P6_TA(2007)0414
Zakonito priseljevanje
A6-0322/2007
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 26. septembra 2007 o načrtu politike zakonitega priseljevanja ( 2006/2251(INI) )
Evropski parlament
, –
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom "Načrt politike zakonitega priseljevanja" ( KOM(2005)0669 ) ("načrt politike"),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije o prednostnih nalogah politike v boju proti nezakonitemu priseljevanju državljanov tretjih držav ( KOM(2006)0402 );
–
ob upoštevanju mnenja Odbora regij z dne 13. februarja 2007 z naslovom "Načrt politike zakonitega priseljevanja, boj proti nezakonitemu priseljevanju, prihodnost evropske migracijske mreže" UL C 146, 30.6.2007, str. 1.
,
–
ob upoštevanju sklepov predsedstva Evropskega sveta z dne 4. in 5. novembra 2004 in Haaškega programa, ki je del teh sklepov Sklepi Evropskega sveta, Priloga I,točka III.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z naslovom "Globalni pristop k vprašanju migracij leto pozneje: za celovito evropsko migracijsko politiko" ( KOM(2006)0735 ),
–
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. junija 2005 o povezavah med zakonitim in nezakonitim priseljevanjem in vključevanjem migrantov UL C 124 E, 25.5.2006, str. 535.
,
–
ob upoštevanju Zelene knjige o pristopu EU do urejanja ekonomske migracije ( KOM(2004)0811 ) in svoje resolucije o tej temi, sprejete dne 26. oktobra 2005 UL C 272 E, 9.11.2006, str. 442.
,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu, Evropskemu parlamentu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Skupni program za vključevanje – Okvir za vključevanje državljanov tretjih držav v Evropsko unijo" ( KOM(2005)0389 ) in svoje resolucije, sprejete dne 6. julija 2006 o strategijah in sredstvih za vključevanje državljanov tretjih držav v Evropsko unijo UL C 303 E, 13.12.2006, str. 845.
,
–
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 862/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o statistikah Skupnosti o selitvah in mednarodni zaščiti UL L 199, 31.7.2007, str. 23.
,
–
ob upoštevanju ugotovitev ministrske konference med EU in Afriko o migracijah in razvoju dne 10. in 11. julija 2006 v Rabatu,
–
ob upoštevanju skupne izjave Afrike in EU o migracijah in razvoju, sprejete na ministrski konferenci med EU in Afriko dne 22. in 23. novembra 2006 v Tripoliju,
–
ob upoštevanju splošnega pristopa, kakor je bil potrjen v sklepih predsedstva z zasedanja Evropskega sveta dne 14. in 15. decembra 2006 v Bruslju,
–
ob upoštevanju resolucjie skupne parlamentarne skupščine AKP-EU o migracijah kvalificiranih delavcev in njihovem vplivu na nacionalni razvoj, ki je bil sprejet dne 28. junija 2007;
–
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Uporaba globalnega pristopa k migracijam za vzhodne in jugovzhodne regije, ki mejijo na Evropsko unijo" ( KOM(2007)0247 ),
–
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij o krožni migraciji in partnerstvih za mobilnost med Evropsko unijo in tretjimi državami ( KOM(2007)0248 ),
–
ob upoštevanju predloga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o sankcijah zoper delodajalce državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v EU ( KOM(2007)0249 ),
–
ob upoštevanju Amsterdamske pogodbe, ki Skupnosti podeljuje pooblastila in obveznosti na področju priseljevanja in azila, in člena 63 Pogodbe ES,
–
ob upoštevanju člena 45 svojega Poslovnika,
–
ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter mnenj Odbora za razvoj, Odbora za kulturo in izobraževanje ter Odbora za pravice žensk in enakost spolov ( A6-0322/2007 ),
A.
ker po podatkih Eurostata v 27 državah članicah Evropske unije zakonito prebiva približno 18,5 milijona državljanov tretjih držav (medtem ko v drugih državah članicah prebiva skoraj 9 milijonov državljanov Unije),
B.
ker so migracije mednarodni pojav, v katerem kot migranti sodelujejo tudi državljani Unije,
C.
ker so države članice v skladu z obstoječimi pogodbami in osnutkom nove pogodbe pravno in dejansko pristojne za določitev števila ekonomskih migrantov-delavcev, ki jih sprejme Evropska unija,
D.
