7.9.2010 PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE v skladu s členom 110(4) poslovnika,
ki nadomesti predloge resolucij naslednjih skupin:
S&D ( B7‑0493/2010 )
GUE/NGL ( B7‑0500/2010 )
ALDE ( B7‑0503/2010 )
Verts/ALE ( B7‑0504/2010 )
o položaju Romov in svobodi gibanja v Evropski uniji
Hannes Swoboda
,
Monika Flašíková Beňová
,
Kinga Göncz
,
Rovana Plumb
,
María Muñiz De Urquiza
,
Claude Moraes
,
Sylvie Guillaume
,
Juan Fernando López Aguilar
,
Tanja Fajon
,
Rita Borsellino
, Ivajlo Kalfin
v imenu skupine S&D
Renate Weber
,
Sophia in 't Veld
,
Marielle De Sarnez
,
Cecilia Wikström
,
Niccolò Rinaldi
,
Sonia Alfano
,
Ramon Tremosa i Balcells
,
Leonidas Donskis
,
Olle Schmidt
,
Metin Kazak
,
Luigi de Magistris
,
Nathalie Griesbeck
v imenu skupine ALDE
Hélène Flautre
,
Catherine Grèze
v imenu skupine Verts/ALE
Cornelia Ernst
,
Marie-Christine Vergiat
,
Rui Tavares
,
Willy Meyer
, Nikolaos Huntis (
Nikolaos Chountis
),
Patrick Le Hyaric
,
Miguel Portas
,
Jacky Hénin
, Kiriakos Triantafilidis (
Kyriacos Triantaphyllides
),
Jean-Luc Mélenchon
v imenu skupine GUE/NGL
PE446.576v01-00 } PE446.583v01-00 } PE446.586v01-00 } PE446.587v01-00 } RC1 Resolucija Evropskega parlamenta o položaju Romov in svobodi gibanja v Evropski uniji
Evropski parlament,
– ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti členov 1, 8, 20, 21, 19, 24, 25, 35 in 45,
– ob upoštevanju členov 2 in 3 Pogodbe o Evropski uniji, ki določa temeljne pravice in načela Evropske unije, vključno z načeloma nediskriminacije in prostega gibanja,
– ob upoštevanju členov 8, 9, 10, 16, 18, 19, 20, 21, 151, 153 in 157 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
– ob upoštevanju svojih resolucij z dne 28. aprila 2005 o položaju Romov v Evropski uniji UL C 45 E, 23.2.2006, str. 129.
, z dne 1. junija 2006 o položaju romskih žensk v Evropski uniji UL C 298 E, 8.12.2006, str. 283.
, z dne 15. novembra 2007 o uporabi Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0534 .
, z dne 31. januarja 2008 o evropski strategiji za Rome Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0035 .
, z dne 10. julija 2008 o popisu Romov v Italiji na podlagi etnične pripadnosti Sprejeta besedila, P6_TA(2008)0361 .
ter z dne 11. marca 2009 o socialnem položaju Romov in njihovem boljšem dostopanju do trga dela v EU Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0117 .
in z dne 25. marca 2010 o drugem evropskem vrhu o Romih Sprejeta besedila, P7_TA-PROV(2010)0085 .
,
– ob upoštevanju Direktive Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost UL L 180, 19.7.2000, str. 22
, Direktive Sveta 2000/78/ES z dne 27. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu UL L 303, 2.12.2000, str. 16
, Okvirnega sklepa Sveta 95/913/PNZ z dne 28. novembra 2008 o boju proti nekaterim oblikami in izrazom rasizma in ksenofobije s kazensko-pravnimi sredstvi UL L 328, 6.12.2008, str. 55
, Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic UL L 158, 30.4.2004, str. 77
in Direktive 46/1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku teh podatkov UL L 281, 23.11.1995, str. 31
,
– ob upoštevanju poročil o Romih, rasizmu in ksenofobiji v državah članicah EU za leto 2009, ki ga je objavila agencija za temeljne pravice Poročilo o rasizmu in ksenofobiji v državah članicah EU za leto 2009; Raziskava o manjšinah in diskriminaciji v Evropski uniji, podatki v fokusnem poročilu; Romi v letu 2009; Položaj Romov – državljanov EU, ki se preselijo in naselijo v drugih državah članicah EU; Bivanjski pogoji Romov in potujočih skupin v Evropski uniji: primerjalno poročilo.
