KONČNO
A6-0020/2006
1.2.2006
POROČILO
s priporočili Komisiji o ogrevanju in hlajenju iz obnovljivih virov energije
(2005/2122(INI))
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko
Poročevalka:
Mechtild Rothe
(Pobuda v skladu s členom 39 Poslovnika)
PE 364.804v01-00
VSEBINA
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA..... Error! Bookmark not defined.
PRILOGA K PREDLOGU RESOLUCIJE................................... Error! Bookmark not defined.
PODROBNA PRIPOROČILA K VSEBINI ZAHTEVANEGA PREDLOGA Error! Bookmark not defined.
EXPLANATORY STATEMENT................................................ Error! Bookmark not defined.
ANNEXES.................................................................................. Error! Bookmark not defined.
MNENJE ODBORA ZA PRAVNE ZADEVE O PRAVNI PODLAGI Error! Bookmark not defined.
POSTOPEK................................................................................ Error! Bookmark not defined.
PREDLOG RESOLUCIJE EVROPSKEGA PARLAMENTA
s priporočili Komisiji o ogrevanju in hlajenju iz obnovljivih virov energije
( 2005/2122(INI) )
Evropski parlament ,
– ob upoštevanju drugega odstavka člena 192 Pogodbe ES,
– ob upoštevanju členov 39 in 45 svojega Poslovnika,
– ob upoštevanju svoje resolucije z dne 29. septembra 2005 o deležu obnovljivih energetskih virov v EU in o predlogih za konkretne ukrepe
Sprejeto besedilo, P6_TA(2005)0365 . ,
– ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Energija za prihodnost: obnovljivi viri energije – Bela knjiga za strategijo in akcijski načrt Skupnosti“ ( KOM(1997)0599 ),
– ob upoštevanju mnenja Odbora za pravne zadeve o predlagani pravni podlagi,
– ob upoštevanju poročila Odbora za industrijo, raziskave in energetiko ( A6‑0020/2006 ),
A. ker trenutno ne obstajajo določbe o ogrevanju in hlajenju z obnovljivimi viri energije;
B. ker ni v pripravi nobenega predloga v skladu s členom 39(2) Poslovnika;
C. ker so direktive za spodbujanje obnovljivih virov energije na področju elektrike in prevoza povzročile oziroma okrepile trajnostni razvoj v državah članicah;
D. ker sedanji povsem različen razvoj trga na področju obnovljive energije v posameznih državah članicah v veliki meri ni zasnovan na različnih potencialih, ampak le na različnih, deloma nezadostnih političnih in pravnih okvirnih pogojih;
E. ker bo spodbujanje trga obnovljivih virov energije v pomoč pri uresničevanju novih lizbonskih ciljev, in sicer z rastjo zaposlovanja v državah članicah ter s krepitvijo raziskovalnih in inovativnih prizadevanj držav članic in EU;
F. ker se zaradi uporabe presežkov toplote iz pridobivanja električnega toka ali industrijskih procesov in prostega hlajenja zmanjšuje povpraševanje po običajnih virih energije, bi morale države članice proučiti možnosti za učinkovitejše izkoriščanje teh virov, zagotoviti pravno jasnost, poskrbeti za boljšo obveščenost javnosti in okrepiti raziskovalna prizadevanja,
G. ker je treba spremeniti šesto Direktivo Sveta 77/388/EGS z dne 17. maja 1997 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih – Skupni sistem davka na dodano vrednost: enotna osnova za odmero,
UL L 145, 13.6.1977, str. 1. da bodo lahko države članice uvedle znižano stopnjo davka na dodano vrednost za materiale in storitve, uporabljene za ogrevanje in hlajenje z obnovljivimi viri energije,
1. naroči Komisiji, naj Parlamentu do 31. julija 2006 na podlagi člena 175(1) Pogodbe ES predloži zakonodajni predlog o povečanju deleža obnovljivih virov energije za ogrevanje in hlajenje, ki upošteva spodaj navedena podrobna priporočila;
2. potrjuje, da ta priporočila spoštujejo načelo subsidiarnosti in temeljne pravice državljanov;
3. meni, da zahtevani predlog ne bo imel nobenih finančnih posledic za proračun Skupnosti;
4. naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo in priložena podrobna priporočila posreduje Komisiji in Svetu.
