P6_TA(2006)0362
Čistejši zrak za Evropo ***I
A6-0234/2006
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta o predlogu Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo ( KOM(2005)0447 – C6-0356/2005 – 2005/0183(COD) )
(Postopek soodločanja: prva obravnava)
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu ( KOM(2005)0447 ) Še ni objavljeno v Uradnem listu.
,
–
ob upoštevanju členov 251(2) in 175 Pogodbe ES, na podlagi katerih je Komisija Parlamentu podala predlog ( C6-0356/2005 ),
–
ob upoštevanju člena 51 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ( A6-0234/2006 ),
1.
odobri predlog Komisije, kakor je bil spremenjen;
2.
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom;
3.
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji.
P6_TC1-COD(2005)0183
Stališče Evropskega parlamenta sprejeto na prvi obravnavi dne 26. septembra 2006 z namenom sprejetja Direktive
2006/.../ES
Evropskega parlamenta in Sveta o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga
Komisije
,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora UL
C 195
,
18.8.2006
, str.
84
.
,
ob upoštevanju mnenja Odbora regij UL
C 206
,
29.8.2006
, str.
1
.
,
v skladu s postopkom iz člena 251 Pogodbe
Stališče
Evropskega Parlamenta z dne
26. septembra 2006
.
,
ob upoštevanju naslednjega: (1)
Šesti okoljski akcijski program Skupnosti, ki je bil sprejet s Sklepom št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22 julija 2002 UL L 242, 10.9.2002, str. 1.
, opredeljuje potrebo po zmanjšanju onesnaženosti do ravni, pri kateri se kar najbolj zmanjšajo škodljive posledice za zdravje ljudi, ob upoštevanju zlasti občutljivega prebivalstva in okolja kot celote, da bi se izboljšalo spremljanje in ocenjevanje kakovosti zraka, vključno z usedlinami onesnaževal, ter da bi se zagotovile informacije javnosti.
(2)
Zaradi varovanja zdravja ljudi in varstva okolja kot celote
je zlasti pomembno, da se emisije onesnaževal preprečuje pri viru. Zato
se je treba emisijam škodljivih onesnaževal zraka izogibati, jih preprečevati ali
zmanjšati. V ta namen mora Komisija takoj določiti
ustrezna
pravila v zvezi z emisijami za vse ustrezne vire onesnaževanja
ob upoštevanju ustreznih standardov, smernic in programov
za kakovost zraka
Svetovne zdravstvene organizacije.
(3)
Direktivo Sveta 96/62/ES z dne 27. septembra 1996 o ocenjevanju in upravljanju kakovosti zunanjega zraka UL L 296, 21.11.1996, str. 55. Direktiva kakor je bila spremenjena z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).
, Direktivo Sveta 1999/30/ES z dne 22. aprila 1999 o mejnih vrednostih žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev in svinca v zunanjem zraku UL L 163, 29.6.1999, str. 41. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije 2001/744/ES (UL L 278, 23.10.2001, str. 35).
, Direktivo 2000/69/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2000 o mejnih vrednostih benzena in ogljikovega monoksida v zunanjem zraku UL L 313, 13.12.2000, str. 12.
, Direktivo 2002/3/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2002 o ozonu v zunanjem zraku UL L 67, 9.3.2002, str. 14.
in Odločbo Sveta 97/101/ES z dne 27. januarja 1997 o vzpostavitvi vzajemne izmenjave informacij in podatkov iz merilnih mrež in posameznih postaj za merjenje onesnaženosti zunanjega zraka v državah članicah UL L 35, 5.2.1997, str. 14. Odločba, kakor je bila spremenjena z Odločbo Komisije 2001/752/ES (UL L 282, 26.10.2001, str. 69).
je treba bistveno revidirati zaradi vključitve najnovejšega razvoja na zdravstvenem in znanstvenem področju ter izkušenj držav članic. Zaradi jasnosti, poenostavitve in upravne učinkovitosti je zato ustrezno, da ena sama direktiva zamenja navedenih pet aktov.
(4)
Takoj ko bo pridobljenih dovolj izkušenj v zvezi z izvajanjem Direktive 2004/107/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o arzenu, kadmiju, živem srebru, niklju in policikličnih aromatskih ogljikovodikih v zunanjem zraku UL L 23, 26.1.2005, str. 3.
, se lahko razmisli o združitvi njenih določb z določbami te direktive.
(5)
Skupni pristop k ocenjevanju kakovosti zraka je treba upoštevati v skladu s skupnimi merili ocenjevanja. Pri ocenjevanju kakovosti zunanjega zraka je treba upoštevati število prebivalcev in velikost ekosistemov, ki so izpostavljeni onesnaženosti zraka. Zato je ustrezno razvrstiti ozemlje vsake države članice na območja ali strnjena naselja glede na gostoto prebivalstva.
(6)
Kjer je to mogoče, je treba, ko gre za prenašanje onesnaževal, uporabljati tehnike modeliranja, da se lahko podatki natančno razlagajo glede na zemljepisno porazdelitev koncentracije. To bi lahko bila podlaga za izračun skupne izpostavljenosti prebivalstva, ki živi na zadevnem območju.
(
7
)
Da bi zagotovili zadostno reprezentativnost podatkov, zbranih o onesnaženosti zraka, in njihovo primerljivost v vsej Skupnosti, je pomembno, da se za oceno kakovosti zunanjega zraka uporabljajo standardizirane merilne tehnike in skupna merila za število in postavitev merilnih postaj. Tehnike, ki niso meritve, se lahko uporabljajo za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka in je zato treba opredeliti merila za uporabo in zahtevano natančnost takih tehnik.
(
8
)
Za boljše razumevanje vplivov tega onesnaževala,
opredelitev pojava onesnaževanja na neizpostavljenih mestih
in
zmožnost oblikovanja
ustrezne politike je treba opraviti podrobne meritve
ter izračune
drobnih trdnih delcev na neizpostavljenih mestih.
Ustrezna politika bi morala zlasti realistično upoštevati delež onesnaževanja na neizpostavljenih mestih v celotnem onesnaževanju, ki ga je treba vračunati pri določanju mejnih vrednosti. Meritve bi bilo treba izvajati učinkovito, zato je treba informacije iz mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu čim bolj dopolniti s tistimi, pridobljenimi s tehnikami modeliranja in indikativnimi meritvami. Meritve
bi morale
biti opravljene na način, skladen s tistimi v programu sodelovanja za spremljanje in oceno onesnaževanja zraka na velike razdalje v
Evropi, ki
jih določa Konvencija o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja iz leta 1979, ki je bila odobrena z Odločbo Sveta 81/462/EGS z dne 11 junija 1981 UL L 171, 27.6.1981, str. 11.
.
(
9
)
Stanje glede kakovosti zraka je treba vzdrževati
,
kadar je to že dobro,
tako da se ne presežejo standardi kakovosti zraka
.
V okviru trajnostnega razvoja zadevnega območja je treba izboljšati kakovost zraka
. Kadar so standardi kakovosti zraka preseženi, morajo države članice ukrepati tako, da dosežejo skladnost z opredeljenimi vrednostmi,
pri čemer države članice še posebej bremenijo velika preseganja
,
ker je tam praviloma izboljšanje kakovosti zraka izvedljivo najbolj stroškovno učinkovito.
Preseganja zaradi zimskega posipanja cest s
peskom ni
treba upoštevati.
(
10
)
Tveganje za rastline zaradi onesnaženosti zraka je najbolj pomembno na krajih zunaj mestnega območja, kjer tako rastlinje raste. Ocena takih tveganj in skladnosti s standardi kakovosti zraka za varstvo rastlin mora biti zato usmerjena na kraje zunaj poseljenih območij.
(
11
)
Drobni trdni delci (PM2,5) so odgovorni za pomembne negativne vplive na zdravje ljudi. Nadalje še ne obstaja določljiv prag, pod katerim PM2,5 ne bi pomenili tveganja.
Ker dostopni podatki o PM
2,5
še ne zadostujejo za uvedbo mejne vrednosti, je treba najprej uporabljati ciljno vrednost, dokler mejna vrednost ne začne veljati.
Za to onesnaževalo bi morala tako veljati drugačna ureditev kakor za druga onesnaževala zraka. Cilj navedenega pristopa bi moral
biti splošno
zmanjšanje koncentracij v neizpostavljenem mestnem okolju, da bi bilo večjemu delu prebivalstva zagotovljeno uživanje koristi zaradi izboljšane kakovosti zraka.
Zlasti na območjih in strnjenih naseljih z zelo veliko onesnaženostjo z drobnimi trdnimi delci je treba čim bolj izkoristiti obstoječe možnosti za njihovo zmanjšanje.
Vendar je treba za zagotovitev najmanjše ravni varovanja zdravja povsod
za vsa območja in strnjena naselja določiti ciljno vrednost
.
(
12
)
Sedanji dolgoročni cilji zagotoviti učinkovito varstvo pred škodljivimi posledicami za zdravje ljudi, rastline in ekosisteme zaradi izpostavljenosti ozonu bi morali ostati nespremenjeni. Alarmni prag in opozorilni prag za ozon bi morala biti določena zaradi varstva celotnega prebivalstva in občutljivega dela prebivalstva pred kratkotrajno izpostavljenostjo povečanim koncentracijam ozona. Posledica teh pragov bi moralo biti obveščanje javnosti o tveganjih zaradi izpostavljenosti in izvajanje ustreznih kratkoročnih ukrepov za znižanje ravni ozona, kadar je presežen alarmni prag.
(
13
)
Ozon je onesnaževalo, ki se prenaša prek meja in nastaja v ozračju iz emisij primarnih onesnaževal, ki jih obravnava Direktiva 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka UL L 309, 27.11.2001, str. 22. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Aktom o pristopu 2003.
. Napredek pri doseganju ciljev glede kakovosti zraka in dolgoročnih ciljev za ozon določenih v tej direktivi, bi moral biti določen na podlagi sedanjih in/ali revidiranih ciljev in zgornjih mejnih vrednosti emisij določenih v Direktivi 2001/81/ES.
(
14
)
Meritve onesnaževal zraka bi bilo treba izvajati učinkovito in ciljno usmerjeno
.
Zato je treba meritve na stalnem merilnem mestu čim bolj dopolniti z modeliranjem in indikativnimi meritvami.
Meritve ozona na stalnem merilnem mestu bi morale biti obvezne na območjih, kjer so prekoračeni dolgoročni cilji. Uporaba dopolnilnih sredstev za ocenjevanje bi morala biti dovoljena zaradi zmanjševanja zahtevanega števila stalnih mest vzorčenja.
(
15
)
Emisije onesnaževal zraka iz naravnih virov se dajo meriti, vendar ne nadzorovati. Kadar se da delež onesnaževal iz naravnih virov v onesnaževalih v zunanjem zraku dovolj zanesljivo določiti, se bi zato pri ocenjevanju skladnosti z mejnimi vrednostmi kakovosti zraka ta delež lahko odštel.
(
16
)
Za območja in strnjena naselja s posebno težkimi pogoji
bi moralo biti mogoče
podaljšati rok
, v katerem mora biti dosežena skladnost
z mejnimi in ciljnimi vrednostmi kakovosti zraka
, kadar obstajajo resni problemi na posameznih območjih in v strnjenih naseljih kljub izvajanju ustreznih ukrepov za zmanjšanje onesnaževanja. Vsakršno podaljšanje roka za določeno območje ali strnjeno naselje mora spremljati celostni načrt
ali program
za zagotovitev skladnosti do konca podaljšanega roka.
Prilagodljivost je za države članice še bolj pomembna v primeru, če potrebni ukrepi Skupnosti, ki v Tematski strategiji o onesnaževanju zraku odražajo izbrano raven zastavljenih ciljev za zmanjšanje emisij pri viru, vključno vsaj z ukrepi, navedenimi v Prilogi XVII, ne bodo začeli veljati do 1. januarja 2010, kajti brez teh ukrepov nekatere države članice kljub velikim naporom na nacionalni ravni ne bodo mogle doseči mejnih vrednosti.
(
17
)
Za območja in strnjena naselja, znotraj katerih so koncentracije onesnaževal v zunanjem zraku presegle ustrezne standarde kakovosti zraka, je treba oblikovati načrte ali programe. Emisije onesnaževal v zrak so iz različnih virov in dejavnosti. Za zagotovitev skladnosti med različnimi politikami bi morali biti taki načrti in programi usklajeni ter združeni z načrti in programi, pripravljenimi v skladu z Direktivo 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav UL L 309, 27.11.2001, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Aktom o pristopu
iz leta
2003.
, Direktivo 2001/81/ES in Direktivo 2002/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. junija 2002 o ocenjevanju in upravljanju okoljskega hrupa UL L 189, 18.7.2002, str. 12.
.
(
18
)
Treba je pripraviti akcijske načrte, v katerih bi bili navedeni ukrepi, ki jih je treba kratkoročno izvesti, če obstaja nevarnost preseganja enega standarda kakovosti zraka ali več, ali enega alarmnega praga ali več, da se navedeno tveganje zmanjša in omeji trajanje takega pojava. V zvezi z ozonom bi morali taki kratkoročni akcijski načrti upoštevati določbe Odločbe Komisije 2004/279/ES z dne 19. marca 2004 o navodilih za izvajanje Direktive 2002/3/ES Evropskega parlamenta in Sveta o ozonu v zunanjem zraku UL L 87, 25.3.2004, str. 50.
.
(
19
)
Namen takih načrtov in programov je neposredno izboljšanje kakovosti zraka in okolja ter bi zato ne smeli biti predmet določb Direktive 2001/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje UL L 197, 21.7.2001, str. 30.
.
(
20
)
Države članice se morajo med seboj posvetovati, kadar zaradi pomembne onesnaženosti, ki izvira iz druge države članice, raven nekega onesnaževala preseže ali je verjetno, da bo presegla, ustrezne standarde kakovosti in sprejemljivega preseganja ali, odvisno od primera, alarmni prag. Zaradi lastnosti posameznih onesnaževal, kakor so ozon in trdni delci, da se prenašajo prek meja, je lahko potrebno nekaj usklajevanja med sosednjimi državami članicami pri oblikovanju in izvajanju načrtov, programov in kratkoročnih akcijskih načrtov ter obveščanju javnosti. Kadar je to primerno, si morajo države članice prizadevati za sodelovanje s tretjimi državami, še zlasti za zgodnje vključevanje držav kandidatk.
(21)
Glede na čezmejni značaj posebnih onesnaževal in iz tega izhajajoče možnosti, da je preseganje mejnih vrednosti v posamezni državi članici posledica vzroka, na katerega država članica ne more neposredno vplivati, bi morala imeti Komisija možnost odobriti državam članicam več časa za izpolnitev standardov iz te direktive.
(22)
Države članice, ki do sedaj niso sprejele zadostnih ukrepov za zmanjšanje onesnaženosti zraka, vključno z izvajanjem direktiv,navedenih v točki 10 Priloge XV, v rokih, ki so določeni v teh direktivah, ne smejo biti upravičene do odstopanj v smislu člena 20. Komisija bi morala natančno preučiti zahteve za odstopanje, ob upoštevanju dejstva, da so obdobja odstopanja iz člena 20 najdaljša možna obdobja. Komisija bi morala Evropskemu parlamentu poročati o svojih sklepih, navesti svoje razloge in sporočiti trajanje vsakega odstopanja, dovoljenega državam članicam.