ker je treba celovit in dosleden dostop do priseljevanja oblikovati na evropski ravni, saj sprememba politike priseljevanja v eni državi članici vpliva na migracijske tokove in razvoj v drugih državah članicah,
E.
ker je treba zaradi staranja in demografskih sprememb ponovno opredeliti politike priseljevanja, saj lahko glede na trenutno in prihodnje stanje na trgih dela v Uniji splošno rečemo, da obstaja potreba po dobro urejenem zakonitem priseljevanju (po podatkih Eurostata bo v Evropi do leta 2050 za več kot 50 milijonov manj delovno aktivnih prebivalcev),
F.
ker je z mandatom medvladne konference, kakor ga je določil Evropski svet junija 2007, predvidena razširitev postopkov Skupnosti na vse zadeve v zvezi z zakonitim priseljevanjem, s čimer bodo odpravljene razlike in zagotovljena večja učinkovitost političnih odločitev,
G.
ker zaradi spremljanja migrantskih tokov potrebujemo splošnejšo in celovitejšo opredelitev migrantov, vključno z definicijo ljudi, ki niso begunci, a se vseeno ne morejo vrniti v matično državo,
H.
ker je v oddelku načrta politike z naslovom "Razvijanje znanja in informacije" navedeno, da bi bilo treba izvesti dodatne študije o dovoljenjih za iskalce zaposlitve,
I.
ker je prav, da na povečane migracijske tokove gledamo kot na svetovni pojav s številnimi vzroki in posledicami,
J.
ker je na tem področju bistveno sodelovanje EU in njenih držav članic s tretjimi državami, tako matičnimi državami kot državami tranzita,
K.
ker je nadzor nad zakonitim priseljevanjem sčasoma postal strožji; ker so številne države uvedle različne programe zakonitega priseljevanja, temelječe na kvotah ali točkah; ker je prepričanje, češ da je priseljevanje nenadzorovano, napačno,
L.
ker preveč restriktivne možnosti za zakonito vstopanje v Evropsko unijo posredno spodbujajo nedovoljeno priseljevanje in ker bi nove možnosti zakonitega priseljevanja prispevale k boju proti nezakonitemu priseljevanju in trgovini z ljudmi,
M.
ker za ekonomsko migracijo velja načelo prednostne obravnave v Skupnosti, za svobodno gibanje državljanov iz novih držav članic pa veljajo prehodne določbe,
N.
ker je boj proti nezakonitemu priseljevanju in trgovini z ljudmi neločljivo povezan tako s politiko sprejemanja ekonomskih migrantov kot z ukrepi za vključevanje v družbo,
O.
ker bi bilo treba skupaj s politiko zakonitega priseljevanja izvajati tudi učinkovito politiko vključevanja v družbo; ker je vključevanje v družbo dvosmerni proces, ki zadeva tako priseljence iz tretjih držav kot evropsko prebivalstvo; ker bi bilo treba spodbujati možnost, da vsakdo lahko živi skupaj s partnerjem in otroki,
P.
ker je priseljevanje v zadnjih desetletjih povsod v Evropski uniji postalo osrednja tema javne razprave, ki je politično zelo občutljiva in se lahko hitro izrabi v demagoške in populistične namene,
Q.
ker bi se morali politiki in predstavniki medijev zavedati, da je pri obravnavanju te tematike zelo pomemben korekten besednjak,
R.
ker bi bilo prav, da bi se v javni razpravi o tej tematiki v večji meri omenjali vzroki in pozitivne posledice priseljevanja,
S.
ker priseljevanje v Evropi pomembno vpliva na gospodarski razvoj, rast in zaposlovanje, bi bilo koristno, če bi se v javno razpravo o teh vprašanjih bolj vključevali predstavniki sindikatov, delodajalcev in civilne družbe,
T.
ker morajo pristojni za gospodarsko in socialno politiko o vlogi priseljevanja za rast in zaposlovanje obveščati tudi splošno javnost,
Splošni pristop
1.
pozdravlja način, s katerim se je Komisija odzvala na prošnjo Evropskega sveta, naj pripravi načrt politike zakonitega priseljevanja, po katerem bi za sprejem veljali postopki, ki bi omogočali hitro odzivanje na spreminjajoče se zahteve na trgu dela;
2.
