9.3.2005
PREDLOG SKUPNE RESOLUCIJE
v skladu s členom 115(5) Poslovnika, ki ga vlagajo:
– Bogdan Adam Klich, Aldis Kušķis, Bernd Posselt, Árpád Duka-Zólyomi in Rihards Pīks v imenu skupine PPE-DE
– Pasqualina Napoletano in Jan Marinus Wiersma v imenu skupine PSE
– Janusz Onyszkiewicz, Emma Bonino, Marco Pannella in Henrik Lax v imenu skupine ALDE
– Elisabeth Schroedter, Joost Lagendijk in Marie Anne Isler Béguin v imenu skupine Verts/ALE
– Anna Elzbieta Fotyga, Inese Vaidere in Konrad Szymański v imenu skupine UEN
in ki nadomesti predloge naslednjih političnih skupin:
– PPE-DE (B6‑0193/2005)
– ALDE (B6‑0198/2005)
– PSE (B6‑0206/2005)
– UEN (B6‑0209/2005)
– Verts/ALE (B6‑0212/2005)
o Belorusiji
Resolucija Evropskega parlamenta o Belorusiji
Evropski parlament ,
–
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o razmerah v Belorusiji, posebno resolucij z dne 16. septembra 2004 in 28. oktobra 2004 o političnih razmerah v Belorusiji po parlamentarnih volitvah in referendumu 17. oktobra 2004,
–
ob upoštevanju mnenja o referendumu 17. oktobra 2004 v Belorusiji, ki je bilo sprejeto na 60. plenarnem zasedanju Beneške komisije 8. in 9. oktobra 2004,
–
ob upoštevanju končnih ugotovitev mednarodne misije parlamentarne skupščine OVSE za opazovanje volitev z dne 9. decembra 2004,
–
ob upoštevanju resolucij parlamentarne skupščine Sveta Evrope o razmerah v Belorusiji, zlasti resolucije z dne 28. aprila 2004 o preganjanju medijev v Republiki Belorusiji,
–
ob upoštevanju izjave vodje pisarne OVSE v Minsku o zaporni kazni za dva člana beloruske opozicije, obtožena obrekovanja beloruskega predsednika,
–
ob upoštevanju zlasti "akcijskega načrta EU za spodbujanje demokracije v Belorusiji", ki ga je 23. februarja 2005 sprejela delegacija Evropskega parlamenta za odnose z Belorusijo,
–
ob upoštevanju zlasti svoje resoluciji z dne 11. februarja 2003 o odnosih med Evropsko unijo in Belorusijo: k bodočemu partnerstvu,
–
ob upoštevanju nagrade Saharov za svobodo misli, ki jo je decembra 2004 prejela Zveza novinarjev Belorusije,
–
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 11. maja 2004 o evropski sosedski politiki ( COM(2004)0373 ),
–
ob upoštevanju resolucije o spoštovanju človekovih pravic v Belorusiji, ki jo je 15. aprila 2004 sprejela Komisija ZN za človekove pravice,
–
ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah ter zlasti členov 19 in 21, ki zagotavljata pravico do svobode izražanja in mirnega združevanja,
–
ob upoštevanju sankcij EU, sprejetih 2. julija 2004 proti beloruskim uradnikom po izginotju treh beloruskih opozicijskih voditeljev in enega novinarja,
–
ob upoštevanju člena 115(5) svojega Poslovnika,
A.
ker je parlamentarna trojka ugotovila, da niso bile niti parlamentarne niti predsedniške volitve leta 2000 in 2001 svobodne in pravične, ter da so jih spremljali samovoljni ukrepi vlade proti politični opoziciji, neodvisnim medijem in organizacijam za opazovanje volitev, kar predstavlja resno nespoštovanje demokratičnih načel,
B.
ker se položaj v Belorusiji namesto izboljševanja stalno slabša, kar je pripeljalo do tega, da so človekove pravice in pravice manjšin brezobzirno kršene, da je spodnji dom brez svojih zakonodajnih pravic, gospodarstvo pa vodi sam predsednik, ker te kršitve vključujejo zapor in druge oblike represije, usmerjene proti članom demokratične opozicije, prekinitev registracije političnih strank pred volitvami, nadlegovanje in ustrahovanje opozicijskih kandidatov in prepoved navzočnosti predstavnikov opozicijskih strank na voliščih,
C.
ker je EU že večkrat obsodila aretacije vodilnih članov opozicije s strani Lukašenkove vlade in ker ni nikakršnega napredka v nerešenih primerih številnih izginulih oseb,
D.