PRILOGA K PREDLOGU RESOLUCIJE
PODROBNA PRIPOROČILA K VSEBINI ZAHTEVANEGA PREDLOGA
A. NAČELA IN CILJI PREDLOGA
1. Namen zahtevanega predloga je oceniti in raziskati gospodarske možnosti ter tako najmanj dvakrat povečati delež obnovljivih virov energije, uporabljenih pri ogrevanju in hlajenju v EU, ki zdaj znaša približno 10 %, kar je velikopotezna, a uresničljiva naloga.
2. Porast deleža obnovljivih energetskih virov, uporabljenih za ogrevanje in hlajenje, bo veliko prispeval k zanesljivosti oskrbe z energijo v Evropi, ustvarjanju novih delovnih mest, izboljšanju okolja in občutno manjšemu povpraševanju po običajnih virih energije, hkrati pa zmanjšal porabo energije v evropskem ogrevalnem in hladilnem sektorju, odvisnost EU predvsem od nafte in plina ter ceno energije za končne domače in poslovne uporabnike.
3. Ob upoštevanju načela subsidiarnosti ter obstoječih evropskih pravil na področjih energije in okolja bo direktiva določila okvirne pogoje za nacionalne instrumente podpore.
4. Doslej zgolj neznatno uporabljen potencial obnovljivih virov energije na področju ogrevanja in hlajenja je treba izkoristiti, če se bo izkazalo, da so energetski in okoljski vplivi pozitivni in skladni s trajnostnimi proizvodnimi metodami. Takšno ukrepanje ne sme biti izgovor za EU, da do leta 2020 ne bo postala energetsko najučinkovitejše gospodarstvo na svetu; odstraniti je treba predvsem ovire za tehnologije, ki so že konkurenčne, kjer je mogoče, s sodelovanjem nacionalnih in decentraliziranih oblasti.
5. Vsem tehnologijam, ki pridejo v poštev, naj direktiva omogoči vseevropski prodor na trg in razvoj trga v vseh državah članicah. Medregijsko in čezmejno sodelovanje se lahko na tem področju povečata. V ta namen je treba uporabiti ustrezne politike in programe Skupnosti, kot je okvirni program za konkurenčnost in inovacije ali sedmi okvirni program za raziskave in razvoj.
6. Donosnost ustreznih tehnologij in postopkov se pospeši z množično proizvodnjo in trženjem.
B. UKREPI, KI BODO PREDLAGANI
I. Cilji, definicija in nadzor
1. Določiti je treba velikopotezen, a uresničljiv evropski cilj najmanj podvojiti delež obnovljivih energetskih virov pri ogrevanju in hlajenju do leta 2020, ki ga je treba doseči v celotni EU.
2. K uresničenju tega evropskega cilja bodo prispevali obvezujoči nacionalni cilji, ki bodo upoštevali sedanje razlike v deležu obnovljivih energetskih virov pri ogrevanju in hlajenju v državah članicah in njihovih regijah, zmožnosti ustreznih tehnologij ter s tem povezane analize.
3. Natančno je treba opredeliti različne oblike tovrstne energije, in sicer geotermalno, sončno termalno (vključno s pasivno), daljinsko ogrevanje in hlajenje z uporabo obnovljivih virov energije, toploto okolja in biomaso (v skladu z Direktivo 2001/77/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spodbujanju proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov energije na notranjem trgu z električno energijo
UL L 283, 27.10.2001, str. 33. ), kar je osnova za delovanje.
4. Države članice se morajo najpozneje eno leto po začetku veljavnosti direktive dogovoriti o akcijskih načrtih za doseganje ciljev na podlagi nacionalnih zmožnosti ter si prizadevati za izkoriščanje obnovljivih virov energije pri ogrevanju in hlajenju. Države članice morajo akcijske načrte obnoviti vsake tri leta in jih predložiti Komisiji.
5. Razviti je treba sistem spremljanja za celotno EU, ki bo omogočal ocenjevanje potreb EU po energiji za ogrevanje in hlajenje ter nadzorovanje rasti deleža uporabljenih obnovljivih virov energije; ta sistem mora biti enoten v vseh državah članicah, da bo mogoče ustvariti vir zanesljivih in primerljivih podatkov.
