28.5.2008
PREDLOG RESOLUCIJE
k izjavi Evropskega sveta in Komisije
v skladu s členom 103(2) poslovnika,
ki ga predlagajo Pierre Jonckheer, Cem Özdemir, Angelika Beer in Kathalijne Maria Buitenweg
v imenu skupine Verts/ALE
o vrhu Evropske unije in Združenih držav Amerike
Resolucija Evropskega parlamenta o vrhu Evropske unije in Združenih držav Amerike
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o čezatlantskih odnosih, zlasti resolucije z dne 25. aprila 2007 Sprejeta besedila , P6_TA(2007)0155 . ,
–
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta o spremembi podnebja, zlasti resolucij z dne 16. novembra 2005 Sprejeta besedila, P6_TA(2005)0433 . , 26. oktobra 2006 Sprejeta besedila, P6_TA(2006)0460 . in 14. februarja 2007 Sprejeta besedila, P6_TA(2007)0038 . ,
–
ob upoštevanju vrha EU-ZDA, ki bo 10. junija 2008 na Brdu v Sloveniji,
–
ob upoštevanju člena 103(2) svojega poslovnika,
A.
ker so mir, demokracija, človekove pravice, načela pravne države, mednarodno pravo, trajnostno gospodarstvo in trajnostni razvoj vsem skupne vrednote, ki so osnova za razvoj čezatlantskega partnerstva, ki je eden temeljev zunanje politike EU,
B.
ker sta čezatlantska partnerja glede na njuno prevladujočo gospodarsko vlogo v svetu soodgovorna za svetovno gospodarsko upravljanje in iskanje rešitev za svetovne gospodarske izzive, zlasti kar zadeva trenutno krizo na osrednjih finančnih trgih, naraščajoče tečajne razlike, vedno bolj neenake trgovinske odnose, vztrajanje dolžniške krize ali njen ponovni izbruh v nekaterih najrevnejših državah ter vedno bolj zaskrbljujoče premoženjske razlike med državami in znotraj njih,
C.
ker je trdno in učinkovito partnerstvo med EU in ZDA bistveno zato, da bo šel svetovni razvoj po poti skupnih vrednot in bo izviral iz učinkovitega multilaterizma in mednarodnega prava,
D.
ker bi morali biti usklajeni ukrepi za krepitev miru, preprečevanje in reševanje konfliktov, razoroževanje ter neširjenje orožja v središču obnovljenega partnerstva EU-ZDA,
E.
ker si morata ne glede na občuten nedavni napredek obe strani še naprej prizadevati za večje zaupanje na obeh straneh Atlantika,
F.
ker bi bilo treba obnoviti, okrepiti in uskladiti prizadevanja za rešitev aktualne svetovne krize, zlasti glede na novo priložnost za vsesplošno pomiritev na Bližnjem vzhodu, ki se je pojavila v Annapolisu,
G.
ker je treba v boju proti mednarodnemu terorizmu izpostaviti, kako pomembno je polno spoštovanje mednarodnega prava ter pogodb o človekovih pravicah in temeljnih svoboščinah, tako da mora biti zakonodaja s področja preprečevanja terorizma vedno izpostavljena parlamentarnemu nadzoru in sodni presoji,
H.
ker ostaja v okviru tajnega ameriškega programa za pridržanje na stotine zapornikov, večina katerih je Afganistancev, zaprtih v različnih objektih za pridržanje, kot sta vojaški oporišči Bagram in Guantanamo, kar je kršitev mednarodnega humanitarnega prava in prava o človekovih pravicah,
I.
ker se je Evropski parlament že večkrat zavzel za čezatlantski partnerski sporazum, ki bi nadomestil novo transatlantsko agendo iz leta 1995,
J.
ker je sebična gospodarska politika ZDA in EU odločilno prispevala k temu, da krogu trgovinskih pogajanj WTO iz Dohe grozi neuspeh, kar ima dalje za posledico manjšo svetovno podporo multilateralizmu za vzpostavitev poštenih in pravičnih trgovinskih pravil,
K.