(23)
Opravljena je bila temeljita presoja vplivov te direktive ob upoštevanju boljše zakonodaje in strategije trajnostnega razvoja. Glede na to, da bo zmanjšanje emisij CO
2
verjetno večje, kakor je predvideno v presoji vplivov, pa se lahko zgodi, da bodo stroški precenjeni, prednosti pa podcenjene, ker bo nadaljnje zmanjšanje emisij po letu 2012 med drugim prispevalo k izboljšanju kakovosti zraka.
(24)
Cilji te direktive bi morali biti čim bolj usklajeni s trajnostnim razvojem prizadetih območij in strnjenih naselij.
(25)
Za industrijske obrate predvideva ta direktiva samo sprejetje ukrepov za uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij, kakor jih zahteva Direktiva Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja
UL L 257, 10.10.1996, str. 26. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 166/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 33, 4.2.2006, str. 1).
, in zlasti ne bi smela povzročiti zaprtja katerega koli obrata. Vseeno pa bi morala zahtevati, da vse države članice sprejmejo vse stroškovno učinkovite ukrepe za zmanjševanje emisij v zadevnih sektorjih.
(
26
)
Države članice in Komisija morajo zbirati, si izmenjavati in pošiljati podatke o kakovosti zraka, da bi
bolje
razumele vplive onesnaženosti zraka in oblikovale ustrezne politike. Najnovejše informacije o koncentracijah vseh onesnaževal v zunanjem zraku, urejenih s predpisi, bi
tudi
morale biti na voljo javnosti.
Treba bi bilo zagotoviti, da je javnost dnevno obveščena o aktualnih dnevno izmerjenih vrednostih.
(
27
)
Zaradi lažje obravnave in primerjave podatkov o kakovosti zraka je treba te podatke zagotoviti Komisiji v standardni obliki.
(
28
)
Postopke zagotavljanja podatkov, ocenjevanja in poročanja o kakovosti zraka je treba prilagoditi tako, da se bodo lahko uporabljala elektronska sredstva in splet, kot glavni sredstvi za zagotavljanje podatkov in tako, da bodo ti postopki v skladu z Direktivo
2006/.../ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne ... [o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE)]
UL L ...
.
(
29
)
Ustrezno je predvideti možnost prilagoditve znanstvenemu in tehničnemu napredku meril in tehnik, uporabljenih za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka, ter podatkov, ki jih je treba predložiti. Nadalje je treba sprejeti referenčne tehnike za modeliranje kakovosti zraka, kadar so na voljo.
(
30
)
Ker države članice same ne morejo zadostno doseči ciljev te direktive glede kakovosti zraka in jih zaradi lastnosti onesnaževal zraka, da se prenašajo prek meja, laže doseže Skupnost, lahko ukrepe sprejme Skupnost v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega okvira, ki je potreben za dosego navedenih ciljev.
(
31
)
Države članice določijo pravila o kaznih, ki veljajo za kršitve določb te direktive, in zagotovijo, da se ta izvajajo. Kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(
32
)
Nekatere določbe razveljavljenih aktov bi morale ostati veljavne, da se zagotovi neprekinjena veljavnost sedanjih mejnih vrednosti kakovosti zraka za dušikov dioksid, dokler ne bodo nadomeščene 1. januarja 2010, neprekinjena veljavnost določb v zvezi s poročanjem o kakovosti zraka, dokler ne bodo sprejeti novi izvedbeni ukrepi, in neprekinjena veljavnost obveznosti predhodne ocene kakovosti zraka, zahtevane glede na Direktivo 2004/107/ES.
(
33
)
Obveznost prenosa te direktive v nacionalno zakonodajo bi morala biti omejena na tiste določbe, ki pomenijo vsebinsko spremembo v primerjavi s prejšnjimi direktivami. Obveznost prenosa nespremenjenih določb je določena s prejšnjimi direktivami.
(
34
)
Ta direktiva spoštuje temeljne pravice in upošteva sprejeta načela, zlasti načela Listine o temeljnih pravicah Evropske unije. Predvsem je namen tega spodbuditi, da se v politikah Skupnosti upoštevata visoka stopnja varstva okolja in izboljšanje kakovosti okolja v skladu z načelom trajnostnega razvoja, kakor je določeno v členu 37 Listine o temeljnih pravicah Evropske unije.
(
35
)
Ukrepe, potrebne za izvajanje te direktive, je treba sprejeti v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil UL L 184, 17.7.1999, str. 23.
Sklep, kakor je spremenjen s Sklepom 2006/512/ES (UL L 200, 22.7.2006, str. 11).
–
SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO:
Poglavje I
Splošne določbe Člen 1 Vsebina
Ta direktiva določa ukrepe, katerih namen je:
1)
opredelitev in določitev ciljev glede kakovosti zunanjega zraka, da bi se izognili škodljivim posledicam za zdravje ljudi in okolje kot celoto, jih preprečili ali zmanjšali;
2)
ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka v državah članicah na podlagi skupnih metod in meril ter zlasti ocenjevanje koncentracij nekaterih onesnaževal v zunanjem zraku;
3)
zagotovitev podatkov o kakovosti zunanjega zraka, ki bi bili v pomoč pri boju proti onesnaževanju in motečim vplivom ter podlaga za spremljanje dolgoročnih gibanj in izboljšanj, ki so posledica nacionalnih ukrepov in ukrepov Skupnosti;
4)
zagotavljanje, da so taki podatki o kakovosti zunanjega zraka, na voljo javnosti;
5)
ohranjanje kakovosti zunanjega zraka, kjer je ta dobra, in njeno izboljšanje v drugih primerih;
6)
spodbujanje večjega sodelovanja med državami članicami pri zmanjševanju onesnaževanja zraka.
Člen 2 Opredelitve
V tej direktivi:
1)
"zunanji zrak" pomeni zrak v troposferi na prostem, razen na delovnih mestih;
2)
"onesnaževalo" pomeni katero koli snov, ki je prisotna v zunanjem zraku in za katero je verjetno, da ima škodljive posledice za zdravje ljudi in/ali za okolje kot celoto;
3)
"raven" pomeni koncentracijo onesnaževala v zunanjem zraku ali njegovo usedlino na površinah v določenem času;
4)
"ocenjevanje" pomeni katero koli metodo, uporabljeno za merjenje, izračunavanje, napovedovanje ali oceno ravni;
5)
"mejna vrednost" pomeni raven, določeno na podlagi znanstvenih spoznanj, katere cilj je izogniti se škodljivim posledicam za zdravje ljudi in okolje kot celoto, jih preprečiti ali zmanjšati in ki jo je v določenem roku treba doseči, ko pa je ta dosežena, se je ne sme
preseči;
(
6
)
"kritična
vrednost" pomeni raven, določeno na podlagi znanstvenih spoznanj, katere preseganje ima lahko za posledico neposredne škodljive posledice za nekatere receptorje, kakor so rastline, drevesa ali naravni ekosistemi vendar ne za človeka;
(
7
) "sprejemljivo preseganje" pomeni odstotek mejne vrednosti, za katerega se ta vrednost lahko preseže pod pogoji iz te direktive;
(
8
) "ciljna vrednost" pomeni raven, določeno s ciljem izogniti se škodljivim posledicam za zdravje ljudi in okolje kot celoto, jih preprečiti ali zmanjšati in ki jo je treba, kadar je to mogoče, doseči v določenem času;
(
9
) "alarmni prag" pomeni raven, katere preseganje pomeni tveganje za zdravje ljudi že zaradi kratkotrajne izpostavljenosti in pri kateri morajo države članice nemudoma ukrepati;
(
10
) "opozorilni prag" pomeni raven, katere preseganje pomeni tveganje za zdravje ljudi zaradi kratkotrajne izpostavljenosti posebno občutljivega dela prebivalstva in pri kateri so potrebne takojšnje in ustrezne informacije;
(
11
) "zgornji ocenjevalni prag" pomeni raven, pod katero se za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka lahko uporabi kombinacija meritev in tehnik modeliranja;
(
12
) "spodnji ocenjevalni prag" pomeni raven, pod katero se za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka lahko uporabijo le tehnike modeliranja ali objektivne ocene;
(
13
) "dolgoročni cilj" pomeni raven, ki jo je treba doseči dolgoročno, razen kadar ni dosegljiva s sorazmernimi ukrepi, da bi se zagotovilo učinkovito varovanje zdravja ljudi in varstvo okolja;
(
14
) "območje" pomeni del ozemlja države članice, ki ga sama razmeji za namen ocenjevanja in upravljanja kakovosti zraka;
(
15
) "strnjeno naselje" pomeni območje, ki je mestna aglomeracija z več kakor 250 000 prebivalci ali, kadar je prebivalcev 250 000 ali manj, z dano gostoto prebivalstva na km², ki jo določijo države članice;
16)
"emisije iz naravnih virov" pomenijo vse v zraku prisotne snovi, ki jih vanj neposredno ali posredno ne sprošča človekova dejavnost. Te zajemajo zlasti emisije, ki jih povzročajo naravni pojavi, kot so vulkanski izbruhi, potresi, geotermalna aktivnost, nenamerni požari na prostem, morska sol ali atmosferske resuspenzije ali pa atmosferski prenos naravnih delcev iz sušnatih območij;
(17)
"PM10" pomeni trdne delce, ki preidejo skozi dovod, kakor je opredeljen v EN 12341, s 50-odstotno učinkovitostjo za odstranjevanje delcev z aerodinamičnim premerom nad 10 µm;
(18)
"PM2,5" pomeni trdne delce, ki preidejo skozi dovod, kakor je opredeljen v EN 14907, s 50-odstotno učinkovitostjo za odstranjevanje delcev z aerodinamičnim premerom nad 2,5 µm;
19)
"kazalnik povprečne izpostavljenosti" pomeni povprečno raven, določeno na podlagi meritev na mestih v neizpostavljenem mestnem okolju na vsem ozemlju države članice, in odraža izpostavljenost prebivalcev;
20)
"cilj zmanjšanja izpostavljenosti" pomeni odstotek znižanja kazalnika splošne izpostavljenosti s ciljem zmanjšanja škodljivih posledic za zdravje ljudi, ki ga je treba doseči, kadar je to mogoče, v določenem obdobju;
21)
"mesta v neizpostavljenem mestnem okolju" pomenijo mesta na mestnih območjih, na katerih so vidne ravni reprezentativne za izpostavljenost splošnega mestnega prebivalstva;
22)
"dušikovi oksidi" pomenijo vsoto mešalnega prostorninskega razmerja (ppbv) dušikovega monoksida (dušikovega oksida), izraženo z enotami masne koncentracije dušikovega dioksida (µg/m3);
23)
"meritve na stalnem merilnem mestu" pomenijo meritve na stalnih merilnih mestih, ki se izvajajo neprekinjeno ali z naključnim vzorčenjem, za določitev ravni v skladu s cilji za kakovost podatkov;
24)
"indikativne meritve" pomenijo meritve, ki izpolnjujejo manj stroga merila kakovosti glede na meritve na stalnem merilnem mestu;
25)
"hlapljive organske spojine" (HOS) pomenijo vse organske spojine iz antropogenih in biogenih virov razen metana, ki lahko na sončni svetlobi pri reakciji z dušikovimi oksidi tvorijo fotokemične oksidante.
Člen 3
Odgovornosti
1.
Države članice na ustreznih ravneh določijo pristojne organe in telesa, ki so odgovorni za:
a)
ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka;
b)
odobritev merilnih sistemov (metod, opreme, mrež, laboratorijev);
c)
zagotavljanje natančnosti meritev;
d)
analizo metod ocenjevanja;
e)
usklajevanje programov zagotavljanja kakovosti na svojem ozemlju, kadar jih za vso Skupnost organizira Komisija;
f)
sodelovanje z drugimi državami članicami in Komisijo.
Kadar je to ustrezno, pristojni organi in telesa ravnajo v skladu z oddelkom C Priloge I.
2.
Države članice obvestijo javnost o pristojnem organu ali telesu, določenem v zvezi z nalogami iz
odstavka 1
.
Poglavje II Ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka
Oddelek 1
Splošno Člen 4 Določitev območij in strnjenih naselij
Države članice določijo območja in strnjena naselja na vsem svojem ozemlju. Ocenjevanje in upravljanje kakovosti zraka se izvaja na vseh območjih in v vseh strnjenih naseljih.
Oddelek 2
Ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka glede na žveplov dioksid, dušikov dioksid in dušikove okside, trdne delce, svinec, benzen
in
ogljikov monoksid Člen 5 Ureditev ocenjevanja
1.
V zvezi žveplovim dioksidom, dušikovim dioksidom in dušikovimi oksidi, trdnimi delci (PM10 in PM2,5), svincem, benzenom ter ogljikovim monoksidom se za varovanje zdravja in varstvo rastlin uporabljata zgornji in spodnji ocenjevalni prag, kakor sta opredeljena v oddelku A Priloge II.
Vsako območje in strnjeno naselje se razvrsti glede na navedena ocenjevalna praga.
2.
Razvrstitev iz
odstavka 1
se
spremlja
,
po oceni rezultatov pa se pregleda vsakih
pet let v skladu s postopkom iz oddelka B Priloge II.
Razvrstitev se pregleda bolj pogosto, kadar se bistveno spremenijo dejavnosti, ki so pomembne za koncentracije žveplovega dioksida, dušikovega dioksida ali, kadar je to pomembno, dušikovih oksidov, trdnih delcev (PM10, PM2,5), svinca, benzena ali ogljikovega monoksida v zunanjem zraku.
Člen 6 Merila ocenjevanja
1.
Države članice izvajajo ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka v zvezi z onesnaževali iz člena 5 na vsem svojem ozemlju in v skladu z merili, opredeljenimi v odstavkih 2, 3 in 4 tega člena.
2.
Na vseh območjih in v strnjenih naseljih, kjer raven onesnaževal v zunanjem zraku iz
odstavka 1
presega zgornji ocenjevalni prag, določen za navedena onesnaževala, se uporabijo meritve kakovosti zunanjega zraka na stalnem merilnem mestu. Za pridobitev ustreznih informacij o kakovosti zunanjega zraka
se
navedene meritve na stalnem merilnem mestu dopolnijo s tehnikami modeliranja in/ali indikativnimi meritvami.
3.
Na vseh območjih in v strnjenih naseljih, kjer je raven onesnaževal v zunanjem zraku iz
odstavka 1
pod zgornjim ocenjevalnim pragom, določenim za navedena onesnaževala,
se
za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka uporabi kombinacija meritev na stalnem merilnem mestu ter tehnik modeliranja in/ali indikativnih meritev.
4.
Na vseh območjih in v strnjenih naseljih, kjer je raven onesnaževal v zunanjem zraku iz
odstavka 1
pod spodnjim ocenjevalnim pragom, določenim za navedena onesnaževala, za ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka zadostujejo tehnike modeliranja ali objektivne ocene ali obe hkrati.
5.
Poleg ocenjevanja iz odstavkov 2, 3 in 4 se opravijo meritve na neizpostavljenih mestih, oddaljenih od pomembnih virov onesnaževanja zraka zato, da se zagotovi vsaj podatke o masnih koncentracijah in kemijski specifikaciji drobnih trdnih delcev (PM2,5) na podlagi letnega povprečja ter se opravijo v skladu z naslednjimi merili:
a)
eno mesto vzorčenja se postavi na vsakih 100 000 km2;
b)
za dosego potrebne prostorske ločljivosti postavi vsaka država članica vsaj eno merilno postajo, ali pa lahko na podlagi sporazuma z drugo državo članico postavi eno skupno merilno postajo ali več, ki zajemajo zadevna sosednja območja v sosednjih državah članicah;
c)
kadar je to ustrezno, se spremljanje uskladi s strategijo spremljanja in meritvenim programom Programa sodelovanja za spremljanje in oceno onesnaževanja zraka na velike razdalje v
Evropi
;
d)
oddelek A Priloge I se uporablja v zvezi s cilji kakovosti podatkov za meritve mase trdnih delcev, Priloga IV pa se uporablja v celoti.