II. Odstranjevanje upravnih ovir
1. Od držav članic je treba zahtevati, da zagotovijo jasen pravni okvir za odobritev, nadzor in certificiranje uporabe obnovljivih virov energije za ogrevanje in hlajenje.
2. Za odobritev uporabe naprav (sistemov) za izkoriščanje obnovljivih virov energije in povezanih omrežij za ogrevanje in hlajenje države članice zagotovijo, da so pristojnosti organov določene nedvoumno, učinkovito in pregledno.
3. Poskrbeti je treba za poenostavitev in pospešitev postopkov na ustreznih upravnih ravneh. Če oblasti uporabe obnovljivih virov energije ne bodo odobrile, bodo morale dokazati, da so bili razlogi za takšno odločitev upravičeni.
4. Upravne pristojbine morajo biti pregledne, pravične in nediskriminatorne in ne smejo predstavljati nikakršnega skritega obdavčevanja sredstev.
III. Nacionalni spodbujevalni instrumenti
1. Finančne spodbude v skladu z načelom subsidiarnosti morajo načeloma vzpostaviti države članice.
2. Vendar pa morajo nacionalni spodbujevalni instrumenti upoštevati naslednja načela za doseganje ciljev:
a) podpora mora biti časovno omejena in se postopno zmanjševati;
b) naložbe je treba zavarovati z zanesljivimi pogoji podpore, ki se v srednjeročnem obdobju ne bodo spremenili;
c) preprečevanje neenakomernega tržnega razvoja z zanesljivimi pogoji v programih podpore;
d) učinkovita in sistematična podpora za raziskovanje obstoječih možnosti in doseganje ciljev;
e) pospeševanje donosnosti tehnologij obnovljive energije z vzpostavitvijo množične proizvodnje;
f) upoštevanje posebnih potreb tehnologij in stremljenje k dolgoročnemu cilju, da bi čim bolje izkoristili potencial različnih tehnologij;
g) podpiranje stroškovno učinkovitih obnovljivih tehnologij ne glede na njihovo velikost.
3. Dokler se tehnologije za obnovljive vire ne uveljavijo na trgu ter dosežejo konkurenčnih cen in ustrezne ravni razvoja, lahko države članice uvedejo mehanizme spodbude, kot so:
a) davčne ugodnosti/izjeme za sisteme obnovljivih energetskih virov ter povezanih omrežij za ogrevanje in hlajenje;
b) zagotovitev neposredne naložbene pomoči;
c) predpisi za novogradnje ali obnavljanje stavb, ki predvidevajo pospeševanje in/ali obveznost uporabe sistemov za obnovljive vire energije, kombinirano proizvodnjo toplote in električne energije ter lokalno ali daljinsko ogrevanje in hlajenje z obnovljivimi energetskimi viri;
d) sprotno plačevanje stroškov za sisteme za izkoriščanje obnovljivih virov energije ali za proizvedene količine za ogrevanje/hlajenje iz obnovljivih virov energije, ki prejemajo podporo, na primer v povezavi s kvotno uredbo, združljivo z nacionalnimi cilji, goriv za uporabo v visoko učinkovitih sistemih SPTE ter sistemih za daljinsko ogrevanje in hlajenje se ne sme finančno obremeniti;
e) določitev drugih mehanizmov državne pomoči za varstvo okolja v okviru skupnega trga in direktiv, državne pomoči za inovativnost in državne pomoči za regionalni razvoj.
4. V zvezi s spodbujevalnimi mehanizmi je treba paziti, da ne pride do nesorazmernega povišanja stroškov ogrevanja in hlajenja za končnega potrošnika.
IV. Spremljevalni ukrepi
1. Države članice si morajo prizadevati za to, da bo javnost čim bolje seznanjena z možnostmi uporabe obnovljivih virov energije na področju ogrevanja in hlajenja.
2. Države članice poskrbijo za objavo študij v zvezi s koristmi za potrošnike, ki uporabljajo obnovljive vire energije za ogrevanje in hlajenje.
