4. 7. 2011 B7-0400/2011 PREDLOG RESOLUCIJE ob zaključku razprave o izjavi Komisije
v skladu s členom 110(2) poslovnika
o spremembah v zvezi s Schengnom
Martin Schulz
,
Juan Fernando López Aguilar
,
Claude Moraes
,
Monika Flašíková Beňová
,
Ioan Enciu
v imenu skupine S&D
PE465.728v01-00 B7‑0400/2011 Resolucija Evropskega parlamenta o spremembah v zvezi s Schengnom
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 24. junija 2011,
– ob upoštevanju sporočila Evropske komisije o migraciji z dne 5. maja 2011 ( KOM(2011)0248 konč.),
– ob upoštevanju Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic,
– ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah),
– ob upoštevanju predloga Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda ( KOM(2010)0624 – C7-0370/2010 – 2010/0312(COD) ),
– ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta z dne 2. aprila 2009 o uporabi Direktive 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic ( 2008/2184(INI) ),
– ob upoštevanju osnutka poročila o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda ( KOM(2010)0624 ),
– ob upoštevanju člena 2 PEU in členov 18, 20, 21, 67, 77, 80 PDEU,
– ob upoštevanju člena 45 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije,
– ob upoštevanju člena 110(2) svojega poslovnika,
A. ker je bila ustanovitev schengenskega območja in vključitev schengenskega pravnega reda v okvir EU eden največjih dosežkov procesa evropske integracije, s katerim je bila odpravljena kontrola potnikov na notranjih mejah in prvič zagotovljena svoboda gibanja znotraj Evropske unije,
B. ker je svoboda gibanja postala steber državljanstva EU in eden od temeljev Evropske unije kot območja svobode, varnosti in pravice, ki vključuje pravico do prostega gibanja in bivanja v vseh državah članicah, pri čemer veljajo enake pravice, zaščita in garancije, vključno s prepovedjo diskriminacije, ki temelji na nacionalnosti,
C. ker so schengenski predpisi, ki določajo pogoje v zvezi z gibanjem oseb preko notranjih meja, določeni v Zakoniku o schengenskih mejah, in so v členih od 23 do 26 že določeni natančni ukrepi in postopki za začasno ponovno uvedbo mejnih kontrol na notranjih mejah,
D. ker se lahko v skladu z Zakonikom o schengenskih mejah in členom 45 Listine EU o temeljnih pravicah svoboda gibanja znotraj EU pod natančnimi pogoji razširi tudi na državljane tretjih držav, ki zakonito bivajo v EU,
E. ker so bile z ustanovitvijo schengenskega območja hkrati določene skupne zunanje meje, nadzor nad katerimi je v skladu s členom PDEU skupna odgovornost EU; ker EU še ni v celoti izpolnila te naloge in si še vedno prizadeva za vzpostavitev učinkovitih kontrol in sodelovanja med carinskimi, policijskimi in sodnimi organi, skupno politiko na področju priseljevanja, azilov in vizumov ter za ustanovitev druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II) in informacijskega sistema Visa (VIS),
F. ker je ugotavljanje skladnosti držav članic s schengenskim pravnim redom ključno za zagotavljanje brezhibnega delovanja schengenskega območja in ker se mehanizem ocenjevanja, ki temelji na povsem medvladnem telesu, in sicer delovni skupini za schengensko evalvacijo (SCH-EVAL), ni izkazal za dovolj učinkovitega,
G. ker je bil v predlogu uredbe o vzpostavitvi ocenjevalnega mehanizma za preverjanje uporabe schengenskega pravnega reda določen nov mehanizem ocenjevanja, ki vključuje Komisijo in nacionalne strokovnjake ter ga sedaj v okviru rednega zakonodajnega postopka obravnava Evropski parlament, v njem pa so že določeni postopki, načela in sredstva za podporo in ocenjevanje skladnosti držav članic s schengenskim pravnim redom, tudi v primeru nepredvidenih dogodkov,
H. ker člen 77 PDEU določa, da Evropski parlament in Svet, v skladu z rednim zakonodajnim postopkom sprejmeta ukrepe, ki med drugim zadevajo kontrole oseb, ki prečkajo zunanje meje, in pomanjkanje kontrol oseb katere koli nacionalnosti, ki prečkajo notranje meje,
1. potrjuje, da je ustanovitev schengenskega območja in posledična pravica do svobodnega prečkanja odprtih meja zgodovinski dosežek v procesu evropske integracije;
2. ponovno poziva, da je svoboda gibanja v Evropskem območju svobode, varnosti in pravice temeljna pravica in steber državljanstva EU, pogoji njegovega izvajanja pa so določeni s Pogodbami in z Direktivo 38/2004, področje njegove uporabe pa je treba razširiti in okrepiti, da se ohrani načela in vrednote Evropske unije;
3. je prepričan, da so pogoji za gibanje oseb preko meja ter za začasno in izjemno ponovno uvedbo kontrol na notranjih mejah zelo jasni in dejansko določeni v Zakoniku o schengenskih mejah ter jih je treba samo dosledno izvajati;
4. enako meni, da je mogoče vprašanje učinkovite podpore državam članicam za zagotovitev skladnosti s schengenskim pravnim redom v primeru pritiska na zunanjih mejah že v celoti reševati preko novega mehanizma za schengensko evalvacijo, ki se sedaj preoblikuje v okviru rednega zakonodajnega postopka;
5. opozarja, da množični pritok priseljencev in prosilcev za azil na zunanjih mejah v nobenem primeru ne more biti dodaten razlog za ponovno uvedbo mejnih kontrol; je prepričan, da odziv Evropske unije ne more biti zaprtje notranjih meja, temveč skupen nadzor zunanjih meja, ki temelji na strogem mehanizmu solidarnosti, določenim v členu 80 PDEU;
6. ponovno izreka svoje nasprotovanje vsakemu novemu schengenskemu mehanizmu, katerega cilji niso povezani s krepitvijo svobode gibanja in krepitvijo upravljanja schengenskega območja s strani EU;
7. poudarja, da bo vsak poskus odstopanja od člena 77 PDEU kot ustrezne pravne podlage za kateri koli ukrep na tem področju obravnavan kot odstopanje od Pogodb EU ter si pridržuje pravico do uporabe vseh razpoložljivih pravnih sredstev, če bo to potrebno;
8. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Svetu Evrope ter vladam in parlamentom držav članic.
