A7-0187/2011
5. 5. 2011
POROČILO
o Uredbi (ES) št. 1905/2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja: pridobljene izkušnje in obeti za prihodnost
(2009/2149(INI))
Odbor za razvoj
Poročevalec:
Gay Mitchell
PE 462.563v02-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA.....................................................3
OBRAZLOŽITEV.....................................................................................................................13
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU...................................................................18
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o Uredbi (ES) št. 1905/2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja: pridobljene izkušnje in obeti za prihodnost
( 2009/2149(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju členov 208 do 211, 290 in 291 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),
– ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o oblikovanju instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja
UL L 378, 27. 12. 2006, str. 41. (instrument za razvojno sodelovanje),
– ob upoštevanju Deklaracije tisočletja, sprejete 8. septembra 2000, v kateri so določeni razvojni cilji tisočletja kot merila za odpravo revščine, ki jih je skupaj vzpostavila mednarodna skupnost,
– ob upoštevanju letnih poročil generalnega sekretarja Združenih narodov o izvajanju deklaracije tisočletja Združenih narodov, „Evropsko soglasje“, podpisane dne 20. decembra 2005
UL C 46, 24. 02. 06, str. 1. ,
– ob upoštevanju skupne izjave o demokratičnem nadzoru in skladnosti pri zunanjem delovanju in izjavah Komisije o demokratičnem nadzoru in skladnosti pri zunanjem delovanju, priloženih k medinstitucionalnemu sporazumu o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju
UL C 139, 14. 06. 2006, str. 1. ,
– ob upoštevanju izjav Komisije v zapisniku Sveta, s katerim je bilo uradno sprejeto skupno stališče Sveta o sprejetju instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja
Priloga k sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu z dne 24. 10. 2006, v skladu z drugim pododstavkom člena 251(2) Pogodbe ES, o skupnem stališču Sveta o sprejetju uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o oblikovanju instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja ( KOM(2006)0628 ). , zlasti pa izjave Komisije o členu 5 uredbe o tem instrumentu,
– ob upoštevanju pisma D (2007) 303749 z dne 5. marca 2007 takratnega predsednika Odbora za razvoj, Josepa Borrella Fontellesa, takratnima komisarjema Ferrero-Waldner in Michelu
Vpisano kot dokument komitologije št. CMT-2007-1709, priloga vpisana kot dokument komitologije št. CMT-2007-1709-2. ,
– ob upoštevanju pisma A (2007) 5238 z dne 26. marca 2007 takratne komisarke Benite Ferrero-Waldner takratnemu predsedniku Odbora za razvoj Josepu Borellu Fontellesu
Vpisano kot dokument komitologije št. CMT-2007-1709-3. ,
– ob upoštevanju smernic za poročanje v sistemu za poročanje držav upnic Odbora za razvojno pomoč Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD/DAC)
DCD/DAC (2007)39/končno z dne 4. 9. 2007, 145 strani. ,
– ob upoštevanju sodbe Sodišča z dne 23. oktobra 2007 v zadevi C-403/05 (Evropski parlament proti Komisiji Evropskih skupnosti), ničnostna tožba o odločbi Komisije, s katero je bil odobren projekt o varnosti meja na Filipinih (odločba, sprejeta na podlagi Uredbe (EGS) št. 443/92),
– ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1337/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne16. decembra 2008 o ustanovitvi instrumenta za hitro odzivanje na hitro naraščajoče cene hrane v državah v razvoju
UL L 354 z dne 31. 12. 2008, str. 62. ,
– ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta z dne 29. in 30. oktobra 2009 (Dok. 15265/09),
– ob upoštevanju sklepa Sveta o organizaciji in delovanju Evropske službe za zunanje delovanje z dne 26. julija 2010
UL L 201 z dne 03. 08. 10, str. 30. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 19. oktobra 2010 o pregledu proračuna EU ( KOM(2010)0700 ),
– ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 19. oktobra 2010 o prihodnosti proračunske podpore EU za trete države ( KOM(2010)0586 ),
– ob upoštevanju zelene knjige Komisije z dne 10. novembra 2010 z naslovom Razvojna politika v podporo vključujoči rasti in trajnostnemu razvoju: povečevanje učinka razvojne politike EU ( KOM(2010)0629 ),
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. februarja 2007 o osnutku sklepov Komisije o pripravi strateških dokumentov držav in okvirnih programov za Malezijo, Brazilijo in Pakistan
UL C 287 E, 29. 11. 2007, str. 507. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. junija 2007 o osnutku sklepa Komisije o pripravi regionalnih strateških dokumentov in okvirnih programov za Mercosur in Latinsko Ameriko
UL C 125 E, 22. 05. 08, str. 213. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. junija 2007 o osnutku sklepa Komisije o pripravi regionalnega strateškega dokumenta 2007–2013 in večletnega okvirnega programa za Azijo
UL C 126 E, 12. 6. 2008, str. 337. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. julija 2007 o demokratičnem nadzoru pri izvajanju instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja
UL C 175E, 10. 7. 2008, str. 595. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. oktobra 2007 o osnutku Odločbe Komisije o vzpostavitvi posebnega ukrepa za Irak za leto 2007
