A7-0015/2010
17.2.2010
***I
POROČILO
o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbe (ES) št. 562/2006 v zvezi z gibanjem oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
(KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD))
Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
Poročevalec:
Carlos Coelho
PE 430.461v03-00
Oznake postopkov
* Postopek posvetovanja
*** Postopek odobritve
***I Redni zakonodajni postopek (prva obravnava)
***II Redni zakonodajni postopek (druga obravnava)
***III Redni zakonodajni postopek (tretja obravnava)
(Vrsta postopka je odvisna od pravne podlage, ki je predlagana v osnutku akta.)
Spremembe zakonodajnega besedila
Pri spremembah, ki jih predlaga Parlament, je spremenjeno besedilo označeno s krepkim poševnim tiskom . Pri aktih o spremembi je besedilo, ki povzema obstoječo določbo, ki jo Parlament želi spremeniti, medtem ko v osnutku akta ni spremenjena, označeno s krepkim tiskom . Morebitni izbrisi tovrstnega besedila so označeni z [...]. Besedilo, zapisano v navadnem poševnem tisku , označuje tehničnim službam namenjeni del besedila s predlaganimi popravki, ki se upoštevajo pri pripravi končnega besedila (na primer, očitne napake ali izpustitve v zadevni jezikovni različici). O teh popravkih odločajo pristojne tehnične službe.
VSEBINA
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA......................5
PREDLOGI SPREMEMB PARLAMENTA................................................................................6
UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA.............................................................6
OSNUTEK DEKLARACIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA............................13
OBRAZLOŽITEV.....................................................................................................................14
MNENJE Odbora za pravne zadeve ...........................................................................17
MNENJE Odbora za pravne zadeve ...........................................................................23
POSTOPEK..............................................................................................................................30
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbe (ES) št. 562/2006 v zvezi z gibanjem oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
( KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD) )
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu ( KOM(2009)0091 ),
– ob upoštevanju člena 251(2) ter člena 62(2)(a) in (3) Pogodbe ES, na podlagi katerih je Komisija Parlamentu podala predlog ( C6-0076/2009 ),
– ob upoštevanju predloga Komisije Svetu ( KOM(2009)0090 ),
– ob upoštevanju členov 67 in 63(3)(a) Pogodbe ES, v skladu s katerima se je Svet v zvezi s tem predlogom posvetoval s Parlamentom ( C6-0107/2009 ),
– ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z naslovom „Posledice začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe za še nedokončane medinstitucionalne postopke odločanja“ ( KOM(2009)0665 ),
– ob upoštevanju člena 294(3) in členov 77(2)(b) in (c) ter 79(2)(a) Pogodbe o delovanju EU,
– ob upoštevanju mnenja Odbora za pravne zadeve o predlagani pravni podlagi
Glej prilogo k temu poročilu. ,
– ob upoštevanju členov 55 in 37 svojega poslovnika,
– ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in mnenj Odbora za pravne zadeve ( A7-0015/2010 ),
1. sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je opredeljeno v nadaljevanju;
2. meni, da bil postopek št. 2009/0025(COD) opuščen zaradi vključitve vsebine predloga Komisije ( KOM(2009)0090 ) in osnutka predloga v zvezi s tem v postopek številka 2009/0028(COD) ;
3. poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom;
4. naroča svojemu predsedniku, naj to stališče posreduje Svetu, Komisiji in nacionalnim parlamentom.
PREDLOGI SPREMEMB PARLAMENTA
UREDBE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne […]
o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbe (ES) št. 562/2006 v zvezi z gibanjem oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI STA –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 77(2)(b) in (c) ter 79(2)(a) Pogodbe,
ob upoštevanju predlogov Komisije,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1) Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah
UL L 239, 22.9.2000, str. 1. (Konvencija), določa pravila o vizumih za dolgoročno prebivanje, ki imetnikom omogočajo tranzitno potovanje prek ozemelj držav članic. Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah)
UL L 105, 13.4.2006, str. 1. , določa vstopne pogoje, ki veljajo za državljane tretjih držav. Da bi se olajšalo prosto gibanje državljanov tretjih držav, ki so imetniki nacionalnih vizumov za dolgoročno prebivanje na ozemlju držav članic, ki v celoti izvršujejo schengenski pravni red (schengensko območje) , bi bilo treba sprejeti dodatne ukrepe.
(2) Vizume za dolgoročno prebivanje bi morala po tem, ko državljani tretjih držav vstopijo na ozemlje ene od držav članic, pravočasno nadomestiti dovoljenja za prebivanje, da bi državljani tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic, med svojim prebivanjem lahko potovali v druge države članice ali pri vračanju v svojo matično državo tranzitno potovali prek ozemelj drugih držav članic. Vendar pa vse več držav članic ne nadomešča vizumov za dolgoročno prebivanje z dovoljenji za prebivanje ali pa to počno s precejšnjimi zamudami po prihodu državljanov tretjih držav na njihovo ozemlje. Ta pravni in praktični položaj ima pomembne negativne posledice glede prostega gibanja (...) na schengenskem območju za državljane tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic.
(3) Da bi se odpravile težave, s katerimi se srečujejo državljani tretjih držav, ki prebivajo na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje, ta uredba razširja načelo enakovrednosti med dovoljenjem za prebivanje in vizumi za kratkoročno prebivanje, ki jih izdajo države članice, ki v celoti izvajajo schengenski pravni red, na vizume za dolgoročno prebivanje. Vizum za dolgoročno prebivanje bi tako imel enak učinek kot dovoljenje za prebivanje, kar zadeva prosto gibanje (...) na schengenskem območju brez notranjih meja.
(4) Državljanom tretjih držav z vizumom za dolgoročno prebivanje, ki ga je izdala ena od držav članic, bi torej moralo biti dovoljeno potovati v druge države članice za obdobje treh mesecev v vsakem šestmesečnem obdobju pod istimi pogoji, kot veljajo za imetnike dovoljenja za prebivanje. Pravila glede pogojev za izdajanje vizumov za dolgoročno prebivanje se ne bodo spremenila.