, in poročil komisarja Sveta Evrope za človekove pravice Thomasa Hammarberga,
– ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta iz decembra 2007 in junija 2008, sklepov Sveta za splošne zadeve iz decembra 2008 ter sklepov Sveta za zaposlovanje, socialno politiko, zdravje in varstvo potrošnikov o vključevanju Romov, ki so bili sprejeti 8. junija 2009 v Luxembourgu,
– ob upoštevanju, da so številne države članice EU, države kandidatke in druge države, kjer imajo institucije Evropske unije pomembna predstavništva, leta 2005 razglasile desetletje vključevanja Romov in ustanovile sklad za izobraževanje Romov,
– ob upoštevanju sklepov prvega evropskega vrha o Romih v Bruslju 16. septembra 2008 in drugega evropskega romskega vrha v Cordobi 8. aprila 2010,
– ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve o strategiji EU za vključevanje Romov, ki naj bi bilo pripravljeno konec leta 2010,
– ob upoštevanju priporočil Odbora ZN za odpravo rasnega razlikovanja z njegove 77. seje (2.–27. avgust 2010) v zvezi z Dansko, Estonijo, Francijo, Romunijo in Slovenijo,
– ob upoštevanju poročila Sveta Evrope z naslovom 4. poročilo Evropske komisije za boj proti rasizmu in nestrpnosti o Franciji, ki je bilo objavljeno 15. junija 2010,
– ob upoštevanju desetih skupnih osnovnih načel o vključevanju Romov,
– ob upoštevanju člena 110(4) svojega poslovnika,
A. ker Evropska unija temelji na načelih, zapisanih v Listini EU o temeljnih pravicah in pogodbah o EU, med katerimi so načela nediskriminacije, posebne pravice, povezane z državljanstvom Evropske unije, in pravica do varstva osebnih podatkov,
B. ker se ta načela izvajajo z zgoraj navedenimi direktivami 2000/43/ES, 2000/78/ES, 2004/38/ES in 95/46/ES,
C. ker je deset do dvanajst milijonov Romov še vedno žrtev resne in sistematične diskriminacije v izobraževanju (zlasti segregacijo), pri dostopu do stanovanj (še posebej prisilne izselitve in slabe stanovanjske razmere, pogosto v getih), zaposlovanju (izrazito nizka stopnja zaposlenosti Romov) ter enakopravnem dostopu do zdravstvenega varstva in drugih javnih storitev, in ker je med njimi osupljivo nizka stopnja politične udeležbe,
D. ker so evropski Romi po širitvah leta 2004 in 2007 v večini postali državljani EU, s tem pa imajo skupaj s svojimi družinami pravico do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic,
E. ker so številni romski posamezniki in skupnosti, ki so se odločili za naselitev v državi članici EU, ki ni država njihovega državljanstva, v posebno ranljivem položaju,
F. ker je prišlo do repatriacij in vračanja Romov v več državah članicah in nedavno tudi v Franciji, kjer je vlada med marcem in avgustom 2010 izgnala ali pa „prostovoljno“ vrnila stotine Romov, ki so državljani EU,
G. ker so francoske oblasti septembra povabile ministre za notranje zadeve Italije, Nemčije, Združenega kraljestva, Španije, Grčije, Kanade in ZDA, pozneje pa še ministra za notranje Belgije in predstavnike Evropske komisije, na srečanje v Parizu, da bi razpravljali o vprašanjih „priseljevanja“ in prostega gibanja, ki sodijo v pristojnost EU, druge države članice pa na to srečanje niso bile povabljene, in ker je minister za notranje zadeve Italije napovedal, da si namerava prizadevati za strožje predpise na ravni EU glede priseljevanja in prostega gibanja, zlasti za Rome,
H. ker tako obnašanje spremljata stigmatizacija Romov in splošno rasno sovraštvo do Romov v političnih razpravah,
