P7_TA(2011)0062
Odobritev jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj EU ***I
A7-0019/2011
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. februarja 2011 o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj EU ( KOM(2010)0174 – C7-0110/2010 – 2010/0101(COD) )
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu ( KOM(2010)0174 ),
–
ob upoštevanju člena 294(2) ter členov 209 in 212 Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu ( C7-0110/2010 ),
–
ob upoštevanju člena 294(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije,
–
ob upoštevanju člena 55 Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za proračun in mnenj Odbora za proračunski nadzor, Odbora za razvoj, Odbora za zunanje zadeve, Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter Odbora za mednarodno trgovino ( A7-0019/2011 ),
1.
sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju;
2.
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom;
3.
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom.
P7_TC1-COD(2010)0101
Stališče Evropskega parlamenta sprejeto v prvi obravnavi dne 17. februarja 2011 z namenom sprejetja Sklepa .../2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj Evropske unije
[Sprememba 1, razen, če ni drugače označeno]
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 209 in 212 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom Stališče Evropskega parlamenta z dne 17. februarja 2011.
,
ob upoštevanju naslednjega: (1)
Poleg glavne naloge, ki je financiranje naložb v Evropski uniji, je Evropska investicijska banka (EIB) v podporo zunanji politiki Unije leta 1963 začela s financiranjem zunaj Evropske unije. Tako so lahko proračunska sredstva EU, ki so na voljo zunanjim regijam, dopolnjena s finančno močjo EIB v korist držav
prejemnic
.
S takim financiranjem EIB prispeva k splošnim vodilnim načelom in političnim ciljem Unije, vključno z razvojem tretjih držav in blaginjo Unije v spreminjajočem se svetovnem gospodarstvu. Dejavnosti EIB v podporo zunanjim politikam Unije se morajo še naprej izvajati v skladu z načeli dobre bančne prakse.
(2)
Člen 209 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v povezavi s členom 208 PDEU določa, da mora EIB v skladu z določbami svojega statuta prispevati k izvajanju ukrepov, potrebnih za spodbujanje ciljev politike razvojnega sodelovanja Unije.
(3)
Z namenom podpore zunanjih ukrepov Unije in za omogočanje EIB, da financira naložbe zunaj Unije brez vpliva na boniteto EIB, je za večino njenih financiranj v zunanjih regijah zagotovljeno proračunsko jamstvo EU, ki ga upravlja Komisija.
(4)
Nazadnje je bilo jamstvo EU vzpostavljeno za obdobje 2007–2011 s Sklepom št. 633/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Skupnosti UL L 190, 22.7.2009, str. 1.
.
(5)
Jamstveni sklad za zunanje ukrepe („jamstveni sklad“), ustanovljen z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009, ki vzpostavlja jamstveni sklad za zunanje ukrepe (kodificirana različica) UL L 145, 10.6.2009, str. 10.
, zagotavlja likvidnostno rezervo za proračun EU za izgube pri financiranju EIB in drugem zunanjem ukrepanju EU.
(6)
V skladu s Sklepom št. 633/2009/ES sta Komisija in EIB pripravili vmesni pregled zunanjega financiranja EIB na podlagi neodvisnega zunanjega ocenjevanja, ki ga nadzira upravljalni „odbor modrecev“, pregleda zunanjega svetovalnega organa in določenih ocenjevanj, ki jih izvede EIB. 12 februarja 2010 je upravljalni odbor Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in EIB predložil poročilo s sklepi in priporočili.
(7)
V poročilu upravljalnega odbora je bilo ugotovljeno, da je jamstvo EU za EIB učinkovit in močan instrument politike z velikim finančnim in političnim vplivom ter da ga je treba ohraniti, da se pokrijejo politična ali državna tveganja. Predlagane so bile določene spremembe Sklepa št. 633/2009/ES, da bi se zagotovila najvišja dodana vrednost in učinkovitost pri zunanjem financiranju EIB.
(8)
Ob pripravi novega večletnega finančnega okvira je treba znatno povečati zneske v okviru jamstva EU, da bi povečali učinkovitost in prepoznavnost delovanja EU zunaj njenih meja v skladu z Lizbonsko pogodbo.
[Sprememba 2]
(9)
Seznam držav upravičenk ali možnih držav upravičenk do financiranja EIB v sklopu jamstva EU je v Prilogi II tega sklepa in je bil v primerjavi s prejšnjim seznamom iz Priloge I sklepa št. 633/2009/ES razširjen.
(10)
Zneski, kriti z jamstvom EU, morajo v vsaki regiji še naprej biti zgornje meje za financiranje EIB v sklopu jamstva EU in ne cilji, ki jih mora doseči EIB.
(11)
Razširitev zunanjega mandata EIB na nove države, ne da bi se revidirale zgornje meje financiranja EIB iz jamstva EU, bi dejansko znižala razpoložljivi znesek posojila EIB na državo v okviru njenega zunanjega mandata. Da ne bi prišlo do zmanjšanja ukrepov EIB v državah, kjer EIB posreduje, je treba te zgornje meje primerno prilagoditi.
(12)
Poleg regionalnih zgornjih mej je treba sprožiti neobvezni mandat („mandat za podnebne spremembe“) v višini 2 000 000 000 EUR in ga nameniti kot podporno pomoč financiranju EIB na področju blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje v regijah, ki jih zajema mandat. EIB lahko v tesnem sodelovanju s Komisijo s svojim znanjem in sredstvi podpira državne organe ter zasebni sektor pri spopadanju z izzivom podnebnih sprememb in omogoča čim boljši izkoristek financiranja, ki je na razpolago. Za projekte blažitve in prilagajanja morajo biti sredstva EIB,
kolikor
je mogoče, dopolnjena s koncesivnimi sredstvi, ki so na voljo iz proračuna EU, z učinkovitim in doslednim kombiniranjem nepovratnih sredstev in posojil za financiranje v zvezi s podnebnimi spremembami v okviru zunanje pomoči EU.
V zvezi s tem bi bilo primerno, da bi letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet vsebovalo podrobno poročilo o finančnih instrumentih, uporabljenih za financiranje teh projektov, z opredelitvijo zneskov financiranja EIB v skladu z neobveznim mandatom in ustreznih zneskov nepovratnih sredstev.
(13)
Upravičenost za prejem sredstev EIB, namenjenih blaženju podnebnih sprememb v sklopu jamstva EU, bi lahko bila omejena za države, o katerih Svet meni, da niso zavezane izpolnitvi ustreznih ciljev, povezanih s podnebnimi spremembami. Svet lahko določi te omejitve, preden EIB v okviru mandata za podnebne spremembe zagotovi sredstva za ustrezno državo. Svet se mora pred sprejetjem odločitve o določitvi omejitev posvetovati z Evropsko službo za zunanje delovanje (EZSD) in Komisijo.
(14)
EIB se mora pripraviti, da bo od leta 2014 naprej morda financirala mikrokredite, s katerimi bi izboljšali dostop najrevnejših do bančnega financiranja in tako razvili mikroprojekte za ustvarjanje bogastva in zmanjševanje revščine;
[Sprememba 3]
(15)
EIB mora imeti možnost ponovne naložbe vračil tveganega kapitala in posebnih posojil iz prejšnjih dejavnosti, s soglasjem Komisije, za financiranje novih dejavnosti podobne narave v korist držav partnerk, kot predlaga Komisija v predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1638/2006 o splošnih določbah o ustanovitvi Evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva
KOM(2008)0308 .
.
(16)
V okviru mandata za podnebne spremembe bi bilo treba pri dodeljevanju sredstev po regijah zagotoviti določeno prožnost, da bi bilo koriščenje razpoložljivih finančnih sredstev v triletnem obdobju 2011–2013 čim hitrejše in čim bolj učinkovito
, pri čemer bi si bilo treba prizadevati,
da se zagotovi uravnotežena razdelitev po ▌ regijah
v tem obdobju
, in sicer na podlagi prednostnih nalog, ki so bile določene za zunanjo pomoč v okviru splošnega mandata.
(17)
▌
V oceni
je bilo ugotovljeno, da je treba okrepiti povezavo med cilji politike EU in njihovim izvajanjem prek EIB in jo narediti bolj nedvoumno ter strukturirano, čeprav so bila financiranja EIB, izvedena v obdobju, ki ga pokriva ocena (2000–2009), na splošno v skladu z zunanjo politiko EU.