(5) Ta uredba na podlagi obstoječe prakse, ki jo izvajajo države članice, določa obveznost za države članice, da izdajajo vizume za dolgoročno prebivanje na podlagi enotne oblike za vizume, kakor je določena v Uredbi Sveta (ES) št. 1683/95 z dne 29. maja 1995 o enotni obliki za vizume.
(6) Pravila o poizvedbah v schengenskem informacijskem sistemu in posvetovanju z državami članicami v primeru razpisa ukrepa pri obravnavi vloge za dovoljenje za prebivanje bi se morala uporabljati tudi pri obravnavi vlog za vizum za dolgoročno prebivanje. Zato prosto gibanje imetnikov vizuma za dolgoročno prebivanje v drugih državah članicah ne bi smelo pomeniti dodatnega tveganja za varnost držav članic.
(7) Konvencijo o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbo (ES) št. 562/2006 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(8) Ta uredba ni namenjena spodbujanju držav članic k temu, da ne bi izdajale dovoljenj za prebivanje, in ne bi smela vplivati na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje nekaterim kategorijam državljanov tretjih držav, kakor je določeno v drugih instrumentih Skupnosti, zlasti v Direktivi Sveta 2005/71/ES, Direktivi Sveta 2004/114/ES, Direktivi Sveta 2003/86/ES, Direktivi 2004/38/ES in Direktivi Sveta 2003/109/ES.
(9) V skladu z direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav, bi bilo treba od državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo na ozemlju države članice in imajo veljavno dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki podeljuje pravico prebivanja, ki ga je izdala druga država članica, kot je denimo vizum za dolgoročno prebivanje, zahtevati, da nemudoma gredo na ozemlje te države članice.
▌
(10) Ker cilja te uredbe, namreč uvedbe pravil, ki se uporabljajo glede svobode gibanja na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje, države članice ne morejo v zadovoljivi meri doseči same in se ga zato lahko bolje doseže na ravni Evropske unije , lahko Evropska unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji . V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev.
(11) Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, uveljavljena zlasti z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. Uporabljati bi jo bilo treba v skladu z obveznostmi držav članic glede mednarodne zaščite in načela nevračanja.
(12) Ta instrument pomeni razvoj schengenskega pravnega reda v skladu s Protokolom o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije, kakor je določen v Prilogi A k Sklepu Sveta 1999/435/ES
UL L 176, 10.7.1999, str. 1-16 z dne 20. maja 1999 o opredelitvi schengenskega pravnega reda za namen določanja pravne podlage za vsako določbo ali sklep, ki sestavlja schengenski pravni red, skladno z ustreznimi določbami iz Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in Pogodbe o Evropski uniji.
(13) Kar zadeva Islandijo in Norveško, pomeni ta uredba razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda
UL L 176, 10.7.1999, str. 36. , ki spadajo na področje iz člena 1(B) Sklepa Sveta 1999/437/ES
UL L176, 10.7.1999, str. 31. z dne 17. maja 1999 o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega sporazuma.
(14) Kar zadeva Švico, ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma, sklenjenega med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda
UL L53, 27.2.2008, str.52. , ki spadajo na področje iz člena 1(B) in (C) Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES
UL L53, 27.2.2008, str. 1. z dne 28. januarja 2008.
(15) Kar zadeva Lihtenštajn, ta uredba pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola, podpisanega med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1(B) in (C) Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/261/ES
UL L83, 26.3.2008, str. 3. z dne 28. februarja 2008.
(16) V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije , Danska ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča niti se v njej ne uporablja. Ker ta uredba nadgrajuje schengenski pravni red, bi se morala Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih po sprejetju te uredbe odločiti, ali jo bo prenesla v svoje notranje pravo
(17) Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri izvajanju katerih Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda; Združeno Kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanj ni zavezujoča in se v njem ne uporablja.
(18) Ta uredba predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri izvajanju katerih Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda. Irska torej ne sodeluje pri sprejetju te uredbe, ki zanjo ni zavezujoča in se v njej ne uporablja.
(19) Ta uredba predstavlja akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu ali je z njim drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 in člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005.
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
1. Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma se spremeni, kakor sledi:
(1) člen 18 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 18
1. Vizumi za prebivanje, daljše od treh mesecev (vizumi za dolgoročno prebivanje), so nacionalni vizumi, ki jih izda ena od držav članic v skladu z nacionalnim pravom ali pravom Skupnosti. Taki vizumi se izdajo na podlagi enotne oblike za vizume, kakor je določena v Uredbi Sveta (ES) št. 1683/95 z dne 29. maja 1995 o enotni obliki za vizume, pri čemer je v ustreznem polju vrsta vizuma označena s črko ,D‘. Izpolnijo se v skladu z ustreznimi določbami Priloge VII k Uredbi (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o Vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik).
2. Vizumi za dolgoročno prebivanje veljajo največ eno leto. Če država članica državljanu tretje države dovoli, da na njenem ozemlju ostane za obdobje, daljše od enega leta, se vizum za dolgoročno prebivanje pred koncem veljavnosti nadomesti z dovoljenjem za prebivanje.“
(2) Člen 21(1) se nadomesti z naslednjim:
„1. Tujci, ki imajo veljavno dovoljenje za prebivanje, ki ga je izdala ena od držav članic , se lahko na podlagi tega dovoljenja in veljavne potne listine do tri mesece v kateremkoli šestmesečnem obdobju prosto gibljejo na ozemlju drugih držav članic , če izpolnjujejo pogoje za vstop iz člena 5(1)(a), (c) in (e) Uredbe (ES) št. 562/2006 o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) in niso na nacionalnem seznamu razpisanih ukrepov zadevne države članice .”
(3) V členu 21 se vstavi odstavek 2a:
„2a. Pravica do prostega gibanja iz odstavka 1 se uporablja tudi za državljane tretjih držav z veljavnim vizumom za dolgoročno prebivanje, ki ga je izdala ena od držav članic, kakor je določeno v členu 18.“
(4) Odstavek 1 člena 25 se nadomesti z naslednjim:
„1. Kadar država članica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje, pristojni organ sistematično opravi iskanje v schengenskem informacijskem sistemu (SIS). Kadar država članica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje tujcu, za katerega je bil razpisan ukrep zavrnitve vstopa, se najprej posvetuje z državo članico , ki je ukrep razpisala, in upošteva njene interese; dovoljenje za prebivanje se izda samo iz tehtnih razlogov, zlasti humanitarnih ali takih, ki izhajajo iz mednarodnih obveznosti.