I. ker je upravno sodišče v Lillu potrdilo prejšnjo sodbo sodišča z dne 27. avgusta 2010 ter razveljavilo odločbe o izgonu sedmih Romov z utemeljitvijo, da oblasti niso dokazale, da „ogrožajo javni red“,
J. ker je Evropski parlament Komisijo večkrat pozval, na razvije strategijo EU za Rome, ki bo spodbujala načeli enakih možnosti in družbenega vključevana po vsej Evropi,
K. ker ima EU razne instrumente, ki jih je mogoče uporabiti za boj proti izključenosti Romov, kot je nova možnost v okviru strukturnih skladov, da se do 2 % celotnih proračunskih sredstev, namenjenih Evropskemu skladu za regionalni razvoj, lahko porabi za izdatke na stanovanjskem področju za marginalizirane skupnosti, ki bo začela veljati v letu 2010, ali obstoječe možnosti v okviru Evropskega socialnega sklada,
L. ker je napredek v boju proti diskriminaciji Romov z zagotavljanjem njihovih pravic do izobraževanja, zaposlitve, zdravja, stanovanja in prostega gibanja v državah članicah neenakomeren in počasen, in ker bi bilo treba povečati zastopanje Romov v vladnih strukturah in javni upravi držav članic,
1. opozarja, da je Evropska unija predvsem skupnost, ki temelji na vrednotah in načelih, katerih namen je ohraniti in spodbujati odprto in vključujočo družbo in državljanstvo EU, zlasti s prepovedjo vseh oblik diskriminacije;
2. poudarja pravico vseh državljanov EU in njihovih družin do prostega gibanja in prebivanja na vsem ozemlju EU, kar je eden od temeljnih vidikov državljanstva EU, kot je določeno v pogodbah in kot se izvršuje z Direktivo 38/2004, ki jo morajo vse države članice uporabljati in ravnati v skladu z njo;
3. izraža globoko zaskrbljenost zaradi ukrepov francoskih oblasti, pa tudi oblasti drugih držav članic, ki so usmerjeni proti Romom in potujočim skupinam in omogočajo njihov izgon; poziva omenjene oblasti, naj nemudoma prekinejo vse izgone Romov, obenem pa poziva Komisijo, Svet in države članice, naj posredujejo z enako zahtevo;
4. poudarja, da je skupinski izgon prepovedan z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah in Evropsko konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in da so takšni ukrepi v nasprotju s pogodbami in zakonodajo EU, saj pomenijo diskriminacijo na podlagi rase in narodnosti in kršitev Direktive 2004/38/ES o prostem gibanju državljanov in njihovih družin na ozemlju EU;
5. je zelo zaskrbljen zlasti zaradi hujskajočega in odkrito diskriminatornega govora, ki je spremljal politično razpravo med potekom repatriacije Romov in dajal verodostojnost rasističnim izjavam in dejanjem skupin skrajne desnice; zato poziva oblikovalce politike k njihovim odgovornostim in zavrača vsakršne izjave, ki manjšine in priseljence povezujejo s kriminalom ter ustvarjajo diskriminatorne stereotipe;
6. v zvezi s tem opozarja, da Direktiva 2004/38/ES določa omejevanje svobode gibanja in izgon državljanov EU le v izjemnih primerih in da za takšne ukrepe predpisuje izrecne in jasne omejitve; zlasti je treba oceniti vsak sklep o izgonu posebej in o vsakem posebej odločati, pri tem pa upoštevati osebne okoliščine ter zagotoviti postopkovna jamstva in pravna sredstva (členi 28, 30, 31);
7. poudarja tudi, da po Direktivi 38/2004/ES pomanjkanje finančnih sredstev nikakor ne more upravičevati samodejnega izgona državljanov EU (uvodna izjava 16, člen 14) in da se o omejitvi svobode gibanja in prebivanja zaradi javne politike, javne varnosti in javnega zdravja lahko odloča samo na podlagi osebnega ravnanja, ne pa na podlagi splošnega vidika preprečevanja, etničnega ali narodnega izvora;