(18)
Ta sklep mora določiti horizontalne cilje na visoki ravni v mandatu za financiranje EIB v vseh državah upravičenkah na podlagi primerjalnih prednosti EIB na področjih, kjer je dosegla dobre rezultate, da se bolje uskladi mandat, okrepi osredotočenost zunanjega financiranja EIB na podporo politike EU in da se poveča korist upravičencev. Zato mora EIB v vseh regijah, vključenih v ta sklep, financirati projekte na področjih blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje, socialne in gospodarske infrastrukture (zlasti pri prometu, energiji, vključno z obnovljivo energijo,
raziskavah in razvoju (R&R) novih virov energije
, energetski varnosti,
energetski infrastrukturi
, okoljski infrastrukturi, vključno z vodo in sanitarijami ter informacijski in komunikacijski tehnologiji (IKT)) ter razvoja lokalnega zasebnega sektorja, zlasti podpiranja malih in srednje velikih podjetij (MSP).
Treba je opozoriti, da ima lahko izboljšanje dostopa MSP do financiranja bistveno vlogo pri spodbujanju gospodarskega razvoja in boja proti brezposelnosti.
Na teh področjih mora biti regionalno povezovanje med partnerskimi državami, vključno z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in Unijo, temeljni cilj financiranja EIB.
EIB lahko podpre prisotnost EU v partnerskih državah z neposrednimi tujimi naložbami, ki prispevajo k spodbujanju prenosa tehnologije in znanja, tako z garancijo EU za naložbe v prej omenjena področja kot tudi na lastno odgovornost.
(19)
Da bi učinkovito dosegla MSP, bi morala EIB sodelovati z lokalnimi institucijami za finančno posredovanje v državah upravičenkah, s čimer bi predvsem zagotovila, da se del finančnih koristi prenese na stranke, preveri usklajenost projektov strank z razvojnimi cilji EU in zagotovi dodana vrednost v primerjavi s financiranjem na trgu. Dejavnosti finančnih posrednikov v podporo MSP bi morale biti popolnoma pregledne, o njih pa bi bilo treba redno poročati EIB.
▌
(20)
Medtem ko je prednost EIB še vedno v tem, da je investicijska banka, pa bi EIB morala
v skladu s tem sklepom
opredeliti vpliv svojih zunanjih dejavnosti na razvoj
v tesnem sodelovanju s Komisijo
in pod demokratičnim nadzorom Evropskega parlamenta ob upoštevanju
načela evropskega soglasja o razvoju
ter tistih iz člena 208 PDEU in načel učinkovitosti pomoči iz pariške deklaracije iz leta 2005 in agende za ukrepanje iz Akre iz leta 2008
. To je treba izvesti s številnimi konkretnimi ukrepi, zlasti s povečanjem kapacitete, da se oceni
okoljski
, socialni in razvojni vidik projektov, vključno s tveganji, povezanimi s človekovimi pravicami in konflikti, in s spodbujanjem lokalnega posvetovanja
z javnimi oblastmi in civilno družbo
.
Pri izvajanju projekta s potrebno skrbnostjo mora EIB nosilca projekta obvezati k izvedbi lokalnih posvetovanj in k javnemu razkritju dobljenih rezultatov.
Poleg tega mora povečati osredotočenost na sektorje, kjer ima ustrezna znanja iz financiranja projektov v Uniji in s katerimi se bodo zadevne države nadalje razvijale,
med drugim dostop do finančnih storitev za MSP in mikro podjetja
, kot na primer okoljska infrastruktura, vključno z vodo in sanitarijami, trajnostni promet in blažitev podnebnih sprememb ter prilagajanje nanje, zlasti na področju obnovljive energije.
Financiranje bi lahko zajemalo tudi projekte za pomoč zdravstvu in izobraževanju, zlasti na področju infrastrukture, kjer obstaja jasna dodana vrednost.
EIB mora postopoma povečevati tudi svojo dejavnost na področju podpore ▌prilagoditve podnebnim spremembam, pri čemer je potrebno ustrezno delo in sodelovanje z ▌mednarodnimi finančnimi institucijami (IFI) in evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami (EBFI). To zahteva dostop do koncesijskih sredstev in postopno povečanje
v razumnem roku strokovno usposobljenih
človeških virov, ki se ukvarjajo z zunanjimi dejavnostmi EIB. Dejavnost EIB mora biti tudi skladna s cilji in prednostnimi nalogami EU v zvezi z vzpostavljanjem institucij in reformami sektorjev. Nazadnje mora EIB tudi opredeliti kazalnike učinkovitosti, ki so povezani z razvojnimi
in okoljskimi
vidiki projektov in njihovimi rezultati.
(21)
Z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe je bila ustvarjena funkcija visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednika Komisije (Visoki predstavnik), z namenom povečanja vpliva in skladnosti zunanjih odnosov Unije ▌.
(22)
V zadnjih letih se zunanja politika Unije tudi širi in krepi. To še zlasti velja za predpristopno strategijo, evropsko sosedsko politiko, strategijo Unije za Srednjo Azijo, obnovljena partnerstva z Latinsko Ameriko in jugovzhodno Azijo ter strateška partnerstva Unije z Rusijo, Kitajsko in Indijo. Poleg tega velja to tudi za razvojne politike Unije, ki so se sedaj razširile na vse države v razvoju. Od leta 2007 naprej so zunanje odnose Unije podprli tudi novi finančni instrumenti, in sicer instrument za predpristopno pomoč (IPA), evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI), instrument razvojnega sodelovanja (DCI), evropski instrument za demokracijo in človekove pravice (EIDHR) ter instrument za stabilnost.
(23)
V luči vzpostavitve ESZD in po začetku veljavnosti tega sklepa morata Komisija in EIB spremeniti memorandum o soglasju glede sodelovanja in usklajevanja v območjih iz Sklepa Sveta 2006/1016/ES z dne 19. decembra 2006 o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za projekte zunaj Skupnosti
UL L 414, 30.12.2006, str. 95.
, in v posameznih primerih ter, če je to primerno, z odobritvijo visokega predstavnika razširiti novi memorandum o soglasju na ESZD, zlasti kar zadeva redni in sistematični dialog med EIB in Komisijo na strateški ravni, ki bi moral vključevati tudi ESZD, ter druge vidike, ki spadajo pod pristojnost ESZD.
(24)
Dejavnost EIB v predpristopnih državah
se izvaja
v okviru, vzpostavljenem v partnerstvih za pristop in evropskih partnerstvih, ki določajo prednostne naloge za vsako državo in za Kosovo
V skladu z resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244 (1999).
▌z namenom približevanja Unije in ki predstavljajo okvir za pomoč Unije. Stabilizacijsko-pridružitveni proces (SAP) je okvir politike EU za Zahodni Balkan. Temelji na progresivnem partnerstvu, v katerem Unija s Stabilizacijsko-pridružitvenimi sporazumi (SAA) ponuja trgovinske koncesije, gospodarsko in finančno pomoč ter pogodbena razmerja. Z instrumentom IPA predpristopna finančna pomoč pomaga kandidatkam in potencialnim kandidatkam pri pripravi na obveznosti in izzive članstva v Uniji. Ta pomoč podpira proces reform, vključno s pripravami na morebitno članstvo. Osredotoča se na vzpostavitev institucij, uskladitev s pravnim redom
Unije,
pripravo na politike in instrumente EU
ter spodbujanje ukrepov za uresničitev ekonomske konvergence
.
(25)
Pri izpolnjevanju zahtev člena 209(3) PDEU si mora EIB prizadevati za posredno podporo izpolnitve razvojnih ciljev tisočletja do leta 2015 v vseh regijah, kjer je dejavna.
