KONČNO
A6-0001/2005
5.1.2005
***
PRIPOROČILO
o predlogu uredbe Sveta , ki spreminja Uredbo (ES) št. 1260/1999 o splošnih določbah o strukturnih skladih v zvezi s podaljšanjem trajanja programa PEACE in v zvezi z novimi odobritvami za prevzem obveznosti
(KOM(2004)0631 – 16064/2004 - C6‑0252/2004 – 2004/0224(AVC))
Odbor za regionalni razvoj
Poročevalec:
James Nicholson
PE 349.864v02-00
Oznake postopkov
* Postopek posvetovanja
večina oddanih glasov
**I Postopek sodelovanja (prva obravnava)
večina oddanih glasov
**II Postopek sodelovanja (druga obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega stališča
absolutna večina poslancev Parlamenta za zavrnitev ali spremembo skupnega stališča
*** Postopek privolitve
absolutna večina poslancev Parlamenta, razen v primerih, navedenih v členih 105, 107, 161 in 300 Pogodbe ES in členu 7 Pogodbe EU
***I Postopek soodločanja (prva obravnava)
večina oddanih glasov
***II Postopek soodločanja (druga obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega stališča
absolutna večina poslancev Parlamenta za zavrnitev ali spremembo skupnega stališča
***III Postopek soodločanja (tretja obravnava)
večina oddanih glasov za odobritev skupnega besedila
(Vrsta postopka je odvisna od pravne podlage, ki jo predlaga Komisija.)
VSEBINA
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA......................5
OBRAZLOŽITEV.......................................................................................................................6
MNENJE ODBORA ZA PRORAČUN.....................................................................................11
POSTOPEK..............................................................................................................................13
OSNUTEK ZAKONODAJNE RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
o predlogu uredbe Sveta , ki spreminja Uredbo (ES) št. 1260/1999 o splošnih določbah o strukturnih skladih v zvezi s podaljšanjem trajanja programa PEACE in v zvezi z novimi odobritvami za prevzem obveznosti
( KOM(2004)0631 – 16064/2004 - C6‑0252/2004 – 2004/0224(AVC) )
(Postopek privolitve)
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju predloga uredbe Sveta ( KOM(2004)0631 – 16064/2004)
Še neobjavljeno v UL. ,
– ob upoštevanju zahteve Sveta za privolitev Parlamenta na podlagi člena 161 Pogodbe ES ( C6‑0252/2004 ),
– ob upoštevanju člena 75(1) svojega Poslovnika,
– ob upoštevanju priporočila Odbora za regionalni razvoj in mnenja Odbora za proračun ( A6‑0001/2005 ),
1. da privolitev k predlogu Uredbe Sveta;
2. naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji.
OBRAZLOŽITEV
Ozadje
Namen programa EU za mir in spravo na Severnem Irskem in v mejnih predelih Republike Irske (PEACE) je okrepiti razvoj mirne in stabilne družbe in spodbuditi spravo. Sprejet je bil leta 1994 v okviru programov pobud Skupnosti, in sicer za obdobje treh let, z namenom spodbujati pozitivni razvoj mirovnega procesa in še zlasti kot odgovor na razglasitve premirja različnih v spopad vpletenih skupin.
Nadomestil je do tedaj veljavno obliko izvajanja pomoči EU, v okviru katere je Severna Irska prejemala posebno finančno podporo za vzpostavitev miru in sprave. Po letu 1989 je Evropska skupnost postala eden glavnih virov financiranja Mednarodnega sklada za Irsko (IFI), mednarodnega telesa, ustanovljenega na osnovi pogodbe med vladama Združenega kraljestva in Irske
Sporazum med vlado Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske in irsko vlado o Mednarodnem skladu za Irsko, 18. september 1986 (zadnje spremenjen 10. oktobra 2000); Serija pogodb Združenega kraljestva št. 58 (1987) Cm 266 / Republika Irska št. 1 (1986) Cmnd 9908. "za spodbujanje gospodarskega in družbenega razvoja in za vzpostavljanje stikov, dialoga in sprave med nacionalisti in unionisti po vsej Irski". Za program se iz proračuna EU namenja 15 milijonov evrov letno.