Države članice tudi obvestijo Komisijo o merilnih metodah, uporabljenih za merjenje kemijske sestave drobnih trdnih delcev (PM2,5).
Člen 7 Mesta vzorčenja
1.
Postavitev mest vzorčenja za merjenje žveplovega dioksida, dušikovega dioksida in dušikovih oksidov, trdnih delcev (PM10, PM2,5), svinca, benzena ter ogljikovega monoksida v zunanjem zraku je določena v skladu z merili, navedenimi v Prilogi III.
2.
Na vsakem območju ali v strnjenem naselju, kjer so meritve na stalnem merilnem mestu edini vir podatkov za ocenjevanje kakovosti zraka, število mest vzorčenja za vsako ustrezno onesnaževalo ne sme biti manjše od najmanjšega števila mest vzorčenja, določenega v oddelku A Priloge V.
Na teh območjih ali v strnjenih naseljih se morajo dnevno opravljati ustrezne meritve.
Vendar, za območja in strnjena naselja, znotraj katerih se podatki iz mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu dopolnjujejo s podatki iz modeliranja in/ali indikativnih meritev, se lahko skupno število mest vzorčenja iz oddelka A Priloge V zmanjša za največ 50 %, če sta izpolnjena naslednja pogoja:
a)
dopolnilne metode zagotavljajo zadostne podatke za ocenjevanje kakovosti zraka glede na mejne vrednosti,
ciljne vrednosti
ali alarmne prage in tudi ustrezne podatke za obveščanje javnosti;
b)
izvajati dnevne meritve na postavljenih mestih vzorčenja;
(
c
) število mest vzorčenja, ki jih je treba postaviti, in prostorska ločljivost drugih tehnik zadoščata za določitev koncentracije ustreznega onesnaževala, ki se jo določi v skladu s cilji kakovosti podatkov iz oddelka A Priloge I, in omogočata, da so rezultati ocene v skladu z merili iz oddelka B Priloge I.
V primeru iz drugega pododstavka se pri ocenjevanju kakovosti zraka glede na
mejne vrednosti ali
ciljne vrednosti
upoštevajo rezultati modeliranja in/ali indikativnih meritev.
3.
Komisija in države članice zagotovijo enotno uporabo meril pri izbiri mest vzorčenja.
Člen 8 Referenčne merilne metode
Države članice uporabljajo referenčne merilne metode in merila, opredeljena v oddelku A in oddelku C Priloge VI.
Druge merilne metode se lahko uporabljajo v skladu s pogoji, navedenimi v oddelku B Priloge VI.
Oddelek 3
Ocenjevanje kakovosti zunanjega zraka glede na ozon Člen 9 Merila ocenjevanja
1.
Kadar v katerem koli od zadnjih pet let merjenja koncentracije ozona na območjih in v strnjenih naseljih presežejo dolgoročne cilje iz
točke 3
Priloge VII, so obvezne neprekinjene meritve na stalnem merilnem mestu.
2.
Kadar so na voljo podatki iz obdobja, krajšega od petih let, lahko države članice, da bi ugotovile, ali so bili v teh petih letih dolgoročni cilji iz
odstavka 1
preseženi, združijo rezultate iz kratkotrajnih merilnih kampanij, opravljenih takrat in kjer je verjetno, da bodo ravni največje, z rezultati iz popisov emisij in modeliranja.
Člen 10 Postavitev mest vzorčenja za merjenje ozona
1.
Postavitev mest vzorčenja za merjenje ozona se določi v skladu z merili iz Priloge VIII.
2.
Na vsakem območju ali v strnjenem naselju, znotraj katerega so meritve edini vir podatkov za ocenjevanje kakovosti zraka, število mest vzorčenja ne sme biti manjše od najmanjšega števila mest vzorčenja, določenega v oddelku A Priloge IX.
Vendar, za območja in strnjena naselja, znotraj katerih se podatki iz mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu dopolnjujejo s podatki iz modeliranja in/ali indikativnih meritev, se lahko število mest vzorčenja iz oddelka A Priloge IX zmanjša, če so izpolnjeni naslednji pogoji:
a)
dopolnilne metode zagotavljajo zadostne podatke za ocenjevanje kakovosti zraka glede na ciljne vrednosti, dolgoročni cilj ter opozorilni in alarmni prag;
b)
število mest vzorčenja, ki jih je treba postaviti, in prostorska ločljivost drugih tehnik zadoščata za določitev koncentracije ozona, ki se ga določi v skladu s cilji kakovosti podatkov iz oddelka A Priloge I, in omogočata, da so rezultati ocene v skladu z merili iz oddelka B Priloge I;
c)
je na vsakem območju ali v strnjenem naselju vsaj eno mesto vzorčenja bodisi na dva milijona prebivalcev bodisi na 50 000 km2, kar pomeni večje število mest vzorčenja, vendar na eno območje ali v strnjeno naselje ne sme pripasti manj kakor eno mesto vzorčenja;
d)
se dušikov dioksid meri na vseh preostalih mestih vzorčenja, razen na postajah v neizpostavljenem podeželskem okolju.
V primeru iz drugega pododstavka se pri ocenjevanju kakovosti zraka glede na ciljne vrednosti upoštevajo rezultati modeliranja in/ali indikativne meritve.
3.
Dušikov dioksid se meri na najmanj 50 % mest za vzorčenje ozona, zahtevanih v oddelku A Priloge IX. Merjenje je neprekinjeno, razen na postajah v neizpostavljenem podeželskem okolju, kakor so opredeljene v oddelku A Priloge VIII, kjer je mogoče uporabiti druge merilne metode.
4.
Na območjih in v strnjenih naseljih, kjer so bile koncentracije v vsakem od prejšnjih petih let merjenja pod dolgoročnimi cilji, se število mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu določi v skladu z oddelkom B Priloge IX.
5.
Vsaka država članica zagotovi na svojem ozemlju postavitev in delovanje vsaj enega mesta vzorčenja za zagotovitev podatkov o koncentracijah predhodnih sestavin ozona, ki so navedene v Prilogi X. Vsaka država članica izbere število in mesto postaj za merjenje predhodnih sestavin ozona ob upoštevanju ciljev in metod, predpisanih v prilogi X.
Člen 11 Referenčne merilne metode
1.
Države članice uporabljajo referenčne metode za merjenje ozona, opredeljene v točki 8 oddelka A Priloge VI. Druge merilne metode se lahko uporabljajo v skladu s pogoji, navedenimi v oddelku B Priloge VI.
2.
Vsaka država članica Komisijo obvesti o metodah, ki jih uporablja za vzorčenje in merjenje HOS, kakor je navedeno v Prilogi X.
Poglavje III
Upravljanje kakovosti zunanjega zraka Člen 12 Zahteve, kadar so ravni onesnaženosti nižje od mejnih vrednosti in
ciljnih vrednosti
Na območjih in v strnjenih naseljih, kjer so ravni žveplovega dioksida, dušikovega dioksida, PM10, PM2,5, svinca, benzena in ogljikovega
monoksida
v zunanjem zraku pod njihovimi mejnimi vrednostmi
ali
ciljnimi vrednostmi
, navedenimi v Prilogah XI in XIV, države članice
ohranijo raven teh onesnaževal pod mejnimi vrednostmi ali ciljnimi vrednostmi in si prizadevajo za ohranitev najboljše možne kakovosti zunanjega zraka, ki je združljiva s trajnostnim razvojem
.
Člen 13 Mejne vrednosti
in alarmni pragi
za varovanje zdravja ljudi
1.
Države članice
ob upoštevanju oddelka A Priloge III
zagotovijo, da na celotnem njihovem ozemlju ravni žveplovega dioksida, PM10, svinca in ogljikovega monoksida v zunanjem zraku ne presežejo mejne vrednosti, določene v Prilogi XI.
Mejne vrednosti dušikovega dioksida in benzena, določene v Prilogi XI, ne smejo biti presežene po datumih, navedenih v Prilogi XI.
Skladnost s temi zahtevami se oceni v skladu z oddelkom B Priloge III.
Sprejemljivo preseganje iz Priloge XI se uporablja v skladu s členom 21.
2.
Alarmna praga za koncentracije žveplovega dioksida in dušikovega dioksida v zunanjem zraku sta tista, ki sta določena v oddelku A Priloge XII.
3.
Države članice lahko določijo območja ali strnjena naselja, znotraj katerih so mejne vrednosti za PM10 presežene zaradi koncentracij PM10 v zunanjem zraku, ki so posledica resuspenzije delcev po zimskem posipanju
ali po čiščenju cest, če to ne vpliva na ravni PM
2,5
.
Države članice pošljejo Komisiji sezname vseh takšnih območij ali strnjenih naselij, skupaj z informacijami o tamkajšnjih koncentracijah in virih PM10.
Ko države članice obvestijo Komisijo v skladu s členom 25, dajo
potrebna dokazila
, s katerimi dokažejo, da so vsa preseganja posledica takšne resuspenzije delcev in da so bili sprejeti ustrezni ukrepi za znižanje koncentracij.
Brez vpliva na člen 19 morajo države članice za območja in strnjena naselja iz prvega pododstavka tega odstavka določiti načrte ali programe, predvidene v členu 21, le kadar je preseganja mogoče pripisati virom PM10, katerim ni vzrok zimsko posipanje
in soljenje
cest.
Člen 14 Kritične vrednosti
1.
Na območjih, ki so oddaljena od strnjenih naselij in drugih poseljenih območij, države članice zagotovijo skladnost s kritičnimi vrednostmi, določenimi v Prilogi XIII.
Kadar obstaja večje tveganje za škodljive posledice, lahko države članice uporabljajo kritične vrednosti
iz prvega pododstavka
tudi znotraj strnjenih naselij in drugih poseljenih območij.
2.
Kadar so meritve na stalnem merilnem mestu edini vir podatkov za ocenjevanje kakovosti zraka, število mest vzorčenja ne sme biti manjše od najmanjšega števila, določenega v oddelku C Priloge V. Kadar navedeni podatki dopolnjujejo indikativne meritve ali modeliranje, takrat se najmanjše število mest vzorčenja lahko zmanjša za največ 50 %, dokler ocenjene koncentracije ustreznih onesnaževal niso opredeljene v skladu s cilji kakovosti podatkov iz oddelka A Priloge I.
Člen 15 Cilj zmanjšanja izpostavljenosti PM2,5
ter
ciljna vrednost in mejna vrednost za koncentracijo PM
2,5
za varovanje zdravja ljudi
1.
Države članice zagotovijo, da je cilj zmanjšanja izpostavljenosti za PM2,5, določen v oddelku B Priloge XIV, dosežen v tam navedenem časovnem okviru.
2.
Kazalnik povprečne izpostavljenosti PM2,5 se oceni v skladu z oddelkom A Priloge XIV.
3.
V skladu s Prilogo III vsaka država članica zagotovi, da razporeditev in posamezno število mest vzorčenja, na katerih temelji kazalnik povprečne izpostavljenosti PM2,5, zagotavlja, da je izpostavljenost celotnega prebivalstva ustrezno upoštevana. Število mest vzorčenja ne sme biti manjše, kakor je tisto, določeno z uporabo oddelka B Priloge V.
4.
Države članice zagotovijo, da na vsem
svojem
ozemlju
dosežejo ciljno vrednost in mejno vrednost
za
koncentracije PM2,5 v zunanjem zraku
po dnevu, ki je naveden
v oddelku C Priloge XIV.
5.
Sprejemljivo preseganje iz oddelka C Priloge XIV se uporablja v skladu s členom 21.
Člen 16 Zahteve na območjih in v strnjenih naseljih, kadar koncentracije ozona presegajo dolgoročne cilje
1.
Države članice zagotovijo, da so ciljne vrednosti in dolgoročni cilji, določeni v Prilogi VII, doseženi v tam navedenem časovnem okviru.
2.
Za območja in strnjena naselja, kjer je presežena ciljna vrednost, države članice zagotovijo, da se izvede načrt ali program, pripravljen v skladu s členom 6 Direktive 2001/81/ES, za doseganje ciljnih vrednosti po datumu, ki je določen v
točki 2
Priloge VII, razen kadar se ciljne vrednosti s sorazmernimi ukrepi ne da doseči.
Kadar morajo biti v skladu s členom 21(1) Direktive pripravljeni ali izvedeni tudi načrti ali programi za druga onesnaževala razen ozona, države članice, kadar je to ustrezno, pripravijo in izvedejo celovite načrte ali programe, ki zajemajo vsa zadevna onesnaževala.
3.
Za območja in strnjena naselja, kjer so ravni ozona v zunanjem zraku višje od dolgoročnih ciljev, vendar manjše od ciljnih vrednosti ali njim enake, države članice pripravijo in izvedejo stroškovno učinkovite ukrepe za dosego dolgoročnih ciljev. Navedeni ukrepi so skladni vsaj z vsemi načrti in programi iz
odstavka 2
.
Člen 17 Zahteve na območjih in v strnjenih naseljih, kadar koncentracije ozona dosežejo dolgoročne cilje
Če to omogočajo dejavniki, ki vključujejo lastnosti ozona, da se prenaša prek meja, in meteorološke pogoje, države članice na območjih in v strnjenih naseljih vzdržujejo navedene ravni pod dolgoročnimi cilji ter s sorazmernimi ukrepi ohranjajo najboljšo kakovost zunanjega zraka, ki je skladna s trajnostnim razvojem in visoko ravnijo varstva okolja in varovanja zdravja ljudi.
Člen 18 Ukrepi, zahtevani ob preseganju opozorilne in alarmne vrednosti
Kadar je presežen opozorilni prag, določen v Prilogi XII, ali kateri koli tam navedeni alarmni prag, države članice storijo vse potrebno, da javnost o tem obvestijo prek radia, televizije, časopisov ali spleta.
Države članice nemudoma začasno predložijo Komisiji podatke o zabeleženih ravneh in trajanju obdobij, v katerih je bil presežen alarmni prag ali opozorilni prag.
Člen 19 Emisije iz naravnih virov
1.
Države članice lahko določijo območja ali strnjena naselja, kjer je mogoče preseganja mejnih vrednosti ali
ciljnih vrednosti
za določeno onesnaževalo pripisati naravnim virom.
Države članice pošljejo Komisiji sezname vseh takšnih območij ali strnjenih naselij, skupaj s podatki o koncentracijah in virih ter dokazi, da je mogoče preseganja pripisati naravnim virom.
2.
Kadar je Komisija obveščena o preseganju, ki ga povzročajo naravni viri, v skladu z
odstavkom 1
, se navedeno preseganje ne šteje za preseganje za namen te direktive.
Člen 20 Odlog rokov za dosego skladnosti in oprostitev obveznosti uporabe nekaterih mejnih vrednosti
1.
Kadar na določenem območju ali v strnjenem naselju ni mogoče doseči skladnosti z mejnimi vrednostmi za dušikov dioksid ali benzen
, PM
10
ali pa
ciljno vrednostjo
za PM2,5 v rokih iz Priloge XI ali oddelka C Priloge XIV, lahko država članica za zadevno območje ali strnjeno naselje navedene roke odloži za največ
štiri leta od začetka veljavnosti te direktive
,
če država članica pokaže, da so bili na nacionalni, regionalni in lokalni ravni sprejeti vsi potrebni ukrepi za upoštevanje zgoraj navedenih rokov
.
Za območje ali strnjeno naselje se v skladu s členom 21 pripravi načrt ali program, s katerim se pokaže, kakšni ukrepi bodo sprejeti, da bi se v novem roku mejne ali ciljne vrednosti dosegle.
