3.2.2010 B7-0081/2010 PREDLOG RESOLUCIJE ob zaključku razprave o izjavi visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o razmerah v Iranu
Fiorello Provera
,
Lorenzo Fontana
,
Mara Bizzotto
v imenu skupine EFD
PE432.934v01-00 B7‑0081/2010 Resolucija Evropskega parlamenta o razmerah v Iranu
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju svojih predhodnih resolucij o Iranu,
– ob upoštevanju izjave predsedstva EU z dne 28. decembra 2009 o nedavnih demonstracijah v Iranu,
– ob upoštevanju izjave visoke predstavnice za zunanje zadeve in varnostno politiko v imenu Evropske unije z dne 12. januarja 2010 o sojenju sedmim voditeljem iranske skupnosti Baha'i,
– ob upoštevanju izjave svojega predsednika z dne 9. oktobra 2009, v kateri je ponovno izrazil zavezanost Parlamenta za svetovno odpravo smrtne kazni ter posebej obsodil smrtno kazen za kazniva dejanja, ki jih zagrešijo mladoletniki, in bližajoče se usmrtitve v Iranu,
– ob upoštevanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov 62/149 z dne 18. decembra 2007 in 63/168 z dne 18. decembra 2008 o moratoriju na izvajanje smrtne kazni,
– ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, Mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, Konvencije o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije in Konvencije o otrokovih pravicah, katerih podpisnica je Islamska republika Iran,
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker je nedavno praznovanje ašure zaznamovalo nasilno zatrtje demonstracij in samovoljno pridržanje več oseb v Teheranu in drugih iranskih mestih, vsaj osem ljudi pa je bilo ubitih,
B. ker je Iran zamudil rok in ni upošteval pozivov, naj do konca leta odpre svoje jedrske objekte za inšpektorje Mednarodne agencije za jedrsko energijo (IAEA),
C. ker je nekaterim članom opozicije, ki so trenutno pridržani v zaporu Evin v Teheranu, onemogočen telefonski ali osebni stik z družinami; ker še vedno ni pojasnjeno, kaj se je zgodilo s številnimi podporniki opozicije, ki so bili pridržani med povolilnimi demonstracijami,
D. ker sta dva avtorja spletnih dnevnikov in borca za človekove pravice, Merdad Rahimi in Kuhjar Gudarzi, ki sta pridržana v zaporu Evin v Teheranu, obtožena sovraštva do Boga („moharebe“), kar je kaznivo s smrtjo,
E. ker je bilo v povezavi s praznovanjem ašure pridržanih več bork za pravice žensk, med njimi Badralsadat Mofidi (sekretarka iranskega združenja novinarjev), Bahare Hedajat (članica predsedstva urada za krepitev enotnosti), Nasrin Vaziri (poročevalka Iranske delavske tiskovne agencije – ILNA – in spletnega medija Khabar Online), Šiva Nazar Ahari (novinarka), Parisa Kakae (novinarka), Mansure Šodžej (raziskovalka, članica ženskega kulturnega centra), Negin Derakšan (urednica pri časopisu Tehran Today ) in Atje Jusefi,
F. ker se v Iranu razmere na področju osnovnih človekovih pravic od predsedniških volitev junija 2009 še naprej slabšajo; ker je še naprej močno razširjeno slabo ravnanje z zaporniki, zlasti mučenje, posiljevanje, odrekanje spanja, zapiranje v samico, tajni pripor, izvajanje krutih, nečloveških in ponižujočih postopkov, ter nekaznovanje državnih uradnikov,
G. ker je Iran takoj za Kitajsko država z največjim številom usmrtitev, to število pa se je povečalo za štirikrat, odkar je leta 2005 prišel na oblast predsednik Ahmadinedžad, in ker na žalost izstopa po tem, da je edina država na svetu, kjer še vedno izvajajo usmrtitve mladoletnih prestopnikov,
H. ker so agenti iranskega ministrstva za obveščevalne zadeve 12. januarja 2010 v Kumu priprli ajatolo Mohameda Taki Haladžija, očeta Mehdija Haladžija, akademika z inštituta za bližnjevzhodno politiko v Washingtonu, in ker so ga 19. januarja 2010 premestili v samico v teheranskem zaporu Evin,