Uredba Sveta (ES) št. 2236/2002 z dne 10. decembra 2002 o finančnih prispevkih Skupnosti v Mednarodni sklad za Irsko, UL L 341, 17. 12. 2002, str. 6.
Program PEACE I
Za prvi program PEACE je bilo v obdobju 1995 - 1999 iz proračuna EU skupaj dodeljenih 500 milijonov evrov. Približno 80 odstotkov te vsote je bilo porabljenih na Severnem Irskem in 20 odstotkov v mejnih grofijah Republike Irske (Cavan, Donegal, Leitrim, Louth, Monaghan in Sligo). Že od samega začetka je program temeljil na pristopu od "spodaj navzgor", da bi na ta način omogočil vključitev čim širšega kroga ljudi in ciljno posegel na tiste predele in skupine prebivalcev, ki jih spopadi najbolj prizadevajo. V okviru programa PEACE I je bilo po vsej Severni Irski financiranih preko 13.000 projektov na temo socialne vključenosti, gospodarskega razvoja in zaposlovanja, obnove urbanega okolja in podeželja ter čezmejnega sodelovanja.
Sofinanciranje Skupnosti predstavlja 72,13% celotnega zneska, sredstva za kritje razlike pa so prispevale oblasti obeh držav in privatni sektor. Na Severnem Irskem je bil izveden poseben podprogram s ciljem lažje vzpostavitve lokalnih partnerskih odnosov in prostovoljnih skupin oziroma skupin, v katere sta bili vključeni obe skupnosti, kar je v precejšnji meri vplivalo na izvedbo programa. Oblikovan je bil tudi skupni nadzorni odbor za obe strani meje.
Program PEACE II
Kot nadgradnja dobrih rezultatov PEACE I in "kot priznanje posebnim naporom v mirovnem procesu na Severnem Irskem", je Evropski svet v Berlinu 24. in 25. marca 1999 sklenil, da program podaljša za naslednjih pet let (2000-2004) s strateškim ciljem krepitve napredka v smeri mirne in stabilne družbe, pospeševanja procesa sprave in pomoči gospodarski obnovi in ukrepov za socialno vključevanje.
Sklep je bil sprejet po sklenitvi sporazuma iz Belfasta
Sporazum dosežen na večstranskih pogajanjih o Severni Irski (10. april 1998), (Cmnd. 3883), [Good Friday Agreement / Belfast Agreement] Belfast: HMSO. med glavnimi političnimi strankami in britansko ter irsko vlado na večstranskih pogovorih 10. aprila 1998. S sporazumom so se udeleženci zavezali, da bodo pri reševanju razlik glede političnih vprašanj uporabljali izključno demokratična in miroljubna sredstva in da se bodo zoperstavili uporabi sile ali grožnje v politične namene. S sporazumom je bil zagotovljen politični okvir za mirovni proces, vključeval pa je tudi dodelitev pooblastil severnoirski skupščini in vladi, ki sta bili oblikovani konec leta 1999. V sporazumu so kljub vsemu jasno zapisali, da bistvene razlike med različnimi enako legitimnimi političnimi težnjami ostajajo, vseeno pa so vpletene strani in vladi pozvali, naj "si z vsemi praktičnimi sredstvi prizadevajo za spravo in zbližanje v okviru demokratičnih in sprejetih dogovorov".
Petletno podaljšanje programa je bilo po besedah takratnega komisarja, pristojnega za to področje, Michela Barniera, primer "konkretne solidarnosti in podpore Evropske unije mirovnemu procesu, vzpostavljenem s sporazumom iz Belfasta".
