P6_TA(2007)0286
Odločanje na področju skupnega evropskega azilnega sistema
A6-0182/2007
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 21. junija 2007 o azilu: sodelovanje v praksi in kakovost odločanja na področju skupnega evropskega azilnega sistema ( 2006/2184(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju člena 63(1) in (2) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2005/85/ES z dne 1. decembra 2005 o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah UL L 326, 13.12.2005, str. 13.
,
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2004/83/ES z dne 29. aprila 2004 o minimalnih standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da se jim prizna status begunca ali osebe, ki iz drugih razlogov potrebuje mednarodno zaščito, in o vsebini te zaščite UL L 304, 30.9.2004, str. 12.
,
–
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države UL L 50, 25.2.2003, str. 1.
(uredba Dublin II),
–
ob upoštevanju Direktive Sveta 2003/9/ES z dne 27. januarja 2003 o minimalnih standardih za sprejem prosilcev za azil UL L 31, 6.2.2003, str. 18.
,
–
ob upoštevanju Haaškega programa, sprejetega 4. in 5. novembra 2004,
–
ob upoštevanju svojega stališča z dne 27. septembra 2005 o osnutku Direktive Sveta o minimalnih standardih glede postopkov za priznanje ali odvzem statusa begunca v državah članicah UL C 227 E, 21.9.2006, str. 46.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije "o krepitvi sodelovanja v praksi: nove strukture, novi pristopi: izboljšanje kakovosti odločanja na področju skupnega evropskega azilnega sistema" ( KOM(2006)0067 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o prilagoditvi določb iz naslova IV Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti v zvezi s pristojnostmi Sodišča Evropskih skupnosti za zagotovitev učinkovitejšega sodnega varstva ( KOM(2006)0346 ),
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter mnenja Odbora za pravice žensk in enakost spolov ( A6-0182/2007 ),
A.
ker je treba v celoti upoštevati mednarodne konvencije, vključno s Konvencijo o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, ter vedno podpirati načelo nevračanja,
B.
ker se je s sprejetjem štirih inštrumentov, predvidenih v členu 63(1) Pogodbe ES, zaključil prvi del vpeljave skupnega azilnega sistema; ker bo treba premagati tako politične kot tehnične težave pred začetkom drugega dela vpeljave evropskega azilnega sistema, katerega cilj je uvedba skupnega azilnega postopka in enotnega statuta za osebe, ki imajo pravico do azila ali subsidiarne zaščite, in v upanju, da bo pri tem upoštevan predvideni rok – leto 2010,
C.
ker je podprl opredelitev izraza 'begunec' že v Direktivi Sveta 2004/83/ES, zato je ta opredelitev veljavna tudi za to resolucijo,
D.
ker je sprejemanje direktiv pri vzpostavljanju skupnih standardov le prvi korak, in ker mora tej fazi nujno slediti primeren prenos določb, sprejetih na ravni Skupnosti, v vseh državah članicah; ker je nadzor tega prenosa s strani Komisije zelo pomemben in ker morajo biti zato za to nalogo pripravljena primerna sredstva,
E.
ker so do sedaj sprejeti instrumenti na področju azila določili le minimalne standarde in ob upoštevanju, da je treba preseči težnjo po dogovoru o najmanjšem skupnem imenovalcu, da bi se izognili negativni tekmi, ki bi zmanjšala zaščito in kakovost sprejemanja, postopkov ter zaščite,
F.
ker je Evropski svet v Haaškem programu z dne 4. in 5. novembra 2004 Svet in Komisijo pozval k vzpostavitvi ustreznih struktur, ki bi vključevale nacionalne službe držav članic, pristojne za vprašanja azila, z namenom olajšanja sodelovanja v praksi, in ker je krepitev tega praktičnega sodelovanja, izmenjave informacij in izmenjave zanesljivih postopkov med državami članicami pomembna za uresničitev cilja skupnega azilnega postopka in enotnega statusa,
G.
ker je krepitev medsebojnega zaupanja temelj pri oblikovanju skupnega azilnega sistema in ker praktično in redno sodelovanje med različnimi upravnimi ravnmi v državah članicah, predstavlja najboljšo možnost vzpostavitve takšnega zaupanja; ker je krepitev vzajemnega zaupanja potrebno za zagotavljanje kakovosti in povečanje zaupanja javnosti v upravljanje na azilnem področju, s čimer se omogoči manj kontradiktoren in učinkovitejši postopek,
H.