podpira sprejeti pristop v načrtu politike, s katerim bi bilo možno v Svetu odpraviti ovire, ki so se pojavile v zvezi s predlogom direktive Sveta iz leta 2001 o pogojih vstopa in bivanja državljanov tretjih držav, ki opravljajo plačane dejavnosti in dejavnosti na podlagi samozaposlitve ( KOM(2001)0386 );
3.
pozdravlja zgoraj navedeno sporočilo o uporabi globalnega pristopa k migracijam za vzhodne in jugovzhodne regije, ki mejijo na Evropsko unijo; poziva države članice in Komisijo, naj zagotovijo dovolj človeških in finančnih virov za ustrezno izvajanje celovitega pristopa k migraciji; poudarja potrebo po pospešenem regionalnem dialogu in sodelovanju na področju zakonitih migracij ter pozdravlja zamisel o vzpostavitvi platform za regionalno sodelovanje, kjer bi se srečevali pristojni na ravni Unije in posameznih regij;
4.
vztraja na prepričanju, da se nezakonitemu priseljevanju ne moremo zoperstaviti drugače kot s sočasno vzpostavitvijo načinov in kanalov zakonitega priseljevanja, saj gre za tesno povezana pojava;
5.
meni, da je zbiranje doslednih in zanesljivih statističnih podatkov o selitvah bistvenega pomena; izraža pričakovanje, da bodo vse države članice hitro in učinkovito izvedle Uredbo (ES) št. 862/2007; poziva Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami predstavi oceno števila oseb, ki bi jih lahke zadevale posamezne sektorske direktive; s tem v zvezi pričakuje hiter in bistven prispevek evropske migracijske mreže (v sodelovanju z Eurostatom); izraža upanje, da bo posebna pozornost namenjena položaju žensk, ki predstavljajo polovico priseljencev;
6.
pozdravlja institucionalne posledice osnutka reformne pogodbe po mandatu medvladne konference, s katerimi se bosta glasovanje s kvalificirano večino in postopek soodločanja razširila na policijsko in pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah ter na pristojnosti v zvezi s politiko Unije na področju azila in priseljevanja; še posebej pozdravlja razširitev običajnega zakonodajnega postopka na ukrepe v zvezi z zakonitim priseljevanjem ter meni, da bi bilo smotrno, da države članice tudi v prihodnje ohranijo suvereno pravico do določanja obsega dela, ki ga lahko na njihovem ozemlju opravljajo migranti;
7.
poziva različna pristojna telesa pri Svetu (za področje pravosodja in notranjih zadev, zaposlovanja, socialne politike, zdravja in varstva potrošnikov), da povečajo prizadevanja za bolj usklajeno razpravo o načrtu politike;
8.
podpira namero Komisije, da opredeli pogoje vstopa in bivanja za druge izbrane kategorije ekonomskih priseljencev, tudi nekvalificiranih ali slabo kvalificiranih delavcev;
9.
poziva Komisijo, naj opravi kratko- in dolgoročno napoved potreb po dodatni delovni sili v posameznih državah članicah; poziva države članice, naj Komisiji posredujejo statistično oceno, na podlagi katere bo lahko pripravila ustrezne napovedi v zvezi s potrebami po delovni sili v EU; poudarja, da morajo biti v oceno zajeti tudi neekonomski migranti, begunci, osebe, ki potrebujejo subsidiarno zaščito, in kandidati za združitev družin;
10.
meni, da bi morali posebno pozornost nameniti položaju mladoletnikov, ki lahko trpijo zaradi selitve staršev, in predlagati ukrepe za ublažitev negativnih posledic;
11.
meni, da je treba jasno opredeliti vse kategorije ekonomskih migrantov, zajetih v direktive, ki so v pripravi; poziva države članice, naj se uskladijo in izmenjajo najboljše prakse s pomočjo mehanizma vzajemnega obveščanja na področjih azila in priseljevanja, predvidenega v Odločbi 2006/688/ES z dne 5. oktobra 2006 o vzpostavitvi mehanizma vzajemnega obveščanja glede ukrepov držav članic na področjih azila in priseljevanja UL L 283, 14.10.2006, str. 40.