UL C 263E, 16. 10. 2008, str. 624. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. julija 2008 o osnutkih sklepov Komisije o pripravi letnih akcijskih programov za Brazilijo in Argentino za leto 2008
UL C 294E, 3. 12. 2009, str.19. ,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. marca 2007 o organih lokalne skupnosti in razvojnem sodelovanju
UL C 291E, 13. 12. 2007, str. 249. ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Lokalne skupnosti: akterji razvoja“ ( KOM(2008)0626 ),
– ob upoštevanju strukturiranega dialoga, ki ga je leta 2010 začela Komisija s ciljem vključiti organizacije civilne družbe in lokalne oblasti v razvojno sodelovanje ES,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. maja 2009 o osnutku sklepa Komisije o pripravi letnega akcijskega programa za nedržavne akterje in organe lokalne skupnosti v razvoju za leto 2009 (drugi del: ciljni projekti)
UL C 212 5. 8. 2010, str. 8. ,
– ob upoštevanju svoje zakonodajne resolucije z dne 3. februarja 2011 o stališču Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe (ES) št. 1905/2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja
Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0032 . ,
– ob upoštevanju svoje zakonodajne resolucije z dne 3. februarja 2011 o stališču Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1905/2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja
Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0030 . ,
– ob upoštevanju svoje zakonodajne resolucije z dne 3. februarja 2011 o stališču Sveta v prvi obravnavi z namenom sprejetja Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1934/2006 o oblikovanju instrumenta za financiranje sodelovanja z industrializiranimi državami in ozemlji ter drugimi državami in ozemlji z visokim dohodkom
Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0033 . ,
– ob upoštevanju člena 48 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za razvoj ( A7-0187/2011 ),
A. ker je v skladu s členom 2(1) instrumenta za razvojno sodelovanje najpomembnejši cilj sodelovanja na podlagi tega instrumenta izkoreninjenje revščine v partnerskih državah, vključno z izpolnitvijo razvojnih ciljev tisočletja,
B. ker morajo v skladu s členom 2(4) instrumenta za razvojno sodelovanje vsi ukrepi iz geografskih programov in 90 % odhodkov, predvidenih v tematskih programih, izpolnjevati merila za uradno razvojno pomoč, ki jih je opredelil OECD/DAC,
C. ker po izračunih Komisije samo 0,2 % obveznosti, ki se financirajo iz tematskih programov instrumenta za razvojno sodelovanje za obdobje od 2007 do 2009, ne izpolnjuje zahtev za uradno razvojno pomoč;
D. ker je Parlament v skladu s sklepom Sveta 1999/468/ES (sklep o komitologiji)
UL L 184, 17. 7. 1999, str. 23. , začel proces demokratičnega pregleda izvajanja Uredbe (ES) št. 1905/2006, vključno z vsemi strateškimi dokumenti držav, regionalnimi strateškimi dokumenti, tematskimi strateškimi dokumenti in večino letnih akcijskih programov,
E. ker se je v skladu s skupno izjavo o demokratičnem nadzoru in skladnosti pri zunanjem delovanju in izjavah Komisije o demokratičnem nadzoru in skladnosti pri zunanjem delovanju, priloženih k medinstitucionalnemu sporazumu o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju, Komisija zavezala, „da bo pri izvajanju teh strategij ustrezno upoštevala stališče Evropskega parlamenta“,
F. ker načela prevzemanja odgovornosti, sodelovanja in dobrega upravljanja predvidevajo pristop z več udeleženci, v okviru katerega različni razvojni partnerji, tj. lokalne oblasti ali nedržavni akterji, delujejo na dopolnilen in skladen način; in ker je pomembno jasno razlikovati med posebno vlogo lokalnih oblasti in nedržavnih akterjev, in sicer z vidika njihovih področij pristojnosti, legitimnosti in demokratičnega nadzora, izkušenj na področju upravljanja lokalnih zadev ter vključevanja v izvajanje javnih politik;
G. ker finančna sredstva EU za mednarodno sodelovanje z Afriko izhajajo iz štirih geografskih instrumentov: Evropskega razvojnega sklada za afriške, karibske in pacifiške države, sporazuma o trgovini, razvoju in sodelovanju za Južno Afriko, Evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta za pet severnoafriških držav ter instrumenta za razvojno sodelovanje za tematske programe;
H. ker se je Komisija zavezala, da bo do leta 2009 kar 20 % pomoči iz instrumenta za razvojno sodelovanje, ki jo dodeli po programih za posamezne države, namenjenih osnovnošolskemu in srednješolskemu izobraževanju ter osnovnemu zdravstvu prek projektne, programske ali proračunske podpore za te sektorje, ki bo geografsko enakomerno porazdeljena,
I. ker se je EU zavezala skupnemu cilju, da bo do leta 2015 porabila 0,7 % bruto nacionalnega dohodka za uradno razvojno pomoč,
J. ker je namen Svetovnega vrha o zemlji leta 2012 zagotoviti obnovitev politične zavezanosti trajnostnemu razvoju, oceniti napredek, dosežen v zvezi z mednarodno dogovorjenimi cilji o trajnostnem razvoju, in obravnavati nove in porajajoče se izzive,
K. ker člen 290 PDEU določa, da se v zakonodajnem aktu lahko na Komisijo prenese pooblastilo za sprejemanje nezakonodajnih aktov, ki se splošno uporabljajo in dopolnjujejo ali spreminjajo nekatere nebistvene elemente zakonodajnega akta,
Pridobljena spoznanja
