P7_TA(2010)0085
Drugi evropski vrh o Romih
B7-0222 , 0223 , 0224 in 0225/2010
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 25. marca 2010 o drugem evropskem vrhu o Romih
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju členov 8, 9, 10, 18, 19, 20, 21, 151, 153 in 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerimi so države članice zavezane zagotavljati enake možnosti za vse državljane ter izboljšati njihove življenjske razmere in delovne pogoje,
–
ob upoštevanju členov 2 in 3 Pogodbe o Evropski uniji, ki EU omogoča, da sprejme ustrezne ukrepe za boj proti diskriminaciji vseh državljanov in za spodbujanje spoštovanja človekovih pravic,
–
ob upoštevanju svojih resolucij z dne 28. aprila 2005 o položaju Romov v Evropski uniji Sprejeta besedila
,
P6_TA(2005)0151 .
, z dne 1. junija 2006 o položaju romskih žensk v Evropski uniji Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0244 .
, z dne 15. novembra 2007 o uporabi Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic Sprejeta besedila
,
P6_TA(2007)0534 .
, z dne 31. januarja 2008 o evropski strategiji za Rome Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0035 .
, z dne 10. julija 2008 o popisu Romov v Italiji na podlagi etnične pripadnosti Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0361 .
ter z dne 11. marca 2009 o socialnem položaju Romov in njihovem boljšem dostopanju do trga dela v EU Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0117 .
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2000/43/ES z 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost UL L 180, 19.07.00, str. 22.
, Direktive Sveta 2000/78/ES s 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu UL L 303, 02.12.00, str. 16.
, Okvirnega sklepa Sveta 2008/913/PNZ z 28. novembra 2008 o boju proti nekaterim oblikami in izrazom rasizma in ksenofobije s kazensko-pravnimi sredstvi UL L 328, 06.12.08, str. 55.
, ki predpisuje približevanje zakonov in drugih predpisov, ki bi jih morale države članice upoštevati pri kaznivih dejanjih, ki vključujejo rasizem in ksenofobijo, ter Direktive 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic UL L 158, 30.04.04, str. 77.
, ki zagotavlja vsem državljanom pravico do prostega gibanja po vsej EU, pod pogojem, da delajo, iščejo zaposlitev, študirajo ali so samozadostni ali upokojeni,
–
ob upoštevanju poročil o Romih, rasizmu in ksenofobiji v državah članicah EU za leto 2009, ki ga je objavila agencija za temeljne pravice Poročilo o rasizmu in ksenofobiji v državah članicah EU za leto 2009; Raziskava o manjšinah in diskriminaciji v Evropski uniji, podatki v fokusnem poročilu; Romi v letu 2009; Položaj Romov – državljanov EU, ki se preselijo in naselijo v drugih državah članicah EU; Bivanjski pogoji Romov in potujočih skupin v Evropski uniji: primerjalno poročilo.
, in poročil komisarja Sveta Evrope za človekove pravice Thomasa Hammarberga,
–
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta decembra 2007 in junija 2008, sklepov Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose decembra 2008 ter sklepov Sveta za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov o vključevanju Romov, ki so bili sprejeti 8. junija 2009 v Luksemburgu,
–
ob upoštevanju, da so številne države članice EU, države kandidatke in druge države, kjer imajo institucije Evropske unije zelo pomembno vlogo, leta 2005 razglasile politično zavezo Desetletje vključevanja Romov in ustanovile sklad za izobraževanje Romov,
–
ob upoštevanju prvega evropskega vrha o Romih 16. septembra 2008 v Bruslju in prihodnjega drugega evropskega vrha o Romih, ki bo v Córdobi (Španija) 8. aprila 2010 in bo eden od osrednjih dogodkov španskega predsedovanja Svetu,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o strategiji EU za vključevanje Romov, ki naj bi bilo pripravljeno konec leta 2010,
–
ob upoštevanju desetih skupnih osnovnih načel o vključevanju Romov,
–
ob upoštevanju vprašanj z dne 12. februarja 2010 ( O-0017/2010 – B7-0013/2010 , O-0018/2010 – B7-0014/2010 ) in 24. februarja 2010 ( O-0028/2010 – B7-0202/2010 , O-0029 – B7-0203/2010 ) Svetu in Komisiji o drugem evropskem vrhu o Romih,
–
ob upoštevanju členov 115(5) in 110(2) svojega poslovnika,
A.