3. Države članice morajo poskušati zagotoviti, da zadevne poklicne skupine poznajo in obvladajo ustrezne tehnologije. V okviru izobraževanja in dodatnega izpolnjevanja je treba zagotoviti, da tehnologije obnovljivih virov energije dobijo primerno vlogo in pomen.
4. Države članice spodbujajo k temu, da se sprejmejo ukrepi za zagotavljanje visoke kakovosti zadevnih izdelkov in storitev.
5. Države članice spodbujajo javni sektor, da kot del politike javnih naročil prednostno obravnava ogrevanje in hlajenje iz obnovljivih virov energije in pri tem ustrezno upošteva stroškovno učinkovitost, zlasti pri novogradnjah ali pri obnovi stavb.
6. EU spodbuja uvedbo vseevropskega obveščanja za obstoječe proračunske postavke s poudarkom na obnovljivih virih energije na področju ogrevanja in hlajenja.
7. EU spodbuja uporabo sredstev iz strukturnih in kohezijskih skladov za podporo in pospeševanje ogrevanja in hlajenja z obnovljivimi viri energije.
8. Okrepiti je treba raziskovalna prizadevanja, kar bo olajšalo tržni prodor obnovljivih virov energije za ogrevanje in hlajenje.
9. Na evropski ravni je treba oblikovati ekološke oznake za sisteme ogrevanja in hlajenja.
10. Države članice sprejmejo ukrepe za preprečevanje marginalizacije ogrevanja in hlajenja iz visoko učinkovitih naprav SPTE z razvojem nacionalnih programov podpore v skladu z Direktivo 2004/8/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. februarja 2004 o spodbujanju soproizvodnje, ki temelji na rabi koristne toplote, na notranjem trgu z energijo
UL L 52, 21.2.2004, str. 50. (Direktiva EU-SPTE).
11. Komisijo se poziva, naj obstoječo Direktivo 2002/91/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o energetski učinkovitosti stavb
UL L 1, 4.1.2003, str. 65). glede skupne energetske učinkovitosti in uporabe obnovljivih virov energije razširi na vse stavbe, večje od 200 m 2 .
12. Komisijo se poziva, naj sodeluje z državami članicami in najpozneje do leta 2012 uvede minimalne stavbne standarde za vsa zasebna stanovanja na podlagi standardov za pasivno energijo (pod 10 kW/m2).
EXPLANATORY STATEMENT
I.) Why do we need a directive to increase the share of heating and cooling from renewable energy?
One of the most important strategic choices for the future of Europe will be made in the field of energy policy. What is at stake is whether Europe will succeed in achieving a very large measure of energy independence. It can do so only if renewable energy accounts for a growing share of energy consumption and if energy is used more efficiently. Energy independence for Europe's economy will mean above all that its competitiveness is no longer jeopardised by drastic increases and fluctuations in oil and gas prices (Annex 1). Oil, gas, coal and uranium are all finite fossil sources of energy: given the rapidly increasing demand for energy and the alarming climate changes, we cannot rely on these energy sources for our supplies in future.
1.) ... because the potential for using renewable energy in heating and cooling is enormous.
There is no doubt that the great potential of renewable energy for heating and cooling is only beginning to be tapped. In Europe, heating accounts for an estimated 50% of total energy requirements (Annex 2). Demand for cooling is also increasing dramatically. In a number of countries peak electricity consumption no longer occurs in winter, but in summer. The market development of cooling from renewable energy must be accelerated above all in order to avert a further increase in electricity consumption. Geothermal and solar thermal energy and biomass are able to replace large amounts of fossil fuels and thereby reduce emissions of CO2 and other harmful substances.
The increasing utilisation of renewable energy in heating offers enormous opportunities for local craft industries, for agriculture, forestry and small- and medium-sized industrial enterprises. The Eastern European Member States with their large agricultural sectors are in a particularly good position to benefit from this development.
Renewable energy as a whole makes an important contribution to Europe's economy. In 2004 the renewable energy sector had an overall turnover of 15 billion euros. The enterprises involved predict that by the year 2020 they will grow by at least 10% annually and attract investments totalling 450 billion euros in Europe (Annex 3). The heating and cooling sectors may account for a large share of this. A European legislative framework is intended to allow the potential of renewable energy for warming and cooling, which has so far been largely ignored, to be fully exploited.