ker so bile skozi desetletja izvozne subvencije in pomoč v hrani, zlasti iz ZDA in EU, odgovorne za uničenje kmetovanja za lastno uporabo in kmetovanja majhnega obsega v državah v razvoju, zaradi česar so milijoni družin ostali brez zemlje in zadostnega dostopa do hrane,
L.
ker imata EU in ZDA kot pomembni svetovni donatorki razvojne pomoči in pomembni trgovinski partnerki v dvostranskih in večstranskih pogajanjih potrebno težo in bi morali delovati odgovorno za razvoj in uporabo instrumentov, ki podpirajo družbeno pravične in okolju primerne trgovinske predpise, kot je koncept upravičenega dostopa do trga, ki ga je predlagal Evropski parlament,
1.
meni, da je treba odnose EU-ZDA še naprej izboljševati, pod pogojem, da se bodo razvijali na enakopravni osnovi in da EU uspe nastopiti z enim glasom; meni, da lahko močne čezatlantske vezi prispevajo k reševanju številnih izzivov, ki so v skupnem interesu, zlasti v skupnem pristopu h kriznim območjem, kot so zahodni Balkan, južni Kavkaz, širši Bližnji vzhod, Afganistan, boj proti terorizmu, sedanja kriza zaradi pomanjkanja hrane, varnost oskrbe z energijo in spremembe podnebja, gospodarska recesija, trgovinska neravnovesja ter preglednost in ureditev finančnih trgov;
2.
je seznanjen s pobudo o novem čezatlantskem gospodarskem partnerstvu, ki bi zamenjalo obstoječo novo čezatlantsko agendo; ponovno poudarja, da je skupaj s to gospodarsko pobudo treba pripraviti nov okvirni sporazum, ki bo zagotovil ustrezne institucionalne in politične temelje za doseganje skupnih političnih in gospodarskih ciljev ter prispeval k temu, da se bomo lahko v večstranskem okviru odzvali na izzive 21. stoletja;
3.
se zavzema, da bi v tem procesu sodelovala ameriški kongres in Evropski parlament; poziva vrh EU-ZDA, da podpre parlamentarno razsežnost partnerstva in zakonodajalca tesneje vključi v dialog med izvršilnimi organi EU in ZDA, kar velja tudi za civilno družbo z obeh strani;
Trgovinska vprašanja in kriza zaradi pomanjkanja hrane
4.
poudarja, da določitev enotnih standardov za trgovino, o čemer so v zvezi z načrtom o medsebojnem priznavanju sporazumov o trgovinskem partnerstvu med EU in ZDA do leta 2009 razpravljali na srečanju čezatlantskega ekonomskega sveta novembra 2007, ne sme voditi v usklajeno oslabitev socialnih, okoljskih in zdravstvenih standardov; se zavzema za ponovno oživitev čezatlantskega okoljskega dialoga in njegovo vključitev v čezatlantski ekonomski svet, da se s tem vzpostavi čezatlantsko regulativno sodelovanje z „najboljšimi praksami“ za napredek na področjih zdravja potrošnikov, varnosti in varstva okolja ter s tem pospešeno vzpostavitev bolj trajnostnega čezatlantskega trga;
5.
meni, da bo sporazum o skupnih standardih za biogoriva, ki ga želi čezatlantski ekonomski svet ob sodelovanju Brazilije doseči leta 2008, ostal popolnoma nezadosten, če vanj ne bodo vključeni najvišji standardi za trajnostno ekološko pridelavo poljščin za biogoriva; poziva čezatlantske partnerje, naj podprejo moratorij za pridobivanje biogoriv iz poljščin, namenjenih za prehrano ljudi, vse dokler ni natančno ugotovljen učinek na zanesljivost svetovne oskrbe s hrano;
6.
zahteva, da so iz liberalizacije tako pri dvostranskih čezatlantskih odnosih kot v večstranskem okviru WTO kategorično izključene osnovne javne storitve, zlasti vzgoja in izobraževanje, sanitarno-zdravstveni ukrepi, oskrba z vodo in energijo ter avdiovizualne in kulturne storitve;
7.
meni, da so sorazmerne trgovinske ugodnosti, ki jih ZDA uživajo zato, ker niso podpisale kjotskega protokola, nekakšen okoljski damping, na katerega se mora EU odzvati s korektivnimi ukrepi, kot je na primer prilagoditev dajatev na meji;
8.