ker je od 10 do 12 milijonov evropskih Romov še vedno žrtev resne sistematične diskriminacije in se v mnogih primerih srečuje s hudo revščino in socialno izključenostjo; ker so evropski Romi po širitvah leta 2004 in 2007 postali v večini državljani EU, s tem pa imajo skupaj s svojimi družinami pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic,
B.
ker je položaj evropskih Romov, ki so že dolgo prisotni v številnih evropskih državah, drugačen od položaja evropskih narodnih manjšin, kar upravičuje posebne ukrepe na evropski ravni,
C.
ker so številni romski posamezniki in skupnosti, ki so se odločili za naselitev v državi članici EU, ki ni država njihovega državljanstva, v posebno ranljivem položaju,
D.
ker ima EU vrsto instrumentov, ki jih je mogoče uporabiti za boj proti izključenosti Romov, kot je nova možnost v okviru strukturnih skladov, da se do 2 % celotnih proračunskih sredstev, namenjenih Evropskemu skladu za regionalni razvoj, lahko porabi za izdatke na stanovanjskem področju za marginalizirane skupnosti, kar bo začelo veljati v letu 2010, ali obstoječe možnosti v okviru Evropskega socialnega sklada,
E.
ker vse države članice niso ustrezno prenesle Direktive Sveta 2000/43/ES oziroma je ne izvajajo v celoti,
F.
ker se je Evropska unija večkrat zavezala, da bo dejavno spodbujala načela enakih možnosti in socialnega vključevanja v povezavi z romskim prebivalstvom po Evropi,
G.
ker smo bili v preteklem letu priče znatnemu povečanju protiromstva v množičnih medijih in političnih razpravah v nekaterih državah članicah EU ter naraščajočemu številu primerov rasnega nasilja proti Romom,
H.
ker je napredek v boju proti diskriminaciji Romov z zagotavljanjem njihovih pravic do izobraževanja, zaposlitve, zdravja in stanovanja tako v državah članicah kot državah kandidatkah neenakomeren in počasen,
I.
ker bi bilo treba posebno pozornost nameniti tistim, ki se soočajo z večkratno diskriminacijo,
J.
ker bi bilo treba povečati zastopanje Romov v vladnih strukturah in javni upravi držav članic,
1.
obsoja nedavno stopnjevanje nestrpnosti do Romov (romofobija) v več državah članicah EU, ki se kaže v obliki rednih izpadov sovražnega govora in napadov na Rome;
2.
meni, da je za boj proti diskriminaciji Romov, ki so vseevropska skupnost, potreben celovit pristop na evropski ravni;
3.
izraža zaskrbljenost zaradi diskriminacije Romov v izobraževanju (zlasti segregacija), pri dostopu do stanovanj (še posebej prisilne izselitve in podstandardni življenjski pogoji, pogosto v getih), zaposlovanju (izrazito nizka stopnja zaposlenosti Romov) in enakopravnem dostopu do sistemov zdravstvenega varstva in drugih javnih storitev, pa tudi osupljivo nizka stopnja njihove politične participacije; poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se pri izvajanju operativnih programov dosledno upoštevajo predpisi o enakih možnostih, da projekti ne bodo neposredno ali posredno utrjevali segregacije in izključevanja Romov; poudarja, da je 10. februarja 2010 sprejel poročilo o upravičenosti ukrepov na stanovanjskem področju v korist marginaliziranih skupnosti, ki vključuje določbe o ukrepih na stanovanjskem področju za ranljive skupine v okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj, in poziva k čimprejšnjemu izvajanju revidirane uredbe, da bi lahko države članice dejavno uporabile to možnost; v zvezi s tem meni, da so stanovanja predpogoj za zagotavljanje učinkovitega družbenega vključevanja; poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo Romom dostopen nedavno sprejeti mikrofinančni instrument, da se podpre njihovo vključevanje na trg dela;
4.
priznava, da sta vprašanji polnega državljanstva in družbeno-ekonomskega sodelovanja Romov pogojeni z zgodovino diskriminacije in družbene stigmatizacije; meni, da bi bilo treba pristop za vključevanje Romov dopolnjevati s proaktivnimi ukrepi za preseganje pretekle in sedanje diskriminacije; poziva Komisijo, naj v svojem pristopu do vključevanja Romov temu vidiku nameni ustrezno pozornost;
5.
