29.11.2004
SKUPNI PREDLOG RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) Poslovnika, ki ga predlagajo:
– John Bowis, Richard Seeber, Anders Wijkman in Françoise Grossetête, v imenu skupine PPE-DE
– Anne Van Lancker, Glenys Kinnock, Miguel Angel Martínez Martínez, Margrietus van den Berg in Karin Scheele, v imenu skupine PSE
– Holger Krahmer, v imenu skupine ALDE
– Frithjof Schmidt, Marie-Hélène Aubert, Bernat Joan i Marí, Satu Hassi, Carl Schlyter in Marie Anne Isler Béguin, v imenu skupine Zeleni/ALE
– Vittorio Emanuele Agnoletto, Ilda Figueiredo in Luisa Morgantini, v imenu skupine GUE/NGL
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– ALDE (B6‑0190/2004)
– GUE/NGL (B6‑0191/2004)
– PSE (B6‑0192/2004)
– Zeleni/ALE (B6‑0193/2004)
– PPE-DE (B6‑0194)
o svetovnem dnevu boja proti aidsu
Resolucija Evropskega parlamenta o svetovnem dnevu boja proti aidsu
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju svetovnega dneva boja proti aidsu 1. decembra 2004 in njegove teme: Ženske, dekleta in HIV/AIDS,
–
ob upoštevanju delovnega dokumenta Komisije o usklajenem in integriranem pristopu k preprečevanju okužb z virusom HIV in boju proti aidsu v Evropski uniji in njeni soseščini,
–
ob upoštevanju Dublinske deklaracije z dne 24. februarja 2004 o Partnerstvu za boj proti okužbam z virusom HIV in aidsu v Evropi in Centralni Aziji,
–
ob upoštevanju izjave ZN o zavezi glede virusa HIV in aidsa z dne 27. junija 2001 in tekočega programa UNAIDS,
–
ob upoštevanju cilja, določenega v Deklaraciji tisočletja, ki so jo 8. septembra 2000 podpisali voditelji držav in vlad, da bi se razširjenost virusa HIV in aidsa do leta 2015 začela manjšati,
–
ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,
A.
ker je število vseh ljudi, ki živijo z virusom HIV ali aidsom, leta 2004 naraslo v vseh regijah in po ocenah znaša 39,4 milijona ljudi; ker je med svetovno žensko populacijo vedno več okuženih,
B.
ker je bilo leta 1997 41% oseb, okuženih z virusom HIV, žensk in deklet, danes pa je med vsemi ljudmi na svetu, ki živijo z virusom HIV in aidsom, že polovica žensk in deklet, v podsaharski Afriki pa celo 57%; ker je do sedaj okuženih z virusom HIV 40 milijonov ljudi, okoli 90% le-teh pa je iz držav v razvoju,
C.
ker mora biti zaradi razlik med spoloma, povezanih z virusom HIV in aidsom, iskanje cepiv, ki so na voljo ženskam in deklicam, ki še niso spolno aktivne, proračunska in politična prednostna naloga; ker morajo biti ženske udeležene pri vseh ustreznih kliničnih raziskavah, tudi pri preizkušanju cepiv,
D.
ker se je od leta 1995 delež na novo prijavljenih primerov okužbe z virusom HIV v zahodni Evropi podvojil, pri tem pa so stopnje širjenja okužb v nekaterih od novih držav članic in tretjih držav, s katerimi si delimo našo vzhodno mejo, med najvišjimi,
E.
ker je večje vlaganje v raziskave in razvoj učinkovitejših terapevtskih in preventivnih zdravil nujno za zagotovitev dolgoročnega uspeha boja proti okužbam z virusom HIV in aidsu,
F.
ker je bistveno spodbujanje varne spolnosti in uporabe mikrobicidov, ki veljajo za obetavno preventivno orodje,
G.
ker so pravice do spolnega in reproduktivnega zdravja v bistvu povezane s preprečevanjem okužbe z virusom HIV, aidsa in drugih bolezni, povezanih z revščino, in ker lahko dosežemo razvojne cilje tisočletja (MDG) na splošno, še posebej pa tiste, ki spodbujajo enakost spolov in krepijo vlogo žensk, potem tiste, ki si prizadevajo zmanjšati smrtnost otrok ter izboljšati zdravje mater in tiste za boj proti virusu HIV in aidsu le, če postavimo spolno in reproduktivno zdravje v središče agende MDG,
H.
ker zadnji podatki UNAID kažejo na povečano stopnjo okužb po vsej EU, še posebej v skupini od 15 do 25 let,
I.
ker morajo farmacevtska podjetja poiskati način za znižanje cen, saj si države v razvoju ne morejo privoščiti antivirusnih zdravil, ki so na voljo v industrializiranem svetu,
J.