poziva vlado ZDA, da v prihodnosti ne nadaljuje s prakso nespoštovanja predpisov in prakse EU, kar zadeva uvozna dovoljenja, označevanje in sledljivost genetsko spremenjenih živil ter krmil;
9.
poziva kanadsko in ameriško vlado, naj odpravita povračilne ukrepe na uvoz iz EU, ki sta jih sprejeli v odgovor na prepoved, ki jo je EU uvedla na uvoz hormonsko predelanega govejega mesa, ter naj sprejmeta vedno očitnejše znanstvene dokaze o tem, da so hormoni, uporabljeni pri proizvodnji govedine (na primer -17 beta-estradiol), rakotvorni in genotoksični in torej predstavljajo nesprejemljivo tveganje; poziva Evropsko komisijo, naj se pritoži zoper odločitev WTO z dne 30. marca 2008, na osnovi katere lahko ZDA in Kanada Evropi vsilita hormonsko predelano goveje meso;
10.
je zaskrbljen zaradi obljube komisarja Verheugna na zadnjem srečanju čezatlantskega ekonomskega sveta 13. maja 2008, da bo preklical prepoved uvoza perutnine, obdelane z antimikrobnimi sredstvi za zatiranje patogenov, iz ZDA v EU, čeprav ni nobenih novih znanstvenih dokazov, ki bi podpirali njegove trditve o varnosti hrane;
11.
še vedno ni prepričan o utemeljenosti skupnega sporazuma o naložbah med EU in ZDA, o katerem se je čezatlantski ekonomski svet dogovoril 13. maja 2008, ki bi spodbudil neomejeno naložbeno svobodo, in to v času možnega finančnega zloma, poleg tega je zelo zaskrbljen glede nezadostne preglednosti in odgovornosti številnih finančnih in naložbenih produktov, poudarja pa tudi, da morajo biti naložbe iz državnih premoženjskih skladov predmet politične odločitve;
12.
poziva evropske članice skupine G7, da problem finančnih špekulacij z visoko stopnjo finančnih vzvodov, zlasti na trgu hrane in surovin, uvrstijo na dnevni red naslednjega vrhunskega srečanja G7; meni, da je regulativni odgovor ameriških finančnih nadzornih oblasti na krizo zaradi drugorazrednih hipotekarnih kreditov ne zadostuje za obnovo zaupanja v finančne trge; opozarja na trajno nevarnost, ki jo za svetovno in nacionalna gospodarstva ter podjetja predstavljajo nenadzorovani skladi za zavarovanje vlaganj in zasebni delniški skladi, ter poziva k odločnim ukrepom za omejitev njihovega poslovanja; opozarja, da ima kar dve tretjini tovrstnih skladov sedež v off-shore centrih, zato zahteva, da morajo vse možne rešitve zajemati odločne ukrepe proti državam z nizkimi davki;
13.
zato poziva Komisijo in ameriško vlado k okrepljenim in usklajenim prizadevanjem na ravni WTO, da bi zlasti revnejšim državam v razvoju omogočili, da zaščitijo svojo lokalno pridelavo hrane, in da jih ne bi silili v sporazume, zaradi katerih bi morali opustiti izvozne davke ali količinski nadzor izvoza, če so ti upravičeni zaradi pomislekov o nacionalni varnosti oskrbe s hrano;
14.
poziva EU in ZDA, pa tudi mednarodne finančne ustanove, naj držav v razvoju ne silijo k liberalizaciji ali privatizaciji osnovnih gospodarskih sektorjev in javnih storitev, ki so bistvenega pomena za prebivalstvo;
15.
pozdravlja pobudo vlade ZDA za sprostitev pomoči v hrani ter meni, da je ta pobuda prvi pomemben korak k reformi celotnega programa pomoči v hrani, ki bo v celoti upoštevala potrebo po proaktivni podpori izboljšani regionalni in lokalni varnosti oskrbe s hrano, ki jo je v preteklosti pogosto ovirala vezana pomoč ZDA v hrani;
16.