2.
Kadar zaradi disperzijskih značilnosti glede na določeno mesto, neugodnih podnebnih pogojev ali deleža onesnaževal, ki se prenašajo prek meja, na določenem območju ali strnjenem naselju ni mogoče doseči skladnosti z mejnimi vrednostmi za žveplov dioksid, ogljikov monoksid
in svinec, kakor
so določene v Prilogi XI, so države članice oproščene obveznosti uporabe navedenih mejnih vrednosti najpozneje do 31. decembra 2009, če so izpolnjeni pogoji iz
odstavka 1.
3.
Države članice lahko preložijo roke za mejne vrednosti za PM
10
in za ciljno vrednost za PM
2,5,
kakor je navedeno v odstavku 1, za dodatno obdobje največ dveh let za določeno območje ali strnjeno naselje, kadar načrt ali program iz odstavka 1 pokaže, da mejnih ali ciljnih vrednosti ni mogoče doseči, če država članica dokaže, da so bili sprejeti vsi ustrezni ukrepi na nacionalni, regionalni in lokalni ravni, da bi se zgoraj navedeni roki dosegli, vključno z izvajanjem direktiv iz točke 10 Priloge XV v rokih, določenih v teh pravnih aktih. Spremenjen načrt ali program po preteku zgoraj navedenih rokov pojasni vzroke za zamude in navede, kakšni ukrepi bodo sprejeti, da bi se v novem roku mejne ali ciljne vrednosti dosegle.
4.
Kadar država članica uporabi odstavek
1, 2
ali 3
, zagotovi, da mejna ali
ciljna vrednost za
vsako onesnaževalo ni presežena za več kot najvišje sprejemljivo preseganje, določeno za vsako od zadevnih onesnaževal v Prilogi XI ali Prilogi XIV.
5.
Države članice nemudoma uradno obvestijo Komisijo
in vse druge države članice
, kadar po njihovem mnenju zanje
velja odstavek 1, 2
ali 3
, ter pošljejo načrte ali
programe iz
odstavka
1, vključno
z vsemi ustreznimi podatki, ki so potrebni Komisiji, da presodi, ali so ustrezni pogoji izpolnjeni.
Pri ocenjevanju, ali so bili postavljeni pogoji izpolnjeni, bo posebna pozornost namenjena temu, kateri ukrepi so bili sprejeti v pomoč državam članicam pri doseganju ustreznih ciljnih in mejnih vrednosti.
Kadar Komisija temu ne nasprotuje v roku
šestih
mesecev po prejemu navedenega uradnega obvestila, se šteje, da so ustrezni pogoji za
uporabo odstavka 1, 2
ali 3
izpolnjeni.
Kadar Komisija temu nasprotuje, lahko od držav članic zahteva, da prilagodijo ali predložijo nove načrte ali
programe.
Poglavje IV
Načrti in programi Člen 21 Načrti ali programi za kakovost zraka
1.
Kadar na določenih območjih ali v strnjenih naseljih ravni onesnaževal v zunanjem zraku presežejo katero koli mejno vrednost ali ciljno
vrednost ter
katero koli sprejemljivo preseganje, ki velja za posamični primer, države članice zagotovijo, da se pripravijo načrti ali programi za navedena območja ali strnjena naselja, da bi bila dosežena s tem povezana mejna ali ciljna
vrednost iz
prilog
XI
in XIV
.
Navedeni načrti ali programi vključujejo vsaj podatke, opredeljene
v Prilogi
XV.
Načrti in programi lahko vključujejo ukrepe v skladu s členom 22.
Načrti in programi iz prvega pododstavka se oblikujejo pod pogojem, da, ko gre za industrijske obrate s področja Direktive 96/61/ES, ki uporabljajo najboljše razpoložljive tehnologije iz točke 11 člena 2 navedene direktive, ti načrti ne vključujejo zahtev, ki presegajo uporabo najboljših razpoložljivih tehnologij. Vsi načrti in programi skupaj se posredujejo Komisiji v ustrezni elektronski obliki do datuma, določenega v skladu s členom 26(2).
2.
Države članice zagotovijo, kolikor je izvedljivo, skladnost z drugimi načrti, ki so zahtevani v Direktivi 2001/80/ES, Direktivi 2001/81/ES ali Direktivi 2002/49/ES, da bi bili doseženi ustrezni okoljski cilji.
3.
Načrti ali programi iz
odstavka 1 niso
predmet presoje iz Direktive 2001/42/ES.
Člen 22 Kratkoročni akcijski načrti
1.
Kadar obstaja na določenem območju ali v strnjenem naselju tveganje, da bi raven onesnaževal v zunanjem zraku presegla eno mejno
vrednost, ciljno
vrednost, alarmni prag ali več iz prilog VII,
XI, XII
in XIV
, države članice pripravijo, kadar
se
to
zdi
ustrezno, akcijske načrte, v katerih navedejo ukrepe, ki jih je treba izvesti kratkoročno, da bi se zmanjšalo navedeno tveganje in omejilo trajanje takega stanja.
Vendar države
članice pripravijo le kratkoročni akcijski načrt, če po njihovem mnenju obstaja glede na nacionalne zemljepisne, meteorološke in gospodarske pogoje znatna možnost za zmanjšanje tveganja, trajanja ali resnosti takega preseganja. Države članice pri pripravi takega kratkoročnega akcijskega načrta upoštevajo Odločbo 2004/279/ES.
2.
V kratkoročnih akcijskih načrtih iz odstavka 1 so lahko, odvisno od posameznega primera, predvideni tudi
dokazano kratkoročno učinkoviti
ukrepi za nadzor in po potrebi za začasno ustavitev dejavnosti, ki
so nedvomno odgovorne za povečanje
tveganja
, da bi bile presežene mejne vrednosti
ali ciljne
vrednosti ali alarmni prag.
Pri tem se smiselno uporablja drugi pododstavek člena 21(1).
3.
Države članice dajo na voljo javnosti in ustreznim
organizacijam tako
rezultate svojih raziskav glede izvedljivosti in vsebine posebnih kratkoročnih akcijskih načrtov kakor tudi informacije o izvajanju teh načrtov.
Ustrezne organizacije naj bi zajemale okoljske organizacije, potrošniške organizacije, organizacije, ki zastopajo interese občutljivih skupin prebivalstva, druge ustrezne organe zdravstvenega varstva in ustrezna industrijska združenja.
4.
Od ...
*
Dvanajst mesecev po začetku veljavnosti te direktive.
Komisija redno objavlja primere najboljše prakse za oblikovanje kratkoročnih akcijskih načrtov.
Člen 23 Onesnaževanje zraka prek meja
1.
Kadar je zaradi znatnega prenosa onesnaževal ali njihovih predhodnih sestavin prek meja presežen alarmni prag, mejna
vrednost
ali ciljna
vrednost in
ustrezno sprejemljivo preseganje ali dolgoročni cilj, takrat zadevne države članice sodelujejo in, kadar je to ustrezno, organizirajo skupne dejavnosti, kakor je priprava skupnih ali usklajenih načrtov ali programov v skladu s členom 21, da bi lahko taka preseganja odstranili z uporabo ustreznih, vendar sorazmernih ukrepov.
2.
Komisija je pozvana, da prisostvuje in pomaga pri vsakršnem sodelovanju iz
odstavka 1
. Kadar je to primerno, Komisija ob upoštevanju poročil, oblikovanih na podlagi člena 9 Direktive 2001/81/ES, prouči, ali je treba sprejeti nadaljnje ukrepe na ravni Skupnosti za zmanjšanje emisij predhodnih sestavin, ki povzročajo onesnaževanje prek meja.
3.
Kadar je to ustrezno glede na člen 22, države članice pripravijo in izvedejo skupne kratkoročne akcijske načrte, ki zajemajo sosednja območja v drugih državah članicah. Države članice zagotovijo, da sosednja območja v drugih državah članicah, ki so pripravila kratkoročne akcijske načrte, dobijo vse ustrezne podatke.
4.
Kadar je presežen opozorilni ali alarmni prag na območjih ali v strnjenih naseljih blizu državne meje, se podatki čim prej zagotovijo pristojnim organom v zadevnih sosednjih državah članicah. Navedeni podatki so dostopni javnosti.
5.
Pri sestavljanju načrtov ali programov iz
odstavkov 1 in 3
in pri obveščanju javnosti v skladu
z odstavkom 4
si države članice, kadar je to ustrezno, prizadevajo za sodelovanje s tretjimi državami in zlasti z državami kandidatkami.
Poglavje V
Obveščanje in poročanje Člen 24 Obveščanje javnosti
1.
Države članice zagotovijo, da so javnost in ustrezne organizacije, kakor so okoljske organizacije, potrošniške organizacije, organizacije, ki zastopajo interese občutljivih skupin
prebivalstva, druge
ustrezne organe zdravstvenega varstva
in ustrezna industrijska združenja
, ustrezno in pravočasno obveščeni o:
a)
kakovosti zunanjega zraka v skladu s členom XVI;
b)
odločitvi o odlogu iz
člena 20(1) in (3)
;
c)
vsaki izjemi na podlagi člena 20(2);
d)
načrtih ali
programih, predvidenih
v členih 16(2),
20(1) in
21.
Podatki so brezplačno dosegljivi prek lahko dostopnih medijev, vključno prek spleta, ali prek katerega koli drugega telekomunikacijskega sredstva in upoštevajo določbe iz Direktive
2006/.../ES [o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti (INSPIRE)]
.
2.
Država članica javnosti omogoči dostop
do letnih
poročil za vsa onesnaževala, ki jih ureja ta direktiva.
Navedena poročila
morajo povzeti
ravni, ki presegajo mejne
vrednosti, ciljne
vrednosti, dolgoročne cilje, opozorilne prage in alarmne prage za ustrezen čas povprečenja. Te informacije je treba združiti s povzetkom ocene posledic teh preseganj. Kadar je to ustrezno, lahko poročila vključujejo dodatne informacije in ocene o varstvu gozdov, kakor tudi podatke o drugih onesnaževalih, za katera so določbe o spremljanju navedene v tej direktivi, kot so med drugim nekatere predhodne sestavine ozona, ki niso urejene s predpisi, kakor so navedene v oddelku B Priloge X.
Člen 25 Zagotavljanje informacij in poročanje
Države članice zagotovijo, da so podatki o kakovosti zunanjega zraka, dostopni Komisiji.
Člen 26 Spremembe in izvedbeni ukrepi
1.
V skladu s postopkom iz
člena 27(3)
Komisija po potrebi spremeni
priloge
I do VI,
priloge
VIII do X in Prilogo XV.
Vendar spremembe ne smejo imeti za posledico neposredno ali posredno spremembo:
a)
mejnih
vrednosti, zahtev
po zmanjšanju izpostavljenosti, kritičnih vrednosti, opozorilnih ali alarmnih pragov niti dolgoročnih ciljev, navedenih v prilogah VII in XI do XIV ali
b)
datumov za dosego skladnosti s katerim koli parametrom, navedenim v točki (a).
2.
V skladu s postopkom iz
člena 27(3)
Komisija določi podatke, ki jih morajo države članice zagotoviti v skladu s členom 25.
Komisija tudi določi načine za racionalizacijo metode poročanja takih podatkov ter vzajemne izmenjave informacij in podatkov iz mrež in posameznih postaj za merjenje onesnaženosti zunanjega zraka v državah članicah v skladu s postopkom iz člena 27(2).
3.
Komisija pripravi smernice za sporazume o postavitvi skupnih merilnih postaj iz člena 6(5).
4.
Komisija objavi navodila glede dokaza enakovrednosti iz oddelka B Priloge VI.
Poglavje VI
Odbor, prehodne in končne določbe Člen 27 Odbor
1.
Komisiji pomaga odbor, ki se imenuje "Odbor za kakovost zunanjega zraka", v nadaljnjem besedilu "Odbor".
2.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5 in 7 Sklepa 1999/468/ES ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.
Obdobje po členu 5(6) Sklepa 1999/468/ES traja tri mesece.
3.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 5a(1) do (4) in 7 Sklepa 1999/468/ES, ob upoštevanju določb člena 8 Sklepa.
Člen 28 Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih, ki se uporabljajo za kršitve nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe, da se zagotovi njihovo izvajanje. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in
odvračilne.
Člen 29 Razveljavitev in prehodne določbe
1.
Direktive 96/62/ES, 1999/30/ES, 2000/69/ES in 2002/3/ES se razveljavijo z datumom, navedenim v
členu 32(1)
te direktive, ne da bi to vplivalo na obveznosti držav članic glede rokov za prenos ali uporabo navedenih direktiv.
Vendar ostajajo veljavni naslednji členi:
a)
člen 5 Direktive 96/62/ES do 31. decembra 2010;
b)
člen 11(1) Direktive 96/62/ES ter člena 10(1) in 10(2) Direktive 2002/3/ES do začetka veljavnosti izvedbenih ukrepov iz člena 26(2) te direktive;
c)
člen 9(3) in (4) Direktive 1999/30/ES do 31. decembra 2009.
2.
Sklicevanje na razveljavljene direktive se šteje za sklicevanje na to direktivo in se razume v skladu s
korelacijsko
tabelo v
Prilogi XVIII
.
3.
Odločba 97/101/ES se razveljavi z začetkom veljavnosti izvedbenih ukrepov iz člena 26(2) te direktive.
Člen 30 Pregled
Komisija v obdobju petih let po
začetku veljavnosti
te direktive pregleda določbe, ki
so povezane s
PM2,5
in PM
10
, pri čemer upošteva najnovejša znanstvena spoznanja.
Zlasti
Komisija predlaga
podroben pristop za določitev zakonsko obvezujočih obveznosti glede zmanjšanja izpostavljenosti, ki
upoštevajo razmere
glede kakovosti
zraka in
možnosti za zmanjšanje v državah članicah.
V okviru pregleda Komisija preveri, ali je v zvezi s PM
10
dovolj, da se še naprej določajo mejne vrednosti, ali je treba te zamenjati z mejnimi vrednostmi za PM
2.5
.
Člen 31
Ukrepi Skupnosti za zmanjšanje emisij pri viru
Če potrebni ukrepi Skupnosti za zmanjšanje emisij pri viru, navedeni v Prilogi XVII, ne bodo začeli veljati do 1. januarja 2010, se državi članici dovoli obdobje odstopanja za dve leti za PM
2,5
in PM
10
od 1. januarja 2010 naprej, če je sprejela potrebne ukrepe za zmanjšanje onesnaženosti zraka. Celotno obdobje odstopanja ne presega rokov iz člena 20(1) in (3).
Člen 32
Prenos
1.
Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo,
do
... *
Dvanajst mesecev po začetku veljavnosti te direktive.
. Države članice Komisiji nemudoma sporočijo besedilo navedenih določb in
korelacijsko
tabelo med navedenimi določbami in to direktivo.
Ko države članice sprejmejo navedene določbe, morajo te vsebovati sklic na to direktivo ali pa morajo biti ob njihovi uradni objavi opremljene s takim sklicem. Način sklicevanja določijo države članice.
2.
Države članice predložijo Komisiji besedilo glavnih določb nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga zajema ta direktiva.
Člen 33
Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
Člen 34
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V ,
Za Evropski parlament Za Svet
Predsednik Predsednik
PRILOGA I
CILJI KAKOVOSTI PODATKOV
A.