Če se dovoljenje za prebivanje izda, država članica , ki je razpisala ukrep, ukrep prekliče, vendar lahko tega tujca uvrsti na nacionalni seznam razpisanih ukrepov.“.
(5) V členu 25 se vstavi naslednji odstavek 1a:
„1a. Pred razpisom ukrepa zavrnitve vstopa v skladu s členom 96, pristojni organi držav članic preverijo nacionalne evidence izdanih vizumov za dolgoročno prebivanje ali dovoljenj za prebivanje.“.
(6) V členu 25 se doda odstavek 3:
„3. Odstavka 1 in 2 se uporabljata tudi za vizume za dolgoročno prebivanje.“
2. Uredba (ES) št. 562/2006 se spremeni, kakor sledi:
(1) Člen 5(1)(b) se nadomesti z naslednjim:
„(b) posedovati morajo veljaven vizum, če se to zahteva v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 539/2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve, razen če imajo veljavno dovoljenje za prebivanje ali veljaven vizum za dolgoročno prebivanje.“
(2) Člen 5(4)(a) se nadomesti z naslednjim:
„(a) državljanom tretjih držav, ki ne izpolnjujejo vseh pogojev iz odstavka 1, imajo pa dovoljenje za prebivanje, vizum za dolgoročno bivanje ali vizum za ponovni vstop, ki ga je izdala ena od držav članic ali, kjer se to zahteva, dovoljenje za prebivanje ali vizum za dolgoročno bivanje in vizum za ponovni vstop, se dovoli vstop na ozemlja drugih držav članic za namene tranzita, zato da lahko vstopijo na ozemlje države članice, ki je izdala dovoljenje za prebivanje, vizum za dolgoročno prebivanje ali vizum za ponovni vstop, razen če so njihova imena na nacionalnem seznamu razpisanih ukrepov držav članic, katerih zunanje meje želijo prestopiti, in razpisan ukrep spremljajo navodila za zavrnitev vstopa ali tranzita;“.
Člen 2
Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav, kakor je določeno v drugih instrumentih prava Unije .
Člen 3
Komisija in države članice v celoti in pravilno obvestijo osebe, ki jih to zadeva, o določbah te uredbe.
Člen 4
Najkasneje do 5. aprila 2012 Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o izvajanju te uredbe. Poročilu po potrebi priloži predloge za spremembo te uredbe.
Člen 5
Ta uredba začne veljati 5. aprila 2010 in se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
▌
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbami.
V Bruslju,
Za Svet
predsednik
Za Evropski parlament
predsednik
OSNUTEK DEKLARACIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
„Svet in Evropski parlament priznavata pomembnost izčrpnega in doslednega sklopa predpisov, ki na ravni Evropske unije nudijo visoko stopnjo varstva osebnih podatkov v okviru druge generacije schengenskega informacijskega sistema (SIS II).
Evropski parlament in Svet pozivata Komisijo naj, če bi nastale nadaljnje znatne zamude pri izvrševanju SIS II, ki bi izvrševanje prestavile po letu 2012, predstavi zakonodajne predloge, ki bi bili potrebni za spremembo ustreznih določb Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, da se zagotovi raven varstva osebnih podatkov, vnesenih v schengenski informacijski sistem, ki bi bila enakovredna standardom, določenim v SIS II.“
OBRAZLOŽITEV
Uvod
Schengenska konvencija določa, da lahko imetniki vizuma za dolgoročno prebivanje (vizum D):
- se zadržujejo na ozemlju države članice, ki je izdala vizum;
- potujejo prek ozemelj drugih držav članic, da pridejo do te države članice, ne smejo pa potovati v druge države članice ali preko njihovih ozemelj, ko se vračajo v svojo državo izvora.
Večina držav članice je uvedla postopek, s katerim se po vstopu v državo takšen vizum spremeni v dovoljenje za prebivanje, kar državljanom tretjih držav, ki imajo dovoljenje za prebivanje in veljavno potovalno listino, omogoča, da svobodno potujejo v druge države članice za obdobje treh mesecev v vsakem šestmesečnem obdobju.
V praksi je pri spreminjanju teh vizumov prišlo do znatnih zamud, v nekaterih primerih pa sploh niso bili spremenjeni. To v skladu s schengensko konvencijo onemogoča tem osebam, da potujejo v druge države članice ali jih prečkajo, ko se vračajo v države izvora.
V odziv na to situacijo je bila leta 2001 sprejeta uredba (Uredba št. 1091/2001), ki je uvedla vizume D+C. Ti omogočajo imetnikom vizuma za dolgoročno prebivanje (vizum D), da se prve tri mesece obdobja veljavnosti vizuma prosto gibljejo v schengenskem območju, pod pogojem, da je vizum bil izdan v skladu z določbami, ki urejajo vizume za kratkoročno prebivanje (vključno s preverjanjem seznama državljanov tretjih držav, katerim vstop ni dovoljen, v schengenskem informacijskem sistemu (SIS)).
Vseeno v praksi države članice še vedno ne izdajajo vizumov D+C ali jih izdajajo v zelo majhnem številu, zaradi naslednjih razlogov:
- konzularnimi uradniki nimajo zadostnega znanja o tej zadevi;
- prosilci niso seznanjeni s to možnostjo;
- nacionalni programi za registracijo in obdelavo vizumov ne omogočajo obravnavanja prošenj za tovrstne vizume ali njihovo izdajanje.
Če je vizum izdan in na koncu trimesečnega obdobja ni nadomeščen z dovoljenjem za prebivanje, imetniku ni več dovoljeno potovati v drugo državo članico. Da bi bilo to mogoče, morajo te osebe zaprositi za ločeni schengenski vizum za kratkoročno prebivanje. Nekatere države članice pa zavračajo izdajo tovrstnih vizumov, saj so prosilci osebe, ki so že tri prebile na schengenskem območju na podlagi vizuma D+C.