ker je bil Mihail Marinič, prejšnji minister za zunanje ekonomske odnose, bivši veleposlanik in predsedniški kandidat na volitvah v sredini leta 2001, obsojen na pet let zapora, kazen pa je bila 18. februarja 2005 znižana na tri leta in šest mesecev,
E.
ker je bilo v zadnjih nekaj letih več političnih strank in več kot 50 demokratičnih NVO z različnih področij in različnih političnih prepričanj, 25 neodvisnih množičnih medijev in več izobraževalnih ustanov zaprtih zaradi "tehničnih" razlogov, vendar je bilo pri vseh primerih jasno, da so bile te organizacije kaznovane zaradi kritičnosti do predsednika in njegove politike,
F.
ker so politične aretacije in sodni procesi aktivistov demokratičnega gibanja in neodvisnih novinarjev ter deportacije tujih državljanov v Belorusiji redna praksa; ker sta bila septembra 2004 dva člana beloruske opozicije, Valerij Levonevski in Aleksander Vasiljev, obsojena na dve leti zapora zaradi obrekovanja beloruskega predsednika,
G.
ker se stalne mirne demonstracije lastnikov majhnih prodajaln soočajo z ustrahovanjem s strani vlade, organizatorji teh stavk pa so bili pridržani in oglobljeni,
H.
ker so bili v resoluciji parlamentarne skupščine Sveta Evrope z dne 28. maja 2004 ugotovljeni dokazi za vpletenost najvišjih državnih uradnikov v ugrabitve in domnevne usmrtitve opozicijskih voditeljev leta 1999, in ker je maja 2004 Svet Evrope zavrnil prošnjo Belorusije za obnovo njenega posebnega statusa v tej organizaciji, ki je bil prekinjen leta 1997, ko je predsednik Lukašenko razpustil parlament,
I.
izjemno zaskrbljen zaradi odločitve beloruskih oblasti o odvzemu dovoljenja za delovanje mednarodno priznani Evropski univerzi za humanistične vede v Minsku kot pravnemu subjektu, ki je izjemen primer akademske svobode in prizadevanja za resnične evropske vrednote pri poučevanju in raziskovalnih programih, kar bo imelo težke posledice za akademsko prihodnost stotin študentov in profesorjev,
J.
ker je Komisija ZN za človekove pravice aprila 2004 na Belorusijo naslovila kritiko zaradi stalnih poročil o samovoljnih aretacijah in zadržanjih, zaradi nadlegovanja nevladnih organizacij, opozicijskih političnih strank in oseb, ki se ukvarjajo z demokratičnimi dejavnostmi,
1.
odločno obsoja sistematično in vedno pogostejše nadlegovanje in ustrahovanje, ki ga izvajajo državni uradniki, še posebej ministrstvo za informacije, proti novinarjem, urednikom in medijskim izpostavam, ki so kritični do predsednika republike ali do beloruske vlade; enako obsoja nekritične napade na člane opozicije, borce za človekove pravice in vse osebe, ki skušajo svobodno izraziti kritičnost do predsednika in do režima, kar se kaže v samovoljnih aretacijah, slabem ravnanju z pridržanimi, izginotjih, političnem preganjanju in drugih represivnih dejanjih, ki so v posmeh osnovnim načelom demokracije in pravne države;
2.
meni, da je bilo sojenje g. Mariniču politično pogojeno in da je bila obsodba politično pogojena zloraba pravosodnega sistema, kar je nadaljnji dokaz za odsotnost neodvisnega pravosodja v Belorusiji in s tem za splošno nespoštovanje načela pravne države in za splošno politično represijo;
3.
poziva beloruske oblasti, naj nemudoma in brezpogojno izpustijo Mihaila Mariniča;
4.
poziva beloruske oblasti, da nemudoma izpustijo Valerija Levonevskija, Aleksandra Vasiljeva in vse druge zaprte politične nasprotnike režima;
5.
ponovno poziva k takojšnjemu izpustu prof. Bandaževskija, medicinskega akademika, specializiranega za jedrsko medicino, ki je bil 18. junija 2001 obsojen na osem let zapora zaradi javne kritike državnih oblasti v zvezi z znanstvenimi raziskavami katastrofe z jedrskim reaktorjem v Černobilu leta 1986;
6.
poziva, naj nevtralen preiskovalec začne neodvisno preiskavo izginotja Jurija Zaharenka, bivšega notranjega ministra, Viktorja Gončarja, bivšega podpredsednika beloruskega parlamenta, poslovneža Anatolija Krasovskega in Dmitrija Zavadskega, snemalca ruske televizijske postaje ORT;
7.