ker bodo v nekaterih državah stroški, povezani z virusom HIV in aidsom, kmalu obsegali več kot polovico zdravstvenega proračuna,
K.
ker bi lahko nezadostni ukrepi proti epidemiji virusa HIV in aidsa povzročili krizo velikih razsežnosti, še posebej v južni Afriki, ki bi omajala ne samo zdravje in razvoj, pač pa tudi nacionalno varnost in politično stabilnost mnogih držav,
L.
ker je generalni svet WTO sprejel opustitev člena 31(f) sporazuma TRIP, ki članicam WTO omogoča odobritev obveznih dovoljenj za izdelavo in distribucijo patentiranih zdravil, namenjenih izvozu v tretje države z nezadostnimi ali neobstoječimi proizvodnimi kapacitetami v tem sektorju, kar bi moralo v teh državah povečati dostopnost poceni zdravil,
M
ker bodo mnoge države v razvoju z začetkom veljave pravil TRIPS 1. januarja 2005 izgubile možnost proizvodnje generičnih zdravil,
1.
potrjuje pravico vsakega človeka do dostopa do zdravniške oskrbe in zdravljenja;
2.
opozarja, da ne bo mogoče doseči splošnega razvojnega cilja tisočletja o odpravi izjemne revščine in lakote do 2015 in o razpolovitvi deleža ljudi, ki živijo z manj kot enim dolarjem na dan in trpijo za lakoto, če se število okužb z virusom HIV ne bo začelo manjšati;
3.
poudarja, da morajo strategije, ki so potrebne za učinkovit boj proti epidemiji virusa HIV in aidsa, obsegati celovit pristop k preventivi, izobraževanju, zdravstveni oskrbi in zdravljenju, pa tudi trenutno uporabljane tehnologije, razširjeni dostop do zdravljenja in nujen razvoj cepiv in mikrobicidov;
4.
je zaskrbljen tudi zaradi širjenja okužb v nekaterih družbah, ki imajo a priori poln dostop do vseh potrebnih informacij o preventivi in izogibanju tveganjem, še posebej pa v skupini od 15 do 25 let;
5.
ugotavlja, da je mednarodna pobuda za cepivo proti aidsu opozorila na pomanjkanje financiranja s strani zasebnega sektorja; zato poziva zasebne donatorje, naj se pridružijo dobrodelnim in javnim sektorjem pri razvoju cepiv, še posebej v Afriki;
6.
poziva EU in njene države članice, naj znatno povišajo sredstva za razvoj mikrobicidov, saj previdne ocene kažejo, da bi uvedba vsaj delno učinkovitega mikrobicida v treh letih preprečila 2,5 milijona primerov okužbe z virusom HIV in da bi lahko s potrebno finančno podporo učinkovit mikrobicid razvili do konca tega desetletja;
7.
poudarja, da je dostop do zdravil, vključno s cepivi in diagnostičnimi izdelki, ključnega pomena, in da bi morale biti nižje cene takega zdravljenja ena od prednostnih nalog; zato poziva farmacevtsko industrijo, naj zniža cene;
8.
poziva Komisijo in države članice, naj se bolj posvetijo raziskavam in razvoju učinkovitejših terapevtskih in preventivnih zdravil, da bi tako zagotovili dolgoročno uspešnost ukrepov proti virusu HIV in aidsu; še posebej poziva EU in njene države članice, naj priskrbijo dodatna sredstva za lažje vzpostavljanje učinkovitega sodelovanja s farmacevtskimi podjetji za razvoj cepiv;
9.
z zanimanjem sprejema nedavno ugotovitev, da je relativno poceni antibiotik (kotrimoksazol) skoraj razpolovil delež z aidsom povezanih smrti med afriškimi otroki; ugotavlja, da zdravilo sicer ni namenjeno zdravljenju okužb z virusom HIV, vseeno pa očitno pripomore pri preprečevanju sekundarnih infekcij, zaradi katerih umre mnogo z virusom HIV okuženih otrok z oslabljenim imunskim sistemom, in to z letnimi stroški samo 7-12 dolarjev na otroka, v primerjavi s 300 dolarji za najcenejša zdravila proti retrovirusom;
10.
obžaluje, da so mnoga leta predsodki glede uporabe kondomov v nekaterih sektorjih preprečevali, da bi bila virusu HIV in aidsu posvečena vsa potrebna pozornost;
11.
poziva Združene narode in njihove članice, naj med pregledom razvojnih ciljev tisočletja v naslednjem letu znatno povečajo vidnost in pomembnost vprašanj spolnega in reproduktivnega zdravja;
12.