Zakonik o schengenskih mejah in Vizumski zakonik Skupnosti
V zvezi s tema dvema instrumentoma je treba upoštevati več vprašanj:
- predlog uredbe o Vizumskem zakoniku Skupnosti določa odpravo vizuma D+C, da se zadeve poenostavijo, in od držav članic zahteva pospešitev izdajanja dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav;
- Vizumski zakonik bo moral biti sprejet hkrati s temu uredbami; dan uveljavitve teh uredb bi moral biti usklajen z uveljavitvijo Vizumskega zakonika, ki je predvidena 5. aprila 2010;
- člen 5(1)(b) Uredbe (ES) št. 562/2006 (Zakonik o schengenskih mejah) prav tako omogoča državljanom tretjih držav z veljavnim dovoljenjem za prebivanje, da prečkajo zunanje meje druge države članice brez vizuma, in sicer za prebivanje, ki ni daljše od treh mesecev.
Področje uporabe
Namen predlogov je olajšati državljanom tretjih držav, ki zakonito prebivajo v državi članici, gibanje na schengenskem območju, na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje D, ki ga izda država članica.
To naj bi rešilo za situacije, ko države članice iz različnih razlogov ne morejo pravočasno izdati dovoljenj za prebivanje državljanom tretjih držav, ki prebivajo na njihovem ozemlju, in sicer tako, da se razširi obstoječe načelo enakovrednosti med dovoljenjem za prebivanje in vizumom za kratkoročno prebivanje (vizum C), še na vizume za dolgoročno prebivanje (vizum D). Vizum za dolgoročno prebivanje bo tako imel enak učinek kot dovoljenje za prebivanje, kar zadeva gibanje na schengenskem območju. To bo vsakomur, ki ima listino, ki dokazuje, da zakonito prebiva v državi članici, omogočilo, da se prosto giblje v schengenskem območju, in sicer za obdobje treh mesecev v vsakem šestmesečnem obdobju.
Države članice bodo še vedno morale izdajati dovoljenja za prebivanje v skladu z obveznostmi iz številnih direktiv, ki zadevajo sprejem nekaterih kategorij državljanov tretjih držav.
Mnenje poročevalca
Treba se je zavedati, da gre pri schengenskem območju za svobodo gibanja. Vsakomur, ki ima listino, ki dokazuje, da zakonito prebiva v državi članici, bi moralo biti omogočeno, da prosto potuje na tem območju, ki nima notranjih meja.
Idealna rešitev bi bila, da bi države članice izpolnjevale obveznost izdaje dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav, ki imajo ta vizum. Vendar se to v večini držav članic ne dogaja.
Dejstvo, da študent, ki mu je izdan vizum za študij v Belgiji (ki ne spada v področje uporabe Direktive št. 2004/114/ES) ne more iti v specializirano knjižnico na Nizozemsko, da tam pridobi podatke za pisanje naloge, ali v Barcelono za vikend, je enostavno nesprejemljivo. To je primer, do kakšnih nesmiselnih situacij lahko pride.
Glede na to, da naj bi Vizumski zakonik Skupnosti pričel veljati aprila 2010, je treba nujno najti rešitev za to težavo.
Predlog Komisije se zdi razumen, čeprav bodo potrebne nekatere spremembe, da se reši težava v zvezi z vizumi za dolgoročno prebivanje, ne da bi se ogrozila ali zmanjšala raven varnosti v schengenskem območju, vendar z namenom, da se konča ta kršitev temeljnih pravic, kakor dokazujejo tisoči prejetih pritožb.
Z zahtevo za poizvedbo v SIS pri obravnavanju vlog za vizume za dolgoročno prebivanje (vizume D) se bo zagotovil enak nadzor nad prosilci za vizum za dolgoročno prebivanje, kot se že zdaj uporablja za državljane tretjih držav, ki so imetniki dovoljenja za prebivanje. To odpravi zadržek, da se povečuje nevarnost.
Poleg tega so številne države članice v skladu z veljavno ureditvijo državljanom tretjih držav izdale vizume za dolgoročno bivanje (vizume D) in nato dovoljenja za prebivanje, in sicer ne da bi opravile poizvedbo v SIS (zlasti določba člena 96 o zavrnitvi vstopa). Ta praksa ne ogroža le varnosti znotraj schengenskega območja, temveč povzroča tudi znatne težave na zunanjih mejah, ko se ime osebe z veljavnim vizumom D pojavi na seznamih SIS. To povzroča zaplete in nepotrebne težave za osebe same in za uradnike na meji, ki morajo z dolgotrajnimi postopki preveriti, ali so bili vizumi ponarejeni, ali so podatki iz SIS napačni in jih je treba izbrisati, ali enostavno zadevni vizum nikoli ne bi smel biti izdan.
Učinek Lizbonske pogodbe
Dva predloga Komisije, ki sta osnova za to poročilo, sta bila 1. decembra 2009, ko je Lizbonska pogodba pričela veljati, v obravnavi. Bila sta uvrščena na seznam priloge 4 t.im. sporočila "omnibus" Komisije o posledicah začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe za še nedokončane medinstitucionalne postopke odločanja. Sporočilo omnibus je določilo novo pravno podlago za predloge v obravnavi, in sicer kakor sledi: pravni podlagi za predlog KOM(2009)91 sta bila člena 62(2)(a) in (3) Pogodbe ES, nova pravna podlaga sta člena 77(2)(b) in (c) PDEU. Pravna podlaga za predlog KOM(2009)90 je bil člen 63(3)(a) Pogodbe ES, nova pravna podlaga je člen 79(2)(a) PDEU. V skladu z novo pravno podlago se uporablja postopek soodločanja ali redni zakonodajni postopek z glasom kvalificirane večine v Svetu ne le za prvi, temveč za oba predloga Komisije. Zato je Svet ob podpori Komisije predlagal, da se ta dva postopka združita. Na svojem zasedanju 11. januarja 2010 je Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve soglašal z združitvijo dveh postopkov, pod pogojem, da Odbor za pravne zadeve odobri spremembo pravne podlage, ki jo bo povzročila združitev. Tehnično se združitev opravi z vključitvijo besedila prejšnjega postopka posvetovanja v postopek soodločanja.
