26.9.2005
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 103(4) Poslovnika, ki ga vlagajo:
– Jerzy Buzek, Janusz Lewandowski in Jacek Emil Saryusz-Wolski v imenu skupine PPE-DE
– Dariusz Rosati, Józef Pinior in Jan Marinus Wiersma v imenu skupine PSE
– Bronisław Geremek in Janusz Onyszkiewicz v imenu skupine ALDE
– Milan Horáček, Joost Lagendijk in Angelika Beer v imenu skupine Verts/ALE
– Wojciech Roszkowski, Brian Crowley, Guntars Krasts, Ģirts Valdis Kristovskis, Ģirts Valdis Kristovskis in Cristiana Muscardini v imenu skupine UEN
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– Verts/ALE (B6‑0485/2005)
– PSE (B6‑0495/2005)
– PPE-DE/PSE/ALDE/UEN (B6‑0504/2005)
o 25. obletnici Solidarnosti in njenem sporočilu Evropi
Resolucija Evropskega parlamenta o 25. obletnici Solidarnosti in njenem sporočilu Evropi
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju člena 103(4) svojega Poslovnika,
A. ker so bili ustanovni očetje Evropske unije prepričani, da združitev Evrope ne bo zaključena, dokler ne bo odpravljena podjarmljenost srednje in vzhodne Evrope in ne bo padla železna zavesa,
B. ker je bila širitev Evropske unije 1. maja 2004 dejanje, ki je povezalo Evropo okoli skupnih vrednot in ciljev, ki združujejo države, narode in državljane Evropske unije,
C. ker želi izraziti prepričanje, da morajo uresničitev ciljev Evropske unije krepiti zavedna dejanja narodov in državljanov Evrope za doseganje svobode in solidarnosti,
D. ker opozarja, da so bile množične stavke, ki so jih vodili delavci julija in avgusta 1980 v številnih poljskih mestih, izraz zavračanja podjarmljenosti totalitarnemu sistemu,
E. ker opozarja, da je stavka pod vodstvom Lecha Walense med 14. in 31. avgustom v ladjedelnici v Gdansku potekala pred očmi Evrope in celega sveta v duhu izjemnega poguma in odločnosti v imenu temeljnih evropskih vrednot in da je „21 zahtev“, ki so jih oblikovali ladjedelniški delavci iz Gdanska, začelo novo poglavje v evropskem boju za „kruh in svobodo“,
F. ker izraža svoje spoštovanje do gdanskega sporazuma, podpisanega 31. avgusta 1980, ki je v totalitarnem sistemu ustvaril 500 dni trajajoče obdobje svobode za neodvisni in samoupravni sindikat Solidarnost, ki je štel 10 milijonov članov in se je razvil v vplivno državljansko gibanje, v katerem so se združili vsi pomembni deli poljske družbe,
G. ker opozarja na sporočilo, ki ga je v imenu skupnega boja za človekove pravice v tem delu Evrope na delovno ljudstvo vzhodne Evrope naslovila prva konvencija Solidarnosti,
H. ker opozarja na dejstvo, da je poljska družba pogumno in odločno ščitila svoje pravice in prepričanja, še posebej v času izrednih razmer, ki jih je komunistična vlada uvedla 13. decembra zaradi Solidarnosti in teženj k svobodi poljske družbe,
I. ker opozarja na široko priznanje in podporo evropskih svobodnih družb ob dogodkih v avgustu 1980 in podporo gibanju Solidarnost v času zakonitega obstoja sindikata, kot tudi po proglasitvi izrednega stanja in izraža prepričanje, da je zgodovinska spodbuda Solidarnosti med najpomembnejšimi trenutki v oblikovanju evropskega javnega prostora,
J. ker priznava, da je gibanje Solidarnost uporabljalo miroljubna sredstva v boju s totalitarnim sistemom in da je bilo med najpomembnejšimi evropskimi gibanji, ki so se odrekla nasilju,
K. ker priznava, da je poljski moto „ni svobode brez Solidarnosti“ pomemben za celo Evropo in svet,
L. ker priznava, da je miroljuben uspeh Solidarnosti vplival na druga gibanja za človekove pravice in meni, da ostaja vzornik državam, ki so prikrajšane za svobodo,
M.
ker izraža prepričanje, da so bili zgodovinski dogodki avgusta 1980 pomembni za celo Evropo in da stavko ladjedelniških delavcev v Gdansku ter gdanski sporazum lahko obravnavamo kot začetek padca komunističnega sistema, konca hladne vojne, konca razdeljenosti Evrope in padca berlinskega zidu,
1.
izraža najgloblje spoštovanje in hvaležnost poljskim delavcem in vsem ljudem srednje in vzhodne Evrope, ki so se borili za človekove pravice, svobodo, solidarnost in enotnost Evrope
2.
priznava, da bi z razglasitvijo 31. avgusta za dan svobode in solidarnosti počastili spomin na ta boj in bi ga uvrstili v skupni evropski spomin
3.
poziva Evropsko komisijo in Evropski svet naj dvigata ozaveščenost o Solidarnosti kot delu evropske vzgoje in kulture
4.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Komisiji, Svetu ter parlamentom in vladam držav članic.
