Prost pretok storitev: velik korak naprej
Prosti pretok storitev
2006-02-22 - 11:32
Stopnička višje k skupnemu trgu storitev
Evropski parlament je po dveh letih postopka v četrtek v prvem branju z veliko večino potrdil poročilo o zakonodaji, ki vzpostavlja skupni trg za storitve, ki so največji gospodarski sektor v Uniji. Prvotni predlog je temeljito spremenjen, vendar namen direktive ostaja enak - odprava ovir prostemu pretoku storitev. Hkrati je parlament jasno poudaril, da direktiva ne posega v pravice zaposlenih, ki ostajajo predmet nacionalnih zakonodaj.
Dopolnjeni predlog direktive so poslanci sprejeli s 394 glasovi za, 215 proti in 33 vzdržanimi glasovi , po uri in pol glasovanja o več kot 400 dopolnilih. Ključ za dosego soglasja je bila podpora dveh največjih političnih skupin, Evropske ljudske stranke in socialdemokratov, svežnju kompromisnih dopolnil, ki so podrobneje opredelila obseg direktive in tiste storitve, za katere zakonodaja ne bo veljala. Izid glasovanja je pokazal, da sta se največji skupini držali dogovora, medtem ko je večina poslancev manjših političnih skupin tovrstne spremembe zavrnila iz različnih razlogov, nekateri zato, ker so predlogi preveč "razvodeneli" prvotni predlog, drugi ker vsebujejo premalo varovalk za zaposlene v storitvenih dejavnostih. Obseg in izjeme od določil direktive Direktiva velja za storitve, ki jih registrirani ponudnik izvaja v eni od držav članic Unije. Omogočila naj bi uveljavljanje svobode ustanavljanja ponudnikov storitev in prostega pretoka storitev ter obenem ohranjanje visoke ravni kakovosti storitev. Izraz "storitev" pomeni vsako zasebno pridobitno dejavnost, praviloma opravljeno proti plačilu. Dejavnosti, ki jih v okviru svojih dolžnosti na socialnem, kulturnem, izobraževalnem in sodnem področju brez povračila izvaja država, oziroma regionalni ali lokalni organi oblasti, niso storitve in zato niso predmet direktive. Med te dejavnosti sodijo tudi tečaji v okviru nacionalnega izobraževalnega sistema, ne glede na to ali gre za javne ali zasebne izobraževalne ustanove, ali upravljanje sistemov socialne varnosti, ki niso del gospodarskih dejavnosti. Določila direktive se prav tako ne uporabljajo za liberalizacijo storitev splošnega gospodarskega pomena ali za privatizacijo javnih subjektov, ki opravljajo takšne storitve. Zakonodaja tudi ne vpliva na ukrepe za zaščito ali spodbujanje kulturne ali jezikovne raznolikosti ali pluralnosti medijev Ob tem direktiva ne posega v kazensko pravo, delovno pravo, v določbe v zvezi z razmerji med socialnimi partnerji, vključno s pravico do sindikalnih ukrepov, pravico do kolektivnih sporazumov in pravico do stavke. Ta direktiva ne vpliva na nacionalne zakonodaje o socialni varnosti v državah članicah. Iz obsega direktive so izvzete naslednje storitve: - storitve splošnega pomena, kakor jih določajo države članice; - bančne storitve, storitve kreditiranja, zavarovalniške storitve, storitve poklicnih ali osebnih pokojnin, vlaganj ali plačilne storitve; - storitve elektronskih komunikacij in omrežja; - prevozne storitve (med drugim javni prevoz, taksi službe, reševalna vozila, pristaniške storitve) - pravne storitve; - zdravstvene storitve, z zavarovanjem ali brez, v okviru zdravstvenega varstva, ter ne glede na način organizacije in financiranja na nacionalni ravni ali na njihov javni ali zasebni značaj; - avdiovizualne storitve, ne glede na njihov način produkcije, distribucije in prenašanja, vključno z radiodifuzijo oddajanjem in kinematografijo; - dejavnosti iger na