1. pozdravlja pripravljenost Komisije, da bo spoštovala svojo zavezo, da bo začela reden in poglobljen dialog s Parlamentom o izvajanju instrumenta za razvojno sodelovanje; je seznanjen s prizadevanji, da bi bile delovne skupine Parlamenta za instrument za razvojno sodelovanje informirane o tem, kako so bile njihove pripombe na strateške dokumente upoštevane pri pripravi letnih akcijskih programov;
2. ugotavlja, da je zlasti dialog med Komisijo in Parlamentom kot del izvajanja demokratičnega nadzora pripomogel k temu, da se niso sprejeli strateški dokumenti z določbami, ki presegajo pooblastila, in da so bili ti dokumenti skladni z zahtevami uredbe o instrumentu za razvojno sodelovanje, zlasti z izbirnimi načeli za uradno razvojno pomoč;
3. obžaluje, da Komisija ni dovolj upoštevala večine vprašanj, ki jih je med postopkom demokratičnega nadzora o osredotočenosti na revščino in razvojne cilje tisočletja zastavil Parlament;
4. obžaluje, da čeprav Evropsko soglasje o razvoju (2005) in instrument za razvojno sodelovanje poudarjata pomen prevzemanja odgovornosti, udeležba nacionalnih parlamentov pri oblikovanju državnih strateških dokumentov v praksi ostaja šibka; obžaluje, da Komisija ni ustrezno izvajala določb členov 19, 20 in 33 Uredbe (ES) št. 1905/2006 o posvetovanju z nedržavnimi akterji in lokalnimi oblastmi;
5. ugotavlja, da v rast usmerjene strategije ne bi smeli zamenjevati z dolgoročno razvojno strategijo, ki zahteva financiranje dolgoročnih ciljev, kot so cilji na področju zdravstva, izobraževanja, dostopa do energije na podeželju, podpore malim kmetom itd.;
6. obžaluje, da se je Komisija na resolucije Parlamenta, v katerih ta opozarja na nespoštovanje meril za dodelitev uradne razvojne pomoči iz člena 2(4) te uredbe, odzvala tako, da je spremenila ali umaknila le tri od enajstih osnutkov zadevnih izvedbenih ukrepov;
7. obžaluje, da se odbor, ustanovljen po členu 35 instrumenta za razvojno sodelovanje, ni odzval na resolucijo Parlamenta, ki je opozarjala, da je Komisija prekoračila svoja izvedbena pooblastila; zaskrbljeno ugotavlja, da obsežno delo, ki ga je Parlament opravil pri tem nadzoru, ni bilo deležno odziva predstavnikov držav članic v odboru instrumenta za razvojno sodelovanje, ter poziva države članice, naj prevzamejo odgovornost in v tesnem sodelovanju s Parlamentom zagotovijo, da so ukrepi, ki jih je predlagala Komisija, v celoti skladni s predpisi instrumenta za razvojno sodelovanje;
8. poziva Komisijo, naj glede na prednost in težo vsakega merila opredeli, katere od njih je uporabila pri dodelitvi sredstev med države in regije v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje ter med različne sektorje dejavnosti v okviru vseh geografskih in tematskih programov;
9. meni, da številni državni in regionalni strateški dokumenti ne namenjajo dovolj sredstev splošnemu cilju instrumenta za razvojno sodelovanje, ki je izkoreniniti revščino v okviru trajnostnega razvoja, in da v številnih dokumentih ni jasno navedeno, kako bodo predlagani ukrepi prispevali k razvojnim ciljem tisočletja;
10. zlasti opozarja na izbirna merila za uradno razvojno pomoč za geografske programe v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje ter poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj v vsakem primeru zagotavljata popolno spoštovanje te pravne zahteve;
11. poudarja, da so usklajenost politike za razvoj, „prevzemanja odgovornosti“ za razvoj in preprečevanje drobitve pomoči nujni cilji za zagotavljanje učinkovitosti pomoči;
Obeti za prihodnost: načela
12. poudarja, da EU še vedno potrebuje finančni instrument za razvojno sodelovanje, ki je namenjen samo državam v razvoju in ki izrecno izpolnjuje cilje iz člena 208 PDEU; vztraja, da bi morale letne vsote za uradno razvojno pomoč v naslednjem obdobju za večletni finančni okvir realno narasti, da bi dosegle skupni cilj porabe 0,7 % BND za uradno razvojno pomoč v letu 2015;
13. poudarja, da mora biti pogoj za financiranje vseh ukrepov geografskih programov iz novega instrumenta tudi v prihodnje popolno izpolnjevanje meril za uradno razvojno pomoč, zlasti zahteve OECD/DAC, da je glavni cilj vsake transakcije spodbujati razvoj in blaginjo držav v razvoju
Glej OECD/DAC: Smernice za poročanje v sistemu za poročanje držav upnic. ; poziva, naj bodo kvote uradne razvojne pomoči za tematske programe strožje od kvot sedanjega instrumenta za razvojno sodelovanje, zlasti za tematske programe o „migracijah in azilu“, pri katerih Komisija ni jasno pokazala, kako dejavnosti, ki se financirajo v okviru mejnih kontrol, izpolnjujejo merila OECD/DAC za uradno razvojno pomoč;
14. poudarja, da mora biti izpolnjevanje razvojnih ciljev tisočletja tudi v prihodnje glavni cilj instrumenta za obdobje do leta 2015; poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo pomoč EU tudi v prihodnje dosledno skladna z mednarodno dogovorjenimi razvojnimi cilji, ki jih bodo sprejele Organizacija združenih narodov in druge pristojne mednarodne organizacije za obdobje po letu 2015;