8. nadalje poudarja, da je zbiranje prstnih odtisov izgnanih Romov nezakonito in v nasprotju z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah (člena 21.1 in 2), pogodbami in zakonodajo EU, zlasti direktivama 38/2004/ES in 43/2000/ES, ter pomeni diskriminacijo na podlagi etničnega porekla ali narodnosti;
9. poziva države članice, naj dosledno uresničujejo svoje obveznosti iz zakonodaje EU ter odpravijo nedoslednosti pri izpolnjevanju zahtev iz direktive o prostem gibanju; ponovno poziva države članice, naj revidirajo in prekličejo zakone in politike, ki neposredno ali posredno diskriminirajo Rome na podlagi rase in etnične pripadnosti, ter poziva Svet in Komisijo, naj spremljata, v kolikšni meri države članice uporabljajo pogodbe in direktive, ki določajo ukrepe glede boja zoper diskriminacijo in prostega gibanja, zlasti v zvezi z Romi, ter sprejmeta potrebne ukrepe v primeru neizvajanja, zlasti s sprožitvijo postopka za ugotavljanje kršitev;
10. z velikim obžalovanjem ugotavlja, da se je Evropska komisija kot varuhinja pogodb pri preverjanju skladnosti dejanj držav članic s primarnim pravom in zakonodajo EU, najbolj pa s prej navedenima direktivama o nediskriminaciji, svobodi gibanja ter pravici do zasebnosti osebnih podatkov, pozno in skromno odzvala; ponavlja, da je zaskrbljen zaradi posledic sedanje porazdelitve odgovornosti glede politik v zvezi z romsko politiko med člani Komisije, ter poziva k močnemu horizontalnemu usklajevanju, da se v prihodnje zagotovi hiter in učinkovit odziv;
11. poziva Komisijo, naj trdno podpre vrednote in načela, vsebovana v Listini EU o temeljnih pravicah in pogodbah, ter se takoj odzove s celovito analizo razmer v Franciji in v vseh državah članicah o skladnosti romskih politik z zakonodajo EU, med drugim tudi na podlagi podatkov, ki jih zagotavljajo nevladne organizacije in predstavniki Romov;
12. ga zelo skrbi, ker se Komisija kljub nujnosti zadeve doslej še ni odzvala na njegove pozive iz januarja 2008 in marca 2010, naj v sodelovanju z državami članicami pripravi evropsko strategijo o Romih; znova poziva Komisijo, naj razvije celovito evropsko strategijo za vključevanje Romov;
13. meni, da so EU in vse države članice skupaj odgovorne za spodbujanje vključevanja Romov, za kar je potreben celovit pristop na ravni EU v obliki strategije EU o Romih, ki bo temeljila na zavezah, sprejetih na drugem evropskem romskem vrhu v Cordobi:
• vključevanje romskega vprašanja v evropske in nacionalne politike o temeljnih pravicah in zaščiti pred rasizmom, revščino in socialno izključenostjo;
• izboljšanje zasnove načrta za skupno platformo o vključevanju Romov in dajanje prednosti glavnim ciljem in rezultatom;
• zagotovitev, da bodo sedanji finančni instrumenti EU segli do Romov in pomagali izboljšati njihovo socialno vključevanje prek spremljanja uporabe sredstev; vključevanje novih pogojev pri porabi sredstev, da se zagotovi boljša obravnava položaja Romov;
14. zelo obžaluje pomanjkanje politične volje držav članic, ki se je odražalo na drugem evropskem romskem vrhu, na katerem so sodelovali le trije ministri, in poziva države članice, naj odobrijo konkretne ukrepe za uresničitev zavez, ki jih je trojka predsedstev sprejela v skupni resoluciji s srečanja;