Cilji kakovosti podatkov za ocenjevanje kakovosti zraka
Žveplov dioksid, dušikov dioksid in oksidi dušika ter ogljikov monoksid
Benzen
Trdni delci (PM10/PM2,5)
in svinec
Ozon ter
z njim povezana NO in NO2
Meritve na stalnem merilnem mestu (1)
negotovost pri meritvah
najmanjša
zajetost merjenih podatkov
najmanjša časovna pokritost:
-neizpostavljeno mestno okolje in promet
-industrijski predeli
15 %
90 %
25 %
90 %
35 % (2)
90 %
25 %
90 %
15 %
90 % poleti
75 % pozimi
Indikativne meritve
negotovost pri meritvah
najmanjša zajetost merjenih podatkov
najmanjša časovna pokritost
25 %
90 %
14 %(4)
30 %
90 %
14 %(3)
50 %
90 %
14 %(4)
30 %
90 %
>10 % poleti
Negotovost pri modeliranju:
urni podatki
osemurna
povprečja
dnevna povprečja
letna
povprečja
50 %
50 %
50 %
30 %
-
-
-
50 %
še ni opredeljeno
50 %
50 %
50 %
Objektivna ocena
Negotovost pri meritvah
75 %
100 %
100 %
75 %
(1) Države članice lahko uporabijo naključne meritve namesto neprekinjenih meritev za benzen in trdne delce, če lahko Komisiji dokažejo, da je negotovost pri meritvah, vključno z negotovostjo pri meritvah zaradi naključnega vzorčenja, 25-odstotno izpolnjuje cilj kakovosti in je časovna pokritost še vedno večja od najmanjše časovne pokritosti za indikativne meritve. Naključno vzorčenje mora biti enakomerno porazdeljeno vse leto, da ne pride do nesimetričnosti rezultatov. Negotovost zaradi naključnega vzorčenja se lahko določi s postopkom, določenim v ISO 11222 (2002) "Kakovost zraka – Določitev negotovosti pri časovnem povprečju meritev kakovosti zraka". Kadar se naključne meritve uporabijo za oceno števila preseganj (N[ocena]) trdnih delcev PM10 dnevnih mejnih vrednosti, bi bilo treba uporabiti naslednji popravek: N[ocena] = N[meritev] x 365 dni / število merjenih dni.
(2) Porazdeljeno prek vsega leta, da so reprezentativni za različne podnebne in prometne pogoje.
(3) Ena dnevna naključna meritev na teden, porazdeljena prek vsega leta ali 8 enakomerno porazdeljenih tednov prek vsega leta.
(4) Ena naključna meritev tedensko, enakomerno porazdeljena prek vsega leta ali 8 enakomerno porazdeljenih tednovprek vsega leta.
Negotovost (izražena s 95-odstotno stopnjo zaupanja) pri metodah ocenjevanja bo ovrednotena v skladu z načeli navodil CEN o izražanju negotovosti meritev (ENV 13005-1999), z metodologijo ISO 5725:1994 in navodili iz poročila CEN "Kakovost zraka – Pristop k negotovosti ocene za referenčne merilne metode za zunanji zrak" (CR 14377:2002E). Odstotki negotovosti v zgornji tabeli so navedeni za povprečje posameznih meritev v času, za katerega je določena mejna vrednost, za 95-odstotni interval zaupanja. Negotovost pri meritvah na stalnem merilnem mestu se šteje, kakor da se uporablja v okviru ustrezne mejne vrednosti.
Negotovost pri modeliranju in pri objektivni oceni se določi kot največji odklon izmerjenih in izračunanih ravni koncentracij v času, za katerega je določena mejna vrednost, ne da bi se upoštevala časovna razporeditev dogodkov.
Zahteve za najmanjšo zajetost podatkov in časovno pokritost ne vključujejo izgub podatkov zaradi rednega umerjanja ali običajnega vzdrževanja inštrumentov.
B.
Rezultati ocenjevanja kakovosti zraka
Za območja ali strnjena naselja, za katera se za ocenjevanje kakovosti zraka uporabljajo drugi viri, ki dopolnjujejo meritve, ali pa so ti drugi viri edini način ocenjevanja, se zberejo naslednje informacije:
–
opis opravljenega ocenjevanja;
–
uporabljene posebne metode s sklicevanjem na opise metod;
–
viri podatkov in informacij;
–
opis rezultatov, skupaj z negotovostmi, in zlasti obseg katerega koli področja ali, če je to pomembno, dolžino ceste na območju ali v strnjenem naselju, nad katero koncentracije presegajo katero koli mejno
vrednost, ciljno
vrednost ali dolgoročni cilj in sprejemljivo preseganje, kadar se uporablja, ter katerega koli območja na katerem koncentracije presegajo zgornji ocenjevalni prag ali spodnji ocenjevalni prag;
–
prebivalstvo, ki je lahko izpostavljeno ravnem, ki presegajo katerokoli mejno vrednost.
C.
Zagotavljanje kakovosti pri ocenjevanju kakovosti zunanjega zraka: potrditev podatkov
1.
Za zagotovitev natančnosti meritev in skladnosti s cilji kakovosti podatkov, določenih v oddelku A te priloge, ustrezni pristojni organi in telesa, imenovani v členu 3 zagotovijo:
–
sledljivost vseh meritev, opravljenih v zvezi z ocenjevanjem kakovosti zunanjega zraka v skladu s členoma 6 in 9;
–
da bodo institucije, ki upravljajo mreže, in posamezne postaje vzpostavile sistem zagotavljanja in nadzora kakovosti, ki omogoča redno vzdrževanje za zagotovitev natančnosti
merilnih
naprav;
–
da se določi postopek zagotavljanja kakovosti/nadzora kakovosti za postopek zbiranja podatkov in poročanja ter da institucije, imenovane za to nalogo, dejavno sodelujejo v sorodnih programih zagotavljanja kakovosti v vsej Skupnosti;
–
da so nacionalni laboratoriji, ki jih imenujejo ustrezni pristojni organi ali telesa, določeni v skladu s členom 3, udeleženi pri primerjalnih meritvah v
vsej Skupnosti
, ki zajemajo onesnaževala, urejena s to direktivo, akreditirani v skladu z EN/ISO 17025 za metode, ki se izvajajo pri teh primerjalnih meritvah, ali so v akreditacijskem postopku. Ti laboratoriji so na ozemlju držav članic vključeni v usklajevanje programov na ravni Skupnosti za zagotavljanje kakovosti, ki jih organizira Komisija, in na nacionalni ravni tudi usklajujejo ustrezno izvajanje referenčnih metod in dokaze enakovrednosti nereferenčnih metod.
2.
Šteje se, da so vsi poslani podatki veljavni.
PRILOGA II
DOLOČITEV ZAHTEV ZA OCENJEVANJE KONCENTRACIJ ŽVEPLOVEGA DIOKSIDA, DUŠIKOVEGA DIOKSIDA IN DUŠIKOVIH OKSIDOV, TRDNIH DELCEV (PM10 in PM2,5), SVINCA, OGLJIKOVEGA MONOKSIDA TER BENZENA V ZUNANJEM ZRAKU ZNOTRAJ OBMOČJA ALI V STRNJENEGA NASELJA
A.
Zgornji in spodnji ocenjevalni prag
Uporabljala se bosta naslednji zgornji ocenjevalni prag in spodnji ocenjevalni prag:
(a)
Žveplov dioksid
Varovanje zdravja
Varstvo rastlin
zgornji ocenjevalni prag
60 % 24-urne mejne vrednosti (vrednost 75 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 3-krat v koledarskem letu)
60 % zimske mejne vrednosti (12 µg/m3)
spodnji ocenjevalni prag
40 % 24-urne mejne vrednosti (vrednost 50 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 3-krat v koledarskem letu)
40 % zimske mejne vrednosti (8 µg/m3)
(b)
Dušikov dioksid in dušikovi oksidi
Urna mejna vrednost za varovanje zdravja ljudi (NO2)
Urna mejna vrednost za varovanje zdravja ljudi (NO2)
Letna mejna vrednost za varstvo rastlin (NOx)
zgornji ocenjevalni prag
70 % mejne vrednosti
(vrednost 140 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 18-krat v koledarskem letu)
80 % mejne vrednosti
(32 µg/m3)
80 % mejne vrednosti (24 µg/m3)
spodnji ocenjevalni prag
50 % mejne vrednosti (100 µg/m3, ne sme biti preseženo več kakor 18-krat v koledarskem letu)
65 % mejne vrednosti (26 µg/m3)
65 % mejne vrednosti
(19,5 µg/m3)
(c)
Trdni delci (PM
10
/PM
2,5
)
24-urno povprečje
Letno povprečje PM10
Letno povprečje PM2,5
zgornji ocenjevalni prag
(vrednost 30 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor sedem-krat v koledarskem letu)
14 µg/m3
10 µg/m3
spodnji ocenjevalni prag
vrednost 20 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor sedem-krat v koledarskem letu)
10 µg/m3
7 µg/m3
(d)
Svinec
Letno povprečje
zgornji ocenjevalni prag
70 % zimske mejne vrednosti (0,35 µg/m3)
spodnji ocenjevalni prag
50 % mejne vrednosti (0,25 µg/m3)
(e)
Benzen
Letno povprečje
zgornji ocenjevalni prag
70 % mejne vrednosti (3,5 µg/m3)
spodnji ocenjevalni prag
40 % mejne vrednosti (2 µg/m3)
(f)
Ogljikov monoksid
Osemurno povprečje
zgornji ocenjevalni prag
70 % mejne vrednosti (7 mg/m3)
spodnji ocenjevalni prag
50 % mejne vrednosti (5 mg/m3)
B.
Določitev preseganja zgornjega in spodnjega ocenjevalnega praga
Preseganja zgornjega in spodnjega ocenjevalnega praga je treba določiti na podlagi koncentracij v preteklih petih letih, kadar je na voljo dovolj podatkov. Šteje se, da je ocenjevalni prag presežen, kadar je bil presežen vsaj v treh posameznih letih iz obdobja preteklih petih let.
Kadar so na voljo podatki iz obdobja, krajšega od petih let, lahko države članice združijo kratkotrajne merilne kampanje v enem letu in na mestih, ki so verjetno značilna za najvišje ravni onesnaženosti, z rezultati, pridobljenimi na podlagi podatkov iz popisov emisij in modeliranja, za določitev preseganja zgornjega in spodnjega ocenjevalnega praga.
PRILOGA III
POSTAVITEV MEST VZORČENJA ZA MERJENJE ŽVEPLOVEGA DIOKSIDA, DUŠIKOVEGA DIOKSIDA IN DUŠIKOVIH OKSIDOV, TRDNIH DELCEV (PM10 in PM2,5), SVINCA, OGLJIKOVEGA MONOKSIDA TER BENZENA V ZUNANJEM ZRAKU
Za meritve na stalnem merilnem mestu se uporablja:
A.
Umestitev na makroravni
(a)
Varovanje zdravja ljudi
1.
Mesta vzorčenja, katerih namen je varovanje zdravja ljudi, se umestijo, tako da:
–
zagotovijo podatke o predelih znotraj območij in strnjenih naselij, kjer se pojavljajo najvišje koncentracije, za katere je verjetno, da jim je prebivalstvo neposredno ali posredno izpostavljeno v obdobju, ki je pomembno glede na čas povprečenja mejne vrednosti (mejnih vrednosti) ali
ciljne vrednosti (ciljnih vrednosti)
;
–
zagotovijo podatke o ravneh v drugih predelih znotraj območij in strnjenih naselij, ki so reprezentativni za izpostavljenost celotnega prebivalstva.
2.
Mesta vzorčenja so na splošno umeščena tako, da se zelo majhna mikrookolja ne merijo v njihovi neposredni bližini, kar pomeni, da mora biti mesto vzorčenja umeščeno tako, da je vzorčeni zrak reprezentativen za kakovost zraka okoliškega območja, ki ni manjše od 200 m2 na prometnih mestih, in ki meri vsaj 250 m x 250 m v industrijskih predelih, kadar je to izvedljivo.
3.
Mesta v neizpostavljenem mestnem okolju so postavljena tako, da na njihovo raven onesnaženosti vpliva celoten delež onesnaževal iz vseh virov na tisti strani postaje, ki je obrnjena proti vetru. Za določitev ravni onesnaženosti ne bi smel prevladati samo en vir, razen če so take razmere tipične za večje mestno območje. Navedena mesta vzorčenja so običajno reprezentativna za nekaj kvadratnih kilometrov.
4.
Kadar je cilj oceniti ravni na neizpostavljenih mestih, na mesto vzorčenja ne smejo vplivati strnjena naselja ali industrijski predeli v njegovi bližini, to so predeli, ki so manj oddaljena kot nekaj kilometrov.
5.
Kadar je treba oceniti deleže iz industrijskih virov mora biti vsaj eno mesto vzorčenja postavljeno na vetrno stran glede na položaj vira na najbližjem stanovanjskem območju. Kadar koncentracija na neizpostavljenih mestih ni poznana, je treba postaviti dodatno mesto vzorčenja v glavni smeri vetra.
6.
Mesta vzorčenja so, kadar je to mogoče, reprezentativna tudi za podobna mesta, ki niso v njihovi neposredni bližini.
7.
Upošteva se, da je treba mesta vzorčenja postaviti na otokih, kadar je to potrebno za varovanje zdravja ljudi.
(b)
Ocena skladnosti z mejnimi vrednostmi za varovanje zdravja ljudi
Države članice zagotovijo, da nikjer na njihovem ozemlju vrednosti žveplovega dioksida, PM
10
, svinca in ogljikovega monoksida v zraku ne presežejo mejnih vrednosti iz Priloge XI.
Skladnost z mejnimi vrednostmi se na naslednjih mestih ne ocenjuje:
–
na vseh mestih, kjer v skladu z merili iz te priloge niso postavljena mesta vzorčenja za onesnaževala, za katera priloga velja;
–
na območjih, do katerih javnost nima dostopa ali so nenaseljena ali niso trajno naseljena;
–
na proizvodnih območjih ali v industrijskih obratih, za katere veljajo vse ustrezne določbe glede zdravja in varnosti na delovnem mestu ter do katerih javnost nima dostopa;
–
na cestah, prometnih otokih ter zelenih pasovih na hitrih cestah in avtocestah;
–
na območjih, kjer splošna javnost ni neposredno ali posredno izpostavljena v pomembnem obdobju.
(
c
)
Varstvo rastlin
Mesta vzorčenja, usmerjena na varstvo rastlin, so oddaljena več kot 20 km od strnjenih naselij ali več kot 5 km od drugih poseljenih območij, industrijskih objektov ali avtocest, kar pomeni, da mora biti mesto vzorčenja postavljeno tako, da je vzorčeni zrak reprezentativen za kakovost zraka okoliškega območja, katerega površina je vsaj 1000 km2. Država članica lahko ob upoštevanju zemljepisnih pogojev zagotovi, da se mesto vzorčenja postavi na manjši razdalji ali da je reprezentativno za kakovost zraka na ožjem območju.
Upošteva se tudi potreba po ocenjevanju kakovosti zraka na otokih.
B.
Umestitev na mikroravni
Kadar je izvedljivo, se uporablja:
–
pretok okrog sonde za vzorčenje na dovodu je nemoten (prost v loku najmanj 270 °), tako da nobena ovira ne vpliva na pretok zraka v bližini vzorčevalnika (ki mora navadno biti od zgradb, balkonov, dreves in drugih ovir na razdalji, ki je vsaj dvakrat tolikšna kot je višina ovire, ki sega nad vzorčevalnik) vsaj 0,5 m od najbližje stavbe, kadar mesta vzorčenja kažejo kakovost zraka ob gradbeni črti);
–
na splošno je mesto vzorčenja na dovodu na višini med 1,5 m (območje dihanja) in 4 m nad tlemi. V nekaterih okoliščinah so lahko potrebna višja mesta (do 8 m). Umestitev na višje mesto je lahko primerna tudi, kadar je postaja reprezentativna za širše območje;
–
sonda na dovodu ni nameščena v neposredni bližini virov, da ne pride do neposrednega zajema emisij, ki ne bi bile premešane z zunanjim zrakom;
–
izpuh vzorčevalnika se namesti tako, da ne pride do ponovnega kroženja izpušnega zraka skozi dovod v vzorčevalnik;
–
vzorčevalniki za vsa onesnaževala na mestih, izpostavljenih prometu, so nameščeni vsaj 25 m od roba večjih križišč in največ 10 m od cestnega robnika.