15. priznava, da je za zagotavljanje splošnih javnih dobrin v državah v razvoju treba razviti tudi sodelovanje zunaj uradne razvojne pomoči; meni, da bi se lahko tovrstno sodelovanje urejalo in sredstva pošiljala prek ločenega instrumenta oziroma ločenih instrumentov, da bi se zagotovila preglednost in zaščitila posebna narava razvojnega sodelovanja kot samostojne politične domene na področju zunanjih odnosov; vztraja, da v skladu z obvezami Evropskega sveta z dne 29. in 30. oktobra 2009 financiranje v zvezi s podnebnimi spremembami ne bi smelo spodkopati ali ogroziti boja proti revščini in nenehnega približevanja razvojnim ciljem tisočletja, ter da se že tako majhna sredstva uradne razvojne pomoči za zmanjšanje revščine ne smejo preusmerjati v nerazvojne namene v državah v razvoju; poudarja, da opredelitve uradne razvojne pomoči, kot jo je določila OECD, ne bi smeli spreminjati, in poziva Komisijo, naj zagotovi, da noben izmed razvojnih projektov, ki jih financira EU, ne bo nasprotoval prizadevanjem za zmanjševanje podnebnih sprememb na svetovni ravni in da bo vsak tovrsten projekt prilagojen podnebnim vplivom, zlasti v primeru velikih infrastrukturnih projektov ali projektov na majhnih otokih, ki bodo prvi utrpeli posledice podnebnih sprememb;
16. izraža zaskrbljenost, v obdobju resnih omejitev javnih proračunov, glede močne osredotočenosti na naložbe zasebnega sektorja kot sredstva za pridobivanje več sredstev za financiranje razvoja; poudarja, da je razvojno sodelovanje edina politika zunanjega delovanja (poleg humanitarne pomoči), ki ni namenjena interesom EU, pač pa zaščiti interesov najbolj marginaliziranih in ranljivih prebivalcev na planetu; zato poziva Komisijo, naj zagotovi, da se javna finančna sredstva, ki se uporabljajo za podporo naložbam zasebnega sektorja na jugu, ne preusmerijo iz sektorjev, ki imajo že tako premalo finančnih sredstev (na primer programi za nedržavne akterje in organe lokalne skupnosti), in da bo taka pomoč dejansko omogočila razvoj domačega zasebnega sektorja ter malih in srednjih podjetij v državah z nizkim dohodkom;
17. se strinja, da je treba uporabiti različen pristop do različnih skupin držav v razvoju? in da bi lahko tradicionalna finančna pomoč postala manj pomembna za države v vzponu; meni, da bi se morala pomoč za države v vzponu poleg spodbujanja trajnostne gospodarske rasti še vedno osredotočati na krepitev davčne politike partnerskih držav in spodbujanje uporabe domačega prihodka, zaradi česar bi se morali zmanjšati revščina in odvisnost od pomoči;
18. poziva Komisijo, naj zagotovi večjo podporo za pomoč državam v razvoju in državam v vzponu pri davčnih reformah z namenom podpreti učinkovite, uspešne, pravične in vzdržne davčne sisteme; poziva Komisijo, naj učinkovito vključi načela dobrega upravljanja v davčnih zadevah v načrtovanje, izvajanje in spremljanje državnih in regionalnih strateških dokumentov ter hkrati sprejme potrebne ukrepe za uveljavitev poročanja nadnacionalnih podjetij po posameznih državah;
19. zato poudarja, da bi moral instrument za razvojno sodelovanje tudi v prihodnje zajemati vse države v razvoju v geografskih regijah, ki jih pokriva in ki se ujemajo s seznamom držav v razvoju, ki ga je pripravil OECD/DAC;
20. poziva k večji usklajenosti med Komisijo in državami članicami, da bi se doseglo izvajanje člena 210 PDEU, in podpira razvoj skupnih evropskih strateških dokumentov; je prepričan, da morajo vsi programski dokumenti EU za vsako državo in regijo vključevati podrobne in posodobljene matrike donatorjev in posebno poglavje o učinkovitosti pomoči EU, z navedbo ukrepov, sprejetih za boljše usklajevanje, uskladitev in dopolnjevanje donatorjev ter boljšo porazdelitev dela med donatorji, zlasti med državami članicami EU;
21. ponovno poziva, naj se evropski razvojni sklad vključi v proračun EU, kar bi poenostavilo postopke in izboljšalo učinkovitost in uspešnost pomoči Evropske komisije; vztraja, da to ne bi smelo povzročiti znižanja splošnih zneskov za financiranje instrumenta za razvojno sodelovanje in evropskega razvojnega sklada na ravni EU ter znižanja skupnih zneskov sredstev, ki so na voljo na ravni EU za uradno razvojno pomoč;
22. je prepričan, da je treba okrepiti pomoč za ranljive skupine (ženske, invalide, mlade in brezposelne, domorodna ljudstva) ter za vključevanje načela enakosti spolov in reševanje drugih horizontalnih vprašanj; vztraja, da mora instrument, ki bo nasledil instrument za razvojno sodelovanje, v programskih dokumentih vsebovati jasna primerjalna merila, da se zagotovi merjenje učinka posegov EU na teh področjih;
23. poudarja, da je vključevanje organov lokalnih skupnosti v razvojne politike nujno za doseganje razvojnih ciljev novega tisočletja in zagotavljanje dobrega upravljanja; zlasti opozarja, da morajo lokalne oblasti odigrati kritično vlogo na področjih, kot so izobraževanje, boj proti lakoti, bogastvo, voda, higiena, socialna kohezija in lokalni gospodarski razvoj itd.; zato meni, da je v naslednjem finančnem instrumentu nujno nadgraditi njihovo vlogo, v skladu z načelom prevzemanja odgovornosti za razvoj;
24. poudarja, da morata Komisija Evropska služba za zunanje delovanje vzdrževati reden in strukturiran dialog z nedržavnimi akterji in lokalnimi organi o pripravi, izvajanju in vrednotenju strateških dokumentov; zato poudarja, da je treba sklepe strukturiranega dialoga upoštevati v prihodnjih finančnih instrumentih;
25. poudarja, da so potrebne prilagodljive določbe, ki bi Evropski uniji omogočile odziv na spremembe potrebi in prednostnih nalog; predlaga, naj se model evropskega razvojnega sklada za omejena sredstva neprogramirane pomoči za države preuči kot možni model za prihodnji instrument za razvojno sodelovanje; vendar poudarja, da morajo prožnejše uporabljena sredstva stremeti k uresničevanju pravih razvojnih ciljev;