srečo, pri katerih gre za denarne vložke, vključno z loterijo, kazinoji in stavnicami; - poklici in dejavnosti, ki so stalno ali začasno povezani z izvajanjem javne oblasti v državi članici, še zlasti notarske dejavnosti; - varnostne storitve; - storitve agencij za začasno zaposlovanje, socialne storitve (npr.: skrb za ostarele); - področje davkov. Direktiva se ne uporablja za storitve splošnega interesa. Določbe veljajo samo, če so te dejavnosti že odprte za konkurenco in od držav ne zahtevajo liberalizacije storitev splošnega pomena, privatizacije obstoječih javnih organov ali odprave obstoječih monopolov (na primer loterij ali nekaterih distribucijskih storitev). V zvezi s storitvami splošnega pomena direktiva vključuje samo storitve splošnega gospodarskega pomena, ki ustrezajo gospodarski dejavnosti in so že odprte za konkurenco. Pojem "storitve splošnega gospodarskega pomena" pomeni storitve, ki so predmet posebnih obveznosti iz javnih storitev, ki jih je ponudniku storitev naložila država, da bi izpolnila določene cilje javnega pomena. Te storitve so:
- poštne storitve; - prenos, distribucija in oskrba z električno energijo; - prenos, distribucija, oskrba in skladiščenje plina; - distribucije vode in oskrbe z njo ter odstranjevanje odpadnih voda; - ravnanje z odpadki.
Države članice lahko dostop do storitev ali izvajajanje storitvenih dejavnosti urejajo (omejujejo) s sistemom dovoljenj , če omejitve spoštujejo naslednja načela: - nediskriminacija : zahteve ne smejo biti niti neposredno niti posredno diskriminacijske glede državljanstva ali v primeru pravnih oseb glede na državo članico, kjer imajo te osebe sedež v je to z ohranjanjem javnega reda, javne varnosti, socialne varnosti ali zaščite potrošnikov oziroma z varovanjem zdravja ali okolja - potreba : zahteve morajo biti utemeljene z ohranjanjem javnega reda ali javne varnosti oziroma varovanjem javnega zdravja ali okolja, - sorazmernost : zahteve morajo biti primerne za zanesljivo doseganje zastavljenega cilja in ne smejo preseči tega, kar je potrebno za doseganje tega cilja. Načelo izvorne države = Svoboda opravljanja storitev Načelo izvorne države je bilo med najbolj spornimi določili predloga Komisije in je predvidevalo, da bi bil ponudnik storitev zavezan zakonodaji države, v kateri ima sedež , ne pa zakonodaji države, kjer storitve opravlja. Parlament je to načelo črtal in določa, da države članice vzajemno priznavajo pravico opravljanja storitev izven države, v kateri imajo sedež - načelo svobode opravljanja storitev Pri opravljanju storitve pa za ponudnike glede dostopa do storitvenih dejavnosti in njihovega izvajanja veljajo samo določbe države članice, v kateri imajo sedež , zlasti zahteve, ki urejajo ustanovitev in delovanje ponudnika storitev, njegovo ravnanje, kakovost ali vsebino storitve, standarde in certifikate. Državi članici, v katero se je ponudnik storitev preselil, to ne preprečuje, da uveljavi posebne zahteve glede opravljanja storitvene dejavnosti, ki so nujno potrebne za ohranjanje javnega reda ali javne varnosti, javnega zdravja ali varstva okolja. Ob tem naj bi države članice sprejele vse potrebne ukrepe za učinkovito sodelovanje pri nadzoru ponudnikov in njihovih storitev ter za izvajanje pooblastil za spremljanje in nadzor ponudnika, tudi če se storitev opravlja v drugi državi članici. To dejansko pomeni, da pristojni organi države članice, kjer se opravlja storitev, lahko izvajajo kontrole, preglede in preiskave, pod pogojem, da so objektivno utemeljeni in nediskriminacijski.
