proizvodi z znakom CE skladni z morebitnimi uradnimi usklajenimi standardi. Znak tudi ne pomeni odobritve Komisije ali katere koli druge evropske ali nacionalne oblasti in ni navedba države izvora.
Parlament ob tem poziva Komisijo, naj preuči možnost za oblikovanje enotne evropske oznake o varnosti izdelka.
Odgovornost za varnost in skladnost izdelkov na trgu
Skupni okvir za trženje proizvodov bo omogočil uskladitev zakonodaje, njeno izvajanje pa bi moralo zagotavljati, da bodo na evropskem trgu naprodaj samo varni izdelki. Vsi udeleženci procesa - proizvajalci, uvozniki in distributerji izdelkov - bodo morali prevzeti večjo odgovornost za varnost ter skladnost izdelkov, ki jih bodo dajali v promet.
Uvozniki se bodo morali zavezati, da bodo dali na trg samo skladne proizvode in bodo morali to tudi ustrezno preveriti: ali je proizvajalec pripravil tehnično dokumentacijo, ali imajo proizvodi zahtevane oznake skladnosti in ali so opremljeni z zahtevano uporabniško dokumentacijo.
Akreditacija in nadzor trgov
Za nadzor trgov in akreditacijo proizvodov so odgovorne države članice. Zaradi vedno večjega uvoza iz tretjih držav in različnih nacionalnih pravil o akreditaciji bo nova uredba uvedla skupna načela za opravljanje teh nalog, s tem pa tudi poenostavitev zakonodaje ter upravnih postopkov. Zakonodaja določa standardna pravila in postopke delovanja v vseh sektorjih v okviru dobre prakse, s tem pa bo olajšano poslovanje tako za upravne organe kot gospodarske subjekte.
Jasnejše in strožje vzajemno priznavanje
Za popolno delovanje notranjega trga je treba odpraviti tehnične ovire, kar se lahko doseže z uskladitvijo tehničnih predpisov držav članic ali z njihovim vzajemnim priznavanjem. Usklajenih je 75 odstotkov notranjega trga blaga (približno 1,5 trilijona evrov), neusklajenih pa ostaja 25 odstotkov (okoli 500 milijard). Stroški neuporabe vzajemnega priznavanja so ocenjeni na približno 150 milijard evrov. Če bi se vzajemno priznavanje dosledno izvajalo, bi to pomenilo dvig evropskega BDP za 1,8 odstotka.
Načelo vzajemnega priznavanja velja za dve skupini izdelkov:
- izdelki, za katere ne obstaja usklajevalna zakonodaja na ravni EU: nekatere vrste živil (med njimi testenine in kruh), kolesa, lestve, zidarski odri, izdelki iz žlahtnih kovin, izdelki za nego otrok, cisterne in zabojniki.
- izdelki, ki so delno usklajeni: tekstilni izdelki, obutev, informacijska tehnologija, posebne vrste motornih vozil, električni material.
Uredba bo jasneje opredelila, kdaj veljajo redke izjeme za odstopanje od pravila vzajemnega priznavanja, izboljšala izmenjavo podatkov in dostop do tehničnih informacij.
Pomembna sprememba glede na sedanjo zakonodajo je v tem, da bo odslej upravni organ tisti, ki bo moral dokazati neustreznost izdelka - doslej je bil moral proizvajalec dokazovati ustreznost. Celoten postopek priznavanja naj bi se skrajšal na največ 60 dni.
Olajšano vzajemno priznavanje pomeni veliko pridobitev za mala in srednja podjetja, saj so razne tehnične ovire te proizvajalce odvračale od širitve na trge drugih držav članic, ker bi prilagoditve izdelkov zanje pomenile prevelike stroške. Promet z neusklajenimi izdelki predstavlja (po različnih podatkih) od 8 do 15 odstotkov trgovine med državami članicami.
Kontaktne točke
Uredba o vzajemnem priznavanju predvideva tudi vzpostavitev kontaktnih točk za izdelke v vseh državah članicah. članici. Glavna naloga teh točk bo posredovanje informacij o tehničnih predpisih za izdelke podjetjem in pristojnim organom v drugih članicah ter posredovanje kontaktnih podatkov, kar bo omogočilo enostavnejšo izmenjavo informacij ter sodelovanje med pristojnimi organi.
Začetek veljavnosti
Sprejem tako kompleksnega elementa z enega temeljnih področij evropske zakonodaje v prvem branju postopka soodločanja je izraz dobrega sodelovanja med tremi institucijami, ob čemer so poročevalci večkrat poudarili odlično sodelovanje s predstavniki slovenskega predsedstva Svetu EU.
Nova zakonodaja bo kmalu objavljena v Uradnem listu EU in bo dokončno stopila v veljavo 1. januarja 2010.
Skupna razprava - Trženje proizvodov: torek, 19. februar 2008
Poročilo: André Brie (A6-0491/2007) - Akreditacija in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov
Poročilo: Christel Schaldemose (A6-0490/2007) - Skupni okvir za trženje proizvodov
Poročilo: Alexander Stubb (A6-0489/2007) - Uporaba nekaterih nacionalnih tehničnih predpisov pri izdelkih, ki se zakonito tržijo v drugi državi članici
Postopek soodločanja
Glasovanje: četrtek, 21. februar 2008
20080221IPR21949 Poročilo: André Brie - Akreditacija in nadzor trga v zvezi s trženjem proizvodov Poročilo: Christel Schaldemose - Skupni okvir za trženje proizvodov Poročilo: Alexander Stubb - Uporaba nekaterih nacionalnih tehničnih predpisov pri izdelkih, ki se zakonito tržijo v drugi državi članici
SL
1
PHOTO
20080220PHT21876.jpg
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0491 0 NOT XML V0//SL
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0490 0 NOT XML V0//SL
-//EP//TEXT REPORT A6-2007-0489 0 NOT XML V0//SL
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 IPR DOC XML V0//EN