Sredstva EU za PEACE II skupaj znašajo 531 milijonov evrov, od katerih je bilo približno 100 milijonov evrov dodeljenih grofijam ob meji Republike Irske, okrog 80% sredstev pa je bilo dodeljenih projektom na Severnem Irskem (425 milijonov evrov). Celotni izdatki programa med 2000 in 2004 znašajo preko 708 milijonov evrov, pri čemer znaša delež EU 75% celotnega javnega financiranja, preostala sredstva pa prihajajo iz javnega sektorja Združenega kraljestva in Irske ter iz zasebnega sektorja. 15% celotnega zneska je namenjenega čezmejnim projektom. Program se izvaja ob polnem spoštovanju načela dodatnosti pomoči iz strukturnih skladov in drugih izdatkov javnega sektorja na Severnem Irskem in v Republiki Irski.
Novost PEACE II je, da upošteva gospodarsko in družbeno zapuščino več kot 30 let spopadov in gradi na novih priložnostih, ki jih ponuja mirovni proces, kot del tako imenovane "mirovne dividende". Tako skuša pomagati številnim sektorjem, predelom, skupinam in skupnostim, ki jih je nasilje še posebej prizadelo, in spodbuditi čezmejne projekte. Prizadeva si tudi nadgraditi integrativni pristop "od spodaj navzgor" in skupni izvedbeni pristop sever/jug iz prvega programa. Z največjim deležem sredstev bodo tako še naprej upravljale lokalne partnerske strukture in nevladne organizirane, specializirane po posameznih sektorjih. V celoti pa s programom upravlja posebno telo za programe EU (SEUPB), eno od šestih teles za izvajanje programov sever/jug, ustanovljenih v okviru sporazuma iz Belfasta.
Vsebina predloga Komisije
Komisija predlaga, da se Uredba (ES) št. 1260/1999 spremeni tako, da omogoči podaljšanje izvajanja programa PEACE za nadaljnji dve leti do konca 2006, kar sovpada s programskim obdobjem za strukturne sklade. To pa nadalje sovpada s predlogom za podaljšanje letnega prispevka Skupnosti 15 milijonov evrov v mednarodni sklad za Irsko za isto obdobje
Predlog Uredbe Sveta o finančnem prispevku Skupnosti v mednarodni sklad za Irsko (2005-2006), KOM(2004) 632 končno, 13.10.2004. . Širši cilj je torej uskladiti ukrepe, financirane iz obeh instrumentov, s pomočjo, ki se izvaja v okviru kohezijske politike EU.
Ocena
Povsem drži, kot navaja Komisija sama, da "utrditev mirovnega procesa na Severnem Irskem, pri vzpostavitvi katerega je program PEACE igral izredno pomembno vlogo od samega začetka, zahteva še nadaljnjo finančno podporo Evropske skupnosti prizadetim območjem in podaljšanje programa PEACE za nadaljnji dve leti". Žal se nam zdi, da navedba Komisije ne zajema problematike v vsej njeni razsežnosti.
Mirovni proces zahteva dolgotrajno prizadevanje vseh vpletenih strani in nemogoče je pričakovati, da so gospodarske, družbene in psihološke težave, nastale oziroma zaostrene zaradi več kot 30 let trajajočega nasilja, lahko odpravljene čez noč - ali pa v naslednjih dveh letih. In to velja za vsa prednostna področja iz programa:
- Gospodarska obnova: Osrednji cilj programa PEACE mora tudi vnaprej ostati odpravljanje gospodarske zapuščine spopadov in nezaupanja. Tako mora tudi v prihodnje prednostna naloga ostati, kako skupnostim pomagati, da obrnejo stran in se spopadejo z izzivi spreminjajočega gospodarstva. Program PEACE je v preteklosti pripomogel k odpiranju novih delovnih mest v novih sektorjih, nudil pomoč pri prehodu k drugim, trajnim oblikam zaposlitve vsem, ki jih je prizadel zaton industrijske proizvodnje, s tem pa omogočil, da se je politični proces dopolnil z novo dodano gospodarsko in socialno vrednostjo, zato je nadaljevanje z začetim delom osrednja naloga programa v prihajajočem obdobju. Zaradi zapiranja precejšnega dela tradicionalnih proizvodnih enot, ostaja namreč velika potreba po pomoči zaposlenim v teh sektorjih pri prehodu v druge trajnostne oblike zaposlitve. Gre za temeljno nalogo, ki naj vsem prebivalcem prinese konkretne koristi "mirovnih dividend".