2.) ... because only a stable legislative framework can create the necessary market maturity in heating and cooling from renewable energy.
So far there are only a number of regions in Europe, such as Barcelona (mandatory utilisation) or Upper Austria (education and information) with successful strategies - which are largely independent of budgets - for the use of heating and cooling from renewable energy. This means that over 80% of plants in Europe (Annexes 4, 5 and 6) are concentrated in a few Member States or even regions. This is determined not by different potentials of the regions or Member States, but rather by political framework conditions. Most Member States have aid programmes, such as for example the market incentive programme in Germany, which are all dependent on the budget and cannot therefore be calculated. This means that no Member State pursues a policy of continuous national aid support which could provide the kind of long-term investment and planning security which is so important for energy investments. The result is a stop-and-go market development which has not led to any genuine market penetration or the establishment of sustainable industries. A higher degree of market penetration is, however, necessary in order to achieve economic feasibility through mass production and marketing. A European directive which provides a legislative framework for national aid instruments is intended to provide such a long-term and stable strategy in all Member States.
The European Union has already pursued such a strategy in adopting Directive 2001/77/EC 'on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market' and Directive 2003/30/EC 'on the promotion of the use of biofuels or other renewable fuels for transport'. These European provisions in the electricity and transport sectors create clear framework conditions with national targets and ensure that legislative and other measures are taken in all Member States to achieve the targets. These developments have led to a rising share of renewable sources of energy, the further development of innovative technologies and the creation of new skilled jobs in almost all Member States (Annex 7). It was the legislative framework, rather than intensity of sun or wind that was decisive both now and in the pass. Measures that have proved successful for electricity generation from renewable sources and biofuels must now be applied with whatever adjustments are needed to heating and cooling. The legislative gap must be closed!
The biomass action plan which the Commission is due to unveil at the end of November 2005 will not in itself be enough to achieve the sustainable development of all renewable heating and cooling technologies. It can only be regarded as a measure in a specific sector which complements a directive.
3.) ... because this is the only way in which a share of renewable sources of energy in total energy consumption of 12% by 2010 and 20% by 2020 can be achieved.
For years the European Union has been pursuing a policy of sustainable energy supplies. In the 1997 White Paper, the European Union set the target of increasing the share of renewable energy in the EU's total energy consumption to 12% by 2010 (Annex 8). In its recent report 'on the share of renewable energy in the EU', the European Parliament had demanded that renewable sources account for at least 20% by 2020 and considered a share of 25% by 2020 to be feasible.
These targets can only be achieved if efforts are stepped up to increase the share of renewable energy in the electricity and transport sectors on the one hand, but also, more particularly, in heating and cooling. In its communication on 'the share of renewable energy in the EU' of 26 May 2004, the Commission estimates that 'with the measures that have been put in place (...) the share of renewable energy sources in the EU 15 is on course to reach 10% in 2010 . The shortfall compared to the 12% target is caused by sluggish growth of renewable energy markets for heating and cooling, leading to the conclusion that considerable extra action is needed in this sector to enable the full 12% target to be reached.'
The Commission has identified the problem, but has not so far taken any legislative measures, while the European Parliament is convinced of the need for such measures and in its report on the communication (the Turmes report, see above), which was adopted by a large majority, called for a directive to increase the share of heating and cooling generated by renewable energy. The present legislative own-initiative report now commits the Commission to respond to Parliament's demands.
II.) What should a directive contain?
Although the heating sector functions structurally in a different way from the electricity market, a directive can create both a legislative framework for national support schemes and nationally binding objectives for a share of renewable sources of energy (Annexes 9 and 10). Furthermore, a standard Europe-wide monitoring system must be developed (1). This monitoring will be essential for the future of energy supplies. This is the only way to assess European energy requirements for heating and cooling and oversee the growth of the renewable share.