meni, da so EU in države članice skupaj odgovorne za spodbujanje vključevanja Romov in zagovarjanje njihovih temeljnih pravic, ki jih imajo kot evropski državljani, ter da morajo nujno okrepiti svoja prizadevanja za dosego vidnih rezultatov na tem področju; poziva države članice in institucije EU, naj podprejo potrebne ukrepe za oblikovanje primernega družbenega in političnega okolja za izvajanje ukrepov vključevanja Romov, na primer s podporo javnim izobraževalnim kampanjam za povečanje strpnosti neromskega prebivalstva do romske kulture in vključevanja, tako v državah državljanstva kot v državah, kjer prebivajo kot evropski državljani;
6.
pozdravlja sklepe Sveta za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov o vključevanju Romov, ki so bili sprejeti 8. junija 2009 v Luksemburgu in zajemajo skupna osnovna načela za vključevanje Romov, ter poziva Komisijo in države članice, naj jih upoštevajo „pri zasnovi in izvajanju politik za varstvo temeljnih svoboščin, zagotavljanje enakosti spolov, boj proti diskriminaciji, revščini in socialni izključenosti ter zagotavljanje dostopa do izobraževanja, stanovanj, zdravstvenega varstva, zaposlitve, socialnih služb, sodstva, športa in kulture, pa tudi v odnosih EU s tretjimi državami“; pozdravlja zahtevo Komisiji, naj „s konkretnimi ukrepi izboljša učinkovitost instrumentov in politik Skupnosti, pomembnih za vključevanje Romov“;
7.
izraža globoko zaskrbljenost, ker se glede na nujnost zadeve Komisija še ni odzvala na njegovo zahtevo z 31. januarja 2008, naj v sodelovanju z državami članicami pripravi evropsko strategijo za Rome, s ciljem boljšega usklajevanja in spodbujanja prizadevanj za izboljšanje položaja romskega prebivalstva;
8.
zato še enkrat poziva Evropsko komisijo k pripravi celovite evropske strategije za vključitev Romov kot instrumenta za boj proti socialni izključenosti in diskriminaciji Romov v Evropi;
9.
z veseljem pričakuje sporočilo Komisije, ki bo predstavljeno po naslednjem evropskem vrhu o Romih in v katerem bo preučila obstoječe politike in instrumente za izboljšanje vključevanja Romov ter dejavnike, zaradi katerih je bil dosedanji napredek nezadovoljiv; poziva, naj sporočilo vključuje jasne cilje in mehanizme za pripravo politik o Romih v prihodnosti;
10.
poziva nove komisarje, naj dajo prednost vprašanjem, ki so povezana z Romi in so zanje pristojni njihovi resorji, ter naj obenem prednostno oblikujejo učinkovit sistem usklajevanja med komisarji in med generalnimi direktorji za spoprijemanje z romskimi vprašanji na ravni EU; poziva Komisijo, naj enega od svojih komisarjev določi za pristojnega za usklajevanje romske politike;
11.
spodbuja institucije EU, naj romske skupnosti, od osnovne ravni do mednarodnih nevladnih organizacij, vključijo v proces razvoja celovite politike EU o Romih, tudi pri vseh vidikih načrtovanja, izvajanja in nadzora, ter naj pri tem uporabijo tudi izkušnje pobude Desetletje vključevanja Romov 2005–2015, akcijskega načrta Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi ter priporočila Sveta Evrope, Združenih narodov in Evropskega parlamenta; poziva k mobilizaciji romske skupnosti, da bi bilo mogoče skupno izvajanje politik vključevanja, saj so te lahko uspešne le, če pri njih polno sodelujejo vse zainteresirane strani;
12.
poziva Komisijo, naj horizontalno pristopa do vprašanj Romov in razvije dodatne predloge za zagotavljanje skladnosti politike na evropski ravni kar zadeva družbeno vključevanje Romov, naj države članice spodbuja k večjim prizadevanjem za doseganje vidnih rezultatov, naj spodbuja kritično analizo neuspehov politike, podpira izmenjavo najboljše prakse med državami članicami ter naj izkoristi vse izkušnje, pridobljene s pilotnim projektom za Rome, ki bi jih bilo treba vključiti v osrednje politike;
13.
spodbuja organizatorje vrha in EU, naj opredelijo jasno politično nadaljevanje sklepov vrha, da se ne bi ponovile situacije iz preteklosti, ko ni bil sprejet niti noben politični sklep niti oprijemljiv predlog; meni, da vrh po svoji naravi ne bi smel biti deklaratoren, temveč bi se moral osredotočati na strateške politične zaveze, ki dokazujejo politično voljo, da se zapre vrzel med romskimi skupnostmi in večinskim prebivalstvom;
14.