;
12.
meni, da bi bilo treba v najkrajšem možnem času odpraviti prehodne notranje ovire za prosto gibanje delavcev iz novih držav članic;
13.
podpira vzpostavitev portala EU o priseljevanju; v tem kontekstu pozdravlja razširitev dejavnosti Euresa na podporo za upravljanje ekonomskih migracij državljanov tretjih držav;
Predlog splošne okvirne direktive
14.
meni, da je treba sprejeti direktivo, ki bo zakonitim migrantom iz tretjih držav, zaposlenim v eni izmed držav članic, zagotovila skupni okvir pravic in opredelila zahteve po spoštovanju določenih obveznosti, ter vztraja, da mora takšna direktiva biti predložena pred štirimi specifičnimi direktivami;
15.
ponovno opozarja na to, da je treba odpraviti dvojna merila glede pravic, ki veljajo za različne kategorije delavcev, in še posebej paziti na pravice sezonskih delavcev in plačanih pripravnikov, ki so najbolj izpostavljeni možnosti zlorabe;
16.
se strinja z zamislijo o uvedbi enotnega dovoljenja za prebivanje in delo;
17.
meni tudi, da bi z direktivo moralo biti predvideno, da migranti lahko ostanejo v Uniji kljub spremembi statusa ali menjavi službe;
18.
se strinja, da je potrebno vzajemno priznavanje diplom in drugih izkazov usposobljenosti kot način za preprečevanje izgube pri dohodkih in valorizaciji usposobljenosti tako za priseljence kot za matično državo oziroma državo prebivališča;
19.
meni, da je treba razmisliti o ukrepih, ki bi priseljencem ob vrnitvi v njihovo matično državo omogočili prenos pokojninskih in socialnih pravic, ki izvirajo iz njihove zaposlitve in za katere so plačevali prispevke;
20.
izraža začudenje, da je v načrtu politike omenjeno zbiranje "najnaprednejših" biometričnih podatkov; meni, da bi se moralo v vseh primerih spoštovati varstvo osebnih podatkov, zlasti načelo sorazmernosti in namembnosti;
21.
podpira to, da vse države članice ratificirajo Mednarodno konvencijo o varstvu pravic vseh delavcev migrantov in članov njihove družine;
Krožna migracija, migracija vračanja in partnerstva za mobilnost
22.
pozdravlja navedeno sporočilo Komisije o krožni migraciji in partnerstvih za mobilnost med Evropsko unijo in tretjimi državami; se strinja, da je treba odpraviti škodljive učinke bega možganov in nasprotno spodbujati t.i. kroženje možganov;
23.
nadalje poziva Komisijo, naj natančno opredeli povezavo med krožnostjo in vključevanjem v družbo; poudarja, da po navedbah Komisije migracija, ki naj bi bila krožna, kaj hitro lahko postane stalna in tako ne izpolnjuje zastavljenega cilja;
24.
dalje poudarja, da je treba vzpostaviti stabilne in zakonite delovne odnose med podjetji in delavci, saj bo to vodilo v večjo produktivnost in konkurenčnost Unije; zato Komisijo poziva, naj pretehta možne tovrstne učinke krožne migracije;
25.
podpira zamisel o vizumih za dolgoročno bivanje in večkratni vstop oziroma možnost, da bi imeli nekdanji priseljenci prednost v postopku za pridobitev novega dovoljenja za bivanje, za katerega bi zaprosili v primeru nove začasne zaposlitev;
26.
poziva Komisijo, naj upošteva možnosti, ki sta jih nakazala Parlament in Evropski ekonomsko-socialni odbor ter pripravi celostno študijo o vzpostavitvi modre izkaznice in vizuma za iskalce zaposlitve;
27.
izraža zanimanje za načrtovano ustanovitev informacijskega središča za upravljanje migracij v Maliju; poziva Komisijo, naj pristojnim parlamentarnim odborom vnaprej posreduje podrobne podatke o pravni podlagi in proračunskih določbah za ta projekt ter naj jih tudi redno obvešča o tej in podobnih pobudah v zvezi s tretjimi državami; podpira zamisel o uporabi istega pristopa v regijah na vzhodni meji Unije;
Predlog direktive o pogojih vstopa in bivanja visoko usposobljenih delavcev
28.