26. meni, da bi moral novi instrument za razvojno sodelovanje služiti kot podlaga za ciljno in prožnejšo pomoč v kriznih razmerah; je prepričan, da bo nova finančna struktura pomagala zagotoviti povezavo dejavnosti pomoči, obnove in razvoja (LRRD) s prožnostjo in dopolnjevanjem mehanizmov financiranja;
Obeti za prihodnost: geografski in tematski programi
27. poziva, naj se 20 % porabe iz geografskih programov nameni za osnovne socialne storitve, kot so jih opredelili Združeni narodi v razvojnih ciljih tisočletja (kazalnik 8.2 cilja 8: oblikovanje svetovnega partnerstva za razvoj);
28. vztraja pri strogih merilih upravičenosti do proračunske podpore; vztraja, da se mora Komisija vzdržati proračunske podpore pri državah, kjer ni mogoče zagotoviti pregledne javne porabe, da morajo proračunsko podporo vedno spremljati ukrepi za razvoj parlamentarnega nadzora in revizijskih zmogljivosti ter za povečanje preglednosti in javnega dostopa do informacij v državi prejemnici ter da je treba v nadzor nad proračunsko podporo vključiti civilno družbo;
29. priznava pomembno vlogo civilne družbe pri razvoju, na primer vlogo nadzornika vlade, ki zagotavlja odgovornost slednje, in poziva, naj se civilni družbi v državah v razvoju zagotovi ustrezno financiranje;
30. ponavlja zahtevo, naj Komisija predloži skupen številčni pregled splošne proračunske pomoči, sektorske pomoči, pomoči za posamezne projekte ali pomoči, ki je bila v kakršni koli obliki dodeljena za lokalno upravo; poudarja, da bi ta skupni pregled izboljšal skladnost pomoči, zagotovljene lokalni upravi, in upravljanje v partnerskih državah
31. ugotavlja, da so vsi tematski programi iz instrumenta za razvojno sodelovanje dokazali svoj pomen, in poudarja, da je treba nujno ohraniti tematske in geografske programe, vendar poziva k preusmeritvi glede na nove izzive, kot so svetovna finančna in gospodarska kriza, svetovna kriza zaradi visokih cen hrane, podnebne spremembe in posebne potrebe ranljivih in tranzicijskih držav;
32. poudarja, da so migracije področje, kjer je nujno treba dati prednost usklajenosti politik za razvoj pred kratkoročnim obravnavanjem migracij s strani EU, ki je zlasti usmerjeno v boj proti nezakonitim migracijam; poudarja, da se razvojni skladi za migracije ne bi smeli uporabiti za krepitev upravljanja meja ter preprečevanje nezakonitega priseljevanja; vztraja, da morajo biti vsi prihodnji tematski programi o migraciji popolnoma usklajeni z razvojnimi cilji EU in da mora temeljno financiranje tega programa izpolnjevati merila upravičenosti za uradno razvojno pomoč; zlasti poudarja, da bi morali imeti v okviru tematskega programa prednost projekti, ki obravnavajo migracije jug-jug;
33. poudarja, da se mora novi tematski program o vlaganju v ljudi osredotočiti na, vendar ne izključno, doseganje tistih razvojnih ciljev tisočletja, ki so najdlje od uresničitve, in nameniti posebno pozornost državam in regijam s kritičnimi kazalniki razvojnih ciljev tisočletja; poudarja, da je osnovno izobraževanje in opismenjevanje začetna točka procesa osveščanja in prevzemanja odgovornosti za razvoj; zato poziva, naj program vključuje tudi osredotočenost na izobraževanje kot orodje za samostojnost in udeležbo;
34. je prepričan, da bi moral novi instrument zagotoviti različen pristop za financiranje organizacij civilne družbe in lokalnih oblasti ter preprečiti nesmiselno tekmovalnost med njimi; poudarja, da je treba obravnavati problem prevelikega števila vlog v sedanjem programu; poziva, naj se rezultati strukturiranega dialoga v celoti odrazijo v prihodnjem tematskem programu in predlagani obliki pomoči;
35. poudarja, da je eden od razlogov za to, da razvojni cilji tisočletja niso bili doseženi, dejstvo, da se ne zavedamo prispevka okolja, naravnih virov in ekosistemov k razvoju človeštva in odpravi revščine; z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je, medtem ko evropska uradna razvojna pomoč dodeljuje samo 3 % vseh odhodkov za okoljske zadeve, dodatna težava tudi, da se del finančnih sredstev EU in držav članic za države v razvoju vlaga v projekte, ki spodbujajo podnebne spremembe, namesto da bi jih preprečevali; poudarja, da je treba izboljšati usklajenost politik za razvoj na področju podnebnih sprememb, zlasti glede financiranja podnebja in vključevanja vprašanj v zvezi s podnebnimi spremembami v razvojno sodelovanje EU;
36. poudarja, da je Računsko sodišče v svojem Posebnem poročilu 6/2006 zaključilo, da je Komisija pri vključevanju okolja v svoje razvojno sodelovanje od leta 2001 dosegla le omejen napredek, saj v državnih strateških dokumentih okoljska vprašanja niso bila dovolj upoštevana; v skladu s tem poziva Komisijo, naj zagotovi, da se bodo okoljska vprašanja bolje vključevala in sistematično spremljala v vseh zunanjih politikah in finančnih instrumentih, zlasti glede na sedanje izzive zaradi podnebnih sprememb in izgubljanja biotske raznovrstnosti;
37. poudarja, da za instrument za razvojno sodelovanje v celoti velja člen 290 PDEU, zato poudarja, da je za sklepe, ki izpolnjujejo merila iz člena 290 PDEU, vključno z opredelitvijo splošnih ciljev, prednostnih nalog, pričakovanih rezultatov in dodeljevanje sredstev obvezna uporaba postopka v zvezi z delegiranimi akti;
o
o o
38. naroča svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji ter parlamentom in vladam držav članic.