Poročevalec želi opozoriti na dejstvo, da je so številni nacionalni parlamenti obravnavali predlog Komisije in da sta estonski in portugalski parlament sprejela mnenji
Mnenji nacionalnih parlamentov sta na voljo v podatkovni bazi IPEX na naslednjih povezavah:
http://www.ipex.eu/ipex/cms/home/Documents/dossier_COM20090090
http://www.ipex.eu/ipex/cms/home/Documents/dossier_COD20090028 .
29.1.2010
MNENJE Odbora za pravne zadeve
za Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
o predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma in Uredbe (ES) št. 562/2006 v zvezi z gibanjem oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
( KOM(2009)0091 – C7‑0076/2009 – 2009/0028(COD) )
Pripravljavka mnenja: Cecilia Wikström
KRATKA OBRAZLOŽITEV
Ozadje
Med najpomembnejšimi dejavniki evropskega povezovanja sta bila odprava notranjih meja in večja zmožnost prostega gibanja med državami članicami. Zato je nesmiselno, da mnogo imetnikov vizuma za dolgoročno prebivanje danes manj uveljavlja prosto gibanje na schengenskem območju kot imetniki vizuma za kratkoročno prebivanje. Do tega protislovja je prišlo zaradi praks držav članic glede spreminjanja vizumov za dolgoročno prebivanje v dovoljenja za prebivanje. Rešitev tega protislovja poskušata zagotoviti dva tesno povezana predloga Komisije, eden v okviru postopka posvetovanja
2009/0025(CNS) . Pravna podlaga: člen 63(3)(a) ES. , drugi pa v okviru postopka soodločanja
2009/0028(COD) . Pravna podlaga: člena 62(2)(a) in (3) ES. . Če bosta sprejeta, bosta imetnikom vizumov za dolgoročno prebivanje omogočila, da bodo imeli enake možnosti prostega gibanja na schengenskem območju, kot jih imajo imetniki vizumov za kratkoročno prebivanje.
Komisija se je s predlagano rešitvijo izognila praktičnim pomanjkljivostim in zamudam v zvezi z izdajo dovoljenj za prebivanje, s katerimi so se v veliko državah članicah soočali imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje. Ker se prejšnja ureditev
„Vizum D+C“ iz člena 1 Uredbe 1091/2001 z dne 28. maja 2001 o prostem gibanju z vizumom za dolgoročno prebivanje (UL L 150, str. 4), ki določa, da za obdobje največ treh mesecev od prvega dne njihove veljavnosti ti vizumi „hkrati veljajo kot enotni vizumi za kratkoročno prebivanje“. Ta uredba bo razveljavljena s členom 56(2)(e) Vizumskega zakonika Skupnosti (Uredba 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, UL L 243, str. 1). šteje za razmeroma nazadovoljivo v praksi in preneha veljati 5. aprila 2010, je to vprašanje postalo kar nujno.
Stališče pripravljavke mnenja
Pripravljavka mnenja se strinja s splošnim pristopom predloga in osnovno idejo, da bi moralo biti imetniku dokumenta, na podlagi katerega je lahko zakonito prisoten na ozemlju ene od držav članic, omogočeno potovanje po schengenskem območju za namene krajšega prebivanja za tri mesece v roku pol leta.
Nesprejemljivo je, da državljani tretjih držav z dokazili o zakonitem prebivanju v eni od držav članic ne morejo izkoristiti enake stopnje prostega gibanja, kot ga omogoča dovoljenje za prebivanje. Imetniki takšnih vizumov za dolgoročno prebivanje bi lahko bili študenti ali učenci, ki želijo na ekskurzijo v drugo državo članico
Direktiva Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela, UL L 375, str. 12. , znanstveniki
Direktiva Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja, UL L 289, str. 15. , nekateri družinski člani državljanov tretjih držav
Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do ponovne združitve družine , UL L 251, 3.10.2003, str. 12–18. in državljanov Unije
Direktiva 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, UL L 158, str. 77. ter nekateri rezidenti za daljši čas
Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas, UL L 16, 23.1.2004, str. 44–53. . Pripravljavka mnenja je prepričana, da bi zagotovitev takega prostega gibanja in zmanjšanje birokracije pomagala privabiti študente, znanstvenike in podjetja v Evropo.
Ker gre za nujno in hitro rešitev kompleksnega problema, pripravljavka mnenja poleg tega meni, da bi lahko predlog dolgoročno imel neželene posledice, zlasti če se bodo vizumi za dolgoročno prebivanje urejali na ravni Unije. Zato je bila dodana klavzula o pregledu in poročanju, v skladu s katero mora Komisija predložiti poročilo o uporabi uredbe najpozneje do 5. aprila 2012.
Pripravljavka mnenja meni, da je v tem predlogu poseben poudarek namenjen tudi uporabi prava Unije, in sicer v zvezi s tem, da veliko državam članicam ne uspe izdati dovoljenj za prebivanje v določenem roku, čeprav zakon določa, da je to obvezno. Zato poziva Komisijo, naj preuči stanje v posameznih državah članicah in po potrebi sproži postopke za ugotavljanje kršitev, da zagotovi spoštovanje zakonitosti. Komisija bi se morala opreti na že dolgo veljavno sodno prakso, v skladu s katero lahko celo razmeroma nepomembne, vendar splošne in vztrajno ponavljajoče se upravne prakse predstavljajo kršitev, kljub formalno pravilnemu prenosu prava v pravo držav članic
Glej na primer zadevo C-494/01 Komisija proti Irski , 26. april 2005, veliki senat. . Treba je jasneje poudariti, da sedanja predloga držav članic nikakor ne odvezujeta od obveznosti izdajanja dovoljenj za prebivanje, ki so določene v različnih instrumentih Skupnosti.
Glede na nujnost tega dokumenta si pripravljavka mnenja pridržuje možnost dopolnitve tega osnutka mnenja, ko bo postopek napredoval skozi institucije in glede na začetek veljavnosti Lizbonske pogodbe
Glej zlasti člen 77(2)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa redni zakonodajni postopek. , in sicer z vložitvijo dodatnih predlogov sprememb po običajnem postopku.