Napotitve delavcev Parlamentarci so tudi črtali člana direktive, ki sta opredeljevala pogoje za napotitev delavcev, saj napotitve delavcev ureja posebna direktiva, zato bi dodatna razlaga v direktivi o storitvah lahko povzročila nejasnosti ter podvajanje. Predlog Komisije je predvideval, da bi morala določene elemente nadzora delovne zakonodaje izvajati tudi država izvora, čemur pa odbor za notranji trg nasprotuje, saj se lahko učinkovit nadzor izvajanja delovne zakonodaje izvaja le tam, kjer se delo - v tem primeru storitev - opravlja. Parlament zato izrecno poudarja, da direktiva ne sme posegati v določbe direktive o napotitvi delavcev. Direktiva o napotitvi delavcev namreč določa, da morajo ponudniki storitev upoštevati pogoje zaposlovanja v državi članici, kjer se opravlja storitev . To so: najdaljša doba dela in najkrajša doba počitka, minimalni plačani dopust, najmanjša plača, vključno s plačilom nadur, pogoji v zvezi z najemanjem delavcev, zlasti v zvezi z oskrbo z delavci s strani podjetij za začasno zaposlovanje, zdravstveni, varnostni in higienski standardi, zaščitni ukrepi glede pogojev za zaposlovanje nosečnic ali žensk, ki so pred kratkim rodile, otrok in mladih, enakovredna obravnava moških in žensk ter druge določbe o nediskriminaciji. Namen direktive Zakonodaja naj bi predvsem poenostavila administrativne postopke, ki zdaj ovirajo ponudnike storitev pri opravljanju dejavnosti izven svoje matične države članice EU. Poslanci poudarjajo, da je konkurenčni trg storitev bistvenega pomena za spodbujanje gospodarske rasti in zaposlovanja v EU, storitve pa v večini držav članic gonilna sila gospodarske rasti in predstavljajo 70% BDP ter zaposlovanja. Sedaj številne ovire onemogočajo mnogim ponudnikom storitev, zlasti malim in srednje-velikim podjetjem, da bi širili svojo dejavnost in v celoti izkoristili prednosti notranjega trga. To pa slabi konkurenčnost evropskih ponudnikov storitev na svetovnem trgu. Odpravljanje ovir, ob istočasnem zagotavljanju evropskega socialnega modela, je po mnenju parlamenta ključno za uresničevanje lizbonske strategije in oživitev evropskega gospodarstva, še posebej v smislu zaposlovanja in vlaganj. Prosti trg bi potrošnikom omogočil večjo izbiro in boljše storitve za nižjo ceno, vendar bi morali pri tem paziti na ravnotežje med odpiranjem trga, javnimi storitvami ter socialnimi pravicami. Med največjimi ovirami za vstop ponudnikov storitev na trg je zapletenost, dolgotrajnost in pravna negotovost upravnih postopkov. Zato naj bi po zgledu nekaterih posodobitev in dobre upravne prakse na ravni Unije vzpostavili načelo upravne poenostavitve, med drugim z uvedbo sistema centrov za stike. Naslednji koraki Po glasovanju v parlamentu je na potezi Svet EU, ki mora oblikovati stališče, ali se strinja s parlamentarnimi dopolnili in v kolikšni meri. Predstavniki Komisije so napovedali, da nameravajo upoštevati nekatera od parlamentarnih dopolnil in jih vključiti v nov, spremenjeni predlog direktive. Če bi se predstavniki držav članic strinjali z vsemi dopolnili, bi direktiva začela veljati, sicer bo na vrsti drugo branje v parlamentu, na katerem bodo poslanci obravnavali skupno stališče Sveta EU. Sama direktiva verjetno še ne bo sprejeta pred koncem leta 2006.
20060220STO05373 Evelyne Gebhardt - Storitve na notranjem trgu Sprejeto besedilo bo objavljeno Razprava o direktivi o storitvah 14.02.2006
SL
1
PHOTO
20060215PHT05303.jpg
SL
3
LINK
/activities/expert/lastDoc.do?language=SL#
-//EP//TEXT REPORT A6-2005-0409 0 NOT XML V0//SL
-//EP//TEXT IM-PRESS 20060210IPR05172 0 NOT XML V0//SL
-//EP//DTD IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
-//EP//STYLESHEET IM-PRESS 20050901 STO DOC XML V0//EN