(26)
Dejavnost EIB v sosednjih državah je treba izvajati v okviru evropske sosedske politike, s čimer želi Unija razviti posebne odnose s sosednjimi državami z namenom, da se ustvari območje blaginje in dobrega sosedstva, ki temelji na vrednotah Unije,
kot so demokracija, pravna država, dobro vodenje in spoštovanje človekovih pravic
, in ki ga zaznamujejo tesni in mirni odnosi na podlagi sodelovanja. Za dosego teh ciljev morajo Unija in njene partnerice izvesti skupno dogovorjene dvostranske akcijske načrte, v katerih so določene prednostne naloge, vključno glede političnih in varnostnih vprašanj, trgovinskih in gospodarskih zadev, varstva okolja,
socialnih vprašanj
ter integracije prometnih in energetskih omrežij,
kot so projekt plinovoda Nabucco in drugi projekti plinovodov, ki so za Unijo zelo pomembni
. Unija za Sredozemlje,
strategija EU za regijo Baltskega morja
, vzhodno partnerstvo in sinergija Črnega morja so večstranske regionalne pobude, ki dopolnjujejo evropsko sosedsko politiko ter spodbujajo sodelovanje med Evropsko unijo in ustrezno skupino sosednjih partnerskih držav, ki se soočajo s skupnimi izzivi in/ali delijo skupno geografsko področje. Unija za Sredozemlje
je namenjena ponovni sprožitvi evro-sredozemskega procesa povezovanja s podporo skupnega gospodarskega, socialnega in okoljskega razvoja na obeh straneh Sredozemlja ter
podpira izboljšan socialno-gospodarski razvoj, solidarnost, regionalno povezovanje, trajnostni razvoj in pridobivanje znanja ter poudarja potrebo po povečanju finančnega sodelovanja v podporo regionalnim in mednacionalnim projektom.
Unija za Sredozemlje še zlasti podpira vzpostavitev pomorskih in kopenskih avtocest, sanacijo okolja v Sredozemlju, načrt za sončno energijo v Sredozemlju, sredozemsko pobudo za razvoj podjetništva, pobude za civilno zaščito in evro-sredozemsko univerzo. Strategija EU za regijo Baltskega morja podpira trajnostno okolje in optimalen gospodarski ter socialni razvoj.
Vzhodno partnerstvo želi ustvariti potrebne pogoje za pospešitev političnega povezovanja ter nadaljnjega gospodarskega povezovanja med Unijo in državami vzhodnega partnerstva,
česar pa ni mogoče doseči, dokler ne bodo vse države iz tega partnerstva upoštevale načel demokracije in pravne države ter spoštovale človekovih pravic
. Ruska federacija in Unija imata široko strateško partnerstvo, ki se razlikuje od evropske sosedske politike in se izraža s skupnimi prostori in načrti.
Ti se
na večstranski ravni
dopolnjujejo
s severno dimenzijo, ki predstavlja okvir za sodelovanje med EU, Rusijo, Norveško in Islandijo.
(27)
Dejavnost EIB v Latinski Ameriki je treba izvajati v okviru strateških partnerstev med Unijo, Latinsko Ameriko in Karibi. Kot je poudarila Komisija septembra 2009 v sporočilu „Evropska unija in Latinska Amerika: partnerstvo svetovnih akterjev“ KOM(2009)0495 .
, so prednostne naloge EU na področju sodelovanja z Latinsko Ameriko spodbujanje regionalnega sodelovanja in izkoreninjenje revščine ter družbene neenakosti za spodbujanje trajnostnega gospodarskega in družbenega razvoja. Te cilje politike je treba pospeševati z upoštevanjem različnih ravni razvoja v državah Latinske Amerike. Na področjih skupnih interesov za Unijo in Latinsko Ameriko, vključno z okoljem, podnebnimi spremembami, zmanjšanjem nevarnosti nesreč in energijo, znanostjo, raziskovanjem, visokošolskim izobraževanjem, tehnologijo in inovacijami, je treba vzpostaviti dvostranski dialog.
(28)
EIB mora biti v Aziji aktivna tako v dinamičnih gospodarstvih v vzponu kot tudi v manj uspešnih državah. V tej raznoliki regiji Unija poglablja strateški partnerstvi s Kitajsko in Indijo, napredujejo pa tudi pogajanja za novo partnerstvo in sporazume o prosti trgovini z državami Jugovzhodne Azije. Istočasno pa ostaja pri načrtu Unije za Azijo razvojno sodelovanje visoko na seznamu; razvojna strategija EU za azijsko regijo želi izkoreniniti revščino s podpiranjem široke trajnostne gospodarske rasti, spodbujanjem ugodnega okolja in pogojev za trgovino ter povezovanjem znotraj regije, izboljšanjem upravljanja, povečanjem politične in družbene trdnosti in podpiranjem doseganja razvojnih ciljev novega tisočletja 2015. Skupaj se izvajajo politike, ki se osredotočajo na skupne izzive, kot so podnebne spremembe, trajnostni razvoj, varnost in stabilnost, upravljanje in človekove pravice ter preprečevanje in odziv na naravne in humanitarne katastrofe.
(29)
Strategija EU za novo partnerstvo z Srednjo Azijo, ki jo je sprejel Evropski svet junija 2007 je okrepila regionalni in dvostranski dialog ter sodelovanje Unije z državami Srednje Azije glede pomembnih vprašanj, s katerimi se soočajo, kot na primer zmanjšanje revščine, trajnostni razvoj in stabilnost. Izvajanje strategije je dobro napredovalo na področjih človekovih pravic, vladavine prava, dobrega upravljanja in demokracije, izobraževanja, gospodarskega razvoja, trgovine in naložb, energije in prometa ter okoljskih politik.
(30)
Dejavnost EIB v Južni Afriki je treba izvajati v okviru državnega strateškega dokumenta med EU in Južno Afriko. Osrednja področja, opredeljena v strateškem dokumentu, so ustvarjanje delovnih mest, razvoj zmogljivosti za zagotavljanje storitev in socialna kohezija. Dejavnosti EIB v Južni Afriki so se izvajale kot dopolnilo k programu Komisije za razvojno sodelovanje, in sicer z osredotočanjem EIB na podporo zasebnemu sektorju ter na naložbe v širjenje infrastrukture in socialnih storitev (nastanitev, elektrika,
projekti za čiščenje pitne vode
in komunalna infrastruktura). Na podlagi vmesnega pregleda državnega strateškega dokumenta za Južno Afriko se predlaga okrepitev delovanja na področju podnebnih sprememb, in sicer z dejavnostmi, ki podpirajo ustvarjanje zelenih delovnih mest.
(31)
Da bi povečali skladnost celotne podpore EU v zadevnih regijah, bi bilo treba po potrebi
najti ustrezne možnosti za
združitev financiranja EIB s proračunskimi viri EU na primer v obliki jamstva, tveganega kapitala in subvencioniranih obrestnih mer, naložbenega sofinanciranja, skupaj s tehnično pomočjo za pripravo projektov in njihovo izvajanje z instrumentoma IPA, ENPI, instrumentom za stabilnost, instrumentoma EIDHR in DCI.
V primeru takega združevanja financiranja EIB z drugimi proračunskimi viri EU morajo vsi finančni sklepi jasno opredeliti vire, ki bodo uporabljeni. Letno poročilo Komisije za Evropski parlament in Svet o financiranju EIB, ki se izvaja na podlagi tega sklepa, bi moralo vsebovati podrobno razčlenitev proračunskih virov in finančnih instrumentov, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB. V prihodnjem večletnem finančnem okviru bi bilo treba vzpostaviti večjo sinergijo med temi finančnimi instrumenti EU in zunanjim mandatom EIB.
(32)
Zunanje financiranje EIB mora biti na vseh ravneh, od strateškega načrtovanja do razvoja projekta, v skladu z zunanjo politiko EU in jo podpirati ter biti v skladu s cilji na visoki ravni, zastavljenimi v tem sklepu. Z namenom povečanja skladnosti zunanjih ukrepov EU je treba dodatno okrepiti politični in strateški dialog med Komisijo, ESZD in EIB. Z istim namenom je treba povečati sodelovanje in zgodnjo medsebojno izmenjavo informacij med EIB in Komisijo
ter ESZD
na operativni ravni.
Pisarne EIB zunaj EU morajo biti, kadar je to primerno, nameščene v delegacijah Unije, da bi spodbudili to sodelovanje in hkrati delili stroške delovanja.
Zelo pomembno je, da obstaja ustrezna zgodnja izmenjava stališč med EIB, Komisijo in ESZD pri postopku priprave programskih dokumentov za povečanje sinergije med dejavnostmi
teh treh organov EU
.