poziva Komisijo, naj opozori na dejstvo, da je treba velik del proračuna EU in ZDA za razvojno pomoč nameniti kmetijskim raziskavam, usposabljanju in izmenjavi najboljših praks za kmetovalce, da bi spodbudili proizvodnjo, usmerjeno na regionalne in lokalne trge, ter da bi nadalje razvili učinkovite in trajnostne poljedelske sisteme, kot so kolobarjenje, gojenje mešanih kultur in participativno gojenje rastlin in živali brez GSO, prilagojeno lokalnim potrebam, da bi stabilizirali lokalno oskrbo s hrano in ustvarili dobre sisteme kmetovanja z dolgoročno nizkim energetskim vložkom;
Vprašanja v zvezi z vizumi in boj proti terorizmu
17.
poudarja, da morajo imeti državljani EU enake pravice do potovanja v ZDA pod enakimi pogoji; v zvezi s tem pozdravlja sklepe Sveta PNZ z dne 18. aprila, ki Evropski komisiji podeljuje jasno pooblastilo, da se z ZDA pogaja o programu za odpravo vizumov, zlasti o elektronskem sistemu za odobritev potovanj in o izmenjavi podatkov;
18.
meni, da morajo biti pogajanja pregledna in temeljiti na načelu recipročnosti ter spoštovati določbe EU o varstvu podatkov; zato pozdravlja 12 dogovorjenih načel o varstvu podatkov, vendar hkrati poudarja, da so ta načela nezadostna in vsebujejo preveč izjem;
19.
meni, da je treba skupaj z ZDA vzpostaviti skupni urad za varstvo podatkov za spodbujanje skupnega okvira v vseh sporazumih EU-ZDA, ki vključujejo poglavje o varstvu podatkov; v ta namen poziva k odprtju pravih pogajanj med EU in ZDA; v skladu z načelom pravnomočnosti močno nasprotuje zahtevi ZDA za dostop do podatkovnih baz EU, kot sta SIS in VIS;
20.
meni, da je treba z ZDA opredeliti skupen in enoten okvir, ki bo posebnemu partnerstvu med EU in ZDA v boju proti terorizmu ponudil potrebna jamstva, vključno z jasnejšo definicijo terorizma;
21.
poziva Svet, da z jasno in odločno izjavo ameriško vlado pozove k prenehanju prakse izrednih aretacij in izročitev ter od ameriške vlade zahteva pojasnilo v zvezi z obstojem tajnih zaporov izven ozemlja ZDA;
22.
v zvezi s tem poziva Združene države, da ukinejo programe skrivnih centrov za pridržanje in zaprejo zadevne ustanove ter da zapornikom sodijo ali jih izpustijo v skladu z mednarodno zakonodajo in standardi;
23.
meni, da morajo krivci dokumentiranih kaznivih dejanj mučenja, umorov in prisilnih izginotij v okviru programov skrivnih centrov za pridržanje odgovarjati, in poziva vlado ZDA, da žrtvam zločinov in nezakonito pridržanim zapornikom povrne škodo za čas njihovega pripora;
24.
vlade držav članic EU in ZDA poziva, da v okviru Združenih narodov sprožijo pobudo za prenovo obstoječe prakse seznamov sankcij in za oblikovanje ustreznih postopkov za pošteno zaslišanje, navedbo razlogov, učinkovito sodno zaščito in pravna sredstva;
Varnostna vprašanja
25.
upa, da bo ameriška vlada na tem srečanju pripravljena sprejeti skupno strategijo z EU, katere cilj je napredek pri razorožitvi, kar zadeva orožje za množično uničevanje in konvencionalno orožje, pri čemer bo ustavila sedanji trend ZDA v zvezi z visokimi vojaškimi izdatki in močnim prizadevanjem za krepitev svojega vojaško-tehnološkega položaja v svetu ter visoke vojaške zmogljivosti;
26.