OBRAZLOŽITEV
Uvod
Leto 2011 je odločilen trenutek za upoštevanje preteklih izkušenj iz štirih let uporabe Uredbe (ES) št. 1905/2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja (instrument za razvojno sodelovanje). Komisija je naznanila, da bo svoje predloge za večletni finančni okvir za obdobje po letu 2013 predstavila pred poletnim premorom in zakonodajne predloge za instrumente za financiranje zunanjega delovanja v nadaljevanju letošnjega leta. Namen tega poročila je že v začetni fazi oblikovati stališče Parlamenta o novem instrumentu za financiranje razvojnega sodelovanja EU, ki bo temeljilo na izkušnjah, ki jih je Parlament pridobil pri nadzoru uporabe instrumenta za razvojno sodelovanje.
Pridobljena spoznanja
Odbor za razvoj Evropskega parlamenta je po začetku veljavnosti instrumenta za razvojno sodelovanje ustanovil štiri stalne delovne skupine (sedaj jih je pet), ki uresničujejo pravico Parlamenta do nadzora nad vsemi glavnimi programski dokumenti, ki jih predlaga Komisija. Ta proces je privedel do trajnega, strukturiranega in poglobljenega dialoga med Odborom za razvoj in službami Komisije ter vzpostavil koristen učni proces za obe instituciji: spoznali smo težave, s katerimi se srečuje Komisija pri načrtovanju programov, in poročevalec izraža upanje, da se tudi Komisija bolj zaveda praktičnega pomena Parlamenta pri demokratičnem nadzoru ter da je bolje seznanjena z našimi metodami dela.
Dialog je bil sicer konstruktiven in Komisija je delovne skupine prizadevno obveščala o upoštevanju priporočil Parlamenta, žal pa to Komisije ni prepričalo, da bi upoštevala številne zahteve odbora ter številne resolucije, ki jih je sprejel Parlament
Odbor je v skladu s členom 81 poslovnika Parlamenta oblikoval pet resolucij, sprejetih na plenarnem zasedanju, s katerimi je Komisiji sporočil, da je v 11 osnutkih dokumentov prekoračila svoja izvedbena pooblastila. Samo v treh primerih je Komisija spremenila ali umaknila svoj osnutek sklepa. ; Stališča Parlamenta so se le občasno upoštevala v osnutkih izvedbenih ukrepov, ki jih je Komisija predložila upravnemu odboru instrumenta za razvojno sodelovanje.
Razočaralo nas je tudi, da obsežno delo, ki ga je Parlament opravil pri tem nadzoru, ni bilo deležno odziva predstavnikov držav članic v odboru instrumenta za razvojno sodelovanje. V nasprotju s Parlamentom se države članice niso osredotočale na preverjanje, ali so predlogi Komisije skladni z zakonodajnimi določbami iz instrumenta za razvojno sodelovanje (zlasti glede zahteve za skladnost z uradno razvojno pomočjo).
Osrednja težava, ki smo jo ugotovili v našem dialogu, je očitno težava pri razumevanju oz. sprejemanju specifične vloge razvojnega sodelovanja v smislu zunanjega delovanja EU. To je razumljivo, saj je bil naš glavni partner v Komisiji GD RELEX, katerega osrednja naloga je uveljavljati interese EU v svetu. Nekoliko drugače je treba razmišljati in razumeti, da je razvojno sodelovanje edina politika zunanjega delovanja (poleg humanitarne pomoči), ki ni namenjena interesom EU, pač pa za obrambo interesov najbolj marginaliziranih in ranljivih prebivalcev na planetu: za zmanjševanje revščine ter trajnosten človeški, družbeni in gospodarski razvoj – skratka za pravico do dostojnega življenja za vse.
Težava pri prepoznavanju različnih in specifičnih nalog naše razvojne politike in njihovem pretvarjanju v oprijemljive programe in ukrepe je bila jasno razvidna iz nekaterih programskih dokumentov, ki jih je Komisija izdala v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje. Zato niso usmerjeni v odpravljanje revščine v okviru trajnostnega razvoja in razvojnih ciljev tisočletja, ki so v instrumentu za razvojno sodelovanje navedeni kot prvi in splošni cilj.