(33)
Praktični ukrepi za povezovanje splošnih ciljev mandata in njihovega izvajanja morajo biti določeni v regionalnih operativnih smernicah ▌.
Za razvoj teh smernic, ki so namenjene splošni uporabi in dopolnjujejo ta sklep, mora imeti Komisija pooblastilo, da v tesnem sodelovanju z
EIB
in, za zadeve, ki sodijo v njeno pristojnost,
ESZD
sprejema delegirane akte v skladu s členom 290 PDEU. Zlasti je pomembno, da Komisija pri svojem pripravljalnem delu opravi ustrezna posvetovanja, tudi na ravni strokovnjakov. Te
smernice naj bi na podlagi širšega okvira politike EU za vsako regijo odražale državne strategije EU in skušale zagotoviti, da financiranje EIB dopolnjuje ustrezne politike, programe in instrumente pomoči EU v različnih regijah. Smernice je treba predložiti Evropskemu parlamentu in Svetu v okviru letnih poročil Komisije o zunanjem mandatu EIB.
(34)
EIB bi morala po posvetovanju s Komisijo pripraviti okvirni večletni program za načrtovani obseg podpisanih financiranj EIB, da se zagotovi ustrezno proračunsko načrtovanje za zagotovitev sredstev jamstvenega sklada
in skladnost načrtovanega financiranja EIB z najvišjimi zneski, določenimi v tem sklepu
. Komisija mora ta načrt upoštevati pri svojem rednem proračunskem načrtovanju, ki ga predloži proračunskemu organu.
(35)
Komisija mora
do sredine leta 2012 na podlagi sedanjih pozitivnih izkušenj predlagati uvedbo
„programa EU za sodelovanje in razvoj“ z namenom optimiranja
in racionalizacije
delovanja mehanizmov za
okrepljeno
kombiniranje nepovratnih sredstev in posojil v zunanjih regijah.
Takšen sklep mora temeljiti na oceni učinka, s katero se opredelijo stroški in prednosti tega programa.
V svojih obravnavah se mora Komisija posvetovati z EIB,
Evropsko banko za obnovo in razvoj
ter z drugimi evropskimi večstranskimi in dvostranskimi finančnimi institucijami.
Komisija v ta namen oblikuje delovno skupino, sestavljeno iz predstavnikov držav članic, Evropskega parlamenta, EIB in drugih institucij, dejavnih na področju sodelovanja in razvoja EU, če je to potrebno.
Takšen program
mora pod vodstvom Evropske komisije spodbujati sinergije, izmenjavo informacij o novih projektih,
sporazume vzajemnega zaupanja, ki temeljijo na primerjalni prednosti različnih institucij, obenem pa spoštoval vlogo in pristojnosti institucij EU pri izvajanju proračuna EU in posojil
finančnih institucij
.
Takšen program bo predvsem uporaben pri financiranju projektov za razvoj ali projektov za boj proti podnebnim spremembam.
(36)
EIB bi bilo treba spodbujati k izvedbi analize stroškov in koristi, da postopoma vse svoje zunanje dejavnosti razdeli na geografski osnovi, da bi se lahko bolje prilagajala posebnostim na vsakem območju in spodbujala sodelovanje in skupno odgovornost partnerskih držav pri dejanskem upravljanju sredstev in finančnem spremljanju zadevnih projektov. Glede na rezultat zgoraj navedene analize mora EIB že ob začetku tega postopka predvideti razdelitev svojih sredozemskih dejavnosti, ki so bile doslej zajete v Skladu za evro-sredozemske naložbe in partnerstvo (FEMIP), in ustanovitev evro-sredozemske finančne institucije za skupni razvoj, v kateri bi bila EIB še naprej večinski delničar. V posebnem primeru Sredozemlja bi to institucionalno preoblikovanje EIB izboljšalo učinkovitost njenih ukrepov v sredozemskih državah, povečalo njeno prepoznavnost in omogočilo večjo finančno podporo prednostnim pobudam Unije za Sredozemlje. EIB bi morala podpirati tudi program „Invest in Med“, ki omogoča uspešno povezovanje v mreže s podjetji in akterji civilne družbe v partnerskih državah.
(37)
EIB je treba spodbujati pri širjenju financiranj
in razpršitvi njenih finančnih instrumentov
zunaj Unije brez uveljavljanja jamstva EU, da bi
se jamstvo uporabljalo zgolj za države in projekte, ki imajo slab dostop do trga, jamstvo pa bi zaradi tega imelo večjo dodano vrednost
.
EIB mora zato in vedno z namenom podpore zunanjepolitičnim ciljem EU povečati zneske, ki jih posoja na lastno tveganje
, in to zlasti v predpristopnih in sosednjih državah ter v državah z dolgoročno bonitetno oceno v drugih regijah, poleg tega pa tudi v državah z nizko bonitetno oceno, kadar ima EIB ustrezna jamstva pri tretjih strankah.
V soglasju
s Komisijo mora EIB razviti politiko za odločanje med dodeljevanjem projektov bodisi mandatu v sklopu jamstva EU ali financiranju EIB na lastno tveganje. Takšna politika bi upoštevala zlasti kreditno sposobnost zadevnih držav in projektov.
Ob podaljšanju zunanjega mandata za obdobje po letu 2013 bi bilo treba revidirati to politiko, nato pa ponovno pregledati seznam držav, ki so upravičene do jamstva, ob upoštevanju posledic oblikovanja rezervacij Jamstvenega sklada.
(38)
EIB je treba spodbujati pri širjenju financiranj, namenjenih decentraliziranim javnim subjektom v državah financiranja, kadar razpolaga z ustreznimi jamstvi.
(39)
EIB bi morala razširiti razpon ponujenih novih in inovativnih finančnih instrumentov, vključno z večjim osredotočanjem na razvoj jamstvenih instrumentov. Poleg tega je treba spodbujati EIB k izdajanju posojil v lokalnih valutah in izdajanju obveznic na lokalnih trgih, pod pogojem, da so partnerske države izvedle potrebne strukturne reforme, zlasti v finančnem sektorju, ter druge ukrepe, ki omogočajo dejavnost EIB.
(40)
Zunanjim aktivnostim EIB
je treba v razumnem časovnem obdobju
posvetiti dovolj človeških virov in finančnih sredstev, da bo EIB izpolnjevala zahteve mandata v regijah in podregijah. To vključuje zlasti zadostne zmogljivosti za podporo razvojnih ciljev sodelovanja EU za povečano osredotočenost na predhodno oceno okoljskih, socialnih in razvojnih vidikov njenih dejavnosti ter za učinkovito nadzorovanje projektov med izvajanjem.
Treba je ohraniti priložnosti za dodatno izboljšanje učinkovitosti in uspešnosti ter aktivno izvajati sinergije.
(41)
Pri financiranju zunaj Unije, ki sodi na področje uporabe tega sklepa, si mora EIB prizadevati za nadaljnje izboljšanje usklajevanja in krepitev sodelovanja z IFI in EBFI, tudi vključno z ustreznim sodelovanjem na področju pogojev za sektorje in vzajemnim zaupanjem pri postopkih, uporabo skupnega sofinanciranja in udeležbo v globalnih pobudah, kot je pospeševanje usklajevanja in učinkovitosti pomoči.
Takšno usklajevanje in sodelovanje mora omogočiti preprečitev prekrivanja projektov in nezaželene konkurence, povezane s projekti, ki jih financira EU. Ta prizadevanja
morajo temeljiti na vzajemnosti ▌.
Financiranje EIB, ki se izvaja s sporazumi o sodelovanju z drugimi mednarodnimi in bilateralnimi finančnimi institucijami, mora spoštovati načela, določena v tem sklepu.
(42)
EIB mora zlasti v državah skupnega delovanja zunaj Unije izboljšati sodelovanje z drugimi evropskimi finančnimi institucijami. Komisija, EIB in Evropska banka za obnovo in razvoj so sklenile tristranski memorandum o soglasju, ki zajema vse države skupnega delovanja zunaj Unije. Pričakuje se, da bo ta memorandum preprečil konkurenco med EIB in Evropsko banko za obnovo in razvoj ter jima omogočil delovanje, pri katerem bi se dopolnjevali in v čim večji meri izkoristili svoje primerjalne prednosti. Memorandum naj bi poskrbel tudi za približevanje njunih postopkov v razumnem roku. Potreben bi bil razmislek o postopni vzpostavitvi tesnejših vezi med tema dvema bankama s pretežno evropskim kapitalom, da bi optimizirali evropske instrumente za financiranje zunanjih ukrepov.