poziva Svet, da z ameriškimi sogovorniki razpravlja o tem, kako omogočiti pozitiven pristop k prihodnjemu delu pripravljalnih odborov glede pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (pripravljalni odbori NPT) kot prvo priložnost za okrepitev svetovnega režima neširjenja jedrskega orožja pred konferenco za pregled NPT leta 2010; pri tem poudarja, da je na tem srečanju treba sprožiti določene pobude za jedrsko razorožitev, ki bodo temeljile na „13 praktičnih ukrepih“, o katerih je bil dosežen enoglasen dogovor na konferenci za pregled NPT leta 2000; ponavlja stališče, da takšni ukrepi med drugim ponujajo izhod iz slepe ulice glede sprejetja pogodbe o prepovedi proizvodnje cepljivih snovi in omogočajo, da začne veljati celovita pogodba o prepovedi jedrskih poskusov; poudarja, da bi to moralo vključevati tudi neposodabljanje jedrske oborožitve ZDA, Francije in Združenega kraljestva in umik jedrskih bojnih glav z evropskega ozemlja; poziva Svet, da prevzame vodilno vlogo v začetku pogajanj o tako imenovani „konvenciji o jedrskem orožju“, katere cilj je svetovna prepoved jedrskega orožja;
27.
ponavlja stališče, da je napočil čas, da čezatlantski partnerici – tudi ZDA – prevzameta svetovno vodilno vlogo pri izvajanju, izboljšanju in uveljavitvi več mednarodnih pogodb, ki so uvrščene med poglavitne točke pogajalskih načrtov OZN glede nadzora prepovedi posebnih vrst konvencionalnega orožja; poudarja, da takšne pogodbe vključujejo polno izvajanje akcijskega programa OZN v zvezi z orožjem malega kalibra in lahkim strelnim orožjem, ter svetovni sporazum o trgovini z orožjem, norveška večstranska pobuda za prepoved kasetnega streliva in svetovni sporazum o prepovedi protipehotnih min (pri čemer naj bi pogodba širše zajela vse vrste min, tako protipehotne kot protitankovske); ponavlja stališče, da bi morala postati prepoved uporabe belega fosforja in osiromašenega urana sestavni del t.i. konvencije o konvencionalnem orožju;
28.
izraža odločno prepričanje, da Evropa v bližnji prihodnosti ne potrebuje raketnega sistema za zaščito svojega ozemlja pred sovražnimi balističnimi raketami dolgega dosega z bojnimi konicami za množično uničevanje, ki bi jih izstrelile zlonamerne države ali nedržavni akterji; je prepričan, da so za preprečitev nove oborožitvene tekme (vključno v vesolju) in odpravo dolgoročne teroristične grožnje ter drugih nevarnosti, ki pretijo evropski in svetovni varnosti (npr. podnebne spremembe), nujne zelo velike naložbe v politiko preprečevanja konfliktov in razorožitvene pobude;
Podnebne spremembe in promet
29.
močno spodbuja obe partnerici, da se sporazumeta o skupnem pristopu k vprašanju, kako omejiti podnebne spremembe in doseči, da bi se temperatura dvignila za največ 2°C v primerjavi s stanjem pred industrializacijo, za kar bi vzpostavili sistem, po katerem bi razvite države in države v razvoju glede na različno odgovornost in po zmožnostih prispevale k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov;
30.
pri tem vztraja na posebni odgovornosti razvitih držav, da prevzamejo vodilno vlogo pri zmanjševanju emisij; poziva ZDA, da sprejme učinkovite notranje ukrepe za brezpogojno zmanjšanje emisij in prevzame konstruktivno vlogo v tekočih mednarodnih pogajanjih glede sodelovanja pri prihodnjem režimu za preprečevanje podnebnih sprememb;
31.
pozdravlja zavezanost glavnih predsedniških kandidatov glede zmanjševanja emisij toplogrednih plinov v ZDA in sklenitve mednarodnega sporazuma do leta 2009, da se preprečijo nevarne podnebne spremembe; pozdravlja nedavni razvoj dogodkov v ZDA, na primer regionalne pobude za sistem trgovanja z emisijami in dejavnosti na državni, lokalni ravni ter ravni podjetij za zmanjševanje emisij toplogrednih plinov;
32.
opozarja, da morajo industrializirane države do leta 2020 doseči kar 30 % zmanjšanje emisij v primerjavi z letom 1990, da se segrevanje ne bi povečalo za več kot 2°C, in da bo do leta 2050 potrebno še dodatno zmanjšanje za 80 %; meni, da bi morali veljati začasni trgovinski ukrepi za prilagajanje na meji ter tako nadomestiti možno izkrivljanje konkurence ali tveganje povečanja emisij ogljika, dokler ne bo dosežen celovit mednarodni sporazum o podnebju;
33.