PREDLOGI SPREMEMB
Odbor za pravne zadeve poziva Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve kot pristojni odbor, da v svoje poročilo vključi naslednje predloge sprememb:
Predlog spremembe
1
Predlog uredbe
Uvodna izjava 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
(2) Vizume za dolgoročno prebivanje bi morala po tem, ko državljani tretjih držav vstopijo na ozemlje ene od držav članic, pravočasno nadomestiti dovoljenja za prebivanje, da bi državljani tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic, med svojim prebivanjem lahko potovali v druge države članice ali pri vračanju v svojo matično državo tranzitno potovali prek ozemelj drugih držav članic. Vendar pa vse več držav članic ne nadomešča vizumov za dolgoročno prebivanje z dovoljenji za prebivanje ali pa to počno s precejšnjimi zamudami po prihodu državljanov tretjih držav na njihovo ozemlje. Ta pravni in praktični položaj ima pomembne negativne posledice glede gibanja na schengenskem območju za državljane tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic.
(2) Vizume za dolgoročno prebivanje bi morala po tem, ko državljani tretjih držav vstopijo na ozemlje ene od držav članic, pravočasno nadomestiti dovoljenja za prebivanje, da bi državljani tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic, med svojim prebivanjem lahko potovali v druge države članice ali pri vračanju v svojo matično državo tranzitno potovali prek ozemelj drugih držav članic. Vendar pa vedno večje število držav članic ne nadomešča vizumov za dolgoročno prebivanje z dovoljenji za prebivanje ali pa to počno s precejšnjimi zamudami po prihodu državljanov tretjih držav na njihovo ozemlje. Ta pravni in praktični položaj ima pomembne negativne posledice za gibanje na schengenskem območju za državljane tretjih držav, ki na podlagi vizuma za dolgoročno prebivanje zakonito prebivajo v eni od držav članic.
Obrazložitev
Jezikovna pojasnitev.
Predlog spremembe
2
Predlog uredbe
Uvodna izjava 6
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
(6) Ta uredba ni namenjena spodbujanju držav članic k temu, da ne bi izdajale dovoljenj za prebivanje, in ne bi smela vplivati na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje nekaterim kategorijam državljanov tretjih držav, kakor je določeno v drugih instrumentih Skupnosti.
(6) Ta uredba ni namenjena temu, da bi države članice odvrnila od izdajanja dovoljenj za prebivanje, in ne bi smela vplivati na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje nekaterim kategorijam državljanov tretjih držav, kakor je določeno v drugih instrumentih Skupnosti.
Obrazložitev
Jezikovna pojasnitev.
Predlog spremembe
3
Predlog uredbe
Člen 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav, kakor je določeno v drugih instrumentih prava Skupnosti.
Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav ob upoštevanju rokov , kakor je določeno v drugih instrumentih prava Skupnosti , zlasti v
– Direktivi Sveta 2005/71/ES,
– Direktivi Sveta 2004/114/ES,
– Direktivi Sveta 2003/86/ES,
– Direktivi Sveta 2004/38/ES in
– Direktivi Sveta 2003/109/ES .
Obrazložitev
Treba je jasneje poudariti, da sedanja predloga držav članic nikakor ne odvezujeta od obveznosti izdajanja dovoljenj za prebivanje, ki so določene v različnih instrumentih Skupnosti.
Predlog spremembe
4
Predlog uredbe
Člen 2 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
Člen 2a
Komisija najpozneje do 5. aprila 2012 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te uredbe in Uredbe [200X/0000] o gibanju oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje. Poročilu po potrebi priloži predloge za prilagoditev te uredbe.
Obrazložitev
Ker gre za nujno in hitro rešitev kompleksnega problema, bi lahko obe uredbi dolgoročno imeli neželene posledice, zlasti če se bodo po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe vizumi za dolgoročno prebivanje urejali na ravni Unije .
POSTOPEK
Naslov
Gibanje oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
Referenčni dokumenti
KOM(2009)0091 – C6-0076/2009 – 2009/0028(COD)
Pristojni odbor
LIBE
Mnenje pripravil
Datum razglasitve na zasedanju
JURI
19.10.2009
Pripravljavec/-ka mnenja
Datum imenovanja
Cecilia Wikström
2.9.2009
Obravnava v odboru
2.12.2009
Datum sprejetja
28.1.2010
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
21
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Raffaele Baldassarre, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Alexandra Thein, Cecilia Wikström
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Piotr Borys, Sajjad Karim, Vytautas Landsbergis, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Toine Manders, Arlene McCarthy
29.1.2010
MNENJE Odbora za pravne zadeve
za Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve
o predlogu Uredbe Sveta o spremembi Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma v zvezi z vizumi za dolgoročno prebivanje in razpisi ukrepov v schengenskem informacijskem sistemu
( KOM(2009)0090 – C7‑0107/2009 – 2009/0025(CNS) )
Pripravljavec mnenja: Piotr Borys
KRATKA OBRAZLOŽITEV
Ozadje predloga
To, da imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje uživajo manj svobode gibanja v schengenskem območju kot imetniki vizumov za kratkoročno prebivanje, se utegne zdeti nekoliko protislovno. Možna rešitev za odpravo tega protislovja je predlagana v dveh tesno povezanih predlogih Komisije; eden se obravnava po postopku posvetovanja
2009/0025/CNS. Pravna podlaga: člen 63(3)(a) ES. , drugi pa po postopku soodločanja
2009/0028/COD. Pravna podlaga: člen 62(2)(a) in (3) ES. . Če bosta sprejeta, bosta imetnikom vizumov za dolgoročno prebivanje omogočila, da se enako kot imetniki vizumov za kratkoročno prebivanje prosto gibljejo v schengenskem območju.
Rešitev, ki jo predlaga Komisija, zaobide praktične pomanjkljivosti in zamude, povezane z izdajanjem dovoljenj za prebivanje, ki jih imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje opažajo v številnih državah članicah.
Ureditev, ki se uporablja sedaj
„Vizum D+C“ iz člena 1 Uredbe 1091/2001 z dne 28. maja 2001 o prostem gibanju z vizumom za dolgoročno prebivanje (UL L 150, str. 4), ki določa, da za obdobje največ treh mesecev od prvega dne njihove veljavnosti ti vizumi „hkrati veljajo kot enotni vizumi za kratkoročno prebivanje“. Ta uredba bo razveljavljena s členom 56(2)(e) Vizumskega zakonika Skupnosti (Uredba 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti, UL L 243, str. 1). , se v praksi šteje za nezadovoljivo in bo prenehala veljati 5. aprila 2010. Zato je ta zadeva postala precej nujna.