(43)
Okrepiti je treba poročanje in prenos informacij EIB Komisiji, da lahko Komisija izboljša letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranjih EIB, izvedenih na podlagi tega sklepa. Poročilo bi moralo predvsem oceniti skladnost financiranja EIB s tem sklepom ob upoštevanju operativnih smernic in vsebovati dele o dodani vrednosti
EIB, na primer podpori zunanje politike EU in mandatnih zahtev, kakovosti financiranih operacij ter prenos finančnih koristi strankam
, ter dele o sodelovanju s Komisijo,
Evropsko banko za obnovo in razvoj,
drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami in dvostranskimi donatorji, vključno s sofinanciranjem.
Poročilo mora oceniti tudi, kako je EIB pri zasnovi in spremljanju financiranih projektov upoštevala gospodarsko, finančno, okoljsko in socialno vzdržnost. Zajemati bi moralo tudi poseben oddelek, posvečen podrobni oceni ukrepov EIB za izpolnjevanje veljavnega mandata, kot je določeno s Sklepom št. 633/2009/ES
,
pri čemer se posebna pozornost posveti poslom EIB, pri katerih se uporabljajo finančni nosilci s sedežem v off-shore finančnih centrih. EIB bi morala pri svojem financiranju zagotoviti, da se njene politike do pomanjkljivo reguliranih jurisdikcij ali nekooperativnih jurisdikcij ustrezno izvajajo, da bi prispevali k mednarodnemu boju proti davčnim goljufijam in davčnim utajam. Poročilo bi moralo zajemati oceno socialnih in razvojnih vidikov projektov. Poročilo bi moralo biti objavljeno, s čimer bi civilni družbi in državam prejemnicam omogočili, da izrazijo svoja mnenja.
Po potrebi mora poročilo vsebovati podatke o večjih spremembah in okoliščinah, ki bi upravičile dodatne spremembe mandata pred koncem obdobja.
To poročilo bi moralo predvsem vključevati podrobno razčlenitev financiranja EIB v skladu s tem sklepom skupaj z vsemi finančnimi viri EU in drugimi donatorji, s čimer bi pridobili podroben pregled finančne izpostavljenosti financiranja.
(44)
Financiranje EIB bi bilo treba še naprej upravljati v skladu s predpisi in postopki EIB, vključno z ustreznimi nadzornimi ukrepi ter ukrepi za preprečevanje utaje davkov in ustreznimi predpisi in postopki, ki se nanašajo na Računsko sodišče in Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) –
SKLENILA:
Člen 1
Jamstvo EU
1.
Evropska unija odobri Evropski investicijski banki (EIB) proračunsko jamstvo EU za financiranja zunaj Unije (jamstvo EU). Jamstvo EU se odobri kot splošno jamstvo za plačila, ki jih EIB ne prejme, čeprav so ji dolgovana, v zvezi s posojili in posojilnimi jamstvi za investicijske projekte EIB, ki so upravičeni v skladu z odstavkom 2.
Dejavnosti financiranja EIB so v skladu s splošnimi vodilnimi načeli ter prispevajo k izpolnjevanju ciljev in politik zunanjega delovanja Unije.
2.
Do jamstva EU so upravičena posojila in posojilna jamstva EIB za naložbene projekte, ki se izvajajo v državah, vključenih v ta sklep, odobrena v skladu z lastnimi predpisi in postopki EIB
, vključno z izjavo EIB o socialnih in okoljskih standardih,
v podporo ustreznim zunanjepolitičnim ciljem Unije, kjer je bilo financiranje EIB odobreno v skladu s podpisanim sporazumom, ki ni niti potekel niti ni bil preklican (financiranje EIB).
3.
Jamstvo EU se omeji na 65 % skupnega zneska izplačanih posojil in jamstev, zagotovljenih v okviru financiranja EIB, zmanjšanega za povrnjene zneske in povečanega za vse ustrezne zneske.
4.
Jamstvo EU krije financiranje EIB, podpisano v obdobju, ki se začne 1. februarja 2007 in konča 31. decembra 2013. Za financiranje EIB, podpisano na podlagi Sklepa Sveta 2006/1016/ES, Sklepa Sveta 2008/847/ES z dne 4. novembra 2008 o upravičenosti srednjeazijskih držav v skladu s Sklepom Sveta 2006/1016/ES o odobritvi jamstva Skupnosti Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Skupnosti UL L 301, 12.11.2008, str. 13.
in Sklepom št. 633/2009/ES, še naprej velja jamstvo EU v skladu s tem sklepom.
5.
Če do izteka obdobja, navedenega v odstavku 4, Evropski parlament in Svet ne sprejmeta sklepa za odobritev novega jamstva EU za financiranje EIB zunaj Unije na podlagi predloga, ki ga predloži Komisija v skladu s členom 19, se navedeno obdobje avtomatično podaljša za šest mesecev.
Člen 2
Zgornje meje mandata
1.
Zgornja meja financiranj EIB v okviru jamstva EU za obdobje 2007–2013, zmanjšana za preklicane zneske, ne sme preseči
29 567 000 000 EUR
in se razdeli na dva dela:
(a)
splošni mandat v višini
27 567 000 000 EUR
;
(b)
mandat za podnebne spremembe v višini 2 000 000 000 EUR.
2.
Splošni mandat se razdeli na zavezujoče regionalne zgornje meje in okvirne podomejitve, kakor je opredeljeno v Prilogi I. Znotraj regionalnih zgornjih mej EIB postopoma zagotovi uravnoteženo razdelitev med državami v regijah, ki jih pokriva splošni mandat.
3.
Financiranja EIB, krita v sklopu splošnega mandata, so tista, ki zasledujejo cilje, določene v členu 3 tega sklepa.
4.
Mandat za podnebne spremembe krije financiranja EIB v vseh državah, vključenih v ta sklep, kjer financiranja EIB podpirajo ključne cilje politike EU reševanja vprašanj podnebnih sprememb s podporo projektov za blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, ki prispevajo k skupnemu cilju Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (UNFCCC), zlasti z izogibanjem ali zmanjševanjem emisije toplogrednih plinov na področjih obnovljive energije, energetske učinkovitosti in trajnostnega prometa ali s povečanjem odpornosti ranljivih držav, sektorjev in skupnosti na škodljiv vpliv podnebnih sprememb. Mandat za podnebne spremembe se izvaja v tesnem sodelovanju s Komisijo in združuje
, kolikor je
mogoče
,
▌financiranje EIB s proračunskimi sredstvi EU.
Upravičenost držav, pri katerih EIB financira blažitev podnebnih sprememb v sklopu jamstva EU, bi lahko bila pred dodelitvijo sredstev EIB omejena za države, o katerih Svet meni, da se niso zavezale izpolnitvi ustreznih ciljev, povezanih s podnebnimi spremembami. Svet se pred sprejetjem odločitve posvetuje z ESZD in Komisijo. Neobvezni mandat ne šteje kot prispevek Unije in držav članic k sredstvom za hitri začetek, o katerih so se dogovorili na Konferenci pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah decembra 2009 v Københavnu.
5.
Ustrezna merila za to, kar se opredeljuje kot „čista tehnologija“, morajo biti načeloma usmerjena v energetsko učinkovitost in tehnologije za zniževanje emisij.
6.
Za namene mandata za podnebne spremembe se mora EIB vseeno truditi, da zagotovi uravnovešeno porazdelitev financiranj, dodeljenih regijam iz Priloge II tega sklepa, do konca obdobja, navedenega v členu 1(4). EIB mora zlasti zagotoviti, da regija pod točko A Priloge II ne prejme več kot 40 % zneska, dodeljenega temu mandatu, regija pod točko B ne več kot 50 %, regija pod točko C ne več kot 30 % in regija pod točko D ne več kot 10 %.
Na splošno se mandat za podnebne spremembe uporablja za financiranje projektov, ki so tesno povezani z glavnimi pristojnostmi EIB, ki ustvarjajo dodano vrednost in čim bolj povečujejo vpliv na prilagajanje podnebnim spremembam in njihovo blažitev.