Your rapporteur is not proposing a special support scheme. In accordance with the principle of subsidiarity, each Member State should decide by itself which incentives should be provided. However, it is absolutely critical these instruments be based on certain principles (III). It is particularly important that investment and planning security are provided by supporting conditions which are stable in the medium and long-term. In this way, stop-and-go market developments will be averted and market maturity achieved as rapidly as possible by mass production and mass marketing. The financing of renewable technologies in the heating sector should therefore concentrate above all on initial investment costs, since these are still in part significantly higher than for fossil technologies. Wood pellets and, of course, solar or geothermal energy are already often cheaper than oil or gas - and of course cost virtually nothing (Annex 11). Once market maturity has been achieved, support schemes must stop. In order to ensure that incentives actually function and have the desired effect, existing administrative barriers must be dismantled (II). It is particularly important to create legal clarity for the use of renewable sources of energy for heating and cooling - this applies particularly to geothermal energy - and authorisation procedures must be clear, efficient and transparent and have priority for renewables.
Finally, accompanying measures (IV) are particularly important so as to provide comprehensive information, to introduce the appropriate technologies to the professional groups which will be applying them and to ensure quality standards. A further important measure is the adaptation of the Value Added Tax directive 77/388/EEC, since Member States are currently entitled to apply a reduced rate of VAT only to electricity and gas consumption, but not to renewable energy technologies.
III.) Conclusion
The European Parliament has already adopted an own-initiative report calling on the Commission to take action in the field of renewable energy. In 1996 it had called upon the Commission to put forward a strategy to promote renewable sources of energy. The Commission responded with its milestone White Paper on renewable energies which led later to the abovementioned directives on electricity from renewables, on biofuels and on buildings. This is an important initiative by Parliament to produce a directive to cover heating and cooling as well. It will contribute not only to securing Europe's energy supplies, but also to attaining the Kyoto and Lisbon objectives.
ANNEXES
Annex, 1:
Annex, 2:
Primary Energy Consumption by sector, EU-25
Source: elaboration based on Eurostat data
Annex, 3:
Forecasted investment in RES technologies
The implementation of new policies to promote renewable energy sources will have a considerable impact on the amount of investments made in this sector. In order to reach the target an investment of at least €443 billion in renewable energy is needed over the period 2001-2020.
Source: EREC
Annex, 4:
This diagram shows the strong imbalance in the use of solar thermal heating and cooling in the EU.
If the whole EU was at the same level as Austria today, we would have a solar thermal capacity in operation of 82.000 MW th , providing more than 70 TWh of solar thermal energy, replacing substantial amounts of precious fossil fuels or electricity.
Instead, the current EU average is less than 21 kW th
per 1000 inhabitants, and many countries with high potential are much below the average.
Annex, 5:
“Solar thermal energy has taken off only in Germany, Greece, Austria and Cyprus. At the end of 2002 the installed surface of solar collectors in the EU15 was nearly 12.8 million square metres, compared with around 11.8 at the end of 2001. This increase was led by the German market. In 2002, 80% of the total solar thermal capacity of the EU15 was installed in the three leader countries. Austria, for example, has 9 times more thermal collectors than Spain.
Among the new Member States, Cyprus stands out with about 600,000 square metres installed. ”
source: Communication from the Commission to the Council and the European Parliament "The share of renewable energy in the EU"
Annex,6:
Geothermal energy use in the enlarged EU 2004
This diagram shows the strong imbalance in the use of geothermal use in the EU.
Source: country update reports of WGC
Annex, 7:
The introduction of favourable policies for renewables electricity has led to a significant increase in employment in the sector in Germany (as an example). The main effects were during the last four years.
Source: Ministry for Environment, Germany
Annex, 8:
Allocation of 12% RES target per sector
Source: ESTIF
The targets included in the Directive 2001/77/EC on the promotion of renewable electricity correspond roughly to 6% of the EU’s primary energy consumption, i.e. half of the 12% target set in the White Book of 1997.
The target included in the Directive 2003/30/EC on the promotion of biofuels or other renewable fuels for transport correspond to roughly 1% of the EU’s primary energy consumption.
5% are missing to reach the EU 12% target. This 5% can come only from renewable heating and cooling.
Annex, 9, 10:
The projection sees the share of RES heat production in 2020 reach 25%, which means that a quarter of total heat generation in the EU-15 can come from renewable energy sources, provided that favourable policy frameworks are introduced.