- Integracija, vključevanje v družbo in sprava: Čeprav je v zadnjih 10 letih še nekajkrat prišlo do izbruhov nasilja, pa je bil v tem obdobju vseeno dosežen znaten napredek, kar je prispevalo k temu, da se je na prizadeta območja v veliki meri vrnil občutek normalnosti. Vseeno naj poudarimo, da napredek ni povsod enak. V določenih predelih, in še zlasti na območjih med obema skupnostma, razklanost in nezaupanje ostajata zelo prisotna, lahko bi celo dejali, da bolj kot kdaj prej. Trenutna potreba po spodbujanju integracije, vključevanja v družbo in spravi tako v urbanih okoljih kot na podeželju bo nedvomno težka naloga in bo še dolgo ostala žalostna zapuščina težke preteklosti. Preko programa je potrebno narediti vse potrebno za pomoč prizadetim zaradi spopadov, vključno z žrtvami nasilja in njihovimi družinami; podpirati je potrebno skupine in skupnosti, ki dejavno prispevajo k miru in spravi, pri čemer naj bo posebna pozornost namenjena pozitivnemu prispevku delovanja žensk, vse to pa zahteva pripravo posebnih ukrepov v podporo naštetim dejavnostim..
Nadalje je potrebno upoštevati prizadetost in škodo, ki jo je celotna skupnost utrpela zaradi nasilja v preteklosti in v tej zvezi je bistvenega pomena, da je vsem omogočanje uživanje koristi, ki jih prinaša mir, enako pomembno pa je pri ljudeh vzbuditi zavest, da mir dejansko prinaša koristi. V tem okviru bo potrebno bolj dejavno spodbujati in mogoče uvesti proaktivne ukrepe kot spodbudo za sodelovanje vseh strani, saj je več kot očitno, da se zlasti somišljeniki in pripadniki unionistične stranke zelo počasi vključujejo v dejavnosti programa PEACE. To mora veljati tudi za druge družbene skupine, za katere je značilna nizka stopnja sodelovanja.
- Strategije za obnovo in razvoj na lokalni ravni: Iz teh istih razlogov je izrednega pomena partnersko sodelovanje med skupnostma na lokalni ravni, saj je najboljši način za odpravo ovir in nezaupanja prav sodelovanje. Seveda bo tudi to dolgotrajni proces. Resnično poenostavitev postopkov in upravnih formalnosti, s tem pa bistveno znižanje stroškov, bo lahko doseči le s spodbujanjem dejavnega sodelovanja lokalnega prebivalstva.
- Odprta in v prihodnost usmerjena pokrajina: Potrebno bo preseči še zaprtost vase in negativno podobo, ki ju je zapustila več kot tri desetletja dolga sorazmerna osamitev pokrajine, katere so se obiskovalci iz drugih delov Evrope izogibali. A zdaj je pravi trenutek za vzpostavitev bolj neposrednega pristopa, odprtega navzven, in sicer preko tvornega dialoga z drugimi regijami EU o gospodarskih, družbenih in okoljskih vprašanjih, pa tudi s širjenjem pozitivne podobe mirnejše družbe v tujini.
- Čezmejno sodelovanje: Dolgotrajno obdobje spopadov, ki se je trajalo več kot 30 let, je pomenilo znatno oviro za razvoj normalnih gospodarskih in družbenih odnosov in čezmejnega sodelovanja. Ironija pri tem je, da se je vse skupaj dogajalo v času, ko so drugod po Evropi gospodarske zapreke padale. Zato je še posebej nujno, da se v pokrajini spodbudi običajno gospodarsko, družbeno in kulturno čezmejno sodelovanje in izvedejo pobude, ki so v drugih delih celine že ustaljena praksa.