Parlament jasno priznava pomembnost nekaterih dejavnosti v državah v razvoju za EU (vključno s kulturnimi programi, stiki med državljani, političnim dialogom itd.), ki ne izpolnjujejo meril za uradno razvojno pomoč, kot jih je določil Odbor za razvojno pomoč (DAC) pri OECD, ne moremo pa jih financirati iz razvojnega proračuna EU. Parlament je zato pozval k instrumentu, ki bi EU omogočil financiranje tovrstnih ukrepov tudi iz drugih virov, ne samo iz instrumenta za razvojno sodelovanje. Parlament bo sicer vztrajal pri mnenju, da se tako imenovani instrument ICI+ ne sme financirati s prenosom sredstev iz instrumenta za razvojno sodelovanje, vendar bo tudi v prihodnje konstruktivno sodeloval v pogajanjih o tej uredbi.
Poročevalec prav tako priznava, da je dialog, namenjen izvajanju demokratičnega nadzora, zlasti med vmesnim pregledom strateških dokumentov v letih 2009/2010 zmanjšal tveganje, da bi bili sprejeti strateški dokumenti, ki vsebujejo določbe, ki presegajo pooblastila. Vendar pa je naš nadzor prav tako pokazal, da so še vedno prisotni tveganje za vnos zunanjepolitičnih interesov, odsotnost osredotočenosti na revščino in razvojne cilje tisočletja ter zaskrbljenost glede primernega posvetovanja z zainteresiranimi stranmi.
Obeti za prihodnost
V povezavi z razpravo o naslednjem večletnem finančnem okviru je Komisija nakazala, da bo morda znova razmislila o celotni strukturi instrumentov za financiranje zunanjega delovanja. Pomembni vidiki, ki jih je treba upoštevati, so tudi poenostavljanje in prilagajanje novim izzivom, kot so podnebne spremembe, ter ustrezno vključevanje zunanjih razsežnosti notranjih politik EU. V tej zgodnji fazi poročevalec ne bo predstavil podrobnejših predlogov za strukturo, temveč se bo osredotočil na glavna načela, ki morajo biti izražena v prihodnji razvojni politiki EU.
Prvo od teh glavnih načel in izhodišče za naša razmišljanja je, da je potreben poseben instrument za razvojno sodelovanje, ki bo namenjen posebej in izključno državam v razvoju ter bo uresničeval cilje iz člena 208 PDEU. Za večjo preglednost bi bilo treba sodelovanje z državami v razvoju (vključno s tistimi v vzponu), ki se ne izvaja v okviru uradne razvojne pomoči, usmerjati prek ločenega instrumenta.
Natančen pregled strukture mora voditi tudi do odprave desetletja stare nepravilnosti: da bi zagotovili enako obravnavanje vseh držav v razvoju in povečali demokratično odgovornost vseh razvojnih politik EU, je treba Evropski razvojni sklad vključiti v proračun EU. Vendar to ne sme voditi do realnega znižanja financiranja instrumenta za razvojno sodelovanje ali evropskega razvojnega sklada (v primerjavi s sedanjo ravnijo) niti do znižanja skupnih zneskov sredstev, ki so na ravni EU na voljo za razvojno sodelovanje.
Ustrezno financiranje
Prihodnji instrument za zagotavljanje razvojne pomoči EU mora biti v finančnem smislu primerno podprt. EU se je zavezala skupnemu cilju, da bo do leta 2015 porabila 0,7 % BND za uradno razvojno pomoč. Za doseganje tega cilja pa bo treba raven trenutne evropske pomoči bistveno zvišati. Glede na dodano vrednost pomoči Komisije in novo vlogo, ki jo ima Komisija pri usklajevanju razvojne politike Unije in držav članic (člen 210 PDEU), se delež uradne razvojne pomoči, posredovane prek proračuna EU, vsaj ne sme spreminjati.
Letni zneski za novi instrument za razvojno sodelovanje v naslednjem večletnem finančnem okviru je treba realno bistveno zvišati.
Parlament opominja države članice na zavezo, ki so jo sprejele na Evropskem svetu 29. in 30. oktobra 2009, in vztraja, da financiranje prilagajanja podnebnim spremembam „ne bo oslabilo ali ogrozilo boja proti revščini in nadaljnjega napredka pri uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja“, zato mora biti dopolnilo sredstvom, predvidenim za doseganje specifičnih ciljev instrumenta za razvojno sodelovanje in evropskega sklada.
Osredotočenje na odpravljanje revščine in merila za uradno razvojno pomoč
Instrument za razvojno sodelovanje je opredeljen kot pravi instrument za razvojno sodelovanje, zlasti z določbami iz člena 2(1) (ki opredeljuje odpravljanje revščine kot prvi in splošni cilj) in člena 2(4) (100 % financiranja v okviru geografskih programov in 90 % za tematske programe mora ustrezati merilom uradne razvojne pomoči).
V skladu s členom 208 PDEU se morajo takšne določbe obdržati tudi v vseh prihodnjih instrumentih, ki bodo nasledili instrument za razvojno sodelovanje, in jih bo, kot kažejo izkušnje z instrumentom za razvojno sodelovanje, morda treba zapisati celo strožje. Tematski programi bodo sicer še naprej vključevali nekatere ukrepe, ki niso v skladu z uradno razvojno pomočjo, vendar bo treba jasno določiti njihov obseg.