z izrecnim poudarkom, da je učinkovito izvajanje azilne politike odvisno od prizadevanj za dosego več ciljev, ki se med seboj dopolnjujejo, kot so boljša kakovost odločanja, hitra in varna obdelava prošenj za zaščito, kot tudi organizacija informacijskih kampanj v državah izvora in tranzita, ki pojasnjujejo obseg zakonitega priseljevanja, dogovore o zagotavljanju statusa begunca ali humanitarne zaščite, nevarnosti trgovine z ljudmi, zlasti ženskami in mladoletniki brez spremstva, ter posledice nezakonitega priseljevanja in nepriznavanja statusa begunca,
I.
ker bi se lahko bilo smiselno, za boljšo kakovost pri obdelavi prošenj za azil in s tem za zmanjšanje števila sodnih postopkov in postopkovnih zamud, opreti na zadevne organizacije, recimo UNHCR, ki je razvila metodo podpore oblasti pri njihovih prizadevanjih za boljšo kakovost odločanja (Quality Initiative),
J.
ker je treba, kot je izjavil Svet za pravosodje in notranje zadeve 27. in 28. aprila 2006, podpreti uveljavitev enotnega postopka, da bi se izognili zamudam in s tem konkretno prispevali k večji učinkovitosti postopkov,
K.
ker kljub skupnim temeljnim ukrepom, ki so bili sprejeti na področju azila od začetka veljavnosti Amsterdamske pogodbe naprej, države članice na nacionalni ravni še naprej izvajajo ukrepe in sprejemajo sklepe, ki vplivajo na druge države članice, zlasti v zvezi z zagotavljanjem mednarodne zaščite,
L.
ugotavlja, da člen 29 Direktive 2005/85/ES določa pripravo minimalnega skupnega seznama tretjih držav, ki veljajo za varne države izvora, in opozarja, da ta seznam še vedno ni pripravljen in da Svet pri sprejemanju te direktive ni upošteval mnenja Parlamenta, zaradi česar je sedaj v teku postopek za razveljavitev Direktive 2005/85/ES pred Sodiščem Evropskih skupnosti; ker bi bilo treba takšen seznam sprejeti s postopkom soodločanja; ker uvrstitev države na ta seznam ne pomeni, da bodo prosilci za azil iz te države avtomatično zavrnjeni, temveč, da bo v skladu z Ženevsko konvencijo z dne 28. julija 1951 o statusu beguncev, kakor je bila spremenjena z Newyorškim protokolom z dne 31. januarja 1967 (Ženevska konvencija), vsaka prošnja obravnavana individualno,
M.
ker je obžalovanja vredno, da se Svetu ni zdelo potrebno pri pripravi seznama varnih držav izvora uporabiti postopek soodločanja, in se z zanimanjem pričakuje sodbo, ki jo bo o tem vprašanju izreklo Sodišče,
N.
ker morajo imeti države članice na voljo kakovostne informacije o trenutnih nevarnostih v državah izvora, če naj zagotovijo zanesljivost in pravičnost postopkov, ki zagotavljajo spoštovanje pravic prosilcev za azil,
O.
ker se z nasiljem nad ženskam in grožnjami z nasiljem krši pravico do življenja, varnosti, svobode, dostojanstva in telesne in duševne integritete ter resno ogroža telesno in duševno zdravje žrtev,
P.
ker je navkljub tehničnim in političnim težavam, ki ovirajo skupno uporabo občutljivih informacij o državah izvora, vzpostavitev skupne zbirke podatkov o državah izvora dolgoročno nujna, da se bodo lahko vse pristojne osebe pri obravnavi posameznih prošenj oprle na iste informacije,
Q.
ker je za izboljšanje postopkov odločanja treba povišati raven usposabljanja javnih uslužbencev, ki sprejemajo te odločitve,
R.
ker je najprimernejši postopek, ki Sodišču omogoča zagotavljanje enotnosti prava Skupnosti, v členu 234 PES predvideni postopek za predhodno odločanje, in ker je pomemben del tega postopka tudi načelo, da lahko vsako nacionalno sodišče stopi v stik s Sodiščem; ker pa je na podlagi odstopanja od tega načela v skladu s členom 68 PES Sodišče na žalost pristojno za razlago določb na področju azila le takrat, kadar mu vprašanje predloži nacionalno sodišče zadnje stopnje,
1.
pozdravlja dosedanja prizadevanja na področju skupnega evropskega azilnega sistema za izboljšanje sodelovanja v praksi; meni, da je izboljšanje kakovosti pri postopkih in odločitvah v interesu držav članic in prosilcev za azil;
2.
ponovno poudarja potrebo po proaktivni skupni azilni politiki EU na podlagi obveznosti o sprejemu prosilcev za azil ter ob upoštevanju načela nevračanja; v zvezi s tem opozarja na temeljno vlogo močne skupne zunanje in varnostne politike, ki spodbuja in varuje demokracijo ter temeljne pravice;
3.