Stališče pripravljavca mnenja
Pripravljavec mnenja se strinja s splošnim pristopom predloga in njegovo osnovno idejo, da bi moralo biti imetniku dokumenta, na podlagi katerega je lahko zakonito prisoten na ozemlju ene od držav članic, omogočeno potovati po schengenskem območju za namene krajšega prebivanja za tri mesece v vsakem polletnem obdobju.
Nesprejemljivo je, da državljani tretjih držav z dokazili o zakonitem prebivanju v eni od držav članic ne morejo izkoristiti enake stopnje prostega gibanja kot ga omogoča dovoljenje za prebivanje. Imetniki vizumov za dolgoročno prebivanje so lahko na primer študenti ali šolarji, ki se želijo udeležiti ekskurzije v drugo državo članico
Direktiva Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (UL L 375, 23. 12. 2004). , znanstveniki
Direktiva Sveta 2005/71/ES z dne 12. oktobra 2005 o posebnem postopku za dovolitev vstopa državljanom tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja, UL L 289, str. 15. , nekateri družinski člani državljanov tretjih držav
Direktiva Sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine (UL L 251, 3. 10. 2003 str. 12–18). , državljani Unije
Direktiva 2004/38/ES o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic (UL L 158, str. 77). in nekateri rezidenti za daljši čas
Direktiva Sveta 2003/109/ES z dne 25. novembra 2003 o statusu državljanov tretjih držav, ki so rezidenti za daljši čas (UL L 16, 23. 1. 2004, str. 44–53). .
Da bi takšen sistem deloval in da se prepreči „trgovanje z vizumi“ (ang. visa shopping), kjer se lahko osebe izognejo zavrnitvi izdaje vizuma v eni državi članici tako, da zaprosijo za izdajo v drugi, je treba uvesti preverjanje, ki bo takšno, kot že obstaja na drugih področjih, da se zagotovi ustrezna komunikacija med državami članicami in skladnost pri izdajanju vizumov za dolgoročno prebivanje in dovoljenj za prebivanje ter razpisovanju ukrepov v schengenskem informacijskem sistemu.
Ker gre za nujno rešitev kompleksnega problema, pripravljavec mnenja tudi meni, da bi lahko predlog dolgoročno imel neželene posledice, zlasti če se bodo vizumi za dolgoročno prebivanje urejali na ravni Unije. Zato je bila dodana klavzula o pregledu in poročanju.
Pripravljavec mnenja meni, da je bistvo tega predloga tudi uporaba prava Unije, saj več državam članicam ne uspe izdati dovoljenj za prebivanje v določenem roku, čeprav zakonodaja to določa kot obvezno. Upoštevati je treba, da tudi tretje države opažajo te razmere. Unija bi morala zato storiti kar največ, da zagotovi skladnost postopkov, ki se uporabljajo v različnih državah članicah. Pripravljavec mnenja zato poziva Komisijo, naj preuči stanje v posameznih državah članicah in kjer je to mogoče sproži postopke za ugotavljanje kršitev, da zagotovi spoštovanje zakonitosti. Komisija se mora opreti na uveljavljeno sodno prakso, v skladu s katero lahko za kršitev veljajo tudi sorazmerno nepomembne, ampak splošno uveljavljene in ponavljajoče se upravne prakse, čeprav jih je država članica uradno pravilno prenesla
Glej na primer zadevo C-494/01 Komisija proti Irski, 26. april 2005, veliki senat. . Bolj jasno bi moralo biti tudi, da pričujoča predloga nikakor ne odvezujeta držav članic od obveznosti izdajanja dovoljenj za prebivanje, ki so določene v različnih instrumentih Skupnosti.
Upoštevati je treba tudi, da je pričujoči predlog neločljivo povezan s predlogom Komisije o gibanju oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje (KOM(2009)091) in bi ju bilo treba zato obravnavati skupaj. Po mnenju pripravljavca mnenja bi morala pravica do prostega gibanja, kot je določena v členu 21(1) Konvencije o izvajanju Schengenskega sporazuma, ki jo omenjeni predlog spreminja, veljati tudi za državljane tretjih držav z veljavnim vizumom za dolgoročno prebivanje, ki ga je izdala ena od držav članic, kakor je določeno v členu 18 Konvencije, to pa bi moralo biti ustrezno navedeno na vizumski nalepki, in sicer z opredelitvijo ozemelj, kamor lahko imetnik vizuma potuje.
Pripravljavec mnenja nazadnje opozarja na skrajno nujnost, da schengenski informacijski sistem II in vizumski informacijski sistem začneta delovati čim prej. Meni, da bo schengenski informacijski sistem II prinesel znatne izboljšave in nove funkcije, kot so uvedba biometričnih podatkov in medsebojna povezanost razpisov ukrepov, kar bo prispevalo k boljšemu nadzoru zunanjih meja in okrepljeni varnosti. Zamude pri uvajanju teh dveh sistemov bodo vplivale tudi na učinkovitost zakonodaje, ki je s tem povezana.
Glede na nujnost dokumenta si pripravljavec mnenja pridržuje možnost, da med postopkom v institucijah in ob upoštevanju začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe ta osnutek mnenja dopolni z vložitvijo novih predlogov sprememb po običajnem postopku
Glej zlasti člen 77(2)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa redni zakonodajni postopek. .