7.
Upravljanje splošnega mandata in mandata za podnebne spremembe poteka v skladu z načeli dobre bančne prakse.
Člen 3
Splošni cilji mandata
1.
Jamstvo EU se odobri za financiranja EIB, ki podpirajo
katerega
koli od naslednjih splošnih ciljev:
(a)
razvoj lokalnega zasebnega sektorja, zlasti podpora malim in srednje velikim podjetjem;
(b)
razvoj socialne in gospodarske infrastrukture, vključno s prometom, energijo, okoljsko infrastrukturo ter informacijskimi in komunikacijskimi tehnologijami (IKT);
(c)
blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje, kot je opredeljeno v členu 2(4).
Posredni prispevek k zmanjševanju revščine z vključujočo rastjo in trajnostnim gospodarskim ter socialnim razvojem je osnovni cilj financiranja EIB v državah v razvoju
Kot je opredeljeno na seznamu OECD prejemnikov ODA (v katerega so vključene najmanj razvite države, države z nizkim dohodkom in države s srednjim dohodkom).
.
[Sprememba 5]
2.
V skladu s cilji EU in mednarodnimi cilji glede podnebnih sprememb EIB v sodelovanju s Komisijo do leta 2012 predstavi strategijo o tem, na kakšen način je mogoče postopno in nenehno povečevati delež projektov, ki spodbujajo zmanjševanje emisij CO
2
, in prepoloviti projekte, ki škodijo doseganju okoljskih ciljev EU.
3.
Bolj splošno povedano, financiranje EIB prispeva k splošnim načelom zunanjih ukrepov Unije, kot je navedeno v členu 21 Pogodbe o Evropski uniji, za utrjevanje in podpiranje demokracije ter pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter k izvajanju mednarodnih sporazumov o okolju, katerih podpisnica je Unija. Predvsem ko gre za države v razvoju, je treba biti pozoren na trajnostno upravljanje svetovnih naravnih virov, njihovo neovirano in postopno vključevanje v svetovno gospodarstvo, kampanjo boja proti revščini, pa tudi skladnost s cilji, ki jih je v okviru ZN in drugih pristojnih mednarodnih organizacij odobrila Unija. EIB spodbuja enak dostop do finančnih storitev, zlasti za prikrajšane skupine, kot so manjšine, kmetje in ženske. Za ustrezno izpolnitev teh zahtev morajo vodstveni organi EIB zagotoviti, da se bodo v razumnem roku povečali viri EIB, vključno s povečanjem števila zaposlenih.
4.
Regionalno povezovanje med partnerskimi državami, vključno z gospodarskim povezovanjem med predpristopnimi državami, sosednjimi državami in EU mora biti prednostni cilj za financiranje EIB na območjih, opredeljenih v odstavku 1.
5.
EIB mora postopoma povečevati dejavnost v socialnih sektorjih, kot sta zdravstvo in šolstvo.
Člen 4
Vključene države
1.
Seznam držav upravičenk ali možnih držav upravičenk do financiranja EIB v sklopu jamstva EU je v Prilogi II.
2.
O upravičenosti do financiranja EIB v sklopu jamstva EU držav, navedenih v Prilogi II in označenih z „*“, ter drugih držav, ki niso navedene v Prilogi II, odločita Evropski parlament in Svet za vsak primer posebej v skladu z rednim zakonodajnim postopkom.
3.
Jamstvo EU krije samo financiranje EIB, ki se izvaja v državah upravičenkah, ki so sklenile okvirni sporazum z EIB, v katerem se določijo pravni pogoji, pod katerimi se izvaja takšen posel.
4.
V primeru resnih dvomov o političnih ali gospodarskih razmerah
in politikah
v določeni državi se lahko Evropski parlament in Svet odločita, da se v navedeni državi opusti novo financiranje EIB na podlagi jamstva EU v skladu z rednim zakonodajnim postopkom.
5.
Jamstvo EU ne krije financiranja EIB v določeni državi, če je bil sporazum, ki se nanaša na takšen posel, podpisan po pristopu te države k Evropski uniji.
Člen 5
Prispevek financiranj EIB politikam EU
1.
Komisija
z delegiranimi akti v skladu s členom 6 in ob upoštevanju pogojev iz členov 7 in 8 sprejme
regionalne operativne smernice, ki so se razvile
v tesnem sodelovanju z EIB in Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD)
za financiranje EIB na podlagi tega sklepa. Pri sestavi teh smernic ▌Komisija in EIB
sodelujeta
z ESZD
pri političnih vprašanjih, ki sodijo v njeno pristojnost
. Namen operativnih smernic je zagotavljanje, da financiranje EIB podpira politike EU, njihova izhodiščna točka pa je širši regionalni politični okvir EU, ki ga ustrezno določita Komisija in ESZD. Operativne smernice morajo
poleg tega
zagotoviti, da je financiranje EIB skladno z ustreznimi politikami, programi in instrumenti pomoči EU v različnih regijah ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta in odločb ter sklepov Sveta
in evropskega soglasja o razvoju
. V okviru, določenem v operativnih smernicah, EIB opredeli ustrezne strategije financiranja in zagotovi njihovo izvajanje.
2.
Skladnost financiranja EIB z zunanjepolitičnimi cilji EU se spremlja v skladu s členom 13.
EIB za financirane projekte razvije kazalnike uspešnosti glede vidikov razvoja, varstva okolja in človekovih pravic, upošteva pa tudi ustrezne kazalnike Pariške izjave o učinkovitosti pomoči, da se olajša takšno spremljanje.
3.
Financiranje EIB ni vključeno v kritje jamstva EU, če Komisija poda negativno mnenje o takšnem financiranju v okviru postopka, predvidenega v členu 19 statuta EIB.
4.
Komisija objavi obrazloženo mnenje za vsak projekt, ki ga odobri, pri čemer razloži, na kakšen način projekt spoštuje različne elemente tega sklepa in zlasti, na kakšen način podpira cilje zunanjega delovanja Unije, pri čemer so izključene zaupne točke.
Člen 6
Izvajanje pooblastila
1.
Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz člena 5 se dodeli Komisiji za obdobje iz člena 1(4) tega sklepa.
2.
Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o tem sočasno obvesti Evropski parlament in Svet.
3.
Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji, določenimi v členih 7 in 8.
Člen 7
Preklic pooblastila
1.
Evropski parlament ali Svet lahko prekliče prenos pooblastila iz člena 5.
2.
Institucija, ki je začela notranji postopek o morebitnem preklicu pooblastila, si prizadeva o tem obvestiti drugo institucijo in Komisijo v razumnem roku pred sprejetjem končne odločitve ter pri tem navede pooblastilo, ki bi se lahko preklicalo, in možne razloge za preklic.
3.
Z odločitvijo o preklicu pooblastila preneha veljati pooblastilo, navedeno v tej odločitvi. Odločitev začne veljati nemudoma ali na poznejši datum, ki je v njej naveden. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. Odločitev se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 8
Nasprotovanje delegiranim aktom
1.
Evropski parlament ali Svet lahko nasprotuje delegiranemu aktu v dveh mesecih od datuma uradnega obvestila.
Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se to obdobje podaljša za dva meseca.
2.
Če po izteku obdobja iz odstavka 1 niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu, se ta objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati na datum, določen v delegiranem aktu.
Delegirani akt se lahko objavi v Uradnem listu Evropske unije in začne veljati pred iztekom navedenega roka, če sta Evropski parlament in Svet obvestila Komisijo o nameri, da delegiranemu aktu ne bosta nasprotovala.
3.
Če Evropski parlament ali Svet nasprotuje delegiranemu aktu v roku iz odstavka 1, akt ne začne veljati. Institucija, ki nasprotuje, navede razloge za nasprotovanje delegiranemu aktu.
Člen 9
Ocena EIB razvojnih vidikov projektov
1.
EIB izvaja skrbno delo pri razvojnih vidikih projektov, ki so kriti z jamstvom EU
, in preverja izvajanje ustreznih javnih posvetovanj na lokalni ravni
. Predpisi in postopki EIB morajo vključevati potrebne predpise o ocenjevanju okoljskega in družbenega vpliva projektov in ocenjevanju vidikov v zvezi s človekovimi pravicami, da bodo v sklopu tega sklepa podprti samo projekti, ki so gospodarsko, finančno, okoljevarstveno in družbeno trajnostni.