Doseganje razvojnih ciljev tisočletja mora ostati najpomembnejši cilj prihodnjega instrumenta za razvojno sodelovanje, saj pade cilj za leto 2015 v obdobje naslednjega instrumenta za razvoj. Vendar četudi bi bili izpolnjeni vsi razvojni cilji tisočletja, bi revščina za mnoge še vedno pomenila realnost. Za obdobje po letu 2015 moramo najti formulo, ki bo zagotavljala skladnost z novimi mednarodnimi cilji, ki jih je treba še določiti. Primerjalno merilo instrumenta za razvojno sodelovanje – 20 % porabe naj bi bilo namenjene zdravstvu in izobraževanju (do leta 2009) – je Parlamentu predstavljalo pomembno referenčno točko, vendar je bilo njegovo izvajanje težko nadzorovati. Podobno primerjalno merilo je treba ohraniti tudi pri prihodnjem instrumentu, vendar bi ga bilo treba za preglednost in jasnost opreti na koncept „osnovnih socialnih storitev“, kot jih določa Organizacija združenih narodov v osmem razvojnem cilju (kazalnik 8.2), in zahtevati strogo poročanje Komisije.
Kriza zaradi visokih cen hrane je potrdila potrebo po prožnejšem in hitrejšem odzivanju na nenadne spremembe potreb in prednosti. To bi se lahko odražalo ne le v strukturi financiranja zunanjega delovanja, temveč tudi v samem instrumentu za razvojno sodelovanje.
Geografski in tematski programi
Pri obravnavanju različnih skupin držav v razvoju obstaja utemeljena zahteva po večjem razlikovanju. Instrument za razvojno sodelovanje morda ne predstavlja več najprimernejšega instrumenta za nekatere države s srednjim dohodkom, kar zlasti velja za tiste, ki se vidijo kot nove donatorke. Vendar to ne sme voditi do enostranskih odločitev pri opredeljevanju „držav v razvoju“, temveč mora to ob mednarodnem soglasju ostati posebna pravica Odbora za razvojno pomoč (DAC) pri OECD. Tudi dejstvo, da znaten delež prebivalstva novih držav donatork še naprej živi v popolni revščini, po mnenju poročevalca upravičuje potrebo, da prihodnji instrument še naprej pokriva vse države na seznamu Odbora za razvojno pomoč, ki sodijo v geografsko območje uporabe instrumenta.
Vsi tematski programi so se izkazali za pomembne, vendar bo glede na nove izzive (kriza zaradi visokih cen hrane, podnebne spremembe, posebne potrebe ranljivih držav) morda potreben premik osredotočenja.
Program za nedržavne akterje in organe lokalnih skupnosti se je izkazal kot nenehno nezadostno financiran, istočasno pa je zanj preveč prošenj, kar je treba v prihodnjem instrumentu popraviti. Poleg tega bi se morali rezultati stalnega strukturiranega dialoga odražati v opredelitvi vloge nedržavnih akterjev in obliki pomoči.
Postopki načrtovanja pomoči EU
Vodilni načeli načrtovanja v okviru novega instrumenta za razvoj morata biti usklajevanje in delitev dela. Zamisel o evropskih strateških dokumentih je treba izvajati kot prednostno nalogo. Vključiti je treba posebno poglavje o učinkovitosti pomoči, ki navaja ukrepe za njeno doseganje, ter matrico donatorjev in matrico razvojnih ciljev tisočletja, da se zagotovi preglednost glede izbire posegov Komisije.
Geografsko načrtovanje je zdaj naloga Evropske službe za zunanje delovanje, zanj pa je v sodelovanju z Generalnim direktoratom za razvoj in sodelovanje EuropeAid odgovoren komisar za razvoj. Glede na cilje in sestavo Evropske službe za zunanje delovanje ter pretekle izkušnje z instrumentom za razvojno sodelovanje obstaja resno tveganje, da bi razvojne cilje lahko spodrinili zunanjepolitični interesi. Zato je nadvse pomembno vzpostaviti postopke in strukture, ki bodo zaščitili razvoj kot samostojno področje politike s svojimi lastnimi posebnimi cilji.
Odprava demokratične vrzeli
Parlament mora imeti možnost, da zavaruje posebnosti razvojne politike EU v instrumentu za razvojno sodelovanje po letu 2013 tako, da enakopravno s Svetom nadzira sklepe o strateškem načrtovanju. Zlasti sklepi v zvezi s splošnimi cilji, prednostnimi področji in pričakovanimi rezultati ter dodeljevanje sredstev, ki izpolnjujejo merila iz člena 290 PDEU, morajo biti sprejeti z uporabo postopka delegiranih aktov.
IZID KONČNEGA GLASOVANJA V ODBORU
Datum sprejetja
2.5.2011
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
22
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Thijs Berman, Corina Creţu, Leonidas Donskis, Charles Goerens, Catherine Grèze, Eva Joly, Miguel Angel Martínez Martínez, Gay Mitchell, Norbert Neuser, Bill Newton Dunn, Maurice Ponga, Birgit Schnieber-Jastram, Alf Svensson, Eleni Teoharus (Eleni Theocharous), Ivo Vajgl
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Kriton Arsenis, Proinsias De Rossa, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Enrique Guerrero Salom, Martin Kastler, Krzysztof Lisek, Csaba Őry, Bart Staes
Namestniki (člen 187(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Edit Bauer