Upoštevajo se lahko tudi naslednji dejavniki:
–
moteči viri;
–
varnost;
–
dostop;
–
razpoložljivost električnega toka in telefonskega omrežja;
–
vidnost mesta vzorčenja glede na okolico;
–
varnost javnosti in izvajalcev;
–
zaželenost skupne umestitve mest vzorčenja za različna onesnaževala;
–
zahteve prostorskega načrtovanja.
C.
Dokumentiranje in pregled izbire mesta vzorčenja
Postopki izbire mest vzorčenja so v fazi razvrščanja v celoti dokumentirani s sredstvi, kakor so orientacijske fotografije okoliškega področja in podrobni zemljevid. Mesta se v rednih časovnih presledkih pregledujejo in ponovno dokumentirajo za zagotovitev, da izbirna merila ostanejo ves čas veljavna.
PRILOGA IV
MERITVE NA NEIZPOSTAVLJNIH MESTIH NE GLEDE NA KONCENTRACIJO
A.
Cilji
Glavni cilji takih meritev so zagotoviti, da so na voljo ustrezne informacije o ravneh v neizpostavljenem okolju. Te informacije so bistvene za presojo povečanih ravni na bolj onesnaženih območjih (kakor so neizpostavljeno mestno okolje, mesta, povezana z industrijo, mesta, povezana s prometom), za oceno možnega povečanja onesnaženosti zaradi prenosa onesnaževal zraka na velike razdalje in za podporo analize porazdelitve virov. To je bistvenega pomena za razumevanje posebnih onesnaževal, kakor so trdni delci. Nadalje so te informacije o neizpostavljenem okolju bistvene za večjo uporabo modeliranja tudi na mestnih območjih.
B.
Snovi
Meritev trdnih delcev PM2,5 mora vključiti vsaj masno koncentracijo in ustrezne spojine za označitev njene kemijske sestave. Vključene morajo biti vsaj spodaj navedene kemijske vrste.
SO42-
Na+
NH4+
Ca2+
elementarni ogljik (EC)
NO3-
K+
Cl-
Mg2+
organski ogljik (OC)
C.
Umestitev merilnih mest
Meritve je treba izvajati zlasti na neizpostavljenih podeželskih območjih v skladu z deli A, B, in C Priloge III.
PRILOGA V
MERILA ZA DOLOČITEV NAJMANJŠEGA ŠTEVILA MEST VZORČENJA ZA MERITVE NA STALNEM MERILNEM MESTU GLEDE KONCENTRACIJ ŽVEPLOVEGA
DIOKSIDA, DUŠIKOVEGA DIOKSIDA IN
DUŠIKOVIH OKSIDOV, TRDNIH DELCEV (PM10, PM2,5), SVINCA, OGLJIKOVEGA MONOKSIDA TER BENZENA V ZUNANJEM ZRAKU
A.
Najmanjše število mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu za oceno skladnosti z mejnimi vrednostmi ali
ciljnimi vrednostmi
za varovanje zdravja ljudi in alarmnimi vrednostmi na območjih in v strnjenih naseljih, pri katerih je meritev na stalnem merilnem mestu edini vir informacij
(a)
Razpršeni viri
Prebivalstvo strnjenega naselja ali območja
(izraženo v tisočih)
Kadar koncentracije presegajo zgornji ocenjevalni prag(1)
Kadar so najvišje koncentracije med zgornjim in spodnjim ocenjevalnim pragom
Onesnaževala, ki niso PM
2.5
PM
2.5
Onesnaževala, ki niso PM
2.5
PM
2.5
0–249
1
1
1
1
250–499
2
1
1
1
500–749
2
1
1
1
750–999
3
1
1
1
1 000–1 499
4
2
2
1
1 500–1 999
5
2
2
1
2 000–2 749
6
3
3
1
2 750–3 749
7
3
3
1
3 750–4 749
8
4
4
2
4 750–5 999
9
4
4
2
≥ 6 000
10
5
5
2
(1) Za
dušikov dioksid
, trdne delce, ogljikov monoksid in benzen: za vključitev vsaj ene postaje za spremljanje v neizpostavljenem mestnem okolju in ene postaje za mesta, izpostavljena prometu, pod pogojem, da to ne poveča števila mest vzorčenja. Skupno število postaj za meritve v neizpostavljenem mestnem okolju in skupno število postaj za mesta, izpostavljena prometu, v državi članici se ne razlikujejo za več kakor faktor 2.
(b)
Točkovni viri
Za ocenjevanje onesnaženosti v bližini točkovnih virov se število mest vzorčenja za meritev na stalnem merilnem mestu izračuna tako, da se upoštevajo gostota emisij, verjetni vzorci razporeditve onesnaženosti zunanjega zraka in možna izpostavljenost prebivalstva.
B.
Najmanjše število mest vzorčenja za meritev na stalnem merilnem mestu za oceno skladnosti s ciljem zmanjšanja izpostavljenosti PM
2,5
zaradi varovanja zdravja ljudi
V ta namen se uporablja eno mesto vzorčenja na milijon prebivalcev za strnjena naselja in dodatne mestne aglomeracije z več kot 100 000 prebivalci. Navedena mesta vzorčenja lahko sovpadajo z mesti vzorčenja iz oddelka A.
C.
Najmanjše število mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu za oceno skladnosti s kritičnimi vrednostmi za varstvo rastlin na območjih, ki niso strnjena naselja
Kadar najvišje koncentracije presegajo zgornji ocenjevalni prag
Kadar so najvišje koncentracije med zgornjim in spodnjim ocenjevalnim pragom
1 postaja na vsakih 20 000 km2
1 postaja na vsakih 40 000 km2
Na območjih otokov se število mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu izračuna tako, da se upoštevata verjetni vzorec razporeditve onesnaženosti zunanjega zraka in možna izpostavljenost rastlin.
PRILOGA VI
REFERENČNE METODE ZA OCENJEVANJE KONCENTRACIJ ŽVEPLOVEGA DIOKSIDA, DUŠIKOVEGA DIOKSIDA IN DUŠIKOVIH OKSIDOV, TRDNIH DELCEV (PM10 IN PM2,5) SVINCA, OGLJIKOVEGA MONOKSIDA, BENZENA TER OZONA
A.
Referenčne merilne metode
1.
Referenčna metoda za merjenje žveplovega dioksida
Referenčna metoda za merjenje žveplovega dioksida je tista, ki je opisana v EN 14212:2005 "Kakovost zunanjega zraka – Standardna metoda za meritev žveplovega dioksida z ultravijolično fluorescenčno svetlobo".
2.
Referenčna metoda za merjenje dušikovega dioksida in dušikovih oksidov
Referenčna metoda za merjenje dušikovega dioksida in dušikovih oksidov je tista, ki je opisana v EN
14211
:2005 "Kakovost zunanjega zraka – Standardna metoda za meritev koncentracije dušikovega dioksida in dušikovega monoksida s kemoluminiscenco".
3.
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje svinca
Referenčna metoda za vzorčenje svinca je tista, ki je opisana v oddelku A(4) te priloge. Referenčna metoda za merjenje svinca je tista, ki je opisana v EN 14902:2005 "Referenčna metoda za določitev Pb/Cd/As/Ni v zunanjem zraku".
4.
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje trdnih delcev PM
10
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje trdnih delcev PM10 je tista, ki je opisana v EN 12341:1999 "Kakovost zraka – Določitev frakcije suspendiranih trdnih delcev PM10 – Referenčna metoda in terenski preskusni postopek za potrditev enakovrednosti merilnih metod".
5.
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje trdnih delcev PM
2,5
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje PM2,5 je tista, ki je opisana v EN 14907:2005 "Standardna gravimetrična merilna metoda za določitev masne frakcije suspendiranih trdnih delcev PM2,5 v zunanjem zraku".
6.
Referenčna metoda za vzorčenje in merjenje benzena
Referenčna metoda za merjenje benzena je tista, ki je opisana v
EN
14662:2005, delih 1, 2 in 3 "'Kakovost zunanjega zraka – Referenčna metoda za meritev koncentracij benzena".
7.
Referenčna metoda za merjenje ogljikovega monoksida
Referenčna metoda za merjenje ogljikovega monoksida je tista, ki je opisana v EN 14626:2005 "Kakovost zunanjega zraka – Standardna metoda za meritev koncentracije ogljikovega monoksida z nedisperzivno infrardečo spektroskopijo".
8.
Referenčna metoda za merjene ozona
Referenčna metoda za merjenje ozona je tista, ki je opisana v EN 14625:2005 "Kakovost zunanjega zraka – Standardna metoda za meritev koncentracije ozona z ultravijolično fotometrijo".
B.
Dokaz enakovrednosti
1.
Država članica lahko uporabi katero koli drugo metodo, za katero lahko dokaže, da daje rezultate, ki so enakovredni rezultatom, pridobljenim s katero koli od metod, navedenih v točki A, ali, kadar gre za trdne delce, katero koli drugo metodo, za katero lahko zadevna država članica dokaže, da je skladno povezana z referenčno metodo. V takem primeru je treba rezultate, dosežene z navedeno metodo, popraviti, da se dobijo rezultati, enakovredni tistim, ki bi jih dobili z uporabo referenčne metode.
2.
Komisija lahko od države članice zahteva, da pripravi in predloži poročilo o dokazu enakovrednosti v skladu
z odstavkom 1
.
3.
Pri ocenjevanju sprejemljivosti poročila, navedenega v
odstavku 2
, se bo Komisija sklicevala na svoja navodila glede dokaza enakovrednosti (ki bodo objavljena). Kadar država članica uporablja začasne faktorje za približanje enakovrednosti, morajo biti ti potrjeni in/ali popravljeni glede na navodila Komisije.
4.
Države članice morajo, kadar je to ustrezno, zagotoviti, da popravek velja tudi za nazaj, za prejšnje podatke merjenja, da se zagotovi boljša primerljivost podatkov.
C.
Standardizacija
Za plinasta onesnaževala je treba prostornino standardizirati pri temperaturi 293 K in tlaku 101,3 kPa. Za trdne delce in snovi, ki jih je treba analizirati v trdnih delcih (npr. svinec), se obseg vzorčenja nanaša na pogoje v zunanjem zraku.
PRILOGA VII
Ciljne vrednosti in dolgoročni cilji za ozon
1.
Opredelitve in merila
(a)
Opredelitve
Vrednost AOT40 (izražena v (
μg
/m³)•ure) pomeni vsoto razlik med urnimi koncentracijami, večjimi od 80
μg
/m³ (= 40 delov na milijardo (ppb)), in 80
μg
/m³ v danem času z upoštevanjem le enournih vrednosti, izmerjenih vsak dan med 8.00 in 20.00 po srednjeevropskem času
Ali
po ustreznem času za najbolj obrobne
regije.
.
(b)
Merila
Naslednja merila se uporabljajo za preverjanje veljavnosti pri združevanju podatkov in izračunu statističnih parametrov:
Parametri
Zahtevani delež veljavnih podatkov
urne vrednosti
75 % (npr. 45 minut)
osemurne vrednosti
75 % vrednosti (npr. 6 ur)
največja dnevna osemurna srednja vrednost iz zaporednih 8 ur
75 % drsečih osemurnih povprečij (npr. 18 osemurnih povprečij na dan)
AOT40
90 % urnih vrednosti v obdobju, opredeljenim za izračun vrednosti AOT40 (a)
letna srednja vrednost
90 % urnih vrednosti poleti (od aprila do septembra) in 75 % pozimi (od januarja do marca, od oktobra do decembra), ločenih po posamičnih letnih časih
število preseganj in najvišje vrednosti na mesec
90 % najvišje dnevne osemurne srednje vrednosti (razpoložljivih 27 dnevnih vrednosti na mesec)
90 % urnih vrednosti med 8.00 in 20.00 po srednjeevropskem času
število preseganj in najvišje vrednosti na leto
pet od šestih mesecev v poletnem času (od aprila do septembra)
(a) Kadar niso na voljo vsi izmerjeni podatki, se uporabi naslednji faktor za izračun vrednosti AOT40:
AOT40ocena = AOT40izemrjena x
skupno možno število ur*
število izmerjenih urnih vrednosti
* ki je število ur v časovnem obdobju opredelitve AOT40, (npr. od 8.00 do 20.00 po srednjeevropskem času, od 1. maja do 31. julija vsako leto za varstvo rastlin in od 1. aprila do 30. septembra vsako leto za varstvo gozdov).
2.
Ciljne vrednosti
Cilj
Čas povprečenja
Ciljne vrednosti
Datum, do katerega mora biti dosežena ciljna vrednost
varovanje zdravja ljudi
največja dnevna osemurna srednja vrednost (a)
vrednost 120 µg/m3 ne sme biti presežena več kakor 25 dni v koledarskem letu triletnega povprečja (b)
2010
varstvo rastlin
od maja do julija
vrednost AOT40 (izračunana iz urnih vrednosti)
18 000 µg/m3•h v povprečju petih let(b)
2010
(a) Najvišja dnevna osemurna srednja vrednost koncentracije je izbrana na podlagi pregleda osemurnih drsečih povprečij, izračunanih iz urnih podatkov in posodobljenih vsako uro. Vsako tako izračunano osemurno povprečje pripada dnevu, v katerem se konča. Tako bo prvo računsko obdobje za kateri koli dan obdobje od 17.00 prejšnjega dne do 1.00 navedenega dne; zadnje računsko obdobje za katerikoli dan bo obdobje od 16.00 do 24.00 tistega dne.
(b) Če povprečja treh ali petih let ne morejo biti določena na podlagi popolnega in zaporednega niza letnih podatkov, bo najmanjša količina letnih podatkov, zahtevanih za preverjanje usklajenosti s ciljnimi vrednostmi:
- za ciljno vrednost za varovanje zdravja ljudi: veljavni podatki za eno leto;
- za ciljno vrednost za varstvo rastlin: veljavni podatki za tri leta.
3.
Dolgoročni cilji
Cilj
Čas povprečenja
Ciljna vrednost
Datum, do katerega mora biti dosežen dolgoročni cilj
varovanje zdravja ljudi
največja dnevna osemurna srednja vrednost v koledarskem letu
120 µg/m3
-
varstvo rastlin
od maja do julija
vrednot AOT40
(izračunana iz urnih vrednosti)
6 000 µg/m3•h
-
PRILOGA VIII
MERILA ZA RAZVRŠČANJE IN POSTAVITEV MEST VZORČENJA ZA OCENJEVANJE KONCENTRACIJ OZONA
Za meritve na stalnem merilnem mestu se uporablja:
A.