Komisija vključi na skupni osnovi v letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu oceno o razvojni razsežnosti dejavnosti EIB, ki temelji na potrebni skrbnosti, ki se izvaja pri projektih, ki jih krije jamstvo EU.
Kadar je to ustrezno, ocena vključuje presojo, kako se lahko zmogljivosti upravičencev do financiranja EIB v času trajanja projekta okrepijo s tehnično pomočjo.
2.
Poleg predhodne ocene razvojnih vidikov EIB
zahteva od nosilcev projektov, da izvedejo temeljito
nadziranje v času izvajanja
in zaključka
projekta, med drugim na ravni razvojnega in
okoljskega
vpliva projekta
ter njegovega vpliva na spoštovanje človekovih pravic
.
EIB ovrednoti informacije, ki jih posredujejo nosilci projektov. Nadzorovanje EIB vključuje, kadar je to mogoče, uspešnost finančnih posrednikov pri podpori malim in srednje velikim podjetjem. Rezultati nadziranja se, kadar je to mogoče, razkrijejo
.
3.
EIB Komisiji posreduje letna poročila z oceno vpliva dejavnosti, ki so bile financirane med letom, na razvoj. Poročila temeljijo na kazalnikih uspešnosti EIB, ki so določeni v členu 5(2). Komisija razvojna poročila EIB predloži Evropskemu parlamentu in Svetu v okviru postopka letnega poročanja iz člena 13 in jih objavi, da bodo zainteresirane skupine, vključno s civilno družbo in državami prejemnicami, prav tako lahko izrazile svoja stališča o zadevi. Evropski parlament obravnava letna poročila ob upoštevanju mnenj vseh zainteresiranih strani.
Člen 10
Sodelovanje s Komisijo in ESZD
1.
Okrepi se skladnost zunanjih ukrepov EIB z zunanjepolitičnimi cilji Unije z namenom doseči čim večjo sinergijo med financiranjem EIB in proračunskimi sredstvi EU, zlasti z uvedbo operativnih smernic iz člena 5 in rednim ter sistematičnim dialogom in zgodnjo izmenjavo informacij o:
(a)
strateških dokumentih, ki jih ustrezno pripravi Komisija in/ali ESZD, kot so nacionalni in regionalni strateški dokumenti, usmeritveni programi, akcijski načrti in predpristopni dokumenti;
(b)
dokumentih EIB za strateško načrtovanje in uvedbi novih projektov;
(c)
drugih političnih in operativnih vidikih.
2.
Sodelovanje poteka različno v različnih regijah, glede na vlogo EIB in politike Unije v posameznih regijah.
Člen 11
Sodelovanje z drugimi
javnimi finančnimi
institucijami
1.
Financiranje EIB vedno pogosteje poteka ▌v sodelovanju z drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami (IFI) ali evropskimi dvostranskimi finančnimi institucijami (EBFI), da se zagotovijo najboljše sinergije, sodelovanje in učinkovitost ter
preudarna in
ustrezna delitev tveganja in skladni pogoji za projekte in sektorje
, da bi čim bolj zmanjšali morebitno podvajanje stroškov in nepotrebno prekrivanje
.
[Sprememba 4]
2.
Sodelovanje iz odstavka 1 se olajša z usklajevanjem, ki poteka predvsem v okviru memoranduma o soglasju ali drugih okvirov regionalnega sodelovanja EU, kadar je ustrezno, med Komisijo, EIB,
Evropsko banko za obnovo in razvoj ter
najpomembnejšimi IFI in EBFI, ki delujejo v različnih regijah,
ob upoštevanju pristojnosti ESZD
.
3.
Komisija na podlagi obstoječih pozitivnih izkušenj do sredine leta 2012 predlaga uvedbo „programa EU za sodelovanje in razvoj“ z namenom optimizacije in racionalizacije delovanja mehanizmov za večje povezovanje nepovratnih sredstev in posojil v zunanjih regijah. V svojih obravnavah se Komisija posvetuje z EIB, Evropsko banko za obnovo in razvoj ter z drugimi evropskimi večstranskimi in dvostranskimi finančnimi institucijami. Zato Komisija oblikuje delovno skupino, sestavljeno iz predstavnikov držav članic, Evropskega parlamenta, EIB ter drugih institucij, če je to potrebno.
Člen 12
Kritje in pogoji jamstva EU
1.
Pri financiranju EIB, ki se sklene z državo ali za katerega jamči država, in drugih oblikah financiranja EIB, sklenjenega z regionalnimi ali lokalnimi organi oblasti, javnimi podjetji ali zavodi v državni lasti ali pod državnim nadzorom, če je bila za takšne druge oblike financiranja EIB opravljena ustrezna ocena kreditnega tveganja EIB ob upoštevanju okoliščin kreditnega tveganja v zadevni državi, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, so pa ji dolgovana (v nadaljnjem besedilu: „skupno jamstvo“).
2.
Za namene odstavka 1 zastopa Zahodni breg in Gazo Palestinska oblast, Kosovo
V skladu z resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244 (1999).
pa Misija Združenih narodov na Kosovu ali uprava, določena v regionalnih operativnih smernicah iz člena 5 tega sklepa.
3.
Pri financiranju EIB, ki ni zajeto v odstavku 1, jamstvo EU krije vsa plačila, ki jih EIB ne prejme, so pa ji dolgovana, če je prejem plačil preprečila uresničitev enega od naslednjih političnih tveganj (v nadaljnjem besedilu: „jamstvo pri političnem tveganju“):
(a)
nekonvertibilnost valute;
(b)
razlastitev;
(c)
vojna ali državljanski nemiri;
(d)
odklonitev pravnega varstva pri kršitvi pogodbe.
4.
V soglasju
s Komisijo mora EIB razviti jasno in pregledno politiko dodeljevanja za odločanje glede vira financiranj, ki so upravičena tako do kritja na podlagi jamstva EU kot tudi financiranja EIB na lastno tveganje.
5.
Kadar se jamstvo EIB dodeli za določeno operacijo, EIB odstopi Uniji vse terjatve, nastale zaradi neprejetih plačil, ali del njih, tako da se vse pravice EIB do dolžnikov z vsemi pripadajočimi vrednostnimi papirji prenesejo na Unijo.
Člen 13
Letno poročanje in obračunavanje
1.
Komisija letno poroča Evropskemu parlamentu in Svetu o financiranju EIB, ki se zagotovi na podlagi tega sklepa. Poročilo vključuje oceno financiranja EIB na ravni
programa
, projekta, sektorja, države in regije ter
oceno prispevka
financiranja EIB k izpolnjevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Unije,
pri čemer se posebna pozornost nameni s tem povezanim ciljem strategije EU 2020
. Poročilo
vsebuje povzetek tekočih projektov
.
Poročilo
predvsem ocenjuje skladnost financiranja EIB s tem sklepom ob upoštevanju operativnih smernic iz člena 5 in vsebuje dele o dodani vrednosti za doseganje ciljev politik EU
, o presoji vpliva na razvoj ter do kakšne mere je EIB upoštevala okoljsko in socialno vzdržnost pri zasnovi in spremljanju financiranih projektov,
ter dele o sodelovanju s Komisijo in drugimi IFI in dvostranskimi institucijami, vključno s sofinanciranjem.
Poročilo predvsem vsebuje podrobno razčlenitev vseh finančnih virov Unije, uporabljenih skupaj s financiranjem EIB in drugimi donatorji, da se pridobi podroben pregled finančne izpostavljenosti financiranja iz tega sklepa. Vsebuje tudi poseben oddelek, posvečen podrobni oceni ukrepov EIB za izpolnjevanje člena 1(2)
Sklepa št. 633/2009/ES
. EIB še naprej seznanja Evropski parlament, Svet in Komisijo z vsemi neodvisnimi ocenjevalnimi poročili, ki vsebujejo ugotovitve o praktičnih rezultatih, doseženih pri posebnih dejavnostih EIB pri zunanjih projektih.
2.