Vse to so trdni razlogi, zakaj je predlog Komisije in hkraten predlog v zvezi z IFI treba pozdraviti. Seveda pa je enako pomembno politično sporočilo, ki ga Unija namerava poslati v tem kritičnem trenutku mirovnega procesa.
V času pisanja politični organi, predvideni s sporazumom iz Belfasta, še niso vzpostavljeni, saj se nadaljujejo pogajanja za ponovno oblikovanje lokalne vlade. Poročevalec meni, da je pozitivni signal iz EU v tem kritičnem trenutku izrednega pomena.
To dejstvo so po posredovanjih poslancev EP in drugih sprejeli Komisija, britanski in irski ministrski predsednik in Evropski svet, ki je 10. junija 2004 izjavil, da "je seznanjeno s trenutnimi težavami v mirovnem procesu na Severnem Irskem in podpira prizadevanja obeh vlad pri iskanju rešitve za ponovno vzpostavitev ustreznih organov. V podporo prizadevanjem Evropski svet poziva Komisijo, da prouči možnost uskladitve pomoči iz programa PEACE II in mednarodnega sklada za Irsko s pomočjo, ki izvira iz drugih programov v okviru strukturnih skladov, ki se bodo zaključili konec 2006, vključno s posledicami v finančnem smislu."
Očitno je torej, da obstaja precejšnja politična volja za podaljšanje programa tako na ravni Komisije kot na ravni predsednikov držav in vlad. Izrazimo naj mogoče le obžalovanje, da je Komisija predlog uredbe Sveta pripravljala vse do srede oktobra, čeprav je bilo že na junijskem zasedanju Evropskega sveta jasno, da politična volja obstaja. Na žalost ima to negativni vpliv na delovanje Parlamenta, ki mora bistveno skrajšati vse svoje normalne postopke.
Na potezi je torej proračunski organ, tj. Parlament in Svet, ki naj ob upoštevanju obstoječe velike podpore za podaljšanje programa PEACE sprejme potrebne spremembe finančnega načrta 2005-2006 oziroma vse možne druge potrebne ukrepe in na ta način zagotovi ustrezne finančne vire, ki bodo omogočili nadaljevanje programa.
Zaključek
Glede na sicer razumljivo dejstvo, da v številnih četrtih še vedno vztraja vzdušje nezaupanja in celo strahu, je v zvezi z mirovnim procesom potrebno postopati premišljeno in tankočutno. Enako velik je pomen političnih sporočil in simbolike. V tem oziru lahko sedaj EU nastopa pozitivno in izkaže solidarnost, istočasno pa konkretno prispeva k vzpostavljanju boljše družbe v predelu Evrope, ki je pretrpelo že preveč gorja.
Zato predlagamo, da Parlament poda soglasje k podaljšanju programa z začetkom veljavnosti 1. januarja 2005.
25.11.2004
MNENJE ODBORA ZA PRORAČUN
G. Gerardo Galeote Quecedo
predsednik
Odbor za regionalni razvoj
BRUSELJ
Zadeva: Predlog Komisije za uredbo Sveta, ki spreminja Uredbo (ES) št. 1260/1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih v zvezi s podaljšanjem trajanja programa PEACE in v zvezi z novimi odobritvami za prevzem obveznosti ( KOM(2004)0631 – 16064/2004 - C6‑0252/2004 – 2004/0224(AVC) )
Še neobjavljeno v UL.
Spoštovani gospod predsednik,
Odbor za proračun je na seji dne 15. novembra 2004 obravnaval zgoraj omenjeni predlog Komisije.