Umestitev na makroravni
Vrsta postaje
Cilji meritve
Reprezentativnost (a)
Merila za umestitev na
makro-ravni
mestna
Varovanje zdravja ljudi:
oceniti izpostavljenost mestnih prebivalcev ozonu, tj. kadar sta gostota prebivalstva in koncentracija ozona razmeroma visoki ter reprezentativni za izpostavljenost celotnega prebivalstva
nekaj km2
oddaljenost od vpliva lokalnih emisij, kakor so promet, bencinske črpalke itd.;
prezračevana mesta, na katerih se dajo meriti dobro premešane ravni mesta, kakor so stanovanjska ali trgovska območja mest, parki (oddaljenost od dreves), večje ulice in trgi z malo prometa ali nič, nepokrite površine, značilne za izobraževalne, športne ali rekreacijske objekte
primestna
Varovanje zdravja ljudi in varstvo rastlin:
oceniti izpostavljenost prebivalcev in rastlin na obrobju strnjenih naselij, kjer se pojavljajo najvišje ravni ozona, za katere je verjetno, da so jim prebivalci in rastline neposredno ali posredno izpostavljeni
nekaj sto km2
določena oddaljenost od območja največjih emisij, stran od vetra in v glavni smeri/smereh pihanja vetra ob pogojih, ugodnih za nastajanje ozona:
kadar so prebivalci, občutljive poljščine ali naravni ekosistemi ob zunanjem obrobju strnjenega naselja izpostavljeni visokim ravnem ozona;
kadar je to primerno, nekatere primestne postaje, ki so tudi stran od območja največjih emisij v smeri pihanja vetra, da bi določili regionalne ravni ozona v neizpostavljenem okolju
podeželska
Varovanje zdravja ljudi in varstvo rastlin:
oceniti izpostavljenost prebivalcev, poljščin in naravnih ekosistemov koncentracijam ozona na podregijski ravni
podregijske ravni
(nekaj km2)
postaje se lahko postavijo v majhnih naseljih in/ali na območjih z naravnimi ekosistemi, gozdovi ali poljščinami;
reprezentativne za ozon, stran od vpliva neposrednih lokalnih emisij, kakor so iz industrijskih obratov in s cest;
na prostem, vendar ne na vrhovih višjih hribov
neizpostavljeno podeželsko okolje
Varstvo rastlin in varovanje zdravja ljudi:
oceniti izpostavljenost poljščin in naravnih
ekosistemov koncentracijam ozona na regionalni ravni
regionalne/nacionalne
ravni koncentracije
(od 1 000 do 10 000 km2)
postaja na območjih z manjšo gostoto prebivalstva, npr. z naravnimi ekosistemi, gozdovi, zelo oddaljena od mestnih in industrijskih območij ter od lokalnih emisij;
izogibanje mestom, ki so izpostavljena lokalno pogojenemu nastajanju prizemne inverzije, tudi vrhovom višjih hribov;
obalni predeli z močnejšim dnevnim ciklom vetra lokalne narave se ne priporočajo
(a) Mesta vzorčenja bi morala biti, kadar je to mogoče, reprezentativna za podobne lokacije, ki niso v njihovi neposredni bližini.
Pri postajah na podeželju in v neizpostavljenem podeželskem okolju je treba mesto, kadar je to primerno, uskladiti z zahtevami spremljanja iz Uredbe Komisije (ES) št. 1091/94 z dne 29 aprila 1994 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 3528/86 o varstvu gozdov Skupnosti pred onesnaženostjo zraka UL L 125, 18.5.1994, str. 1.
.
B.
Umestitev na mikroravni
Če je izvedljivo, je treba upoštevati postopek umestitve v pododdelku B Priloge III in zagotoviti, da je sonda na dovodu nameščena dovolj daleč od virov, kakor so dimniki peči in sežigalnic, ter več kot 10 m od najbližje ceste, pri čemer se razdalja povečuje z intenzivnostjo prometa.
C.
Dokumentiranje in pregled izbire mesta vzorčenja
Upošteva se postopek iz oddelka C Priloge III ob uporabi ustreznega pregleda in razlage podatkov spremljanja v okviru meteoroloških in fotokemičnih procesov, ki vplivajo na koncentracije ozona, izmerjene na posameznih mestih.
PRILOGA IX
MERILA ZA DOLOČITEV NAJMANJŠEGA ŠTEVILA MEST VZORČENJA ZA MERITVE KONCENTRACIJ OZONA NA STALNEM MESTU
A.
Najmanjše število mest vzorčenja za neprekinjene meritve na stalnem mestu za ocenjevanje skladnosti s ciljnimi vrednostmi, dolgoročnimi cilji ter opozorilnim in alarmnim pragom, kadar je neprekinjeno merjenje edini vir informacij
Prebivalci
(× 1 000)
Strnjena naselja
(mestna in primestna) (a)
Druga območja
(mestna in primestna) (a)
Neizpostavljeno podeželsko okolje
< 250
1
1 postaja/50 000 km2 kot povprečna gostota na vseh območjih v posamezni državi(b)
< 500
1
2
< 1 000
2
2
< 1 500
3
3
< 2 000
3
4
< 2 750
4
5
< 3 750
5
6
> 3 750
1 dodatna postaja na 2 milijona prebivalcev
1 dodatna postaja na 2 milijona prebivalcev
(a) Vsaj 1 postaja na primestnih območjih, kjer je verjetno, da bo izpostavljenost prebivalcev največja. V strnjenih naseljih je vsaj 50 % postaj postavljenih na primestnih območjih.
(b) Za kompleksna zemljišča se priporoča 1 postaja na 25 000 km2.
B.
Najmanjše število mest vzorčenja za meritve na stalnem merilnem mestu za območja in strnjena naselja, kjer se izpolnjujejo dolgoročni cilji
Število mest vzorčenja za ozon mora biti v kombinaciji z drugimi sredstvi dopolnilnega ocenjevanja, kakor sta modeliranje kakovosti zraka in sočasno merjenje dušikovega dioksida, dovolj veliko za preučevanje trendov onesnaževanja z ozonom in preverjanje skladnosti z dolgoročnimi cilji. Število postaj v strnjenih naseljih in na drugih območjih se lahko zmanjša na eno tretjino števila iz oddelka A. Kadar so podatki s stalnih merilnih postaj edini vir informacij, je treba vzdrževati vsaj eno postajo za spremljanje. Če je na območjih z dopolnilnim ocenjevanjem posledica tega dejstvo, da območje nima nobene postaje, se z uskladitvijo števila postaj na sosednjih območjih zagotovi ustrezno ocenjevanje koncentracij ozona glede na dolgoročne cilje. Število postaj v neizpostavljenem podeželskem okolju mora biti 1 na 100 000 km2.
PRILOGA X
MERITVE PREDHODNIH SESTAVIN OZONA
A.
Cilji
Glavni cilji teh meritev so analizirati vse trende predhodnih sestavin ozona, preverjati učinkovitost strategij za zmanjševanje emisij, preverjati doslednost popisov emisij in povezati vire emisij z opaženimi koncentracijami onesnaževal.
Dodatni cilj je pomoč pri razumevanju procesov nastajanja ozona in širjenja predhodnih sestavin ter uporaba fotokemičnih modelov.
B.
Snovi
Merjenje predhodnih sestavin ozona mora vključevati vsaj dušikove okside (NO in NO2) in naslednje hlapljive organske snovi (HOS):
1-buten
izopren
etil benzen
etan
trans-2-buten
n-heksan
m+p-ksilen
etilen
cis-2-buten
i-heksan
o-ksilen
acetilen
1,3-butadien
n-heptan
1,2,4-trimetilbenzen
propan
n-pentan
n-oktan
1,2,3-trimetilbenzen
propen
i-pentan
i-oktan
1,3,5-trimetilbenzen
n-butan
1-penten
benzen
formaldehid
i-butan
2-penten
toluen
Vsi nemetanski ogljikovodiki
C.
Umestitev merilnih mest
Meritve je treba opravljati zlasti na mestnih in primestnih območjih na katerem koli mestu spremljanja, ki je določeno v skladu z zahtevami te direktive in velja za primerno glede na cilje spremljanja iz oddelka A.
PRILOGA XI
MEJNE VREDNOSTI ZA VAROVANJE ZDRAVLJA LJUDI
Čas
povprečenja
Mejna vrednost
Sprejemljivo preseganje
Datum, do katerega mora biti dosežena zgornja meja
Žveplov dioksid
1 ura
350 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 24-krat v koledarskem letu
150 µg/ m3 (43 %)
1 dan
125 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 3-krat v koledarskem letu
ni na voljo
Dušikov dioksid
1 ura
200 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 18-krat v koledarskem letu
50 % 19. julija 1999, zmanjšanje 1. januarja 2001 in od takrat vsakih 12 mesecev za enake letne odstotke, dokler do 1. januarja 2010 ne doseže 0 %
1. januar 2014
koledarsko leto
40 µg/m3
50 % 19. julija 1999, zmanjšanje 1. januarja 2001 in od takrat vsakih 12 mesecev za enake letne odstotke, dokler do 1. januarja 2010 ne doseže 0 %
1. januar 2014
Ogljikov monoksid
največja dnevna osemurna srednja vrednost(1)
10 mg/m3
60 %
Benzen
koledarsko leto
5 µg/m3
5 µg/m3 (100 %) 13. decembra 2000, zmanjšanje 1. januarja 2006 in od takrat vsakih 12 mesecev za 1 µg/
m
3
, dokler do 1. januarja 2010 ne doseže 0 %
1. januar 2010
Svinec
koledarsko leto
0,5 µg/m3
100 %
PM10
1 dan
50 µg/m3, ne sme biti presežena več kakor 35-krat v koledarskem letu
50 %
do 31. decembra 2009
1 dan
50 µg/m
3
, ne sme biti presežena več kakor 35-krat v koledarskem letu
2
50 %
1. januar 2010
koledarsko leto
40 µg/m3
20 %
do 31. decembra 2009
koledarsko leto
33 µg/m
3
20 %
1. januar 2010
(1) Najvišja dnevna osemurna srednja vrednost koncentracije bo izbrana s pregledovanjem osemurnih drsečih povprečij, izračunanih iz urnih podatkov in posodobljenih vsako uro. Vsako tako izračunano osemurno povprečje bo dodeljeno dnevu, v katerem se konča, tako bo prvo računsko obdobje za kateri koli dan čas od 17.00 prejšnjega dne do 01.00 tistega dne; zadnje računsko obdobje za kateri koli dan bo čas od 16.00 do 24.00 tistega dne.
(2)
Razen če tega ni mogoče doseči zaradi disperzijskih značilnosti glede na določeno mesto, neugodnih meteoroloških ali geografskih pogojev ali večjega deleža onesnaževal, ki se prenašajo prek meja. Države članice morajo določiti točno število dni, ko je mejna vrednost lahko presežena, to je največ 55 dni, in Komisiji nemudoma sporočiti besedilo te določbe.
PRILOGA
XII
OPOZORILNI IN ALARMNI PRAG
A.
Alarmni prag za onesnaževala razen ozona
Mora biti izmerjeno v treh zaporednih urah na mestih, ki so reprezentativna za kakovost zraka na vsaj 100 km2, ali na celotnem območju ali v strnjenem naselju, kar koli od tega je manjše.
Onesnaževalo
Mejna vrednost zmogljivosti
žveplov dioksid
500 µg/m3
dušikov dioksid
400 µg/m3
B.
Opozorilni in alarmni prag za ozon
Namen
Čas povprečenja
Prag
opozorilni
1 ura
180 µg/m3
alarmni
1 ura (a)
240 µg/m3
(a) Za izvajanje člena 18 je treba preseganja praga meriti v treh zaporednih urah ali jih za to obdobje predvideti.
PRILOGA XIII
KRITIČNE VREDNOSTI ZA VARSTVO RASTLIN
Čas povprečenja
Kritična vrednost
Sprejemljivo preseganje
Datum, do katerega mora biti dosežena kritična vrednost
Žveplov dioksid
koledarsko leto in zima (od 1. oktobra do 31. marca)
20 µg/m3
ni na voljo
Dušikovi oksidi
koledarsko leto
30 µg/m3
ni na voljo
PRILOGA XIV
CILJ ZMANJŠANJA IZPOSTAVLJENOSTI IN
CILJNA TER MEJNA VREDNOST
ZA TRDNE DELCE PM2,5
A.
kazalnik povprečne izpostavljenosti (AEI)
Kazalnik povprečne izpostavljenosti, izražen v µg/m3 (AEI), temelji na meritvah na mestih v neizpostavljenem mestnem okolju, ki so na območjih in v strnjenih naseljih na vsem ozemlju države članice. Oceniti ga je treba kot drseče povprečje srednjih vrednosti letnih koncentracij v treh zaporednih koledarskih letih na mestih vzorčenja, določenih na podlagi členov 6 in 7. Kazalnik AEI za referenčno leto 2010 pomeni srednjo vrednost koncentracije za leta 2008, 2009 in 2010. Podobno je kazalnik AEI za leto 2020 triletno drseče povprečje srednjih vrednosti letnih koncentracij na vseh mestih vzorčenja za leta 2018, 2019 in 2020.
B.
Cilj zmanjšanja izpostavljenosti
Cilj zmanjšanja izpostavljenosti, ki ga je treba doseči glede na kazalnik AEI v letu 2010
Datum, do katerega mora biti dosežen cilj zmanjšanja izpostavljenosti
Začetna koncentracija v µg/m
3
Cilj zmanjšanja izpostavljenosti v odstotkih
2020
< 10
0 %
= 10 – <15
10 %
= 15 – <20
15 %
= 20 – < 25
20 %
>25
Vsi ustrezni ukrepi za dosego cilja 20 µg/m
3
Kadar je v referenčnem letu
AEI
10 µg/m
3
ali manj, je cilj zmanjšanja izpostavljenosti enak nič.
C.
Ciljna vrednost in mejna vrednost
Čas povprečenja
Ciljna vrednost
Sprejemljivo preseganje (1)
Datum, do katerega mora biti dosežena
ciljna vrednost
koledarsko leto
20 µg/m
3
1. januar 2010
(1) Najvišje sprejemljivo preseganje se uporablja
tudi
v skladu s členom 15(4).
Čas povprečenja
Ciljna vrednost
Sprejemljivo preseganje
(1)
Datum, do katerega mora biti dosežena ciljna vrednost
koledarsko leto
20 µg/m
3
20 % ob začetku veljavnosti te direktive, zmanjšanje naslednjega 1. januarja in od takrat vsakih 12 mesecev za enake letne odstotke, dokler do
1. januarja 2015
ne doseže 0 %
1. januar 2015
(1)
Najvišje sprejemljivo preseganje se uporablja tudi v skladu s členom 15(4).
PRILOGA XV
PODATKI
,
KI MORAJO BITI VKLJUČENI V LOKALNE, REGIONALNE ALI NACIONALNE NAČRTE ALI PROGRAME ZA IZBOLJŠANJE KAKOVOSTI ZUNANJEGA ZRAKA V SKLADU S ČLENOM 21
1.
Ugotovitev kraja prevelike onesnaženosti
a)
regija;
b)
kraj (zemljevid);
c)
merilna postaja (zemljevid, zemljepisne koordinate).
2.
Splošni podatki
a)
vrsta območja (mesto, industrijsko območje ali podeželje);
b)
ocena onesnažene površine (km
2
) in števila prebivalstva, izpostavljenega onesnaženju;
c)
uporabni podnebni podatki;
d)
ustrezni topografski podatki;
e)
zadostni podatki o vrsti elementov na območju, ki jih je treba zavarovati.
3.
Odgovorni organi
Imena in naslovi oseb, odgovornih za pripravo in izvajanje načrtov za izboljšanje razmer.
4.
Lastnosti in ocenjevanje onesnaženosti
a)
koncentracije, opažene v predhodnih letih (pred izvajanjem ukrepov za izboljšanje);
b)
koncentracije, izmerjene po začetku projekta;
c)
tehnike, uporabljene pri ocenjevanju.
5.