podpira vse ukrepe, s katerimi bi postala Unija bolj privlačna za visoko kvalificirane delavce, saj bo to pripomoglo k zapolnjevanju potreb na trgu dela Unije, s tem pa k blaginji Evrope in izpolnjevanju lizbonskih ciljev; s tem namenom Komisijo in države članice poziva, naj:
–
preučijo, na kakšen način jim lahko zagotovijo pravico do prostega gibanja na ozemlju EU,
–
preučijo načine, da po izteku ali odpovedi njihove delovne pogodbe v Uniji ostanejo še eno leto, da poiščejo novo zaposlitev;
29.
zato podpira vse ukrepe za poenostavitev, ki bi tem delavcem olajšali vstop v države članice, čeprav določanje specifičnih potreb in kvot za ekonomske migrante še naprej ostaja v pristojnosti držav članic;
30.
meni, da je treba pri sprejemanju evropskih ukrepov za zakonito priseljevanje upoštevati tveganje bega možganov; se sklicuje na navedeno poročilo skupne parlamentarne skupščine AKP-EU o migracijah kvalificiranih delavcev in njihovih vplivih na nacionalni razvoj; poziva Komisijo, naj skupaj z matičnimi državami pripravi statistične študije, ki bi pomagale opredeliti strokovna področja, za katera obstaja tveganje bega možganov;
31.
podpira uvedbo delovnega dovoljenja EU (t.i. modre izkaznice), ki bi olajšala prosto gibanje "možganov" v Evropi in premestitve zaposlenih znotraj multinacionalk;
Predlog direktive o pogojih vstopa in bivanja sezonskih delavcev
32.
opozarja na bistveni prispevek sezonskih delavcev iz tretjih držav v sektorjih, kot so kmetijstvo, gradbeništvo in turizem; poudarja, da je v omenjenih sektorjih v številnih državah članicah čedalje bolj pomembna neredna zaposlitev, zato meni, da so predlagani koraki bistvenega pomena; v tem smislu pozdravlja predlog Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o sankcijah zoper delodajalce državljanov tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v EU ( KOM(2007)0249 ),
33.
hkrati poudarja, da je pri zaposlovanju na področju sezonskega dela izredno pomembna fleksibilnost in hitrost postopkov; poudarja pomen lokalnih izkušenj, zlasti v kmetijskem sektorju; vseeno pa opozarja na to, da je tovrstne izkušnje treba upoštevati;
34.
meni, da je treba sezonskim delavcem, ki izpolnjujejo veljavna pravila za to migracijsko kategorijo, dati prednost v primerjavi z drugimi oblikami zakonitega priseljevanja;
Predlog direktive o postopkih, ki urejajo vstop, začasno bivanje in bivanje delavcev, premeščenih na drugo delovno mesto znotraj podjetja
35.
podpira predlog Komisije o okrepitvi pravnega okvira, ki bo spodbujal evropsko mobilnost; opozarja, da položaj teh oseb ureja splošni sporazum o trgovini s storitvami;
Predlog direktive o pogojih vstopa in bivanja plačanih pripravnikov
36.
meni, da bi bilo treba natančno opredeliti kategorijo plačanih pripravnikov (starostna meja, znanje jezika, omejitev trajanja pripravništva, možnost spremembe statusa pripravnika v drugo obliko dovoljenja za prebivanje itd.) in uvesti nadzor za preprečitev zlorabe tega statusa;
37.
predlaga, da se plačanim pripravnikom dodeli evropsko dovoljenje za prebivanje za obdobje od šest do dvanajst mesecev; podpira oblikovanje partnerskih programov z univerzami v tretjih državah;
Vključevanje v družbo
38.
opozarja na svoji zgoraj navedeni resoluciji z dne 9. junija 2005 in z dne 6. julija 2006;
39.
pozdravlja neuradno srečanje ministrov, pristojnih za integracijo, 10. in 11. maja 2007 v Potsdamu; opozarja, da mora evropska politika priseljevanja temeljiti na splošnem pristopu, ki bo omogočal tako odzivanje na zahteve trga dela v državah članicah kot izvajanje ustreznih politik sprejemanja in vključevanja priseljencev; meni, da bi bilo treba pripraviti seznam pravic in dolžnosti delavcev migrantov, in sicer kot pomoč pri njihovi udeležbi v gospodarskem, družbenem in političnem življenju in torej vključitvi v družbo; meni, da pri vzpostavljanju medkulturnega dialoga in vključevanju v družbo bistveno vlogo igra šola;
40.