poziva beloruske oblasti, da dovolijo mirne demonstracije lastnikov majhnih prodajaln in da iz zapora izpustijo organizatorje in voditelje teh demonstracij;
8.
meni, da je podaljšanje predsedniškega mandata predsednika Lukašenka z referendumom nadaljnja potrditev avtoritativnega načina, s katerim vodi državo;
9.
opozarja, da je Belorusija edina evropska država brez pogodbenih odnosov z EU zaradi množičnih kršitev človekovih pravic, in poziva Svet, da obsodi sedanji beloruski režim kot diktaturo in predsednika Lukašenka kot diktatorja;
10.
poziva Svet in vlade držav članic, da najdejo in zamrznejo osebna sredstva predsednika Lukašenka in tistih visokih pripadnikov režima, ki diktaturi zagotavljajo nadaljnji obstoj;
11.
poziva Svet in vlade držav članic, naj povečajo število predstavnikov beloruskih oblasti na seznamu za prepoved izdaje vizumov, da bi jim tako preprečili vstop na ozemlje držav članic EU;
12.
ugotavlja, da vse ustrezne določbe Konvencije ZN o statusu beguncev, ki veljajo za politične begunce, in določbe evropskih sporazumov o podelitvi azila veljajo tudi za žrtve Lukašenkovega režima;
13.
poziva Belorusijo, da uskladi dejanja svoje policije in varnostnih sil s svojimi obveznostmi v skladu z Mednarodnim paktom o državljanskih in političnih pravicah;
14.
poziva beloruske oblasti, da nemudoma prenehajo z nadlegovanjem vseh izobraževalnih ustanov v državi in da začnejo spoštovati osnovna načela akademske svobode, učiteljske avtonomije in strpnosti v izobraževanju;
15.
poudarja, da bo politika sankcij proti Belorusiji usmerjena le proti oblastem te države in ne bo na noben način prizadela beloruske družbe, kot predlaga akcijski načrt EU za spodbujanje demokracije v Belorusiji, ki ga je pred nedavnim sprejela delegacija Evropskega parlamenta za odnose z Belorusijo,
16.
zavzema se za krepitev civilne družbe v Belorusiji in pozdravlja sklep Komisije o financiranju projektov v Belorusiji v okviru Evropske pobude za demokracijo in človekove pravice (EIDHR);
17.
poudarja, da se ne sme varčevati z diplomatskimi in političnimi prizadevanji, da bi Belorusijo privedli nazaj v evropsko družino in ji tako omogočili, da bi igrala pomembno vlogo, ki ji pripada v okviru razvoja evropske sosedske politike;
18.
ponovno poudarja, da bo nadaljnji razvoj odnosov EU z Belorusijo še naprej odvisen od napredka v smeri demokratizacije in reform v državi;
19.
poziva Komisijo, Svet in vlade držav članic, da pripravijo akcijski načrt za dodatno podporo - skupaj z drugimi demokratičnimi državami in mednarodnimi ustanovami - vsem preostalim demokratičnim silam v Belorusiji in učinkovitejšo pomoč tistim ljudem v beloruski civilni družbi, ki si prizadevajo za demokratične spremembe v državi;
20.
podpira vzpostavitev alternativnih in dostopnih informacijskih virov, kot so televizijske in radijske postaje v sosednjih državah (Poljska in/ali Litva), da bi premagali izolacijo Belorusije in dosegli čim več ljudi;
21.
izraža razočaranje zaradi molka Komisije po trojki EU-Rusija prejšnji teden glede vseh razprav, ki so morda potekale o položaju človekovih pravic v Belorusiji, zlasti o vprašanjih političnih izginotij in brezobzirnega zatiranja svobode govora, kar je še posebej obžalovanja vredno, saj bi trojka morala obravnavati "demokracijo in človekove pravice v skupnem sosedstvu EU in Rusije";
22.
poziva institucije EU, naj vztrajajo, da bodo vprašanja človekovih pravic stalna točka na dnevnem redu vseh prihodnjih srečanj EU-Rusija in meni, da je treba položaj v Belorusiji uvrstiti tudi na dnevni red vseh rednih posvetovanj med EU in Rusijo;
23.
poziva Svet in države članice, da opravijo neodvisno raziskavo o političnih izginotjih v Belorusiji in da vzpostavijo sklad za pomoč družinam izginulih oseb ter drugih žrtev beloruskega režima;
24.
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladam in parlamentom držav članic, vladi in parlamentu Belorusije ter parlamentarnim skupščinam OVSE in Sveta Evrope.