PREDLOGI SPREMEMB
Odbor za pravne zadeve poziva Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve kot pristojni odbor, da v svoje poročilo vključi naslednje predloge sprememb:
Predlog spremembe
1
Predlog uredbe – akt o spremembi
Člen 1 – točka 1 a (novo)
Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma
Člen 25 – odstavek 1 – pododstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
(1a) V členu 25(1) se prvi pododstavek spremeni:
„1. Kadar pogodbenica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje, sistematično opravi iskanje v schengenskem informacijskem sistemu. Kadar pogodbenica obravnava izdajo dovoljenja za prebivanje tujcu, za katerega je bil razpisan ukrep zavrnitve vstopa, se najprej posvetuje s pogodbenico, ki je ukrep razpisala, in upošteva njene interese; dovoljenje za prebivanje se izda samo iz utemeljenih razlogov, če ima zadevna država članica znatne potrebe, da to stori , kakor so humanitarni razlogi ali mednarodne obveznosti.“
Obrazložitev
Ta predlog spremembe je treba brati skupaj s členom 1(2) iz predloga Komisije, ki med drugim razširja zgornji odstavek na vizume za dolgoročno prebivanje. Predlog spremembe zahteva, da pristojni organi pred izdajo dovoljenja za prebivanje ali vizuma za dolgoročno prebivanje sistematično opravijo iskanje v schengenskem informacijskem sistemu in s tem zagotovijo, da ne bo prišlo do dodatnega tveganja za varnost. V praksi bi to pomagalo v boju proti tako imenovanemu „trgovanju z vizumi“ (ang. visa shopping).
Predlog spremembe
2
Predlog uredbe – akt o spremembi
Člen 1 – točka 1 b (novo)
Konvencija o izvajanju Schengenskega sporazuma
Člen 25 – odstavek 1 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
(1b) V členu 25 se vstavi naslednji odstavek:
„1a. Pred razpisom ukrepa za zavrnitev vstopa pogodbenice preverijo svoje nacionalne evidence izdanih vizumov za dolgoročno prebivanje ali dovoljenj za prebivanje.“
Obrazložitev
Predlog spremembe poskuša zagotoviti, da so podatki, shranjeni v schengenskem informacijskem sistemu, skladni z izdanimi vizumi za dolgoročno prebivanje ali dovoljenji za prebivanje.
Amendment
3
Predlog uredbe
Člen 1 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
Člen 1a
Ta uredba ne vpliva na obveznost držav članic, da izdajajo dovoljenja za prebivanje državljanom tretjih držav v skladu z roki in kakor je določeno v drugih instrumentih prava Skupnosti, zlasti v
– Direktivi Sveta 2005/71/ES,
– Direktivi Sveta 2004/114/ES,
– Direktivi Sveta 2003/86/ES,
– Direktivi Sveta 2004/38/ES in
– Direktivi Sveta 2003/109/ES.
Obrazložitev
Bolj jasno bi moralo biti tudi, da pričujoča predloga nikakor ne odvezujeta držav članic od obveznosti izdajanja dovoljenj za prebivanje, ki so določene v različnih instrumentih Skupnosti.
Predlog spremembe
4
Predlog uredbe
Člen 1 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija
Predlog spremembe
Člen 1b
Komisija najpozneje do 5. aprila 2012 Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o uporabi te uredbe in Uredbe [200X/0000] o gibanju oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje. Poročilu po potrebi priloži predloge za prilagoditev te uredbe.
Obrazložitev
Ker gre za nujno rešitev kompleksnega problema, utegneta dolgoročno imeti obe uredbi neželene posledice, zlasti če se bodo po začetku veljavnosti Lizbonske pogodbe vizumi za dolgoročno prebivanje urejali na ravni Unije.
POSTOPEK
Naslov
Vizumi za dolgoročno prebivanje in razpisi ukrepov v schengenskem informacijskem sistemu
Referenčni dokumenti
KOM(2009)0090 – C6-0107/2009 – 2009/0025(CNS)
Pristojni odbor
LIBE
Mnenje pripravil
Datum razglasitve na zasedanju
JURI
19.10.2009
Pripravljavec/-ka mnenja
Datum imenovanja
Piotr Borys
5.10.2009
Obravnava v odboru
2.12.2009
Datum sprejetja
28.1.2010
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
22
0
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Raffaele Baldassarre, Sebastian Valentin Bodu, Christian Engström, Marielle Gallo, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Jiří Maštálka, Alajos Mészáros, Bernhard Rapkay, Evelyn Regner, Francesco Enrico Speroni, Alexandra Thein, Diana Wallis, Cecilia Wikström
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Piotr Borys, Sajjad Karim, Vytautas Landsbergis, Kurt Lechner, Eva Lichtenberger, Toine Manders, Arlene McCarthy
POSTOPEK
Naslov
Gibanje oseb z vizumom za dolgoročno prebivanje
Referenčni dokumenti
KOM(2009)0091 – C6-0076/2009 – 2009/0028(COD)
Datum predložitve EP
27.2.2009
Pristojni odbor
Datum razglasitve na zasedanju
LIBE
19.10.2009
Odbori, zaprošeni za mnenje
Datum razglasitve na zasedanju
JURI
19.10.2009
Poročevalec/-ka
Datum imenovanja
Carlos Coelho
2.9.2009
Oporekanje pravni podlagi
Datum mnenja JURI
JURI
8.3.2010
Obravnava v odboru
15.10.2009
1.12.2009
11.1.2010
4.2.2010
Datum sprejetja
4.2.2010
Izid končnega glasovanja
+:
–:
0:
45
4
0
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Sonia Alfano, Louis Bontes, Mario Borghezio, Rita Borsellino, Emine Bozkurt, Simon Busuttil, Philip Claeys, Carlos Coelho, Rosario Crocetta, Cornelis de Jong, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Cornelia Ernst, Kinga Göncz, Nathalie Griesbeck, Sylvie Guillaume, Ágnes Hankiss, Salvatore Iacolino, Sophia in ‘t Veld, Lívia Járóka, Teresa Jiménez-Becerril Barrio, Timothy Kirkhope, Juan Fernando López Aguilar, Monica Luisa Macovei, Clemente Mastella, Nuno Melo, Louis Michel, Claude Moraes, Antigoni Papadopoulou, Georgios Papanikolaou, Jacek Protasiewicz, Carmen Romero López, Renate Sommer, Rui Tavares, Wim van de Camp, Axel Voss, Manfred Weber, Renate Weber, Tatjana Ždanoka
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Elena Oana Antonescu, Andrew Henry William Brons, Ioan Enciu, Ana Gomes, Monika Hohlmeier, Jean Lambert, Petru Constantin Luhan, Mariya Nedelcheva, Michèle Striffler, Cecilia Wikström
Namestniki (člen 187(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Françoise Grossetête