ponovno poudarja, da mora praznovanje leta medkulturnega dialoga 2008 prispevati k izboljšanju vključevanja priseljencev v družbo gostiteljico in njeno sredino ter k povečanju medsebojnega razumevanja ter na ta način k zmanjšanju izbruhov nezaupanja, rasizma in ksenofobije; poziva Komisijo, naj spodbuja delo organizacij civilne družbe za medkulturno sobivanje, vzajemno spoštovanje in vzgojo za mir in nenasilje; poudarja, da bi se morali politiki na vseh ravneh zavedati svoje odgovornosti in pri obravnavanju te tematike uporabljati korekten besednjak;
41.
poziva države članice, naj uporabljajo Direktivo sveta 2003/86/ES z dne 22. septembra 2003 o pravici do združitve družine UL L 251, 3.10.2003, str. 12.
; poziva Svet, Komisijo in države članice, naj zagotovijo, da se migrantkam, ki so vstopile v Evropsko unijo v okviru sporazumov o združitvi družine, dodeli pravni status, ki ne bo vezan na njihovega moža;
Obveščanje
42.
poudarja, da imajo mediji, zlasti evropski ponudniki javnih televizijskih in radijskih storitev, posebno odgovornost pri širjenju prave podobe priseljevanja in odpravljanju stereotipov;
43.
meni, da je treba potencialne priseljence čim prej pred priselitvijo obvestiti o pogojih in možnostih zakonitega priseljevanja v Evropsko unijo; te informacije morajo širiti javni organi v tretjih državah (bodisi ambasade ali diplomatsko konzularna predstavništva oziroma lokalna delegacija Evropske komisije); v zvezi s tem podpira projekte za čim prejšnjo ustanovitev evropskega spletnega portala o priseljevanju;
44.
podpira predvidene projekte za usposabljanje in jezikovne tečaje v matičnih državah, da bi priseljencem pomagali pridobiti ustrezne spretnosti in se bolje pripraviti na potrebe po delovni sili v Uniji;
Sodelovanje z matičnimi državami
45.
opozarja, da je potrebna dejavna politika skupnega razvoja; podpira sklepanje sporazumov s tretjimi državami kot način za učinkovito upravljanje zakonitega in nezakonitega priseljevanja; vseeno meni, da morajo sporazumi v celoti ustrezati človekovim pravicam; v zvezi s tem izraža zadržanost glede financiranja projektov v državah, ki človekovih pravic ne spoštujejo;
46.
Komisijo in države članice poziva, naj preučijo načine za lažje prosto gibanje migrantov med državo bivanja in njihovo matično državo;
47.
opozarja, da denarna sredstva, ki jih priseljenci prenesejo v njihove matične države, prispevajo k razvoju teh držav; meni, da bi bilo treba zmanjšati stroške prenosa denarnih sredstev v matične države, s čimer se podpira njihov razvoj, seveda ob skrbi za ustrezno raven nadzora in varnosti transakcij; poudarja, da bi bilo sicer treba storiti vse za olajšanje in pocenitev prenosa nakazil, vendar pa le-ta ostajajo zasebna sredstva, ki koristijo predvsem družinam prejemnicam, in se ne bi smela obravnavati kot nadomestilo za uradno razvojno pomoč;
48.
poziva Komisijo in Svet, naj se udeležita letne razprave v Parlamentu na temo politike priseljevanja v Evropski uniji; poziva Komisijo, naj ob tej priložnosti predstavi celovit pregled stanja priseljevanja v Evropi;
49.
poziva svoj pristojni odbor, naj vzpostavi tesen dialog z organi v nacionalnih parlamentih, ki so pristojni za vprašanja v zvezi s priseljevanjem, in še naprej sodeluje z odborom parlamentarne skupščine Sveta Evrope za migracije, begunce in prebivalstvo;
50.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, Svetu Evrope, Visokemu komisariatu Združenih narodov za begunce ter Mednarodni organizaciji za migracije.