I. ker so kurdski politični in civilni aktivisti Habib Lotfi, Farzad Kamangar, Zajnab Dželalian in Širko Marefi tik pred usmrtitvijo,
J. ker sta bila v mestu Mašad pridržana dva mlada pripadnika skupnosti Baha'i, Bahman Jazdani in Vesal Mohamadi, ki ju še vedno zadržujejo na neznanem kraju,
K. ker je bil grob mlade Iranke Nedá Aga-Soltan, ki je bila ustreljena v prsi med povolilnimi demonstracijami, večkrat oskrunjen,
1. obsoja uporabo nasilja proti protestnikom, ki želijo uveljaviti svojo pravico do svobodnega izražanja in mirnega zbiranja; izreka priznanje vsem iranskim ženam in možem, ki branijo svoje osnovne svoboščine in demokratična načela ter izražajo, da želijo živeti v družbi brez zatiranja in zastraševanja; opozarja na žrtvovanje aktivistke Nedá Aga-Soltan, ki je postala simbol nasilnega zatiranja vseh, ki si prizadevajo za demokratične reforme;
2. poudarja, da je svoboda misli, vesti in veroizpovedi temeljna in neizpodbitna pravica, ki jo je treba zagotavljati v vseh okoliščinah, v skladu z Mednarodnim paktom o državljanskih in političnih pravicah, ki ga je Islamska republika Iran podpisala in ratificirala,
3. obsoja obsežno in pretirano uporabo sile, samovoljne aretacije in domnevno mučenje pri zatiranju demonstracij po nemirih ob praznovanju ašure in pogrebu ajatole Montazerija; poziva k brezpogojni izpustitvi vseh mirnih protestnikov in oseb, ki so bile pridržane v povezavi z nedavnimi nemiri – naj si bodo študenti, akademiki, aktivisti, duhovniki, novinarji ali borci za človekove pravice;
4. izraža zaskrbljenost zaradi grožnje za varnost v Evropi in stabilnost regije, ki bi jo lahko predstavljale iranske zmogljivosti jedrskega oboroževanja; zato poziva iransko vlado, naj vse jedrske dejavnosti izvaja na način, ki bo pregleden za mednarodno skupnost in torej pod popolnim nadzorom IAEA;
5. poziva iranske oblasti, naj pravno in dejansko odpravijo vse oblike mučenja in drugega krutega, nečloveškega in ponižujočega ravnanja ali kaznovanja ter naj uveljavijo pravico do sodnega postopka in odpravijo nekaznovanost v primerih kršitev človekovih pravic;
6. obsoja usmrtitev Mohameda Reze Ali-Zamanija in Araša Rahmani-Pura 28. januarja 2010, ki sta bila obtožena organiziranja povolilnih demonstracij junija 2009, čeprav sta bila takrat že v priporu;
7. ponovno poziva iranske oblasti, naj odpravijo smrtno kazen, do takrat pa naj uvedejo moratorij na usmrtitve, kot pozivata resoluciji generalne skupščine Združenih narodov 62/149 in 63/168;
8. priporoča, naj visoki komisar Združenih narodov za človekove pravice pošlje posebnega odposlanca, ki bi spremljal položaj političnih pripornikov ter zagotovil, da bodo iranske oblasti spoštovale mednarodne standarde za postopke in svoje pravne obveznosti glede človekovih pravic;
9. obsoja izjavo predstavnika ajatole Alija Hameneja v revolucionarni gardi, Alija Saedija, da se splača ubiti 75 000 ljudi za zaščito in ohranitev islamskega režima;
10. obžaluje sistematično omejevanje svobode obveščanja, in sicer z blokiranjem spletnih strani, prepovedjo poročanja o nedovoljenih demonstracijah na spletnih straneh ter z uvajanjem omejitev, po katerih morajo novinarji za poročanje o vseh temah dobiti dovoljenje; ostro obsoja odločitev iranske vlade o motenju oddajanja televizijskega programa BBC v perzijščini, potem ko je bil program umaknjen s satelita, ki je v lasti Eutelsata;
11. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov, svetu Združenih narodov za človekove pravice ter vladi in parlamentu Islamske republike Iran.