še enkrat poudarja, da mora biti končni cilj pri uvedbi skupnega azilnega sistema zagotavljanje kakovostne zaščite, ocenjevanja posameznih prošenj za azil in postopkov, na podlagi katerih se sprejmejo ustrezno utemeljene in poštene odločitve; ugotavlja, da mora boljša kakovost odločanja osebam, ki potrebujejo zaščito, zagotoviti varen vstop v EU in ustrezno obravnavo njihovih prošenj ter zagotoviti dosledno upoštevanje standardov mednarodnega prava o človekovih pravicah in beguncih, zlasti načelo nevračanja;
4.
obsoja očitno nezadostna sredstva, ki so na voljo Komisiji za spremljanje prenosa različnih direktiv s področja azila, in poziva države članice, naj Komisiji olajšajo njeno nalogo s sistematično predložitvijo ekvivalenčne tabele, v kateri je zapisano, s katerimi ukrepi so bile prenesene katere določbe teh direktiv;
5.
poziva Svet in Komisijo, naj si prizadevata za uvedbo enotnega postopka v vseh državah članicah, saj bo tako sprejemanje odločitev pravično in učinkovito, da se zagotovi odobritev statusa begunca čim prej vsem osebam, ki so do njega upravičene;
6.
ugotavlja, da bodo z ozirom na pogoje in postopke za dodelitev mednarodne zaščite, zlasti pa subsidiarne zaščite, obstajale razlike med državami članicami in da bo trgovanje z vizumi ostalo problematično tako dolgo, dokler se bodo veljavne pravne določbe o področju azila opirale na minimalne standarde in najmanjši skupni imenovalec;
7.
poudarja, da je eden od ciljev sprejetih inštrumentov, povezanih z azilom, omejiti t.i. "drugotna" gibanja; zato države članice poziva, naj si konkretno prizadevajo za čim večje zbliževanje svojih azilnih politik;
8.
meni, da mora biti ena od izboljšav, ki jih je treba opraviti v evropskem azilnem sistemu, zavoljo večje solidarnosti tudi boljša razdelitev bremena zlasti med državami članicami, ki ležijo ob zunanjih mejah EU, in z zanimanjem pričakuje Komisijino presojo uredbe Dublin II in njene morebitne predloge na tem področju;
9.
meni, da je treba biti pozoren na dejstvo, da morajo biti javni uslužbenci, ki so pristojni za odločanje o dodelitvi statusa begunca, primerno usposobljeni na podlagi evropskega učnega načrta z možnostjo uvedbe obvezne kvalifikacije ali obvezne stopnje kvalifikacije;
10.
poziva k izvajanju informacijskih kampanj v državah izvora in tranzita, ki morebitnim priseljencem pojasnjujejo tako tveganja pri nezakonitem priseljevanju, posledice nepriznavanja statusa begunca, možnosti zakonitega priseljevanja in možnost utemeljene prošnje za azil, kot tudi nevarnosti v zvezi s trgovanjem z ljudmi, zlasti ženskami in mladoletniki brez spremstva;
11.
poziva – potem ko so bila uporabljena vsa pravna sredstva – k pravičnemu in hitremu izvajanju ukrepov glede ljudi, ki jim ni bil dodeljen status begunca ali jim je bil ta status odvzet, ob polnem spoštovanju človekovega dostojanstva in temeljnih pravic oseb, ki jih je treba vrniti; nadalje s tem v zvezi poziva k čimprejšnji uvedbi postopka EU za vračanje;
12.
poziva k hitremu in pravičnemu izvajanju ukrepov glede oseb, ki jim je bil dodeljen status begunca ali humanitarna zaščita, da se lahko spodbudijo vzpostavitev primernih življenjskih razmer, učinkovita vključitev v družbeno in politično življenje ter skupna dejavna udeležba pri odločitvah, ki jih sprejme gostiteljska skupnost;
13.