Source: EREC
Annex, 11:
This graph shows the price development of oil for heating purposes and wood pellets in Austria.
Sources: IWO Österreich, Tecson GmbH, Ökowärme
MNENJE ODBORA ZA PRAVNE ZADEVE O PRAVNI PODLAGI
G. Giles Chichester
predsednik
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko
BRUSELJ
Zadeva: Pravna podlaga samoiniciativnega poročila o ogrevanju in hlajenju iz obnovljivih virov energije ( 2005/2122(INI) )
Spoštovani gospod predsednik,
v pismu z dne 2. decembra 2005 ste v skladu s členom 35(2) Poslovnika Odbor za pravne zadeve zaprosili za mnenje o točnosti in primernosti pravne podlage zgoraj navedenega samoiniciativnega sporočila.
Zgoraj omenjeno vprašanje je odbor obravnaval na seji dne 16. januarja 2006.
Člen 175(1) Pogodbe ES
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko predlaga, da bi kot pravna podlaga veljal člen 175(1) Pogodbe ES.
Člen 175(1)
1. Svet se v skladu s postopkom iz člena 251 ter po posvetovanju z Ekonomsko-socialnim odborom in Odborom regij odloči, katere ukrepe naj Skupnost sprejme za doseganje ciljev iz člena 174.
Člen 174, na katerega se nanaša člen 175(1), se glasi:
Člen 174(1)
1. Okoljska politika Skupnosti prispeva k uresničevanju naslednjih ciljev:
– ohranjanju, varstvu in izboljšanju kakovosti okolja;
– varovanju človekovega zdravja;
– skrbni in preudarni rabi naravnih virov;
– spodbujanju ukrepov na mednarodni ravni za reševanje regionalnih ali globalnih okoljskih problemov.
Energetika
V skladu s členom 3(1)(u) Pogodbe ES mora delovanje Skupnosti vključevati „ukrepe na področju energetike”. Vendar v Deklaraciji št. 1 o civilni zaščiti, energetiki in turizmu, ki je priložena k Pogodbi ES, za energetiko ni posebne pravne podlage. Komisija je izjavila, da bo Skupnost na teh področij delovala na podlagi obstoječih določb v Pogodbah o ustanovitvi Evropskih skupnosti. Vendar niti Amsterdamska pogodba niti Pogodba iz Nice nista uveljavili deklaracije z medvladne konference 1992, po kateri se lahko v skladu z naknadnimi spremembami Pogodbe vanjo vključi naslove za omenjena področja
Glej Lenaerts in Van Nuffel, Ustavno pravo EU, Sweet & Maxwell, London., 2005, odst. 5-005. .
Cilj in vsebina samoiniciativnega poročila
Iz priloge k osnutku predloga resolucije je razvidno, da se poglavitni cilj predloga nanaša na okolje (glej predvsem tretjo namero člena 174(1) Pogodbe ES: „skrbna in preudarna raba naravnih virov”). 1. in 2. odstavek poglavja A se glasita: „cilj predloga je povečanje deleža obnovljivih energij na področju ogrevanja in hlajenja v EU s trenutno 10 % na 25 % v letu 2020” in „povečanje deleža obnovljivih energij na področju ogrevanja in hlajenja bo občutno prispevalo k evropski zanesljivosti oskrbe z energijo ter k zmanjšanju odvisnosti Evrope predvsem od nafte in plina”.
Te cilje je treba doseči z izkoriščanjem razvoja obnovljivih virov energije na področju ogrevanja in hlajenja ter z omogočanjem razvoja zadevne tehnologije in njene široke uveljavitve na trgu, kar se da omogočiti s serijsko proizvodnjo in obširnim trženjem (poglavje A, odstavki 4, 5 in 6).
V skladu s predlogom naj bi se delež obnovljivih virov za ogrevanje in hlajenje v ciljih EU in nacionalnih ciljih povišal s sedanjih 10 % na 25 % do leta 2020 (poglavje B1, odstavka 1 in 2). Vrste energije, ki naj bi jih ti cilji zadevali, so geotermalna energija, sončna termalna energija in biomasa.