obžaluje negativen pristop sedanje ameriške administracije do politike EU o obravnavanju vpliva letalstva na podnebne spremembe, ki ni v skladu s predlogi zakonov o sistemu trgovanja z emisijami, o katerih so razpravljali v ameriškem kongresu in katerih namen je obravnava emisij v letalskem sektorju;
Zunanje zadeve
34.
pozdravlja nedavno pobudo držav članic Varnostnega sveta Združenih narodov in Nemčije (P5+1), da Iranu predstavijo nov paket pobud z namenom, da se prepriča k ukinitvi programa za bogatenja urana; da se doseže rešitev, poziva Združene države Amerike, da v celoti podpirajo pogajanja z Iranom v okviru pravil in obveznosti v skladu s pogodbo o neširjenju jedrskega orožja;
35.
obžaluje, da lanskoletna optimistična retorika deklaracij iz Annapolisa ob sprožitvi mirovnega procesa ni skladna s pričakovanji in nadaljnjimi realnimi možnostmi; izraža globoko zaskrbljenost zaradi pomanjkanja vsakršnega znatnega napredka v tekočih pogajanjih med udeleženimi stranmi; poziva EU in ZDA, da kot članici četverice oblikujeta novo pobudo ter tako razrešita sedanjo humanitarno krizo v Gazi ter da obravnavata ključna vprašanja pogajanj za celovito rešitev z dvema državama do konca tega leta, kot je bilo predvideno v Annapolisu;
36.
poziva vlado ZDA, da predstavi jasen načrt za prihodnje dejavnosti v Iraku, skupaj s cilji, ki jih je treba doseči, in strategijo umika ter časovni rok za umik svojih čet;
37.
poziva ameriško administracijo, da bistveno poveča finančno pomoč v korist iraškim ubežnikom in število vstopnih viz v ZDA, dodeljenih preseljenim Iračanom;
38.
poudarja, da morajo ZDA, EU in NATO skupaj z OZN nujno analizirati, kakšne strateške in konceptualne napačne presoje so prispevale k trenutnemu stanju v Afganistanu; meni, da je osredotočanje na vojaške rešitve treba nadomestiti z okrepljenimi prizadevanji za civilno obnovo ter z okrepljeno podporo za lokalno varnost in pravosodni sistem; poziva ameriško vlado, da v Afganistanu ustavi operacijo „Trajna svoboda“ in da podpre pobudo za mednarodni svet pod vodstvom misije pomoči OZN v Afganistanu, ki vključuje glavne donatorje, vojaške udeležence in organizacije OZN z namenom, da združijo različna prizadevanja za obnovo v Afganistanu v skupen koncept in strukturo za sprejemanje odločitev;
39.
meni, da je treba izkušnjo glede invazije na Irak integrirati v pojem „odgovornost varovanja“, ki so ga potrdili na svetovnem srečanju OZN leta 2005, ter zlasti v odgovornost „preprečevanja“ in „obnavljanja“;
40.
poziva Svet, naj z ZDA ponovno sproži vprašanje glede Mednarodnega kazenskega sodišča kot temeljnega stebra mednarodnega prava; od prihodnje ameriške vlade pričakuje bolj konstruktiven pristop glede ratifikacije statutov Mednarodnega kazenskega sodišča in dejavnega prizadevanja za doseganje dogovora o še vedno neopredeljenem izrazu kaznivega dejanja agresije, kot je določeno v členu 5.2 Rimskega statuta za pripravo revizijske konference Mednarodnega kazenskega sodišča v letu 2009;
41.
izpostavlja zavezanost nadaljnji krepitvi in stabilnosti čezatlantskega partnerstva v obliki sodelovanja v čezatlantskem dialogu zakonodajalcev; pozdravlja prizadevanja za vzpostavitev zakonodajnega sistema za zgodnje opozarjanje med Evropskim parlamentom in ameriškim kongresom;
42.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje
Svetu, Komisiji, parlamentom držav članic ter predsedniku in kongresu Združenih držav Amerike.