poziva Komisijo, naj čim prej odpravi tehnične in politične ovire pri uvedbi enotne zbirke podatkov o državah izvora; meni, da bi morala zbirka podatkov EU delovati kot odprt sistem, da se bodo lahko vse pristojne osebe pri obravnavi posameznih prošenj oprle na iste informacije; upa, da se bo za problem večjezičnosti našla praktična rešitev;
14.
opozarja na prejšnja prizadevanja Komisije, v skladu z določbami člena 29 Direktive 2005/85/ES, za pripravo seznama varnih držav izvora, vendar na drugi strani opozarja na postopek za razveljavitev te direktive, ki trenutno teče na Sodišču, zaradi česar je priprava takšnega sistema zaenkrat ustavljena, ter poziva Svet, naj upošteva te nasprotujoče si elemente in v skladu s tem ukrepa; poleg tega poudarja, da morajo države članice ne glede na koncept varne tretje države izpolnjevati obveznosti po mednarodnem pravu, zlasti določbe iz Ženevske konvencije o načelu nevračanja in posamični oceni vsake prošnje za azil;
15.
meni, da mora Komisija še naprej usklajevati dejavnosti, ki zadevajo sodelovanje v praksi na področju azila, za to pa ji morajo biti na razpolago primerna sredstva; poziva Komisijo, naj v poročilu o napredku pri prvem delu dejavnosti, ki ga bo predložila v začetku leta 2008, zagovarja to možnost, če pa bo izbrala drugo možnost, naj obrazloži, zakaj je potrebna ustanovitev nove strukture v obliki "evropske agencije za podporo", pri čimer bi bilo treba upoštevati razmerje med stroški in koristmi; meni, da bi morala biti Komisija strogo obvezana k vključitvi jamstev za preglednost in odgovornost, če predvideva ustanovitev evropske agencije za podporo;
16.
poziva države članice k polnemu sodelovanju z UNHCR, k ustrezni podpori tega organa in k uvedbi pobude "Quality Initiative" ter k objavi rezultatov te pobude, tako da bodo najboljše prakse pri obdelavi prošenj za mednarodno zaščito postale znane in da se bo spodbujala njihova raba;
17.
meni, da je namestitev prosilcev za azil v razmerah, v katerih jim je odvzeta osebna svoboda, nesprejemljiva;
18.
poudarja potrebo po vzpostavitvi sprejemnih centrov, ki bi imeli posebne strukture za družine, ženske in otroke ter ustrezne strukture za starejše in invalidne osebe, ki prosijo za azil; zahteva, da je potrebno v okviru izvajanja Direktive 2003/9/ES opraviti oceno o pogojih sprejema; v zvezi s tem poudarja, da bi bilo treba v polni meri izkoristiti možnosti, ki jih ponuja novi Evropski sklad za begunce;
19.
pozdravlja ukrepe, ki jih namerava sprejeti Komisija za podporo tistim državam članicam, ki so zelo obremenjene, da bodo te države lahko rešile težave v zvezi s sprejemanjem prosilcev za azil in preverjanjem prošenj za azil, zlasti pozdravlja predlog za pošiljanje strokovnih ekip
,
ki vključujejo strokovnjake iz različnih držav članic;
20.
poudarja, da je nadzor nad izvajanjem direktiv na področju azila naloga Komisije in da mora za ta namen imeti na voljo ustrezna sredstva, ki pa trenutno sploh ne zadoščajo za uspešno dokončanje tako obsežne naloge; meni, da je v igri verodostojnost Unije na tem področju in prihodnost enotne azilne politike;
21.
spodbuja Komisijo, da olajša dostop do finančnih instrumentov, kot sta Evropski sklad za begunce in program ARGO, ter tako omogoči državam članicam hiter dostop do finančnih sredstev v nujnih primerih;
22.
opozarja, da je treba zakonodajo Skupnosti na področju azilne politike enotno interpretirati in izvajati po vsej Uniji; meni, da bo usklajevanje na področju azilne politike lažje in hitrejše, če bodo Sodišču lahko predložila vprašanja tudi druga sodišča, ne pa samo nacionalna sodišča zadnje instance, kot velja sedaj; zato poziva Svet, naj Sodišču povrne vsa njegova pooblastila na področju predhodnega odločanja v skladu z naslovom IV Pogodbe ES; pozdravlja dokument Sodišča za razmislek o obravnavanju vprašanja za predhodno odločanje v zvezi z območjem svobode, varnosti in pravice Dokument Sveta 13272/06.
ter spodbuja razpravo o potrebi po določitvi postopka, prilagojenega posebnim značilnostim zadev na področju azila in priseljevanja;
23.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji.