Izvor onesnaževanja
a)
seznam glavnih virov emisij, odgovornih za onesnaževanje (zemljevid);
b)
skupna količina emisij iz teh virov (ton/letno);
c)
podatki o onesnaženosti zraka zaradi vplivov iz drugih regij.
6.
Analiza stanja
a)
podrobnosti o tistih dejavnikih, ki so odgovorni za preseganje (npr. promet, vključno s čezmejnimi prevozi, nastajanje sekundarnih onesnaževal v ozračju);
b)
podrobnosti o možnih ukrepih za izboljšanje kakovosti zraka.
7.
Podrobnosti o ukrepih ali projektih za izboljšanje, ki so se izvajali pred začetkom veljavnosti te direktive, tj.:
a)
lokalni, regionalni, nacionalni, mednarodni ukrepi;
b)
ugotovljeni učinki teh ukrepov.
8.
Podrobnosti o ukrepih ali projektih, ki so bili sprejeti za zmanjšanje onesnaženosti po začetku veljavnosti te direktive
a)
seznam in opis vseh ukrepov, navedenih v projektu;
b)
časovni razpored izvedbe;
c)
ocena načrtovanega izboljšanja kakovosti zraka in pričakovanega časa, potrebnega za dosego teh ciljev
;
d)
seznam in opis sredstev ter proračunskih postavk, ki so na voljo za izvajanje zgoraj navedenih ukrepov ali projektov v predlaganem časovnem obdobju.
9.
Podrobnosti o dolgoročno načrtovanih ali raziskovalnih ukrepih ali projektih.
10.
Podatki o stanju izvajanja naslednjih direktiv:
(1)
Direktive
Sveta
70/220/EGS z dne 20. marca 1970 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti onesnaževanju zraka s plini iz motornih vozil z motorjem na prisilni vžig UL L 76, 6.4.1970, str. 1.
;
(2)
Direktive Sveta 88/77/EGS z dne 3. decembra 1987 o približevanju zakonodaje držav
članic v
zvezi z ukrepi, ki jih je treba sprejeti proti emisijam plinastih okolju škodljivih snovi iz dizelskih motorjev, ki se uporabljajo v vozilih UL L 36, 9.2.1988, str. 33.
;
(3)
Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 94/63/ES z dne 20. decembra 1994 o nadzorovanju emisij hlapnih organskih spojin (HOS) pri skladiščenju bencina in njegovi distribuciji iz terminalov do bencinskih servisov UL L 365, 31.12.1994, str. 24.
;
(4)
Direktive Sveta 96/61/ES z dne 24. septembra 1996 o celovitem preprečevanju in nadzorovanju onesnaževanja UL L 257, 10.10.1996, str. 22.
;
(5)
Direktive 97/68/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1997 o približevanju zakonodaje držav članic o ukrepih proti plinastim in trdnim onesnaževalom iz motorjev z notranjim zgorevanjem, namenjenih za vgradnjo v necestno mobilno mehanizacijo, kakor je bila spremenjena UL L 59, 27.2.1998, str. 1.
;
(6)
Direktive 98/70/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina in dizelskega goriva ter spremembi Direktive
Sveta
93/12/EGS UL L 350, 28.12.1998, str. 58.
;
(7)
Direktive Sveta 1999/13/ES z dne 11. marca 1999 o omejevanju emisij hlapnih organskih spojin zaradi uporabe organskih topil v nekaterih dejavnostih in obratih UL L 85, 29.3.1999, str. 1.
;
(8)
Direktive Sveta 1999/32/ES z dne 26. aprila 1999 o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva, ki spreminja Direktivo 93/12/EGS UL L 121, 11.5.1999, str. 13.
;
(9)
Direktive 2000/76/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. decembra 2000 o sežiganju odpadkov UL L 332, 28.12.2000, str. 91.
;
(10)
Direktive 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav;
(11)
Direktive 2001/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o nacionalnih zgornjih mejah emisij za nekatera onesnaževala zraka;
(12)
Direktive 2004/42/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o omejevanju emisij hlapnih organskih spojin zaradi uporabe organskih topil v nekaterih barvah in lakih in proizvodih za ličenje vozil ter o spremembi Direktive 1999/13/ES UL L 143, 30.4.2004, str. 87.
;
(13)
Direktive
2006/32/ES
Evropskega parlamenta in Sveta
z dne 5. aprila 2006
o
učinkovitosti rave končne energije
in
o
energetskih storitvah UL L
114, 27.4.2006, str. 64
.
;
(14)
Direktive
2005/33/ES
Evropskega parlamenta in Sveta
z dne 6. julija 2005
o spremembi Direktive 1999/32/ES glede
deleža
žvepla v gorivih
za plovila
UL L
191, 22.7.2005, str. 59
.
.
11.
Podatki o vseh ukrepih za zmanjšanje onesnaževanja zraka, ki so bili
načrtovani
za izvajanje v zvezi z dosego ciljev glede kakovosti zraka, vključujejo:
na ravni strnjenega naselja ali območja:
a)
zmanjšanje emisij iz nepremičnih virov z zagotovitvijo, da se majhni in srednje veliki nepremični viri izgorevanja (vključno z biomaso) opremijo z napravami za nadzor emisij ali se zamenjajo;
b)
zmanjšanje emisij iz vozil na podlagi dodatne opreme za nadzor emisij. Treba je proučiti uporabo ekonomskih spodbud za pospešitev opremljanja;
c)
javni organi nabavijo v skladu s priročnikom o okoljskih javnih naročilih
SEK(2004)1050 .
cestna vozila, goriva in gorilno opremo za zmanjšanje emisij, vključno z nakupom:
–
novih vozil, vključno z vozili z manjšimi emisijami,
–
bolj čistih prevoznih sredstev,
–
nepremičnih virov izgorevanja z manjšimi emisijami,
–
goriv, ki povzročajo manj emisij, za nepremične in premične vire;
d)
ukrepe za omejitev emisij zaradi prometa prek prometnega načrtovanja in upravljanja (vključno s cenami med prometnimi konicami, diferenciranimi parkirninami ali drugimi ekonomskimi spodbudami; določitev "območij z manjšimi emisijami");
e)
ukrepe za spodbuditev prehoda prometa na oblike, ki manj onesnažujejo;
f)
zagotovitev, da se goriva, ki povzročajo manj emisij, uporabljajo v malih, srednjih in velikih nepremičnih virih ter premičnih virih;
na regionalni ali nacionalni ravni:
g)
ukrepe za zmanjšanje onesnaženosti zraka z uporabo dovoljenj iz Direktive 96/61/ES, nacionalnimi načrti iz Direktive 2001/80/ES ter z uporabo ekonomskih instrumentov, kakor so davki, dajatve ali trgovanje z emisijami.
12.
Seznam publikacij, dokumentacije, del itd., ki dopolnjujejo podatke, zahtevane v tej prilogi.
PRILOGA XVI
OBVEŠČANJE JAVNOSTI
1.
Države članice zagotovijo, da so najnovejše informacije o koncentracijah onesnaževal v zunanjem zraku, ki jih ureja ta direktiva, redno dostopne javnosti.
2.
Koncentracije v zunanjem zraku so izražene kot povprečne vrednosti glede na ustrezen čas povprečenja, kakor določajo Priloga VII in Priloge XI do XIV. Podatki bodo vključevali vsaj ravni, ki presegajo cilje glede kakovosti zraka, vključno z mejnimi
vrednostmi, ciljnimi
vrednostmi, alarmnimi pragi, opozorilnimi pragi ali dolgoročnimi cilji za onesnaževalo, ki je urejeno s predpisom. Vključujejo tudi kratko oceno v zvezi s cilji glede kakovosti zraka in ustrezne informacije o posledicah za zdravje ali, kadar je to primerno, za rastline.
3.
Podatki o koncentracijah žveplovega dioksida, dušikovega dioksida, trdnih delcev, ozona in ogljikovega monoksida v zunanjem zraku se posodabljajo vsaj vsak dan in, kadar je to mogoče, vsako uro. Podatki o koncentracijah svinca in benzena v zunanjem zraku, izraženimi kot povprečna vrednost zadnjih 12 mesecev, se posodabljajo vsaj vsake tri mesece in, kadar je to mogoče, vsak mesec.
4.
Države članice zagotovijo, da se informacije o dejanskih ali napovedanih preseganjih alarmnega praga in opozorilnega praga pravočasno sporočijo javnosti. Informacije morajo vsebovati najmanj naslednje podatke:
a)
informacije o opaženem (opaženih) preseganju (preseganjih):
–
mesto ali območje preseganja;
–
vrsto preseženega praga (opozorilni ali alarmni);
–
začetek in trajanje preseganja;
–
najvišjo urno koncentracijo in poleg tega osemurno srednjo vrednost koncentracije pri ozonu;
b)
napoved za naslednje popoldne/dan (dneve):
–
geografsko območje pričakovanih preseganj opozorilnega in/ali alarmnega praga;
–
pričakovano spremembo koncentracij (izboljšanje, stabiliziranje ali poslabšanje), skupaj z razlogi za te spremembe;
c)
informacije o vrsti prizadetega prebivalstva, možnih posledicah za zdravje in priporočenem vedenju:
–
informacije o ogroženih skupinah prebivalstva;
–
opis verjetnih simptomov;
–
varnostne ukrepe, priporočene prizadetemu prebivalstvu;
–
kje poiskati dodatne informacije;
d)
informacije o preventivnih ukrepih za zmanjšanje onesnaženosti in/ali izpostavljenosti onesnaženju: navedbo glavnih sektorjev, virov onesnaženja; priporočila za ukrepanje za zmanjšanje emisij
;
(e)
Ob napovedanih preseganjih države članice poskrbijo, da se podrobni podatki zagotovijo v izvedljivem obsegu.
PRILOGA XVII
UKREPI, KI SE MORAJO IZVAJATI PRI VIRU, DA BI DRŽAVAM ČLANICAM OMOGOČILI DOSEGANJE MEJNIH VREDNOSTI KAKOVOSTI ZRAKA DO DOLOČENIH ROKOV
–
vključitev kurilnih naprav z močjo 20 do 50 megavatov v Direktivo 96/61/ES;
–
Euro VI za težka vozila;
–
novi standardi za gospodinjske toplovodne instalacije;
–
ukrepi, usklajeni na ravni Skupnosti, za spodbujanje lastnikov plovil k zmanjševanju emisij, in/ali za uvedbo standardov za emisije ladijskih motorjev plovil EU, ali dogovor o novih standardih za emisije ladijskih motorjev na ravni Mednarodne pomorske organizacije (IMO).
PRILOGA XVIII
KORELACIJSKA
TABELA
Ta direktiva
Direktiva 96/62/ES
Direktiva 1999/30/ES
Direktiva 2000/69/ES
Direktiva 2002/3/ES
člen 1
člen 1
člen 1
člen 1
člen 1
člen 2(1) do (5)
člen 2(1) do (5)
-
-
-
člen 2(6)
-
-
-
-
člen 2(7)
člen 2(8)
člen 2(7)
-
-
člen 2(8)
člen 2(6)
-
-
člen 2(9)
člen 2(9)
člen 2(7)
člen 2(6)
-
člen 2(11)
člen 2(10)
-
-
-
člen 2(12)
člen 2(11) in (12)
-
člen 2(13) in (14)
člen 2(a) in (b)
-
člen 2(13)
-
-
-
člen 2(10)
člen 2(14) in (15)
člen 2(9) in (10)
člen 2(8) in (9)
-
člen 2(7) in (8)
člen 2(16)
-
-
-
-
člen 2(17) in (18)
-
člen 2(11) in (12)
-
-
člen 2(19), (20) in (21)
-
-
-
-
člen 2(22)
-
člen 2(10)
-
-
člen 2(23) in (24)
člen 6(5)
-
-
-
člen 2(25)
-
-
-
člen 2(13)
člen 3, z izjemo odstavka(1)(f)
člen 3
-
-
-
člen 3(1)(f)
-
-
-
-
člen 4
člen 2(9) in (10), člen 6(1)
-
-
-
člen 5
-
člen 7(1)
člen 5(1)
-
člen 6(1) do (4)
člen 6(1) do (4)
-
-
-
člen 6(5)
-
-
-
-
člen 7
-
člen 7(2) in (3) s spremembami
člen 5(2) in (3) s spremembami
člen 8
-
člen 7(5)
člen 5(5)
-
člen 9
-
-
-
člen 9(1),
odstavka 1 in 2
člen 10
-
-
-
člen 9(1) do (3) s spremembami
člen 11(1)
-
-
-
člen 9(4)
člen 11(2)
-
-
-
-
člen 12
člen 9
-
-
-
člen 13(1)
-
členi 3(1), 4(1), 5(1) in 6
člena 3(1) in 4
-
člen 13(2)
-
člena 3(2) in 4(2)
-
-
člen 13(3)
-
člen 5(5)
-
-
člen 14
-
člena 3(1) in 4(1) s spremembami
-
-
člen 15
-
-
-
-
člen 16(1)
-
-
-
člena 3(1) in 4(1)
člen 16(2)
-
-
-
člen 3(2) in (3)
člen 16(3)
-
-
-
člen 4(2)
člen 17
-
-
-
člen 5
člen 18
člen 10 s spremembami
člen 8(3)
-
člen 6 s spremembami
člen 19
-
člena 3(4) in 5(4) s spremembami
-
-
člen 20
-
-
-
-
člen 21
člen 8(1) do (4) s spremembami
-
-
-
člen 22
člen 7(3) s spremembami
-
-
člen 7 s spremembami
člen 23
člen 8(5) s spremembami
-
-
člen 8 s spremembami
člen 24
-
člen 8 s spremembami
člen 7 s spremembami
člen 6 s spremembami
člen 25
člen 11 s spremembami
člena 5(2), drugi pododstavek
-
člen 10 s spremembami
člen 26(1)
člen 12(1) s spremembami
-
-
-
člen 26(2)
člen 11 s spremembami
-
-
-
člen 26(3)
-
-
-
-
člen 26(4)
-
Priloga IX s spremembami
-
-
člen 27
člen 12(2)
-
-
-
člen 28
-
člen 11
člen 9
člen 14
člen 29
-
-
-
-
člen 30
-
-
-
-
člen 31
-
-
-
-
člen 32
člen 13
člen 12
člen 10
člen 15
člen 33
člen 14
člen 13
člen 11
člen 17
člen 34
člen 15
člen 14
člen 12
člen 18
Priloga I
-
Priloga VIII s spremembami
Priloga VI
Priloga VII
Priloga II
-
Priloga V s spremembami
Priloga III
Priloga III
-
Priloga VI
Priloga IV
-
Priloga IV
-
-
-
-
Priloga V
-
Priloga VII s spremembami
Priloga V
-
Priloga VI
-
Priloga IX s spremembami
Priloga VII
Priloga VIII
Priloga VII
-
-
-
Priloga I; Priloga III, oddelek II
Priloga VIII
-
-
-
Priloga IV
Priloga IX
-
-
-
Priloga V
Priloga X
-
-
-
Priloga VI
Priloga XI
-
Priloga I, oddelek I; Priloga II, oddelek I; Priloga III (s spremembami); Priloga IV (nespremenjeno)
Priloga I, Priloga II
-
Priloga XII
-
Priloga I, oddelek II; Priloga II, oddelek II
-
Priloga II, oddelek I
Priloga XIII
-
Priloga I, oddelek I; Priloga II, oddelek I
-
-
Priloga XIV
-
-
-
-
Priloga XV,
točke 1-9 in 12
Priloga IV
-
-
-
Priloga XV,
točki 10 in 11
-
-
-
-
Priloga XVI
-
člen 8
člen 7
člen 6 s spremembami
Priloga XVII
-
-
-
-