poziva EU, naj še naprej prednostno obravnava vprašanja spolnega in reproduktivnega zdravja s finančnim podpiranjem programov za načrtovanje družine, še posebej pa naj vpliva na spolne navade s strategijami za zmanjševanje tveganj, naj izobražuje mladino, še posebej dekleta in mlade ženske, o spolno prenosljivih boleznih in virusu HIV, naj spodbuja uporabo kondomov z drugimi kontracepcijskimi metodami in naj se bojuje proti širjenju kakršnih koli dezinformacij o učinkovitosti kondomov;
13.
poziva Komisijo, naj opogumlja države v razvoju k obnovitvi in razvoju osnovnih javnih storitev, kot je recimo dostop do vode in javna komunala, zdravstvo in izobraževanje;
14.
poudarja, da se virusa HIV in aidsa ne bi smelo obravnavati ločeno, saj sta pogosto povezana z drugimi boleznimi, kot so tuberkuloza, hepatitis C in duševne motnje, kot je depresija, in da bi bilo za vse te bolezni potrebno najti možnosti za zdravstveno skrb in zdravljenje;
15.
poziva Komisijo, naj vzpostavi specifične zakonodajne instrumente za spodbujanje razvoja in raziskav zapostavljenih bolezni in bolezni, povezanih z revščino, ter zagotovi, da bodo rezultati raziskav ustrezali specifičnim potrebam držav v razvoju in prispevali k hitremu izboljšanju stanja v javnem zdravstvu;
16.
poziva vse zainteresirane strani, naj pospešijo ukrepe za odobritev novih zdravil in cepiv in ter zagotovijo, da bodo imeli tudi bolniki v revnejših evropskih državah dostop do zdravljenja po dosegljivih cenah;
17.
obžaluje pomanjkanje dostopnosti do blažilne nege za tiste, ki umirajo za aidsom, in poziva, naj se usposobi in podpira skupine za blažilno nego;
18.
pozdravlja predlog Komisije za vzpostavitev enotnega okvirja za izdajanje obveznih dovoljenj, ki omogočajo proizvodnjo in izvoz cenejših zdravil v primerne države, ki to potrebujejo;
19.
vztraja, da je potrebno zagotoviti, da pretirano omejevalni ali dolgotrajni postopki ter ponoven uvoz farmacevtskih izdelkov, izdelanih v okviru obveznih dovoljenj, v Evropsko unijo, ne ogrožajo cilja oskrbe držav v razvoju z zdravili po dosegljivih cenah;
20.
poziva razvite države, naj sprejmejo opustitev izvajanja sporazuma TRIPS na tem področju in tako omogočijo farmacevtskim podjetjem v državah v razvoju še naprej izdelovati poceni zdravila;
21.
poziva EU, naj razvije politike in programe na tem področju, ter poziva Komisijo, naj v finančnem načrtu za 2007-2013 zagotovi višja sredstva za podporo precej razširjenemu odzivu na virus HIV in aids, vključno z večletno finančno podporo Globalnemu skladu za boj proti virusu HIV in aidsu, tuberkulozi in malariji;
22.
trdno verjame, da mora EU igrati pomembno vlogo v svetovnem boju proti tej bolezni, tako za svoje državljane kot za državljane tretjih držav; v tem pogledu pozdravlja že obstoječo finančno podporo EU raziskovalnim projektom, izmenjave najboljše prakse in vključevanje NVO, še posebej tistih, ki so najbolj primerne za obravnavo specifičnih izzivov, s katerimi so soočene izpostavljene skupine, kot so recimo priseljenci, spolni delavci itd.;
23.
pozdravlja odločitev VB, Švedske in Nizozemske, da bodo ugodile zahtevam mnogim NVO po dodatnih prispevkih Globalnemu skladu;
24.
poziva države članice EU, še posebej pa italijansko vlado, naj spoštujejo svojo zavezo k prispevanju finančnih sredstev Globalnemu skladu in naj zagotovijo nadaljevanje vseh ukrepov, ki trenutno potekajo;
25.
poziva novo Komisijo, naj zagotovi, da bo financiranje še najprej zmanjševalo ekonomsko diferenciacijo, ki jo je povzročil umik ZDA iz financiranja UNFPA, ne samo v državah v razvoju, ampak tudi v vzhodni Evropi in centralni Aziji;
26.
pozdravlja izjavo Komisije z dne 23. novembra 2004 o predstavitvi akcijskega načrta za boj proti aidsu aprila 2005, in se veseli konkretnih ukrepov;
27.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, državam članic, sopredsednikom skupne parlamentarne skupščine AKP-EU ter organizacijama WHO in UNAIDS.