poziva Komisijo in Svet, naj obstoječe pobude, kot je Desetletje vključevanja Romov, uporabita za povečanje učinkovitosti prizadevanj na tem področju;
15.
meni, da je bistvenega pomena oblikovanje kompleksnega razvojnega programa, ki bo usmerjen istočasno v vsa sorodna politična področja in bo omogočal takojšnje posredovanje v getih, ki se spoprijemajo z resnimi strukturnimi pomanjkljivostmi;
16.
poudarja, da samo ukrepi proti diskriminaciji niso dovolj kot sredstvo za spodbujanje družbenega vključevanja Romov, temveč so potrebna usklajena prizadevanja Skupnosti na trdni pravni podlagi, da se uskladijo ukrepi institucionalnih in družbenih zainteresiranih strani ter akterji prisilijo v izpolnjevanje svojih obljub; zato tudi pristaja na potrebo po jasnih zakonodajnih zavezah in zanesljivih proračunskih sredstvih;
17.
priporoča, da Svet sprejme skupno stališče o strukturnem in predpristopnem financiranju, ki bo odražalo evropsko politično zavezo za izkoriščanje možnosti, ki jih ponujajo ta sredstva, za spodbujanje vključevanja Romov in za zagotavljanje, da se skupna osnovna načela za vključevanje Romov upoštevajo pri vsaki reviziji zadevnih operativnih programov, tudi glede na prihodnje obdobje načrtovanja; poziva Komisijo, naj analizira in oceni dosedanje družbene učinke vlaganja predpristopnih in strukturnih sredstev, ki so bila namenjena ranljivim skupinam, naj iz tega potegne zaključke ter oblikuje nove strategije in pravila, če se ugotovi, da je na tem področju to potrebno;
18.
poudarja, da je treba države kandidatke čim prej vključiti v prizadevanja za vključevanje Romov na evropski ravni, saj pristopna pogajanja ponujajo neprimerljive možnosti za doseganje znatnih premikov v odnosu vlad do Romov;
19.
vztraja, da morajo države članice zagotoviti, da so vsi ukrepi, ki neposredno ali posredno vplivajo na državljane EU romskega izvora, skladni z načeli iz Listine Evropske unije o temeljnih pravicah in direktivo o rasni enakosti, ki izrecno prepoveduje neposredno in posredno diskriminacijo; izraža zaskrbljenost zaradi prisilnega vračanja Romov v države zahodnega Balkana, kjer bi se lahko soočili z brezdomstvom in diskriminacijo na področju izobraževanja, socialne zaščite in zaposlovanja, in poziva Komisijo, Svet in države članice, naj zagotovijo spoštovanje temeljnih pravic, tudi z zagotavljanjem ustrezne podpore in spremljanja;
20.
opozarja na negotov položaj številnih Romov, ki so se z uresničevanjem svoje pravice do prostega gibanja v Uniji preselili znotraj EU; poudarja, da mora biti vsak ukrep, sprejet v povezavi s temi skupinami, skladen z evropskimi standardi in zakonodajo, ter poziva Komisijo in države članice, naj ugotovijo, če je potreben usklajen evropski pristop;
21.
poudarja, da ima sodelovanje lokalnih organov velik pomen za zagotovitev učinkovitega izvajanja prizadevanj, da se spodbuja vključevanja Romov in boj proti diskriminaciji; poziva Komisijo, naj razvije priporočila za države članice z namenom spodbujanja lokalnih organov, da bi boljše izrabili možnosti strukturnega financiranja za spodbujanje vključevanja Romov, tudi z objektivnim spremljanjem izvajanja projektov;
22.
poudarja pomen romskih organizacij na ravni skupnosti kot bistvenega dejavnika za uspeh politik družbenega vključevanja ter potrebo po dejavni vključitvi predstavnikov Romov v vse pobude, usmerjene v podpiranje njihovih pravic in vključevanje njihovih skupnosti; meni, da so potrebne dolgoročne strategije, da bi se vzpostavile strokovne in organizacijske zmogljivosti Romov in razvili njihovi človeški viri, kar je horizontalna prednostna naloga; poudarja, da je politična neodvisnost in pooblaščanje samoorganiziranja Romov v smislu finančnih, akademskih in človeških virov bistvenega pomena za pospeševanje družbenega vključevanja Romov;
23.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic in držav kandidatk, Svetu Evrope ter Organizaciji za varnost in sodelovanje v Evropi.