Na tej seji je Odbor za proračun soglasno z enim vzdržanim glasom
Pri glasovanju so bili navzoči: Janusz Lewandowski (predsednik), Jan Mulder (podpredsednik), Reimer Böge (podpredsednik), Gérard Deprez (pripravljavec mnenja), Laima Liucija Andrikienė, Paulo Casaca, Brigitte Douay, Den Dover, Salvador Garriga Polledo, Neena Gill, Dariusz Maciej Grabowski, Louis Grech, Catherine Guy-Quint, Anne Elisabet Jensen, Wiesław Stefan Kuc, Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk, Alain Lamassoure, Albert Jan Maat, Vladimír Maňka, Hans-Peter Martin, Jean-Claude Martinez, Mario Mauro, Gérard Onesta, Wojciech Roszkowski, Paul Rübig, Antonis Samaras, Jacek Emil Saryusz-Wolski, László Surján, Helga Trüpel, Kyösti Tapio Virrankoski, Marilisa Xenogiannakopoulou in Tomáš Zatloukal. sprejel naslednji predlog spremembe:
"meni, da je treba predlogu Komisije priložiti finančno poročilo in da mora tako poročilo biti v skladu le z zgornjo mejo postavke 2 finančnega načrta, pod pogojem, da je med Evropskim parlamentom in Svetom dosežen dogovor o zvišanju ustrezne podomejitve v okviru postavke."
Odbor za proračun poziva Odbor za regionalni razvoj kot pristojni odbor, naj ta predlog spremembe vključi v svoje poročilo.
S spoštovanjem,
Janusz Lewandowski
POSTOPEK
Naslov
Predlog Komisije za uredbo Sveta, ki spreminja Uredbo (ES) št. 1260/1999 o splošnih določbah o Strukturnih skladih v zvezi s podaljšanjem trajanja programa PEACE in v zvezi z novimi odobritvami za prevzem obveznosti
Referenčni dokumenti
KOM(2004)0631 - 16064/2004– C6-0252/2004 – 2004/0224(AVC)
Pravna podlaga
člen 161 ES
Podlaga v Poslovniku
člen 75(1)
Datum prošnje za privolitev EP
21.12.2004
Pristojni odbor Datum razglasitve na zasedanju
REGI 10.01.2005
Odbori, zaprošeni za mnenje Datum razglasitve na zasedanju
BUDG 10.01.2005
Odbori, ki niso dali mnenja Datum sklepa
Okrepljeno sodelovanje Datum razglasitve na zasedanju
Poročevalec(- ka ) Datum imenovanja
James Nicholson 24.11.2004
Nadomeščeni poročevalec(- ka )
Poenostavljeni postopek Datum sklepa
Oporekanje pravni podlagi Datum mnenja JURI
Obravnava v odboru
25.11.2004
Datum sprejetja
25.11.2004
Izid končnega glasovanja
za:
proti:
vzdržani:
soglasno
1
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Alfonso Andria, Stavros Arnaoutakis, Jean Marie Beaupuy, Adam Jerzy Bielan, Jana Bobošíková, Graham Booth, Bairbre de Brún, Giovanni Claudio Fava, Gerardo Galeote Quecedo, Iratxe García Pérez, Eugenijus Gentvilas, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Zita Gurmai, Marian Harkin, Konstantinos Hatzidakis, Jim Higgins, Alain Hutchinson, Carlos José Iturgaiz Angulo, Mieczysław Edmund Janowski, Gisela Kallenbach, Tunne Kelam, Miloš Koterec, Constanze Angela Krehl, Jamila Madeira, Sérgio Marques, Ioannis Matsis, Miroslav Mikolášik, Francesco Musotto, James Nicholson, Lambert van Nistelrooij, István Pálfi, Francisca Pleguezuelos Aguilar, Elisabeth Schroedter, Alyn Smith, Grażyna Staniszewska, Catherine Stihler, Margie Sudre, Salvatore Tatarella, Kyriacos Triantaphyllides.
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Philip Bradbourn, Jan Březina, Mojca Drčar Murko, Richard Falbr, Richard Seeber, Thomas Ulmer, Daniel Varela Suanzes-Carpegna.
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Datum predložitve – A[5]
5.1.2005
A6-0001/2005
Pripombe