15. meni, da je bistvenega pomena oblikovanje kompleksnega razvojnega programa, ki bo istočasno usmerjen v vsa sorodna politična področja in bo omogočal takojšnje posredovanje v getih, ki se spoprijemajo z resnimi strukturnimi pomanjkljivostmi; poziva Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se bodo pri izvajanju operativnih programov dosledno upoštevali predpisi o enakih možnostih, da projekti ne bodo neposredno ali posredno utrjevali segregacije in izključevanja Romov; poudarja, da je 10. februarja 2010 sprejel poročilo o upravičenosti ukrepov na stanovanjskem področju v korist marginaliziranih skupnosti, ki vključuje določbe o ukrepih na stanovanjskem področju za ranljive skupine v okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj, in poziva k čimprejšnjemu izvajanju revidirane uredbe, da bi lahko države članice dejavno uporabile to možnost;
16. je zaskrbljen zaradi prisilne repatriacije Romov v države na Zahodnem Balkanu, kjer se utegnejo soočiti z brezdomstvom in diskriminacijo; poziva Komisijo, Svet in države članice, naj zagotovijo, da se bodo spoštovale njihove temeljne pravice, na primer z zagotavljanjem ustrezne pomoči in spremljanja;
17. poziva Svet, naj sprejme skupno stališče o strukturnem in predpristopnem financiranju, ki bo odražalo evropsko politično zavezanost spodbujanju vključevanja Romov, in zagotovi, da se bodo pri vseh revizijah ustreznih operativnih programov upoštevala skupna osnovna načela o vključevanju Romov, hkrati pa naj tudi gleda naprej na prihodnje programsko obdobje; poziva Komisijo, naj analizira in oceni dosedanje družbene učinke vlaganj, pri katerih so bila uporabljena predpristopna in strukturna sredstva, namenjena ranljivim skupinam, naj iz tega potegne zaključke ter oblikuje nove strategije in pravila, če se ugotovi, da je na tem področju to potrebno;
18. poziva, naj EU in države članice sprostijo ustrezna sredstva za projekte integracije Romov, naj se spremlja razdelitev teh sredstev državam članicam, kako se porabljajo ta sredstva in ustrezno izvajanje projektov ter naj se oceni njihova učinkovitost, in poziva Komisijo in Svet, naj predložita poročilo o tej zadevi skupaj z ustreznimi predlogi;
19. spodbuja institucije EU, naj romske skupnosti, od osnovne ravni do mednarodnih nevladnih organizacij, vključijo v proces razvoja celovite politike EU o Romih, tudi pri vseh vidikih načrtovanja, izvajanja in nadzora, ter naj pri tem uporabijo tudi izkušnje pobude Desetletje vključevanja Romov 2005–2015, akcijskega načrta Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi ter priporočila Sveta Evrope, Združenih narodov in Evropskega parlamenta;
20. poziva svoj pristojni odbor, naj s sodelovanjem nacionalnih parlamentov in po posvetovanju z Agencijo za temeljne pravice, ki mora pripraviti poročilo, nevladnimi organizacijami in organi, ki se ukvarjajo s človekovimi pravicami in romskimi vprašanji, spremlja to vprašanje in pripravi poročilo o položaju Romov v Evropi, za podlago pa naj si vzame prejšnje resolucije in poročila Parlamenta; na ravni EU bi bilo treba vzpostaviti medsebojni ocenjevalni mehanizem za spremljanje in zagotavljanje skladnosti s predpisi v posameznih državah članicah;
21. poziva države članice, naj dosledno spoštujejo svoje obveznosti iz mednarodne konvencije o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije in takoj podprejo priporočila Odbora ZN za odpravo rasnega razlikovanja, sprejeta na njegovi 77. seji;
22. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic in držav kandidatk, evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov, Svetu Evrope in OVSE.