Za namene odstavka 1 EIB predloži Komisiji letna poročila o financiranju EIB, zagotovljenem na podlagi tega sklepa na ravni projekta, sektorja, države in regije ter o uresničevanju zunanjepolitičnih in strateških ciljev Skupnosti, vključno s sodelovanjem s Komisijo, drugimi IFI in dvostranskimi institucijami
ter poročilo o presoji vpliva na razvoj iz člena 9
.
Vsak memorandum o soglasju med EIB in drugimi mednarodnimi finančnimi institucijami ali dvostranskimi institucijami, ki zadeva izvajanje finančnih dejavnosti v okviru tega sklepa, je treba razkriti, če pa to ni mogoče, je treba z njim seznaniti Evropski parlament in Svet v okviru letnega poročanja Komisije iz odstavka 1.
3.
EIB Komisiji zagotovi potrebne statistične, finančne in računovodske podatke o posameznih financiranjih EIB
ter vse dodatne informacije
, da se izpolnijo poročevalske dolžnosti Komisije ali zahteve Evropskega računskega sodišča, in revizijsko potrdilo o neporavnanih zneskih v okviru financiranja EIB.
4.
Za namene obračunavanja in poročanja Komisije o tveganjih, ki jih krije skupno jamstvo, EIB zagotovi Komisiji svojo oceno tveganja in informacije o oceni financiranja, zagotovljenega posojilojemalcem ali dolžnikom z jamstvom, ki niso države.
5.
EIB zagotovi informacije iz odstavkov 2, 3 in 4 na svoje stroške.
EIB po splošnem pravilu te informacije, z izjemo zaupnih informacij, tudi objavi. Informacije o tem, ali jamstvo zajema posamezni projekt, se vključijo v povzetek projekta, ki se po fazi odobritve objavi na spletnem mestu EIB.
6.
EIB v svoje letno poročilo vključi naknadno oceno delovanja memoranduma o soglasju z Evropskim varuhom človekovih pravic.
Člen 14
Nesodelujoče jurisdikcije
EIB pri svojem financiranju ne dopušča nobenih dejavnosti, ki se izvajajo za nezakonite namene, vključno s pranjem denarja, financiranjem terorizma, davčnimi goljufijami in davčnim utajami. EIB zlasti ne sodeluje pri operaciji, ki se izvaja v državi upravičenki prek tuje nesodelujoče jurisdikcije, ki so jo kot tako opredelile Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), Projektna skupina za finančno ukrepanje (FATF) in druge ustrezne organizacije.
Člen 15
Možnosti za financiranje sodelovanja in razvojno financiranje
Komisija skupaj z EIB oblikuje delovno skupino za razpravo o možnostih financiranja sodelovanja in razvojnega financiranja EU, da bo pregledala sedanje prakse in predlagala spremembe organizacije in usklajevanja razvojne pomoči ter izboljšala njeno učinkovitost in uspešnost. Delovna skupina bo po potrebi vključevala predstavnike iz držav članic, Evropskega parlamenta in drugih evropskih finančnih institucij ter se ustrezno posvetovala s civilno družbo, zasebnim sektorjem in strokovnjaki iz držav z dobrimi referencami glede prejemanja razvojne pomoči. Delovna skupina bo predstavila svoje poročilo s priporočili do 31. decembra 2012.
Člen 16
Izterjava plačil, ki jih izvede Komisija
1.
Če Komisija izvede plačilo na podlagi jamstva EU, EIB v imenu in za račun Komisije izterja terjatve za izplačane zneske.
2.
EIB in Komisija skleneta sporazum, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke za izterjavo terjatev, najpozneje do datuma sklenitve sporazuma iz člena 17.
3.
Zaradi preglednosti Komisija na svoji spletni strani objavi vse podrobnosti o vseh primerih terjatev iz sporazuma o jamstvu iz člena 17.
4.
Evropsko računsko sodišče opravi revizijo za plačila in terjatve iz sporazuma o jamstvu EU, ki se izvedejo iz splošnega proračuna Evropske unije.
Člen 17 Sporazum o jamstvu
EIB in Komisija skleneta sporazum o jamstvu, v katerem podrobno opredelita določbe in postopke v zvezi z jamstvom EU,
in o tem obvestita Evropski parlament
.
Člen 18
Nadzor Računskega sodišča
Jamstvo, ki ga EU nudi EIB, nadzoruje Računsko sodišče.
Člen 19
Pregled
Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu ustrezni predlog za ustanovitev jamstva EU v sklopu naslednjega finančnega okvira.
Člen 20
Zaključno poročanje
Komisija predloži
Evropskemu parlamentu in Svetu
zaključno poročilo o uporabi tega sklepa do 31. oktobra 2014.
Člen 21
Razveljavitev
Sklep št. 633/2009/ES se razveljavi.
Člen 22
Začetek veljavnosti
Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v
Uradnem listu Evropske unije
.
V ...,
Za Evropski parlament Za Svet
Predsednik Predsednik
PRILOGA I
REGIONALNE ZGORNJE MEJE SPLOŠNEGA MANDATA
A.
Predpristopne države:
9 166 000 000 EUR
;
B.
Sosednje in partnerske države:
13 664 000 000 EUR
;
razdeljeno na naslednje okvirne podomejitve:
(i)
države Sredozemlja:
9 700 000 000 EUR
;
(ii)
Vzhodna Evropa, Južni Kavkaz in Rusija:
3 964 000 000 EUR
;
C.
Azija in Latinska Amerika
: 3 837 000 000 EUR
;
razdeljeno na naslednje okvirne podomejitve:
(i)
Latinska Amerika: 2 800 000 000 EUR;
(ii)
Azija (vključno s Srednjo Azijo):
1 037 000 000 EUR;
D.
Republika Južna Afrika: 900 000 000 EUR.
Znotraj
zgornje meje
splošnega mandata se lahko upravni organi EIB odločijo, da znesek v višini največ
20
% regionalnih
zgornjih meja
prerazporedijo med
regije
.
PRILOGA II
UPRAVIČENE ALI MOŽNO UPRAVIČENE REGIJE IN DRŽAVE
A.
Predpristopne države
1.
Države kandidatke
Hrvaška, Turčija, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija,
Republika Islandija
.
2.
Možne države kandidatke
Albanija, Bosna in Hercegovina, Črna gora, Srbija, Kosovo v skladu z Resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1244 (1999) ▌.
B.
Sosedske in partnerske države
1.
Sredozemske države
Alžirija, Egipt, Zahodni breg in Gaza, Izrael, Jordanija, Libanon, Libija, Maroko, Sirija, Tunizija.
2.
Vzhodna Evropa, Južni Kavkaz in Rusija
Vzhodna Evropa: Republika Moldavija, Ukrajina, Belorusija
(*)
Začetek dejavnosti EIB v Belorusiji bo še vedno povezan z napredkom v smeri demokracije v skladu z zaključki Sveta z dne 17. novembra 2009 o Belorusiji in resolucijo Evropskega parlamenta z dne 10. marca 2010 o položaju civilne družbe in narodnostnih manjšin v Belorusiji (UL C 349 E, 22.12.2010, str. 37). Komisija bo uradno obvestila EIB, ko bodo ti pogoji izpolnjeni, sočasno pa bo obvestila Evropski parlament in Svet.
;
Južni Kavkaz: Armenija, Azerbajdžan, Gruzija;
Rusija.
C.
Azija in Latinska Amerika
1.
Latinska Amerika
Argentina, Bolivija, Brazilija, Čile, Kolumbija, Kostarika, Kuba (*), Ekvador, El Salvador, Gvatemala, Honduras, Mehika, Nikaragva, Panama, Paragvaj, Peru, Urugvaj, Venezuela.
2.
Azija
Azija (razen Srednje Azije): Afganistan (*), Bangladeš, Butan (*), Brunej, Kambodža, Kitajska (vključno s posebnima upravnima regijama Hong Kong in Macao), Indija, Indonezija, Irak, Južna Koreja, Laos, Malezija, Maldivi, Mongolija, Nepal, Pakistan, Filipini, Singapur, Šrilanka, Tajvan (*), Tajska, Vietnam, Jemen.
Srednja Azija: Kazahstan, Kirgizistan, Tadžikistan, Turkmenistan, Uzbekistan.
D.
Južna Afrika: Republika Južna Afrika.