Drugi cilji vključujejo akcijski načrt, ki bi ga v dogovoru sprejele države članice, in vseevropski nadzorni sistem, s katerim bi ocenjevali potrebe po ogrevanju in hlajenju ter nadzorovali rast deleža obnovljivih virov energije (poglavje B1, odstavka 4 in 5).
Odbor za industrijo, raziskave in energetiko v poglavju BII predlaga odpravo administrativnih ovir pri grajenju naprav za pridobivanje obnovljive energije.
V poglavju BIII je podan niz načel, s katerimi se morajo nacionalni finančni instrumenti skladati. Prav tako so predlagani številni spodbujevalni mehanizmi, med njimi davčne ugodnosti, pomoč za neposredne naložbe itd.
Nazadnje pa sta tu še odločba o kampanjah javnega obveščanja in možnost uveljavitve znižane stopnje davka na dodano vrednost za material in storitve ob uporabi ogrevanja in hlajenja (poglavje BIV).
Zaključek
V luči ciljev in vsebine predlaganega ukrepa se kot ustrezna pravna podlaga šteje člen 175(1).
Odbor za pravne zadeve se je tako na seji 16. januarja 2006 soglasno odločil
Prisotni pri glasovanju so bili Giuseppe Gargani (predsednik), Diano Wallis (pripravljavka mnenja), Maria Berger, Bert Doorn, Monica Frassoni, Jean-Paul Gauzčs (za Kurta Lechnerja), Klaus-Heiner Lehne, Antonio Masip Hidalgo, Manuel Medina Ortega (za Nicolo Zingarettija), Aloyzas Sakalas in Jaroslav Zvěřina. , da priporoči ohranitev člena 175(1) Pogodbe ES kot edine pravne podlage.
S spoštovanjem,
Giuseppe Gargani
POSTOPEK
Naslov
Ogrevanje in hlajenje iz obnovljivih virov energije
Št. postopka
( 2005/2122(INI) )
Pravna podlaga
člen 192, druga alineja, ES
Podlaga v Poslovniku
člen 39 in člen 45
Pristojni odbor
ITRE
Datum razglasitve dovoljenja na zasedanju člen 45 člen 39
4.7.2005 15.12.2005
Odbori, zaprošeni za mnenje Datum razglasitve na zasedanju
ENVI 4.7.2005
JURI 4.7.2005
Odbori, ki niso dali mnenja Datum sklepa
ENVI 12.7.2005
Okrepljeno sodelovanje Datum razglasitve na zasedanju
Drugi predlog(-i) resolucije, vključen(-i) v poročilo
Poročevalec(-ka) Datum imenovanja
Mechtild Rothe 25.5.2005
Nadomeščeni(-a) poročevalec(-ka)
Obravnava v odboru
29.8.2005
Datum sprejetja
26.1.2006
Izid končnega glasovanja
za:
proti:
vzdržani:
39
0
3
Poslanci, navzoči pri končnem glasovanju
Jan Březina, Jerzy Buzek, Joan Calabuig Rull, Giles Chichester, Den Dover, Lena Ek, Nicole Fontaine, Norbert Glante, Fiona Hall, David Hammerstein Mintz, Rebecca Harms, Erna Hennicot-Schoepges, Romana Jordan Cizelj, Werner Langen, Anne Laperrouze, Vincenzo Lavarra, Eluned Morgan, Angelika Niebler, Reino Paasilinna, Miloslav Ransdorf, Vladimír Remek, Herbert Reul, Teresa Riera Madurell, Mechtild Rothe, Paul Rübig, Andres Tarand, Patrizia Toia, Catherine Trautmann, Claude Turmes, Nikolaos Vakalis, Alejo Vidal-Quadras Roca, Dominique Vlasto
Namestniki, navzoči pri končnem glasovanju
Daniel Caspary, Matthias Groote, Malcolm Harbour, Edit Herczog, Gunnar Hökmark, Mieczysław Edmund Janowski, Peter Liese, Erika Mann, Lambert van Nistelrooij, Vittorio Prodi
Namestniki (člen 178(2)), navzoči pri končnem glasovanju
Datum predložitve – A[6]
1.2.2006
A6-0020/2006
Pripombe
...
